Svima želim lijep i ugodan dan. Nastavljamo sa sjednicom. To je nastavak 6. sjednice Hrvatskoga sabora, sa prvom točkom kao što je i najavljeno - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 176 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici. Pred nama je zakon kojim se potvrđuje još jedan sporazum između Vlade Republike Hrvatske i drugih zemalja s kojima Hrvatska nastoji uspostaviti što je moguće bolju i kvalitetniju suradnju u pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja. Naime, u svim ovim sporazumima koje je do sada Republika Hrvatska potpisala se pokazalo da je upravo ta bilateralna suradnja utemeljena na sporazumima najefikasnija, najučinkovitija u suradnji, u međusobnoj suradnji Republike Hrvatske i drugih zemalja Europe u međusobnom pomaganju kod nesreća i u zaštiti i u spašavanju. Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Francuske o pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja uređena su pitanja pružanja uzajamne pomoći u slučaju katastrofa i teških nesreća na državnom području jedne od ugovornih strana, uvjeti suradnje u prevenciji katastrofa te suradnja u područjima uzajamnog obavještavanja o prijetećim katastrofama, nastalim katastrofama i njihovim posljedicama, suradnja u području obrazovanja i obuke o zaštiti spašavanja i pružanju pomoći te razmjena znanstvenih, tehničkih informacija vezanih i važnih za zaštitu od katastrofa. Modaliteti i načini na koji će se uspostavljena suradnja sprovoditi su predviđeni i prevencija velikih prirodnih i tehnoloških rizika, zatim zaštita i spašavanje osoba, dobara i okoliša kojima prijeti prirodna katastrofa ili tehnološka katastrofa, obuka nositelja zaštite i spašavanja, uzajamna pomoć u slučaju katastrofa ili teških nesreća i drugi oblici uzajamne suradnje. Isto tako je predviđeno i mješovito Povjerenstvo za zaštitu i spašavanje koje će po potrebi zasjedati i koje će usmjeravati daljnju suradnju. U slučaju potrebe ona će i direktno operativno surađivati na pružanju međusobne pomoći jedne od dviju ugovornih strana. Dakle, ovo je sporazum koji pruža jedan okvir za suradnju, ali predviđa isto tako i operativnu suradnju u slučaju konkretne potrebe. Dodatna sredstva za provođenje ovoga zakona nisu potrebna, a zbog toga što je interes Republike Hrvatske da što prije uspostavi suradnju s Republikom Francuskom predlažemo da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo rasprava po klubovima. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike u pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja. Mi smo prošli tjedan imali jedan sličan sporazum, u biti on je bio Memorandum o sigurnosti za Jugoistočnu Europu i tada smo utvrdili da na tom području Jugoistočne Europe ipak Republika Hrvatska prednjači u organizaciji i zaštiti požara, zaštiti spašavanja, dok ovaj sporazum o suradnji između jedne napredne zemlje svakako će imati veliki pomak za zaštitu i spašavanje u Republici Hrvatskoj. Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike na području zaštite i spašavanja rezultat je zajedničke želje za daljnjim promicanjem, produbljivanjem zajedničkih suradnji uzajamnim pružanjem pomoći u katastrofama. U području odnosa Republike Hrvatske i Francuske Republike ovaj sporazum predstavlja elemente daljnjeg unapređenja i produbljivanja međusobne suradnje. Osnovni cilj donošenja ovog zakona je da se na prikladan način uredi pitanje suradnje i uzajamno pružanje pomoći u katastrofama, uvjeti suradnje i prevencije u katastrofama te ostali oblici suradnje na tom području. Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja uređena su pitanja pružanja uzajamne pomoći u slučaju katastrofa, teških nesreća na državnom području jedne od ugovornih stranaka, uvjeti suradnje te prevencija katastrofa te suradnja na području uzajamnog obavještavanja i praćenje katastrofa, nastalim katastrofama i njihovim posljedicama. I ono što je najbitnije za nas i nadam se da ćemo najviše konzumirati ovaj dio, a to je suradnja na području obrazovanja, obuke, zaštite, spašavanja i pružanja pomoći te razmjeni znanstvenih i tehničkih informacija važnih za zaštitu od katastrofa. Ovaj zakon ima 21 članak. Ja ću se osvrnuti samo na nekoliko što sam smatramo da je jako bitno. U članku 4. govori se o predviđanju prevencije velikih prirodnih i tehnoloških rizika kao što su zaštita i spašavanje osoba, dobara, okoliša kojima prijeti prirodna katastrofa kao što su potresi, poplave, oluje, šumski požari ili tehnološke katastrofe, požar ili eksplozija u industrijskim postrojenjima ili objektima u kojima se okuplja veći broj ljudi, nesreće u prijevozu opasnih tvari u željezničkom, pomorskom ili cestovnom prometu, uzajamna pomoć u slučaju katastrofa ili teških nesreća. U članku 6. je opisano način mogućnosti obrazovanja na sveučilištu, obrazovanja instruktora, vatrogasnih časnika sukladno proračunima. Znači onoliko koliko novaca budemo imali, toliko ćemo moći obrazovati naše ljude. Članak 7. govori o načinu pružanja pomoći diplomatskoj proceduri u mogućnosti pomoći, dok članak 8. opisuje uporabu korištenja letjelice koja se koristi za brzo i učinkovito djelovanje. U članku 10. je precizno opisan prelazak državne granice zbog učinkovite intervencije, boravak članova ekipe na teritoriju moliteljice, nošenje odora i oznaka te zabrana posjedovanja i nošenja oružja, streljiva ili eksploziva na teritoriju druge zemlje. Članak 11. nam govori o odgovornosti i obvezi zapovjednika svake ekipe za pomoć zamoljene strane, te postupanju liječničke ekipe i njihovo opremanje, te postupku sa tvarima klasificiranih kao opojne droge koje se koriste u medicinske svrhe, te mogućnost kontrole na licu mjesta od strane moliteljice. U članku 2. je precizirano smještaj, prehrana ekipe za pomoć zamoljene strane u vrijeme trajanja zadatka, te opskrba moliteljice. U članku 13. ono što je poslije svih tih katastrofa jako bitno kada se zbroje ljudske žrtve onda se svakako i štete, znači naknada prouzročenih šteta i naknada troškova. Sukladno gore navedenom klub Hrvatske demokratske zajednice podupire ovaj Zakon o suradnji Vlade Republike Hrvatske i Francuske Republike po hitnom postupku. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska seljačka stranka podržava predmetni tekst prijedloga zakona i sporazuma, jer su u skladu sa obranom i zaštitnom politikom koja podupire ciljeve politike Republike Hrvatske na ostvarivanu sigurnosno zaštitne suradnje i kooperacije sa susjednim državama, državama u regiji i šire. Donošenjem ovog zakona želi se jasno formulirati odlučnost države u unapređenju područja zašite i spašavanja sa Francuskom Republikom. Činjenica je da civilno civilna i civilno vojna suradnja je postala i postaje sve važniji čimbenik za unapređenje zajedničke pomoći među državama na području zaštite i spašavanja i da će ubuduće nadležna tijela Republike Hrvatske više nego što je to bio slučaj do sada značajnije participirati u provođenju ovih zadaća. Predmetni tekst sporazuma pisane s naglaskom na humanitarnu sigurnost i suradnju i bez nametanja interesa i volje neke od država, a smatramo ga i formalno pravnim okvirom za suradnju između dvije države na temelju kojih će se razvijati i prihvaćati konkretni planovi i programi, operativne suradnje, usklađivati interesi i sve drugo. Nadamo se da su čelnici nadležnih tijela našli pravi balans po pitanju aktivnosti i međunarodne suradnje sa aktivnostima iz nacionalne domene, te da će jedni na druge imati pozitivan utjecaj u provedbi širokog spektra aktivnosti. Pri tome želimo istaknuti da se na području zaštite i spašavanja na međunarodnom planu suradnje odvija sa međunarodnim organizacijama kao što su Ujedinjeni narodi, Europska unija, NATO savez, a pored njih provodi se i regionalna suradnja sa Vijećem za regionalnu suradnju sa srednjeeuropskom inicijativom i Vijećem Jugoistočne Europe za civilno vojno planiranje u hitnim situacijama. Također provodi se i bilateralna suradnja u ovom slučaju sa Francuskom Republikom. Prema našim spoznajama Republika Hrvatska ima potpisan sporazum o suradnji s osam država, a u tijeku su pregovori sa još četiri, sa Makedonijom, Ruskom Federacijom, Srbijom i Ukrajinom. Mišljenja smo da će pored ovog sporazuma s Francuskom Republikom već potpisani slični sporazumi sa susjednim državama umnogome doprinijeti zajedničkom rješavanju problema na području velikih nesreća i katastrofa. Slijedom navedenog nadamo se da će se i na taj način olakšati rad našim nadležnim institucijama s partnerima iz drugih država posebno u području planiranja i provedbi preventivnih mjera, u području međusobnog izvješćivanja o opasnostima, međusobnoj pomoći o obrazovanju i osposobljavanju, razmjeni podataka i dokumenata, suradnji pri razvoji i proizvodnji opreme za spašavanje, kao i poticanje suradnje humanitarnih organizacija. Temeljem iznijetog klub Hrvatske seljačke stranke podržava predloženi Zakon o potvrđivanju sporazuma, jer isti doprinosi uspješnijem rješavanju problema vezanim za nesreće i katastrofe, kao i unapređenju međusobne suradnje sa Francuskom Republikom. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, državni tajniče. Katastrofe bile one izazvane prirodnim nepogodama ili kao posljedica ljudskog djelovanja ne priznaju državne granice, a kapaciteti pogođenih područja ili zemlja nikada ne mogu biti dovoljni za savladavanje posljedica u kratkom vremenu. Zbog toga u području zaštite od katastrofa sve zemlje pridaju posebnu važnost međunarodnoj suradnji koja ima za cilj jačanje solidarnosti, povezivanje postojećih nacionalnih kapaciteta i omogućavanje boljeg uvezivanja sustava odgovora na katastrofe u svijetu. Republika Hrvatska je u procesu pristupa mehanizmu za suradnju u civilnoj zaštiti Europske unije, a očekujemo da će se proces završiti za nekoliko mjeseci, te će time postati ravnopravna u suradnji i zaštiti od katastrofa sa svim zemljama članicama Europske unije. Ipak to ne isključuje čvršće povezivanje i uspostavu suradnje u zaštiti od katastrofa sa susjednim i drugim zemljama na temelju bilateralnih sporazuma, koji se potpisuju kada dvije zemlje izraze interes za produbljivanje suradnje u ovom području. Do sada je Republika Hrvatska potpisala takve bilateralne sporazume sa sedam država. Mađarska, Slovenija, Slovačka, Poljska, Austrija, Bosna i Hercegovina i Crna Gora, a proces je u tijeku za sklapanje takvih sporazuma sa Europskom federacijom i Ukrajinom. U tijeku su i neslužbeni dogovori o početku pregovora za sklapanje sličnog sporazuma sa Republikom Srbijom, čime bi Republika Hrvatska imala sporazum o suradnji, o zaštiti od katastrofa sa svim susjednim zemljama. Suradnja u području zaštite i spašavanja s Francuskom razvija se već nekoliko godina, a tijekom ove godine posebno je intenzivirana slijedom sporazuma koji je potpisan krajem 2007. godine, a sada je u postupku njegovo potvrđivanje. Osoblje iz sustava zaštite i spašavanja iz Republike Hrvatske dobili su priliku detaljnije se upoznati sa sustavom u Francuskoj, a Francuski stručnjaci su boravili na razmjeni u Republici Hrvatskoj. Tako su tijekom ovogodišnje požarne sezone, dva vatrogasna časnika iz Republike Hrvatske mjesec dana radila u Francuskoj, a četiri francuska vatrogasna časnika su po dva tjedna boravila u Dalmaciji i to u Splitu i Dubrovniku. Tijekom godine je u suradnji Državne uprave za zaštitu i spašavanje i Francuskog veleposlanstva, organizirana u Divuljama serija tečajeva za vatrogasce iz Republike Hrvatske i Crne Gore za osposobljavanje specijalističkim vještinama spašavanja iz ruševina koje su održavali francuski instruktori. Kroz tečajeve je prošlo pedesetak vatrogasaca iz svake zemlje te preostaje da se održi i završni tečaj u Francuskoj za po pet vatrogasnih časnika iz Republike Hrvatske i Crne Gore. S obzirom na već izrečenu korist od ovog bilateralnog sporazuma podržavam predloženi zakon o potvrđivanju sa punom potporom Državnoj upravi za zaštitu i spašavanje da nastavi započetu suradnju sa kolegama u Republici Francuskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Predstavnik Vlade ne smatra za potrebnim da se očituje. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu za ovu točku uvjeti.
Odlučivat ćemo naknadno. Molim da vidimo kvorum. 91 zastupnik. Molim da se pripreme ključići. Idemo na glasovanje. 1. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o pomoći i suradnji na području zaštiti i spašavanja. Hitni je postupak bio. Prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 176. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o pomoći i suradnji na području zaštite i spašavanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 95 glasova i 4 suzdržana. Hvala lijepa.
Prelazimo na drugu točku dnevnog reda. - Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2008. godine, Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Prijedlog, Vlada je podnijela ovo izvješće u skladu sa zaključkom Hrvatskoga sabora donijetim na 16. sjednici 2005. godine. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za europske integracije i Odbor za razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Ivana Maletić, državna tajnica u Ministarstvu financija. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Hvala lijepo. Ovo je u biti drugo izvješće o korištenju prepristupnih programa pomoći Europske unije koje u Saboru ja imam ustvari čast predstaviti i prezentirati. Prvo je bilo vezano za drugo polugodište prošle godine kada smo ustvari dosta razgovarali o mjerilima koja je Europska komisija bila postavila u programu PHARE 2006. U prvom polugodištu 2008. godine se najviše radilo, znači značajne aktivnosti su bile poduzete za otklanjanje ovih mjerila Europske unije i u tom dijelu je sustav jako ojačan. Naglasak je bio dakle na osnivanju agencije. Međutim, nismo samo osnovali agenciju i povećali broj ljudi koji rade u sustavu provedbe predpristupnih programa pomoći nego se otišlo i u sam onaj najdonji dio sustava, dakle aktivirana su sva ministarstva i ostala tijela državne uprave i nastojali smo maksimalno ojačati kapacitete na toj razini kako bi se što kvalitetnije i u što većem broju pripremali projekti i napravile dobre pripreme za korištenje kasnije značajnijih i većih sredstava strukturnih i kohezijskih fondova kada postanemo zemlja članica. Ono što je u izvješću posebno naglašeno su same aktivnosti koje su poduzete za uklanjanje mjerila, od osnivanja agencije do jačanja mehanizama kontrolnog okruženja. To je prvenstveno interna revizija. I u 2008. godini smo aktivirali sve interne revizije po svim ministarstvima s ciljem da se napravi dobar pregled funkcioniranja tih projektnih jedinica po ministarstvima i ostalim tijelima državne uprave kako bi sustav sam ustvari otkrio eventualne slabosti prije nekakvih preporuka komisije i onda te slabosti pojačao i ustvari na taj način sustav trajno samostalno bio u mogućnosti otklanjati nedostatke i jačati. Uz internu reviziju dakle radili smo na poboljšanju kontrole kvalitete dokumentacije i u tom smislu je u agenciji osnovan čitav odjel sa šest ljudi koji rade svakodnevno na poslovima kontrole kvalitete dokumentacije. Ono što je jako bitno za dugoročnu održivost čitavog sustava je naravno kvaliteta projekata i projektne dokumentacije koja se radi. Zbog toga smo poduzeli mjere jačanja kapaciteta u svim ostalim institucijama. Jedno od čestih pitanja koje se postavlja vezano uz sustav provedbe predpristupnih programa pomoći je zašto veći dio projekata ne ide na razine jedinica lokalne i područne regionalne samouprave. Odgovor na to pitanje je ustvari sama namjena predpristupnih programa pomoći jer oni služe, prvenstveno su namijenjenih za pripremu institucija na razini države za ulazak u Europsku uniju i u biti projekti kada se odobravaju a to su ta, prošli smo znači proces odobravanja projekata u CARDS-u, u PHARE-u, u IPA-i projekti kada se odobravaju ustvari idu uvijek na odobrenje na razini komisije koja ustvari promatra jesu li oni sadržajno vezani uz pojedina područja pregovora, dakle uz pojedina poglavlja i jesu li zaista usmjereni na pripremu tijela, dakle ministarstava i ostalih tijela državne uprave za ulazak i funkcioniranje u sustavu Europske unije. Postoji jedan manji dio dakle projekata koji je i u ovim predpristupnim programima namijenjen korištenju izvan samog sustava državne uprave koji se ustvari događaju kroz one projekte grand shema odnosno poziva koji idu prema jedinicama lokalne i područne regionalne samouprave i nevladinim neprofitnim organizacijama da predlože svoje projekte koji se onda financiraju iz tih grand shema. U samom izvješću su one istaknute posebno za svaki od programa, znači i u programu CARDS 2003 i u programu CARDS 2004. Takvih programa smo imali ukupno sedam, znači u CARDS 2003 su bile tri grand sheme i sam naziv kazuje već tko mogu biti daljnji korisnici onda tih sredstava. Dakle, u CARDS-u 2003 za primjer ću samo dati, recimo Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture je provodilo grand shemu Održivi razvoj u područjima od posebne državne skrbi. I sam naziv govori da to onda primarno su bila sredstava namijenjena jedinicama lokalne i područne regionalne samouprave u područjima od posebne državne skrbi ili recimo Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa je provodilo unapređenje škola za strukovno obrazovanje pa to pokazuje da se kao korisnici javljaju škole ili Ured Vlade Republike Hrvatske za udruge, promociju demokracije ljudskih prava i tu se temeljno kao korisnici javljaju nevladine neprofitne organizacije. Ali zaista sredstva koja idu prema tim drugim korisnicima u ovim predpristupnim programima pomoći su ograničena, limitirana s obzirom da se veći dio sredstava ipak odnosi na institucije u središnjoj dravi, dakle, na ministarstva i ostala tijela državne uprave. Naravno izuzetak je program ISPA koji se poslije u fondovima Europske unije nastavlja u kohezijskom fondu, dakle, vezan je uz regionalnu politiku i u programu ISPA se sredstva koriste za transport, zaštitu okoliša, vode i projekti idu prema jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave. I ono što je u ovom trenutku važno i za ovo izvješće istaknuti da u programu ISPA dakle, imamo tri velika programa, tri velika projekta. Jedan je željeznička pruga Vinkovci-Tovarnik, druga program za vode i otpadne vode Karlovac i treći Bikarac u Šibensko-kninskoj županiji. Dakle, i od ova tri dva su već velika projekta ugovorena a treći je u fazi ugovaranja. Svi projekti se dakle, implementiraju, implementacija je u početku bila malo sporija zato što su se institucije morale naviknuti na ovaj novi način rada i nova znanja kojima su trebali ovladati. Međutim, sada možemo reći da je zaista implementacija doista dobra, dobro je krenulo, veliki dio sredstava je povučen, veliki dio odobrenih sredstava je ugovoren, postoci ugovaranja za programe za koje je ugovaranje isteklo su znači iznad 80%, u CARDS-u iznad 90, u FAR-eu 88% tako da evo taj ogroman mehanizam zajedničkog rada svih institucija je počeo dobro funkcionirati, dokaz za to je naravno i ovo uklanjanje mjerila koja su bila postavljena u FAR od 2006. Hvala lijepo na pažnji.
Zahvaljujem predstavniku Vlade. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvo su klubovi. Prvi je u ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije, ali isto tako i snažno podupire napore Vlade u svim aktivnostima oko predpristupnih fondova. Ovo izvješće za razliku od prethodnog sadrži sve relevantne podatke i informacije na temelju kojih se može donijeti procjena o razini i uspješnosti korištenja predpristupnih programa pomoći Europske unije. Posebno smatramo važnim da su nam dani podaci svih ugovorenih projekata, isplaćenih sredstava i popis krajnjih korisnika. Klub HDZ-a također pozdravlja činjenicu da su u ovom kratkom 6.-mjesečnom razdoblju, znači od zadnjega izvješća, napravljeni pomaci u upravljanju programima, što je rezultiralo i uklanjanjem privremenih mjera suspenzije od strane Europske komisije za programe FAR. Svi smo suglasni da je sposobnost povlačenja i namjenskog trošenja sredstava iz predpristupnih fondova veliki test za državnu administraciju na svim razinama, od središnje države, preko državnih institucija do lokalne i regionalne uprave i samouprave. Isto tako i veliki izazov i za naše gospodarske subjekte koji se do sada nisu susretali sa tako složenom procedurom, tako zahtjevnom dokumentacijom i ono što je najvažnije sa vrlo strogim mehanizmima nadzora i kontrole, realizacije projekata i namjenskog trošenja sredstava. Uz činjenicu da se sredstva EU fondova troše na jačanje administrativnih kapaciteta, na prilagodbu, na restrukturiranje, na pomoć gospodarstvu, sufinanciranje kapitalnih, infrastrukturnih projekata. Držimo da je od posebnog značaja i uspostava i akreditacija više nadzornih i kontrolnih tijela. I to nije jednokratan posao. Uzmimo samo primjer uspostave akreditacije Agencije za plaćanje, središnjeg tijela i mehanizma za nadzor i kontrolu potpora u poljoprivredi, danas domaćih potpora a sutra i potpora iz zajedničkog europskog agrarnog fonda. Nije prvi puta da govorimo o tom problemu ali je činjenica da kroz sustav potpora u poljoprivredi zbog lažnog prikazivanja podataka i nekorektnih zahtjeva za poticaje, isto tako zbog ograničenosti rada inspekcijske službe država gubi milijune i milijune kuna. Kada je Slovenija akreditirala agenciju za plaćanje u prvoj godini 70% zahtjeva za potpore, evidentirano je kao nekorektno, a od tih 70% oko 50% bilo je lažno prikazivanje podataka i prijevara. Kakva je kod nas situacija? Ne znamo točno, no upravo te činjenice govore koliki je značaj usvajanja standarda Europske unije i uspostave novih administrativnih kapaciteta, posebice u području kontrole, nadzora trošenja poticajnih sredstava. Kada se nadzor nad trošenjem, ali vjerodostojnošću zahtjeva za potporama bude provodi putem satelitskih snimki tzv. sustava elipsa jasno je da će nepravilnosti svesti na minimum i da će država uštedjeti novac a na određeni način spriječiti i prijevaru ali i nelojalnu tržišnu utakmicu. Hrvatska danas dobiva novac iz predpristupnih fondova kao pomoć. I zato ovo vrijeme pristupanja i participacije u fondovima treba maksimalno iskoristiti da povećamo apsorcijsku moć i države i gospodarstva. Da danas sutra kada uđemo u Europsku uniju možemo što kvalitetnije aplicirati na što više programa i na što više sredstava. Jer ovo je danas pomoć no sutra kao ravnopravna članica Europske unije i mi ćemo iz dijela sredstava dakle, iz PDV-a i carine uplaćivati u te fondove. I jasno nam je da je prioritet da u toj podjeli zajedničkog kolača sudjelujemo što značajnije, da taj novac kroz participaciju prije svega u kohezijskim i strukturnim fondovima vratimo u Hrvatsku i vratimo ih u naše gospodarstvo i infrastrukturne projekte. Kakva je situacija sa korištenjem sredstava vezano uz ovo izvješće? Naime, kao i iz izvješća koje smo raspravili prije nekoliko mjeseci, iščitava se da je Republici Hrvatskoj odobreno i da je ugovorila značajna sredstva za strukturne reforme i prilagodbe sustavu Europske unije. Pa tako 76 milijuna kuna kroz CARDS program, zatim 78,5 milijuna kroz FAR za reformu javne uprave i jačanje administrativnih kapaciteta. Zatim, 123 milijuna za realizaciju ISPA programa, te 25 milijuna kuna za programe SAPARD koji su usmjereni ka infrastrukturi, razvoju infrastrukture i isto tako strukturnoj prilagodbi poljoprivrede i poduzetništva općenito. Dakle, ukupno ako uključimo i sredstva za prekograničnu suradnju i sredstva CARDS projekata iz 2001. i 2002. godine kada su njima upravljala Europska komisija radi se o ukupno do sada dodijeljenih 489 milijuna eura. Također važan pokazatelj uspješnosti je i korištenje predpristupnih fondova i razina iskorištenosti određenih sredstava. Pa imamo za CARDS projekte iskorištenost od preko 95%, za FAR preko 87% i ISPA 100%-tnu iskorištenost. To govori o apsorpcijskoj moći jer prema standardima Europske unije o čemu smo raspravljali i zadnji puta uglavnom u zemljama pristupnicama smatraju se dobri rezultati sve što je iskorištenost preko 70%. Iz izvješća je razvidno da vezano uz SAPARD programe postoje određeni problemi dakle od 25 milijuna do sada je iskorišteno nešto više od trećine što je i utjecalo i na potrebu realokacije sredstava iz područja ruralne infrastrukture i tehničke pomoći u mjere 1 i 2. Dakle ulaganje u poljoprivredna gospodarstva i unapređenje prerade i trženja poljoprivrednih i ribljih proizvoda. Za očekivanje je da ovo što nam je omogućeno znači produžiti rad na tim programima za još jednu godinu da će i ove mjere 1 i 2 i ovi novi natječaji koji budu objavljeni na neki način doprinijeti da se i ovdje prijeđe ta granica od 70% iskorištenosti. Naime treba reći da procedura i sustav natječaja za SAPARD ili IPA-u, ovaj novi program, gdje su u igri prije svega gospodarski subjekti i poduzetnici su posebno važni jer to na neki način omogućava i njihovo treniranje dakle kao sudionika u procesu, kao potencijalnih korisnika. Dakle da se naviknu na te složene i komplicirane procedure, na procedure za koje je potrebna velika dokumentacija i u kojima su vrlo precizno definirani i kontrolni mehanizmi. Dakle važno je da se upravo u ovom predpristupnom razdoblju usvoje mehanizmi, usvoje standardi Europske unije kako bi danas sutra kada postanemo članica Europske unije upravo naši gospodarski subjekti mogli što više povući sredstava iz kohezijskih i strukturnih fondova Europske unije. Kada je poljoprivredna kao specifična gospodarska grana u pitanju treba kazati da posebno u ono ratno vrijeme devedesetih godina kroz niz programa i vrlo skromna proračunska sredstva raspolagali smo određenim potporama, dijelili ih no nismo imali kvalitetan nadzor trošenja tih sredstava i vrlo često ako su se i našle nepravilnosti nismo mogli ta sredstva vratiti u državni proračun. Ovdje danas stvari se mijenjaju. Kada su u pitanju fondovi Europske unije to jednostavno više nije moguće. Novac se dobiva kroz stroge procedure, kroz stroge mehanizme nadzora i dobiva se tek po realizaciji projekta. Vjerujemo da u hrvatskoj poljoprivredi da je sve više pravnih poduzetnika koji znaju da bez usvajanja različitih standarda od tehnologije do zdravstvenih, veterinarskih standarda i uvjeta znači da ukoliko ih ne usvoje neće biti konkuretni. Zato bi ovi programi trebali biti i važan doprinos strukturnim reformama i tehnološkoj obnovi hrvatske poljoprivrede, hrvatske prerađivačke industrije i njihovoj prilagodbi standardima Europske unije. I na kraju želim reći dakle Klub Hrvatske demokratske zajednice smatra da je Vlada odradila dobar posao. Ovo izvješće pokazuje da iz izvješća u izvješće da se pokazuju pomaci. Da se sustav kontinuirano poboljšava, da se uklanjaju problemi, da se uklanjaju nedostaci. Evo vidjeli smo i u ovom izvješću da su napravljeni pomaci u upravljanju programima. Da je to rezultiralo uklanjanjem i privremenih mjera suspenzije od strane Europske komisije za program PHARE. Prema tome treba jasno raditi na poboljšanju. Isto tako treba biti svjestan i na neki način i ovog povijesnog trenutka i vremena u kojem kao država pristupamo Europskoj uniji. To je ipak i odredilo da smo u odnosu na druge zemlje morali puno brže i puno bolje usvajati standarde i akreditirati sve ove naše institucije koje služe za povlačenje sredstava i za njihov nadzor trošenja. To je znači dodatni napor ali i motivacija i zato dajemo kao klub punu potporu Vladi i svim državnim tijelima da se ovaj posao uspješno privede kraju kako bi stvorili što bolje pretpostavke za danas, sutra kada uđemo u Europsku uniju za što kvalitetnije povlačenje sredstava iz kohezionih i strukturnih fondova. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Dobar dan! Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani predstavnici Vlade. Ja prije svega moram reći da mi je žao što danas nema predstavnika Odbora za europske integracije i da bi bilo bolje kad se raspravlja o ovako važnoj temi da je Odbor za europske integracije kao matični odbor tu. Znači oni su na putu službeno i budući da se znalo da su oni na putu onda se i ova točka dnevnog reda tj. izvješće o predpristupnim fondovima moglo prolongirati za vrijeme kada će ti ljudi koji su najkompetentniji da pričaju o tome biti tu. Dakle žao mi je što ih nema budući da su oni najpozvaniji da pričaju o tome. Ono što je točno i što mi je drago je da je izvješće bolje nego prošlo izvješće i da su kolege prihvatile i dio naših primjedbi koji je stajao u prošlom izvješću no međutim mi ćemo ovdje postaviti par pitanja i o kvaliteti odgovora na ta pitanja ovisit će i naša podrška samom izvješću. Na početku rekli ste da ja ne moram reći da su povećani administrativni kapaciteti i u tom skladu i očekujemo i povećanje određenih rezultata. Stoga krećem na pitanje. Zanima me i zanima nas u Klubu SDP-a koliko je ispunjeno mjerilo 1 koje govori o unapređenju sustava planiranja u decentraliziranom sustavu provedbe. Zanima nas dalje koliko je ispunjeno mjerilo 3 koje govori o kulturi izvještavanja, o nepravilnostima, administrativnim greškama. To se ne vidi opet iz ovog izvješća za 2008. godinu. Na stranici 6. u prikazu PHARE-a 2006. kaže: «Financijski sporazum za nacionalnu komponentu PHARE programa za 2006. potpisan je 31. siječnja 2007. i stupio je na snagu nakon ratifikacije 3. svibnja iste godine. Rok za provedbu projekata financiranih iz PHARE programa za 2006. godinu je sukladno dodatku na Sporazum o financiranju 30. studenog 2010. godine. U sklopu navedenog programa za financiranje odobreno je 20 projekata u vrijednosti od 61 milijun EUR-a bespovratnih sredstava. Rok za ugovaranje projekata financiranih kroz nacionalnu komponentu je 30. studeni 2008. godine.» Postavljamo pitanje i zanima nas. Odobreno je 20 projekata. Koliko je projekata odbijeno i sa kojim objašnjenjem? Također, što se tiče roka za ugovaranje projekata, da li će i ugovaranja kasniti kao i 2007. godine kada je Hrvatska i dobila negativnu ocjenu Europske komisije upravo zbog kašnjenja ugovaranja i da li se projekti ugovaraju kao 2007. godine prije isteka zadnjeg roka za ugovaranje, odnosno koliko je ugovoreno do danas. To nas također zanima. Na stranici 8 koja govori o povećanju kvalitete natječajne i ugovorne dokumentacije koja se podnosi delegaciji na prethodnu ex ante kontrolu kaže: “Kvaliteta dokumentacije koju agencija šalje delegaciji bolja je u odnosu na dokumentaciju koja se slala 2007. godine. Što to znači bolja? Da li se kvaliteta, da li kvaliteta ispunjava uvjete Europske komisije ili ne ispunjava. Što to znači bolje? Kaže, postotak odbijenica prelazi zadana mjerila, ali kada se analizira suština radi se o bezazlenijim komentarima. Ništa nije napravljeno da se smanji postotak odbijenica projekata koji su kandidirani. To je bilo mjerilo dva Europske komisije u Izvješću iz 2007. godine. Koliko je ispunjeno to mjerilo to bi htjeli čuti. Da li to znači da se projekti odbijaju radi bezazlenih stvari? Da li to znači da se projekti stvarno odbijaju radi bezazlenih stvari? Što kaže revizija Europske komisije o odbijenim projektima na primjer za PHARE 2006? To treba vidjeti. Na stranici 1. dalje program ISPA osigurava financijska sredstva za infrastrukturna ulaganja na području prometa i zaštite okoliša. Što je poduzeto da se ISPA putem IPA-e bolje iskoristi? Iskorištenost je bila izrazito niska svega 0,49%, manje od pola posto. Što je poduzeto? Na stranici 1. program SAPARD da li su otklonjeni nedostaci kontroliranja provođenja dobivenih sredstava koje je pronašla revizija Europske komisije, na primjer “Voće rojal“ d.o.o. koji je nabavljao rabljenu opremu. Zanima nas i to. Zanima nas koliko često se na sjednicama Vlade, ovo je najvažnije raspravlja o izvješćima praćenja provedbe EU programa. Kaže Europska komisija da 2007. i nalaže da sastanci na tu temu se moraju održavati 2 puta mjesečno, a to ne vidimo iz izvješća. Da li Vlada zaista raspravlja o tome dva puta mjesečno? Europska komisija kaže da treba raspravljati. To bi isto htjeli čuti. Ja nisam siguran u to da li Vlada o tome raspravlja dva puta mjesečno. Pregled traženih i dobivenih sredstava od Europske komisije te izvršenih plaćanja za 2008. E sad, kad smo kod, kad je kod tog pregleda riječ, treba taj pregled usporediti sa 2007. godinom, jer ovi podaci koje tu imamo su približni. Što je sa pregledom neugovorenih projekata po programima. Zanima nas i to. Želimo čuti odgovor na to pitanje. Na stranici 7. ukidanje privremenog prekida ugovaranja u programu PHARE 2006. 20 projekata vrijednosti 61 milijun eura i deblokiranje 5 milijuna eura iz IPA-e 2008. E sad, tu piše 61 milijun eura, a u izvješću za 2007. se navodi da je ukupan iznos dodijeljenih sredstava 62879 milijuna eura. Znači, zanima nas i ta razlika šta je, jel' to neka greška? Stranica 13. Republici Hrvatskoj je u sklopu programa SAPARD namijenjeno 24,7 milijuna eura. U izvješću 2007. se navodi da je ukupan iznos dodijeljenih sredstava 25 milijuna eura. Jel' to opet nekakva greška? Zanima nas, sad je to možda i najvažnije zahtjev Europske komisije 2007. bio je da se izradi jasna strategija zadržavanja kadrova koji rade na EU projektima. Da li je strategija donesena? Koje se mjere predviđaju kroz strategiju? Da li je ta strategija donesena i koje se mjere predviđaju kroz nju? Ja nisam siguran. Zahtjev Europske komisije 2007. bio je da se imenuju osobe koje upravljaju nepravilnostima. Zanima nas da li su imenovane te osobe i kako se upravlja u nepravilnostima u tom procesu. Ja sam tu pred vas iznio danas pred ovaj Visoki dom jedno dvadesetak pitanja o samim onoga što nas zanima, i nepravilnostima, o neusklađenosti određenih podataka i mi očekujemo odgovor na to pitanje. Ovisno o kvaliteti odgovora će ovisiti i naša podrška ovom izvješću. Hvala vam lijepo.
U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Evo, u jednome trenutku ako sam ja dobro si to zapisao državna tajnica, gospođa Maletić upitala se zašto novac ne ide lokalnoj samoupravi već se vodi preko proračuna, odnosno centralizirano preko državnih tijela. Pa jasno, odgovor je barem ovdje jednostavan. Da bi Vlada imala kontrolu raspodjele novca i indirektno jednu, još jednu dodatnu kontrolu nad jedinicama lokalne samouprave, a ne samo da bi se ustrojile institucije od kojih neke vidimo to treba najprije rasformirati da bi se onda potom i profesionalizirale. Mislim ovdje konkretno na MUP, ali o tome sutra. Drugo. Europska komisija usvojila je strateški plan za financijsku pomoć u vrijednosti od 4 milijarde 470 milijuna eura državama kandidatima i potencijalnim kandidatima za članstvo, a prema tom programu Hrvatskoj bi trebalo pripasti 451,4 milijuna eura pomoći. Plan se znači odnosi za razdoblje od 2008. do 2010. godine. Konkretno, za Hrvatsku se predpristupna strategija pomoći odnosi na institucionalni razvoj, prekograničnu suradnju i pripremu zemlje za sudjelovanje u kohezijskim politikama za razvoj sela u Europskoj uniji. Inače, samo da naglasim da od 2003. godine kada je Hrvatska počela povlačiti novac do današnjeg dana mi smo zatražili ako se ne varam, ako je taj podatak ovdje točan 132 milijuna eura, a doznačeno nam je 94 milijuna 893 milijuna eura. Dalje se kaže da razlika između zatraženih i doznačenih sredstava nastaje zbog interne procedure Europske komisije za odobravanje zahtjeva za koju je potrebno 3 do 4 mjeseca prije uplate na račun nacionalnog fonda. Osim za Hrvatsku, ova strategija o kojoj sam malo prije govorio ili koju sam spomenuo jasno je ona se odnosi na Tursku, Makedoniju, Albaniju, Bosnu, Crnu Goru, Srbiju i Kosovo. Financijska pomoć u buduće će se izražavati kroz taj IPA program. Tako je za taj period kao što rekoh 2008. do 2010. za Hrvatsku namijenjeno 451,4 milijun eura, za Makedoniju 244,3 milijuna eura, za Tursku milijardu 758 milijuna eura, za Albaniju 245 milijuna eura, za Bosnu i Hercegovinu 269 milijuna eura, Crnu Goru 99 milijuna eura, Srbiju 584 milijuna eura, a za Kosovo 359 milijuna eura. Razumljivo da tih 451,4 milijun eura koji ide prema Hrvatskoj, to je negdje iznos od cca 3 milijarde kuna. Jasno je da to raduje, međutim koliko je to otprilike novca. Nemojmo se mi zavaravati, mislim da će i ubuduće razvoj Republike Hrvatske isključivo ovisiti o financijskim kapacitetima naših građana, poduzetnika, odnosno države. Vanjski dug Hrvatske je na današnji dan nekih 36 milijarde eura ili cca 50 milijardi dolara, do 4. mjeseca Hrvatska treba samo iz proračuna vratiti nekih 800 milijuna eura, do kraja godine samo iz proračuna negdje 2 milijarde eura, a ako tome pridodamo i gospodarstvo i banke, sigurno ove godine trebamo vratiti možda 6, možda 7, a možda i više milijardi eura. Jednom riječju, u ovom periodu 2008. do 2010. na koju se odnosi ta strategija naše gospodarstvo, banke, država po osnovu vanjskog duga trebati će vratiti najmanje 20 milijardi eura, a mi s druge strane povlačimo atu svotu, doduše nepovratno od 451,4 milijuna eura. Za nas je razumljivo i tih 451 milijun eura ogroman novac, ali i kao što rekoh isključivo će se razvoj ove zemlje morati temeljiti na mogućnostima našeg gospodarstva, naših građana i državnog proračuna. Ono što ja osobno mislim da ako želimo biti efikasni, mi ćemo morati pomoći našoj izvoznoj ekonomiji Republike Hrvatske, ovako više dalje ne ide. Zašto da svi mi ne bi potonuli između ostalog pod teretom ovoga vanjskog duga. Upravo za to je potreban jedan konsenzus jer ja tvrdim odgovornost za prilike u ovoj zemlji nije samo na Vladi već i na lokalnoj samoupravi, između ostalog i na opoziciji, na medijima koji su u pravilu protiv svega, na nevladinim udrugama također itd., itd. Ono što bi isto tako trebalo spomenuti da ne može se nama stalno događati da smo, barem u javnosti se takav dojam stvara apsolutno protiv svega, i stranih investicija, bilo da je riječ o ulaganju u hotele, u neke proizvodne objekte, bilo da je riječ, što ja znam, o gradnji nekog Heling terminala, Družbi Adriji, nekog repetitora i tome slično. Mi smo izgubili usuđujem se reći 6, 7 godina u jalovim prepucavanjima, politiziranjima i sada gospodo u krizi u toj recesiji kada gospodarski rast u jednoj Njemačkoj za iduću godinu biti će svega 0,2%, u Francuskoj niti toliko, u Italiji možda 0%, znači sve to sada dolazi na naplatu. Oporavak neće uslijediti skoro, mi ćemo jasno razumljivo tražiti veće plaće, manje poreze, veće penzije, bolja socijalna prava, više radnih mjesta, a to jednostavno samo od sebe neće doći. Doći će vrijeme kada će u ovoj zemlji ponovo radno mjesto biti najveći kapital i neće se više postavljati pitanje rada nedjeljom ili u 4. smjeni, pitanje jedino koje će se pred ljude postavljati je ima ili nema posla. A ako ga ne bude, onda smo jao si ga nama jer će biti i više kriminala i više droge i više ubistava i što ja znam čega sve ne, nasilja i tome slično. Znači, za prvih 6 mjeseci ove godine, ako se ne varam mi smo povukli 208 milijuna 289 tisuća 713 kuna i 48 lipa. Međutim, opet ovdje primjećujem da regionalno to nije baš najsretnije raspoređeno, da ima čitav niz županija, na primjer Primorsko-goranska koja po tom osnovu od tih 208 milijuna kuna za prvih 6 mjeseci nije dobila niti jednu kunu, u Istri je izgleda samo jedna investicija dobila, da se tako izrazim potvrdno mišljenje, to je izgradnja objekata za preradu voća i povrća, zapravo tartufa, Zigante Tartufi, njemu je odobren iznos od 11 milijuna i 90 tisuća 372 kuna, ostala sredstva u ovom izvješću nisam primijetio da je po tom osnovu ni jedna kuna išla prema Županiji istarskoj. Sve u svemu, nema razloga ne prihvatiti ovo izvješće. To je ipak jedan zbir nekih financijskih podataka. Ključ je naprosto to da su ukupno do 30. lipnja 2008. zatražena sredstva od Europske komisije u iznosu od 132 milijuna kuna, a da nam je doznačeno 94 milijuna 893 tisuće eura. 93 milijuna i toliko eura. Inače, interesantno je da se ovo Izvješće koje nosi naslov o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2008. poklapa sa slovenskim predsjedanje. To nije jasno utjecalo na povlačenje sredstva. Utjecalo je na neke druge Hrvatske, kako bih rekao mogućnosti zatvaranja određenih poglavlja. Međutim samo jednu rečenicu da kažem, pred nekih 7 dana ponovo smo imali prilike čitati da je Rupel ponovo Hrvatskoj zalupio vratima i to samo svjedoči, a imajući na umu da ga Pahor, novi premijer u Sloveniji predlaže ili da ga je on barem predlagao za ambasadora u Beču. Da li će se to i dogoditi, ne znam, da će Slovenija spram Hrvatske voditi jednu politiku kontinuiteta. Nažalost, kontinuiteta koji neće baš jako puno doprinijeti uspostavi, ja bih rekao korektnih tih međususjedskih odnosa. Sve u svemu, klub IDS-a će jasno glasati za ovo izvješće. Rekoh da je to samo skup tih financijskih podataka, ali mislim ono što je problem u ovome izvješću, što se ova sredstva ipak dodjeljuju, reći ću shodno određenim stranačkim pretpostavkama. Pa tamo gdje je HDZ na vlasti tamo ili prema tim sredinama ide više sredstava i iz Europske unije, ne samo proračuna, a tamo gdje su neke druge političke opcije, te sredine su u pravilu na neki način i kada je raspodjela europskih sredstava zapostavljena. Mislim da bi se to u dogledno vrijeme trebalo jasno promijeniti. Sve u svemu evo toliko, ništa više od toga i mislim da taj duh podjele tih sredstava je ono što kao i proračuna, mnoge u ovoj sabornici vrijeđa.
Zahvaljujem. Imamo najprije tri ispravka netočnog navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da je nužno ispraviti jednu kao na oko nevažnu konstataciju, međutim jako bitnu u biti, a to je kolega Kajin je kazao mi smo uvijek protiv svih ulaganja izvana. To je jedna, to vam se ili omaklo ili ne znam kako. Dakle mi smo uvijek protiv svih ulaganja izvana, ovdje ste spominjali hotele "Družba Adria" itd. Dakle nije točno, dakle nismo ja bih rekao suzdržani prema nekim ulaganjima izvana jer vodimo brigu o nacionalnom interesu, o zaštiti ekologije itd. Složiti ćete se da nije svako ulaganje izvana, dakle u interesu zemlje u koju se ulaže. Pogledajte recimo obale nekih lijepih država, zemalja koje su betonizirane, dakle i hotela, privatiziranih plaža itd. Prema tome u tom kontekstu moramo itekako biti oprezni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Drugi je ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime moram ispraviti netočan navod kolege Kajina koji je konstatirao da se sredstva europskih fondova kod nas dodjeljuju po stranačkom ključu, dakle i u smislu jedinica lokalne samouprave i drugih korisnika. Naime to apsolutno nije točno, pa jednostavno nije ni moguće. S obzirom da su kod nas sva tijela institucije koja se bave dodjelom i nadzorom tih sredstava akreditirane ne samo domaćom akreditacijom nego i onu koju nadzire Europska komisija i isto tako da se infrastrukturni projekti rade prema prioritetima koji javni sustavi imaju kao dio svoje strategije razvoja, a ona druga stvar da gospodarski subjekti koji su apsolutno u privatnom vlasništvu to je i uvjet da se uopće mogu kandidirati, ne mogu jednostavno ići po nikakvom stranačkom ključu nego su isključivo natjecatelji na javnim natječajima i moraju tu ispuniti iznimno zahtjevnu dokumentaciju, tako da nema šanse da nikakvi ključevi funkcioniraju.
I ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala. Netočan je navod izrekao kolega Kajin kad je rekao da sredstva idu jedinicama lokalne samouprave gdje je HDZ na vlasti. Netočno je, sredstva idu javnim natječajima po točno definiranim strogim kriterijima koje propisuje Europska unija. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Vlade, uvažena Ivana Maletić, državna tajnica. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja ću pokušati odgovoriti na postavljena pitanja, nadam se da sam uspjela sva zapisati, ako nisam vi me možete još podsjetiti na neko. Dakle što se tiče mjerila koja su bila postavljena u programu PHARE 2006. prvo mjerilo vezano uz samo planiranje i planske dokumente je dakle u biti globalno gledano, mjerila su zadovoljena jer da nisu bila zadovoljena nama ne bi bila ukinuta dakle suspenzija koja je bila postavljena i ne bi bilo vraćeno 5 milijuna eura koja su bila blokirana u IPA-i 2008. Što se tiče samog procesa planiranja, dakle imamo posebnu instituciju, to je Središnji državni ured za upravljanje fondovima Europske unije i za strategiju koji se bavi upravo planiranjem i programiranjem i oni zajedno sa ostalim institucijama, to je ono što sam rekla kroz izlaganje, rade na poboljšanju i povećanju broja projekata koji se predlažu za financiranje. Dakle mi smo u ovim mjerama kada smo sustav jačali, nismo se fokusirali samo na osnivanje agencije i pojačanje kontrole kvalitete dokumentacije nego smo išli do svih ministarstava i ostalih tijela državne uprave, dakle sa stalnim kontinuiranim mjesečnim sastancima koja održavamo s njima, s ciljem da se dakle oni educiraju upravo u ovom dobrom planiranju i pripremi projekata i kasnije kvalitetnoj pripremi i projektne dokumentacije za ugovaranje, a poslije za samu implementaciju projekata. Što se tiče sustava nepravilnosti, tu je zaista jako puno napravljeno. Dakle ne radi se samo o imenovanju osoba odgovornih za nepravilnosti nego je uspostavljen i čitav AFKO sustav, to na kraju imate detaljan pregled. Dakle AFKO sustav se sastoji od dvije razine, sastoji se od mreže tijela koja moraju postupati po uočenim nepravilnostima i s druge strane mreže tijela koja su korisnici sredstava Europske unije i koji kod sebe imaju ove osobe zadužene za nepravilnosti koje ustvari izvještavaju o uočenim nepravilnostima, a onda se na ovoj drugoj razini sustava te nepravilnosti rješavaju i procesuiraju, dakle ovisno o kakvoj se vrsti nepravilnosti radi. Tako je u ovom konkretnom slučaju "Voće rojal" koje ste spomenuli, ustvari pokrenut postupak, dakle i slučaj je dan državnom odvjetništvu i svi potrebni koraci su poduzeti. Na svaki slučaj uočene nepravilnosti se dakle točno reagira i postupa prema postavljenim pravilima i ovaj sustav iako je nov, dakle već je počeo kvalitetno funkcionirati, iako je dakle sustav koji smo tek ustrojili i to je bilo jedno od mjerila recimo u poglavlju 32, znači financijski nadzor i vezano je upravo onda i za provedbu ovih predpristupnih programa i zato se pojavilo i kao mjerilo u programu PHARE-a. Sljedeće mjerilo vezano uz odbijenice i kvalitetu dokumentacije, dakle ono što je važno je da smo u agenciji povećali broj ljudi i na taj način rasteretili osobu da nema na sebi 50 projekata nego zaista nekakav održivi broj projekata kojima se može upravljati, desetak projekata a onda smo još uspostavili i odjel kontrole, kvalitete, dokumentacije. Zbog toga je kvaliteta dokumentacije koja se šalje u delegacije Europske komisije značajno poboljšana, dakle nema nekakvih primjedbi koje zaista kažu da sada ljudi koji rade na toj dokumentaciji suštinski ne razumiju procedure Europske unije, u pripremi tehničke dokumentacije. Dakle, još uvijek se pojavi poneka odbijenica. Broj odbijenica je smanjen i uopće obuhvat sadržajni u tim odbijenicama je značajno drugačiji. Dakle, a upravo to smanjenje i broja odbijenica i sadržajno drukčiji značaj odbijenica je rezultirao i otklanjanjem ovih mjerila odnosno ukidanjem suspenzije koja je bila dana. Dakle, u tom dijelu su naravno značajnija poboljšanja postignuta. Mi imamo vrlo detaljnu statistiku po vrstama dokumentacije u svakom koraku koji se inače pregledava i u sljedećem izvješću ćemo priložiti tu statistiku tako da točno možete vidjeti u kojoj vrsti dokumentacije su koja poboljšanja i kakva ustvari postignuta. Što se tiče programa PHARE 2006. i pitanja vezanih uz odbijanje projekata. Ustvari, program PHARE 2006. je znači u visokom stupnju ugovaranja, 20 projekata je odobreno za financiranje. Naravno iz tih 20 projekata proizlazi jako puno ugovora zato što jedan projekt rezultira sa 5, 6, 10 ugovora dakle ovisno o vrsti projekta. Ugovaranje je u tom visokom stupnju, dakle proces ugovaranja je išao u skladu sa onim mjerilima koja su bila i postavljena, pa je do kraja 4. mjeseca ove godine bila poslana u delegaciji na odobrenje cjelovita tehnička dokumentacija vezana uz svaki projekt i ugovor. Međutim, daljnji proces ugovaranja ide u određenim vremenskim intervalima. Zato je komisiji isto tako bilo jasno da s obzirom već na ovaj rok u 4. mjesecu ugovaranje mora ući u 10. i 11. mjesec. Dakle, nemoguće je bilo u PHARE-u 2006. s obzirom na pripremu tehničke dokumentacije, potpunu u 4. mjesecu imati nešto ugovoreno u 7. ili 8. mjesecu kad čitav proces ugovaranja traje po nekoliko mjeseci, dakle i to 5-6 mjeseci. Dakle traje više vremena zato što se objavljuju natječaji pa se primaju ponude, pa se radi odabir najboljih ponuditelja, pa se onda ponovno objavljuje natječaj odnosno šalje ukupan poziv za cjelovitu ponudu od tih shortlistiranih dakle od tog najužeg kruga najboljih ponuditelja. I to traje jedno dva mjeseca i onda se radi na evaluaciji koja ovisno o težini projekta dakle o odabiru od tih najboljih najboljeg, koja ovisno o težini projekta može trajati odnosno ugovora može trajati i tri tjedna. Dakle, ti evaluacijski odbori se sastaju u agenciji i to zaista dugo traje i dakle neki jednostavniji projekti se mogu završiti u jedan dan, ali teži traju i po tri tjedna. Nakon što su se evaluacijski odbori sastali i izvršili odabir najbolje ponude, a to se sad za veliki dio ugovora dogodilo, opet dokumentacija ide u delegaciju koja pregledava ta evaluacijska izvješća. Dakle s njima se mora složiti, odobriti prijedloge ugovora i tek onda se ugovori znači mogu potpisati. Tako da je to čitava jedna procedura koja je u PHARE 2006. u tijeku i mi se nadamo da ćemo do kraja 11. mjeseca, što je ujedno i rok, zaista imati dobar postotak ugovorenosti, kako je to bilo i u PHARE 2005. U IPA-i smo dakle poduzeli sve da se projekti ugovaraju puno, puno ranije i to je dakle upravo to ćemo i uspjeti zato što je kvaliteta čitavog sustava podignuta i što više nije sve samo na agenciji ili Ministarstvu financija, nego su se zaista aktivno uključila sva tijela. To je ujedno i ovaj odgovor na vaše pitanje vezano uz Vladu i rasprave na Vladi, dakle na Vladu ide izvješće. Ministri su upoznati sa stanjem u njihovim resorima i poduzimaju kontinuirano mjere dakle da sustav ide, na dobar način da se procesi odvijaju, pravovremeno dakle i da se u roku ugovaranje postigne odnosno da to sad u IPA-i 2007. bude puno prije studenog 2008. godine. Što se tiče ovih nekakvih brojčanih podataka, dakle ovo što se primjetili u PHARE-u. PHARE 2006. razliku od milijun i 800 tisuća mislim eura, radi se ustvari o programima zajednice i to smo morali istaknuti. Ako pogledate PHARE 2005. točno je izdvojen iznos koji se odnosi na članarine za programe zajednice. Međutim, ovdje se u PHARE 2006. kako nije dana ista tablica, dogodilo da u biti nedostaje taj podatak i to ćemo isto u sljedećem izvješću ispraviti. Kad je u pitanju SAPARD, ukupna alokacija je zaista 25 milijuna, ali točan je ovaj podatak u izvješću zato što je dio alokacije znači od 300 tisuća ustvari tehnička pomoć koja ide na razini SAPARD-a agencije …
Privedite kraju. Privedite kraju.
Tako da je..
Privedite kraju. Hvala lijepa.
Evo zahvaljujem.
Vrijeme vam je isteklo. Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Prvi je uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna tajnice, kolege i kolegice. Ovo današnje izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1.1. do 30.6. vidimo da po svom pristupu je drugačije i kazuje da su rasprave o prethodnom izvješću 2007. godine potakle upravo izvjestitelje da izrade mislim i kvalitetnije i transparentnije izvješće. Dobivanjem statusa zemlje kandidatkinje Hrvatskoj su se, iz ovog izvješća vidljivo je, otvorila tri nova programa PHARE, ISPA i SAPARD. I uz CARDS program koji je bio dostupan i u vrijeme prije dobivanja statusa kandidatkinje imali smo na korištenje četiri predpristupna programa. Navedeni programi predstavljaju pomoć državi da provede određene i potrebne reforme i prilagodbe za kasnije članstvo u Europskoj uniji. Primatelj pomoći je, iz ovog je svega vidljivo, u principu državno tijelo i institucije. Izuzetak je SAPARD program koji je namijenjen privatnim poduzetnicima. Upravo bih nešto rekao o tom programu, jer taj program kad gledamo po povučenim sredstvima, po meni nema prolaznu ocjenu, premda je vrlo značajan za poljoprivrednu proizvodnju koja upravo ulaskom u Europsku uniju mora biti i puno više samodostatnija i ekonomski isplativija. Zašto? Zato ako želi upravo preživjeti konkurenciju europske proizvodnje i viškova koji će biti usmjereni na naše tržište. Republika Hrvatska je za SAPARD programa je Republici Hrvatskoj iz ovoga vidljivo namijenjeno 24,7 milijuna eura. Vidljivo je također da je u prva dva natječaja ugovoreno 29 programa. Prvi natječaj sa pet programa, od kojih su četiri završena, dva u 2007. i dva u ovih šest mjeseci 2008. godine. za te programe su i povučena sredstva. U drugom natječaju kada je ugovoreno 24 programa, od kojih su završena tri, jedan u 2007. i dva u 2008. imaju također vidi su da su povučena ta sredstva. Međutim, kada gledamo financijski ove sedam završenih programa, isplaćeno je tek milijun 792 milijuna eura, ili 7,25% od ukupno namijenjenih sredstava. U prošloj godini do 2007. bilo je isplaćeno 3,8% sredstava. Međutim, sa ovim drugim programima, normalno ugovaranje programa je druga stvar i tu je više sredstava, ali isto tako je vidljivo da za 12 programa zahtjev za isplatu još nije dostavljen uopće, a da sedam programa iz ovog drugoga natječaja još uvijek je u obradi, odnosno vrši se kontrola. Postavlja se zbilja pitanje dali je to dovoljno? Mislim da je to svakako malo, jer putem baš ovoga programa, korištenjem ovih programa i sredstava trebalo bi prvenstveno da nam posluži za povećanje poljoprivredne proizvodnje i realizaciju iste kroz preradu u više akumulativne proizvode. Upravo kada gledamo ove pokazatelje onda vidimo da je 15 programa namijenjeno za unaprjeđenje prerade poljoprivredne proizvodnje, 9 je za stočarstvo i 5 za biljnu proizvodnju. Prema tome, iz ovoga je vidljivo da ti programi trebaju biti završeni, trebaju se povući ta novca, jer će oni sigurno imati jedno značenje u unapređenju ove proizvodnje, posebno preradbenoga dijela, jer znademo da i taj dio je također i ekonomski isplativiji, odnosno možemo više zaraditi nego na primarnoj proizvodnji. Vidljivo je da je bio i treći natječaj koji je završen u travnju 2008. godine, zaprimljeno 23 prijave, 17, a šest je odbijeno, znači 17 bi moglo računati na potporu europskih sredstava Europske unije. Međutim, iz svega ovoga vidljivog moram zaključiti da ta sva sredstva nećemo moći povući u predviđenim rokovima i zato je mislim dobro i ovo da se ide na realokaciju 10,3 milijuna eura, za mjere jedan i dva, sa mjera tri i četiri. Ovdje bi trebalo svakako što prije prići ovim natječajima, piše da su u pripremi još jedan natječaj i da što prije iskoristimo mogućnost povlačenja i tih sredstava kroz normalno kvalitetne natječaje. Međutim, postavlja se jedno po meni pitanje, zašto je korištenje ovih sredstava tako malo, gdje griješimo ustvari? Iz izvještaja smo čuli da je povećan broj ljudi koji radi na ovome. Međutim, mislim da postoji određeni broj pitanja na koji, dali smo dali odgovor ili nismo, ali prema ovim podacima za SAPAD program odgovor bi bio da oni nisu baš kvalitetno izvršeni, a to je pitanje koliko smo osposobljeni za ispunjavanje vrlo opsežne ove dokumentacije. Normalno dokumentacija za SAPARD program je velika i koliko smo sposobni i osposobljeni da bi tu dokumentaciju oni koji žele ući u to i ispunili. Drugo pitanje, tko provodi te konzultacije i edukacije? Dali se zna koliki je postotak tih uspjeha? Mi znamo da postoje ljudi koji rade na tome dijelu, instruiraju, izrađuju te programe. Međutim, koliki je postotak upravo tih uspjeha, takovih? Jel' to sve košta, normalno da se to sve plaća, onaj koji ulazi u to. Pitanje isto jedno, tko se javlja na te natječaje? Ovaj puta smo dobili zbilja poimence tvrtke, firme, pojedince koji su i programe, koji su itd. Međutim, postavlja se pitanje, dali su ti poslodavci, dali oni mogu zadovoljiti sve ove uvjete? dali su toliko sposobni da to sve i naprave? I kolika je promocija i kompletni rad na svemu ovome da bi imali što više natječaja? Zbog ovog ukupnog stanja u našoj poljoprivrednoj proizvodnji i pratećoj industriji, mislim da bi ovaj program trebali koristiti sa preko 100%, a ne u ovim postocima u kojima sam rekao. I samo kratko, u izvještaju vidimo da za IPA program i uključivanju u njega intenzivno se radi, očekuje se potpisivanje financijskog sporazuma do studenoga. Ovo sada što je rekla gospođa tajnica, posebno je značajna ova komponenta ruralni razvoj, komponenta pet. Dobra organiziranost mislim da je vrlo važna i ako želimo povući sredstva i mislim da je dobro što ste rekli da su i ministri zainteresirani za taj dio. Ja se nadam da ministar poljoprivrede Pankretić je također zainteresiran da se ta sredstva povuku. Vidljivo je da je posla dosta. Očekujemo u sljedećem izvješću i konkretne projekte za korištenje ovih sredstava u IPA programu. I na kraju, bez obzira koliko se do sada radilo na programima korištenja, sve službe koje na tome rade moraju mislim još više zasukati rukave da ove zadatke koje imamo pred sobom u potpunosti i ispunimo i izvršimo ono zbog čega su tamo, da se ova sredstva Europske unije povuku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Repliciram na onaj dio izlaganja kolege Bodakoša gdje kažete s pravom i upozoravate na probleme koji proizlaze iz nedjelovanja ili lošeg djelovanja središnje države. Volio bih možda da se više još istaklo kolika je važnost educiranosti, spremnosti političke volje lokalne zajednice. Grad Sisak je grad o kojem se govori kao o gradu slučaju zbog ogromnih problema koje imamo u zaštiti okoliša, aero zagađenje, zagađenje vodotoka i grad Sisak nije niti jedan jedini puta se javio na bilo koji način da aplicira na projekte koje bi sasvim sigurno u okviru ovih programa, u okviru IPA-e se mogli financirati za grad Sisak. Dakle, želim reći da nepostojanje političke volje, nesposobnost i neosposobljenost gradskih uprava, lokalnih organizacija u najvećoj mjeri pridonose zapravo lošem slabom korištenju mogućnosti koje nam stoje na raspolaganju. Dakle, ovo je svojevrsni apel i na središnju državu ali i na građane da izvrše svojevrsni pritisak na svoje lokalne organizacije i zajednice da se pobrinu da novac koji stoji, koji je predviđen iskoriste na dobrobit građana u gradovima u kojima obnašaju vlast.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Hvala.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Upravo ovaj dio kad sam govorio o edukaciji odnosno prilaženju ljudima koji ulaze u te programe. Mislim da iz ovoga izvještaja vidimo da središnji dio države i određeni dio posla odrađuje, međutim u pojedinim lokalnim sredinama često puta su ti ljudi koji ulaze u SAPARD program ili u neke druge programe sasvim prepušteni određenim da ne kažem "stručnjacima" koji su spremni pisati i napisati programe a da uopće nisu odgovorni da li će taj program proći ili neće proći. Mislim da bi u tome dijelu također središnja država trebala više imati kontrole nad lokalnom samoupravom odnosno da se vidi na koji način se pomaže tim ljudima koji na terenu kao takovi žele ući u taj SAPARD program i povući određena sredstva. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Nevenka Marinović.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. Sukladno zaključku ovog Visokog doma od 6.10.2005. godine imamo Izvješće Vlade Republike Hrvatske o korištenje predpristupnih fondova Europske unije za razdoblje od 1.1. do 30.6.2008. i čuli smo iz današnjeg izlaganja i od kolega da je puno bolje od prethodnog što je svakako dobro. Izvješće daje pregled provedbe programa s posebnim osvrtom na doznačena sredstva i stanja provedbe projekata te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova. Ukupno doznačena sredstva Europske komisije na račun nacionalnog fonda u navedenom periodu je iznosilo nešto više od 1 milijun eura. Ona su danas sigurno puno značajnija nego u prvih šest mjeseci. Ja ću pokušati analizom po pojedinim programima ukazati na važnost ove problematike. Program CARDS je pomoć zajednici u obnovi, razvoju i stabilizacije. To je program i tehničke i financijske pomoći Europske unije usvojen krajem 2000. godine čiji je osnovni cilj bio potpora zemljama članicama Jugo-istočne Europske u aktivnom sudjelovanju u procesu stabilizacije i pridruživanju te provedbi obveza iz Sporazuma o stabilizaciji. Imao je dvije komponente, i nacionalnu i regionalnu a ukupna alokacija za period od 2001. do 2004. iznosio je ukupno 438 milijuna eura. Iskorištenost sredstava mjeri se postotkom ugovorenih projekata, njihovom provedbom te obavljenim plaćanjima u za to predviđenim rokovima. Do kraja 2007. godine istekli su rokovi ugovaranja a stanje sada ovako izgleda. Iskorištenost CARDS-a 2001. i 2002. godine je preko 96% CARDS-a, 2003. godine 97,7%. Ovako visok stupanj iskorištenosti je i razlog uz dobro odrađene projekte na regionalnim razinama u pojedinim županijama je razlog što je i preneseno financiranje i financijsko upravljanje na nacionalnu razinu sa delegacije Europske komisije. Vidljivo je da je visoki postotak izvršenja a s obzirom na dobru provedbu projekata vrlo je izvjesno i da će ukupno ugovoreni iznos biti isplaćen odnosno da će sredstva iz ovog programa biti u potpunosti iskorištena. PHARE program čiji je cilj bio pripremiti buduće članice za korištenje strukturnih fondova Europske unije nakon pridruživanja posebno Europski fond za regionalni razvoj i Europski socijalni fond, PHARE je namijenjen izgradnji državnih institucija a korisnici su tijela državne uprave i javna poduzeća. PHARE program iz izvješća vidimo sadrži dvadeset i tri projekta a to je nacionalna komponenta od 71,5 milijuna eura i ugovorena je sa visokih 88,3% u odnosu na odobrena sredstva a isplaćeno visokih 44,06%. Za program PHARE prekograničnu suradnju između Republike Hrvatske, Slovenije ugovoreni projekti su u iznosu od 2,7 milijuna eura, 90,7% a isplaćeno 71,9%. Vrlo uspješni su i programi PHARE jadranska prekogranična suradnja sa Italijom u nešto manjem postotku ugovaranja, znači između 60 i 80%. Program za nuklearnu sigurnost isto tako između 60 i 67%. Iz programa PHARE 2006. odobreno je dvadeset projekata vrijednosti od preko 61 milijun eura. Rok za ugovaranje ovog projekta je do kraja ove godine i vrlo veliki broj prema mojim saznanjima je prijavljen. Zadarska županija u okviru ovog projekta PHARE je korisnik dva projekta. Jedan je završen u šestom mjestu pod nazivom HANS, to je jedan zajednički program hrvatskih i talijanskih partnera koji se financirao sredstvima Europske komisije i to kombinacija INTEREG, CARDS i PHARE. Završno izvješće je napravljeno krajem šestog mjeseca. Ukupan projekt vrijedan je preko 108 tisuća eura a rezultat projekta je skup znanstveno-statističkih podataka koji čine sliku zdravlja građana s područja jadranske regije i upućuju na potrebu osnivanja epidemiološkog opservatorija u jadranskoj regiji. Drugi projekt je jačanje ustanova za upravljanje zaštićenim prirodnim vrijednostima ukupne vrijednosti od nešto manje od 200 tisuća eura gdje su nositelji zadarska i šibensko-kninska razvojna agencija a korisnici Nacionalni park Krka i jedinica za upravljanje zaštićenim dijelovima prirode Zadarske županije. Krajem 2007. godine, iz izvješća vidimo da je Europska komisija postavila mjerila kako bi poboljšala kvalitetu provedbe FAR programa u kojem je bilo određenih problema i to vezano i uz organizaciju i početak rada središnje jedinice za provedbu projekata i financiranje i vezano uz kvalitetu dokumentacije ali i kvalitetu rada sustava provedbe. Sva mjerila su ispunjena, skinuta je blokada, uspostavljen je kvalitetan sustav koji omogućuje i samostalnost ali i ispravljanje i uspješno korištenje europskih fondova značajno većih od iznosa koji su navedeni u ovim fondovima. ISPA je program koji osigurava sredstva za infrastrukturna ulaganja u promet i zaštitu okoliša te pripremu Republike Hrvatske za korištenje kohezijskog fonda. Korisnici su u dosadašnjim izlaganjima navedeni, ukupna vrijednost projekata je preko 123 milijuna eura i to 59 milijuna iz ISPA-e a ostalo iz proračuna Republike Hrvatske. Znači sadrži i izvođenje radova ali i projekta tehničke pomoći. Ugovaranje je u početku išlo nešto sporije, međutim, rok završetka je kraj 2009. i početak 2010. godine. I kako stvari sada stoje biti će ugovoreno konpletno. SAPARD program je usmjeren na ruralni razvoj, napredak u poljoprivredi i pripremu države kandidata za korištenje sredstava iz fonda zajedničke poljoprivredne politike. Krajnji korisnici za program SAPARD su izvan javnog sektora, izuzev mjere tri ruralna infrastruktura, gdje su korisnici jedinice lokalne samouprave. Iz ovog programa, na područje Zadarske županije ugovorena su dva projekta i to projekt paške sirane i projekt Ostrea. Paška sirana ide, program ide na opremanje, program je ukupne vrijednosti 25 milijuna kuna, 10 milijuna se koristi iz sredstava SAPARD. Ostrea je je prerađivačka, prerada ribe, ukupan projekt je skoro 50 milijuna kuna, 10 milijuna iz programa SAPARD. Ovi navedeni projekti će sigurno svojom realizacijom učiniti konkurentniji i učinkovitiji poljoprivredni sektor, otvoriti nova radna mjesta i poboljšati kvalitetu života stanovništva, u ruralnom području i to konkretno i na Pagu i u Benkovcu ali i u Stankovcima. IPA program je novi program Europske unije koji se za Republiku Hrvatsku sastoji od pet komponenti. U prvih 6 mjeseci 2008. intenzivno se radilo na ispunjavanju akreditacijskih kriterija propisanih IPA provedbenom regulativom. Za četiri komponente predani su zahtjevi za prijenos ovlasti upravljanja i upravljanja sredstvima na Republiku Hrvatsku. Projekti su, iz izvješća vidimo, u visokoj fazi pripremljenosti. Za komponentu dva prekogranična suradnja, u čijoj izradi sam i sama sudjelovala. Programiranje je završeno prihvaćanjem osam programa od Europske komisije. Ovdje ću se malo zadržati jer ovo je vrlo značajan dio, na projektima prekogranične i transnacionalne koji se sada financiraju i stoji na raspolaganju negdje oko 16 milijuna sredstava i to ona kombinacija znači CARDS i FAR. Radi se o 137 projekata. U ovom segmentu, gotovo 90% ugovorenih sredstava Europske unije su projekti u fazi implementacije i pripreme i biti će iskorištena kompletno sva sredstva prema planu. Niti jedan od projekata iz linije FAR CBC u onom kada je i bila obustava, znači nije obustavljen, što znači da se ovo dobro odrazilo i da nema razloga za zabrinutost. Značaj ovih projekata što stoji ogromna sredstva, još uvijek velika za prekograničnu, velik broj zainteresiranih iz županija i jedinica lokalne samouprave je upravo vezano uz taj program. A i ovi projekti su najkorisnije sredstvo u okviru konkretne regionalne suradnje. Kroz ovako velik broj projekata različitih i strogih procedura Europske unije, kroz učenje napravljene su i nepravilnosti i ovo izvješće njih ne skriva, štoviše uočavaju se i njima se upravlja u skladu sa preporukama i standardima Europske unije. Nepravilnosti su uglavnom tehničkog karaktera i nemaju visok rizik. Podržavam svakako ovo izvješće a izlaganjima o korištenju sredstava pokazuje da je i područna i lokalna samouprava ona koja je htjela [[Upadica: Privedite kraju!]] a ne ona koja je podobna razvila kapacitete i postala partner Vlade Republike Hrvatske u pripremi i programiranju IPA-e.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Dobro je da svakih pola godine imamo izvještaj o korištenju predpristupnih fondova jer možemo onda progovoriti o onome što se nedovoljno dobro radi i ukazati na poboljšanja. Jer doista bi bilo izuzetno loše da ne iskoristimo svaku, svaki cent, svaki euro koji možemo iskoristiti iz predpristupnih a posebice nakon toga strukturnih i kohezionih fondova. Zato ću ja u prvom dijelu nešto progovoriti o tome kako nije dobro da se radi a poslije ću reći nekoliko preporuka za koje ja mislim da bi bilo dobro da se razmotre i da se uvedu kao sustav poboljšanja u budućnosti. Dakle, ja sam bio debelo uvjeren do nedavno da je ISPA odavno gotova. Jer već odavno pričamo o tome da imamo IPA-u. Međutim, onda sam ostao zgranut prije nekoliko mjeseci kada sam vidio da se u ISP-i tek potpisao ugovor za Vinkovci-Tovarnik. Ja sam mislio već da je pruga gotova, da je rekonstruirana, obnovljena, da vlakovi po Koridoru 10. jure. E, a onda ono posebno što me je razočarao, a moram reći i zabrinulo i ono što se zbivalo posljednjih nekoliko dana u Karlovcu. Dakle, u Karlovcu je prema izvješću HINA-e, prije nekoliko dana potpisan ugovor za izgradnju uređaja za pročišćavanje otpadnih voda 100 tisuća ekvivalenata. Ukupna vrijednost investicije, dakle, same izgradnje uređaja je negdje preko 14 milijuna eura. Dakle o čemu se tu radi. Negdje u 2004. godini Ministarstvo zaštite okoliša uputilo je javni poziv jedinicama lokalne samouprave da nominiraju projekte koji imaju izglednost da se realiziraju u realnom vremenu, nakon čega bi ministarstvo naravno od tih nominiranih projekata u ovoj komponenti zaštite okoliša, za koje je bilo predviđeno mislim preko 20 milijuna eura odabralo dakle, projekt i onoga zajedno sa lokalnom zajednicom provodilo. Nominirani su neki projekti između ostaloga nominiran je očito uređaj za pročišćavanje otpadnih voda Karlovac. Ali nominiran je projekt koji se zove uređaj za pročišćavanje otpadnih voda grada Koprivnice. Do dana današnjega mi u Koprivnici nismo dobili odgovor zašto naš projekt nije ušao u ISPA-u. Ali smo duboko vjerovali da ono što je odabrano je barem duplo bolje od onoga što mi u Koprivnici imamo. Međutim šta se dogodilo? Mi smo u međuvremenu raspisali dva javna natječaja i putem pregovaračkog postupka ugovorili izgradnju uređaja za pročišćavanje otpadnih voda. Isprojektirali smo ga, sagradili i već godinu dana vrlo efikasno funkcionira. Radi se o identičnom uređaju kao u Karlovcu. 100 tisuća ekvivalenata pri čemu su vode u Koprivnici u tom trenutku projektiranja bile opterećenije jer smo imali tvornicu Kvasac koja je što se tiče pročišćavanja otpadnih voda najgori zagađivač. Dakle imali smo istu količinu ali lošiju kvalitetu vode. Dakle trebalo je još više napraviti. Dakle mi smo od trenutka kada nas je netko pitao za ISPA-u do danas raspisali natječaj, ugovorili, izgradili i godinu dana funkcionira taj uređaj. Platili smo ga zajedno sa Hrvatskim vodama jer nam je Hrvatske vode su partner u tom projektu oko 10 milijuna EUR-a. Dakle ukupno sa projektiranjem, izgradnjom i nadzorom, i nadzorom 10 milijuna EUR-a. Karlovac danas još nije niti prošao rok za žalbu po ugovoru, a kamoli da je sagrađen. 100 tisuća ekvivalenata ugovorena je izgradnja bez zbrinjavanja mulja. Dakle čak nema niti deponije na koje će se taj mulj odlagati a kamoli da se taj mulj zbrinjava za razliku od Koprivnice gdje smo novu tehnologiju inovirali mi, «Nigs» takozvanu tehnologiju koja rješava mulj. Nema mulja na kraju, na kraju procesa. Košta 14 milijuna EUR-a plus još jedno milijun i pol EUR-a je potrošeno na tehničku pomoć, konzultantske usluge i ostale stvari. E sad ja postavljam pitanje šta se to radi u Karlovcu da košta 5 milijuna EUR-a više nego u Koprivnici. Koji su to natječajni postupci bili potrebni da se provedu da u 5 godina nije uspjelo se napraviti uređaj u Karlovcu? I zašto u konačnici u Karlovcu nije odabran najpovoljniji ponuđač koji je ponudio da će taj uređaj sagraditi za 13 milijuna EUR-a. Radi se o «DHV» nizozemskom ponuđaču koji je trebao imati kooperantske odnose sa Astrom, sa Radnikom iz Križevaca, sa Ena-om iz Karlovca i sa Turbo tehnom iz Karlovca nego je odabran Alpine Bau koji u suštini nema građevinsku operativu u Hrvatskoj nego se radi samo o kompaniji koja će dakle, koja će preprodati posao. Dakle koja je ustvari inžinjering kompanije. Dakle ovo je tipičan primjer kako je politička diskrecija ili politički kriteriji su odlučili koji projekt će se financirati iz predpristupnih fondova. Kako se pokazala apsolutna adminstrativna nesposobnost da se taj projekt sagradi u realnom vremenu ili realizira u realnom vremenu i kako je to dovelo da dakle imamo uređaj koji će biti za 50% skuplji od identičnog uređaja u gradu Koprivnici. Umjesto kada već imamo uređaj koji dobro funkcionira jer ovdje stručnjaci kažu da je pitanje uopće što će biti rezultat rada uređaja u Karlovcu? Da li će dakle on doista rezultirati time da imamo 93, 94% pročišćenu vodu kao što imamo u Koprivnici ili će biti nešto drugo pa ćemo kroz, ne znam, dvije ili tri godine vidjeti da nam treba dodatna rekonstrukcija tog uređaja kao što imamo primjerice slučaj u Varaždinu gdje tri puta u zadnjih 15 godina je išla rekonstrukcija uređaja za pročišćavanje otpadnih voda. Dakle zašto se nije kad imamo jedan model uzeo uređaj iz Koprivnice i «copy paste» preslikao ga se u Karlovac? Ne bismo morali platiti dodatno projektiranje. Mogli bismo ga napraviti za manje od 10 milijuna EUR-a zato jer smo ga ovdje platili 10 milijuna EUR-a pa bi vjerojatno drugi put kad bi ga gradili bi bio puno, puno jeftiniji. I ono što je najvažnije mogli bi ga realizirati. Danas bi 4 rijeke u Karlovcu bile čiste. Ne bi u njih curila još uvijek zagađena voda kao što danas u Dravu iz Koprivnice istječe čista voda i ribe su se vratile natrag kroz kanal Bistru koji vodi vodu sa uređaja za pročišćavanje otpadnih voda do rijeke Drave. Dakle doista bila je potpuna politička diskrecija, politička odluka nećemo Koprivnicu, hoćemo Karlovac. Ali se pokazalo da je odluka bila loša jer da smo iskoristili ISPA-u do danas na primjeru Koprivnice i tim uređajem se hvali i u Europskoj uniji danas sam uvjeren da bi u IPA-i nam ili nekom sljedećem programu Europska unija dala još više sredstava za zaštitu čovjekove, okoliša budući da u sljedećih nekoliko godina moramo investirati preko 13 milijardi kuna u zaštitu čovjekovog okoliša prije nego što postanemo odnosno vidjet ćemo koliko će pregovarači uspjeti ugovoriti duljinu odgode kriterija. Ali dakle preko dvije milijarde EUR-a moramo uložiti u rješavanje ekoloških problema. I umjesto da koristimo ono što je dobro mi politički donosimo odluku da će se nešto raditi negdje drugdje. Ponovo otkrivamo toplu vodu. Dakle projektiramo nekakav novi uređaj sa nekakvom novom čudnom tehnologijom koja tek treba «Bog te pitaj» biti kada gotova i ne znamo kakav će biti rezultat toga. Da se to ne bi u budućnosti događalo ja predlažem dakle da se bez obzira što se do sad već povećao administrativni kapacitet SAFA-e i Ministarstva još više poveća. Da se poveća kapacitet, administrativni kapacitet jedinica lokalne samouprave i područne, regionalne za pisanje projekata. Da se poveća fiskalni kapacitet jedinica lokalne, područne, regionalne samouprave za to. Da se otkloni svaki politički utjecaj u donošenju odluka jer njega još uvijek naravno da u tome ima jer primjerice kroz «Borde Corporation» iz PHARE programa je u 2005. bio da je Italija, Hrvatska mogla, evo završavam rečenicu, Italija i cijela Hrvatska mogla biti a u 2006. je Italija i Dalmacija samo jer primjerice mi i Koprivnice imamo, smo partneri u dva projekta … [[Govornik se ne razumije.]] 3A [[Upadica: Zahvaljujem.]] sa talijanskim gradovima. To nam [[Upadica: Zahvaljujem.]] neće biti omogućeno.
Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo uvaženi zastupnik Mršić u svojoj raspravi iznio je dosta netočnosti što se tiče grada Karlovca i mislim da nije primjereno uspoređivati Koprivnicu koja ima 20-tak tisuća stanovnika i Karlovac koji ima 60 tisuća stanovnika, ima 4 rijeke. Ja se slažem da projekt pročišćavanja voda u Karlovcu je veliki i najveći iz ISPA programa, 36 milijuna eura, 20 milijuna nepovratnih sredstava. To doista, umjesto da čestitamo lokalnoj samoupravi da su uspjeli dobiti taj projekt nisu ga dobili političkim vezama, nego su ga dobili na temelju stvarnog programa i potreba grada Karlovca. A posebno da ste rekli da je program 50% skuplji, odnosno 5 milijuna eura. Ja ću vam reći da je prva analiza koja je bila 2005. bila da je 13 milijuna 167000 eura košta, s tim, tu ste rekli u pravu da nije sedimentacija, degistacija, ta uloga nije bila uzeta u obzir. Zadnja, i tu je bio natječaj javni po međunarodnim standardima koji važe u Europskoj uniji [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju!]] Prema tome, firma DHV nije iz tehničkih razloga, pa rekao je da je politička bila odluka [[Upadica Jarnjak: Zahvaljujem. Zahvaljujem. Vrijeme vam je isteklo.]] Nema uopće političke odluke.
Zahvaljujem. Drugi je ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frane Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Da bi se o nečemu govorilo treba poznavati materiju, pa doista je nevjerojatno da se netko čudi da ISPA još uvijek traje. Pa realizacija projekata ISPA-e je do 31. prosinca 2010. godine. Uglavnom jedan projekt je do 31. prosinca 2009. godine ovaj o kojima ste govorili o željeznici. Druga stvar. Netočno je da se po političkim kriterijima dobijali su projekti. To je potpuno netočno. Nisu po političkim kriterijima ulazili u ove programe. Isključivo po natječajima koje je pratila i Europska komisija ako hoćete preko svojih. I treća stvar. Ne postoji administrativna nesposobnost Republike Hrvatske u ovom pogledu zato što Hrvatska maksimalno iskorištava i sve programe. To ćete vidjeti na kraju realizacije projekata. Na žalost veliki, dugi su rokovi ugovaranja projekata, ali to je sve u skladu sa pravilima koje postavlja Europska unija pred nas. Prema tome, morate poznavati proceduru da biste mogli govoriti o njoj. I ISPA i svi ovi ostali programi su i dalje na snazi, jer je njihova realizacija tek u tijeku, tek su se počeli realizirati. Ugovaranje projekata je trajalo do lipnja ove godine za ISP-u.
Zahvaljujem. Imamo, bez dobacivanje u klupe! Uvaženi zastupniče nemojte. Hajde, bez dobacivanja. Replika, uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Pa ovdje je, ja zahvaljujem kolegi Mršiću što nas je upoznao s onime što su oni napravili u gradu Koprivnici i što je dobro čuti. To je dobro čuti. Ovdje se ne postavlja pitanje da li Koprivnica, zašto Karlovac, a ne Koprivnica. Problem bi trebalo postaviti ovako. Zašto ne i Karlovac i Koprivnica. To je ono što se meni čini da bi bio ispravan i normalan pristup. Upozorenja koja ste dali oko Karlovca su dobra i ja mislim da ne treba otkrivati toplu vodu, nego modificirati projekte i veličina samoga grada nije tu od presudne važnosti. Ono što mene brine zašto, ja govorim sad pro domo sua, zašto najkritičniji grad kada je riječ o zagađenju, grad Sisak se nije našao u krugu onih gradova koji apliciraju na programe i u ISPA-i i sada u IPA-i ih nema. Dakle, tri rijeke. Grad koji ima enormne probleme sa tri spalionice. Ima ogromne zagađivače koji su jedinstveni u Hrvatskoj osim Siska, osim Rijeke nitko nema rafineriju. Ogromni tankovi JANAF-a, termoelektrane, aero zagađenje, zagađenje vode, zagađenje tla je problem koji grad Sisak ne može riješiti. Ne može ga sam riješiti, a pogotovo ga ne može riješiti uz ovakve gradske uprave koje nisu pokazale dovoljno interesa da angažiraju i središnju državu da svojim znanjem pomogne da se projekti prijave i da se osigura financiranje postupno, sustavno, jer znam da je to nemoguće napraviti odjednom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa prvo, kolega Vidoviću vama i svima ostalima, dakle da kažem da se uređaje ne grade prema broju stanovnika, nego prema tzv. ekvivalent stanovniku i da je uređaj Koprivnica 100000 ekvivalenata kao što je i uređaj Karlovac 100000 ekvivalenata bez obzira koliko ljudi živjelo u Koprivnici, a koliko u Karlovcu, jer se industrija po volumenu i po opterećenosti voda preračunava u ekvivalent stanovnika. Dakle, potpuno su identični uređaji i ja sam rekao dakle da i zagađenost vode u Koprivnici bila gora u trenutku izgradnje. Ja se s vama slažem i ja mislim da bi prilikom odabira projekata trebalo dakle biti koji projekt je kvalitetniji i koji će se brže realizirati, jer sam uvjeren da smo odabrali Koprivnicu koja je do sad realizirana u postupku Europske unije jer smo mi isto tako prema FIDIC-u ugovarali Koprivnicu. Ovdje se prema PRAG-i ugovaralo, a FIDIC je bio dijelom samo u PRAG-i. Prema tome, da smo to ugovorili i da smo imali danas Koprivnicu kao primjer u Europskoj uniji, da bi nam Europska unija rekla evo vam i za Karlovac i za Sisak i za brojne druge gradove u Hrvatskoj. Na žalost, odabrao se projekt za koje u trenutku kada se odabralo je bilo izvjesno da neće biti, neće se moći ostvariti isto kao i neki drugi projekti. Jer, ISPA može trajati do 31.10.2009. godine, ali se mogla realizirati i puno prije. Desete, u redu desete. Mogla se realizirati i prije. To je bilo samo pitanje naše sposobnosti, jer ja sam potpisao nekoliko ugovora sa Europskom unijom za razliku od onih koji nisu potpisali niti jedan ugovor za europski projekt, a meni tumače kako je teško potpisati ugovor ili izvesti europski projekt. Dakle, ja govorim iz vlastitog iskustva. Mi smo se javili na natječaj, ugovarali smo i kad je to bilo prije nego što je bilo decentralizirano ugovarali smo i sada kada je decentralizirano znamo što znači ugovoriti, znamo što znači ugovoriti, znamo što znači provesti i znamo što znači izvijestiti o projektu.
Zahvaljujem. Predstavnik Vlade, uvažena Ivana Maletić, državna tajnica. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja zahvaljujem cijenjenom zastupniku Mršiću na ovom pitanju i upravo usporedbi dva projekta koja idu paralelno, a financiraju se iz različitih izvora. Dakle, kod odabira projekata definitivno nismo samo mi ti koji sudjelujemo u odabiru. I Europska komisija je ta koja odlučuje koji će se projekti u Republici Hrvatskoj financirati, posebno kad su u pitanju ovi predpristupni programi pomoći jer se zaista radi o njihovom novcu i oni utvrđuju koji od projekata se najbolje uklapa i u sveukupnu politiku koja se postavlja na razini Europske unije. U ovom slučaju su oni procijenili da projekt Karlovac više odgovara ukupno projektima koji se inače iz sredstava Europske unije financiraju odabrali su ovaj projekt. A ono što je u stvari zanimljivo je da je projekt Karlovac dakle bio pripreman i trebao biti pripreman ne samo po procedurama, dakle europske unije po FIDIC-u, nego je svaki korak dakle pripreme tehničke dokumentacije bio kontroliran od strane Europske komisije i delegacije i to isto oduzima u ovim koracima ugovaranja jedan dio vremena zato što delegacija mora imati nekoliko mjeseci za angažiranje stručnjaka koji će dodatno ocijeniti kvalitetu dokumentacije. Što ustvari ovim Komisija želi postići? Oni žele postići da se zaista u Republici Hrvatskoj stvore kapaciteti koji su sposobni kvalitetno pripremiti dokumentaciju i zaista kvalitetno provesti natječaj tako da se ne dogodi da u slučaju nekakvih žalbi i pritužbi se takvi natječaji poništavaju, dakle i da se onda proces čitav ponovno dodatno prolongira i da zahtjeva nekakvo dodatno vrijeme. Dakle, sva dokumentacija je pripremljena po žutoj knjizi, dakle u skladu s pravilima FIDIC-a i što se tiče predviđenog proračuna za ovaj projekt, ugovor koji je potpisan je čak i ispod predviđenog proračuna. Dakle, bila su sredstva koja su budžetirana, utvrđena je visina ukupne vrijednosti projekta, a potpisan je dakle ugovor za 359 tisuća eura ispod te predviđene cijene proračunom. I to je ono što je isto važno da se u ovim procesima javne nabave ostvaruju i određene uštede, u projektu Pruge isto tako su ostvarene uštede i u ovom projektu, dakle isto tako. Projekt Karlovac je ustvari primjer svim jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave da je važno pravovremeno pripremati, ne samo tehničku dokumentaciju, nego i ishoditi sve potrebne dozvole i građevinske i lokacijske jer je to isto dosta vremenski zahtjevno i zato je važno da sad recimo u programima IPA-e ili u budućem kohezijskom fondu lokalne jedinice već sad počnu sa ishodovanjem građevinskih, lokacijskih dozvola i onda pripremom kvalitetnih projektnih prijedloga kako bismo zaista imali kvalitetne projekte pravovremeno pripremljene. Bio je ovdje u posjetu gospodin Sailer koji je ustvari direktor uprave koja se bavi upravo ISPA-om i inače kohezijskim fondom regionalnom politikom, dakle u Europskoj uniji i on je ustvari rekao da što se tiče naše ISPA-e i programa u ISPA-i, da su oni izuzetno zadovoljni time da mogu vidjeti da imamo kapacitet i da smo sposobni napraviti i odraditi projekt. Dva velika ugovora su potpisana. Naravno da sad njih treba provesti i implementirati. Dakle, njihov fokus je upravo na tome da mi pokažemo administrativni kapacitet, da pokažemo da možemo u skladu s pravilima nakon što je dokumentacija prekontrolirana od strane delegacije i komisije zaista imati kvalitetne dokumente koji onda, temeljem kojih se može zaista i ugovoriti i to je ono što je ustvari bitno u samim projektima ISPA-e koji su veliki major projekti i zato ih i nema puno, samo 3 su trenutno. U IPA-i ćemo imati nešto više prostora dakle i poslije još više, ali je važno dakle kroz ovaj primjer Karlovca pa pruge Vinkovci-Tovarnik, isto tako projekt Bikarac u Šibeniku, dakle naučiti se raditi dokumentaciju koja zaista zadovoljava standarde i kvalitete Europske unije i u ova tri projekta mi kontinuirano dobivamo povratnu informaciju od delegacije i Komisije i tu je definitivno razlika kad se ide po našim pravilima javne nabave, a kad se ide s projektom koji mora biti ugovoren po pravilima javne nabave Europske unije. Dakle i ovo nam je jedna podloga za sad razvoj što većeg broja novih projekata koji će obuhvatiti što veći broj naših jedinica lokalne i područne regionalne samouprave jer to nam je naravno svima cilj. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa dakle, ja moram reći da administrativni kapacitet je postojao i prije Karlovca i to upravo na primjeru Koprivnice i nadam se da će Koprivnica biti primjer kako se radi dokumentacija po FIDIC-u, kako se po FIDIC-u ugovara projekt i kako se projekt može izvesti u realnom vremenu jer ako će nam Karlovac koji 4 godine se priprema biti primjer, onda vas ja pitam kada će prvi sljedeći uređaj za pročišćavanje otpadnih voda biti sagrađen. To je jedno. Drugo, on je 5 milijuna skuplji od Koprivnice, on ne rješava mulj i mi smo naš uređaj kad nam je Stavros Dimas, europski povjerenik dodjeljivao nagradu za održivi razvoj mu rekli kakav uređaj imamo u Koprivnici, on je ostao začuđen da u jednoj Hrvatskoj postoji takav uređaj koji nažalost nitko od hrvatskih predstavnika nije predstavio u Europskoj uniji. Naš uređaj je trenutno najbolji uređaj u Europi zato jer rješava i mulj za razliku od Karlovca koji vam nema rješavanje mulja, ima samo plinsku digestiju gdje plavite plin bakljom koji odlazi u zrak, a nemate u građevinskoj dozvoli nemate …
Zahvaljujem uvaženi zastupniče, isteklo vam je vrijeme. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom, uvažena zastupnica Mirjana Ferić-Vac. Izvolite.
Cijenjeni gospodine potpredsjedniče, gospođo tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Očito gospodine potpredsjedniče da ne trebamo otkrivati toplu vodu, ali čistu vodu da i ako je ovo tema koja je od bitnog značaja za razvoj lokalnih zajednica u Hrvatskoj, onda se u Hrvatskom saboru treba reći ono što je de facto, a ne što bi mi željeli da je poželjno. Čista voda, pročišćivači i strategija turističkog razvoja u budućnosti je u svakom slučaju ono što će nas vezati za našu, jednu od naših odrednica, a to je turizam. Ni najmanja zajednica u zemljama Europske unije ne prolazi bez pročišćivača, prema tome to je jedan veliki elemenat i treba poticati, educirati i informirati jedinice lokalne samouprave, ne samo u turističkim zonama, naravno i drugima, ali poglavito tu jer nam se sprema jedan otklon od razvoja na koji smo do sada barem bili navikli u turizmu. Što se tiče ovog izvješća, naravno da je dobro da dobijemo izvješće. Ono što nedostaje u tom izvješću, a bilo bi korisno da bi bili pravedni prema onima koji dobro obave svoj posao, a i prema građankama i građanima u informiranju o sljedećem. U ovom trenutku, dakle 2008. godine kada smatramo da ćemo 2009, završiti sva poglavlja u pregovaranju sa Europskom unijom valjalo bi napraviti usporedbu sa zemljama koje su u to vrijeme imali razne fondove, nisu bili isti fondovi, to se zna, ali koliko su u mjesec, odnosno godinu i par mjeseci prije završetka svojih pregovora pojedine druge zemlje povukle sredstava iz pretpristupnih fondova i kojom brzinom i kojom dinamikom su se dakle približavale standardima koji su u svakom slučaju u onom krajnjem efektu uključivanja i postajanja članicom Europske unije bile odlučujuće. Ono što je zabrinjavajuće pomalo, možda to nije veliki broj, ali kad se uđe u supstancu ovih nepravilnosti koje se pod točkom 7. navede je da tu ima ovako pokušaja prevare. To je ono što nije dobro i to stvara sasvim sigurno i jednu, pa možda jedan stroži screening naših projekata ako dolazi do nepoštivanja pravila postupka javne nabave kao što stoji u programu za 2005. istina, godinu. Ja bih voljela vjerovati da ulažemo u ljude koji znaju projekte, da ulažemo u sustav informiranja i da ulažemo u to da nam je kako Europska komisija javlja, kvaliteta dokumentacije poboljšana, no još uvijek ti nedostaci ne bi se trebali pojavljivati. U našem je interesu da ih zapravo da im idemo u susret edukacijom ljudi koji znaju raditi programe. I nadalje bih htjela nešto reći, imate na strani 44 se navodi npr. jedna ključna točka, zapravo našeg puta u Europu "Potpora sudskoj administraciji", "Potpora upravljanju predmetima". Dakle ono sve što se odnosi na pripremu službi u procesu približavanja Europskoj uniji, mislim da je toga još uvijek nedovoljno, a to su nosioci ipak ministarstva, pojedina ministarstva, službe koje moraju biti u službi apsolutnog ekipiranja za funkcioniranje u Europskoj uniji. I danas kada bi došli u jedno od ministarstava ili u neku od agencija, morali biste dobro pitati da li znaju kako će funkcionirati onda kada budemo u Europskoj uniji, a to nije tako daleko. I na kraju rekla bih nešto da nije dobro da Odbor za europske integracije danas nije tu, to se znalo da je na službenom putu i mogla se ova rasprava čisto formalno obaviti u onoj sjednici kada su predstavnici i predstavnice i predsjednik Odbora za europske integracije u Hrvatskom saboru, tim prije što jedini odbor koji je predložio nešto drugo osim usvajanja je Odbor za europske integracije koji u svom zaključku u točci 2. veli, predlagatelj se obvezuje izraditi i prijaviti projekt kojim bi se osiguralo korištenje sredstava iz odgovarajućeg IPA predpristupnog programa pomoći za pripremu Stručne službe Hrvatskog sabora za rad u uvjetima članstva Republike Hrvatske u Europskoj uniji. To je jedan važan elemenat, jer ova naša institucija u kojoj smo mi danas najviši Dom predstavnički, treba tu pomoć. To nije pitanje ni kritike ni ničega, nego naprosto nečega što se mora obaviti i to što kvalitetnije i što brže, a to se odnosi naravno i na druga ministarstva što sam već spomenula. Prema tome na izvješću se uvijek možemo reći dobro je da u redovnom roku dolaze u Sabor, ali ima tu još posla da se obavi u smislu priprema pojedinih službi i korištenja sredstava zaista prema potrebama razvoja, budućeg razvoja i prema uklanjanju svih primisli da bi bilo koja politička odluka mogla utjecati na dodjelu sredstava. Da bi. U tom smislu, zahvaljujem.
Zahvaljujem. S obzirom da je dva puta danas naglašeno u tijeku rasprave da je trebalo odgoditi i čekati Odbor za europske integracije, Odbor za europske integracije je dao svoje pisano izvješće, razmotrio je to izvješće i dao svoje pisano izvješće ovdje na klupe i svi ih imate ovdje na klupama na Hrvatskom saboru. A svi drugi uvjeti koji su potrebni prema Poslovniku su se stekli i ova rasprava je morala danas krenuti i održati se. Hvala lijepa. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Boris Matković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. To izvješće koje imamo ispred sebe zapravo je urađeno sasvim dobro, jer sadrži sve informacije potrebite za jednu kvalitetnu procjenu uspješnosti kako korištenja predpristupnih fondova tako jasno i uočavanja svih onih relevantnih podataka potrebitih da bismo mogli o tome isto tako kvalitetno i raspravljati. To prvenstveno zaključujemo po podacima kako ugovorenih projekata tako i sredstava koja su isplaćena, ali isto ako i onih koji se odnose na krajnje korisnike. Uostalom pomaci su vidljivi ne samo u tom pogledu, oni su vidljivi i u upravljanju ovim programima, jer svakako možemo vidjeti iz ovog izvješća da su uklonjene i privremene mjere suspenzije koje su se odnosile na PHARE program. Ono što zapravo sve nas ovdje zajedno treba okupirati i oko čega bismo se trebali dakle okupiti jeste sposobnost povlačenja sredstava i njihovo namjensko korištenje i to treba kazati na svim razinama od dakle najviših do najnižih razina i svakako to nameće i određene obveze svima nama, ali svakako treba kazati da je tu još jedan faktor kojega ne možemo zanemariti i koji je nazočan i koji sudjeluje u svemu ovome, to su gospodarstvenici, a oni baš nisu u nekom zavidnom položaju, to moramo kazati jer procedura koja je vrlo zahtjevna je upitno koliko je njima možda i u sadašnjem stanju dostupna, odnosno koliko je oni mogu kao takvu savladati jer treba kazati da se oni najvjerojatnije sa mnogim od ovih vrlo zahtjevnih, za vrlo zahtjevne procedure nisu susretali i onda je to vjerojatno jedna od kočnica, ali ne nepremostiva u svakom slučaju. Ovdje u ovom izvješću trebalo bi isto također istaknuti jednu uspostavljanje akreditaciju više kako nadzornih tako i kontrolnih tijela, jer u svakom slučaju vjerodostojnost zahtjeva za potporama koje se traže, ali i nadzor kako ih trošiti se mora poboljšati u svakom slučaju. Tim poboljšanjem svakako ukloniti će se i mnoge one dakle nepravilnosti i svesti ćemo ih bolje rečeno na minimum, a onda će zasigurno i država imati prigodu uštedjeti i više novca. Ovdje ovaj novac kojeg imamo u ovom izvješću o kojem raspravljamo, mi zapravo dobivamo kao jedan vid pomoći. To je pomoć u pravom smislu riječi, pa tako je li i zato je i ovo vrijeme koje je pred nama i sada morali bismo što bolje svakako iskoristiti što u svakom slučaju naravno i radimo, jer sutra ulaskom u Europsku uniju biti ćemo u poziciji i sami aplicirati za što više programa, jer ćemo i sami dakle sudjelovati u uplaćivanju sredstava u fondove pa je onda logično i očekivati da tim aplikacijama zapravo vršimo i povrat tih sredstava koje ćemo sutra ulaskom u Europsku uniju uplaćivati i koja će nam biti dostupna jer će nam biti u interesu jasno da tim aplikacijama što više sredstava iz fondova dobijemo. Ono što je također, treba kazati, vidljivo iz ovog izvješća, ali i ono što je poticajno pa u određenom smislu i učinkovito urađeno jesu pokazatelji koji se odnose na ugovorena sredstva, a ona su po moj osobnoj procjeni vrlo znakovita. Ona su tu jasno taksativno i navedena, 76 milijuna ide kroz CARDS, 78,5 kroz PHARE, 123 za ISPA-U i 25 milijuna za SAPARD. Jasno je da su ona znakovita zbog toga što smo njima izvršili određene reforme, kako javne uprave tako i jačanje administracije odnosno administrativnih kapaciteta, ali i ojačali poljoprivredu i poduzetništvo. Tu treba također istaknuti kao značajne pokazatelje korištenje fondova odnosno iskorištenost određenih sredstava u postotcima. To je u CARDS-u kao što znamo, vidjeli smo 95,80, PHARE 87,48 i u ISPA-i praktično 100%. Jedino gdje imamo jedan određeni odmak to je u SAPARD-u, dakle od ovih 25 milijuna imamo samo 1/3 otprilike dakle sredstava koja su do sada kao takva iskorištena. Ali vjerojatno ćemo, ja pretpostavljam i to je moje duboko uvjerenje čovjeka optimiste, da ćemo kroz natječaje za mjere 1 i 2 iskoristiti to povećanje i da ćemo doći tu zasigurno do one granice postotka koja može biti za nas sve skupa zadovoljavajuća, ali na kraju krajeva i znakovita što ukazuje i na još nešto a to je da zapravo i Vlada i resorna ministarstva koja su pristupila svim ovim pitanjima su ova pitanja vrlo dobro postavila na svoje mjesto. U svakom slučaju, mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice smatramo da je to tako, ali da korištenje tih sredstava iz fondova može biti još bolje i brže, zasigurno i to. A ja vjerujem da će to ekipa čiji dio imamo i ovdje danas pred sobom, uspjeti napraviti jer je vidljivo iz ovog izvješća da su bili učinkoviti i do sada. Stoga ću kao i preostali dio kluba Hrvatske demokratske zajednice podržati i osobno ovo izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I pet minuta u ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Hvala Vam lijepa. Evo računalo mi je zadalo određeni tehnički problem, mada mi je olakšalo život u jednom drugom segmentu. Završno, u ime kluba SDP-a hvala vam lijepa. Ja sam postavio 20-tak pitanja. Na dosta njih sam dobio odgovor i to je dobro i nadam se da će te stvari u sljedećem izvješću biti dobre i biti bolje. Ono na što nisam dobio odgovor je vezano za strategiju, znači i konkretno praćenje izvješća od strane Vlade. Dakle, voljeli bi da taj dio vidimo i u sljedećem izvješću. Ono što SDP na što apelira i na što želi ukazati su sljedeće stvari u sastavljanju i sljedećeg izvještaja, ali i u korištenju predpristupnih fondova koje treba napraviti, koji su nužni uvjeti da bi se predpristupni fondovi mogli koristiti i da bi se mogla podizati kvaliteta života naših sugrađana na lokalnom pa i na nacionalnom nivou. Definitivno podržavamo i treba povećati administrativni kapacitet i kao administrativni kapacitet pojedinih ministarstava, znači opremljenost ministarstva da uđe u borbu za ta sredstva. Treba također, ono što fali, povećati i administrativni kapacitet na lokalnoj razini koji nije povećan i tu je jedan od glavnih i suštinskih problema. Treba otkloniti svaki utjecaj političke diskrecije prilikom evaluacije i donošenja odluka o odabiru. To nije do kraja napravljeno. Otklanjanje svakog utjecaja političke diskrecije. Ne želimo da neke jedinice lokalne samouprave samo zato što su u boljim odnosima zato jer su u poziciji da imaju prednost pri određenim projektima. Također, ono što uz to nužno ide je i povećati fiskalni kapacitet jedinica lokalne samouprave, a posebno administrativnih regija prema kategorizaciji NUC-a. Jer, činjenica je da se pojedine jedinice lokalne samouprave koje bi se i htjele prijaviti, ne mogu prijaviti zato jer nemaju novaca. Nemaju svojih vlastitih sredstava za realiziranje projekata. I stoga je ono što je naša zadaća, stalno upozoravat na fiskalnu decentralizaciju. Ja sad neću govorit o tomu da smo jedan čitav niz zakona ovdje je saborska većina donijela koji su išli direktno na štetu jedinica lokalne samouprave dakle na štetu decentralizacije, ali činjenica je da bez fiskalne decentralizacije jedinica lokalne samouprave one ne mogu biti u mogućnosti aplicirati na kvalitetne projekte. Također, ono što predlažemo, a što vi kao Vlada morate iznaći načine kako da te stvari implementirate je podizanje razine obrazovanja po europskim fondovima. I mislimo da bi već svaki srednjoškolac trebao imati nivo spoznaje o predpristupnim fondovima i općenito o fondovima Europske unije. Ali također mislimo da bi na pojedinim studijskim smjerovima unutar sveučilišta pojedini studenti koji završe određene kolegije trebali biti sposobni pisati projekte za europske fondove. Vi ste Vlada. Koordinirajte ministarstva i nađite odgovor na ta pitanja. To je ono što nam fali, da studenti kad izađu sa sveučilišta mogu biti u stanju napisati projekte za europske fondove. To nam treba biti cilj, jer nećemo biti taoci malog broja ljudi koji to znaju raditi. Ono što još treba napraviti, na što želimo upozorit je povećati grantove udjele na koje se mogu javljati jedinice lokalne samouprave. Jer ima puno više kvalitetnih projekata na terenu, u ljudima koji svjedoče odgovornost, znači u svojim jedinicama lokalne samouprave nego što je predviđenih sredstava. Također, nerijetko se i ti projekti pokazuju uspješniji od projekata na nacionalnoj razini. I na kraju, ono na čemu posebno raditi i što treba unaprijediti kroz sve vaše mjere je povećati stupanj pripremljenosti i izvjesnosti realizacije projekata u realnom vremenu. Tu smo malo slabi i to treba popraviti. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala. Nije točno, kolega Bernardić, da nisu uspostavljeni kapaciteti na lokalnoj razini, na lokalnoj i regionalnoj razini. Iskustva Zadarske županije pokazuju da smo imali puno više dobrih projekata nego sredstava koja su nam stavljena na raspolaganje, i kroz program CARDS, ali i kroz PHARE, posebno program PHARE ESK. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, bez dobacivanja iz klupe. Ne bumo se tu nadvikivali. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Frane Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa nevjerojatna je lakoća obmanjivanja koja dolazi iz redova SDP-a upravo od kolege koji je sada govorio u ime kluba i malo prije od kolege Mršića, da smo mi zapravo onemogućili lokalnu samoupravu da se javni na novi projekt. To je netočno. Svaka jedinica lokalne samouprave se može javiti u skladu sa pravima koja je nametnula Europska komisija, Europska unija. I druga stvar, ne financiraju se ti projekti iz proračuna jedinica lokalne samouprave, financiraju se iz državnog proračuna i iz proračuna Europske komisije. Prema tome, potpuno je netočno i na takav način obmanjivati javnost kao što ste to vi radili u ime kluba SDP-a.
Zahvaljujem. Molim vas bez dobacivanja iz klupa. Uvaženi zastupniče, strpite se, javite se za riječ, pa bute govorili. Završavamo raspravu. Znači u ime Vlade, uvažena Ivana Maletić, državna tajnica. Izvolite. Završno.
Hvala lijepo. Evo ja bih u završno u stvari htjela još jednom ukazati na ovu vremensku dimenziju programa Europske unije. Dakle, europski proračun i to je ono što je zaista važno shvatiti, razliku između našeg državnog proračuna i europskog proračuna. Europski proračun ima višegodišnju dimenziju, dakle perspektiva Europske unije financijski je vezana uz sedam godina, a naš proračun je ono što smo naviknuli ustvari vidjeti je, ne znam 100 milijardi u 2008. i onda kroz izvršenje gledamo kako je zaista potrošeno toliko milijardi koliko je bilo i planirano. Međutim, ovdje sredstva koja se alociraju po pojedinom programu koriste se kroz duži niz godina. Zbog toga dakle projekte koji se financiraju iz CARDS-a 2003 još imamo u provedbi i provode se do kraja 2008. godine iz CARDS-a 2004 do kraja 2009. godine i tako isto projekti ISPA-e ili SAPARD do kraja 2009. godine. i to je dakle vremenski period koji obuhvaća trenutak kada su sredstva odobrena i onda od toga trenutka kada su sredstva odobrena, zemlja počinje s pripremom projektne dokumentacije provođenjem ugovaranja, dakle provođenje natječajnih postupaka, potpisivanje ugovora i onda provođenje tih projekata i ono konačno, plaćanje dobavljačima. Sljedeće što bih htjela posebno naglasiti, vezano je ponovno uz ovaj dio sredstava koji ide jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave. Dakle, to zaista kada su u pitanju predpristupni programi pomoći nije nešto što je odluka Vlade. Predpristupni programi pomoći su instrumenti u rukama Europske komisije, dakle to su sredstva koja se usmjeravaju zemljama koje pristupaju Europskoj uniji i potiče se i pomaže zemlju u pripremama za članstvo. U ovom predpristupnom razdoblju naglasak je na jačanju institucija na državnoj razini, na razini središnje države. Dakle, koje se moraju pripremiti za funkcioniranje kvalitetno funkcioniranje kada postane zemlja članica, a i sami ste svjedoci niza reformi koje se događaju u sklopu pregovora po pojedinim poglavljima, dakle to sve košta i jedan dio ukupnih promjena koje se događaju, financira i Europska unija iz svojih sredstava. Istovremeno se jedan dio sredstava, ali mali u postotku ostavlja dakle i drugim sektorima koji će imati priliku koristiti ta sredstva u strukturnim i kohezijskim fondovima, dakle kada postanemo zemlja članica. Sada im se otvara da počnu razmišljati o projektima, dakle da počnu razmišljati na način da zaista kada traže neka sredstva, bilo iz proračuna EU, dakle preko ovih fondova, ali iz našeg proračuna, da znaju osmisliti projektni prijedlog koji ima konkretne ciljeve koje je onda moguće pratiti, dakle da se ti rezultati zaista i postižu. Jer u biti čitav sustav i ovih predpristupnih i kasnije fondova Europske unije postavljen je na način da se financira konkretan projekt sa konkretnim ciljevima i rezultatima koji moraju biti postignuti. Ako se oni ne postižu što se kontinuirano prati i nadgleda, onda se projekt mora ukinuti ili se traže mjere poboljšanja u svakom pojedinačnom projektu da bi on zaista postigao postavljene ciljeve i rezultate koji se od njega očekuju. I to je ono na što se trebaju svi naviknuti. Dakle, ovaj dio sredstava koji ide prema jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave ili nevladinim i neprofitnim organizacijama, ide preko onih Grand shema, dakle shema bespovratne pomoći. To je jedna ukupna suma sredstava koju provodi pojedino tijelo dakle ministarstvo ili Ured Vlade za udruge. U biti se raspisuje javni natječaj i traže se prijedlozi projekata, dakle u okviru tog raspisanog javnog natječaja, bilo koja jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave može se javiti sa projektnim prijedlogom koji odgovara sadržajno toj Grand shemi, tom pozivu za projekte, a isto tako i neprofitne organizacije. I onda se kroz opet vrlo dugotrajnu proceduru prema pravilima Europske unije projekti biraju. U tome sudjeluje čitav niz nezavisnih stručnjaka tzv. "Asesora" koji su sposobni ocjenjivati projektne prijedloge i napraviti listu projekata koji konačno mogu dobiti ta sredstva. Jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave uz javljanje na ove pozivne natječaje imaju priliku i sudjelovati u onim programima sa svojim projektima prekogranične suradnje. Dakle, to je još jedan dio gdje se mogu javljati sa projektima, ali opet ti projekti prolaze kroz ovu natječajnu proceduru, dakle to je pozivni natječaj. Svi se javljaju i onda ponovno nezavisni stručnjaci, "Asesori" biraju dakle ocjenjuju svaki projektni prijedlog i ocjenjuju one koji zaista mogu dobiti sredstva iz tog predpristupnog programa. Što se tiče fiskalnog kapaciteta, dakle mi smo uveli već jednu mjeru još u proračunu 2008., a i u proračunu 2007. godine, da jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave koje nemaju fiskalni kapacitet za sufinanciranje ovih projekata mogu dakle dobiti pomoć iz središnje države za sufinanciranje projekata koji se dakle temeljno financiraju iz programa Europske unije, a isto tako u novom Zakonu o proračunu smo kod zaduživanja u stvari iz onog ukupnog limita isključili projekte na razini lokalnih jedinica koje se financiraju iz pomoći Europske unije. Dakle, to je nekoliko mjera koje smo odmah poduzeli i koje su bile važne i za to nas je naravno i Europska komisija pitala, jer je cilj da ponovno iz ovih programa ne dobivaju samo oni najbogatiji i oni koji imaju najveće fiskalni kapacitet, nego da sredstva odu i u lokalne jedinice koje nemaju dovoljno sredstava za inače financiranje velikih, osobito ako se radi o kapitalnim projektima, dakle a i projektima druge vrste koje se uklapaju u ove različite Grand sheme. Dakle, što se tiče te nekakve političke dimenzije u samim predpristupnim programima Europske unije to je zaista jako teško ostvariti ili imati jer su zaista programi vezani uz zemlju kao cjelinu, prolaze, svaki projekt mora da bi došao u mogućnost da bude financiran mora proći vrlo zahtjevnu proceduru i u predpristupnim programima pomoći dakle u svakom koraku se to još dodatno kontrolira od strane delegacije i od strane Europske komisije tako da tu nema nekakvih interesa sa strane osim što je sve vezano uz zaista ostvarivanje ciljeva i rezultata koji se postavljaju u programu kao cjelini a onda se provode kroz svaki pojedinačni projekt. Isto tako, kad pogledamo šta je ustvari fokus i cilj Europske komisije i mislim da je ovo izuzetno bitno naglasiti jer puno toga ste rekli o samom iskorištavanju sredstava i koliko je sredstava zaista iskorišteno a koliko nam je alocirano. Dakle, kad pogledamo i CARDS 2003 i CARDS 2004., PHARE 2005 mi zaista možemo reći i to je bilo na kraju studenog 2007. godine da su postotci ugovaranja izuzetno visoki. S tog aspekta tko bi se uopće nadao i očekivao da će Europska komisija postaviti mjerila i zaustaviti ugovaranje u PHARE 2006, a to se dogodilo. Oni su rekli dobro ste vi ugovorili, međutim nama je cilj i primarni cilj predpristupnih programa je da se zemlja u cjelini nauči raditi po ovim procedurama i pravilima koje Europska komisija propisuje dakle za sve zemlje članice da se zaista kvalitetno pripremimo za korištenje strukturnih i kohezijskih fondova odnosno da možemo što bolje funkcionirati kao zemlja članica. I to je temeljni cilj ovih predpristupnih programa i u tom smislu mi smo poduzeli različite mehanizme edukacije. U agenciji se predstavlja čitav program edukacije tijekom godine, dakle postoje ta otvorena vrata na kojim mogu sudjelovali različita tijela koja rade u pripremanju i projekata i kasnije i provedbi projekata, isto tako i Središnji državni ured za razvojnu strategiju i fondove Europske unije. Dakle, kontinuirano se provode edukacije. U slijedećem izvješću ćemo staviti u stvari da vidite koliki je to obim i koliko se zaista puno radi na edukacijama da vidite što se sve i na koje načine usmjerava. I slažem se da je sveučilišta naravno važno uključiti u ovaj proces i ja sam se, odnosno svi zajedno smo se raspitivali na fakultetima i na smjerovima gdje se bave državnim proračunom. Svi su uključili već polako i edukaciju o fondovima Europske unije. Dakle, još uvijek je to na razini nekoliko sati u kolegiju ali će se sigurno, to je sad promjena čitavog mentaliteta i načina razmišljanja da se i sveučilišna zajednica i sama država okrenu razmišljanju o konkretnim projektima i onda ne samo razmišljanju nego zaista i stvaranju konkretnih projekata sa definiranim ciljevima i rezultatima, to je ono u stvari najteže, dakle da se projekt osmisli na način da ima definirane ciljeve i mjerila praćenja ispunjenja tih ciljeva. Ali to je naravno proces i počeo je od 2006. kad smo dobili dozvole za rad. Dakle, ta jedna mehanizacija, mehanizmi su pokrenuti i oni daju konkretne rezultate i u budućem periodu će naravno davati sve bolje i veće rezultate. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti o glasovanju.
Prelazimo na Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2008. godine. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2008. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovo Izvješće je prihvaćeno većinom glasova 90 glasova za, 2 suzdržana i 12 protiv.
Prelazimo na treću točku dnevnog reda. - Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu (ISAF), za razdoblje od 1. srpnja 2007. do 31. ožujka 2008. godine Vlada Republike Hrvatske na temelju točke 4. Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu dostavila je ovo izvješće. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za obranu. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Mate Raboteg državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Dakle, pred vama je na klupama Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu za izvještajno razdoblje od 1. srpnja 2007. do 31. ožujka ove godine. Ja ću pokušati ukratko predstaviti vam ovo izvješće ispred Vlade Republike Hrvatske kao predlagatelja slijedeći onu strukturu koja je inače dakle korištena u samom izvješću, pa evo nekoliko riječi općenito o samoj misiji. Ova misija kao što znate predstavlja najznačajniju mirovnu misiju hrvatskih oružanih snaga i brojčani najveći angažman Republike Hrvatske u međunarodnim mirovnim misijama uopće. I ona je ja bih rekao jedan od najkonkretnijih iskaza potpore Republike Hrvatske NATO-ovim operacijama uspostave mira i sigurnosti u svijetu. Tijekom izvještajnog razdoblja u mirovnoj misiji smo imali povećanje naših pripadnika sa 177 na 200 i na taj način smo potvrdili našu deklariranu spremnost za povećanjem napora, savezničkih napora u uspostavljanju sigurnosti i stabilnosti na području Afganistana. Trenutno, dakle ne odnosi se na to razdoblje ali ja ću povremeno davati i najnovije informacije. Dakle, trenutno mi u misiji imamo 275 pripadnika, naime ukupno 287 a s tim da 12 pripadnika su ustvari tehničko i stručno osoblje koje je privremeno tamo na poslovima periodičkog održavanja tehnike i na održavanju i uspostavi telekomunikacijsko-informacijske infrastrukture. Inače, po odluci Hrvatskoga sabora vi znate mi dakle možemo maksimalno imati u Afganistanu 300 pripadnika i Odluka Hrvatskoga sabora također koja se odnosi na 2009. godinu ostavila je isti maksimalni broj od 300 pripadnika u našoj Mirovnoj misiji u Afganistanu. Mi smo imali redovne rotacije u izvještajnom razdoblju u četiri navrata u listopadu i studenom 2007. i u veljači i u ožujku ove godine. A isto tako smo uz pomoć naših kanadskih prijatelja, dakle, organizirali jednu značajnu donaciju i prijevoz, dakle, koristili smo njihov zračni prijevoz pješačkog naoružanja i streljiva iz naših viškova u dogovoru sa Ministarstvom unutarnjih poslova Islamske Republike Afganistana. I usput nije, nije zbog toga najmanje važno što spominjem na kraju je uspješno da smo mi uspješno proveli sve pripremne radnje i ostvarili, organizirali glasovanje na izborima za zastupnika u Hrvatski sabor prošle godine što je tehnički, objektivno bilo dosta zahtjevna, ja bih rekao zadaća, operacija jer su naši pripadnici disperzirani na velikom prostoru po cijelom Afganistanu. Ali evo omogućili smo ostvarivanje ustavnog prava i pripadnicima naših mirovnih snaga u Afganistanu, dakle, da ostare svoje ustavno pravo glasovanja za zastupnički dom Hrvatskoga sabora. Poštovani zastupnici nešto ukratko o sigurnosnoj situaciji i o mandatu naše mirovne misije. Dakle, vi znate da se ona održava pod vodstvom NATO-a i u skladu sa mandatom Ujedinjenih naroda, to je najznačajnija operacija koju NATO provodi, ne samo trenutno nego već i duže vrijeme. I u gotovo svim ključnim dokumentima NATO-a ističe se važnost ove misije, važnost njenog konačnog uspjeha. A da je ona značajna već samo po sebi govori i činjenica da u toj operaciji sudjeluje 40 zemalja sa preko 47 tisuća vojnika, od toga je dakle, svih 26 zemalja NATO-a i 14 zemalja, partnerskih zemalja. Dakle, cilj angažmana u savezu Afganistanu je pomoć vladi Afganistana u uspostavi kontrole nad cjelokupnim državnim teritorijem, u uspostavi autoriteta centralne vlasti, omogućavanje provođenja legitimne državne vlasti nad cijelom teritoriju i naravno u svrhu oduzimanja sigurnog utočišta terorističkim skupinama i organiziranom kriminalu. Vi znate da iz toga prostora ide najveći postotak, dakle, trgovine narkoticima. Postoji jedna izlazna strategija, dakle, iz Afganistana koji je inače dosta složena priča u kojoj naše oružane snage također sudjeluju, a to je da se stavlja sve veći naglasak na obuci i opremanju afganistanskih sigurnosnih snaga u cilju jačanja sposobnosti same države i afganistanskih vlasti za preuzimanje odgovornosti za stanje sigurnosti. I u tom smislu mi sudjelujemo, dakle, jedna od naših sastavnica u Afganistanu je tzv. operativni mentorski tim za vezu koja je po svojim rezultatima u obuci i pripremama afganistanske vojske jako zapažena i vrlo cijenjena od strane saveznika. Inače, naš kontigent je raspoređen u tri regionalna zapovjedništva, regionalno zapovjedništvo glavni grad, regionalno zapovjedništvo sjever i regionalno zapovjedništvo zapad u četiri provincije i u stalnim lokacijama u Kabulu, u … [[Govornik se ne razumije.]] sjeveru i u … [[Govornik se ne razumije.]] na zapadu, također na sjeveru još i u … [[Govornik se ne razumije.]] u sastavu provincijskog, provincijsko rekonstrukcijskog tima, mađarsko provincijskog rekonstrukcijskog tima. Dakle, spomenuo sam sastavnice, to je operativni mentorski tim za vezu, to je promatrački mobilni, promatrački tim za vezu koji djeluje na zapadu. To su namjenske organizirane snage pješaštva, to je nacionalna obavještajna skupina, to je nacionalna zapovjedna skupina, to su nacionalni elementi potpore, to su namjensko organizirane snage vojne policije u Kabulu. Dakle, jedna vrlo složena struktura, od kojih evo dakle, mogu ukratko reći koje su njihove zadaće i namjena. Operativni mentorski tim za vezu, ne spominjem ga slučajno na prvom mjestu, on iako ima svega 27 pripadnika, smješten je na sjeveru, sastoji se od 19 instruktora, dakle, vrhunski obučenih časnika i dočasnika oružanih snaga koji djeluju kao instruktori i 8 vozača terenskih vozila, on obavlja mentorski rad sa jednom afganistanskom bojnom, a dva instruktora djeluju i na korupsnoj razini. Dakle, naravno oni onda prate tu afganistansku bojnu i u njihovim dakle, na njihovim konkretnim zadaćama i kažem postigli su značajne zadatke u osposobljavanju afganistanske vojske, dakle, u tom segmentu gdje se može reći da je to u odnosu na ukupnu situaciju u Afganistanu, dakle, obučavanje i spremnost afganistanske vojske je, ja bih mogao reći jedna od rijetkih obećavajućih dakle, tendencija a to je da zaista ta vojska je svaki dan sve spremnija, da preuzima samostalno akcije u borbi protiv talibana. Dok još znatno posla treba napraviti oko organizacije policijskih snaga, gdje je još uvijek nazočna velika korupcija i niz drugih nepravilnosti. Pokretni osmatrački, promatrački tim za vezu je također jedna vrlo složena zadaća tog tima se sastoji u tome da oni, a djeluju u okviru litvanskog provincijsko rekonstrukcijskog tima na zapadu, njihova je zadaća da obilaze široke prostore u odnosu na bazu i stupaju u kontakt sa civilnim stanovništvom. Dakle, upoznavajući se sa njihovim potrebama i problemima i asistiraju u rješavanju tih problema. Mogu vam reći da, dakle područje njihovog djelovanja je i po nekoliko stotina kilometara od 100 do 200 km od centralne baze gdje praktički djeluju samostalno u takvim uvjetima gdje je vrlo teško i u pogledu infrastrukture, prostornih puteva i svega onoga što je potrebno za samoodržanje jednog takvog tima. I naravno, samo po sebi to nosi i određene opasnosti, jer upravo ta veza sa civilnim stanovništvom je na neki način i izazov za talibane koji žele upravo dakle isprovocirati lokalno stanovništvo da, mjerama represije i straha, dakle i natjerati ih da ne ostvaruju kontakte sa savezničkim snagama. Ja bih napomenuo da smo mi dakle gledajući za ovaj logistički element napravili značajne pomake, pa mogu reći da mi sada već gotovo samostalno održavamo dakle tehniku i uopće sami rješavamo logističke potrebe našeg kontingenta gotovo u svim sastavnicama osim strategijskog lifta, odnosno zračnog prijevoza pardon, strategijskog zračnog prijevoza i bliske zračne potpore i hitne medicinske evakuacije. Svim ostalim elementima, popravcima vozila u opskrbi, u održavanju infrastrukture, dakle koju mi koristimo, objekata, opreme, prehrani, cestovnom i zračnom transportu unutar Afganistana praktički to rješavamo samostalno i u dobroj mjeri neovisno od pomoći naših saveznika i velike smo evo dakle, veliki smo napredak napravili u izgradnji sustava veze. Mi sad imamo sve naše sastavnice povezane u realnom vremenu, sa radio-komunikacijskim uređajima koji mogu prenositi ne samo glasovne poruke nego i sve ostale formate poruka. Dakle, od digitalnih formata, fakseva, radio putem itd. Isto tako smo uspostavili i stalni video link sa zapovjedništvom, sa Glavnim stožerom na Krešimirovom trgu, tako da se može, dakle u svakom trenutku se uspostaviti video konferencijska veza sa zapovjedništvom naših snaga u Kabulu što je vrlo značajno, jer dobivamo dakle informacije o realnom vremenu, o trenutnoj situaciji. U tom pogledu, dakle, u tom komunikacijskom povezivanju smo napravili značajno i u smislu ugradnje radio-komunikacijskih sustava u vozila, tako da imamo sada da možemo pratiti dakle i djelovanje naših snaga u pokretu na terenu zahvaljujući tome što smo, već imamo nekoliko godina dobru suradnju sa velikom francuskom tvrtkom “Tales“ i njihovi radio uređaji koji se finaliziraju u Hrvatskoj su dakle ugrađeni i u stacionarne objekte i u vozila, tako da u tom smislu mogu reći da smo napravili vrlo značajne pomake. Naše namjenski organizirane snage Vojne policije već, ja bih rekao tradicionalno obavljaju vrlo zapaženu zadaću. Evo, ja sam bio nedavno u Bruxellesu. Dakle, prije desetak dana i bila je jedna visoka delegacija iz zapovjednih struktura NATO-a u posjetu Afganistanu i imao sam prigode razgovarati sa nekima od njih kad su se vratili, gdje su imali zaista, dakle to nije kurtoazija nego svi su bez iznimke govorili o visokoj profesionalnosti naših vojnih policajaca jer su im oni davali eskort. Eskort su im davali, dakle tijekom njihova kretanja u glavnom gradu. Morate imati u vidu da je sigurnosna situacija složena, da je gora nego prije i da su se povećale opasnosti od samoubilačkih napada i od improviziranih eksplozivnih naprava itd. Međutim, način na koji su oni proveli osiguranje, pripremili taj transport itd. ostavio je jedan vrlo impresivan dojam na svo osoblje NATO-a koje je bilo dole u Afganistanu. Dakle, isto tako imamo sve najbolje reference i pohvale oko namjenskih snaga pješaštva koje daje osiguranje kampa na sjeveru. To je kamp Marmal u Mazar-i Sharifu. Oni daju praktički sve stražarske poslove ophodnje, zaštitu zrakoplovne luke itd. Dakle, toliko evo moglo bi se o tome još pričati, ali toliko evo o strukturi naših snaga. Naravno, imamo i naše stožerno osoblje koje sudjeluje u zapovjedništvima ISAF-a i u drugim zapovjedništvima kao dislocirano osoblje i oni su nam vrlo dragocjeni, jer nam daju pravovremene informacije o tome što se događa u širem kontekstu, tako da to je onda i velika pomoć našem zapovjedniku kontingenta jer smo pravovremeno na izvoru svih relevantnih informacija i naravno sigurnosno interesantnih informacija. I u tom smislu veliki posao rade i također nacionalni element, nacionalno-obavještajni element koji se sastoji od određenog tima koji usko surađuje sa saveznicima i povezan je satelitskim linkovima iz Kabula i sa sjevera sa domovinom koju je štićeni komunikacijski link tako da dobivamo sve relevantne sigurnosne informacije pravovremeno i od njih, a oni to također distribuiraju našem zapovjedniku u Afganistanu. Dozvolite mi da dam jednu procjenu, iako sam u tom smislu nešto i rekao, dakle procjenu uspješnosti djelovanja naših snaga, odnosno ocjenu njihova djelovanja. Mi smo, dakle sada imamo dvanaesti kontingent. Mi svaku od rotacija i svaki kontingent, dakle koristimo u prikupljanju iskustava iz operacije, iz misije. Imamo razrađen sustav naučenih lekcija koji primjenjujemo u obuci narednog kontingenta i upravo zahvaljujući i upravo zahvaljujući tome možemo evo do sada, dakle biti sretni i ponosni što nismo imali težih incidenata. Naši u izvještajnom razdoblju, naše snage su bile suočene sa četiri izvanredna događaja, od toga su bila tri napada, bilo ručnim bacačima, bilo raketama itd. u objekte u kojima su se oni trenutno nalazili. Jedna je bila prometna nesreća, ali upravo kažem zbog načina pripreme, zbog povećanja kvalitete, opreme koju nose sa sobom itd. zbog visoke profesionalnosti, zbog pomno razrađenih operativnih procedura u svim su pozicijama, dakle u svim situacijama s kojima se mogu suočiti, mi evo na sreću do sada nismo imali većih i ozbiljnijih niti ozljeđivanja, a ne daj Bože niti smrtnih slučajeva. Prema tome ocjena je da cijeli naš kontingent uspješno odrađuje svoje zadaće. Mogu reći evo kada govorimo o opremi, da smo mi osigurali, dakle pored svega ovoga, nove odore sa digitalnim uzorkom, dakle pustinjske odore sa digitalnim uzorkom hrvatskog ozemlja. Tako da oni sada imaju prepoznatljivu odoru po kojoj se razlikuju od ostalih pripadnika drugih zemalja što je vrlo važno. Vrlo kvalitetan i dobar odnos naši pripadnici ostvaruju na svim razinama sa lokalnim stanovništvom, tako da ih oni razlikuju već i zbog tih odora se odmah može znati da se radi o našim pripadnicima. Također smo, dakle pored komunikacijskih sustava, mi smo u izvještajnom razdoblju osigurali pet novih oklopnih vozila sa posebnom zaštitom sa … standardima. Četiri su dakle izvan toga razdoblja naknadno opet njima dostavljeni dolje, dakle imamo ih ukupno devet i sada smo nedavno prije 20-tak dana sklopili ugovor sa Sjedinjenim Američkim Državama o najmu 30 njihovih "hanvija" koji su opremljeni u njihovoj vojnoj bazi sa posebnom opremom za blokiranje aktiviranja improviziranih eksplozivnih naprava što je vrlo važno. Tako da što se vozila tiče mislim da su značajno sada ja bih rekao standard opremanja je značajno poboljšan i rekao bih da smo gotovo postigli onu optimalnu očekivanu razinu. Dakle isto tako red mi je spomenuti i medicinski tim koji djeluje na zrakoplovnoj bazi u Kabulu, na kabulskom aerodromu, koji je već tradicionalno dio medicinskog tima zemalja A3, sada je to u okviru češke i poljske bolnice i mi tamo imamo jednog liječnika, imamo dva medicinska tehničara i jednu sestru i oni dakle pružaju zdravstvenu potporu ne samo pripadnicima ISAF-a nego i civilnim dužnosnicima i stanovništvu itd. Prema tome, ja bih rekao u zadnje vrijeme smo intenzivirali i naše sudjelovanje u bilateralnim programima, a isto tako i u međunarodnim programima pomoći civilnom stanovništvu gdje sada Republika Hrvatska sve više i u tom segmentu sudjeluje. Ukratko i završno, nešto o uočenim nedostacima i smjernicama za daljnja poboljšanja. Naravno poboljšanje opreme je permanentna zadaća i mi ćemo na tome raditi dalje. Dakle isto tako namjeravamo i to smo vidjeli, poboljšati organizacije logističke potpore kroz centraliziranu nabavu, skladištenje i distribuciju roba pričuvnih dijelova, naoružanja itd. i naravno još jače promicati nacionalne vrijednosti i dobra, posebno kroz suradnju sa lokalnim stanovništvom, ali i sa svim ostalim nacijama koje sudjeluju u ISAF-u jer na taj način izravno i neizravno doprinosimo afirmaciji Republike Hrvatske. Poštovani zastupnici, od mene toliko u smislu eto jednog sažetog predstavljanja ovoga izvješća. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su klubovi. Ovdje piše u ime kluba zastupnika Boris Šprem. Ja mislim da je to u ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Boris Šprem. Jel' tak? … [[Upadica se ne čuje.]] Evo, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, mislim da su dva državna tajnika ili možda griješim, ali također suradnika, uvažene kolegice i kolege. Najprije bih kazao da evo ne trošimo previše vremena, da racionaliziramo vrijeme, da sve ono što je gospodin Rabotek rekao, mi smo na Odboru za obranu Hrvatskoga sabora imali također iscrpno izvješće i jednoglasno smo podržali izvješće temeljem tog izvješća predstavnika Vlade. A sada mi dozvolite da u ime kluba SDP-a se osvrnem na ovo izvješće. Jedna od najtežih poslijeratnih zadaća pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske sa sigurnošću se može reći, je sudjelovanje u Mirovnoj misiji ISAF-a u Afganistanu. Ove godine planira se da će oko 300-tinjak pripadnika Oružanih snaga boraviti na tom nestabilnom i nesigurnom području. Sudjelovanje u navedenoj misiji za Oružane snage Republike Hrvatske predstavlja veliki izazov, ali i veliku odgovornost. Kao prvo, da se svi pripadnici Oružanih snaga koji se nalaze u misiji, živi vrate kući te da s uspjehom ispune sve povjerene im zadaće. Svjedoci smo u zadnje vrijeme porasti napetosti kako u Afganistanu tako i u pograničnom području Pakistana s Afganistanom. Snage talibana evidentno jačaju, bolje su organizirane, naoružane i posjeduju jake baze na tlo Afganistana i Pakistana, stoga predstavljaju veliku prijetnju vojnicima svih zemalja koji se nalaze u Mirovnoj misiji ISAF-a. Duhovni vođa talibana Bin Laden je neuhvatljiv, kao duh se šeće. Neuhvatljiv je i za sam SAD iako posjeduju najmoderniju tehnologiju praćenja i nadzora. Ovime želim samo naglasiti ozbiljnost situacije na terenu, a da je tome tako želim, možemo vidjeti iz samog izvješća koje govori o sigurnosnoj situaciji u Afganistanu. Naime naše snage imale su kao što je gospodin Rabotek istaknuo, četiri bliska kontakta s talibanima u kojima je hvala Bogu prošlo sve dobro, a za to trebamo zahvaliti velikoj profesionalnosti našeg vojnika te njihovom strogom poštivanju sigurnosnih uvjeta i zapovjedne vertikale. No ja osobno vjerujem da im je u tom pomoglo iskustvo stečeno u Domovinskom ratu. Međutim, ovdje želim naglasiti da bliski susret s Talibanima predstavlja upozorenje, signal našim zapovjednicima da zadaće u Afganistanu ni u jednom trenutku ne smiju prerasti u redovite. Isto prvenstveno iz razloga, jer se u Afganistanu provodi jedan oblik specijalnog rata u kojem su sva sredstva dozvoljena, a ista se rade od strane Al-Qa'ide i Talibana. Upravo zato najbitnija stvar za naše vojnike je dobra i kvalitetna obuka, te priprema koju moraju provesti ovdje, a pri čemu se trebaju koristiti prijašnja iskustva jer dobro znamo kako jak i realističan trening glavu čuva. Druga bitna stvar za pripadnike misije je logistička potpora. Pripadnici Oružanih snaga koji se nalaze u mirovnim misijama moraju imati najbolju i najmoderniju opremu, kako bi se mogu uspješno nositi sa svim nedaćama. To je naglašeno i u samom izvješću točka 5. dakako da su to ozbiljne stvari koje treba što žurnije riješiti. Više puta smo govorili o potrebi i organiziranju vlastitog zračnog transporta velikog radijusa. Vlada Republike Hrvatske trebala bi osigurati sredstva za jedan takav zrakoplov koji bi omogućio brži, kvalitetniji i sigurniji transport naši snaga, pogotovo bi takav zrakoplov bio značajan u slučaju eskalacije sukoba i potrebe eventualnog izvlačenja naših snaga sa kriznog područja. Još dozvolite na kraju da u ime kluba SDP-a kažem sljedeće prijedloge koji idu u prilog izvješća i obraćanja gospodina državnog tajnika u ovome Hrvatskom saboru. Jedna sasvim konkretna, dakle ono što smo u kontaktu sa zapovjednicima koji su se vraćali iz Afganistana čuli, a to je da im trebaju psiholozi u svakoj misiji na više mjesta. Zašto? Zato što im pružaju psihološku pomoć, jer su udaljeni tisuće kilometara od domovine. Tu ima i pripadnika ženskog spola. Taj je prijedlog koji se tiče i ministarstva i glavnog stožera, a to je da se razmisli o tome da se naši pripadnici kojih je sada evo čuli smo blizu 300-tinjak, grupiraju na jednom mjestu, jer će time sigurnost njihova biti veća. Naravno treba vidjeti i o kojem se mjestu radi. Četvrto što mislim da bi bilo dobro i što mislim da bi bilo dobro, a to je, a nedostaje nam to u našem sustavu odlikovanja i priznanja, a to je da se te naše vojnike koji se vraćaju iz Afganistana na neki način da im se da pažnja, da im se da pažnja u ime vrha države, u ime predsjednika Republike da on može recimo dodijeliti svakom vojniku barem medalje. I na kraju bih kazao da je i u odboru, od članova odbora i članica odbora, a ja to sada ovdje ponavljam u ime odbora zatraženo da tako kažem, predloženo da ili članice ili članovi odbora posjete u najskorije vrijeme naše pripadnike u Afganistanu ili u kombinaciji predstavnici odbora sa čelništvom Sabora. Na samom kraju znate kako se dobro i dugo stvari odvijaju i u našem prisustvu ove Mirovne misije u Afganistanu, dok se ne vrati prvi mrtvački kovčeg kući. Da bismo to spriječili, razmislimo i o ovim prijedlozima koje smo vam dali, razmislimo o tome kada raspravljamo da ozbiljno raspravljamo o ovome u Hrvatskom saboru, jer mi na koncu donosimo odluku o tome dali će i u kojem obimu i u kojoj, da tako kažem kvaliteti, naši pripadnici Oružanih snaga ići u određenu misiju u međunarodnom aranžmanu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospodo državni tajnici, uvažena gospodo zastupnici. Pa ju će se nadovezati se na istup gospodina Šprema. Svaka čast našim vojnicima koji su u Afganistanu, svim onima koji su prošli Afganistan. Oni su tamo danas 12. kontingent. U ovome času mi u Afganistanu imamo 275 hrvatskih mladića. Oni su tamo znate, jer je to od njih tražilo političko vodstvo, oni su tamo, jer su sami na to pristali. Znači nitko nikoga ne može poslati u jednu vojnu misiju izvan Republike Hrvatske ako taj netko sam na to ne pristane. Jednako tako i svi naši vojnici u Afganistanu su pod navodnicima, ako se tako smijem izraziti "dobrovoljci" i profesionalci. Na žalost, imamo slučaj nekih od njih da po povratku su se znali odmetnuti. To je slučaj ovog natporučnika iz Rijeke koji je nedavno uhićen zbog, da sada ne govorim zbog čega. Na strani četiri ovog izvješća doslovce se kaže, da Mirovna misija (ISAF) Afganistanu je misija pod vodstvom NATO-a, održava se u skladu sa mandatom Ujedinjenih naroda i najznačajnija operacija koju NATO trenutno provodi. NATO gotovo u svim ključnim dokumentima ističe važnost angažmana i konačnog uspjeha u operacije u Afganistanu. U prilog tome govori angažman saveznika. U operaciji sudjeluje 40 država, 26 članica, 14 ne članica s preko 47 tisuća vojnika. Dalje se kaže u ovom izvješću da sudjelovanje u misiji ISAF je u središtu pozornosti NATO-a i smatra se operacijom od ključne važnosti i najvećeg prioriteta. Cilj angažmana saveznika u Afganistanu je pomoć Vladi Afganistana u uspostavi kontrole nad cjelokupnim teritorijem zemlje, omogućavanje provođenja legitimne državne vlasti, te oduzimanje sigurnog utočišta terorističkim skupinama i organiziranom kriminalu. Međutim, ja ne vjeruje da će ova misija ISAF-a u konačnici uroditi plodom. Velik dio Afganistana u ovome času jednostavno se ne da kontrolirati i veliki dio Afganistana ne da je samo izvan kontrole ISAF-a nego i afganistanskih vlasti. Ja sam osobno 2001. glasao za slanje Hrvatskih vojnika u Afganistan, ali već neko vrijeme ne dižem ruku za slanje naših trupa u Afganistan, jer sumnjam da ta misija u Afganistanu može uroditi plodom. 2001. to je bilo jasno logično, zbog napada na New York, na Washington, na našu civilizaciju ili na naše civilizacijske vrijednosti ali je naša sreća isto tako kao što smo ovdje čuli da do sada usprkos svemu nekoliko napada, 3 ili 4 nismo imali poginulog u Afganistanu. No bojim se isto tako da nam se to ili da to i nas može uskoro zadesiti. Danas je kao što sam imao priliku pročitati 47 tisuća vojnika pod kapom NATO-a u Afganistanu. Ja ću vam pročitati između ostalog i što govori zapovjednik misije NATO-a u Afganistanu američki general David McCernen. On je izjavio u srijedu, pred nekih mjesec dana, da to je bila srijeda da su mu potrebna pojačanja što je prije moguće jer borba s talibanima postaje sve teža i sve veći broj stranih boraca dolazi u Afganistan preko pakistanske granice. «Dodatni vojni kapaciteti», citiram, «koji su zatraženi potrebni su što je prije moguće». To je izrečeno na toj konferenciji za tisak u Pentagonu dodajući kako se nada da će nove postrojbe biti osposobljene za borbu protiv pubenjenika kao i za obuku afganistanske vojske. Naglasio je da treba više pojačanja od zatraženih 10 tisuća vojnika kako bi pojačao vojnu kampanju na jugu i istoku Afganistana gdje je nasilje eskaliralo. U Afganistanu je trenutačno oko 33 tisuće američkih vojnika. 20 tisuća njih se bore s talibanima i Al'quaida-om i 13 tisuća je u sastavu ISAF-a. Znači na tih 47 tisuća treba pridodati i još 20 tisuća američkih vojnika. Prema navodima američkih dužnosnika nasilje u Afganistanu ove je godine u porastu za 30%. A broj poginulih američkih vojnika najveći je u intervenciji od te zemlje 2001. godine. Drugo, ono što poštovana gospodo vi isto tako znate da se danas u Afganistanu daleko više gine no što se gine u Iraku. Više znači mi imamo mrtvih danas u zadnjih 3, 4 mjeseca u Afganistanu no što savezničkih vojnika, nazovimo ih tako gine u Iraku. Mi smo još uvijek stacionirani na relativno mirnom sjeveru ali je isto tako iz riječi državnog tajnika vidljivo da se rat širi i ono što je najbitnije. Prvo, točno. Ova operacija se vodi pod kapom Ujedinjenih naroda. Hrvatskoj su Ujedinjeni narodi itekako pomogli u periodu od 1991. do 1995. preko svojih trupa UNPROFOR-a i tako dalje. Možemo reći na neki način zaustavili su, ajde umirili ta ratna djelovanja na prostoru Republike Hrvatske i mi smo vječni dužnici Ujedinjenim narodima. Znači u ovom konkretnom slučaju operaciju ne vode Sjedinjene Američke Države kao što je to slučaj recimo dole u Iraku. Međutim ono što je isto tako bit, o čemu treba isto netko progovoriti u tijeku su američki izbori. Što ako dođe do promjene američke politike i prema Iraku, možda prema Afganistanu a vjerojatno da će se to dogoditi? Predsjednički kandidat Barack Obama najavljuje povlačenje vojske iz Iraka. To čini do sada niz zemalja u Iraku počev od jedne Španjolske i Italije. Ako se povuku trupe iz Iraka pretpostavljam da će se relativno brzo nakon toga povući i iz Afganistana. A ako ne, ako trupe ostanu u Afganistanu tamo će izbiti da se tako izrazim figurativno «pato». Zašto? Jer će se sve snage i Al'quaide i talibana i ne znam koga sve ne iz Iraka, Sirije, Irana i tako dalje prebaciti u Afganistan. Stoga na svima nama zastupnicima, jasno uz političko vodstvo ove zemlje, je da donesemo jednu odgovornu odluku koliko još ima smisla biti u Afganistanu? Što smo mi postigli tom, tim našim prisustvom u Afganistanu? Jasno da smo se legitimirali kao dio zapadne civilizacije. Jednako tako solidarizirali smo se sa onima koji su i nama pomogli u onom periodu od 1991. do 1995. kada je prijetio opstanak i našoj domovini. Afganistan, ajde recimo privremeno nije danas tamo jedan teroristički poligon ali ja ne znam ako se trupe povuku Amerike iz Iraka možda stvarno postane jedan poligon sukoba, pod navodnicima, civilizacija. Što raditi? Ako se ISAF povuče iz Afganistana u roku od 48 sati tamo će doći do promjene vlasti. Ako se Amerikanci povuku iz Iraka pretpostavljam da će i tamo doći do promjene vlasti, pitanje koliko su te institucije danas tamo stabilne. Ne znam, čini mi se, neke naše vrijednosti nisu i njihove vrijednosti. Ovdje je život sve. Tamo su neke druge vrijednosti. Stoga da zaključim na kraju, o tome ćemo više razgovarati kada bude ispred nas odluka o slanju idućeg kontingenta u Afganistan. Ovo izvješće je apsolutno korektno, iskreno, otvoreno. Mislim da je i državni tajnik na isti takav način jedan iskren, otvoren govorio o prilikama u Afganistanu i u kojoj su poziciji naši vojnici u toj zemlji, ali ono što se normalno svi mi pitamo kada dižemo ruku da li će se i svi naši vojnici živi kući vratiti? Vjerujem u to zato jer je riječ o vrhunskim profesionalcima, ljudima koji su izuzetno dobro obučeni. Za kraj ja se osobno plašim da je misija u Afganistanu u slijepoj ulici, toj ulici i da možda treba razmišljati i o nekoj rezervnoj varijanti izvlačenja. Dobro je i to da su naši vojnici tamo, vidimo, kao što smo i čuli autonomni. Da su u stanju sami obavljati, ne znam, od popravki, opskrba, opskrbe. Da imaju video link, da imaju svoja zapovjedništva ili predstavnike svojih članova u tim savezničkim zapovjedništvima. Dobro je i to da se maksimalno posvećuje računa o njihovoj obuci ali nisam optimist o uspjehu ne naše misije nego misije ISAF-a u Afganistanu. Državni tajnik je malo prije spomenuo da to nisu u stanju, ili gospodin Šprem, ne znam sada točno u stanju kontrolirati niti Amerikanci. Sve veći je broj samoubojica, mina i tako dalje. Da se rat naprosto širi. Da se na neki način približava i našim vojnicima na sjeveru. Sve u svemu ovo izvješće je nadasve korektno. Mi ćemo glasati za isto ali ja osobno i ubuduće ću ostajati rezerviran kada se bude donašala naredna odluka o slanju nekih dodatnih kontingenta vojnika u Afganistan.
Zahvaljujem. Imamo ispravak jednog netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Smatram netočnim navod kolege Kajina da bi automatsko izvlačenje SAD-a i njihovih saveznika iz Iraka značilo i izvlačenje iz Afganistana. Ničim dokazana teza. Zašto ju ispravljam? Ispravljam zato što nije dobro stvarati dojam u javnosti da je ta intervencija u Afganistanu i Iraku nešto što je identično. Radi se o potpunoma različitima misijama, potpuno različitim sudionicima. Ovaj je pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda, ova druga nije. Tako da ne bi trebalo stvarati dojam da je naše sudjelovanje u Afganistanu identično onome da smo na primjer u Iraku. Mislim da to nije, ne, ne, stvara se takav dojam i zato nije dobro sumnju koju imaju opravdano građani prema mogućoj intervenciji u Iraku proširivati u Afganistan. Afganistan je potpuno druga priča.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu za razdoblje od 1. srpanj 2007. do 31. ožujak 2008. godine. U svome iscrpnom izlaganju državni tajnik je se pohvalno izrazio na upravljanje i vođenje oružanih snaga u ovoj misiji, odnosno upravljanje ljudstvom i resursima, tako i lobističkom opskrbom da bi se jednostavno jedna misija mogla da uspije svi ti elementi su zadovoljeni pa se može kazati da Republika Hrvatska nastavila jačanje i potporu međunarodnih napora u uspostavi mira i obnovi u Afganistanu. Na samom početku ove misije naše Oružane snage brojale su 177 pripadnika, poslije se to uvećalo na 200 sa mogućnošću povećanja, znači u ovoj godini do 300, a kako smo čuli, znači sada imamo 273 plus 12 u tehničkoj struci. Sigurnosna situacija nigdje nije, gdje god ima rata, gdje god ima terorista pa da li to bilo ratno područje ili mirnodopsko područje s mogućnosti terorističkih napada ili od ovoga izvješća možemo pročitati da su talibanske snage napustile strategiju izravnog ofanzivnog djelovanja ili su vidjeli da jednostavno nemaju mogućnosti sa jačom brojčanom, jačom i opremljenijom vojskom pa su se uhvatili metode napada bombaša samoubojica i postavljanjem improviziranih eksplozivnih sredstava. U 4 iznenadna događaja u izvješću u tom razdoblju pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske u misiji ISAF-a pokazali su veliku profesionalnost te strogo poštivanje sigurnosti zapovjednih procedura i tamo gdje se poštiva u vojsci sigurnosne zapovjedne procedure, zasigurno je smanjena mogućnost i stradavanja naših pripadnika te možemo zaključiti u ta 4 kroz izvješće da je samo bila jedna u prometnoj, jedna nesreća znači da je kriv led u mostu, pa možda malo i odgovornost samog vozača te da je jedan naš pripadnik lakše ranjen i odmah je u njemačkoj bolnici u sastavu kampa stavljena mu je longeta. Treba naglasiti pozitivno da su sve sastavnice hrvatskog kontigenta opremljeni u novu vojnu odoru boje pijeska sa … [[Govornik se ne razumije.]] što je između ostaloga je prepoznatljivost Republike Hrvatske, odnosno naših vojnika, a i sama odora, osobno sam je vidio je dosta maskirana za područje u kojem se nalazi. Opremanje naših pripadnika novom jurišnom puškom G 36 kalibra 5, 56 milimetara jasno je iskazana naša opredijeljenost prema kvalitetima i NATO standardima, poboljšanje sustava veza, povećanje smještajnih kapaciteta te poboljšanje logističke potpore, a tu sam naglasio da bez dobre logističke potpore ni jedna misija ne može uspjeti. Mirovna misija u Afganistanu je misija pod vodstvom NATO-a, danas smo već nekoliko puta čuli da je tu u toj operaciji sudjeluje 40 država, 26 članica i 14 nečlanica sa preko 47 tisuća vojnika. Pripadnici oružanih snaga organizirani su na području 3 regije zapovjedništva, sjever, zapad i glavni grad sa svojim namjenskim snagama, znači namjenske snage, organizirane snage vojne policije, medicinski tim, namjenske snage pješaštva, operativno-mentorski tim veze, mobilno-promatrački tim veze, stožerno osoblje, civilni tim za obnovu. I ono što je bitno kazati, da u našem sastavu, znači u medicinskom timu imamo liječnike, medicinske sestre i medicinske tehničare koji ne liječe samo i ne pružaju pomoć samo našim pripadnicima, nego i svim ostalima i da se nalaze u sastavu češke bolnice. Snage vojne policije su ekvivalenta 41 pripadnik, snage pješaštva su 63 pripadnika i 3 časnika, promatrački tim je 28 pripadnika, operativno-mentorski tim o kome je danas bilo govora je 27 pripadnika od kojih su 19 instruktora i 8 vozača i obavještajni tim koji ima 6 pripadnika. U izvještajnom razdoblju izvršena je redovita rotacija pripadnika i to listopad i studeni 2007. i veljača i ožujak 2008. godine. U svezi sudjelovanja pripadnika hrvatskog kontigenta u Mirovnoj misiji u Afganistanu u razdoblju od 1. srpnja 2007. do 31. ožujka 2008. može se zaključiti da su pripadnici oružanih snaga dodijeljene zadaće izvršavaju odgovorno i profesionalno. Republika Hrvatska je značajno povećala svoje sudjelovanje u misiji povećanjem broja pripadnika, uvođenjem novih snaga i proširenje područja djelovanja. Visoka profesionalnost, izvršavanje zadaća i sve veći doprinos koji naši pripadnici hrvatskog kontigenta u Misiji u Afganistanu promiče ugled Oružanih snaga Republike Hrvatske i međunarodni položaj Republike Hrvatske. Stečeno iskustvo u misiji u Afganistanu i pritom naučene lekcije pridonijeti će još boljoj pripremi obuci Oružanih snaga Republike Hrvatske za sudjelovanje u mirovnoj misiji u inozemstvu. 26. lipnja ove godine održana je jedna velika NATO vježba, jedna prva vježba NATO na području Republike Hrvatske koju su osmislili časnici Hrvatske vojske i proveli časnici Hrvatske vojske pod zapovijedanjem zapovjednika kopnene vojske generala Mladena Kruljića, a na njoj su učestvovale Oružane snage Republike Hrvatske, Sjedinjenih Američkih Država, Albanije i Makedonije i na toj vježbi na novom uređenom poligonu, na toj vježbi je pokazano na koji će se način uvježbavati svi naši pripadnici koji će ići kroz rotacije u tu misiju. Klub Hrvatske demokratske zajednice pohvaljuje red i rad pripadnika oružanih snaga i podržava ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjeni predstavnici Vlade Republike Hrvatske, uvažene kolegice i kolege. Na početku rasprave u ime kluba HSS-a želim pohvaliti sve naše pripadnike vojne, kao i civilne komponente, koji sudjeluju u ovoj misiji, ali i svim drugim misijama širom svijeta. Mišljenja smo da ovo izvješće o kojem raspravljamo ukazuje na probleme, izazove i zadaće sa kojima se susreću naši pripadnici u Afganistanu, ali sa izazovima se susreće i Ministarstvo obrane, a posebno Oružane snage Republike Hrvatske sa upravljačkom i rukovodnom strukturom. Mišljenja smo da ovakva izvješća u idućem razdoblju na objektivan način trebaju obuhvatiti i nešto više civilnog segmenta hrvatske misije te da u izradi izvješća sudjeluju i Ministarstvo vanjskih poslova odnosno unutarnjih poslova. Izvješće o kojem raspravljamo klub HSS-a podržava i mislimo da ono na objektivan način dovoljno govori o doprinosu Republike Hrvatske kao člana Međunarodne zajednice na obnovi i stabilizaciji Afganistana. Doprinos naših vojnika je velik. A koliko se cijeni naš doprinos u Afganistanu govori i fotografiranje naših pripadnika na zagrebačkom aerodromu sa predsjednikom Bushom. Pročitavši izvješće, uz ostale dokumente koji su značajni za sagledavanje naših sveukupnih aktivnosti, a pritom posebno Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske do 2015. godine u kojem se planira izgradnja takvih sposobnosti da se može u mirovne operacije uputiti do 8% kopnenih snaga, a 40% kopnenih snaga treba biti osposobljeno i opremljeno za operacije pod okriljem NATO. Ukazujemo i na činjenicu da Oružane snage Republike Hrvatske od 2003. godine kroz individualne partnerske programe rade na vrlo važnim područjima, kao što su područje interoperabilnosti u sustavu zapovijedanja, nadzora i komunikacije koja uključuje informacijske, navigacijske i identifikacijske sustave, kao i na području interoperabilnosti usvajanja procedura i terminologija. Pored toga, Oružane snage Republike Hrvatske rade i na nekoliko važnih ciljeva kao što su razmjestivost vlastitih snaga, interoperabilnost s drugim snagama u misiji i osuvremenjivanje opreme i naoružanja, o čemu smo danas već dosta čuli. Još bih istaknuo da smo za 2007. godinu imali predviđeno upućivanje do 200 pripadnika Oružanih snaga, dok je za ovu 2008. godinu predviđena mogućnost angažiranja do 300 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Ukazujem i na činjenicu da imamo i 95 pripadnika na Golanskoj visoravni, a isto tako i u misijama sudjeluju pripadnici MUP-a i Ministarstva vanjskih poslova, tako da se vrlo brzo približavamo postotku od onih planiranih 8% kopnenih snaga uključenih u misije. Sve navedeno dio je sigurnosne politike Republike Hrvatske čijim ispunjavanjem nastojimo ostvariti glavne strateške ciljeve: članstvo u NATO-u i uključivanje u zajedničku sigurnosno-obrambenu politiku Europske unije. Također želimo ukazati i na nove misije i zadaće Oružanih snaga Republike Hrvatske, kao što su sudjelovanje u operacijama odgovora na krize i izvan nasilnog teritorija, uključujući i borbu protiv međunarodnog terorizma, kao i na novi profil vojnih sposobnosti koji je definiran međusobno uvjetovanim i povezanim kategorijama sposobnosti kao što su pravodobna raspoloživost snaga, sposobnost zapovijedanja i nadzora, sposobnost razmještaja snaga i mobilnost u području operacija i učinkovitost u angažiranju snaga te održivosti i sposobnosti izvođenja dugotrajnih operacija. Ukazujemo i na neke pozitivne efekte našeg sudjelovanja u ovoj misiji. Činjenica je da se namećemo kao aktivni sudionik provedbe međunarodne sigurnosne politike. Činimo veliku stvar za napaćeni narod Afganistana i po nama, to se premalo naglašava. Stječe se dojam da iako jasno svi naši donosioci odluka koje imamo priliku čuti u sredstvima javnog priopćavanja smatraju da smo u Afganistanu radi sudjelovanja i održavanja kolektivne sigurnosti, približavanju euroatlantskim integracijama i potpore borbi protiv terorizma. Mi smo mišljenja da treba više naglašavati pružanje pomoći afganistanskom narodu te takvo pružanje pomoći naglašavati kao socijalnu kategoriju. Naše sudjelovanje hvale svi relevantni čimbenici no smatramo da treba biti i oprezan kod previše velikih hvala. Naši pripadnici koji su dio misije predstavljaju zamašnjak u našem preustroju Oružanih snaga Republike Hrvatske. Mišljenja smo da su se naši pripadnici uspješno adaptirali na uvjete i na terenu, kao i na način rada i funkcioniranje u misiji i stječemo nova znanja, ali vjerujem da učimo i druge odnosno drugi uče i od nas. Ukazujemo i na našu brojčanost, iskustvo i voljni moment, koji nisu dovoljni za obavljanje najvažnijih zadaća bez vrhunske opreme. Stoga vjerujemo da će se novim suvremenim sustavima naoružanja, komunikacije i nadzora, izjednačiti s najnaprednijim snagama u misiji. Mišljenja smo da vrijeme priprema za misiju treba dobro iskoristiti i osigurati adekvatnu logističku potporu misiji te podići profesionalnost na koju je bilo često puta primjedbi. Novi zahtjevi koji su pred nama traže aktivno sudjelovanje i drugih ministarstava kao dijelova sustava državne uprave. U misijama sudjeluju predstavnici Republike Hrvatske, kao što i u NATO savez ulazi Republika Hrvatska, a ne samo Oružane snage Republike Hrvatske. Ističemo da novi zahtjevi koji se postavljaju pred Republiku Hrvatsku sa sobom nose zahtjeve za povećanjem financijskih sredstava, povećanjem materijalno-tehničke komponente, kao i broja ljudstva. Slijedom navedenog, HSS će se zalagati za racionalni i izbalansiran sustav nacionalne sigurnosti u kojem će biti prepoznati svi njegovi elementi, sustav u kojem neće biti slabih karika. Stoga klub HSS-a podupire i ovo Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu i nadamo se da će se svi živi sretno vratiti svojim obiteljima što mi iz klub HSS-a želimo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajnici. Pred nama je Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnim misijama od 1. srpnja 2007. do 31. ožujka 2008. godine. Pa sudjelovanje naših oružanih snaga u ovoj misiji ISAF u Afganistanu naime je upriličeno kako bi Hrvatska država uputila svoje snage i pomogla savezničkim snagama u uspostavi mira, u izgradnji Afganistana, u obuci afganistanske vojske i policije za daljnje djelovanje i vođenje države. Naime, kao što je to u izvješću i navedeno Mirovna misija ISAF u Afganistanu je misija pod vodstvom NATO-a a održava se u skladu sa mandatom Ujedinjenih naroda i najznačajnija je operacija koju NATO provodi trenutno u svijetu. NATO gotovo svim ključnim dokumentima ističe koliko je važan angažman svih snaga i svih zemalja u ovoj operaciji te možemo vidjeti iz izvješća da je angažirano 40 država, 26 članica NATO-a i 14 onih koje nisu članice sa preko 47 tisuća vojnika koji učestvuju u ovoj operaciji zasigurno ne bi trebalo sumnjati u uspjeh operacije s obzirom da mir u Afganistanu mora nastupiti, pitanje je samo koliko dugo će vremenski to trajati. Sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske se nastavlja sa jačanjem potpore međunarodnim naporima u uspostavi stabilnosti i obnove Afganistana. U ovom izvještajnom razdoblju broj sudionika kao što smo vidjeli i čuli već danas je sa 177 povećan na 200 pripadnika oružanih snaga dok je za 2008. odobreno 300 mogućih a sada ih je upravo tamo 287 zajedno sa civilnim strukturama koje podupiru. Sve ovo govori o povećanom angažmanu Republike Hrvatske u mirovnoj misiji te deklariranoj namjeri da Republika Hrvatska i njene oružane snage žele pomoći savezničkim naporima u uspostavi mira i stabilnosti ali i prepoznatljivosti i vjerodostojnosti u partnerstvu za mir u svim operacijama koje se provode a naročito ovoj koja je najvažnija, najsloženija i koja zasigurno će imati svoj konačni uspjeh bez obzira u pojedine sumnje onih koji ne vjeruju kao i uvijek. Hrvatski kontingent oružanih snaga je raspoređen na četiri stalne lokacije i to su Kabul, … [[Govornik se ne razumije.]] , Čančaran i … [[Govornik se ne razumije.]] i u kontingentu su slijedeće sastavnice a to su namjenski organizirane snage pješaštva, operativni mentorski tim za vezu, mobilni promatrački tim za vezu, mješoviti medicinski tim, namjenski organizirane snage vojne policije. Ostale sastavnice tima su strogo nacionalne i imaju svrhu pružati potporu i stvaranju uvjeta za provedbu aktivnosti pokrajinskih timova za obnovu ili PRT-a. Naime, pokrajinski timovi za obnovu su vrlo bitno sastavnice koje sa civilnim sektorom i vojnim sektorom zajedno uz angažman sredstava pojedinih država koje žele izgraditi infrastrukturu, želje poboljšati rad civilnih službi u svim ovim pokrajinama Afganistana i tako dovesti do jednoga reda, do mira, stabilnosti, napretka i u konačnici da afganistanski narod zajedno sa svojom vlašću može provoditi zakone, provoditi red i mir na svojem prostoru. Nadamo se da će naši vojnici koji su u zajedništvu u potpori sa litvanskim vodstvom, pa sa mađarskim, pa tako i ovi koji su diplomati i dvoje civilnih policajaca, inspektora, policijskih savjetnika koji su u potpori njemačkom timu da će sigurno doprinijeti napretku u tim pokrajinama u kojima jesu i u tim operacijama koje odrađuju. Hrvatski kontingent kao što smo rekli raspoređen je u ove četiri stalne lokacije. I ono što treba naglasiti da pripadnici Hrvatskih oružanih snaga u Afganistanu nemaju mandat ali nemaju ni sposobnost za nametanje mjera nego samo za provedbu zadaća potpore, očuvanju mira, obuke afganistanskih vojnika i izgradnje Afganistana u konačnici i izgradnji struktura i političkih, vojnih i policijskih kako bi Afganistan mogao živjeti kao samostalna država. Naravno, tome se suprotstavljaju u mnogome svi oni teroristi koji žele kroz Afganistan i kroz afganistansku vlast i zemljama u okruženju i dalje zarađivati na kokainu i na drogama koje prevoze ili koje švercaju preko tih zemalja. Najlakše rečeno, čista zarada na terorizmu i švercu je prisutna u okolnim zemljama, pa tako je i cilj uspostave što boljih partnerskih odnosa sa Pakistanom iz kojega također dolazi puno toga što ne valja i koji bi mogao puno toga spriječiti. Pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske imaju zadaću i misiju i mogu borbeno djelovati samo isključivo u samoobrani i kada im je život striktno u opasnosti. Stoga sve drugo što rade rade striktno po zadaćama koje su iz istog zapovjedništva. Ono što je važno reći da je uspostavljen štićeni izravni video link na relaciji Kabul-Zapovjedništvo operativnog središta Glavnog stožera Oružanih snaga Republike Hrvatske a isto tako i sa zapovjedništvima NATO-a u Bruxellesu i osobno smo mogli primijetiti kao predstavnici odbora u jednoj misiji u kojoj smo bili tj. jednom studentskom putovanju pod zapovjedništvima NATO-a da naši i u Bruxellesu pa i naši u Hrvatskoj zapovjedništva direktno razgovaraju i vide stanje kakvo je na terenu. To je ono što je jako dobro i što možemo pohvaliti da takvim načinom zaštićenog izravnog video linka relaciji Kabul-Zagreb može se zapovijedati našim snagama i govoriti o onomu što je izričito potrebno. Želim naglasiti da u ovim, u našem studijskom putovanju na kojem smo bili gdje je predsjednik Odbora za obranu pa i članovi Odbora za nacionalnu sigurnost u svim zapovjedništvima NATO-a istaknuto je samo pohvale na rad naših časnika, dočasnika i vojnika. Na rad naše misije u Afganistanu kao i svugdje u svijetu gdje su angažirani. To je za naglasiti i za pohvaliti i reći da stvarno imamo stručne, profesionalne vojnike, dočasnike i časnike koji izričito želeći prezentirati oružane snage Republike Hrvatske kao i domovinu Hrvatsku u cijelom svijetu odrađuju svoju zadaću temeljito i profesionalno. Sve pohvale koje su dobili one su višestruke i zasigurno su zaslužene. Ono što još želim naglasiti a već je rečeno da su opremljeni sa, po NATO standardima što se tiče oružja. «Hegler hof» puške sa 5,56 streljivom kao i odore koje su upriličene sa digitalnim, izradom hrvatskoga … [[Govornik se ne razumije.]] zasigurno govore o tome da smo znatno unaprijedili svoje oružane snage i da smo ih omogućili suvremenu opremljenost i oružjem i opremom. U tom prilogu govori posebno, treba istači da je u izvještajnom razdoblju upućeno i stavljeno u operativnu funkciju 5 blindiranih vozila marke «Veco» koji su naoružani i opremljeni prema NATO standardima osiguravajući veliku, visoku razinu balističke zaštite posade vozila. U pripremi za upućivanje su još 4 vozila kojima ćemo ispuniti potrebe za, postići visoki standard i prepoznatljivost naših pripadnika. Evo kao što vidimo kroz ovo izvješće možemo samo izreći pohvale na izvješće, ali i na rad onih koji se opisuju u ovom izvješću i stvarno želim još jedanputa naglasiti da ovi vojnici promiču ugled Oružanih snaga Republike Hrvatske u međunarodnim misijama ali promiču i ugled same domovine nam Hrvatske jer su oni slijednici onih stvaraoca [[Upadica: Zahvaljujem.]] stvaraoca iz Domovinskog rata koji su stvorili domovinu Hrvatsku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I uvažena zastupnica Željka Antunović, potpredsjednica Doma. Izvolite.
Hvala lijepo. Odmah na početku želim reći da ću podržati ovo izvješće. Zadovoljna sam i sa njegovom kratkoćom ali istovremeno i jasnoćom. Mislim da sadrži sve ono što je bitno za jednu raspravu u zakonodavnom tijelu, u zastupničkom domu Hrvatskoga sabora i mislim da je isto tako dobro da je iz njega vidljivo da se prepoznaju i oni poslovi koje još treba doraditi, oni elementi na kojima treba popraviti i podići sigurnost ali i svaki drugi aspekt boravka pripadnika Oružanih snaga u misiji u Afganistanu. Ja se nadam da ćete tim svojim zaključcima pridružiti i one neke iznesene u ovoj ne dugoj ali čini mi se ipak bar u dijelovima korisnoj raspravi. A sve svakako sa svrhom povećanja sigurnosti prije svega onih koji predstavljaju Oružane snage u Afganistanu. A drugo i povećanja naših sposobnosti sudjelovanja u takvim misijama. Hrvatska u misiji u Afganistanu sudjeluje već punih 6 godina. 6 godina pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske odlaze u tu misiju koja je započela prvenstveno sa nakanom davanja potpore međunarodnim naporima u uspostavi stabilnosti i obnove Afganistana. Sjećamo se svi vrlo dobro da je direktan povod za jednu takvu složenu i prilično jaku akciju bilo, bio napad na New York. Napad na New York kao simbol beskrupuloznosti terorizma koji prijeti svijetu i istovremeno Afganistan kao nekakva kolijevka snaga koje predstavljaju srž tih terorističkih snaga i napada. Osim ovog tehničkog aspekta koji sadrži izvješće i na koji doista nemam gotovo nikakvih primjedbi čini mi se da postoji i vrlo ozbiljan politički aspekt pa ću ja iskoristiti ovu priliku da kažem nekoliko riječi o tome i možda potaknem neku vrstu buduće rasprave o tome. Točno je da ova misija u Afganistanu ima unutarnjo-politički i vanjsko-politički aspekt. Za Hrvatsku je važno da se dokažemo kao ozbiljan partner NATO saveza, kao relevantan partner koji je u stanju kvalitetno i pouzdano izvršavati svoje obaveze. Za Hrvatsku je važno da se promoviramo u svijetu direktno na takvim aktivnostima kao zemlja koja potiče mirnodopsku, mir, mirovnu politiku i koja nije spremna sudjelovati u bilo kakvim međunarodnim vojnim, vojno-političkim aktivnostima nego u ciljanim a to su one koje imaju privremeni karakter. To su one koje potiču stvaranje stabilnosti u zemlji u kojoj se intervenira i stvaranje uvjeta da zemlja, da ta zemlja preuzme odgovornost za stanje u vlastitoj zemlji u nekom prihvatljivom razdoblju. Napomenula sam da smo tamo već 6 godina. Ovo izvješće ne sadrži one aspekte na temelju kojih bi se moglo prosuđivati da li se pomaci u ovom dijelu, u dijelu upravo preuzimanja odgovornosti afganistanskog naroda i afganistanske vlade za svoju sudbinu i stabilnost svoje zemlje pa i određenu vrstu borbe protiv terorizma koji su pomaci u tom pravcu napravljeni? Mi znamo da jesu napravljeni određeni pomaci ali je pitanje da li su oni dovoljni i da li su ekvivalentni razdoblju kojim su, koje međunarodne snage provode u Afganistanu? Mislim da bi bilo dobro da se prvo u krugovima izvršne vlasti, a onda ako je potrebno i u sprezi sa Saborom otvori rasprava o tome dokle se došlo i koja je naša uloga da budemo ona snaga koja će u okviru Međunarodne zajednice, u okviru NATO-a, u okviru Ujedinjenih naroda postavljati jače zahtjeve da ta misija pokaže i veću efikasnost u odnosu na onaj njen cilj. Jer, ne možemo prihvatiti i ne smijemo se, mislim da se kao zemlja, mala smo zemlja. Nismo mi nekakvi lider i ne moramo biti lider u takvim akcijama. Ali da nam se ne dogodi da inercijom prihvatimo sudjelovati u nečemu što je na neki način možda izgubilo svoj prvotni smisao, smisao koji udovoljava političkim interesima naše zemlje. Upozoravam na ovo. Imam inače vrlo pozitivan stav prema ovoj, ali i prema drugim mirovnim misijama. I zato upozoravam ne bih htjela da se izrodi u nešto drugo, ne bih htjela da Hrvatska svojom nepažnjom velim ili inercijom bude uvučena u nešto u čemu nama nije potrebno sudjelovati. Imamo prostor u NATO-u, imamo prostor u Ujedinjenim narodima i mislim da možemo bez obzira što smo ovako mali preuzeti u tom političkom smislu proaktivan stav. I na kraju do nadam se viđenja sa dečkima u Afganistanu prenesite im pozdrave i potporu koju imaju, a nadam se da će ova tehnička potpora koju stalno pojačavate neće biti samo slovo na papiru, nego doista istinska potpora. I dobro je, dobro je što smo tamo. Dobro je što smo tamo. Čini mi se da je to na neki način svakodnevna životna vježba za ono što nas čeka u NATO-u. Ne samo da pokazujemo što znamo i možemo, nego i provjeravamo svoje snage i sposobnosti za buduće izazove koji nas čekaju u okviru NATO saveza. Hvala.
Zahvaljujem. I završni osvrt, uvaženi Mate Raboteg, državni tajnik u Ministarstvu obrane.
Poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, imam potrebu i za ovim završnim osvrtom ne zato da polemiziram ili da odgovaram na neka pitanja, nego upravo da sa ovoga mjesta izrazim vašu, izrazim moju zahvalnost za vašu potporu. Dakle, kao zastupnica i zastupnika i kao klubova političkih stranaka našim vojnicima u Afganistanu, ali shvaćam to i kao šire, potporu jednoj odgovornoj politici koju Republika Hrvatska vodi kao odgovoran član Međunarodne zajednice koji prepoznaje dakle probleme te Međunarodne zajednice i spremna ih je rješavati zajedno sa ostalim demokratskim zemljama. Dakle, u tom smislu sam imao potrebu eto da se javim, pa ću se osvrnuti na neka pojedinačna izlaganja. U prvom redu zahvaljujem gospodinu Špremu na prijedlozima. Ja moram reći da smo mi o njima razmišljali i apsolutno podržavam sve te prijedloge. Mi smo razmatrali razne opcije našeg uključivanja u neke međunarodne inicijative radi osiguranja strateškog prijevoza, strateškog zračnog prijevoza. Dakle, postoje praktički dvije inicijative. Jedna je inicijativa koja okuplja većinu zemalja članica NATO saveza u rezerviranju resursa za zrakoplove C-17. Mi to razmatramo ozbiljno, dakle gdje bi onda mi našom participacijom u stvari rezervirali određen fond sati za korištenje zrakoplova C-17 za strategijski prijevoz i razmatramo razne opcije i financijsku težinu takvog načina angažmana. Postoji i drugi jedan okvir, strategijski prijevoz. To je tzv. salis. Dakle, gdje se koriste resursi uglavnom Ukrajine i njihovih, dakle prijevoznih kapaciteta sa velikim zrakoplovima. Dakle, znamo da ne možemo sami nabavljati velike zrakoplove, ali kroz neke multilateralne inicijative ćemo se sigurno uključiti. Naravno, uključit ćemo i psihologe u misiju i apsolutno podržavam to i prepoznali smo da su ljudi takvog profila stručnjaka potrebni dole. Naravno oni će se i sa našim dušobrižnicima nadopunjat i s te strane taj nekakav post reumatski stres nije samo obilježje ratnog vremena, nego i vremena dakle jednog takvog angažmana ja bih rekao i u mirnodopskim operacijama i na to moramo paziti. Moramo paziti što će biti s tim našim ljudima kasnije kad se vrate. I naravno, grupiranje pripadnika na jednom mjestu. Sigurno da bi bilo bolje da smo mi na jednom mjestu i mi razmatramo sad mogućnosti, dakle grupiranja naših pripadnika. Istovremeno ne možete to preko noći. Naši saveznici s kojima radimo zajedno navikli su na nas. Svako otkazivanje ovako naprasno izaziva čitav niz problema u operacijama na terenu ali i bilateralno. Naravno, bilo bi najbolje kada bi imali mi nekakav svoj provincijski rekonstrukcijski tim. Ali vi znate da to nije priča samo Ministarstva obrane. To je možda čak najmanje Ministarstva obrane. Upravljanje jednom pokrajinom u jednoj tako nerazvijenoj zemlji to je velik izazov za cijelu državu. Dakle, mi oko toga još nismo ozbiljno raspravljali i pitanje imamo li i u ovom trenutku gledajući, dakle ne samo, kažem ponavljam na Ministarstvo obrane, nego na ukupan gospodarski potencijal, imamo li program, a imamo li snage za tako nešto. Isto tako, slažem se da bi trebalo dijeliti odličja kao što rade druge zapadne zemlje. Mi smo navikli samo na odličja, dakle koja su naši pripadnici Oružanih snaga dobivali u ratu, ali i na odličja za mirnodopske operacije. U svakom slučaju podržavam ove prijedloge. Mi smo o njima razmišljali. Naravno, pa evo osvrnuo bih se ukratko na izlaganje zastupnika Kajina. Ja shvaćam njegov skepticizam. On je dijelom razumljiv, dijelom i opravdan, ali ne bih se složio sa tako jednim pesimizmom. Mislim da je Afganistan složena priča i proturječna priča. Dakle mi tu imamo nevjerojatnih primjera uspješnosti. U prvom redu u demokratizaciji društva, u oslobađanju onih društvenih energija, u emancipaciji žene, u porastu školovanja djece koja nikad nisu vidjela školu, u ljudskim pravima itd. s druge strane jedno beznadnežno siromaštvo i naravno dakle kada govorim o uspjehu te misije, onda se uvijek naglašava da ne postoji alternativa tome, dakle bilo da se prekine misija, bilo da se saveznici izvuku da ona mora uspjeti, ali može uspjeti jedino kroz sinergiju vojnih i civilnih napora i to se stalno naglašava na svim sastancima u NATO-u. Dakle treba postojati jedna koordinacija ove vojne komponente koja osigurava, koja daje jedan sigurnosni okvir, ali potrebno je i sve ono ostalo. Dakle suradnja Ujedinjenih nacija, Europske unije, Svjetske banke i svih ostalih institucionalnih i izvan institucionalnih donatora i toga nedostaje. Dakle toga nedostaje i zbog toga ovo sve skupa ne ide toliko naprijed pa je to eto i u izvjesnom smislu onako kako ja mogu to komentirati u okviru mojih skromnih mogućnosti bez neke političke analize. Dakle to je razlog zbog čega taj napredak nije toliko velik, toliko očekivan i tako očit. Jer upravo nije kompleksan, nije zastupljena potrebna sinergija svih međunarodnih institucija jer vojna komponenta definitivno ne može sama riješiti problem Afganistana. Eto, dakle i slažem se sa gospodinom zastupnikom Vidovićem, ne treba i ne može se stavljati znak jednakosti između Iraka i Afganistana i evo mi ćemo sa svoje strane kao resorno ministarstvo raditi i dalje maksimalno nadajući se da nećemo nikada biti u toj situaciji da očekujemo dakle, nadamo se da se neće dogoditi najgore i zato ćemo sa naše strane napraviti sve što je moguće i mislim imamo, znamo što treba i vrlo smo realni u procjeni nedostataka i evo ja mogu reći zaista da smo u tom smislu puno napravili i prihvaćam također preporuku predstavnika kluba HSS-a da u ovo izvješće možda sljedeći puta bude više uključena i ta civilna komponenta koja će jačati sasvim sigurno, a mi kao matično ministarstvo onda ćemo tražiti priloge i od ostalih ministarstava koja sudjeluju pa ćemo onda prezentirati cjelovito izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu za to uvjeti. Sada ćemo prekinuti sjednicu. Nastaviti ćemo u 15,00 sati sa 4. točkom, a to je Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2007. godinu, s financijskim pokazateljima, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. I želim vam svima dobar tek.
3. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu (ISAF), za razdoblje od 1. srpnja 2007. do 31. ožujka 2008. godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu /ISAF) za razdoblje od 1. srpnja 2007. do 31. ožujka 2008. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova 110 glasova za i 2 suzdržana.
Nastavljamo sa radom sjednice Hrvatskoga sabora. - Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2007. godinu, s financijskim pokazateljima Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Vlada podnosi ovo izvješće na temelju članka 6. Zakona o strateškim robnim zalihama. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo, Odbor za razvoj i obnovu i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Miljenko Pavlaković, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Evo prema dostavljenom izvješću o robnim, državnim robnim zalihama za 2007. godinu vidljivo je da se poslovanje je u skladu sa Zakonom o strateškim robnim zalihama i propisima važećih za proračun i proračunske korisnike te odluke i zaključke Vlade Republike Hrvatske. Sukladno Zakonu o strateškim robnim zalihama određeno je da strateške robne zalihe stvaraju se za osiguranje osnovne opskrbe i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti, neovisnosti i jedinstvenosti ili opstojnosti Republike Hrvatske, te o slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko tehnoloških i ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofe humanitarne pomoći te u slučaju sudjelovanja snaga Republike Hrvatske u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu. U izvješću je danas skraćeni prikaz godišnjih popisa sredstava robnih zaliha, te prikaz upravljanje robnim zalihama za 2007. godinu. Sukladno zakonskim odredbama, obavljen je redoviti godišnji popis državnim robnim zalihama, s danom 31. 12., popis je izvršen na način da pored popisnih komisija sudjeluju i predstavnici državnog inspektorata i u njima je utvrđeno da manjkova nema. U strukturi strateških robnih zaliha za 2007. godinu najveću vrijednost čini 11 vrsta proizvoda i njih 11 čine ukupno 84% zaliha. I to meso sa 16%, eurodizel sa 14%, mazut 14%, pšenica 13%, mesne, riblje i ostale konzerve 8%, mlazno gorivo 7% i šećer 6%. U 2007. godini izvršena je nabava robe u vrijednosti od 44,4 milijuna kuna i to jastuka, jastučnica i plahti u kompletu od 8 tisuća komada, šatora velikih 320 komada, mlijeka u prahu 50 tisuća kilograma, ribljih konzervi 144 tisuće kilograma, cjelodnevni suhi obrok 200 tisuća komada, 250 tisuća litara vode za piće, autocisterni za vodu 10 komada, vatrogasne naprtnjače 250 komada, metlenice 1000 komada, agregata 11 komada, 3 pumpe za vodu i 40 komada potopnih pumpi. Ono što ste dobili u izvješću jest da je ukupni prihod i primitci u 2007. godini su iznosili 246 milijuna 590 tisuća 393 kune, a ostvareni ukupni rashodi i izdaci su 211 milijuna 765 tisuća 887 kuna. Te je stvaran višak prihoda i primitaka u iznosu od 34 milijuna 829 tisuća 505 kuna koji s viškom prihoda iz prethodnih godina čine višak prihoda i primitaka raspoloživih u sljedećem razdoblju od iznosu od cca. od 85.2 milijuna kuna. Navedeni višak prihoda koristiti će se sukladno članku 16. Zakona o strateškim robnim zalihama i to za nabavu strateških zaliha sukladno bilanci u iznosu od 75, cca. 75 milijuna kuna te za otplatu zajma od otkupa pšenice od cca. 10 milijuna kuna. U 2007. godini izvršeno je niz aktivnosti a osnovne karakteristike poslovanja bile su redovito vršenje kontrole robnih zaliha, vrijednost strateških robnih zaliha, veće je za 10,3% u odnosu na 2006. godinu, ukupni ostvaren prihod u 2007. godini povećan je za 150% u odnosu za prethodnu godinu a to je zbog činjenice o prodaji merkantilne pšenice prema odluci Vlade Republike Hrvatske. Povećani su naravno i rashodi u odnosu na prethodnu godinu za 196% i to najviše zbog izdataka za nabavu zaliha i otplata zajma. A unatoč svemu tome, ostvaren je višak prihoda u odnosu na rashode od već spomenutih 34,8 milijuna kuna. Također smanjene su obaveze i dugoročna potraživanja, smanjeno je zaduženje povratkom sredstava za otkup pšenice, uplata prihoda ostvarena iz poslovanja sa državnim robnim zalihama je također sve ukupno stavljeno na jedinstveni račun državnog proračuna, znači kompletno funkcioniranje je kroz državnu riznicu. Izvršeno je obnavljanje strateških robnih zaliha, kukuruza i pšenice, radi očuvanja kakvoće. Također vas želim izvijestiti da na nedavnoj održanoj međunarodnoj konferenciji o upravljanju u kriznim situacijama i robnim zalihama u Pragu, pred cca. mjesec dana, mogu ovdje ponosno pred ovim Visokim domu reći da upravo je Republika Hrvatska dobila domaćinstvo za 2009. godinu za jednu takvu konferenciju i to upravo na vrijednostima naših izlaganja koje su bili u Pragu i naravno i iskustva o upravljanjem sa robnim zalihama a naročito u kriznim situacijama. Tako da je to zasigurno i jedna pohvala Republici Hrvatskoj na način na koji način funkcioniraju robne zalihe kod nas. Evo ja vam se zahvaljujem na pažnji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Prelazimo na raspravu i otvaram raspravu. Prvo rasprava po klubovima. U ime Kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Izvješće o stanju i upravljanju državnim robnim zalihama definitivno tema je koja potpuno opravdano izaziva poseban interes iz čitavog niza razloga. Međutim, u ovom trenutku ne zbog njezine iznimne strateške važnosti u kriznim trenucima za državu, a to su ratno stanje, prirodne nepogode, ekološke katastrofe i sl., nego zbog cijelog niza afera i mogućeg kriminala koje su pratile ili prate poslovanje Ravnateljstva za robne rezerve, a koje su uglavnom bile skrivene ili se skrivaju od očiju javnosti. Naime, temeljem članka 6. Zakona o strateškim robnim zalihama Vlada Republike Hrvatske jednom godišnje podnosi izvješće Hrvatskom saboru i upravljanju robnim zalihama. Prvo izvješće Vlade Republike Hrvatske o stanju … [[Govornik se ne razumije.]] robnim zalihama nakon 1999. godine, Saboru je podnijeto tek prošle godine i to za razdoblje od 2000. do 2006. i to na inzistiranje i Kluba zastupnika HNS-a i ostalih zastupnih dijela zastupnika u Hrvatskom saboru. Rasprava o tom izvješću ovdje u Saboru te povremena otkrića novinara pokazala su sliku nereda, kako upravljanja državnim robnim zalihama od strane ravnateljstva, tako i odnosa Vlade Republike Hrvatske prema tom strateškom segmentu u životu države. Nakon provedene rasprave u ovom Visokom domu gotovo cijela zainteresirana javnost je očekivala da će policija i državno odvjetništvo, pored akcije Indeks, Maestro i ostalih, pokrenuti i raščišćavanje stanja i utvrđivanja stvarne visine štete u robnim zalihama. Činjenica je, a tadašnjim izvješćem i raspravom je utvrđena i sumnja da je iz robnih rezervi raznim privatnim poduzećima darovano najmanje milijardu kuna hrvatskih poreznih obveznika. U sklopu svih negativnih događanja i konačno smjenom dva ministra u dva ključna ministarstva, ministarstvo policije i pravosuđa, očekujemo da će državno odvjetništvo pokrenuti akciju i u raščišćavanju stanja u robnim rezervama, za koju akciju predlažemo naziv Darovnica. Naime, odnos Vlade Republike Hrvatske prema onima koji robne rezerve tretiraju kao samoposluživanje bez kase i blagajne za naplatu uzete državne robe, može se nazvati jedino kao darovnica. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke jednostavno ne želimo vjerovati i osuđujemo uopće i mogućnost da se milijarde kuna državnog novca može odletjeti u vjetar, a da se to smatra sitnim poslovnim propustom, omaškom ili zaboravljivošću odgovornih u Ravnateljstvu za robne rezerve. Kome je u interesu da se višegodišnje uništavanje državne imovine gurne pod tepih i zaborav? Ja želim ovom prilikom podsjetiti samo na dio sustava nemara prema imovini poreznih obveznika. Naime, 2004. godine iz robnih rezervi otpisuje se 197 milijuna kuna potraživanja države od privatnih poduzeća kojima se u godinama prije toga prodala roba iz robnih rezervi, a oni to nisu platili. Naravno, prije otpisa te firme su otišle u stečaj ili su likvidirane ili je sud pobio tužbu Ravnateljstva za robne rezerve za naplatu potraživanja ili otpis od posebne odluke Vlade Republike Hrvatske za intervenciju iz robnih rezervi prema nekoj tvrtci u Hrvatskoj. 2005. otpisuje se 118 milijuna, 2006. 119, 2007. 45 milijuna. Ukupno cca 480 milijuna kuna nenaplaćenih potraživanja iz robnih rezervi za četiri godine nakon bezuspješnog sudskog postupka protiv svih onih koji su iz samoposluživanja robnih rezervi otišli s robom, a ne zaustavivši se na blagajni. Ovome treba dodati još 332 milijuna potraživanja koja se nisu naplatila nego su se pretvorila u vlasničke udjele države u poduzeća koja su dugovala za robu iz robnih rezervi. Tome treba dodati još 259 milijuna kuna potraživanja koja se još uvijek vode kao živa, 105 za kamate te još cca 95 milijuna dugoročnih potraživanja sumnjivih i ostalih potraživanja. Za očekivati je da ćemo dobar dio tih potraživanja u narednim godinama iščitavati u godišnjim izvješćima kako se otpisuju jer se nisu mogla naplatiti. Naravno, ti otpisi zbog nenaplaćenih potraživanja za prodane robne zalihe ne idu na dušu sadašnjem ravnatelju robnih zaliha, gospodina Tomića i to posebno podcrtavam i naglašavam. Rezultat je to katastrofalnog rada sa robnim zalihama u prethodnim godinama, a po našoj ocjeni pretežan dio dubioza je još i prije 2000. godine. Da li se netko iz kontrolnih državnih službi uopće pozabavio tim problemom? Da li je netko postavio pitanje da li su robne zalihe prodavane najboljim ponuđačima temeljem natječaja? Da li su od njih traženi adekvatni instrumenti i osiguranje plaćanja za preuzetu robu? Po kojoj cijeni se roba uopće prodavala u trenutku kupoprodaje? Kolika je ta cijena u odnosu na onu po kojoj je Ravnateljstvo za robne zalihe kupovalo robu kada je njome popunjavalo državne zalihe? Očekivali smo da će poslovično pedantna, savjesna i odgovorna državna revizija u svojim nalazima dati odgovore na njih. U nalazu revizije npr. za 2004. godinu nije ni spomenuto da je u toj godini otpisano 197 milijuna kuna potraživanja. I to u godini u kojoj je sav njihov ulazni i izlazni promet bio na razini 130 do 140 milijuna kuna. Znači 50% manje prometa nego što su otpisali u toj godini. Državna revizija u nalazu za 2005. godinu uopće ne spominje otpis od 118 milijuna kuna nenaplaćenih potraživanja. Na naše iznenađenje, za 2006. godinu u nalazima državne revizije više ni nema Ravnateljstva za robne rezerve. Ni slova o njima. Činjenica je da suradnja s Ravnateljstvom za držane robne zalihe je jedna od najunosnijih djelatnosti kojom bi se svatko poželio baviti. Činjenica je da se državne robne zalihe mogu nekažnjeno pustošiti, ali i da nitko od odgovornih za njihovo poslovanje ne mora odgovarati. Kolega Željko Vincelj, kao novoimenovani član Savjeta za robne rezerve, na sastanku u srpnju tražio je i Savjet mu je obećao, međutim do danas nije dobio odgovore na mnoga pitanja, a samo da spomenem neke. A to je: naziv svih pravnih osoba koje duguju Ravnateljstvu za robne zalihe po svim kategorijama, sva otpisana potraživanja po svim kategorijama i konkretnim iznosima. Kod pretvaranja u vlasnički udio, umjesto ili uz godinu podizanja tužbe trebalo je navesti godinu pretvaranja potraživanja u vlasnički udio, postotak postignutog vlasničkog udjela u poduzeću koje nije platilo robu iz robnih zaliha i slične informacije. S obzirom da od 7. mjeseca nije dobio nikakav odgovor, bit ćemo prisiljeni i upotrijebiti … [[Govornik se ne razumije.]] zastupnička pitanja, što međutim u konačnici ne znači da ćemo dobiti i konkretne odgovore na postavljena pitanja. Nenaplaćena odnosno otpisana potraživanja su samo jedan u nizu problema vezanih uz robne zalihe. Bilancom strateških robnih zaliha koju je Vlada donijela u lipnju 2000. godine, utvrđene su robe koje čine strateške robne zalihe te teritorijalni razmještaj roba. Tom bilancom utvrđena je vrijednost potrebnih strateških robnih zaliha u iznosu od milijardu i 104 milijuna kuna. Za koga je i kako rađena ta bilanca ako je te godine ravnateljstvo imalo u robi 17,9% potreba koje su utvrđene bilancom strateških robnih zaliha. Pri tome je stanje strateških zaliha pojedinih roba kao što su mesne i riblje konzerve, mlijeko u prahu, spremnici za vodu, sanitarna oprema da sada ne nabrajam, a dobro znamo o čemu se radi, značajno manja utvrđenih potreba, ali je zato stanje strateško stanje šećera četiri puta veća od potrebe. Dakle strateške robne zalihe nekoliko puta manje od potrebnih po bilanci, a tržišne su neprimjerno velike. Ukupno u toj godini kada je Vlada Republike Hrvatske donijela bilancu u robnim zalihama, bilo je 649 milijuna robe, 2005. 530, 2006. 400, 2007. 218 milijuna. Znači pet puta manje od onoga što je odredila Vlada Republike Hrvatske. I postavlja se pitanje u čemu je problem. Da li je u tome što nije bilo ni spremnosti, niti novaca od Vlade Republike Hrvatske da realizira ono što je i sama odredila ili Vlada treba reći i nama i ravnateljstvu za robne zalihe da je bilanca od prije četiri, da bilanca od prije četiri godine ne valja, da smo pretjerali, da su danas druga vremena, da ne trebamo čuvati u robnim rezervama milijardu i 100 milijuna kuna robe jer nema te nevolje koja bi nas mogla zadesiti pa da nam ta roba zatreba. Nebriga u državnim robnim zalihama nakon propalih potraživanja i poraznih bilanci, na žalost nije kraj. Vlastita skladišta su nam popunjena svega 30-tak posto. Neka su stara, ne održavana ili uopće ne odgovaraju svrsi ili su dana nekome u najam. Zašto ih se ne osposobi za funkciju ili ne proda? Jesu li izvršene sve moguće dislokacije roba u vlastito skladište kako ne bi zjapila prazna, a negdje drugdje plaćamo najam i kada plaćamo najam po kojim kriterijima mi ta skladišta unajmljujemo? Ima čitav niz otvorenih pitanja da sada ne spominjem izvoz pšenice prošle godine, uvoz ove godine, izvoz navodno 200 tisuća tona iz robnih rezervi po 100 eura, uvezli smo početkom ove godine po 250, sami sebi smo podigli cijenu 150%. Manje-više stvari su poznate, ali mi u klubu Hrvatske narodne stranke nadamo se da ćemo na neka od ovih pitanja koja smo iznijeli u ovoj raspravi, da ćemo dobiti odgovore od odgovornih. I zaključno. Predlažemo glavnom državnom odvjetniku gospodinu Mladenu Bajiću i postavljam mu pitanje, kada će pokušati kazneno procesuirati one koji su za takvo stanje odgovorni u robnim zalihama, bilo da se radi o državnim dužnostima ili odgovornima u tvrtkama koji su kao najkvalitetniji ponuđači pod navodnicima "najkvalitetniji ponuđači" održali i kupovali robne zalihe, a zatim ili otišli u stečaj ili još uvijek nisu podmirili svoju obvezu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Frane Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa netočno je da se može pustošit kako ste vi to rekli, robne zalihe i biti nekažnjen zbog toga ili zloupotrebljavat poziciju i biti nekažnjen zbog toga. Sva saznanja koja vi imate jednostavno možete odnijeti državnom odvjetniku i reći mu o tim saznanjima pa neka se utvrdi činjenica. Ne možete tako ni paušalno govoriti, ako imate stvarno neka saznanja onda konkretno odnesite to državnom odvjetniku ili dajte nekome tko će to umjesto vas odnijeti državnom odvjetniku i tvrditi o čemu se radi. Ali nitko ne može biti nekažnjen zbog takvih radnji. Prema tome, to je netočna tvrdnja.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda, Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega čitav niz netočnih optužbi iznosi na račun robnih zaliha, upravljanja robnih zaliha, pored ostalog isto nekažnjeno pustošenje i sl. Međutim treba reći da upravo obrnuto, 2004. i 2005. da su robne zalihe podnijele čitav niz tužbi za sve one koji nisu vratili i ono što su uzeli iz robnih zaliha da su rađene kompenzacije, dakle maksimalno ono što se moglo izvući iz firmi koje su pred stečajem ili sl. i mislim da je od 2004. da se vrlo dobro radi. A to što ste vi imali informacije krive zahvalite vašem predstavniku iz vaše stranke u to vrijeme, koji je došao samo na konstituiranje Savjeta za robne zalihe, poslije toga se nije pojavio, ali zato je od svih nas rekao ja mislim jedno stotinjak puta više medijima o robnim zalihama o kojima nije imao pojma. Hvala.
I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče pa također ću se osvrnuti na kriminal afere koje prate ili su pratile, to je velika razlika i želio bih shvatiti pozornost da stvarno od 2004. godine na dalje da je ravnateljstvo robnih zaliha podnijelo kaznene prijave protiv svih odgovornih koji su pod navodnicima, da su miševi, štakori, ptice i golubovi pojeli robne zalihe dobili kaznene prijave, no međutim do danas još nisu doživjeli pravomoćne sudske presude. Stvar je u pravosuđu koje nije našlo za shodno da evidentiranu krađu i lopovluk pa čak i fosne u silosima koje su se zatekle, nije našla … [[Ne razumije se.]] pa i neke stečajne upravitelje, ja ću reći iz primjera "Poljoprometa" Virovitice.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolege i kolegice zastupnici. Dozvolite da u vezi ovoga izvješća, a to je Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama i financijski pokazatelji u 2007. godini koje smo dobili i koje imamo pred sobom, da kažem da ako bi gledali prema važećim propisima po kojima one rade, moglo bi se reći da su radile dobro iz ovoga izvještaja je to tako napisano. Međutim suština zbivanja u praksi je sasvim drugačija. Prvo poslovanje koje se odvijalo sukladno ovim propisima važećim za proračun, za proračunske korisnike, Zakonom o strateškim robnim zalihama i odlukama i zaključcima Vlade, to poslovanje predlagano je prvenstveno od strane ravnateljstva robnih zaliha jer je to njihova i obveza. Također bilancu strateških robnih zaliha donosi Vlada na prijedlog ravnateljstva. Zato za upravljanje i korištenje robnih zaliha za Vladu je posao koji po meni obavlja na prijedlog ravnateljstva. Izvješće koje imamo pred sobom, daje i veliku odgovornost za ono što se dešavalo u 2007. godini upravo ravnateljstvo robnih zaliha, premda je ključne odluke donosila Vlada. Ne ulazeći u ispravnost i točnost načina rada i godišnjeg popisa roba državnih robnih zaliha iz izvješća je vidljivo da kod 69 skladištara od ukupno 82 lokacije na 61 ili 74% su sudjelovali predstavnici državnog inspektorata ili ovlašteni djelatnici ravnateljstva robnih zaliha. Na 21 mjestu popis su obavili sami skladištari državnih robnih zaliha. Ovako kada gledamo postavlja se pitanje koja su to skladišta gdje se formalno išlo na povjerenje skladištara i koje robe se tamo skladište, jer upravo ovo što je sada malo prije bilo govora još uvijek zvone afere sa pšenicom u robnim zalihama, prevare su bile prisutne i uz kontrolu od strane državnih službenika, upravo prazni silosi u pregledu izgledali su kao puni, jer su na vrh stavljane pregrade, što je gospodin Dakić sada i rekao na kojim bi se stavila pšenica da bi se dobio jedan vizualni efekt, a ustvari cijeli silos je bio prazan. Prema tome, bilance i ono što imamo je vrlo bitno da znademo koliko je toga i s čime to raspolažemo. Ako imamo povjerenja da ne moramo biti baš mi tamo, nego samo oni koji čuvaju to, onda može se desiti i neki drugi slučajevi. Upravo pitanje tih podataka poslije takvih, ne znam popisa roba i svega ostaloga, je vrlo diskutabilno, jer pitanje tih točnosti podataka i stanje u skladištima robnih zaliha je vrlo bitno upravo zbog toga što ću ja sada dati jedan primjer koje je iz priopćenja Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja od 5. veljače 2008. godine, ministarstvo je dalo priopćenje u vezi stanja zaliha merkantilne pšenice i bilanci potrošnje do naredne žetve 2008. godine. Zašto je ono davalo to? Zbog informacije koje su se pojavile o navodnom nedostatku određenih količina pšenice do početka žetve 2008. godine. I upravo Ministarstvo poljoprivrede i ruralnog razvoja odbacilo je tada u tom priopćenju takove navode, jer posjeduje relevantne podatke o stvarnim zalihama pšenice i brašna koje ukazuje na dostatnost do početka žetve 2008. godine. Ova izjava nastala je, tako piše u priopćenju, na temeljima očitovanja silosa, odnosno skladištara o stanju pšenice i brašna sa datumom 1. veljače 2008. godine., te je utvrđena zaliha pšenice od 253 tisuće i 210 tona, što osigurava kaže potrošnju do 10.07.2008. godine ili nove žetve. Tata uvrijeđeno ministarstvo na piranje u dnevnom tisku i izjave nekih institucija, da će nedostajati određene količine pšenice do nove žetve, to i opovrgava jer kažu prikupljeni podaci pokazuju suprotno. Također kaže da nisu uključili podatke iz državnih robnih zaliha, jer nisu u njihovoj nadležnost. Nasuprot ovom priopćenju ministarstva, zbivanja u narednom razdoblju su drugačija i 100 tisuća tone pšenice odlukom Vlade bilo je treba se uvesti, bilo je odobreno da se uvozi i upravo vidimo da je sve to bilo u suprotnosti s priopćenjem i izračunima ministarstva. Eto toliko sam vam htio pokazati primjer o stanju u skladištima i njihovoj točnosti, kao i potrebitim kontrolama i godišnjim popisima. Zato mislim da bi robne zalihe ozbiljnije trebale pristupiti godišnjem popisu i da ne može se dozvoliti da se to ostavi nekima, ne znam na dušu, da oni popišu, a mi ćemo to prihvatiti, kao tamo se to nalazi. Sljedeća stvar koja je vidljiva iz ovog izvješća da je vrijednost robnih zaliha u 2007. godini strateški porasla, a tržišnih pala, te je u ukupnom iznosu manja za 45,34%. Strateške robne zalihe su veće za 10,33%, nabavka ovdje se spominje nekih roba, mlijeka u prahu, riblje konzerve i još tamo ima navodi se, dok su tržne zalihe smanjenje za 91,02% u odnosu na 2006. i to uslijed prodaje pšenice na domaćem tržištu i prodaje u izvozu sukladno odlukama Vlade Republike Hrvatske. Interesantno je robne zalihe uvijek spominju u takvim situacijama Vlada je donijela, Vlada je ta koja je. E sada postavlja se pitanje, zašto Vlada donosi takove odluke? Dali nisu tamo ljudi koji možda nisu toliko upućeni, jer upravo u ovom segmentu rada ravnateljstvo robnih zaliha je predlagač Vladi i mislim da ono nije bilo na visini zadatka kada je preložilo izvoz pšenice u 2007. godini po niskim cijenama znamo, što je kasnije rezultiralo potrebom uvoza pšenice prije žetve 2008. zbog uočenog nedostatka, a po cijenama koje su bile skoro duplo veće. Da su procjene ravnateljstva, a i Ministarstva poljoprivrede bile dobre, upravo zadržavanje prodaje 99 tisuća 237 tona pšenice koja je otišla u izvoz u 2007. godinu, spriječilo bi uvoz ovih 100 tisuća tona pred žetvu koja je tada upravo i imala najvišu cijenu. Uvozna pšenica pred žetvu je imala najvišu, obično pšenica pred žetvu ima najveću cijenu. Trebalo je mislim šta raditi, pa trebalo je samo pratiti cijene pšenice. Recimo ja sam si dao malo truda, pa sam tamo vidio da u 2006. godini na kraju je 0,98 kuna po kilogramu bila cijena pšenice. U 2007. godini u prvih sedam mjeseci taj rast cijene pšenice od kilograma je išao od 1,06 do 1,17 kuna po kilogramu. Nakon žetve koja je bila loša u svijetu, u isto vrijeme znalo se da je i kompletna i u svijetu najniže su bile zalihe pšenice tada bio je i jedan evidentni rast, 8. mjesec, kuna 47, 9. mjesec kuna 58 kg, 10. kuna 66, 11. mjesec kuna 73, 12. mjesec kuna 94., došlo je do 2 kune ta pšenica koju smo mi prodali, onako olako. Praćenje ovih cijena, kretanja cijena pšenica, ravnateljstvu robnih zaliha je trebalo motivirati da njihov prijedlog prema Vladi bude da se pšenica u 2007. godini ne prodaje u izvozu. Sve ove transakcije sa pšenicom dovele su da je pšenica i u strukturi strateških roba pala, znači da smo u početku ove 2008. godine i ostali bez strateških zaliha pšenice i tek smo ih sada, koliko znadem, popunili sa rodom 2008. godine. Isto pitanje skladištenja, to koliko je skladištenje iskorišteno, evo vidjeli smo iz ovih podataka, ne znam 34%, ostalo ono što 54 se iznajmljuje, 12% nije prihvatljivo, mislim da i u tome segmentu trebamo stvoriti takva skladišta i dovesti na nivo europskih jer kod nas već i dolaze europske komisije i za robne zalihe biti će potrebna određena skladišta koja će zadovoljavati uvjete da bi se moglo to i održavati ta roba. I u sklopu onoga izrade, nedavno smo raspravljali o Zakonu o skladišnici, trebamo upravo bi i robne zalihe, odnosno Vlada trebala vidjeti šta se može sa tim skladištima koje nekome iznajmljujemo, ja ne znam tome, da bi u sklopu Zakona o skladišnici upravo bila garancija, određene garancije da ljudi koji rade, koji bi htjeli uskladištiti tu robu i zadržati ju da i imaju gdje, jer pitanje šta će se dešavati ako se roba, ne znam skladišti u firmi koja tu robu prerađuje, tu pšenicu prerađuje itd., a da ti kažeš sada ja ću tu dati skladištiti robu, zadržati, čekati cijenu a u isto vrijeme ti ćeš mi tu držati a taj bi htio najradije to vjerojatno kupiti kada je najjeftinije. Zato mislim da pitanje skladištenja i ovih skladišta koje postoje treba povezati sa onom idejom oko Zakona o skladišnici i održavanju tih roba. I na kraju usprkos navedenim zaključcima u izvještaju o pozitivnom poslovanju državnih robnih zaliha, ja nisam ulazio u ovo o čemu je prethodni kolega govorio ali ovo što piše u ovom izvještaju, prodaja 100 tisuća tona pšenice u izvoz u 2007. godini dovela je do poremećaja i povećanja cijena proizvoda od brašna i direktnog poskupljenja za potrošače, građane Hrvatske, roba, kruha i ostalih roba koje su vezane uz pšenicu i na direktan način povećanja inflacije. Mislim da sve to je otežalo i životni standard građana u 2008. godini i zato klub SDP-a ne može prihvatiti ovo Izvješće o stanju upravljanja robnim zalihama u 2007. godini. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Ga ni, ga ni. U ime Kluba HSS-a, uvaženi zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajnici, državni tajniče, kolegice i kolege. Zbog svoje strateške važnosti za opskrbu stanovništva u izvanrednim situacijama, upravljanje robnim zalihama mora biti pod sustavnom kontrolom. U tom smislu smatrao u HSS-u da je i ovo izvješće korak u tome smjeru, kako bi se izbjegle špekulacije koje su se vezano uz stanje robnih zaliha pojavljivale u dijelu medija. Naime, obzirom na financijsku krizu koja potresa svijet, te klimatske promjene koje će sve više utjecati na živote građana, bilo zbog, kako najavljuju meteorolozi pojačanja intenziteta i učestalosti vremenskih nepogoda, bilo zbog proizvodnje alternativnih goriva što je i prije nekoliko mjeseci povisilo cijenu nekih žitarica za nekoliko puta, upravo robne zalihe u tom smislu predstavljaju određenu sigurnost u mogućnosti intervencije zbog stabilizacije cijena na tržištu. S druge pak strane zbog izvanrednih vremenskih pojava koje možda ne baš sutra, ali u doglednoj budućnosti zbog klimatskih promjena, nažalost možemo očekivati u pogođenim dijelovima, po svojoj će prilici biti potrebna brza i sigurna opskrba stanovništva nužnim potrepštinama. U lipnju 2004. godine, Vlada je donijela bilancu strateških robnih zaliha, kojima je određena vrsta, naziv i količina robe, te osnovni i teritorijalni razmještaj, plan i rokovi popune roba, koje čine strateške robne zalihe nužno potrebne za život ljudi, naftni derivati i sirovine potrebne za proizvodnju u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti, neovisnosti i jedinstvenosti Republike Hrvatske, ili za zbrinjavanje stanovništva u slučaju velikih prirodnih nepogoda. Iz izvješća je vidljivo da je osnovna karakteristika poslovanja državnih robnih zaliha, u ovom izvještajnom razdoblju povećanje prihoda poslovanja uplata prihoda ostvarenih iz poslovanja državnim robnim zalihama na jedinstveni račun državne riznice, povećanje prihoda od prodaje nefinancijske imovine, smanjenje dugoročnih potraživanja, smanjene obveze, te smanjenje rashoda poslovanja, godišnji popis sredstava i izvora sredstava državnih robnih zaliha na dan 31. 12. 2007. godine obavljeno je kod ukupno 69 pravnih osoba, skladištara državnih robnih zaliha. A u inventuri su osim inventurnih komisija sudjelovali i predstavnici državnog inspektorata te ovlašteni djelatnici ravnateljstva robnih zaliha. Obrađeno je ukupno 82 inventurne liste i zapisnika o provođenju godišnjih popisa, kod ukupno 69 pravnih osoba skladištara, državnih robnih zaliha. U financijskom pregledu, ukupni prihodi poslovanja iznose nešto više od 246 milijuna kuna, a ukupni rashodi i izdaci iznose nešto više od 211 milijuna kuna. Te prema tome, financijski rezultat poslovanja u odnosu na 2006. godinu kada je bio 27 milijuna kuna za 2007. godinu iznosi više od 34 milijuna kuna. Izvješće donosi pregled potraživanja na dan 31. 12. 2007. godine u iznosu od 874 milijuna kuna, koja se sastoji od kratkoročnih i dugoročnih potraživanja. Obveza na dan 31. 12. 2007. godine iznose više od 225 milijuna kuna, dok su godinu prije iznosili više od 527 milijuna kuna. Najveću obvezu čine kreditna sredstva doznačena za otkup pšenice u 2004. godinu u iznosu od 223 milijuna kuna. Sveukupna vrijednost roba, državnih robnih zaliha, strateških i tržnih na dan 31. 12. 2007. godine iznosi više od 218 milijuna kuna, što je za 45% manje nego 2006. godine a vrijednost skladišta je 118 milijuna kuna što je za 3,5% manje u odnosu na prošlu godinu. Strateške robne zalihe 2007. godine su za 10% veće u odnosu na 2006. a do povećavanja je došlo uslijed nabave roba kao što su mlijeko u prahu, cjelodnevni suhi obrok, deset višenamjenskih autocisterni za vodu, veliki šatori i ostale strateške robe. Državne zalihe su manje u 2007. godini nego godinu prije i to uslijed prodaje pšenice na domaćem tržištu, pšenice za izvoz i sjemenske pšenice te ostalih roba sukladno odlukama Vlade Republike Hrvatske. Robne zalihe čine tržišne zalihe sa 9% i strateške zalihe sa 91% učešća. U stvarnoj strukturi strateških zaliha u 2007. godini najveću vrijednost čini 11 vrsta proizvoda što je 84% ukupnih zaliha dok ostali proizvodi čine samo 16%. Najveću vrijednost čini meso 16% te eurodiesel 14 i mazut 14 a zatim pšenica sa 13%, mesne i riblje konzerve 8%, mlazno gorivo 7 i šećer 6%. Tijekom 2007. godine izvršena je prodaja pšenice temeljem odluke Vlade a također je izvršena prodaja tržišnih zaliha sjemenske pšenice. Izvršena je i prodaja roba temeljem javnih natječaja o prodaji tržišnih robnih zaliha kao i nabava. Odlukom Vlade Republike Hrvatske o obnavljanju strateških robnih zaliha kukuruza sklopljeni su ugovori o obnavljanju i istim ugovorima predano je na obnavljanje ukupno 13 milijuna i 492 tisuće kilograma kukuruza čiji je rok povratka 1.12.2008. godine. Također je sklopljen ugovor i o obnavljanju pšenice kojim je predano na obnavljanje nešto malo manje od 7 milijuna kilogram pšenice a čiji je rok povratka bio 31.8.2008. godine. Tijekom 2007. godine program održavanja skladišnog prostora za smještaj robnih državnih zaliha realiziran je sukladno raspoloživim sredstvima ostvarenim kod poslovanja s robnim zalihama te sredstvima iz državnog proračuna za pokriće fiksnih troškova vlastitih skladišta i njihove tekuće održavanje. Dio slobodnih skladišta dat je u zakup te je po toj osnovi ostvaren prihod u iznosu nešto većem od 6 milijuna kuna. A pored vlastitih skladišta ravnateljstvo ima i ugovoreno pravo korištenja na skladištima na području cijele Hrvatske po različitim namjenama. U izvještajnom razdoblju ravnateljstvo je pokrenulo ukupno 11 pravnih postupaka u cilju naplate svojih potraživanja. Pokrenute su četiri tužbe u iznosu nešto većem od 2 milijuna kuna. Predviđena su potraživanja u stečajnu masu za dvije tvrtke u iznosu većem od 9 milijuna kuna. U upravnom postupku donijeta su dva upravna rješenja te su pokrenuti kazneni i prekršajni postupci za tri tvrtke. Zaključno ću reći da sve navedene pokazatelje da se u ovom izvještajnom razdoblju s državnim robnim zalihama upravljalo bolje nego do sada pokazuje to povećanje prihoda poslovanja, povećanje prihoda od prodaje nefinancijske imovine, smanjenje dugoročnih potraživanja, smanjene obveze te smanjenje rashoda poslovanja. Stoga će Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati ovo izvješće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, ravnatelju ravnateljstva, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama se nalazi Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2007. godinu sa financijskim pokazateljima poslovanja za isto razdoblje kojeg će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati u svim njegovim segmentima, prvenstveno iz razloga što se radi o izvješću koje na jedan cjelovit i kvalitetan način prikazuje stanje, upravljanje i poslovanje robnim zalihama Republike Hrvatske. Prethodnome treba pridodati i činjenicu kako su Vlada Republike Hrvatske koja je zadužena za upravljanje robnim zalihama te Ravnateljstvo za robne zalihe koje predstavlja jednu od upravnih organizacija Ministarstva gospodarstva i koje obavlja upravno-administrativne i operativno-stručne poslove u potpunosti poštivali važeći Zakon o strateškim robnim zalihama i odredbe državnog proračuna te postupali sukladno bilanci strateških robnih zaliha koju je Vlada Republike Hrvatske napominjem donijela u lipnju 2004. godine, i konačno sukladno Godišnjem programu strateških robnih zaliha za 2007. godinu. Prisjetimo se kako to nije bio slučaj u razdoblju do 2004. godine kada su se uz poslovanje robnih zaliha vezivale mnoge afere zbog netransparentnog i neodgovornog odnosa prema imovini Republike Hrvatske, ali o tome nešto više kasnije. Naime, u poslovanju sa državnim robnim zalihama svi subjekti koji se pojavljuju, dakle od onih koji upravljaju robnim zalihama preko onih koji obavljaju upravne i stručne poslove i gospodarske poslove do onih koji sa prethodnima ugovaraju određene gospodarske aktivnosti dužni su se pridržavati odredbi Zakona o strateškim robnim zalihama propisa važećih za proračun i proračunske korisnike te odluka i zaključaka Vlade Republike Hrvatske. Dakle, dužni su postupati na jedan transparentan i vjerodostojan način te u duhu dobrog gospodarstvenika, jer u protivnom imat ćemo ponovno neželjenu situaciju i neodrživo stanje u ovom segmentu državnog djelovanja kako smo imali do 2004. godine kojeg je Vlada Republike Hrvatske predvođena Hrvatskom demokratskom zajednicom imala snage i volje dovesti u potpuni red. Dakako, uvođenje reda u poslovanju sa robnim zalihama svoj veliki doprinos od Vlade Republike Hrvatske dalo je i Ravnateljstvo za robne zalihe te savjestan, odgovoran i stručan rad njegovih službenika. Stoga koristim ovu prigodu čestitati i zahvaliti se svim službenicima ravnateljstva na čelu sa njihovim tadašnjim a na svu sreću i današnjim ravnateljem gospodinom Tomislavom Tomićem. Uloga i značaj robnih zaliha svake države pa tako i Republike Hrvatske je iznimna i od strateške je važnosti, prvenstveno radi svoje društvene, socijalne i humanitarne dimenzije. Strateške robne zalihe što je regulirano i samim Zakonom o strateškim robnim zalihama stvaraju se u mirnodopskim i uobičajenim uvjetima življenja kako bi se osigurale dovoljne količine određenih prehrambenih proizvoda i drugih roba namijenjenih zadovoljavanju potreba za osnovnom opskrbom stanovništva pojedinih područja Republike Hrvatske i to u slijedećim neželjenim okolnostima, u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti Republike Hrvatske i u slučajevima velikih prirodnih nepogoda te tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa koje bi mogle zadesiti određena područja naše domovine. Dakle, nastupom spomenutih kriznih situacija zbrinjavanje i opskrba stanovništva isključivo se odvija putem strateških robnih zaliha do potpune normalizacije stanja odnosno do obnavljanja uobičajene proizvodnje i redovite opskrbe stanovništva ugroženih područja. Međutim, robne zalihe se mogu koristiti i za upućivanje humanitarnih pomoći. Drugim državama u slučajevima katastrofa ili u slučajevima sudjelovanja snaga Republike Hrvatske u mirovnim i humanitarnim misijama međunarodnog karaktera. Iz izvješća je vidljivo da je takvih aktivnosti bilo i tijekom izvještajnog razdoblja odnosno tijekom 2007. godine. Smatramo veoma važnim napomenuti činjenicu kako se strateške robne zalihe napominjem ne mogu koristiti za otklanjanje poremećaja i nestabilnosti na tržištu pojedinih proizvoda čisto radi karaktera i svrhe zbog kojih se strateške robne zalihe i stvaraju. Dakle, stvaranje, obnavljanje, uporaba i korištenje robnih zaliha te osiguranje skladišnih prostora za njihov smještaj i čuvanje provodi se sukladno Bilanci strateških robnih zaliha. Mi iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice još jednom želimo naglasiti kako je Bilancu strateških robnih zaliha donijela Vlada Republike Hrvatske tek 2004. godine, dakle u prvom mandatu Vlade na čelu sa premijerom, gospodinom Ivom Sanaderom. Ta obveza sukladno članku 9. Zakona o strateškim robnim zalihama postojala je i ranije, ali nažalost tadašnje vlade su je zanemarivale što je dovelo do jednog potpuno konfuznog stanja, stanja u kojem je Ravnateljstvo za robne zalihe bilo neprekidan izvor afera, nestručnog i neodgovornog odnosa prema državnoj imovini što je prouzročilo značajne, negativne financijske efekte. Državno odvjetništvo i pravosuđe bili su zatrpani brojnim predmetima koji su ostavljali crnu mrlju ne samo na ravnateljstvu, nego i na svima onima koji su sa ravnateljstvom poslovali. Potraživanja su porasla na gotovo milijardu 300 milijuna kuna s neizvjesnom mogućnošću naplate istih. Promijenjeno je čak šest ravnatelja u četiri godine. konstantni su bili sukobi na relaciji nadležnih ministarstava. Karakterističan je bio loš i neprofesionalan odnos prema skladištarima. Niti izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama nije bilo na sjednici Sabora do 2004. godine. Toga se treba prisjetiti i zato ono što je gospodin Koračević govorio u svojem izlaganju ne mogu podržat i ne može Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati jer do 2004. godine uopće nismo mogli niti raspravljati o ovakvom jednom izvješću. Naravno da takvo stanje u kojem je Vlada Republike Hrvatske u mandatu do 2004. godine potpuno zanemarila ulogu i značaj Ravnateljstva za robne zalihe. Unatoč alarmantnom stanju u spomenutom segmentu niti jedan se puta nije udostojala raspraviti izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama, a kamoli donijeti Bilancu strateških robnih zaliha. To nije moglo niti rezultirati drugačije nego potpuno poražavajuće. Na svu sreću, danas je stanje potpuno drugačije. Danas, što je razvidno i iz samog izvješća, Ravnateljstvo za robne zalihe svoje poslovanje bazira na odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama, propisima važećim za proračun i proračunske korisnike te odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske. Ovakva praksa koja traje od 2004. godine rezultirala je time da u poslovanju robnim zalihama nema više nit jedne afere i da je Ravnateljstvo za robne zalihe sposobno izvršiti svaku zadaću koju pred njih stavi Vlada Republike Hrvatske. Smatramo bitnim naglasiti još jednu ulogu Ravnateljstva za robne zalihe koja dakako nije primarna, ali koja će imati svoj značaj dokle god ne profunkcioniraju tržni redovi u punom svom svjetlu i ne osigura se institucionalna pretpostavka za njihovo provođenje u praksi. Naime, radi se o intervencijskim aktivnostima na tržištu koje su neophodne uslijed određenih tržišnih poremećaja, a u cilju smirivanja i stabilizacije stanja odnosno uravnoteženja ponude i potražnje. Takvih je intervencija bilo i ranije, bit će ih i ubuduće i vjerojatno tijekom ove godine kada je u pitanju prije svega pšenica, a možda i kukuruz, dakle da bi se saniralo stanje odnosno poremećaj na tržištu kojeg trenutno imamo. Danas je Ravnateljstvo za robne zalihe u potpunosti osposobljeno za izvršavanje ovakvih zadaća, a iz izvješća je vidljivo kako raspolaže i potrebnim skladišnim kapacitetima, od kojih je jedan dio u vlasništvu države, dok je drugi dio osiguran temeljem ugovora o pravu korištenja. I što je veoma važno, smještena su širom Hrvatske na 82 lokacije. Također, iz izvješća se može zaključiti jedan kvalitetan i domaćinski odnos prema vlastitim skladišnim kapacitetima koji se najbolje može vidjeti kroz aktivnosti iznajmljivanja slobodnih prostora te na taj način ostvarivanja značajnih financijskih efekata. Za 2007. godinu 6,2 milijuna kuna. Za svaku je pohvalu činjenica što su uz inventurne komisije u godišnjem popisu državnih zaliha sudjelovali i predstavnici državnog inspektorata te ovlaštenici, ovlašteni službenici Ravnateljstva za robne zalihe koji su također tijekom godine obavljali redovite kontrole uskladištenih roba državnih robnih zaliha, a poglavito činjenica kako prilikom obavljenih kontrola i ovih aktivnosti nisu utvrđeni gotovo nikakvi ili potpuno zanemarivi manjkovi. Ovaj podatak govori o redu i disciplini svih sudionika uključenih u poslovanje sa robnim zalihama, što nažalost nije bio slučaj u razdoblju prije 2004. godine. Negdje u uvodnom dijelu sam napomenuo kako su državne robne zalihe od strateške važnosti za svaku zemlju, stoga mi iz Kluba Hrvatske demokratske zajednice želimo sve nas, a i hrvatsku javnost, prisjetiti na iznimno značajnu ulogu koju su odigrale Državne robne zalihe Republike Hrvatske tijekom i neposredno nakon Domovinskog rata odnosno za vrijeme mirne reintegracije u opskrbi stanovništva, u osiguranju sirovina i … [[Govornik se ne razumije4.]] materijala za nesmetani rad privrede, u pomoći kod obrambenih aktivnosti, u smještaju izbjeglica i prognaniku, u financiranju sjetve i žetve na oslobođenim područjima itd., itd. Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama kao i njegovi financijski pokazatelji, ukazuju na izuzetno odgovoran i kvalitetan rad Vlade Republike Hrvatske i Ravnateljstva za robne zalihe, čemu u prilog ide niz pokazatelja i podataka, od kojih ću spomenuti samo neke. Ostvareni su prihodi u iznosu od 246,5 milijuna kuna, dok su ostvareni rashodi iznosili 211,7 milijuna kuna što znači kako je ostvaren višak prihoda na rashodima u iznosu od 34,8 milijuna kuna i bili su veći, znači ostvareni viškovi su bili veći gotovo 50% u odnosu na prethodnu godinu. Povećane su strateške robne zalihe u odnosu na prethodnu godinu odnosno 2006. godinu za 10,33%. I želim ovdje isto se referirati na ono što je rekao gospodin Koračević kako su robne zalihe smanjenje. Da, smanjene su ukupne robne zalihe što je dobro jer svrha Ravnateljstva nije da djeluje komercijalno na tržištu, ali su zato povećane strateške robne zalihe što je ustvari primarna svrha, o čemu sam govorio ranije, poslovanja i postojanja državnih robnih zaliha. Povećani su prihodi za 150% u odnosu na 2006. godinu ili nominalno za 148,14 milijuna kuna i unatoč relativno višem rastu rashoda ostvaren je bolji financijski rezultat jer je rast prihoda nominalno viši za cca 8 milijuna kuna od nominalnog rasta rashodovne strane. Smanjene su obveze za 302 milijuna kuna, a dugoročna potraživanja za 166 milijuna kuna što je nastavak pozitivnog trenda iz prethodnih godina. Izvršeno je obnavljanje strateških robnih zaliha radi očuvanja kakvoće uskladištenih proizvoda. Obavljene su redovite kontrole ukupnih robnih zaliha prilikom kojih, još jednom ponavljam, nisu utvrđeni gotovo nikakvi manjkovi. Mislim da je još važno u ovom dijelu spomenuti kada su u pitanju dugoročna potraživanja koja su smanjenja za 16% u odnosu na prethodnu 2006. poslovnu godinu. Potrebno je prisjetiti se činjenice kako su ona sa stanjem 31. prosinca 2003. godine iznosila gotovo 1,3 milijarde kuna ili točno 1 milijardu 279 milijuna kuna, a njihova naplata bila je gotovo u potpunosti neizvjesna odnosno pod velikim upitnikom. Sa stanjem 31. prosinca 2007. godine ona su iznosila 874 milijuna kuna i što je najvažnije, danas su ta potraživanja kvalitetna jer su osigurana … [[Govornik se ne razumije.]] i razložnim pravima, dakle njihova mogućnost naplate više nije pod upitnikom. Na koncu, i ovaj podatak govori o jasnoći ciljeva Vlade Republike Hrvatske koji su išli u pravcu normalizacije stanja upravljanja sa robnim zalihama i stvaranja pretpostavki za jedan kvalitetan i stručan rad Ravnateljstva za robne zalihe koji će biti u potpunosti sposobno reagirati u kriznim situacijama, iznaći kvalitetna rješenja za njihovo prevladavanje. Radi svega prethodno rečenog i potpore koju želimo uputiti Vladi Republike Hrvatske i Ravnateljstvu za robne zalihe u njihovom daljnjem, kvalitetnom i odgovornom radu na ovome polju, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će prilikom glasovanja podržati Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2007. godinu s financijskim pokazateljima kojeg je Hrvatskom saboru dostavila Vlada Republike Hrvatske 4. rujna 2008. godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. I prvi je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Ako barem 5 ispravka krivih navoda nakon moje rasprave ne bude, biti ću uvrijeđen, a vjerujem, a replika neće sigurno biti, ne iz vladajućih redova. Da li je, gospodine državni tajniče izvješće koje je došlo pred Hrvatski sabor istovjetno onome koje je Savjet za državne robne zalihe uputio Vladi? Da li ovo izvješće u sebi sadrži sve podatke, konstatacije i činjenice koje su u onom izvješću koje od strane robnih rezervi idu prema Vladi? Ili se radi o izvješću iz kojeg su izostavljeni neki dijelovi, podaci, usporedbe, napomene? To je moje prvo pitanje. I ovu raspravu ću raditi o izvještaju, ne o onome što u njemu piše, nego onome čega u njemu nema. Spominjete bilancu robnih rezervi koju je Vlada donijela 2004. godine, ponavljam 2004. Prema toj bilanci koliko mora biti vrijednost robnih rezervi? Dakle, koja je vrijednost robnih rezerva predviđena u toj bilanci na godišnjem nivou? Koje stanje robnih rezervi bi moralo biti po bilanci koja vrijedi još i ove godine, ako se ne varam, zapravo siguran sam da vrijedi i za 2008. U svom izvješću, dakle spominje se i bilanca, spominje se 2004., ali ne piše što je Vlada utvrdila, koliko vrijednost tih robnih rezervi mora biti? U izvješću piše o financijskim rezultatima, da su prihodi ostvareni na nivou 246 milijuna, rashodi 211 milijuna. To je jako dobro, ali ne piše, odnosno vi ste danas u uvodu to rekli da ovaj višak prihoda nije ostao u robnim rezervama, nego je išao državni proračun preko riznice, državne riznice. Jer su robne rezerve u obavezi sav višak kojega ostvare uplaćivati u državni proračun i oni s tim raspolažu na indirektni način. Ne onda kad im zatreba, nego pod nekim drugim okolnostima do kojih ću doći. To su prihodi i rashodi ostvareni, a koliko su bili planirani? Dakle, ovaj put po prvi put je izostajala usporedba planirani prihodi, ostvareni prihodi, planirani rashodi, ostvareni rashodi. Nema usporedbe plan i ostvarenje. To je malo čudno jer je uobičajeno bilo da se daje komparacija plan i ostvarenje. Ovaj put toga nema. Nadalje, koliko su, gospodine državni tajniče ostvareni prihodi iz državnog proračuna za obnovu zaliha, kupnju nove zalihe? Onoj bilanci iz 2004. je planirano i predviđeno da država iz državnog proračuna godišnje izdvaja oko 30 milijuna kuna za nabavu nove robe za državne zalihe. U prosjeku 30, bilo je to i 40 i 20, ali negdje oko 30 milijuna kuna. Dakle, koliko je prošle godine iz državnog proračuna izdvojeno za zanavljanje robnih zaliha? Odgovor da se u robne zalihe iz svojih prihoda kupili dio robe nije zadovoljavajući jer je bilanca rekla da iz državnog proračuna svake godine trebamo izdvajati do 30 milijuna kuna kako bi došli na vrijednost robnih zaliha oko milijardu i 100 milijuna jer u bilanci vrijednost robnih zaliha potrebitim za one uvjete zašto ona postoji oko milijardu i 100. Taj iznos milijardu i 100 ili vrijednost robnih zaliha na nivo milijardu i 100 nije ostvaren ni '04., ni '05., ni '06., ni '08. kao niti ranijih godina 2000., 2001., 2002. i 2003. Prihodi od prodaje roba i zaliha su 194 milijuna, rashodi za nabavu 44 milijuna, nabavu robe. Dakle, robne zalihe su isključivo iz svojih prihoda. Iz svojih prihoda kupovale robu koju ste vi čitali od jastuka do pelena u vrijednosti 44 milijuna, a da država ni jednu kunu u proračunu nije planirala, niti izdvojila, niti dala robnim zalihama da dođu barem na 50% bilanciranih potreba. U izvještaju se to ne spominje. Vrijednost robnih zaliha na stranici 8. strateške robne zalihe 199 milijuna i tržišne zalihe 19 milijuna. Kada to zbrojite to je 218 milijuna. Netko u svojoj raspravi reče da je to dobro. Kako to može biti dobro ako imamo robe u vrijednosti 218 milijuna, a trebalo bi biti milijardu 100? Kako je to dobro, ako robne zalihe nisu popunjene ni sa 50% planiranih u bilanci, a ako je bilanca kriva, hajmo ju mijenjati ili je potrebna ozbiljna rasprava o svrhi i strukturi robnih zaliha? Zakon kojega imamo i vrijeme i okolnosti nastajanja takvih robnih zaliha kakve danas Hrvatska ima ta su bila drugačija. Danas su posve drugačija. Čini mi se da je sazrijelo vrijeme da i Vlada na prijedlog ministarstva proanalizira i potpuno novu strategiju pripremi jer samo neispunjenje bilance vidljivo je da takve robne zalihe nisu potrebne. Dio robe se čuva u, ili dio planiranoga se čuva u robi, dio u novcu. To je dobro. U izvještaju nema usporedbe koliko je u robi, koliko u novcu i koja roba se čuva u robi, a koja u novcu? Nadam se da to nije državna tajna pa da je zbog toga izostavljeno iz ovog izvještaja? 2004. vrijednost robe u robnim rezervama bila je 649 milijuna. 2005. 530 milijuna. 2006. 400 milijuna, a u prošloj godini 218 milijuna. Pa ako je vrijednost robe koja se čuva u vlastitim skladištima i kod skladištara … [[Govornik se ne razumije.]] pala na 218 milijuna, a bilanca predviđa oko milijardu i 100, to je još jedan dokaz da onda bilanca nije dobra. Ne znam zašto se inače bilanca spominje u izvještaju? Ne znam na temelju čega robne rezerve planiraju nabavu ako nije po toj bilanci jer ja mislim da je bilanca vodilja i za godišnje planove. I za iduću godinu će robne rezerve napraviti plan upravo sukladno toj bilanci. Ali oni su i prestali već planirati prihode iz proračuna jer 4 godine uzastopce iz proračuna za nabavu robe nisu dobili ni jedne lipe. Tako da su majstori u planiranju. Da bi ispunili plan znajući da iz proračuna neće dobiti novac. Znajući da u bilanci piše, ali znajući da Sabor prihvaća uporno državni proračun bez ijedne kune za robne rezerve. Onima kojima nije jasno da je moguće nepravilno poslovanje u robnim rezervama ali ne samo zbog robnih rezerva nego i onih koji su s druge strane, a to su kupci roba podsjećam da je 2004. otpis potraživanja bio 197 milijuna, 2005. 118 milijuna, 2006. 119 milijuna, prošle godine 45 milijuna ili pola milijarde za ove 4 godine. Kako dolazi do tog otpisa potraživanja? Tako da se osnuje tvrtka koja se zove «Tuti fruti». Provjerite da li sam izmislio naziv, doista postoji tvrtka «Tuti fruti» koja vam je 2005. ostala dužna 8 i pol milijuna kuna. I nakon kupnje robe iz zaliha otišla je za 2 tjedna u stečaj i vi ste u prošloj godini morali otpisati ta potraživanja. A takvih «Tuti frutija», crknutih zeceva kak se sve nisu firme zvale je bilo ukupno za pola milijarde. I sad mi nemojte reći da nije kazneno djelo od strane vlasnika ili dioničara ili osnivača tog poduzeća koji je osnovao tvrtku samo uz namjeru da posluje iz robnih rezervama, da kupi robu, preproda i onda ode u stečaj. I završno sljedeće. Robne rezerve su izvršavale odluke Vlade, a jedna takva odluka je bila da se dalo 200 tona kukuruza za hranjenje životinja na Brijunima. Da li doista hrvatske robne rezerve postoje zato da hranimo životinje na Brijunima? Da li je doista moguće da drugačije ne znamo organizirati prehranu tih životinja nego svake godine dajemo kukuruz i robnih rezerva. Imate li sjena možda u robnim rezervama? Pa dajte i to sjeno maknite iz robnih rezerva i pošaljite na Brijune da životinje ne budu gladne. Vlada je dala i odluku 4. listopada 2007. o posudbi pšenice iz robnih rezerva s rokom povrata 31. kolovoz 2008. 4. listopad 2007., rok povrata 31. kolovoz 2008. Tko su ta poduzeća koji su dobili tu pšenicu? [[Upadica: Privedite kraju, vrijeme vam je isteklo.]] Koja su to poduzeća, zašto ih nema u izvještaju, u onom dijelu izvještaja koje je išlo prema Vladi i toga je bilo. Prema tome to su dijelovi onog izvještaja koje je Savjet za robne rezerve prihvatio, a kad je Vlada izvještaj slala prema Saboru naprosto su te stranice izostale. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Gospodin Lesar je rekao u ovoj raspravi kako je netko rekao u Saboru da je dobro da se strateške robne zalihe smanjuju. To nije točno. Ja sam osobno govorio na tu temu i rekao sam da je dobar trend da strateške robne zalihe rastu a da je isto tako dobro što se komercijalni dio roba znači tržišni dio roba smanjuje. To je dobro za državu. Državi nije interes držati komercijalni dio roba u skladištu i zato plaćati velike troškove nego se toga dijela robe treba riješiti. Bitno je da rastu strateške robne zalihe i to je dobar trend jer treba razlikovati znači strateške robne zalihe od tržišnih robnih zaliha. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Evo gospodine potpredsjedniče, pa evo uvaženi kolega Lesar je apsolutno netočno ali zato izuzetno tendenciozno rekao da je nekakva firma tipa «Tuti fruti» osnovana 2005. godine. Takove firme osnivane su prije 2004. godine. Dakle godine prije tog, a upravo 2004. i pete smo rješavali takove firme na taj način da smo ih ili tužili ukoliko nisu otišli u stečaj. Firme koje su … [[Govornik se ne razumije.]] pšenicu 2004., pete, šeste morale su imati garanciju za razliku od «Tuti fruti» firma i firmi iz vašeg vremena. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Prije toga vas obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od minuta u 16 sati i 7 minuta. Uvaženi zastupnik Ante Kulušić nastavlja raspravu pojedinačno. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju, kolegice i kolege. Izvješće o državnim robnim zalihama u 2007. godini detaljno prikazuje kretanje prodaje i nabave robnih zaliha, strukturu i vrijednost robnih zaliha, stanje potraživanja i obaveza te mehanizme nadzora koji su tijekom 2007. godine bili organizirani. Kontrolu roba redovito provode predstavnici Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, inspektori Državnog inspektorata. Tako osiguravaju zaštitu i očuvanje robnih zaliha. Strateške robne zalihe čine osnovni poljoprivredni, prehrambeni i neprehrambeni proizvodi koji su nužno potrebni za život ljudi, naftni derivati te materijali i sirovine potrebni za proizvodnji osobito ako imaju značaj za obranu zemlje i zbrinjavanje stanovništva u slučaju velikih prirodnih nezgoda, tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa. U 2007. godini stanje strateških robnih zaliha povećalo se za 10% u odnosu na 2006. godinu. Obaveze se smanjuju, prihodi u proračunu redovito osiguravaju i znatno povećavaju, strateške zalihe obnavljaju te možemo konstatirati da se zalihama kvalitetno upravlja. S obzirom na detaljne informacije dane u izvješću o najvažnijim poslovnim događajima, o kretanju i stanju robnih zaliha možemo biti zadovoljni i izvješće podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Iz izvješća o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2007. vidimo da je financijski rezultat pozitivan. Dakle razlika između prihoda i rashoda iznosi 35 milijuna kuna i čak je nešto taj rezultat povoljniji nego u 2006. godini kada je ta razlika dakle pozitivna iznosila 27 milijuna kuna. Međutim ono što je daleko važnije od ovog financijskog rezultata poslovanja jesu kretanja u strukturi imovine a koja su vidljiva upravo iz strukture potraživanja. Naime kad se pogleda struktura tih potraživanja vidi se da u 2006. godini dominantnu stavku uz potraživanje od kupaca čine vlasnički ulozi u društvima. Oni iznose 242 milijuna kuna. U 2007. godini vlasnički ulozi postaju minorna stavka ali su zato dionice i udjeli u glavnici povećani iz 90 milijuna kuna koliko su iznosili u 2006. godini čak na 325 milijuna ili preko 3,6 puta. Tako da su s udjelom od gotovo 40% ili da budem preciznija 37% dionice i udjeli u glavnici krajem 2007. postali apsolutno najveća pojedinačna stavka u ukupnim potraživanjima. Jednom riječju vlasnički udjeli iz 2006. zamijenjeni su zapravo u 2007. godini dakle dionicama i udjelima u glavnici i sve to zapravo upućuje na zaključak da Ravnateljstvo za robne zalihe u posljednje vrijeme, dakle u ove dvije godine koje su predmet izvješća ima sve izrazitije teškoće i probleme oko naplate svojih potraživanja, odnosno da je prisiljeno sve češće i u sve većem obimu svoja potraživanja konvertirati u dionice i udjele u društvima svojim dužnicima i sve to jasno uz blagoslov Vlade, tj. u skladu sa zaključcima Vlade o financijskim konsolidacijama društava i pretvaranju kako se ovdje u izvješću kaže dospjelog i nedospjelog potraživanja Ravnateljstva u vlasnički ulog i obavijesti Središnje depozitarne agencije o broju i vrijednosti dionica. Ogromne svote potraživanja su otpisivane posljednjih godina, o čemu je vrlo iscrpno govorio i moj prethodnik kolega Lesar, a i kolega Koračević iz kluba HNS-a. Ja neću puno više pričati o ovome ali ću biti slobodna postaviti nekoliko pitanja državnom tajniku. Prvo je pitanje koja su to trgovačka društva u kojima su izvršene financijske konsolidacije po nalogu Vlade. Nadalje pitam, jesu li te financijske konsolidacije učinjene na uštrb državnih robnih zaliha, naročito onog dijela kojeg čine strateške robne zalihe, odnosno da li se ovakvim postupanjem u određenoj mjeri ne dezavuira osnovna funkcija i sadržaj institucije Državnih robnih zaliha, a to je osiguranje strateških zaliha hrane, naftnih derivata, materijala i sirovina potrebnih za život građana i proizvodnju u uvjetima ratnog stanja ili u slučaju velikih prirodnih nepogoda i ekoloških katastrofa. Što će nam naime ne daj Bože da se dogodi rat ili prirodna katastrofa ili neka druga krizna situacija. Dakle, što će nam dionice i udjeli u glavnici kad nam treba hrana, kad nam trebaju šatori, agregati, kad nam treba nafta. I moje posljednje pitanje što se poduzima u cilju naplate potraživanja, odnosno kolika je vjerojatnost naplate 10 milijuna kuna prijavljenih u dvama stečajnim postupcima o kojima je riječ u ovom izvješću. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Kad govorimo o ovom Izvješću meni se nakon što sam ga pročitao nameću dva osnovna zaključka, a prvo je da se robnim zalihama od 2007. upravljalo manirom lošeg gospodara. Svi oni koji se bave ekonomijom znaju što to znači, a ponovit ću još jednom. Upravljalo se manirom lošeg gospodara. I drugo, da je izvješće nepotpuno. U nekim dijelovima izaziva i u sumnju u korektnost provedbe, odnosno postupaka koje su se odvijale unutar samog ravnateljstva i unutar robnih zaliha koje su popisivane. Zbog čega, evo pokušat ću u nekoliko rečenica reći zbog čega to mislim i prvo mislim da je u Izvješću najviše se spominje, znači odluke Vlade koje čini mi se mada je to ne oslobađa odgovornosti su bile pripremljene na loš način i pripremljene su način da su donijele štetu i Hrvatskoj, a i samim robnim zalihama. Zbog čega mislim da su neki podaci gotovo nevjerojatni. Vi znate što znači popis imovine. Mnogi od vas ste to radili tijekom svojih nekih poslovnih godina i nevjerojatno mi je da u cijelom sustavu to je jedan podatak koji bi mogao ući u anale, pa čak i pozitivnih rekorda. Nađen je manjak od 6kn u sustavu koji broji stotine milijuna vrijednosti. Sada mi možemo to prihvatiti i reći da to je savršeno ili s druge strane možemo postaviti pitanje da li je popis odrađen na kvalitetan i korektan način. Da li to održava stvarno stanje ili je napravljeno pro forme da se odradi ono što se odraditi mora. S druge strane, ja ću se složiti sa kolegom Filipovićem da treba smanjivati udio robnih zaliha kada govorimo o zalihama vezanim za tržišne zalihe. Treba povećavati udio strateških robnih zaliha, a zbog čega vidi se iz ovog Izvješća. Država ne može ili ne želi ili na kraju krajeva nema adekvatno osposobljene ljude da upravlja sa tržišnim zalihama. Jer da tome nije tako u prošloj godini ne bi napravili prodaju ovolike količine pšenice i direktno napravili štetu što je kolega Podnar govorio državnom proračunu ili državi, pardon kolega Bodakoš je govorio, napravili štetu da prodamo stotinu milijuna, odnosno stotinu tisuća tona pšenice po cijeni koja je u nekoliko mjeseci narasla za kunu. To je stotinu milijuna kuna što je direktno štete tu napravljeno i zbog toga se slažem sa kolegom Filipovićem da država u ovakvoj situaciji bi bilo dobro da ne upravlja sa tržišnim zalihama. Bolje joj je to oduzeti i zato podržavam da se taj dio i dalje smanjuje. S druge strane kada govorimo o toj prodaji meni je gotovo nevjerojatno da je netko uopće predložio takvu odluku u situaciji kada je suša i kada se zna da će cijena pšenice rasti, da je predložio da se prodaje, pogotovo da se prodaje u izvoz. Još da se prodaje na hrvatskom tržištu bih razumio, jer na taj način možemo utjecati na neke korekcije cijena u Hrvatskoj od kojih bi imali koristi hrvatski građani. Ali prodavati na ovaj način cijene, prodavati pšenicu u izvoz je mislim nedopustivo. Kako da se vidi da je konkretno prodano 156000 tona pšenice? Vrlo mi je teško reći po kojoj cijeni i volio bih da postoji taj podatak. Zbog toga mislim da je ovo Izvješće nepotpuno i da je trebalo dati i taj podatak da vidimo po kojoj cijeni i u kojem periodu je ta pšenica prodavana, da imamo cjelokupnu sliku i zbog čega. Da li postoji možda i neki razlog osim manjka skladišnog prostora što mislim da nije zbog toga što se u završetku Izvješća vidi da postoji dovoljno skladišnog prostora da se s njim isto ne upravlja na korektan način, odnosno da imamo imovinu koja stoji neiskorištena i s kojom bi se moglo kvalitetnije upravljati. Znači, da postoji podatak da vidimo točno cijenu u kojem trenutku je prodano u izvoz stotinu tisuća tona i da možemo onda realno razgovarati o tome kolika je šteta državnom proračunu u prošloj godini napravljena na taj način. A da smo recimo tu pšenicu prodali ove godine na domaćem tržištu možda bi cijene prehrambenih proizvoda bile manje, možda bi cijena kruha bila manja. Jer kao što znamo u protekloj godini zadnji podatak iz 8. mjeseca inflacija je iznosila 8,4% od čega je udio u toj inflaciji 52% prehrambenih proizvoda i to su te mjere i strategije koje bi efikasna Vlada morala imati kako bi se borila sa inflacijom, a ne formirati Povjerenstvo za praćenje cijena itd. To su mjere koje možemo napraviti i omogućiti svojim građanima a imaju kvalitetniji život, odnosno da ih je manje pogodila inflacija koja je na djelu ove godine. Na kraju rekao bih da nisam zadovoljan u izvješću kako se upravlja imovinom, jer je vidljivo da je u slučaju određenih nekretnina, odnosno konkretno podnih skladišta ili spremnika nafte iskorišteno 34% odnosno spremnika nafte 33% zbog toga ili da nisu adekvatni svrsi ili da su neiskorišteni zbog toga šta nisu opremljeni, moralo bi se u njih ulagati itd. i svi smo svjesni koliko ta imovina vrijedi i šta bi trebalo sa tom imovinom napraviti da se ona stavi u funkciju. Mislim da bi ravnateljstvo, a na kraju krajeva ministarstvo i Vlada morala napraviti nešto da imovina tako velike vrijednosti ne stoji neiskorištena i na kraju krajeva da svakim danom vjerojatno onda i propada ako se u nju ne ulaže. I na kraju htio bih reći da u ovom izvješću dominira rečenica odlukom Vlade, odlukom Vlade je ovo napravljeno, odlukom Vlade je ono napravljeno. Imam osjećaj da čak i ljudi koji su pripremali ovo izvješće nisu uvjereni u neke stvari da su korektno napravljene pa se na neki način pokrivaju odlukama Vlade zbog toga što nitko ja sam uvjeren, ne može opravdati ovakav način raspolaganja u prošloj godini robnim zalihama, konkretno opet mislim tu na pšenicu. I zbog toga na kraju ne mogu podržati ovo izvješće i nadam se da ćemo, nisu isprike ovo da li smo mi prije tri godine ili četiri ili šest ili osam imali ovakvu situaciju pa evo sada je situacija puno bolja, tada nije bilo robe niti tamo gdje je bila zavedena, to me ne zadovoljava. Ja želim vidjeti da se sa imovinom Republike Hrvatske upravlja na kvalitetan način bez obzira šta je bilo prije 15 godina, prije 7, prije 3 ili prije 2. Ono šta želim je da dobijemo relevantan podatak, da smo uvjereni u to da se sa imovinom upravlja dobro, a ovo izvješće mi govori upravo suprotno. Samo u ovim konkretno robnim zalihama Republike Hrvatske u 2007. se nije upravljalo i završit ću s tim, manirom dobrog gospodarstvenika nego manirom lošeg gospodarstvenika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja bih kolegu Marasa ispravio u njegovoj tvrdnji da su robne zalihe upravo ovo što je zadnje rekao, poslovale manirom lošeg gospodarstvenika. Ja upravo mislim suprotno i to sam izrekao u svom izlaganju, da je Ravnateljstvo za robne zalihe u 2007. godini poslovalo manirom dobrog gospodarstvenika, a tome ide u prilog niz pokazatelja o poslovanju i o ostvarenom višu prihoda i o smanjenju sumnjivih i spornih potraživanja u odnosu na prethodno razdoblje i u povećanju prihoda itd. itd. znači to su maniri dobrih gospodarstvenika. A isto tako kada govorimo o komercijalnim robnim zalihama, država će uvijek, vi ste rekli da država ne treba se time baviti. Država će se baviti intervencijama na tržištu, ali će to raditi druge institucije i raditi će po drugim modelima koji su propisani znači tržnim, koji će biti propisani tržnim redovima ili su propisane. Međutim država ponekad mora intervenirati na tržištu. U tim poslovima ona možda nešto financijski izgubi, o tome možemo razgovarati da li je potrefljen, da li je termin bio dobar za prodaju pšenice iz robnih rezervi. Međutim nije svrha intervencije da država na tom poslu zaradi nego da spasi gospodarstvo Republike Hrvatske jer bi štete bile znatno veće da to država, bile bi štete znatno veće i efekti tih šteta bi bili znatno veći da država nije intervenirala. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo kolega Maras netočno navodi i veli, postoje skladišta neiskorištena, a država prodaje pšenicu. Naime skladišta postoje, ali ne postoje silosi. Veći dio pšenice smješta se u najmljene silose, plaća se za tu pšenicu plaća se možemo to nazvati ležarina ili kako god hoćemo, dakle plaća se čuvanje te pšenice. A drugo, vidim da kolega Maras također krivo navodi, država ovo, država ono tamo prodaje. Naime treba shvatiti na koji način robne zalihe otkupljuju pšenicu. Država posuđuje novac robnim zalihama koje moraju vratiti taj novac. U tome je stvar. Prema tome, moraju prodati u određeno vrijeme i pored toga mnogi privatnici su otkupili ogromne količine pšenice i prodali u isto vrijeme kad i robne zalihe tu pšenicu. Prema tome očito da nije došlo do, da su oni onda gubitnici veliki što sumnjam baš da su napravili namjerno.
Hvala. I zadnja pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Dragan Vukić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Danas imamo Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2007. godinu. To izvješće je kvalitetno i transparentno, a poslovanje s državnim zalihama odvijalo se sukladno propisima za proračun i proračunske korisnike, Zakonom o strateškim robnim zalihama te odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske. Potrebno je napomenuti da je Državnim proračunom Republike Hrvatske za 2007. godinu prihodi za posebne namjene i prihodi od prodaje nefinancijske imovine Ravnateljstva za robne zalihe uključeni su u državni proračun kao i izdaci koji se podmiruju iz njih. Važne karakteristike poslovanja državnih robnih zaliha tijekom 2007. godine su povećanje prihoda poslovanja. Naime, ostvareni su prihodi u iznosu od 246 milijuna kuna, dok su rashodi isto bili u isto vrijeme 211 milijuna kuna što će reći da je ostvaren višak prihoda nad rashodima u iznosu od 35 milijuna kuna. Uplaćeni su prihodi ostvareni iz poslovanja s državnim robnim zalihama na jedinstveni račun Državne riznice. Povećani su prihodi od prodaje nefinancijske imovine. Smanjena su dugoročna potraživanja. Vidljivo je povećanje potraživanja za dionice i udjele u glavnici koja se odnose na potraživanja na temelju zaključaka Vlade Republike Hrvatske o financijskim konsolidacijama trgovačkih društava i pretvaranja dospjelog i nedospjelog potraživanja ravnateljstva u vlasnički ulog i obavijesti Središnje depozitarne agencije o broju i vrijednosti dionica. Smanjene su obaveze za 302 milijuna kuna, a dugoročna potraživanja za 166 milijuna kuna što govori o jednom pozitivnom trendu. Smanjeni su rashodi poslovanja, povećane su strateške robne zalihe u odnosu na prethodnu 2006. godinu za 10%, iako su smanjene ukupne vrijednosti robnih zaliha. Posebno je potrebno istaći provođenje redovitih kontrola državnih robnih zaliha od strane predstavnika ministarstva, kao i ravnateljstva za robne zalihe i inspektora državnog inspektorata. Te kontrole su ukazale na to da nije bilo nepravilnosti u radu. Iz izvješća je vidljivo da se u oblasti robnih zaliha uvelo reda što nije bio slučaj u nekom ranijem vremenu s početka ovog stoljeća. Zato treba zahvaliti Vladi Republike Hrvatske, ministarstvu i ravnateljstvu, a najbolji način je podržati ovo izvješće što ću i učiniti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, to je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo kolega Vukić, vi ste u svom izlaganju rekli na početku da je izvješće transparentno. A mislim, ja ne znam ako jedna od većih stavaka u izvješću koja ovdje piše, znači da se prodala određeni dio robnih zaliha za vrijednosti 200 milijuna kuna, otprilike 156 tisuća tona pšenice. Ne znam kako je izvješće transparentno ako ne piše pod kojim uvjetima, kada i zbog čega je to prodano. To ne piše. Znači nema govora o nikakvoj transparentnosti. Ja bih volio to znati i sada najavljujem da ću kao zastupnik ostaviti postaviti zastupničko pitanje ministru gospodarstva da vidimo kada je u kojem trenutku prošle godine, po kojoj cijeni prodano tih 156 tisuća tona pšenice, ne misleći pri tome što je rekao kolega Filipović da je problem u tome ako se interveniralo na domaćem tržištu, nego je problem u tome što se to prodalo u izvoz. 100 tisuća tona pšenice smo prodali u izvoz i na tome izgubili sigurno više od 100 milijuna kuna. To ja želim reći i zato mislim da izvješće nije transparentno i da se nije upravljalo na način na koji se trebalo upravljati sa zalihama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Uvaženi kolega Maras, u izvješću koje smo mi dobili i za koje sam ja rekao da je transparentno i dalje ponavljam da je ono transparentno za razliku od vremena kada ovakva izvješća nisu dolazila u Sabor. Ovo što ste vi pitali, ja vjerujem da ljudi iz ravnateljstva robnih zaliha imaju odgovor na vaše pitanje, ali stojim kod toga da je izvješće i kvalitetno i transparentno, i da za razliku od vremena kada uopće nije dolazilo u Sabor, znači u vremenu od 2001. do 2003. je puno bolje već ovo izvješće koje imamo za razliku od tog vremena kad nismo imali nikakvo izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade zaključnu riječ, nekoliko riječi? Da. Uvaženi Miljenko Pavlaković držani tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo uvaženi zastupnice i uvaženi zastupnici ja vam se zahvaljujem svim klubovima i svim zastupnicima na vašoj raspravi, a također i svim odborima koji su dali jednoglasnu potporu izvješću o stanju u robnim zalihama. Nakon vaših rasprava ja ću pokušati sažeti i obuhvatiti sve odgovore koje ste i zatražili. Mislim da trebamo reći kao prvenstveno da ovo izvješće koje ste vi dobili da je istinito, točno i egzaktno. Da niti jedan podatak nije friziran i nitko ne baraće s drugačijim podacima, nego što baraćujete vi kao saborski zastupnici Hrvatskog sabora. A isto tako moram naglasiti sa ponosom da u robnim zalihama od 2004. godine pa do dana danas nema niti jedne afere, a to ste svjedoci svi vi, afera nema, a upravo afera nema iz razloga na način s kojima se posluje u robnim zalihama. Za sve nepravilnosti i za sva potraživanja, za sve nepravilnosti su pokrenuti postupci koji su uočene i u dnevnom poslu stručnim osobama u robnim zalihama koji vode brigu o tome, takvi postupci se i pokreću. Ali kada govorimo kronološki od onoga što ste tražili, vezano za otpis dugovanja, činjenica je da je otpis dugovanja cca 500 milijuna kuna u periodu od 2004. pa do 2007. godine. A zašto je došlo do takvog otpisa? Trebamo naglasiti da Vlada Republike Hrvatske u tom periodu nije izvršila niti jedan otpis. Ti otpisi nisu sa strane Vlade Republike Hrvatske, već ti otpisi su sa činjenica strane suda i to upravo zbog postupaka koji su vršeni sa strane robnih zaliha, odnosno sa strane Vlade Republike Hrvatske u periodu od 2000. do 2003. godine, tako da ukupno je pokrenut postupak što je točno u 2000. godini 239 postupaka, u 2001. godini 100 postupaka, u 2002. godini 59 postupaka, u 2003. godini 60 postupaka, što je dovelo do stečaja likvidacije i nešto kaznenih postupaka u tom periodu, a otpisi od 2004. do 2007. godine su upravo refleksije na toga na tim postupcima da je sud riješio postupke na način na koji je riješio i pokrenuli su stečaje i likvidacije, pa nije bilo više moguće doći do potraživanja koja su tu bila potrebna. Ja također trebam naglasiti ovdje da govorimo o izvješću od 2007. godini ali kada smo već išli se vraćati nazad u period od 2004. do 2007. mada je ovaj cijenjeni dom i prošlu godinu imao jedno ovakvo izvješće trebamo ukazati da je promet od 2004. pa do 2007. godine sa strane državnih robnih zaliha, da su prihodi iznosili nešto više od 990 milijuna kuna a ukupni rashodi nešto više od 912 milijuna kuna. A u svem tom periodu sa ovakvim prometom ja napominjem afera nema i svjesni smo činjenice da time robne zalihe se ponašaju kao dobar gospodar i čuvaju svoju imovinu i ono poslovanje koje ide kroz tih transakcija. Kada govorimo o tome da je stanje sa 31.12. jasno da je to inventura koja slijedi krajem godine. No međutim, kroz cijelu godinu kroz svih dvanaest mjeseci kod svih skladištara vrše se kontrole i sa strane zaposlenika u Ministarstvu gospodarstva odnosno u robnim zalihama kako i Državnog inspektorata. Ono što je bilo rečeno da nisu provjereni svi skladištari ja moram konstatirati da jedini skladištari koji nisu provjereni to su vlastiti skladištari. Znači, onaj skladišni prostor koji je dijelom u vlasništvu Republike Hrvatske odnosno robnih zaliha ne da nisu provjereni nego su kontrole što sam i naglasio išlo permanentno tijekom cijele godine. I jedan dio što nije išlo kao završna bilanca znači sa 31.12. to je stanje nafte i naftnih derivata gdje se prepustilo naftnoj tvrtci INA da iščita stanje naftne bilance u robnim zalihama u tom trenutku. Mislim da jedno takvo objašnjenje mora biti prihvatljivo jer se vidjelo da kod svih skladištara koji nisu u vlasništvu robnih zaliha normalna inventura se radi krajem godine sa 31.12. Također tu treba naglasiti da kod onih roba koje se obnavljaju, da tu također vodi se evidencija kroz svih dvanaest mjeseci a ne samo sa inventurom 31.12., znači koncem godine. Nadalje, što se tiče pšenice i ono što se govorilo o utjecaju na tržište i cijene mislim da u ovom izvješću koje imate napominjem da je to izvješće za 2007. godinu. U 2007. godini bilo je dovoljno pšenice od žetve iz te godine a ovo o suši nije bilo u toj godini već je upravo tržni višak procijenjen i od strane robnih zaliha i nadležnog ministarstva, znači Ministarstva poljoprivrede i ruralnog razvitka ondašnjem je utvrdilo upravo tržni višak od 250 tisuća tona pšenice koje je u tom trenutku bilo i robne zalihe u svojim bilancama također je imalo pšenice prema bilančnom stanju koje je zadovoljavalo u 2007. godini. Zašto se išlo na otkup jasna je činjenica u tom trenutku bila da se poboljša vanjsko-trgovinska bilanca, napominjem konstantno, u 2007. godini jer u tom trenutku stanje je bilo 80% popunjenosti pšenicom u robnim zalihama. A što se tiče ukupnog stanja prema inventurama točno je da nije falila niti jedna lipa pa ja ću se usuditi reći temeljem toga niti jedan gram pšenice, afera ne znam kakvih bijelih miševa ili vrabaca nije bilo. Počeo sam ovu završnu riječ s time da je ovo što Hrvatski sabor dobije je izvješće o radu i što je jedino izvješće koje izlazi van kao takvo, drugih izvješća nema. Činjenica je da detaljnije izvješće dobiva Vlada Republike Hrvatske s obzirom da je i nadležnost to je godišnji obračun koji prima Vlada Republike Hrvatske s obzirom da je nadležnost robnih zaliha odnosno Ministarstva gospodarstva prema Vladi Republike Hrvatske. Točno je da su svi prihodi na jedinstvenom računu i to na računu Državne riznice. Ja sada neću zamarati cijenjeni dom o funkcioniranju Državne riznice, ja ga smatram osobno dakako vrlo pozitivnim i tako posluju i robne zalihe preko jedinstvenog računa Državne riznice a način funkcioniranja riznice je takav da na posebnom kontu su sredstva izdvojena za robne zalihe i ta sredstva koja jesu tamo pripadaju isključivo robnim zalihama. U 2007. godini sredstva koja su dobivena za kupnju strateških robnih zaliha od strane proračuna Republike Hrvatske iznosila su 51 milijun kuna, znači nije točno da sredstva u proračunu za 2007. godinu nisu bila predviđena već su iznosila 51 milijun kuna. Također vama za informaciju, u 2008. godini ta sredstva iznose 100 milijuna kuna, tako da i prošlu godinu a dakako i ovu tekuću državni proračun je osigurao sredstva u navedenim iznosima. To stanje se i vidi jer ono što smo napomenuli da to čini da je stanje sa 31.12.2007. godine kao višak bilo 85,2 milijuna kuna. Pokušavam još samo evo sagledati daljnja pitanja koja ste vi postavili. Točno je da će se u tijeku iduće godine, znači u tijeku 2009. godine ići prijedlog sa strane Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva a time i robnih zaliha da se razmotri prijedlog i Zakona o robnim zalihama a tako i bilanca. Činjenica je da sa bilancom trebamo vidjeti i utvrditi onakvu bilancu koja je potrebna Republici Hrvatskoj u ovom trenutku. Nadalje, ja moram konstatirati da robne zalihe su spremne reagirati u svim situacijama i u ovom trenutku sa robama koje su nama na raspolaganju i nema bojazni da takovih intervencija će izostati ne daj Bog zatrebalo pod onim uvjetima što stoji o Zakonu o državnim, strateškim robnim zalihama. Što se tiče samih potraživanja u vidu dionica i udjela vidljivo je povećanje potraživanja za dionice i udjele u glavnicama, u glavnici koje se odnosi na potraživanje na temelju zaključaka Vlade Republike Hrvatske o financijskim, konsolidacijskim, konsolidaciji trgovačkih društava i pretvaranje dospjelih i nedospjelih potraživanja ravnateljstva u vlasnički ulog. I obavijesti Središnje depozitarne agencije o broju i vrijednosti dionica. Te tvrtke s kojima je, s kojima zaključnima Vlada Republike Hrvatske to učinila su kvalitetne tvrtke i to su kvalitetna potraživanja. To je na primjer Petrokemija Kutina u iznosu od 234 milijuna kuna, Slavonija nova Županja 24 milijuna kuna, Dalmacija vino Split 7 milijuna kuna, IPK Osijek 59 milijuna kuna kao i potraživanja za robu u zamjenu u iznosu od 21,3 milijuna kuna koje se odnosi na dane zajmove kukuruza i pšenice radi obnavljanja sukladno odlucima Vlade Republike Hrvatske. U iskazanim potraživanjima od kupaca po cesijama i za zatezne kamate nalaze se i potraživanja koja su osigurana … [[Govornik se ne razumije.]] pravom na nekretninama ili fiducijom. Ja ću vam nabrojiti par tvrtki sa kojima je to učinjeno. Znači to je, daje jednu garanciju upravo potraživanjima da imamo sigurnost da sredstva će biti i naplaćena. A to je Nama Zagreb u iznosu od 123 milijuna kuna, DIZ Tehnoprom Zagreb 13 milijuna kuna, Premir 400 milijuna kuna i ZADOM Zagreb 13 milijuna kuna i tako dalje. Time smo upravo željeli osigurati sva buduća potraživanja robnih zaliha i na kvalitetni način imati sigurnost da neće ubuduće dolaziti do otpisivanja nekih spornih potraživanja. Evo na kraju ja se nadam da sam odgovorio manje-više cijenjeni zastupnici na sva vaša pitanja koje ste ovdje postavili. Ja se ispričavam ako mi je nešto promaklo. Još jednom se zahvaljujem svim odborima koji su dali jednoglasnu potporu ovom izvješću i svima klubovima i vama na vašoj raspravi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Dva kratka ispravka. Prvo nijedno otpis potraživanja nije bio temeljem odluke Vlade. Provjerite, peta ili šesta odlukom Vlade. «Koka» Varaždin, koliko milijuna ste otpisali odlukom Vlade? 20 milijuna kuna. Sud ne vrši otpis potraživanja. To je odluka Vlade. Sud samo zatvara stečajni postupak. I drugo, izvještaj nije potpuno. Rekli ste da je potpuno. Pokažite mi svoj primjerak, možda vi imate ali u našem primjerku nema onih 45 milijuna otpisanih potraživanja. Nije potpuno gospodine državni tajniče.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za glasovanje o toj točci.
4. Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2007. godinu, s financijskim pokazateljima. Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2007. godinu sa financijskim pokazateljima. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovo Izvješće prihvaćeno je većinom glasova 77 glasova za i 39 protiv.
Prelazimo na 5. točku dnevnog reda. To je: - Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe opojnih droga u Republici Hrvatskoj za 2007. godinu Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Vlada podnosi ovo izvješće na temelju članka 111. stavka 2. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli: Odbor za obitelj, mladež i šport i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ante Zvonimir Golem, tajnik, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče zahvaljujem. Uvažene dame i gospodo zastupnici pa evo pred vama se nalazi još jedno godišnje izvješće o provedbi Nacionalne strategije akcijskog plana suzbijanja, zlouporabe opojnih droga za 2007. godinu. Iz većine podataka koji ste primili u ovoj publikaciji dozvolite da u nekoliko ipak kratkih crta pokažemo ono možda najbitnije. Do kraja 2007. godine u registru osoba liječenih zbog zlouporabe psihoaktivnih droga u, Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo ukupno je registrirano 25 tisuća 720 osoba liječenih zbog zlouporabe što predstavlja povećanje od 7% u odnosu na 2006. godinu. Sustav za prevenciju ovisnosti i izvanbolničko liječenje ovisnika uspijeva sve duže zadržati ovisnike u tretmanu. Tijekom 2007. godine na liječenju je bilo 7 tisuća 464 osoba od kojih je tisuću 779 osoba bilo prvi put na liječenju što čini negdje oko 23,8%. Ukupan broj liječenih ovisnika u 2007. godini povećan je za 0,5% što pokazuje da je došlo do stabilizacije broja liječenih osoba a udio novih osoba u sustavu liječenja ovisnika se nastavio smanjivati jer je u 2006. godini bio oko 26,9%. Zbog zlouporabe opijata tijekom 2007. godine na liječenju je bilo 5 tisuća 703 osobe od kojih je 800 bilo prvi puta na liječenju što čini 14%, a što je do sada najmanji udio novopridošlih korisnika opijata od svih koji su određene godine uzimali opijate. U 2007. se u usporedbi s 2006. godinom uočava vrlo blago povećanje broja osoba liječenih zbog opijata od 2%. Podaci pokazuju da je među liječenim osobama i dalje najviše opijatskih ovisnika što je 76%, a zatim zbog zlouporabe kanabinoida oko 13,3%. Učestalost liječenja zbog zlouporabe opijata i dalje se povećava ali iako su ostala sredstva manje zastupljena zabilježen je porast liječenja zbog zlouporabe kokaina te je u 2007. liječeno 147 osoba što je povećanje od čak 35% u odnosu na 2006. godinu. Isto kao i osoba sa stimulativnim sredstvima. Opijatski ovisnici ostaju sve duže u sustavu liječenja a pridolaze ovisnici o kokainu i psihostimulatorima. U stacionarnim zdravstvenim ustanovama u 2007. godini liječeno je tisuću 34 osobe. Prema podacima broj ukupno liječenih na 100 tisuća stanovnika od 15 do 64 godine u pojedinim županijama u Republici Hrvatskoj najviše je prijavljenih iz Zadarske županije. Za Republiku Hrvatsku stopa je 250,3 liječene osobe na 100 tisuća odraslih. U Zadarskoj 599. Slijede Istarska sa 532 te grad Zagreb sa 444 osobe. Prosječna dob prvog uzimanja bilo kojeg sredstva ovisnosti je 15,9 a prosječna dob prvog uzimanja heroina iznosi 20 godina. Dok je prosječna dob intravenskog uzimanja 20,8 godina. Prosječna dob prvog javljanja na tretman iznosi 25,7 godina. Najviše je osoba u dobnoj skupini od 25 do 29 godina, a s obzirom na spol veći udio muškaraca. Iz analize po dobi vidljivo je da se povećala prosječna dob liječenih osoba u pogledu radnog statusa liječenih ovisnika od ukupno 7464 liječene osobe. Njih 37,2% je nezaposleno. U 2007. godini na žalost 150 osoba umrlo je zbog posljedica uzimanja droge što je u odnosu na 2006. godinu predstavlja povećanje za 38,8%. Kao što se ranijih godina prilikom ustanovljavanja registra u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo osobama liječenih od zlouporabe psiho aktivnih i opojnih droga govorilo da je povećanje se ne odnosi na stvarno aktualno povećanje koliko na sve veće registriranje i gdje smo praktički do ovog izvješća imali stalni porast gdje se tek u ovom Izvješću može očekivati da je broj registriranih liječenih ovisnika na neki način stabiliziran, odnosno u proporcionalnom omjeru sa stvarnim stanjem tako i u ovom trenutku što se tiče broja osoba umrlih kao posljedica uzimanja droga isto tako je u jednoj fazi evidencije jer se dokazuje da je povećanje broja umrlih praktički umjetno povećan zbog sve kvalitetnije suradnje u sustavu prikupljanja podataka i suradnje ne samo između Ministarstva unutarnjih poslova i Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo već i bolničkog sustava i drugih čimbenika koji prate bolesnike, a koja bolest je dovela do smrti kao posljedice uzimanja opojnih droga. Broj novo pridošlih ovisnika u terapijskim zajednicama u 2007. godini u odnosu prema 2006. smanjio se za 15%. No, povećanje broja ovisnika upućenih na odvikavanje u inozemstvo 2007. godini iznosio je 74%. Tijekom 2007. godine sveukupno je izvršeno 6546 zapljena svih vrsta opojnih droga što predstavlja smanjenje u odnosu na 2006. godinu od 7% uz napomenu da je ostvaren značajan pomak u količinama zapljene opojne droge kokain i LSD. Tijekom 2006. godine je evidentirano ukupno 7952 kaznena djela vezanih uz zlouporabu i krijumčarenje opojnih droga ili 10,80% od sveukupnog broja prijavljenih kaznenih djela na području Republike Hrvatske što je gotovo na istoj razini kao i prethodne godine. Za počinjena navedena kaznena djela predmetnog oblika kriminaliteta ukupno je tijekom 2007. godine kazneno prijavljeno 5679 osoba. U 2007. godini osuđeno je 3971 osoba što čini skoro 19% više nego 2006. godine. Za osnovni oblik ovog kaznenog djela u 2007. prijavljeno je 20% više osoba nego u 2006. godini, a za modalitet kaznenog djela optuženo je 2,5% više nego 2006. godine čime je prekinut višegodišnji trend pada broja optuženja. Za kazneno djelo posjedovanje droge osuđeno je 13,7% više osoba, te je prekinut isto tako trend pada broja osuđenja koji je od 2004. do 2006. bio 10% godišnje. Analizom navedenog kaznenog djela u odnosu na maloljetne počinitelje pokazuje da je broj prijavljenih maloljetnika za navedeno kazneno djelo dolazi iza imovinskih delikata i kaznenih djela protiv života i tijela. Tijekom 2007. godine za sve modalitete kaznenog djela prijavljeno je 280 maloljetnika, te se uočava pad maloljetničkog kriminaliteta vezano uz zlouporabu opojnih droga od 40%, a čak 77% maloljetnika prijavljeni su za najblaži oblik ovog kaznenog djela, odnosno za posjedovanje droge radi vlastite uporabe. Broj zatvorenika ovisnika o opojnim drogama sa izrečenom ili bez izrečene mjere liječenja upućen je na izvršavanje kazne zatvora kroz posljednjih 10 godina kontinuirano raste, te je isti u 2007. godini iznosio 1056 što je 22% više nego 2006. godine. Kazneno djelo zlouporabe opojnih droga uz minimalno odstupanje odgovaraju stanju iz prijašnjih izvještajnih razdoblja, pa možemo konstatirati da se na području kriminaliteta droga posljednjih godina nisu zbili ni veći pozitivni, ali ni negativni pomaci. U Republici Hrvatskoj za provedbu Programa prevencije i suzbijanja zlouporabe opojnih droga, odnosno provedbu Nacionalne strategije suzbijanja zlouporabe opojnih droga i akcijskog plana suzbijanja utrošeno je u 2006. godini ukupno, u 2007. godini ukupno 66,5 milijuna kuna što je u odnosu na 2006. kad je utrošeno 63 milijuna kuna iznosi povećanje za 4%, a u usporedbi sa 2005. godinom kada je utrošeno 49,7 milijuna kuna povećanje za 33,6%. Tijekom 2007. godinu uz potporu CARD i PHARE projekata resorno ministarstvo županije i nevladinih organizacija osigurana je bolja koordinacija između svih relevantnih nacionalnih i lokalnih nositelja aktivnosti suzbijanja zlouporabe opojnih droga, te su uočeni kapaciteti u Republici Hrvatskoj, a planira se i dalje razvijati mreže različitih programa na lokalnoj razini i usklađivanje djelatnosti na području problematike zlouporabe opojnih droga. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Uvaženi Andrija Hebrang, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvolite.
Hvala lijepo. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb je raspravljao o izvješću kao matično radno tijelo. U raspravi koja je uslijedila članovi odbora podržali su Izvješće koje je obimno, iscrpno i daje točan prikaz stanja i poduzetih mjera u suzbijanju zloupotrebe opojnih droga. Važno je naglasiti da je kvalitetno izvješće rezultat bolje koordinacije svih nositelja različitih aktivnosti i mjera na nacionalnoj, ali i lokalnoj razini, većoj učinkovitosti sustava u cjelini i poboljšanja sustava evidencije. Krijumčarenje opojnih droga je jedan od najproduktivnijih oblika djelatnosti organiziranog kriminala koji se prilagođava gospodarskom stanju u državi. Stoga se u Republici Hrvatskoj povećala ponuda droga, a uz nižu cijenu od one u susjednim zemljama povećala se i njezina dostupnost i trend konzumiranja opojnih droga. Posebno zabrinjava istaknuto je stalni rast, stalni porast umrlih osoba povezanih sa zloupotrebom droga. U Izvješću neki pokazatelji ukazuju na pravo stanje postojećih stvari za razliku od prethodnih izvješća, kada je evidencija praćenja droga još nije bila usklađena sa postojećim suvremenim potrebama. Posebno pozitivnu ulogu u tome ima i Hrvatski zavod za javno zdravstvo i Županijski zavodi za javno zdravstvo. Radi praćenja i ocjene stanja u Republici Hrvatskoj bilo bi korisno po mišljenju članova odbora u izvješću rezultati rada epidemioloških službi usporediti sa stanjem u drugim zemljama. Usprkos većeg broja preventivnih i edukativnih aktivnosti koje se provode u Republici Hrvatskoj po mišljenju članova odbora nužno je jačati prevenciju i to već od predškolske dobi kroz programe usmjerene na zdrave stilove življenja i educiranja o štetnosti opojnih droga. Za provedbu kvalitetne prevencije potrebno je povećati broj uposlenih u jedinicama lokalne samouprave koje rade na ovoj problematici. U sustavu patronažne skrbi ima po mišljenju članova odbora prostora da se angažiraju zdravstveni djelatnici na upozoravanju o štetnosti droga u najranijoj životnoj dobi. Nakon opširne rasprave članovi odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje sljedeći zaključak Prihvaća se Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zloupotrebe opojnih droga u Republici Hrvatskoj za 2007. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. I otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Klub Hrvatske narodne stranke podržati će usvajanje ovoga izvješća, međutim želimo ukazati na nekoliko elemenata koji su alarmantni, na nekoliko poruka koje sadrži ovo izvješće od kojih se ne smije okrenuti glava i koje se ne smije ignorirati. U 2007. godini zbog ovisnosti liječeno je 7464 osobe u dobi od 15 do 64 godine i kao što smo već čuli, najzastupljeniji su ovisnici opijatima, njih je preko 5700, dok je 1779 osoba prvi put ušlo u sustav liječenja. Pozitivan je pokazatelj koji govori o smanjenju brojnosti ove skupine za 11%. Iz navedenih podataka vidljivo je da je čak 76,4% liječenih osoba liječeno zbog ovisnosti o heroinu. Zbog ovisnosti o marihuani 13,3%, dok su ostala sredstva manje zastupljena. Ono što nas posebno zabrinjava je činjenica da je zabilježeno 150 smrtnih slučajeva koje je prouzročilo korištenje opojnih droga u 2007. godini, čak 103 osobe su se predozirale. 103 osobe, to su 4 razreda. Ukupan broj liječenih zbog ovisnosti u registru osoba liječenih od zlouporabe droga Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo popeo se na 25720 osoba. 25 tisuća ljudi. Navedeni broj se odnosi na sve oblike liječenja, dakle i bolničke i izvanbolničke, terapijske i ostale. Važan je podatak o dobi ovisnika koji je kod muškaraca koji čine inače gotovo 27% od 25 do 29 godina, zatim od 30 do 34 godine to je nešto manje od 25%. Od gotovo 1300 žena, njih više od 27% bilo je u dobi od 25 do 29 godina, a 24% u dobi od 20 do 24. Dakle, gotovo 50% žena registrirano je u dobi do 29 godina. Najveći broj ovisnika koji se liječe, koji su na liječenju na tretmanu su metadonom te buprenorfinom, odnosno lijekovima s subuteksom i suboksonom koji vrlo često ovisnika pretvaraju, ako se uopće i uspije oduprijeti daljnjem uzimanju droge u kronično bolesnoga pacijenta. Jako je dobro što su načinjene kliničke smjernice za farmakoterapiju opijatskih ovisnika, ali kako takva terapija ima za posljedicu stvaranje stanja koje zahtjeva uzimanje lijekova nerijetko čitav život, mi držimo da bi trebalo više poticati upućivanje ovisnika u terapijske zajednice koje su učinkovitije i dokazano jeftinije. Broj onih koji su bili u terapijskim zajednicama u 2007. u odnosu na 2005. porastao je za nešto više od 100 osoba, a broj liječenih je porastao sa 6668 na 7464. Kad usporedimo tu brojku od 7464 sa ovom od 1367 osoba koje su bile u terapijskim zajednicama, po nama je to premali udjel. Čini nam se da to je mišljenje i Povjerenstva za suzbijanje zlouporabe droga jer tako to tu piše da treba veću pozornost posvetiti terapijskim zajednicama i konačno donijeti zakon koji će regulirati njihovo funkcioniranje. Bilo je prijepora da li bi takav zakon bio sukladan pravnoj stečevini Europske unije i analize kazuju da sigurno ne bi bio u koliziji i da je svakako jednostavnije donijeti takav zakon, nego promijeniti čitav niz drugih zakonskih propisa kao što se predlagalo. Ono što terapijske zajednice čini boljim rješenjem je i mogućnost da se organizira tijekom tretmana prekvalifikacija, razni oblici osposobljavanja za rad i normalno funkcioniranje rehabilitiranih osoba bivših ovisnika u kasnijem životu u društvu izvan terapijske zajednice. To liječenje u bolnici ne pruža. Također držimo da je potrebno osnovati kontrolirani sustav poticaja za zapošljavanje izliječenih i rehabilitiranih bivših ovisnika i skinuti stigmu s njih. Ono što nas zabrinjava su podaci prema izvješćima MUP-a da je u prošloj godini od ukupno oko gotovo 2000 osoba kojima je predloženo podvrgavanje testu na droge u prometu, 333 osobe su odbile se testirati uređajem za preliminarno testiranje, 542 osobe su odbile dati uzorak krvi ili urina. To je izrazito veliki postotak i on svjedoči ne toliko u nepovjerenje u metodu, nego u jedan bahat odnos kojemu bi se trebali znati stati na kraj. Više dakle od 870 osoba u prošloj godini odbilo se testirati u prometu i osnovano se sumnja da je razlog tome možda i izloženost opojnim drogama. Ono što nas također zabrinjava su i podaci iz ovoga izvješća koji se odnose na količine zaplijenjene droge od pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Pogledajte na 77. stranici ovaj grafikon koji kaže da je preko 4 kilograma marihuane prošle godine zaplijenjeno kod pripadnika Oružanih snaga, a godinu dana prije to je bilo nešto više od pola kilograma. Dakle osam puta više pa se postavlja pitanje što to znači. Da li je u porastu uživanje opojnih droga u Oružanim snagama ili je možda riječ o rigoroznijoj kontroli koja nam opet govori da vjerojatno ako i nije došlo do porasta, da je do sada uživanje opojnih droga u Hrvatskoj vojsci bilo zapravo izvan kontrole i osam puta veće od onoga što smo vidjeli kroz kontrole. Preko 4 kilograma marihuane i negdje oko 20 dkg ostalih droga u Oružanim snagama. Nadalje, valja vidjeti što se događa u zatvorima, da se droga dila i koristi u zatvorima notorna je stvar, nije to specifikum samo našega sustava zatvorskog, ali ono što zabrinjava je da rapidno raste broj osoba u zatvorima koji su ovisnici. Pogledajte na 81. stranici ovu tabelu pa ćete vidjeti da je prije 10 godina samo 92 zatvorenika kojima je izrečena sigurnosna mjera zbog uživanja opojnih droga, a da se taj broj u 10 godina popeo na gotovo 2600. Jednako tako broj onih kojima nije izrečena sigurnosna mjera popeo se sa 193 na 3534. Ukupno gledano odnos je 97. 285, 2007. 1056. To znači da ovoga časa u hrvatskim zatvorima imamo više od tisuću osoba koje su evidentirane kao ovisnici i koje uzimaju drogu. Pogledajte kako izgleda prikaz na sljedećoj stranici koji je još gori, zato jer raščlanjuje ovaj isti podatak. Ali isto tako kaže se da u tablici 45 da je testirano 3835 osoba i da je pozitivno bilo gotovo 500, 458 ljudi. Dakle na 3800 testiranih preko 450 je pozitivnih. Očito je da se u hrvatskim zatvorima nedovoljno brine o propusnosti kanala kojima se dovode psihoaktivne droge. Iz ovoga izvješća vidljivo je da se dobna granica za prvo uzimanje bilo koje droge, spustila na 15,9 godina. To je alarmantan podatak, jer znači da treba puno više pažnje posvetiti prevenciji u najranijoj dobi, ja ne bih rekao možda u predškolskom odgoju kako je to zaključio Odbor za zdravstvo, ali svakako u osnovnoj školi. Što dijete u predškolskom odgoju uopće može pojmiti o tome? Međutim, ono što nas smeta je praksa po kojoj su ti preventivni programi edukacijski programi najčešće izvedeni odnosno fundirani na načelima koja su podcjenjivačka po djecu i mlade. Polazi se od činjenice da oni o tome ništa neznaju pa onda krilatice tipa droga je zlo, zvuče smiješno. Danas mladi, danas djeca već u osnovnoškolskoj dobi daleko su informiraniji od prosječnoga građanina. Mediji koji su im dostupni uključujući i Internet, omogućili su im da o tome znaju puno više nerijetko i od samih edukatora. Zato ne treba naglasak staviti i polaziti od činjenice da oni o tome ništa neznaju nego svakako im ukazivati na negativne efekte. Dakle da se taj površni pristup zamijeni motivirajućim, ono što je najbitnije u sustavu prevencije je motivacija. Motivacija da se ispravno postupi, odnosno da se izbjegne rizično ponašanje. Veliki dio novca utrošen je na tiskanje letaka, brošura, na stavljanje printova na majice i šalice. Nisam siguran da je i jedna kuna tako utrošena spasila i jedan od ova 103 života predozirana, nisam siguran da je ikoga to odvrglo od korištenja, odnosno zlouporabe droge. Čak neke nasumične štih probe kazuju da i škole u kojima su formalno provedeni ovi programi zapravo su oni provedeni nausmično, a tamo gdje jesu da djeca nisu razumjela ili da se odnose prema onome što su čuli tako da se njima pristupalo s podsmjehom i na neki način s predrasudom da ih treba učiti osnovnim stvarima. Potrebno je raditi na strategijama za uklanjanje čimbenika opasnosti koji se povezuju s razvojem ovisnosti kao što su pojava agresivnih oblika ponašanja kod djece i mladeži koje smo svjedoci posljednjih godina, posljednjih mjeseci, eskalira. Zatim manjak roditeljske brige, loši obiteljski odnosi, prisutnost ovisnosti u obitelji i susjedstvu te siromaštvo. Dakle potrebno bi bilo uvesti obvezne edukacije za sve učitelje, profesore, odgojitelje i druge osobe zaposlene u obrazovnim ustanovama kako bi oni naučili prepoznavati postojanje navedenih čimbenika te poduzeti mjere za uklanjanje ili njihovo ublažavanje koje su im dostupne. Ono što bih htio reći na kraju, da nije dobro da u Hrvatskoj ne postoji protokol ili smjernice koje bi trebale osigurati siguran rad zdravstvenih djelatnika sa ovisnicima, osobito onima koji su izloženi i drugim bolestima pa i zaraznim bolestima, kod prijama ovisnika u hitnim službama što je još važnije ako se uzme u obzir da su ovisnici rizična skupina za HIV, hepatitis B i C te druge krvlju prenosive bolesti. I na kraju, nije dobro odjeknulo u javnosti ono što je rekla bivša predstojnica vladinoga ureda …
Zastupniče privedite kraju.
Evo samo jednu rečenicu. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Predstojnica ureda otišla je zato što joj Vlada nije dala otvorenu potporu, i što je došlo do otvorenog raskoraka s Ministarstvom zdravstva. Tako barem je ona rekla u javnosti. To nije dobro, i nadamo se da će se taj problem riješiti. I da će se.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupniče, zahvaljujem. Vrijeme vam je isteklo. Nemojte. Po propisu je tak i za sve. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne. Kad ste došli ovdje. Hvala lijepa. Nemojte praviti problem oko onoga čega ne treba praviti problem. Idemo dalje po klubovima. Uvaženi zastupnik u ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Marin Brkarić. Ispričavam se, imamo jedan ispravak. Uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Oprostite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ne bi smetalo da ste nastavili dalje, međutim kolega Beus Richembergh je izgovorio jednu rečenicu koja nadam se da je izgovorena pogreškom, lapsusom. Kazali ste kako promotivna ova akcija koja se provodila da bi se zaštitilo ljude od svih štetnih posljedica nije pomogla niti jednom od onih koji su se predozirali. Razumijete? Dakle, kako ne bi. Dakako da je netočna ta tvrdnja, jer ne možemo ocijeniti koliki su rezultati ovom akcijom postignuti, a odnose se na one koji su dakako ostali živi jer su prestali uzimati drogu. Prema tome, potrebno je ispraviti bilo ovaj navod da se na određeni način ukaže na važnost prevencije u tom smislu. Hvala lijepa.
Uvaženi zastupnik Marin Brkarić, u ime kluba IDS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću nastojati vrlo kratko reći nešto o samom izvješću o provedbi nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja opojnih droga za 2007. godinu. Ono što osnovno želim reći da izvješće je dobro, ali svakako pokazatelji samog izvješća nisu toliko dobri. Činjenica je da već u uvodu stoji da je od zlouporabe opojnih droga od predoziranosti, odnosno bolesti vezanih na droge umrlo 150 osoba u 2007. godini što je rast od 38,8% u odnosu na 2006. godinu. Državni tajnik je spomenuo jednim dijelom da su tu precizniji podaci Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo i Ministarstva unutrašnjih poslova, znači jedna povezanost, ali zasigurno jednim dijelom to utječe, znači kvalitetniji podaci, ali s druge strane ovo povećanje od 38,8% svakako je alarm da vidimo što učiniti i kako intenzivnije, kvalitetnije pristupiti provedbi i nacionalne strategije i akcijskog plana. Činjenica je da od ovih 150 umrlih u 2007. godini 23% nije bilo uopće evidentirano, tako da možemo govoriti i o onoj sivoj zoni, znači koja nije dovoljno istražena i svi podaci koji se ovdje spominju o broju registriranih liječenih osoba ili o nekim manjim postocima liječenih osoba koje su prvi put ušle u sustav u 2007. godini zasigurno ne moraju, nisu toliko precizni s obzirom da znamo da se radi o zlouporabi opojnih droga i da je evidencija uvijek da tako kažemo do one mjere do koje mogu služeni organi doći, a to je Hrvatski zavod za javno zdravstvo, odnosno ostali koji prate tu problematiku. Ono što isto iz izvješća proizlazi jest povećan trend konzumacije droga, povećana ponuda i dostupnost posebno mladima. I ono što isto tako je vrijedno spomenuti je da su pomaci vidljivi, posebno su vidljivi u stabilnom funkcioniranju iz službi za prevenciju izvanbolničko liječenje pri županijama, znači u sustavu Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, odnosno županijskih zavoda za javno zdravstvo, da su pomaci vidljivi u radu na akcijskim planovima županijskih povjerenstava, znači na suzbijanju zlouporabe opojnih droga. Isto tako pomaci su vidljivi i u okviru mreže zdravih gradova, zdravih županija, ostalih udruga, u okviru i samih terapijskih zajednica kojih istina ima vrlo malo, samo 9 u cijeloj Republici Hrvatskoj. I ono što bih ja posebno rekao da klub IDS-a će podržati sve one mjere koje idu na jačanju prevencije, ali isto tako i na podizanju kvalitete ljudskih i institucionalnih daljnjih resursa. Isto tako klub IDS-a smatra da je nužno osigurati i dodatna financijska sredstva u prevenciji, odnosno liječenju bolesti ovisnosti, ali i u samoj društvenoj reintegraciji koja je nužno potrebna za osobe koje prolaze kroz postupak liječenja. Isto tako smatramo nužnim znači provoditi jednu promociju zdravih stilova života, posebno u obrazovnim ustanovama, uz naglašavanje štetnosti i posljedica zlouporabe opojnih droga. Smatramo nužnim i bolju kadrovsku i tehničku opremljenost policije kao represivnog aparata za otkrivanje kriminaliteta opojnih droga, ali prije svega dajemo naglasak na prevenciji. I na kraju želim reći da je samo jačanjem i ljudskih i institucionalnih, ali i financijskih kapaciteta sa sinergijom lokalnih, regionalnih i državnih institucija i ustanova moguće postići određene bitnije pomake nego što su postignuti kroz ovo izvješće, i čini mi se nužnim da treba postojati jedna snažna, ja bih rekao i iskrena politička volja jer bez toga ne možemo očekivati veće rezultate. Klub IDS-a će podržati ovo izvješće za 2007. sa željom normalno da se svi pokazatelji i svi trendovi koji govore o zlouporabi opojnih droga, o broju ovisnika, ali i o potrebi društvene reintegracije u narednom razdoblju znači i za 2008. godinu poprave, a mislim da to možemo svi zajedno učiniti uz dodatna financijska sredstva, uz dodatne kadrovske kapacitete i dodatne ja bih rekao institucionalne, ali i vaninstitucionalne oblike borbe sa ovom da tako kažemo bolešću. Hvala vam.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je izvješće za 2007. godinu Nacionalne strategije i akcijskog plana za suzbijanje uporabe opojnih droga. Treba reći da je Hrvatska u posljednjih niz godina napravila veliki iskorak u ovom području, jednostavno zbog toga što se nalazi na vrlo trusnom, rekao bih terenu, to znači nalazi se na putu tzv. "Balkanskoj ruti" od proizvođača prema korisnicima na zapadu i na tom putu naravno droge je vrlo velika. S druge strane, budući da oni koji beru financijsku korist iz trgovine s drogom, prate gospodarska kretanja, pratili su i ovu svjetsku krizu sniženjem cijena opojnoj drogi, dakle ona postaje dostupnija u trenucima ekonomskih kriza, pa je to važni trenutak u kojem raspravljamo o ovom izvješću. Vlada Republike Hrvatske sa Uredom za suzbijanje i zlouporabe opojnih droga uz resorna ministarstva prije svega Ministarstva zdravstva, zatim ostalih, donijela je Nacionalnu strategiju 2006. do 2012. i Akcijski plan do 2009. godine. Po tome organizacija i sustav koji se bori protiv droge je složen, on je sustav u kojem smo umrežili i naravno ured kao stožernu instituciju i nekoliko resornih ministarstava, što je najvažnije i lokalnu razinu županije, gradove i općine. U županiji postoje županijska povjerenstva, centri za prevenciju, centri za izvanbolničko liječenje ovisnosti, županijski zavodi za javno zdravstvo, zatim zdravstvene i socijalne ustanove i svi oni zajedno umreženi provode programe prema akcijskom planu o kome je ovdje riječ. Taj akcijski program i ti programi su također vrlo složeni i zbog toga je ovo izvješće je slojevito i može se analizirati u nekoliko aspekata. Dakle, u ovom izvješću možemo vidjeti programe prevencije ovisnosti, možemo vidjeti programe ranog otkrivanja konzumenata, zatim sustav izvanbolničkog liječenja, sustav bolničkog liječenja, posljedice smrtne, na žalost, rehabilitaciju i društvenu integraciju ovisnika. Ono što bi trebalo iz ovog izvješća istaknuti to je da izvješće pokazuje dobru dinamiku zbivanja o svim ovim područjima u usporedbi sa ranijim godinama, uz jednu malu opasku koju sam izrekao i u ime odbora, a to je da bi bilo vrlo korisno sve pokazatelje koji su ovdje vrlo iscrpni i precizni, usporediti i sa pokazateljima europskih zemalja i zemalja regije da bi vidjeli gdje se nalazimo u tom omjeru. Evidencija pokazuje da se kod 24 tisuće ovisnika koji su ušli u sustav kroz ovo vrijeme sve do kraja 2006. godine, da se kod 24 tisuće ovisnika poduzelo sve moguće mjere prevencije, kasnije liječenja sve do rehabilitacije, a da se dinamika pokazuje pomalo optimističnom. Naime, prvi puta liječeni koji su ušli u sustav za ovo izvještajno razdoblje 2007. godinu jest 11% manje od prethodne godine ili točnije 2006. u sustav je prvi put ušlo u liječenje 2 tisuće osoba, a 2007. godine tisuću 779. Također je i dobar pokazatelj udio novih liječenih na ukupni broj liječenih, pratimo smanjenje udjela novo liječenih u ukupnom broju liječenih, tako da je u izvještajnom razdoblju za 2007. godinu taj broj najmanji od svih prethodnih razdoblja 23,8% je udio novo liječenih, a to je do sada najmanji porast i on iznosi najmanji porast od svih razdoblja koje smo do sada evidentirali. Što se tiče vrsta opojnih droga opijati su naravno premoćno prvi, broj liječenih od opijata je porastao za laganih 2% sa 5 tisuća 600 na 5 tisuća 803, a udio opijatske ovisnosti u ukupnoj ovisnosti, je također u laganom porastu sa 75,5% na 76,4%, dakle dolazi do preraspodjele što se tiče vrst opojnih droga. Dob ostaje i dalje prosječna između 29 i 30 godina, ta se ne mijenja, iako se najniža dobna granica na žalost pojačava, a isto tako se ne mijenja niti omjer muškaraca i žena, on je približno podjednak posljednjih godina. Interesantna je analiza po županijama, ističem to kao jedan primjer vrlo dobre analitičke evidencije svega što se zbiva. Zadarska županija je preuzela primat od Istarske, u njoj je broj liječenih na 100 tisuća stanovnika 599, u Istarskoj 532, slijede Grad Zagreba, Dubrovačko-neretvanska, pa zatim Šibensko-kninska, Primorsko-goranska, to je prvih šest po najvećem broju liječenih, a kada usporedimo broj liječenih, prema broju liječenih u izvanbolničkim ustanovama, onda vidimo određene nepravilnosti. Naime, sve ove županije koje su na čelu imaju negdje iznad 8% liječenih u izvan bolničkim ustanovama, sustavu koje treba preuzeti što veći broj ovisnika, Grad Zagreb tu prednjači sa dvostrukom cifrom preko 16%,ali dvije županije sa visokim brojem ovisnika a to su Dubrovačko-neretvanska i Šibensko-kninska imaju samo 3%, odnosno 3,6% liječenih u izvan bolničkim uvjetima, pa bi trebalo vidjeti zbog čega taj nesrazmjrno, dali je tu problem organizacijski ili je financijski ili postoji neki treći problem koji se ne može iz ovih tablica dokučiti. Što se tiče načina uzimanja droge i dalje vodi intravenski način uzimanja sa svim popratnim komplikacijama i bolestima. Dakle, 76% konzumenata koristi ovaj način uzimanja. U analizi povoda za prvo uzimanje što može biti vrlo znakovito, vidimo da je utjecaj društva ili partnera najčešći zajedno sa znatiželjom. To su dva vodeća uzroka. Iz zabave prvi puta uzme 12%, pod utjecajem vršnjaka i partnera 28% i znatiželja 24%. Ono što pokazuje da je u edukaciji i prosvjećivanju postignut dobar rezultat, jer podatak da zbog neznanja o štetnosti opojnih droga, prvi put uzme drogu samo 1,4% konzumenata što znači da je znanje dobro, ali ne poštivanje ostalih čimbenika koje sam ranije spomenu je uzrokom prvog uzimanja droge. Što se tiče broja umrlih već je istaknuto i u uvodnom dijelu državnog tajnika i u raspravi. Broj od 150 umrlih je veliko povećanje 2007. godine to je povećanje čak 28%, ali kao što smo čuli vrlo vjerojatno ne zbog objektivno većeg broja umrlih, nego zbog bolje, preciznije točnije i jasnije evidencije koja se sada vodi na županijskim razinama u županijskim zavodima za javno zdravstvo pa je vjerojatno evidencija i njezina kvaliteta uzrokom ovakvog povećanja. Predoziranje opijatima i heroinom je opet vodeće po 25 odnosno 27%, Metadonom 13% a različite ostale prateće bolesti kao što su hepatitis, srčana dekompenzacija, sepsa uzrokovalo je smrt kod 20% umrlih od droge. Neću govoriti o podacima za vozače koje je kolega spomenuo malo prije ali je zapravo nevjerojatan podatak da 45% vozača koji su testirani je pozitivno na drogu uz veliki broj onih koji su odbili. Dakle, taj broj je realno sigurno još puno veći. Naravno, to nije slučajan uzorak nego su to testiranja na vozačima koji su svojim ponašanjem pokazali sumnju odnosno opravdali sumnju da su drogirani. Dakle, ne radi se o slučajno uzorku jer to bi onda bio prestrašan podatak ali ovako je upozoravajući. Znači, da veliki broj vozača pod utjecajem droge prijeti životima svih u svakodnevnom cestovnom prometu. Tu možda treba reći da je pohvalno da su sve županije dobile uređaj za testiranje i najveći broj županija ih je dobio upravo 1.1.2007. godine a rezultati pokazuju koliko je ta investicija bila opravdana. Postoje još dvije županije koje do pisanja izvješća nisu imale takav uređaj Krapinsko-zagorska i Virovitičko-podravska pa svakako treba požuriti sa opremanjem i tih županija uređajima za testiranje jer to je svakako najjednostavniji i vrlo pouzdan pokazatelj uživanja droge. Jasno, nakon toga slijedi davanje urina i krvi što je odbilo slijedećih 542 vozača. To su podaci na kojima se moramo zabrinuti i vidjeti što se dogodilo s njima nakon takvog odbijanja. Što se tiče represije protiv trgovaca i konzumenata drogom broj prijava u izvještajnoj godini je porastao. 2006. je bilo 4 tisuće 900 prijava, 2007. je bilo 6 tisuća 26 prijava, to je porast od 23% što ukazuje na kvalitetu rada nadležnih institucija a isto tako i na pravosuđe. Pravosuđe je povećalo broj osuđenih za 19%, dakle sa 3 tisuće 339 na 3 tisuće 971. Kako je u borbi protiv droge važno presijecanje tih kriminalnih lanaca funkcioniranje organa represije i pravosudnih organa možemo vidjeti evo u jučerašnjoj optužnici koju je USKOK dignuo protiv skupine nazvane "kolovoz", pod tom šifrom se vodila cijela istraga u kojoj je devet osoba ostvarilo zaradu od 14 milijuna eura. Dakle, doista nema kriminalnog miljea koji može u kratko vrijeme toliko zaraditi. Oni su to zaradili trgovinom i laboratorijskom doradom kokaina. Koliko tragičnih sudbina bi slijedilo iza toga o tome se ne može naravno u materijalnom smislu niti govoriti. Treba reći da je u ovom izvješću navedena i ukupna svota potrošena za provođenje programa 2007. godine. Dakle, iz različitih izvora 66,5 milijuna kuna što netko može reći da je dovoljno ili da nije dovoljno ali u svakom slučaju treba paziti da se ta svota ne smanjuje nego u budućnosti i povećava. U rezultatima bi zaključno mogli reći da je Ured za suzbijanje izvršio sve svoje zadaće, da je provodio CARDS program jačanje kapaciteta Republike Hrvatske za borbu protiv trgovine drogama i zlouporabe droga, da je izradio dva veoma značajna protokola, to je Protokol o nacionalnom informacijskom sustavu za droge, i drugi Protokol o sustavu ranog upozoravanja u slučaju pojave novih psiho aktivnih tvari. Isto tako, bila je uspješna suradnja sa europskim institucijama. Ja ću spomenuti suradnju ureda sa Europskim centrom za praćenje droga što ima posebnu težinu zbog našeg pristupa Europskoj uniji. Europski centar je pozitivnim ocijenio organizaciju i rezultate koje postiže organizacija u Hrvatskoj, ali tu treba upozoriti na jednu malu opasnost. Naime, Vlada Republike Hrvatske donijela je krajem 2007. godine odluku o pokretanju postupka potpisivanja sporazuma o ulasku Republike Hrvatske u ravnopravno članstvo Europskog centra. To je dobro ali sa ulaskom u Europski centar prestane financiranje izvana i temelji se sustav samo na financiranju iz vlastitih sredstava što treba naravno uzeti u obzir prilikom izrade slijedećeg proračuna za naš ured odnosno za njegov odjel koji se naziva Odjel nacionalne informacijske jedinice. Koliko znam u njemu za sada postoje samo dva djelatnika i to svakako treba dodatno pojačati. Zaključno, klub prihvaća ovo izvješće uz nekoliko malih upozorenje. Prvo da bi u slijedećem izvješću htjeli vidjeti usporedbe pokazatelja sa okolnim zemljama i sa zemljama Europske unije, da bi htjeli vidjeti programe koji se provode iako se kolega ne slaže ali se programi u Europi provode već od vrtića, dakle u predškolskim ustanovama, školskim ustanovama i kasnije. Dakle, htjeli bi vidjeti te programe i htjeli bi vidjeti izvršenje programa po tim razinama. I na kraju još ta sugestija koju mi podržavamo koja je izrečena na odboru a to je da u sustavu patronaže primarne zdravstvene zaštite u Hrvatskoj postoji tisuću viših medicinskih sestara koje bi svakako moglo se lako uključiti u sve ove programe jer su one svakodnevno na terenu i u kontaktu sa svim socijalnim slojevima. Zaključno, prihvaćamo ovo izvješće i očekujemo da će slijedeće nastaviti ovakvim trendom. Hvala lijepo.
U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. U izvještaju o provedbi nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zloupotrebe opojnih droga navedeno je koliko je zapravo liječeno a to je broj od 7 tisuća 464 a isto tako od tog broja tisuću 779 osoba je prvi put liječeno. Evidentno je povećanje od 7% na 2006. godinu. Govorim o registru osoba liječenih zbog zloupotrebe psiho-aktivnih tvari. Također je iz izvještaja vidljivo da su sva resorna ministarstva aktivno provodila mjere Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zloupotrebe opojnih droga a isto tako je uočljivo stabilno funkcioniranje službi za prevenciju izvanbolničko liječenje ovisnosti. Međutim, nažalost postoji povećanje broja ovisnika iz godine u godinu. Iz podataka je također razvidno da je među liječenim osobama najviše onih koji na liječenje dolaze zbog upotrebe, zloupotrebe opijata što smo čuli i od dosadašnjih kolega. Zabrinjavajući je porast broja umrlih osoba u odnosu prema 2006. godini i on iznosi otprilike 38,8% povećanja tako da je u 2007. godini za 150 osoba uzrok smrti bio povezan sa zlouporabom droge. Često se to zapravo navodi kao razlog da je to zbog povećanja zabilježavanja broja umrlih odnosno sve kvalitetnijoj suradnji u sustavu prikupljanja podataka a također i početak suradnje između Ministarstva unutarnjih poslova i Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo. Što se tiče uzimanja odnosno granice uzimanja prema podacima u 2007. godini vidimo da je prvo uzimanje bilo sa 15 ili 9 godina. Zatim prvo uzimanje heroina sa 20 godina, a prvo intravensko uzimanje heroina sa nepunih godinu dana kasnije odnosno 20,8 godina dok je u 2007. godini prosječna dob dolaska na liječenje heroinskih ovisnika bila 25,7 godina. Iz ovoga je vidljivo da je od prvog eksperimentiranja do dolaska na liječenje protekne otprilike nedopustivih 10 godina i iz ovog izvještaja se vidi da se nameće prioritet kako će se zapravo poboljšati ulazak heroinskih ovisnika u program liječenja. Isto tako napori kako, kako te heroinske ovisnike zadržati na liječenju. Tu je dobro lociran problem koji postoji u praksi. Možemo reći da je i ovo izvješće dosta iscrpno. Da dosta su konkretni podaci osim od škola što prezentira u biti situaciju u školama. Naziru se pozitivna kretanja u sustavu rada sa udrugama. Vidljive su i manje, imaju jasne ideje gdje su slaba mjesta gdje treba raditi na unapređenju. Zatim, zatim primarna, međutim primarna prevencija u dijelu školskih preventivnih programa je po nama najlošija karika u ovom, u ovoj problematici. Držimo da je najbolja prevencija rana prevencija. Uspješnost prevencije i liječenja ovisnosti upravo je proporcionalna s vremenom kad se započne sa intervencijom i liječenjem. Upravo zbog toga i mi zagovaramo da preventivni programi trebaju započeti što ranije još iz vrtićkih doba. U vrtićima ne trebamo govoriti o drogama kao drogama, informaciju o drogama ali od vrtića možemo učiti socijalne vještine odnosno odgojne mjere. Poznato je zapravo da je najveći broj ovisnika prvu drogu uzeo oko 15 do 16 godina, između 15 i 16 godine i veliki broj eksperimentatora se uoči već u školi i škola kao institucija koja upućuje djecu na liječenje se ne pojavljuje u izvješću. Vrlo često ni u praksi što upućuje na činjenicu da škole iako deklarativno provode školske preventivne programe slabo surađuju sa ostalim institucijama pogotovo kad se uzme u obzir da školska medicina koja je kao i odjel za prevenciju ovisnosti u zavodima prisutna u školi i da provodi preventivne mjere zdravstvene zaštite djece koja u svom sastavu uključuje i «screening» na konzumiranje sredstava ovisnosti. U praksi se čak događa da škola čak zataškava incidente tipa opijanja djece i na taj način zaustavi ili spriječi intervenciju. Jedan od razloga je premda postoje razni protokoli da isti nisu jasni. Da su često u neskladu sa zakonom pogotovo područje zaštite prava djece pa se događa da oni koji bi trebali intervenirati najčešće odluče ne izlagati se neugodnostima, napadima roditelja, prijetnjama i tako dalje. Smjernice o substitucijskoj farmakoterapiji su propisane, ali ne postoji nikakav sustav kontrole provođenja pa se u praksi smjernice ne provode onako kako bi trebalo da bi dale rezultate zbog onih zbog kojih su donesene. Pitanje je jesu li smjernice nadređene zakonima koji reguliraju mjere u sustavu zdravstva. Na primjer razrjeđivanje Metadona u soku ili mrvljenje tableta predstavlja preinaku originalnih farmaceutskih pripravaka što je u suprotnosti sa zakonom. Iako je mjera «screeninga» odnosno sekundarne prevencije dio preventivnih mjera malo je škola koje su svoje akte ugradile u proceduru suradnje sa zavodima za javno zdravstvo koji bi ovu mjeru, a to je recimo testiranje djece na psihoaktivna sredstva stavile u funkciju na način koji će se u potpunosti zapravo štititi interese djece i biti u skladu sa zakonom. Imamo primjedbu i na recimo podatke o udrugama. Vidljivo da je dostavilo svoje podatke samo 13 udruga. Koliko ih je bilo financirano u 2007. godini? Pitamo se jesu li sve financirane udruge dostavile podatke budući da se u praksi pokazalo da su neke udruge sklone pisanju većeg broja usluga i korisnika od stvarnog broja da li se konačno postiglo odnosno da li se obvezalo da udruge sukladno zakonu dostavljaju podatke zavodima za javno zdravstvo? Bolja suradnja je neophodna iz razloga da se što se dio ovisnika nalazi istovremeno i u sustavu zdravstvenih ustanova a i u nevladinim udrugama. Na cjelokupnu provedbu Nacionalne strategije suzbijanja zlouporabe opojnih droga iznimno je značajna provedba mjera i aktivnosti sa ciljem sprečavanja zloupotrebe opojnih droga na lokalnoj razini kako na razini županija tako i na razini gradova i drugih jedinica lokalne samouprave. Malo prije smo čuli da postoje i županijska povjerenstva i savjetovališta i odjeli. Ja ću spomenuti recimo Odjel za prevenciju i izvanbolničko liječenje ovisnosti u Dubrovačko-Neretvanskoj županiji. Da, da se zapravo svoj rad odjel obavlja kroz 7 savjetovališta koja su raspoređena tako da se omogući što bolja dostupnost svim korisnicima na gradove širom naše županije. Sva savjetovališta zapravo obavljaju djelatnosti, osnovne djelatnosti a to je provođenje i nadzor nad programom supstitucije te psihoterapijski i savjetodavni rad sa konzumentima opojnih droga i njihovim obiteljima. Također se u svim ispostavama odnosno savjetovalištima obavlja testiranje na prisustvo opojnih droga u urinu kao sastavni dio pregleda. Osim savjetodavnog rada redovito se obavlja i obiteljsko savjetovalište, savjetovališni tretmani koji označavaju istovremeni terapijski rad sa ovisnikom i članovima njegove obitelji te zdravstveno socijalne intervencije tj. pomoć ovisnika, ovisnicima oko rješavanja različitih socijalnih problema. Suradnja s različitim udrugama koje se bave problemima ovisnosti se i dalje provodi na području cijele županije. Međutim, kako sam i prije navela i ovdje postoji uvijek prisutan problem vrlo čestoga nepoštivanja zakonskih obveza od strane udruga, tj. dostavljanja podataka o ovisnicima o djelu. Zatim postoji suradnja tih centara sa državnim odvjetništvom. Naime, sve maloljetne i punoljetne osobe do navršene 21 godine života ukoliko su uhvaćene u kaznenom prekršajnom djelu posjedovanja opojnih droga bivaju upućene upravo u ove odjele djelatnici odjela provode s njima savjetodavni rad, testiraju na opojne droge u urinu, te uključuju roditelje u tretman, a ponekad i kontaktiraju sa školskim osobljem. Program obično traje 6 mjeseci i ukoliko, osoba ukoliko redovito uzima, redovito dolazi i surađuje otpušta se iz tretmana. Izvješće o tretmanu ponovno se šalje državnom odvjetništvu koje dalje odlučuje o pojedinom slučaju. Još bih htjela navesti povod zbog kojih zapravo djeca uzimaju drogu. Pa iz ovih izvještaja konkretno u Dubrovniku glavni povod početka eksperimentiranja se navodi znatiželja, navodi se uticaj vršnjaka do sada što nam zapravo govori o potrebi preventivnog rada, o potrebi učenja socijalnih vještina. Isto tako bih navela da je jako bitno koliko i kada lokalna zajednica prepozna ovisnost kao problem, te da kao zajednica ranije reagira na tu pojavu. U tom slučaju će i roditelji ranije saznati i prepoznati probleme ovisnosti kod svoje djece, te se na taj način ranije javljaju na liječenje. Možemo zaključno reći da se vidi iz ovog izvještaja da se dosta radilo i da se treba raditi još više na koordinaciji svih državnih tijela i službi tako i nevladinih udruga u borbi protiv ovisnosti osobito na području prevencije. I ja se nadam da će onaj koji je na čelu ureda, a ne znamo tko je na čelu ureda da će imati veću suradnju, odnosno veću potporu i od Ministarstva zdravstva i od Vlade općenito, jer je to bio upravo razlog zbog čega je, zbog čega navodi gospođica Bernardica da je zapravo otišla sa čela tog vladinog ureda. Klub SDP-a usvaja, zapravo klub SDP-a prihvaća ovo izvješće s tim da nikada ne možemo reći da je dosta raditi na ovome. Treba raditi još više, trebamo raditi svi skupa i početi preventivu. Naglašavamo zapravo preventivu, početi je što ranije sa učenjem socijalnih vještina. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I u ime kluba HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče i gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Ovo Izvješće koje je pred nama je zaista vrlo iscrpno, vrlo opsežno, sveobuhvatno, analitično i kako netko reče dinamično jer uspoređuje kretanje ovisnosti, suzbijanja ovisnosti u odnosu na 2006., 2007. godinu. Svjedoci smo ovih dana da s obzirom na aktualna događanja u Republici Hrvatskoj, da evo da se spominju anti mafijaški zakoni, da se spominje hrvatski FBI. Ako spominjemo anti mafijaške zakone i hrvatski FBI u svakom slučaju taj dio, jedan dio rada obje ove institucije, odnosno zakona u svakom slučaju zadiru i u ovo područje, odnosno u represivni dio onog dijela ovoga Izvješća. Brojke koje su ovdje izrečene, 25674 osobe koje su registrirane kao ovisnici. 7000 i nešto liječenih tijekom godine, 150 na žalost mrtvih, mladih života uz onih 116 motorista u prometu i niz drugih koji su poginuli, mladih u gotovo više od 50% u prometnim nesrećama sa drugim motornim vozilima zaista čini jednu dramatičnu, alarmantnu brojku sa tolikim mrtvim i zapravo tolikim invalidima. Jer dobro znamo kako završava heroinska ovisnost i mislim da je ovo, ova brojka od 25000 i 7000 liječenih u prošloj godini samo vrh sante leda, a zakoni fizike govore da je jedna desetina sante iznad vode, a devet desetine sante leda je ispod vode. To dobro znaju oni koji se bave liječenjem bilo u prevenciji, bilo u da kažem u kurativi liječenjem ovisnosti. Dobro znamo svi mi ako bismo bili iskreni svatko od nas ako bismo bili iskreni ili kako netko reče neki dan u dubini svoje duše poznajemo u svom, dakle u svojoj rodbini bližoj, daljoj ili u susjedstvu osobe koje i roditelje koji se muče i pate sa ovisnicima u svojim obiteljima, ako bismo bili iskreni sami prema sebi. U ovom izvješću su pobrojani svi oni, sve one institucije, ministarstva i svi oni koji se bave suzbijanjem droga i da kažem i statističkim, daju statistička izvješća koja su vrlo iscrpna. Dakle, tu se spominje Ured za suzbijanje zlouporabe opojnih droga, Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, Ministarstvo znanosti, obrazovanja, športa, obitelji i branitelja, financija, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo pravosuđa, vanjskih poslova itd. Bojim se kako ono narod kaže “puno baba kilavo dijete“. Ali zaista možda ako već osnivamo hrvatski FBI jedno ovakvo zlo koje dovodi, koje truje supstanciju naroda, jednog cijelog naroda, jedne cijele države bi trebalo shvatiti zaista krajnje ozbiljno, pogotovo upravo što podaci u ovom izvješću govore o, da tako kažem katastrofalnim brojkama o 150 mrtvih, o 103 ona koja su dobila tzv. overshoot, dakle hiperdozirala se i umrla izravno injekcijom najčešće heroina, jedan kokainski. Možda bi bilo dobro da upravo zbog toga dijelovi svih ovih ureda ministarstva i ostalih se dogovore da se osnuje zaista jedan, kako se on zvao agencija, ured, centar, odjel ili nije bitno što koji bi se zaista uhvatio u koštac sa ovim modernim zlom Hrvatske države koje truje djecu od 15. pa i prije i u ranijoj dobi, od 15. godine pa i u ranijoj dobi. Imamo primjere i svi mi to vidimo kada prolazimo pored osnovnih škola, poneko tuda prođe nezainteresirano da dileri, ili kako reče gospodin Hebrang trgovci drogom stoje pred školskim dvorištima i u prvom činu nude besplatno džointe, lake opojne droge koje bi netko htio i legalizirati davno prije, je li, a nakon toga kako već ide sama, da kažem ovisnost i bolest sa lakih opojnih droga prelazi se na heroin, a intravensko davanje heroina je povezano sa povećanom incidencijom ili učestalošću hepatitisa b, c, AIDS-a i svega onoga što ide s tim. U svakom slučaju, vidite, ovdje je netko govorio o prevenciji prije mene, kolegica Šimac-Bonačić, je li, o prevencije od vrtićke dobi. A ja bih se priupitao da li je ikada ijedna škola, hajde vrtić ne mora možda, ali jedna škola, osnovna škola pozvala roditelje i angažirala stručnjake i sa područja ovisnosti da ispredaje roditeljima djece iz osnovne škole ili srednje škole kako to izgleda ovisnik u obitelji. Obično se on vrlo kasno prepozna. Malo roditelja ima koji prepoznaju dijete ovisnika u obitelji. Možemo li poduzeti takve mjere da nekakvim aktom, da nekakvim zakonom obvežemo škole i osmogodišnje da kažem i srednje da obvezno educiraju roditelje o tome kako prepoznati dijete ovisnika u obitelji. To je vrlo bitno. Obitelj je temelj društva. Imamo tu u statistici da su prijavili drugi, da je prijavila bolnica, da je prijavio ovaj, da je prijavio onaj, ali bitno je da roditelji prepoznaju ovisnika u obitelji. Sad ste me poremetili malo, ali dobro. Kad se radi o represivnom aparatu, dakle o izvješćima policije i pravosuđa onda pozdravljam povećanu efikasnost onih koji su optuženi za kaznena djela trgovanja drogom i nad kojima je kazna izrečena i ako tu vidimo i jedan dobar dio uvjetno osuđenih, uvjetno osuđenih, je li, dakle nisu završili iza rešetaka, iako bih ja volio da jesu. Ne bih htio biti tako drastičan u procjenjivanju represije ili podržavati nešto što ima Malezija, ali svatko onaj tko je letio avionom u Maleziju je morao potpisati u zrakoplovu izjavu da će se podvrći malezijskim zakonima u svezi zakonskih regulativa države Malezije. Ja znam da je tamo smrtna kazna, znamo svi mi tako da je smrtna kazna za bilo kakvo uživanje ili dilanje droge, ali mislim da i naš represivni aparat, a uključujući onaj prijedlog o kojemu sam govorio u uvodnom dijelu, u početku, dakle ovaj antimafijaški zakon hrvatski FBI da se i mi ovdje u Saboru složimo i da to ocijenimo kao najteži stupanj kriminala koji zaslužuje najveće kazne jer imati ćemo podršku svih onih roditelja, svih ovih oko 26000 koji su registrirani pa pomnožite to sa brojem roditeljima puta dva, ili rodbine i vidjeti ćemo koji je to broj koji bi sasvim sigurno bili za drastične kazne onima koji su doveli njihovu djecu u poziciju da budu ovisnici i s kojom se moraju nositi cijeli život, kakva je to pokora imati ovisnika u obitelji, dijete ovisnika. To nije, možda sam preemotivan u ovdje, možda ne govorim o ovim podacima, svi ste ih vi izrekli. Zato kažem ovo izvješće prihvaćam kao zaista iscrpno, opsežno, nikada ovakvo dobro izvješće nisam ni čitao o tome, ali upozoravam ujedno da moramo biti još pametniji, još oštriji što se tiče represivnog dijela aparata i u svakom slučaju dati sve na onu prevenciju o kojoj sam govorio da obučimo i roditelje i sve ostale da bismo ovo zlo smanjili koliko god možemo više. Mi od toga ne možemo nažalost pobjeći jer je izgleda svjetski trend i svjetska mafija droge, narkokarteli i svi ostali jači od svih nas, ali Hrvatska država i mi ovdje ako to želimo imamo instrumente kako netko reče alate i imamo sredstva da to maksimalno suzbijemo. Kada govorim o tome sredstva, onda ovdje sam vidio na zadnjoj stranici 141. financijska sredstva utrošena iz državnog proračuna za 2007. godinu za provedbu projekta resocijalizacije i vidite, kaže Hrvatski zavod za zapošljavanje ukupno je izdvojio za tu resocijalizaciju, projekt resocijalizacije 465 tisuća kuna. Ako to podijelimo sa brojem 7 tisuća koliko je liječenih ovisnika o drogi, onda je to 65 kuna po jednome ovisniku. 65 kuna po jednome ovisniku. Ja znam da to nisu jedina sredstva za resocijalizaciju u ovome, ali ova je stavka zaista ovako zamjetno mala i moram je, evo istaći. Ili Ministarstvo zdravstva i socijalnu skrbi i uprava za socijalnu skrb 15656 kuna ukupno za 2007. godinu. Uglavnom klub HDSSB-a će kao što netko malo prije reče, podržati ovo, usvojiti ovo izvješće i kako sam već i pohvalio takoreći, ali dajem na razmišljanje evo i ove prijedloge da ubuduće budemo u smislu represije još rigorozniji, a u smislu preventive još bolji. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prije toga bih samo htio reći da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika, isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta, u 18 sati. Prvi u pojedinačnoj raspravi, uvaženi zastupnik Vedran Rožić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo iz ovog izvješća koje je već i prije u raspravama izrečeno, dosta ovih podataka, izdvojio bih, ne bih želio možda sve podatke ponavljati, nekoliko bih stvari samo izdvojio za koje smatram da je potrebito. Evo vidimo da je u posljednjih godina u Republici Hrvatskoj se povećala ponuda i dostupnost droga što je prouzročilo povećanje trenda konzumiranja droge naročito među mladima i to unatoč intenzivnom razvoju novih programa, smanjenja potražnje i ponuda droga. Naime u 2007. godini je po stanju raširenosti zloporabe opojnih droga te stope liječenih ovisnika na 100 tisuća stanovnika najviše prijavljenih bilo u Zadarskoj županiji, zatim u Istarskoj onda slijede Grad Zagreb, Dubrovačko-neretvanska županija, Šibensko-kninska, Primorsko-goranska i Splitsko-dalmatinska dok su ostale županije ispod hrvatskog prosjeka. Naime u svim županijama pri Zavodu za javno zdravstvo djeluje Služba za prevenciju i za bolničko liječenje ovisnosti koja dostavlja podatke o liječenju osobama u Hrvatski zavod za javno zdravstvo. Sada bih kazao nešto o ovim terapijskim zajednicama i udrugama koje se bave suzbijanjem zlouporaba opojnih droga. Naime u Republici Hrvatskoj postoji devet terapijskih zajednica sa 33 terapijske kuće koje djeluju i rade kao nevladine organizacije te pružaju tretman i psihosocijalnu rehabilitaciju ovisnicima o drogama, kao udruge ili religijske zajednice u sklopu humanitarne djelatnosti ili su ustrojene kao domovi socijalne skrbi za ovisnike. Ukupan broj ovisnika koji su na odvikavanju i rehabilitaciji u terapijskim zajednicama u 2007. godini u porastu su u odnosu na 2005. i 2006. godinu, dok se broj novopridošlih ovisnika u 2007. u odnosu na 2005. i 2006. godinu smanjio. U pogledu broja ovisnika upućenih na rehabilitaciju i odvikavanje u inozemstvo, posredovanje udruga za suzbijanje zloporabe opojnih droga u 2007. godini došlo je do značajnijeg povećanja u odnosu na 2006. godinu. Postoji potreba ulaganja dodatnih napora radi poboljšanja kvalitete usluga i programa. To je unapređenje kvalitete tretmana i psihosocijalne rehabilitacije u terapijskim zajednicama, stručnih i etničkih načela rada u njima te stvaranje mreže terapijskih zajednica u Republici Hrvatskoj koja će biti dio cjelokupnog zdravstvenog i socijalnog sustava, skrbi o ovisnicima o drogama. I sada bih se u izlaganju bi nešto kazao o dvije ove dalmatinske županije. Naime uočena je bolja suradnja županijskih povjerenstava i centara za prevenciju izvanbolničko liječenje ovisnosti koji u svim županija predstavljaju središnje institucije za izvanbolničko liječenje i prevenciju ovisnosti, ali i mjesto gdje se prikupljaju podaci o liječenju ovisnicima koji se dostavljaju Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo. Budući da su spomenuti centri glavne institucije za tretman i pružanje pomoći ovisnicima o drogama na lokalnoj razini, podaci koje od centara i županijskih bolničkih ustanova prikupio Hrvatski zavod za javno zdravstvo u velikoj mjeri odražavaju stvarno stanje raširenosti zlouporabe opojnih droga po pojedinim županijama. U sklopu provedbe CARDS projekta pod nazivom "Jačanje kapaciteta Republike Hrvatske za borbu protiv trgovine drogama i zlouporabe droga" ured je surađivao sa županijama u provedbi različitih preventivnih programa koji će se prikazati u ovome izvješću i to izvješću dviju dalmatinskih županija, to je Splitsko-dalmatinske i Zadarska županija. Splitsko-dalmatinska županija je prostorno najveća jedinica lokalne uprave u Republici Hrvatskoj. Organizacija koja djeluje u području suzbijanja zlouporabe opojnih droga je Zavod za javno zdravstvo Splitsko-dalmatinske županije u okviru koje djeluje Služba za prevenciju bolesti ovisnosti, savjetovalište službe za prevenciju ovisnosti u Makarskoj, savjetovalište službe za prevenciju ovisnosti u gradu Hvaru, savjetovalište službe za prevenciju ovisnosti u Vrgorcu, savjetovalište službe za prevenciju ovisnosti u Imotskom, služba športske medicine, uredi centara za socijalnu skrb na području županije, crveni križ savjetovalište, Reto centar, zajednica "Čenakolo", Zajednica Pape Ivana XXIII, Zajednica "Susret", "Most", "Novi život", Liga za prevenciju ovisnosti, San Patriđano udruga roditelja, "Help", "Novi put" Sinj, "Život je više", Udruga "Budi svoj" Supetar, Udruga roditelja zajednice i susret i još druge udruge. Evo po ovima je jedan pokazatelj kako se u zadnje vrijeme, kako su organizirane te udruge i da ih je evo sve više. I na području županije provelo se niz preventivnih programa u cilju edukacije i savjetovanja učenika, roditelja i ostalih subjekata uključenih u predškolski, školski sustav. Nadalje, rad s rizičnim skupinama je rano otkrivanje i adekvatan tretman, pomažu u sprječavanju nastanka i razvoju bolesti. Centri za socijalnu skrb provodili su mjere obiteljsko-pravne zaštite prema rizičnoj skupini djece i mladeži te rizičnim obiteljima. Ukupan broj ovisnika koji su bili u tretmanu službe za prevenciju ovisnosti i izvanbolničko liječenje ovisnosti tijekom 2007. godine, bio je 902 od čega 776 osoba zbog problema s opijatima i 26 zbog ovisnosti ili eksperimentiranja s ostalim drogama. U 2007. zabilježen je jednak broj osoba u tretmanu službe kao i u 2006. godini. Broj liječenih opijatskih ovisnika je u 2007. u odnosu na 2006. povećan za 1,58% dok je broj liječenih ovisnika ostalih droga smanjen za 6,6% Za Zadarsku županiju, na području županije djeluju slijedeće zdravstvene i socijalne ustanove, nevladine udruge u području suzbijanja zlouporabe opojnih droga, Zavod za javno zdravstvo Zadarske županije, Opća bolnica Zadar, psihijatrijska bolnica Ugljan, Centar za odgoj djece i mladeži Zadar, Centar PSP Zadarske županije, Centar za socijalnu skrb, Hrvatski crveni križ, Gradsko društvo Zadar, Caritas Zadarske nadbiskupije, Udruga "Porat", Udruga apstinenata za pomoć pri resocijalizaciji i druge udruge. Sve aktivnosti koje pokreće Zadarska županija prvenstveno su preventivne prirode no županija se nastoji uključiti u provođenju sekundarne i tercijarne prevencije putem sufinanciranja programa iz tih područja. Održavane su javne tribine na temu aktualni problemi vezani za bolest ovisnosti, rehabilitaciju, resocijalizaciju i društvenu reintegraciju ovisnika o drogama. Organizirana su po školama predavanja za roditelje na temu kako prepoznati da dijete uzima droge. U rad Povjerenstva za suzbijanja zlouporabe opojnih droga uključeni su i Prekršajni sud u Zadru, Ured Državnog odvjetništva u Zadru, te Policijska uprava zadarska. Okrivljenici kojima je izrečena zaštitna mjera odvikavanja od ovisnosti po pravomoćnosti rješenja se upućuju u Zavod za javno zdravstvo, službu za prevenciju. U 2007. godini bilježi se veći broj novoregistriranih ovisnika, ali s trendom smanjenja broja novoregistriranih ovisnika o opijatima, dok je broj novoregistriranih konzumenata ostalih psihoaktivnih sredstava povećan. I sada u svezi s ovim utrošenim financijskim sredstvima za provedbu nacionalnog programa. Vidi se da je u 2007. godinu u odnosu na prijašnje godine povećan je iznos sredstava u državnom proračunu koji je utrošen na provedbu mjera suzbijanja zlouporabe opojnih droga. I na kraju, izvješće o provedbi projekta resocijalizacije pokazuje da se on počeo provoditi. … [[Upadica se ne razumije.]] Evo na kraju u potpunosti prihvaćam navedeno izvješće.
Hvala. Na redu je uvaženi zastupnik Stjepan Kundić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, tajniče, kolegice i kolege. Evo ga ja ću se držati samo nekih naglasaka iz ovog super izvještaja na 142 stranice, pa ću samo staviti naglaske, jer su sve brojke uglavnom već rečene. Kao prvo, ono što sam uočio da sva resorna ministarstva aktivno su provodila mjere nacionalne strategije akcijskog plana suzbijanja opojnih droga. Rezultati su zadovoljavajući, osobito u osnaživanju partnerske suradnje i koordinacije među svim nositeljima mjera na nacionalnoj i lokalnoj sredini. Također uočljivo je stabilno funkcioniranje službi za prevenciju i izvanbolničko liječenje ovisnosti u svim županijama, što se ogleda u tome da sve dulje uspijeva zadržati ovisnike u tretmanu i pružiti im advekatan oblik liječenja. Također ono što je uočeno to je bolja koordiniranost i učinkovitost sustava u cjelini, aktivnije uključivanje lokalne uprave u provedbu suzbijanja zlouporabe opojnih droga na njihovom području te veći broj preventivnih i edukativnih aktivnosti koje se u sklopu odgojno-obrazovnog sustava provode u cijeloj Hrvatskoj. A što se tiče terapijskih zajednica, a samim tim i udruga koje se bave suzbijanjem zlouporabe opojnih droga, očigledno je da postoji potreba ulaganja dodatnih napora usmjerenih na poboljšanje kvalitete usluga i programa, koji se provode u nevladinom sektoru kako bi se ostvarile neke od ključnih smjernica sveukupne nacionalne politike na području suzbijanja zlouporabe opojnih droga, a koje proizlaze iz nacionalne strategije suzbijanja zloupotrebe opojnih droga za 2006. do 2012. godinu. Između ostalog to je prvenstveno unapređenje kvalitete tretmana i psihosocijalne rehabilitacije u terapijskim zajednicama, stručnih i etičkih načela rada u njima, te stvaranje mreže terapijskih zajednica u Republici Hrvatskoj koja će biti dio cjelokupnog zdravstvenog i socijalnog sustava skrbi o ovisnicima o drogama. Teškoće u provedbi projekta resocijalizacije dijelom su povezane i s rokovima provedbe koji su počeli nakon njegovog predstavljanja u javnosti, svibnju 2007. godine, a dijelom s nedostatkom koordinacije i povezanosti institucija na lokalnoj razini, ali i njihovim nedovoljnim znanjem o projektu. Nužno je po regionalnom načelu organizirati edukacije za sve nositelje uključene u provedbu projekta kako bi u tim edukacijama mogli sudjelovati svi stručni djelatnici nevladine organizacije uključeni u njegovu provedbu, te kako bi među nositeljima uspostavila partnerska suradnja u provedbi projektnih aktivnosti. Još jedino gospodin Grubišić, ja ću ga pokušati sad malo korigirati. Strana 136 pa ću mu pročitati pasus u kojem se, on je rekao da nisu dovoljna sredstva upotrebljena, a u kojoj piše da na osnovi ocjene stručne radne skupine ured je financirao ukupno 14 projekata udruga koje su različite oblike pomoći u resocijalizaciji pružile za ukupno 300 ovisnika o drogama, a ukupna utrošena financijska sredstva državnog proračuna za 2007. godinu za provedbu projekta s pozicije ureda bila su milijon i 65 tisuća kuna. Naravno da ću podržati ovaj izvještaj.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zloporaba droga je kompleksan medicinski i društveni fenomen sa brojnim zdravstvenim, ekonomskim i društvenim posljedicama za pojedinca, obitelj i zajednicu, a smrtnost među uživaocima psihoaktivnih droga je nekoliko puta veća od iste populacije iste životne dobi. I samo nekoliko podataka koji ilustriraju ovu problematiku. Dakle onih 150 umrlih tijekom 2007. Oko 3 tone heroina godišnje na hrvatskom tržištu su u opticaju. Milijardu i 600 milijuna kuna to crno tržište prometa ostvaruje, 859 do 950 novih ovisnika godišnje o heroinu se registrira. Dakle, uistinu dovoljno govori samo za sebe. Ključni dokumenti koji reguliraju ovo područje, dakle su ta nacionalna strategija i akcijski plan, ali naravno i terapijske smjernice liječenja metadonom i buprenorfinom. I sad ova nacionalna strategija koja je pred nama, u kojoj je puno toga rečeno uistinu nema potrebe ponavljati, ali je sigurno registar taj temeljni dokumenat koji to ilustrira, koji i sad na neki način od 80-tih godina prošlog stoljeća formiran na temelju prijava svih, dakle od primarne zdravstvene zaštite, bolnice i svih institucija itd., koji danas eto broji 25 tisuća 720 registriranih, 7 tisuća i 400 i … [[Govornik se ne razumije.]] i 64 koji su liječeni. I potrebito je spomenuti da je od '95. do 2007. usedmerostručen broj liječenih o, dakle o ovome dijelu liječenih ovisnika. Isto je važno spomenuti, posebno mjesto naravno zaslužuje liječenje i prevencija. Liječenje se radi u specijalnim bolničkim odjelima za detoksikaciju bolnički odjeli, ali posebno u izvješću se mjesto daje izvanbolničkom liječenju koje utemeljeno u županijskim zavodima za javno zdravstvo i uistinu koje je učinkovito i na neki način ovdje apostrofirano. Dakle, vrlo je bitno i bito je u tom dijelu isto tako istaknuti ulogu terapijskih zajednica koje je spomenuo kolega Rožić koje isto tako dakako imaju svoju ulogu i funkciju, što je vrlo važno. I možda samo da se ne ponavljam na kraju je potrebno sigurno spomenuti segment projekta provedbe resocijalizacije ovisnika. Naime, Vlada je 2007. donesla taj model glede tih ovisnika koji su proveli određeni proces dakle liječenje itd. koji naravno uz sve te momente ide tako kako ide. I ono što je rečeno dakle ovo je izvješće sveobuhvatno iscrpno, ali naravno i objektivno, te kaže moramo raditi još. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Čovjek može biti ovisan o mnogo čemu, na žalost danas govorimo o najtežoj ovisnosti, a to su psihoaktivne droge. Čuli smo dilemu dali početi u vrtiću. Ja sam u grupi onih koji smatraju da prevencija počinje u vrtiću, a završava u domu za umirovljenike. Droga je inače put bez povratka. Čovjek uzme drogu, nakon toga droga traži drogu i u konačnici droga uzme čovjeka. Najčešće se tako događa. U izvješću ima puno brojki, ja ih neću ponavljati ali ću istaknuti dvije koje smatram jako bitnim. Čuli smo da je u 2007. godini broj ukupno liječenih osoba povećan za 0,5%, dok je 2006. to povećanje bilo 12% i onda smo čuli različita tumačenja dali je to dobro ili je to loše. Ja smatram da je to jako loše. To znači da nismo uspjeli obuhvatiti dovoljno ovisnika i uključiti ih u liječenje, jer moramo znati da na jednog liječenog ovisnika prijavljeno u sustav dolazi u pravilu četiri koja su i dalje na ulici. Prema tome, poznavajući taj podatak mi imamo jako puno još uvijek ovisnika koji su na ulici i ne možemo se zadovoljiti i reći da je podatak da je ove godine manje uključeno u sustav dobar podatak. To je loš podatak i moramo se potruditi da on bude veći. Drugi podatak koji je vrlo zabrinjavajući je da prvo uzimanje droge bilo koje je sa 15,9 godina, iskustvo sa heroinom 20 godina, a prosječna dob prvog dolaska na liječenje 25,7 godina. Što to znači? To znači da mi u zajednici u obitelji, u školi 10 godina nismo u stanju prepoznati da imamo ovisnika. Dakle, 10 godina prođe od prvog kontakta sa drogom do početka liječenja. To je u skladu i sa prethodnim mojim zaključkom da jedan od temeljnih prioriteta borbe sa ovisnošću mora biti što ranije uključivanje što većeg broja ovisnika u sustav liječenja. To je svakako velika uloga obitelji i tu je ono što svakako opet moram ponoviti po tko zna koji put, kada ćemo napokon imati zdravstveni odgoj od vrtića preko škola, koji bi trebao riješiti puno problema o kojima smo danas govorili o tome kako provoditi prevenciju. Jer znate kako se provodi prevencija ovog trenutka u školama, dakle postoji školski preventivni programi i oni su jedna točkica, jednom godišnje netko dođe, održi jedno predavanje i on je miran, riješio je preventivni program, riješio je prevenciju u školama u onom dijelu koji se tiče obaveznog preventivnog programa u školama. Prema tome, to je loše i tu se treba učiniti jedan puno kvalitetniji iskorak da bi prevencija bila kvalitetnija nego što je bila do sada. Danas nismo puno čuli o programima smanjenja štete koji su izuzetno značajni, dakle kod dijela ovisnika koje nismo uspjeli privoliti na liječenje, potrebno je provoditi programe smanjenja štete i tu je civilno društvo izuzetno značajno. Nadam se da će podrška koja će ići iz ovog ureda kroz financiranje takvih projekata biti bolja nego što je bila do sada. Govorilo se o terapijskim zajednicama ima ih koliko ja znam 9 u Hrvatskoj, 33 kuće. Apsolutno nedovoljno i naravno što je sljedeći prioritet u rješavanju ovog problema. Posebno želim naglasiti da je sigurno poražavajuća činjenica da je "Džoint" tri puta jeftiniji od soka u kafiću. Prema tome, izazov prevencije tu je još veći i posebno razlog zadovoljstvu je ovo novo osnivanje Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala koji će sigurno u svom dijelu imati veliki zadatak smanjivanja dostupnosti droge koja je ovog trenutka vrlo, vrlo, vrlo dostupna u bilo kojem dijelu gdje se kreću mladi ljudi. Što se tiče financijskih sredstava, čuli smo da je iznos koji je predviđen, po nekima je dovoljan, po nekima nije. Pa evo ja ću vam reći da je grad Rijeka kao primjer jednog kvalitetnog programa u gradu Rijeci se provodi 17 preventivnih programa, već sada osigurao za 2008. godinu 30% više sredstava za preventivne programe koji trebaju omogućiti uspješniju prevenciju bolesti ovisnosti, pa evo ja pozivam državnog tajnika da i oni u svom proračunu osiguraju 30% više sredstava nego što su bili predviđeni ove godine i na taj način da doprinos konkretan u unapređenju prevencije bolesti ovisnosti u Republici Hrvatskoj. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa izvještaj koji je pred nama je izvješće koje vrvi statistikom. Imamo 141 stranu izvješća od toga gdje se šta događalo, kud se šta događalo. Međutim, izvješće šalje neke poruke koje bi ovdje trebalo javno izreći, a poruke da nam stanje na polju suzbijanja zloupotrebe opojnih droga nije kao što bi mi htjeli, nije onako dobro kao što bi se moglo iščitati iz samih izvještaja koje imamo. Ono što se vidi, vidi se da je Ured za suzbijanje droge Vlade bio prijašnjih godina bio puno aktivniji i puno ga se vidjelo na javnoj sceni, nego što ga vidimo u proteklim godinama, što govori o njegovom manjem radu ili možda o drugačijem načinu rada. Ja ne bih o tome sudio, ali činjenica je da ured nije tako prisutan onoliko koliko bi sam po sebi trebao. Isto tako vidljivo je da su se načela rada u prevenciji u suzbijanja droge na neki način promijenila. Promijenila su se i sa osobom koja vodi sada ured, za razliku od osobe koja je vodila ured prije, pa bi možda trebalo i na tom tragu vidjeti dali je to dobro što se napravilo, odnosno dali je to način na koji trebamo krenuti dalje ili se vratiti drugačijem modelu koji je ipak davao nekakve bolje i drugačije rezultate. Naime, 2007. godine bilježimo najveći broj umrlih od, umrlih povezanih sa zloupotrebom psihoaktivnih droga do sa da. To se komentira, razlog je bolja povezanost sa Ministarstvom unutarnjih poslova mislim da bi jedna dubinska analiza dati nam razloge zbog čega bilježimo svake godine sve veći i veći broj umrlih. 2002. godine smo imali 93, 2005. 115 a 2007. 150. Isto tako, jedan od uzroka smrti je predoziranje, međutim isto tako u dvadeset posto slučajeva imamo ostale bolesti. Tu bi trebalo obratiti pažnju na krvlju prenosive bolesti i sve ono što uzimanje heroina i ovisnost o igli nosi u zdravstvenom sustavu. Ovdje meni u izvješću fali taj dio koji bi govorio o tome što i kako se u sustavu zdravstva tretiraju ovisnici odnosno na koji način ti ovisnici imaju svoju skrb. Dalje što govori ovo izvješće, govori da nam u terapijskim zajednicama, znači zajednicama i udrugama koje se bave suzbijanje zloupotrebe opojnih droga svakim danom, svake godine bilježimo sve manje novopridošlih. Te zajednice same po sebi imaju dosta ovisnika u tretmanu, međutim bilježimo sve manji i manji broj novopridošlih ovisnika u sam sustav a isto tako koliko je meni poznato ne otvaraju se nove terapijske zajednice. U isto vrijeme bilježi se i sve manji broj ovisnika koji su upućeni na odvikavanje u inozemstvo. Sve to govori da kasnimo u tom sustavu i što je rekao kolega Jovanović da porast od svega 0,5% ne govori da smo mi bolji nego gori u tome da nam veliki broj ovisnika izmiče sustavu i ostaje ovisan o drogi, niti ne pokušava se odviknuti drogi. U jednom dijelu ovog izvješća kaže se da je vrijeme od kad se prvi put eksperimentira sa drogom do prvog ulaska u tretman deset godina i da je to nedopustivo dugo. To samo govori da sustav za sada ne prepoznaje dobro problem droge i da bi osim edukacijskih i prevencijskih kampanja koje su bile vidljive proteklih godina isto tako u ovo trebalo jako uključiti nevladin sektor i udruge koje su u svim zemljama koje su se bavile problemom droge i pokušajem suzbijanja droge bile jedan od glavnih oslonaca u prevenciji i suzbijanju droge. Jedno vrijeme, ja se sjećam, bila je jedna dobra akcija gdje su se u pojedinim gradovima na inicijativu udruga nevladinih dijelile šprice i igle. To je dovelo do drastičnog smanjenja broja ovisnika na hepatitisu B i ovisnika koji imaju hepatitis C. Pitanje da li ta kampanja je doživjela u Hrvatskoj, ja mislim da nije nego je bila ograničena na određeni broj gradova. Znači, preventiva suradnja sa nevladinim udrugama, jačanje terapijskih zajednica i što manje državne intervencije u sam sustav osim jasno represivnog aparata dovest će do toga da će izvješće biti bolje nego što je danas, tako da ja plediram da se razmisli o ulozi samog Ureda za droge, o preventivnim akcijama i ja bih volio da se što više jača nevladin sektor, znači udruge građana koje će donijeti do toga, do poboljšanja i unapređenja u ovom dijelu hrvatskog društva koje je takvo kakvo je ali mislim da ne možemo zatvoriti oči nad tim. Hvala lijepo.
I kao zadnji uvaženi zastupnik, ali to zato samo što se zadnji prijavio. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče. Čudan je naš odnos prema ovoj temi. Ovo izvješće podnosi Vlada Republike Hrvatske Hrvatskom saboru i tu je predviđeno da Vladu predstavljaju gospođa Kosor kao potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i njezin državni tajnik Stjepan Adanić te da Vladu predstavljaju Darko Milinović ministar zdravstva i njegovi državni tajnici. Zloupotreba droga nije samo zdravstveni problem a još je manje problem međugeneracijske solidarnosti. Premijer pompozno najavljuje rat organiziranom kriminalu a mi se ovdje ponašamo kao da zloupotreba droga nema ama baš nikakve veze s organiziranim kriminalom. Pa kad se raspravlja ovo izvješće ovdje bi morala biti Vlada in corpore, od premijera pa nadalje. Gdje je ovdje ministar unutarnjih poslova? Šta ovo nije problem Ministarstva unutarnjih poslova zloupotreba droge? Za Vladu očito ne jer ona čak ni ministra, čak ni državnog tajnika nije ni predvidjela da ovdje raspravlja i da predstavlja Vladu. Zato kažem da je odnos prema čudan. Čudno je i to da mi to sada raspravljamo kao zadnju točku dnevnog reda danas jer to očito za Vladu predstavlja toliko nebitan problem da se to može u 18 sati i 30 minuta raspraviti, umjesto da smo ovo raspravili jutros uz prisutnost većeg broja ministara. E sada, da vidimo da li ovo izvješće opravdava ovakav odnos Vlade prema ovoj temi. Prva uvodna rečenica glasi: "Prema svim pokazateljima posljednjih se godina u Republici Hrvatskoj povećala ponuda droga koja je postala i raznovrsnija a istodobno s tim povećala se i dostupnost droga što je prouzročilo povećan trend konzumiranja droga osobito među mladima.". Već iz prve uvodne rečenice vidimo da bitku gubimo. Prva uvodna rečenica pokazuje, govori direktno izravno da se povećava broj konzumenata osobito među mladima i da je povećana ponuda. Da vidimo kako je država na to odgovorila. Za Ministarstvo unutarnjih poslova čijeg predstavnika ovdje nema piše da je tijekom 2007. godine evidentirano sveukupno 7 tisuća 952 kaznena djela, 4,72% manje u odnosu na 2006. Pazite, s jedne strane u uvodnoj rečenici kaže da ima povećanu ponudu a s druge kaže da je ministarstvo za 4,7% evidentiralo kaznenih djela manje. To drugim riječima znači da je to ministarstvo u 2007. godini bilo za 4,72% lošije nego 2006. Bilo je neefikasnije jer pazite da je ponuda droge pala pa da je pala, pa da je pala i broj prijavljenih kaznenih djela bila bi stvar logična. Ali ovako ne. Ponuda je povećana a kaznenih djela je 4,72% manje evidentiranih. Kaže da su tijekom 2007. godine, to vam je na stranici 67 se bilježi smanjenje broja zaplijena za 7,1%. U prvoj rečenici imamo povećanu ponudu, a uspjeli smo zaplijeniti 7,1% manje. Pa da nije smijenjen već ove rečenice bi bile dovoljne da se traži smjena već bivšega ministra. Da vidimo kako je išlo s tim prijavama. Za osnovni oblik kaznenog djela, to je posjedovanje. To je ono posjedovanje za vlastitu upotrebu. Prijavljeno je 20% više nego u prethodnoj godini. A tih, to, taj najblaži oblik zapravo predstavlja 73,6% svih inkriminacija. To je ono što smo govorili da će statistika se svesti na, ili efikasnost sustava biti prikazana kroz pronalaženje konzumenata. 73,6. I tad smo govorili mi moramo znati tko nam je protivnik. Ako su nam protivnici konzumenti, ovisnici onda je ovo fenomenalan rezultat. Ali ako su nama protivnici organizatori, dileri, narkobosovi onda je ovo porazan rezultat. Ali meni se čini da je za ovu Vladu, da su protivnici konzumenti. Pa zato i jesu ovdje doveli samo predstavnike Ministarstva zdravstva. Zato ovdje ni nema nikoga iz Ministarstva unutarnjih poslova jer narko bosovi za ovu Vladu ne predstavljaju problem kad je o drogi riječ. Za sve oblike kaznenog djela izrečene su sankcije prema 3 tisuće 971 osobi. Ali pazite za najteži oblik osuđeno je kaznom zatvora 45 osoba. To je taj omjer. 3 tisuće 971 kažnjena ali samo 45 za najteži oblik, a među tih 45 nema nijednog narko bosa. Taj najteži oblik to su dileri. To je ono što je ministarstvo uspjelo uloviti. Kad je uhvatilo kojeg s vrha piramida te, s vrha te piramide u tom lancu prodaje droge? Kad? Koga? Kad su uhvatili Cvika onda im je pobjegao iz auta policijskog. Jer kažnjen netko u toj policiji? Nitko. Nitko. Možda su i pohvaljeni. Zadnje. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Gdje vam je tu ministar Primorac? Jer ovo nije problem edukacije. Što je sa zdravstvenim odgojem? Zašto taj zdravstveni odgoj već nije uveden u škole? Znate koliko se uči o ovisnostima? O svim ovisnostima. Znači alkohol, nikotin, droga. U jednom nastavnom satu obrađeno je na pola stranice udžbenika. U jednom nastavku satu u cijeloj osnovnoj školi, ne znam peti ili šesti razred. To je sva edukacija osnovnoškolaca. Pa zdravstveni odgoj mi morao kroz svih 8 godina osnovne škole o tome govoriti, a nije uveden jer ministar Primorac se ne može dogovoriti koji oblik ovog seksualnog odgoja po kojem programu da radi? I to traje tako već godinama što se on ne može odlučiti. I sad uopće nemamo zdravstveni odgoj pa ne učimo ni ... [[Govornik se ne razumije.]] Pa nemojmo se onda čuditi što nemamo povećanje upotrebe nikotina kod tinejdžera dakle duhanskih proizvoda kod dječaka za 5, kod djevojčica za 4%. Pa ne treba se čuditi tome. Pa šta je ministar Primorac radio sve ovo vrijeme? Upozoravamo i upozoravamo. Kao da sjedi na ušima. Nećete prihvatiti svoju odgovornost. Odgovornost što nema zdravstvenog odgoja u školi je odgovornost ministra Primorca. Prema tome ne moramo se čuditi povećanju, ne moramo se čuditi prvoj rečenici da je povećana dostupnost što je prouzročilo povećan trend konzumiranja osobito među mladima kad se mi u ovom Saboru odnosimo prema tom problemu tako da ga raspravljamo u 8,41 i kad se Vlada prema tome odnosi tako da je poslala ovdje tri državna tajnika i da za nju to nije problem organiziranog kriminala. Hvala.
Zahvaljujem. Ova točka dnevnog reda je došla po redu kako je bilo i predviđeno. Ni prije, ni prije ni poslije … … [[Upadica se ne razumije.]] uvaženi zastupniče. A sad idemo na ispravke netočnih navoda. Najprije uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. U nizu netočnih navoda kolege Stazića koji je valjda čitao natraške ovo izvješće ja bih spomenuo sljedeće. Vlada nije rekla da će ovdje biti 5, 6 predstavnika samo na glavnoj sjednici nego i na radnim tijelima i zbog toga je takav broj kolega predstavnika Vlade. Netočno je da odnos Vlade prema ovoj problematici loš jer tri predstavnika Vlade sjede ovdje što dokazuje itekako veliku pažnju koju Vlada o ovom problemu polaže. Kaže da smo bitku s drogom izgubili prema prvoj rečenici gdje se kaže da je upotreba droge porasla. Upravo obrnuto. Zbog te prve rečenice i dobrih pokazatelja koji slijede nakon toga se pokazuje da je Vlada dobro radila. I na kraju smanjen broj zapljena nije loš jer je, jer je uz smanjen broj zapljena zaplijenjena količina veća nego ijedne godine ranije. Ali morate čitati tablice.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
… [[Govornica se ne razumije.]] Zašto me isključujete? … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo gospodin zastupnik je u svojoj raspravi o ovoj izjavi rekao niz netočnosti i rekao da danas nema ovdje nikoga iz Ministarstva unutrašnjih poslova. Da nema ministra unutarnjih poslova i da u ovom izvješću se zapravo pitanje postavio da jel' se tu gledaju konzumenti neprijatelji? To nije točno. Ja bih vam rekla da nije razlog što je nedolazak ministra unutarnjih poslova ali ja ću vam reći i podsjetiti što je točna činjenica. A to vam je, sjetite se da je 2000. ministar unutarnjih poslova Šime Lučin prednjačio pušenju jointa na Trgu bana Jelačića i upravo te konzumente poticao na trošenje droge čim više i uživanje tih narkotika. To vam je točno i nemojte se lažno predstavljati javnosti jer znamo što je pod kožom.
Imamo jednu povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Po članku 209. ministra Lučina nisam u osnovnom izlaganju spomenuo, pa prema tome, ne znam kako se može ispravljati bilo što u vezi s ministrom Lučinom kojeg nisam spomenuo. A oprostite, ako ovdje vidimo ministra unutarnjih poslova onda je moj navod uistinu netočan. A ako ovdje ministra unutarnjih poslova nema onda je ovo zloupotreba ispravka krivog navoda i ja bih molio da izreknete za to sankciju.
Zahvaljujem. Zahvaljujem. Bez dobacivanja molim vas iz klupe! Privedimo ovu raspravu dostojanstveno kraju. Slažem se da je uvažena zastupnica nije bio ispravak netočnog navoda onako kako to naš Poslovnik predviđa. Međutim, uvaženi zastupniče, a koji se to drži kod ispravka netočnog navoda točno Poslovnika?
Ja.
Joj, ne bih rekel.
Kad imam repliku dignem repliku kad hoću replicirati.
Imamo jednu, molim vas uvažena zastupnica ne dobacujte iz klupe! Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Željko. A pardon, još jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Borislav Matković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo, nisam imao nakanu ništa govoriti u svezi s ovom temom, jer sam mislio da je pogreška odnosno netočan navod kolege Stazića prvi puta bio lapsus. Dakle, možda nepoznavanje. Ali ponoviti ga dva, tri puta znači da ste baš pogriješili govoreći o tome da bi trebalo uvesti zdravstveni odgoj u škole. Pa mislim to je notorno nepoznavanje činjenice da u školama se uči tjelesna i zdravstvena kultura je predmet. Tako se zove. To je predmet koji se zove tjelesna i zdravstvena kultura, dakle. Pa molim vas lijepo, ako ćemo govoriti o odgoju, kulturi, pa ista je stvar. Pa čekajte malo!
Zahvaljujem. I sad smo došli na repliku, uvaženi zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, drago mi je da sam se javio za repliku koja se tiče dvije činjenice o kojima je govorio kolega Stazić, o koordinaciji rada svih koji trebaju rješavati probleme ovisnosti, jer to zaista nije zdravstveni problem i edukaciji. Ja sam bio dvije godine predsjednik Povjerenstva za prevenciju ovisnosti grada Rijeke gdje je upravo suradnja policije, odvjetništva, socijalnih službi, grada pokazala kako se može učinkovito boriti sa problemom ovisnosti. A školski preventivni programi koji su apsolutno neadekvatni nisu kolegice i kolege programi gdje se priča djeci o drogi. Kroz zdravstveni odgoj se djecu treba između ostalog učiti kako rješavati konflikte, kako pomoći kolegi koji, učeniku koji ima problem ovisnosti. Učiti ih komunikacijskim vještinama, tako se prevenira ovisnost. Ne pričom o drogi.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Ti školski preventivni programi kao što ste i u svojoj osnovnoj raspravi rekli kolega Jovanoviću svodi se na to da jedanput godišnje netko dođe da nešto priča o drogi i tu je kraj. Što se pak tiče zdravstvenog odgoja u okviru kojeg bi se to trebalo raditi moramo podučiti neke kolege u sabornici kad već ispravljaju tuđe netočne navode, a neke moramo i odgojiti, ali sumnjam da ćemo u tome uspjeti. Kad već govorimo o zdravstvenom odgoju onda bismo morali znati kad ispravljamo navodno tuđi netočan navod morali bismo znati činjenice. Zdravstveni odgoj predaje se eksperimentalno u tridesetak škola u Hrvatskoj koje su to prihvatile. U drugima se ne provodi zdravstveni odgoj, a ministar Primorac sad čeka evaulaciju tog eksperimentalnog provođenja zdravstvenoga odgoja da bi konačno donio odluku ili ne donio odluku. Poznajući ga možda i neće donijeti odluku, da zdravstveni odgoj uvede kao normalni predmet. Mogao je taj program donijeti i sam kao što je donesen program iz matematike. Nije. Zašto nije? Pitajte njega a ne mene.
Zahvaljujem. Time smo završili sa raspravama i pojedinačno i predstavnik Vlade uvaženi Ante Zvonimir Golem, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Evo na kraju današnje egzekucije, zahvaljujemo na ovoj diskusiji. Naime, meni je ovo u ime Vlade četvrto godišnje izvješće o provedbi Nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja droge i mogu na kraju ovoga reći samo da u ove četiri godine svake godine kada se gledaju ti podaci da se ustanovljava da situacija ipak ide prema boljem. Svaki puta kažemo da nikada nećemo biti zadovoljni dok god postoji ovisnost i to je jasno da je to tako. Međutim, treba reći da se napori ulažu i da napori koji se ulažu daju određenog ploda. Ne mora se ovdje licitirati sada oko toga tko je trebao ovdje predstavljati tko nije, zato što u ovoj Vladi se radi jedinstveno na toj strategiji i imamo i tu bih pohvalio i posebno naznačio da usprkos toga što je čelna osoba Ureda za suzbijanje opojnih droga i zlouporabe opojnih droga što je napustila tim taj ured radi izrazito kvalitetno. Tu je i gospođa koja u uredu vodi itekako i ovo izvješće koje nije po kvaliteti ništa manje nego što je bilo svih ovih proteklih godina i isključivo je njihova zasluga u koordinaciji rada svih resora hrvatske Vlade na borbi protiv korupcije. Tako da se nadam da evo i ove diskusije koje su pokazale, koje su izrazito kvalitetne da se odmah razumijemo potiču od jednog ovako kvalitetnog izvještaja iz kojeg se daju iščitati i sve ove, pa i kritike, pa i dobre stvari koje su učinjene i onda se nadamo da će ovakav jedan, ovakvo izvješće biti prihvaćeno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Time bi zaključili današnju sjednicu, s time da vas upozoravam da sutra nastavljamo sa točkom 6. To je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, prvo čitanje, P.Z. br. 112. Predlagatelj zastupnica Dragica Zgrebec. Iza toga planiramo da bi se sukladno zaključku Hrvatskog sabora od 10. listopada 2008. godine i najave predsjednika Vlade ministar pravosuđa i ministar unutarnjih poslova obratili Hrvatskom saboru i izvijestili o do sada poduzetim i planiranim aktivnostima u borbi protiv korupcije i organiziranog kriminala, te unapređenju fizičke i pravne sigurnosti građana Republike Hrvatske. Želim vam ugodnu i laku noć i vidimo se sutra u 9,30.
5. Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe opojnih droga u Republici Hrvatskoj za 2007. godinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o provedbi Nacionalne strategije Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe opojnih u Republici Hrvatskoj za 2007. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovo Izvješće je prihvaćeno većinom glasova 106 glasova za, 7 suzdržanih i 1 protiv.