Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. S obzirom na ovu situaciju oko tajnih službi, oko prisluškivanja, svega ja u ime kluba HDZ-a tražim stanku od pola sata.
Dobro. Poštovani zastupnik Igor Dragovan.
U ime kluba SDP-a tražim stanku 10 minuta.
Hvala. Ima li još zahtjeva? Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Na tom tragu i ja tražim isto stanku od 15 minuta.
Hvala. Ima li još zainteresiranih? Konstatiram da nema. Dajem stanku 15 minuta. Hvala lijepa. Vidimo se u, sad je 35, 15, u 9.50. Hvala lijepa. Poštovani kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici možemo čuti predstavnike klubova koji su tražili stanku. Prvo je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani kolegice i kolege. Klub HDZ-a zatražio je stanku kako bi izrazili svoje nezadovoljstvo i zabrinutost zbog velikog skandala i afere koja potresa sustav nacionalne sigurnosti. Zbog razmjera te afere, razmišljali smo tražiti dolazak premijera Milanovića ovdje u Hrvatski sabor da izvijesti Hrvatski sabor, ali i cjelokupnu Hrvatsku javnost o uzrocima, ali isto tako o načinu prevladavanja ove krajnje neugodne situacije u ovom prevažnom sustavu za sigurnost svih građana Republike Hrvatske. No, nakon jučerašnje tiskovne konferencije koju su sazvali predsjednik države i predsjednik Hrvatske vlade i svega što je tamo izgovorio predsjednik Hrvatske vlade Milanović zaključili smo da je bolje za sustav nacionalne sigurnosti da on što manje govorio. Jer izvrtanjem činjenica i banaliziranjem događaja samo dolijeva ulje na vatru i ne pridonosi smirivanju situaciju i utvrđivanju istine o tom skandalu. Pitanje je, podržava li gospodin Milanović zakonitost u radu svih sudionika u sigurnosnom sustavu ili želi stvoriti policijsku državu? Nekoliko je važnih pitanja na koja će premijer Milanović morati dati odgovor. Između ostalog zašto kao predsjedavajuće Vijeće za nacionalnu sigurnost nije sazvao niti jednu sjednicu vijeća od početka svog mandata? Zašto nije donio godišnje smjernice o radu sigurnosnih službi i program rada sigurnosnih službi i cijelog sigurnosnog sustava? Zašto je smijenio čelnika Ureda vijeća za nacionalnu sigurnost koje je ispunilo svoju zakonsku obvezu provođenja nadzora nad operativno tehničkim centrima? I o tim nalazima i o nalazima koje su utvrdili izvijestio predsjednika i premijera što je njegova zakonska obveza. Ukoliko je točno da je policija zatražila ispis telefona ravnatelja sigurnosno obavještajne agencije gospodina Buljevića je li i ministar Ranko Ostojić ispunio svoju zakonsku obvezu o toj namjeri ili činjenici da su zatražili ispis telefona ili broja telefona od gospodina Buljevića? Je li odmah upoznao predsjednika i premijera jer mu je to zakonska obveza? Banaliziranje mjera izlista neće dati odgovor na ta pitanja kao što spominjanje kontakata šefova SOA-e u kontekstu povezanosti sa kriminalcima, ne može zamagliti da smo od zemlje sa uređenim sigurnosnim sustavom, o čemu govore sva izvješća, svih službi, pa i nadzor tog resora, pokazali su da nije bilo nepravilnosti i da su do sada radili u skladu sa zakonom. O tom svjedoče i nadzori inspekcijskih timova za sigurnost NATO-a i Europske unije koji su sa, koji su sigurnosnom sustavu dali najvišu moguću ocjenu. Zbog svega navedenoga klub HDZ-a sukladno članku 91. Ustava pokrenut će osnivanje istražnog povjerenstva za utvrđivanje svih činjenica važnih za prevladavanje ove novonastale situacije. Inače, bilo bi uobičajeno i da se primjenjuje praksa Europske unije već bi ministar unutarnjih poslova podnio ostavku, ili bi premijer zatražio njegovu ostavku zbog razmjera ove afere i svih okolnosti koje su do nje doveli. Hvala lijepa.
Hvala i vama. A klub SDP-a i poštovani zastupnik Igor Dragovan.
Naš je interes da službe rade u skladu sa zakonom i da se nadziru u skladu sa zakonom, to je demokratski interes građana Republike Hrvatske. Ja ne znam koje su vaše metode i kako ste do sada postavljali te stvari, ali to su demokratski standardi i mi ćemo ih se pridržavati i mi ćemo ih graditi u Republici Hrvatskoj. 9 mjeseci su ljudi na odgovornim mjestima u obavještajnoj zajednici imali potpuno povjerenje Vlade Republike Hrvatske i ono što je došlo do određenih promjena, došlo je u skladu sa zakonom jer su istekli mandati, nikakvih smjena nije bilo. Ono što je bitno za hrvatsku javnost je da je hrvatska javnost bila promptno, brzo i transparentno obaviještena o stvarima koje se događaju kroz press konferenciju ministra unutarnjih poslova i nakon toga kroz zajedničku press konferenciju predsjednika države i premijera. Ako se želi utvrditi prava istina, onda se to radi kroz parlamentarni nadzor i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora koji ima apsolutno sve zakonske ovlasti da provede kompletan nadzor što se između ostaloga i premijer i predsjednik u svojoj press konferenciji nekoliko puta spomenuli. A ako se želi praviti i dalje gužva, izvrtati činjenice, govoriti o nekim izvještajima za koje mi neki ne znam nismo ih vidjeli, vi ste ih možda čitali, ja nisam, onda se traži istražno povjerenstvo koje neće nažalost sukladno zakonu moći dobiti sve relevantne podatke iz jednostavnog razloga zbog stupnja tajnosti i što se neki dokumenti ne mogu deklasificirati na tu razinu. Izvješća od svih relevantnih sudionika u ovom slučaju su zatražena od strane Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, kao što znate tim odborom predsjeda predsjednik iz opozicije, odbor je sastavljen od svih članova klubova ovoga Sabora i on ima apsolutnu mogućnost i zakonsko utemeljenje da provede kompletan nadzor. To je ono što mi želimo, to je ono što ćemo mi napraviti i niti jedna stvar neće biti sakrivena od hrvatske javnosti što je uostalom vrlo jasno pokazano i samim javnim istupima i premijera i predsjednika. Prema tome, ostavlja se jedan dojam da u onom trenutku kada neki ljudi naprave krive poteze, a dobili su proteklih 9 mjeseci određeno povjerenje i kada dođe do toga da moraju otići, tada se pokazuje da su to bili stranački pozicionirani ljudi i da dižemo buku ne zbog interesa građana RH nego zbog određenih pojedinaca u obavještajnoj zajednici koji su sve ove godine bili pozicionirani kako su bili pozicionirani. Stojimo čvrsto kod toga i smatramo da je to demokratski interes hrvatskih građana da se jasno objavi kompletna istina, a to jedino isključivo možemo napraviti kroz Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. I ako ste možda niste informirani kao potpredsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost u vezi sa predsjednikom odbora dr. Tuđmanom smo dogovorili apsolutno i zatražili sva izvješća koja su potrebna. Još jedanput ponavljam vi govorite o nekim stvarima koji pišu po medijima, ja želim govoriti o relevantnim činjenicama koji će biti dostavljani sukladno Zakonu odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Slijedi klub IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Netko bi mogao reći gdje ima kako narod kaže dima tu ima i vatre. Ako je sve legalno, da netko je postavio pitanje zašto je smijenjen onaj tko je sve to učinio javnim. Međutim ja sebi postavljam pitanje, zar predsjednik države, zar predsjednik Vlade ne bi trebali imati svoje ljude u tim sustavima. Jasno, ako netko treba biti nervozan to bi prije svega trebali biti oni ovim smjenama koje će uslijediti iz krim miljea, ali meni je jasno da su nervozni i neki ljudi koji su u sustavu ali i neki ljudi koji su izišli iz sustava, a svo vrijeme su bili servisirani ili informirani od tog sustava što je u najmanju ruku jedno protupravno ponašanje. Ako je netko prekoračio ovlast, to se isto podrazumijeva, taj mora snositi konsekvence. Slušajući jučer predsjednika Josipovića, Milanovića ja vjerujem da se to nije dogodilo ali bez obzira što oni kažu kao što je malo prije govorio i predsjednik kluba SDP-a sve tvrdnje treba jasno provjeriti. Narod zaslužuje istinu, ja vjerujem da je istina na strani naših predsjednika. Možda je ovo još jedna istina ili jedan primjer da je vlast trebala promptnije djelovati. Promjene u toj SOA-i možda su trebale uslijediti pred 9 mjeseci, nova vlast, nova ekipa. Sada se vidi da ovo nečinjene naprosto košta. Koga košta? Prije svega košta aktualnu vlast. S druge strane nama je manje-više jasno da jedan obavještajni aparat nadzire onaj drugi što možda ne bi smio i da u trenutku kada se jedan osjeti ugrožen, a ovo je vrijeme kada dolazi do promjena na čelu SOA-e ovaj reagira, kako, tako da proziva drugi aparat odnosno preko njega proziva ljude iz aktualne vlasti. Obavještajni aparat devedesetih je bio pa ja ću reći jedan mehanizam političkog pritiska, gaženja ljudskih prava, zlouporaba. Danas je ne danas već 10 godina se on reformira, no vlast iz svega toga barem ja želim vjerovati treba izaći neokrznuta. Gospodin Bajić pred 7 dana za ovom govornicom je otprilike ustvrdio da su dvojica policijskih djelatnika USKOK-a ili policijskog USKOK-a srušili 3 od 4 akcije USKOK-a. pustili su onaj slučaj sa Medicinskog fakulteta. Da li su u ova dva, tri preostala slučaja npr. bili ljudi iz nekih velikih monopolnih tvrtki. Nekolicina tajkuna u ovoj državi je zapravo država u državi. Ja bih isto volio znati da li neki od njih imaju na linku ili da li plaćaju političare? Vrlo moguće. Gospodin Bajić je spominjao 1500 do 1700 prisluškivanih osoba, uglavnom iz onog krim miljea. Ovdje se u ovim istragama spominju barem u medijima stupovi društva. Nešto veliko je bilo iza scene. Da li će to ugledati svjetlo dana? Ostaje da se vidi. Kada je riječ o tajkunima, oni koji su stupovi ovi države sigurno neće biti ugroženi ovakvim mjerama. Bili bi ugroženi kada bi se netko drznuo isprobao reviziju pretvorbe i privatizacije. Ono što ja mislim da taj obavještajni ili represivni aparat ne može biti do te mjere autonoman da nad njime nema nikakvog nadzora pa da onda samo se kaže pa oni su profesionalci pa neka rade što im se svidi. Kada bi to bilo tako onda bi to sličilo totalitarnim ustrojima, a država Hrvatska to zasigurno nije niti smije postati. Sustav treba nadzirati, a bez nadzora jednostavno sve prijeti da se izrodi i na neki način u sebe uruši. I slažem se da treba otvoriti raspravu, treba otkloniti svaku sumnju da vlast nije u tome sudjelovala, ali isto tako treba pustiti da vlast kadrira kako ta tijela ne bi postala svemoguća, a jasno parlament i ostali trebaju te službe nadzirati. Slažem se da je ovo jedan od najozbiljnijih testova ove vlasti do sada, međutim isto tako reći ću ja osobno vjerujem i jednom i drugom predsjedniku.
Hvala lijepa. Završili smo raspravu prijavljenih klubova. Ovako bih rekao, dakle potvrđujemo da je Hrvatski sabor centralno demokratsko mjesto i demokratsko tijelo Hrvatske i hrvatskih građana, predstavničko tijelo hrvatskih građana i dobro je da dolaze inicijative, a svoje inicijative će uobličiti u oblicima koji su predviđeni Poslovnikom Hrvatskoga sabora. Ja bih samo još jednu napomenu rekao, iz članka 63. Poslovnika Hrvatskog sabora koji određuje i utvrđuje djelokrug i nadležnost Odbora za unutrašnju politiku i nacionalnu sigurnost, mislim da je to stavak 2. pa ću ga pročitat radi hrvatske javnosti: Odbor obavlja nadzor nad sigurnosno-obavještajnim agencijama u skladu sa zakonom, naročito u pogledu zaštite Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda te daje mišljenje o imenovanju čelnika sigurnosnih službi u skladu sa Ustavom. Dakle, poznate su mogućnosti što daje Poslovnik. Sada bismo poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici prešli na rad po utvrđenom dnevnom redu. Sada bismo poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici prešli na rad po utvrđenom dnevnom redu. To je - Prijedlog zakona o Registru birača, prvo čitanje, PZ br. 171 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta, prijedlog zakona primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, to su odredbe od 144. do 150. članka Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za pravosuđe, Odbor za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća tih odbora primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelje dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar Arsen Bauk, ministar uprave. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Želio bih najprije uvodno reći da ovaj zakon dolazi u prvo čitanje nakon što je Hrvatski sabor u prvom čitanju raspravio i Zakon o boravištu, odnosno zakon koji će zamijeniti sadašnji zakon o prebivalištu i boravištu građana. I u drugo čitanje bi ovaj zakon trebao doći nakon što Sabor raspravi i usvoji novi zakon kojim će se urediti pitanje boravišta ili prebivališta. Ja ću u raspravi koristiti termin prebivalište kakav je sad zakonski, a u ovome tekstu je termin trajno boravište tako da metodički dam to objašnjenje. Dakle prije svega želio bih podsjetiti na ustavne odredbe koje reguliraju dakle pitanje biračkog prava i prava glasa. Oni se nalaze u tri dijela Ustava, osnovno je u članku 45. koji kaže: Hrvatski državljani s navršenih 18 godina (birači) imaju opće i jednako biračko pravo u izborima za Hrvatski sabor, predsjednika Republike Hrvatske i Europski parlament te u postupku odlučivanja na državnom referendumu u skladu sa zakonom. Prema važećem Zakonu o popisu birača ovo u skladu sa zakonom imalo je određeno restriktivno tumačenje jer je tim zakonom jednoj skupini hrvatskih državljana s navršenih 18 godina oduzeto biračko pravo, a radi se o osobama kojima je oduzeta poslovna sposobnost. O tome nešto kasnije. Stavak 2.: U izborima za Hrvatski sabor birači koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj imaju pravo izabrati tri zastupnika u skladu sa zakonom. Dakle u drugome stavku ovoga članka uvodi se pojam prebivališta i to za one državljane koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Ne govori se gdje imaju prebivalište. U stavku 3. govori se: U izborima za Hrvatski sabor, predsjednika Republike Hrvatske i Europski parlament te u postupku odlučivanja na državnom referendumu biračko se pravo ostvaruje na neposrednim izborima tajnim glasovanjem pri čemu birači koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj ostvaruju biračko pravo na biračkim mjestima u sjedištima diplomatsko-konzularnih predstavništava Republike Hrvatske u stranoj državi u kojoj prebivaju. Dakle, osim ograničenja u stavku 2. i 1. uvodi se u Ustav još jedno ograničenje u smislu gdje mogu biti biračka mjesta izvan Republike Hrvatske. I četvrti stavak u izborima za Hrvatski sabor, predsjednika RH i Europski parlament te u postupku odlučivanja na državnom referendumu ostvarivanje biračkog prava RH osigurava i svojim državljanima s prebivalištem u RH. Dakle, u kontekstu biračkog prava prvi put se uvode državljani s prebivalištem u RH, koji se u doba izbora zateknu izvan njezinih granica tako da mogu glasovati u sjedištima diplomatsko-konzularnih predstavništava RH u stranoj državi u kojoj se nalaze ili na koji drugi način određen zakonom. Dakle, ovo su odredbe članka 45. Ustava RH koji u svom prvom stavku govori o općem i jednakom biračkom pravu, a u drugom i trećem stavku to opće i jednako biračko pravo ograničeno je državljanima koji nemaju prebivalište u RH, dakle dijaspori, ograničilo ga je na način koliko imaju pravo izabrati zastupnika i gdje i imaju pravo glasovati. To želim reći zbog toga što je pitanje glasanja hrvatskih državljana koji nemaju prebivalište u RH bilo jedno otvoreno pitanje u dogovorima oko promjene Ustava 2010. godine i ova norma stavka 2. i 3. je bio jedan kompromis političkih stranaka i političkih grupacija oko toga na koji način urediti dakle biračko pravo državljana RH izvan RH. Dodatno, o biračkom pravu govori i članak 15. Ustava koji u svom stavku 2., stavku 3. govori, dakle zakonom se može pored općeg biračkog prava pripadnicima nacionalnih manjina osigurati posebno pravo da biraju svoje zastupnike u Hrvatski sabor. O tome stavku Ustava također su se vodile velike rasprave. Hrvatski sabor je 2010. godine donio izmjene Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i nakon toga izmjene i dopune Zakona o izboru zastupnika za Hrvatski sabor koje je Ustavni sud pozivajući se na ovaj stavak Ustava ukinuo. I treća ustavna odredba koja govori o biračkom pravu nalazi se u članku 133. Ustava RH u Poglavlju – mjesna, lokalna i područna (regionalna) samouprava koji kaže dakle građanima se jamči pravo na lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu. Pravo na samoupravu ostvaruje se preko lokalnih odnosno područnih (regionalnih) predstavničkih tijela koja su sastavljena od članova izabranih na slobodnim i tajnim izborima na temelju neposrednog, jednakog i općeg biračkog prava. I ovo biračko pravo regulirano je u Zakonu o lokalnoj samoupravi, Zakonu o izborima članova predstavničkih tijela i Zakonu o izborima gradonačelnika, načelnika, župana itd. koji je građanima pravo glasa na lokalnim izborima odredio temeljem prebivališta. Dakle, ne mogu svi državljani RH ostvariti ovo pravo na lokalnim izborima nego temeljem prebivališta. To su dakle ograničenja ili okviri u kojima se morala kretati Vlada Republike Hrvatske prilikom predlaganja Zakona o registru birača. Dakle, ovime smo na neki način definirali okvir u kojemu smo mogli raspravljati o ovome zakonu u kojemu smo se mogli dakle kretati prilikom predlaganja i sada ću predstaviti na koji način smo uredili biračko pravo u ovome okviru koji sam dakle citirao Ustavom. Prvo, postalo je nekako uvriježeno uspoređivati popis birača i popis stanovnika. Kada govorimo o usporedbama u RH prema evidenciji MUP-a ima ukupno 5 milijuna građana koji imaju prebivalište u RH, a u isto vrijeme ima negdje 4 milijuna i 400 tisuća popisanih osoba u popisu stanovništva. Dakle, dolazimo do razlike od negdje 600 tisuća ljudi više u evidenciji prebivališta nego u popisu stanovništva. Dakle, tu su uključeni i maloljetni. Kada se gleda popis birača to proporcionalno pada udjelom maloljetnih pa je to negdje razlika između 400 i 500 tisuća. Naravno da je potpuno opravdana primjedba na ovu usporedbu da se popis birača i popis stanovništva vode po različitim metodologijama, što je točno. Međutim, u svim dijelovima RH i popis stanovništva i popis birača vode se po istim metodologijama pa je ipak u nekim dijelovima RH razlika između popisa birača i popisa stanovništva veća, a u nekim dijelovima RH razlika između popisa stanovništva i popisa birača je manja. O kojim se dijelovima radi? Bit ću vrlo otvoren radi se o dvije vrste ili dvije skupine dijelova RH i to jedna, jednom ću govoriti u jednom redoslijedu, jednom u drugom, jedna su dijelovi RH u kojima je prije rata većinski živjelo dakle srpsko stanovništvo koji su dakle ostali u evidencijama prebivališta, a stvarno se nalaze negdje izvan RH, dakle u BiH, Srbiji ili u prekomorskim zemljama. I druga je, dakle drugi dio područja o kojima govorimo su pogranična područja RH na granici s BiH u kojima sa druge strane granice živi u većini dakle hrvatsko stanovništvo od kojih vrlo velika većina ili skoro svi imaju i hrvatsko državljanstvo. Dakle, to su dvije skupine, to su dvije skupine područja u Republici Hrvatskoj u kojoj u najvećoj mjeri dolazi do te razlike između popisa stanovništva i popisa birača. I te činjenice se vrlo često koriste dakle, u političkoj raspravi pri čemu jedan dio političkog spektra naglašava područje u kojima su prije rata živjeli stanovnici srpske nacionalnosti, a drugi dio političkog spektra naglašava ova područja u kojima dakle uz granicu s Bosnom i Hercegovinom gdje sa druge strane granice živi većinski Hrvatsko stanovništvo. I naravno postoji neka područja u kojima ima i jedan i drugi, dakle slučaj i tu su naravno razlike najveće. Registar, odnosno popis birača ili registar birača je evidencija koja je ustvari ono što je sad popis birača, u kojoj se i dalje nalaze svi Hrvatski državljani. Zato što Ustav govori da su u registru birača, dakle da biračko pravo ostvaruju svi Hrvatski državljani s navršenih 18 godina. Sadašnji zakon rekao sam prepoznaje izuzetak osoba lišene poslovne sposobnosti, na što već imamo, dakle i zahtjeve civilnog društva i pravobraniteljice za osobe s invaliditetom da na drugačiji način reguliramo njihovo biračko pravo. I to je jedan okvir, dakle registar birača, okvir koji će ostati slični kao, sličan kao sada popis birača. Dok se, u Ministarstvu unutarnjih poslova i u policijskim postajama evidencija prebivališta na kojoj se temelji registar birača i koja je ustvari najveći problem u cijelome kolopletu, dakle pitanja oko popisa birača, dakle dok se ona ne sredi, kada se naravno donesu izmjene ili novi Zakon o prebivalištu. Na koji način regulirat, dakle biračko pravo? Nesumnjivo je, imao 3 ili 4 skupine državljana koji ostvaruju biračko pravo na različite načine. Jedan su Hrvatski državljani koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i oni su u jednoj evidenciji. Druga skupina su Hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i oni su u drugoj evidenciji i za njih se na drugačiji način ostvaruje biračko pravo. Treća skupina su državljani država članica Europske unije koji ostvaruju pravo na izborima, na lokalnim izborima, odnosno na izborima za predstavnička tijela. I četvrta skupina koji su podskup one prve skupine su, dakle pripadnici nacionalnih manjina koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj koji ostvaruju svoja, dakle dodatna prava glasa i to na izborima za Hrvatski sabor, na izborima za tijela izvršne vlasti u jedinicama lokalne samouprave tamo gdje ostvaruju pravo prema Ustavnom zakonu i ostvaruju pravo na glasanju za dakle, Vijeća nacionalnih manjina, također tamo gdje po Ustavnom zakonu i Zakonu o registru vijeća nacionalnih manjina ostvaruju to pravo. Za svake od tih, dakle skupina glasača predvidjeli smo na koji način će moć ostvariti svoje biračko pravo, a da pri tome nikome nismo oduzeli biračko pravo. Prvo što se tiče državljana Republike Hrvatske s prebivalištem u Republici Hrvatskoj. Predvidjeli smo, dakle da se u registar birača vode prema mjestu prebivališta. Obzirom na ove razlike koje sam govorio i svijest da u registru birača postoji veliki broj građana koji ne žive u Republici Hrvatskoj, koji već dugo nisu bili u Republici Hrvatskoj, a koji se nalaze u popisu birača za popis birača predvidjeli smo još jedan instrument kojim bi, dakle određeni broj građana, da bi ostvario svoje biračko pravo morao napraviti još jedan korak, a to je vađenje potvrde. To i sad postoji, ali sada ćemo to malo postrožiti. Dakle, u popis birača iz registra birača ulaze svi građani Republike Hrvatske koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i važeće osobne iskaznice. Njih ima negdje 3 750 000 što je puno realniji broj od sadašnjeg broja 4 100 000 koliko imamo u popisu birača u Republici Hrvatskoj. Na koji način preostalih 339 650 može ostvariti svoje biračko pravo? Na način ili da, dakle svoj status i svoje osobne dokumente dovede u skladu sa zakonom, dakle da ima važeću osobnu iskaznicu, što je neki minimum koji bi država trebala zahtijevati od pojedinca ili da na dan izbora ode u nadležni ured državne uprave, dobije potvrdu i temeljem te potvrde se iz registra upiše u popis birača. Postavlja se pitanje je li taj korak koji smo predvidjeli na neki način ograničavanje biračkog prava i da li time prelazimo crtu koja bi ovaj zakon dovela u rang neustavnog? Mi mislimo da nije. Naime, člankom 1. Zakona o osobnoj iskaznici propisano je što se dokazuje osobnom iskaznicom, ja ću ga pročitati : "Osobna iskaznica je javna isprava kojom građanin dokazuje identitet, što je bitno za glasanje, Hrvatsko državljanstvo što je također bitno za glasanje, datum i mjesto rođenja što je također bitno za glasanje zbog toga što se mora dokazati da se radi o punoljetnoj osobi, mjesto prebivališta i adresu stanovanja što je također bitno za glasanje." Jer su to sve, dakle sve i ni jedan drugi su uvjeti koji, dakle govore o tome gdje, kako i tko se ostvaruje svoje biračko pravo. Također članak 2.propisuje da su osobe starije od 16 godina dužne imati osobnu iskaznicu. Dakle svi glasači, svi birači su po zakonu dužni imati osobnu iskaznicu. I naravno ima još jedan stavak, da pravo na osobnu iskaznicu ima i osoba mlađa od 16 godina. I također sljedeći članci govore kada je građanin dužan zamijeniti svoju osobnu iskaznicu, dakle u slučaju promjene bilo kojeg podatka koji sadrži osobna iskaznica. Na taj način Hrvatska će dobiti opis birača koji više odgovara stvarnom stanju, a s druge strane oni državljani koji nisu regulirali svoj status odnosno svoje osobne dokumente dobit će razloga više da to naprave da ne budu u prekršaj. A također oni državljani koji se nalaze u evidenciji prebivališta, a nisu bili u Hrvatskoj zadnjih 20 godina njima se neće ništa promijeniti jer ako nisu bili u Hrvatskoj zadnjih 20 godina nisu mogli glasati. Dakle ona osnovna poruka da se građanima koji imaju regularne i važeće osobne dokumente ovim zakonom ništa neće promijeniti, a da ćemo dobiti realniji popis birača. Druga skupina državljana su državljani RH koji nemaju prebivalište u RH. dakle uz ograničenja koja su navedena u Ustavu RH tim državljanima je na neki način tehnički teže ostvariti svoje biračko pravo nego onima koji imaju prebivalište u RH. U popisu birača nalazi se oko 450 tisuća državljana RH koji nemaju prebivalište u RH. u popisima birača u Hrvatskoj nalazi se također jedan dio državljana RH koji stvarno žive u inozemstvu a imaju iz nekih razloga prijavljeno prebivalište u RH. U popisu birača nalazi se određeni broj preminulih osoba. Zašto? Zato što se radi o hrvatskim državljanima koji imaju dvojno državljanstvo i koji su preminuli u državi u kojoj imaju i to drugo državljanstvo i ta država nije obavezna izvješćivati RH o toj činjenici. Dakle, radi se o državljanima koji imaju prebivalište i u Hrvatskoj i još negdje i umrli su tamo negdje, oni ostaju u popisu birača u Hrvatskoj jer RH ne dobije odmah informaciju o njihovoj smrti dok u Hrvatskoj se to događa sada trenutno zato što su povezane baze. I drugo, imamo dakle osobe koje su također preminule koje nemaju prebivalište u RH i koje ostanu u popisu birača. Mi smo u prijedlogu zakona predvidjeli institut aktivne registracije u tom slučaju gdje bi hrvatski državljani koji žele ostvariti svoje biračko pravo na izborima za Hrvatski sabor, za EU parlament i za predsjednika RH te na državnom referendumu to napravili tako da se aktivno registriraju u diplomatsko-konzularnom predstavništvu u kojem žele ostvariti svoje biračko pravo. S jedne strane dakle tražimo jedan dodatni korak za državljane, a s druge strane omogućavamo lakše ostvarivanje biračkog prava onim državljanima koji su u međuvremenu promijenili podatak o svojoj adresi u inozemstvu i nalaze se negdje drugdje a u putovnici im je ostao stari podatak jer nisu obavezni promijeniti putovnicu ako promijene adresu u inozemstvu. Što ćemo time dobiti? Dobit ćemo realniji broj birača zainteresiranih za glasanje u RH što bi nam u nekom od sljedećih izbornih ciklusa omogućilo uvođenje nekih drugih instrumenata za ostvarivanje svog biračkog prava, a ne glasanje u diplomatsko-konzularnim predstavništvima. Ukoliko možemo oko toga postići jednu vrstu konsenzusa jer to zahtjeva određene intervencije u Ustav, onda ovaj institut aktivne registracije treba shvatiti kao pokušaj dobivanja realnog popisa birača u inozemstvu i olakšavanje biračkog prava tim državljanima. Ukoliko pak gledamo s druge strane onda možemo reći da je ovo jedan korak kojim se dodatno otežava biračko pravo građanima u inozemstvu. Obzirom da je aktivnu registraciju moguće napraviti i na sam dan izbora držim da to nije točno. Dakle državljanin koji dođe u diplomatsko-konzularno predstavništvo na sam dan izbora, može obaviti aktivnu registraciju i glasati. Time ćemo u popisu birača za inozemstvo imati umjesto 450 tisuća državljana od kojih rekao sam jedan dio preminulih ali ne držim da je to najveći problem jer se još nikada nije dogodilo da je netko sa groblja došao glasati i vratio se na groblje, dakle u tom slučaju će ovo biti jedan instrument kojim ćemo olakšati ostvarivanje biračkog prava u dijaspori. Dakle samo je pitanje kako gledamo. I ja bih volio uvjeriti zastupike da to treba gledati kao olakšavanje ostvarivanja biračkog prava državljana RH u inozemstvu. Ako vas u to ne uspijem uvjeriti onda će aktivna registracija biti za neka druga vremena, a nastavit će se glasati ovako kako se glasa obzirom da je Ustavom značajno smanjen broj biračkih mjesta u inozemstvu. Treća stvar koju želim naglasiti je pitanje glasanja pripadnika nacionalnih manjina na biračkim mjestima. Jedno od obećanja koalicije bilo je da će se ukinuti segregacija na biračkim mjestima na izborima za Hrvatski sabor. Dakle ja to držim jednim rješenjem koji je jedan dio hrvatskih državljana koji nije hrvatske nacionalnosti ponižavao na biračkim mjestima i tjerao ih da se nacionalno izjašnjavaju na biračkom mjestu da bi ostvarili svoje opće pravo glasa. Tu smo predvidjeli obzirom da će se naravno o tome provesti široka rasprava između dva čitanja, a i nakon usvajanja ovog zakona jer se to prvi puta primjenjuje na izborima za Hrvatski sabor. Dakle prijedlog je u alternativama ali osnovni da pripadnici nacionalnih manjina budu na općem biračkom popisu, da se ne moraju izjašnjavati na biračkom mjestu, a da prilikom glasanja na biračkom mjestu dobiju listić na kojoj će biti obje liste, i opća i posebna i da na glasačkom listiću zaokruže jednu od te dvije liste. Kako ćemo to tehnički izvest, postoje različite mogućnosti. Jedna je da s jedne strane bude opća lista, s druge strane posebna pa da birači imaju pravo zaokružiti jednu, ako zaokruže dvije ili će bit nevažeći listić ili će u zakonu pisat koja se broji, dakle to su još dileme, ili da na jednoj stranici budu dakle liste, a ispod toga budu kandidati nacionalnih manjina i da se može glasati samo za jednog. Na taj način ćemo izbjeći ono izjašnjavanje na biračkom mjestu, naravno zato moramo educirat biračke odbore i sve ono što treba, ali imamo dovoljno vremena da to napravimo. I to je dakle jedna od novina koju smo predvidjeli u ovom biračkom zakonu. Želio bih još reći dvije stvari. Prvo, uvodimo jedan novi institut, a to je pravo uvida u Registar birača cijelo vrijeme trajanja mandata za članove predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Konkretno dakle, bilo koji vijećnik u gradskom vijeću imat će pravo uvida u Registar birača cijelo vrijeme trajanja mandata. Sadašnja odredba je bila da sudionici izbornog procesa imaju pravo dobiti birački popis, ali samo kada postanu sudionici biračkog procesa, dakle onih 15 dana nakon raspisivanja izbora. Šta se tada može kontrolirati i promijeniti, ništa ili jako malo. Sada ćemo kroz cijeli mandat imati mogućnost kontrole i to je jedan instrument koji bi u kombinaciji sa Zakonom o prebivalištu, ali i bez njega mogao riješiti pitanje dolaska autobusa na biračka mjesta iz jednih dijelova bivše države ili dolazak automobilima preko granice također iz drugih dijelova bivše države. To će se brinuti sudionici u izbornom procesu, oni koji imaju direktan interes da izborni proces bude regularan, uz naravno i državna tijela koja su za to dužna postupati, ali uz pomoć i sudionika izbornog procesa. I na kraju, obzirom na pitanja želio bih također se izjasniti o prijedlozima civilnog društva i pravobraniteljice za osobe s invaliditetom o pitanju glasanja osobama koje su lišene poslovne sposobnosti. Dakle, međunarodni i EU standardi idu u prilog punom sudjelovanju osoba s invaliditetom, dakle osobe s intelektualnim poteškoćama i duševnim poremećajima u izbornom procesu. Postoji raznolikost pristupa zemalja Europske unije. Većina zemalja osobe lišene poslovne sposobnosti automatski lišava i prava na glasanje, a Europski sud za ljudska prava naglašava da takvo automatsko lišavanje predstavlja kršenje Konvencije o ljudskim pravima. Druge zemlje slijede individualiziranu procjenu stvarne sposobnosti glasanja osoba o kojima se radi, a to je i prijedlog koji smo u prvom čitanju predložili u važećem zakonu. I treća skupina zemalja ide prema punom sudjelovanju osoba s invaliditetom u političkom životu. Dakle osim normativnog uređenja potrebno je izvršiti i prilagodbe koje omogućavaju osobama s posebnim potrebama stvarno razumijevanje izbornog procesa, dakle jednostavni izrazi, ilustracije, osobni asistent, obučavanje ljudi zaduženih za nadzor koji mogu dati odgovarajuća pojašnjenja itd. U ovome trenutku naš prijedlog je da za svaki pojedinačni slučaj sud procjenjuje da li osim lišavanja poslovne sposobnosti treba imati i lišavanje biračkog prava. Što se tiče zemalja Europske unije, u Austriji je dakle puno sudjelovanje, u Belgiji i Bugarskoj je rješenje kakvo je sada u Hrvatskoj, dakle bez prava sudjelovanja, na Cipru je puno sudjelovanje, u Češkoj, Danskoj i Estoniji je kombinirani pristup, u Finskoj također kombinirani pristup, ali sa punim sudjelovanjem. U Njemačkoj, Grčkoj i Mađarskoj je bez sudjelovanja itd. Dakle, u različitim Europske unije riješeno je na različiti način. Mislimo da je za Hrvatsku dobro da bude negdje u srednjem pristupu, ovako kako smo u prvom čitanju predložili, uz mogućnost da se članak 64. na neki drugi način prilagodi situaciji pa da se da određeni rok u kojem sudovi moraju procijeniti biračko pravo osobama lišene poslovne sposobnosti prema važećim odlukama. U ovome trenutku radi se negdje oko 14 do 16 tisuća osoba u Hrvatskoj. Prema tome, evo to je ono što sam za uvod koji vidim da sam iskoristio cijelo vrijeme, želio reći. Naravno, sudjelovat ćemo i dalje aktivno u raspravi i pojašnjavati jer ovo je doista tema koja izaziva veliku pozornost i političke scene i javnosti i svih koji su zainteresirani za regularan izborni proces čemu i mi želimo pridonijeti. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Na vaše izlaganje prijavljene su četiri replike. Idemo po redu. Prvo je poštovani zastupnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, ovaj zakon tehnički je dobro napravljen, samo bez onoga Zakona o boravištu odnosno prebivalištu i boravištu koji smo imali u prvom čitanju nećemo se baš previše pomaći. Neka istraživanja govore, uzimajući u obzir broj procjene maloljetnika, dakle ona razlika od 2007. do 2011., uzimajući u obzir popis stanovništva i broj birača to su ogromne razlike. Dakle, sami ste rekli negdje oko 600 000 birača, tu se kreću procjene, od 300 000 birača po ovom ključu procjenjujući ukupan broj maloljetnika, a po ovom izračunu Ministarstva uprave negdje oko 600 000 birača ne razmatrajući dijasporu i manjine. To je veliki problem i moje je mišljenje da i bez zadiranja u Ustav, vi ste spomenuli članak 45. Ustava, ali sustav izbornih jedinica u Republici Hrvatskoj je, recimo samo grad Zagreb spada u pet izbornih jedinica, način prekrajanja izbornih granica gdje se neke općine gdje ima upisanih 800 stanovnika, a u evidenciji se vodi 1200 birača, upravo tu dolazimo do ovih nesrazmjera. Tako da raspravljajući tehnički i uređivajući sukladno Ustavu i ovom predloženom zakonskom tekstu tu mi možemo reći da su te namjere dobre, da će one učvrstiti i sredit taj nesrazmjer u popisu birača i tu veliku šumu nereda zadirući u ona osnovna pitanja, jedno je tehnika, drugo su ljudska prava, a treće ono zaista treće što nam stoji, a to je granica naših izbornih jedinica koje na ovakav način ako ćemo rješavati ove zakone kako smo krenuli moramo zadrijeti i tamo inače nećemo napraviti ništa jer ćemo takvim starim modelom opet se naći pred istim problemom, a to je da ćemo imati upisani veći broj birača u odnosu na broj stanovnika i onda nismo napravili ništa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem kolega Salapiću. Dakle, moram se u 90% ovoga što ste rekli složiti jer sam to i rekao za govornicom. Pokušat ću još malo pojasniti. Dakle, razlika od 600 tisuća odnosi se na broj stanovnika i broj u evidenciji o prebivalištu. Dakle, tu su uključeni i maloljetni. Ovim prijedlogom zakona možemo smanjiti broj u popisu birača za negdje 300 tisuća. Recimo da je ova razlika u metodologiji još negdje 200 i da 100 tisuća birača doista treba prema temelju Zakona o prebivalištu postaviti na mjesto gdje stvarno bi trebali ostvarivati svoje biračko pravo. Zato sam i rekao, dakle ovaj zakon bez Zakona o prebivalištu će riješiti jedan dio i to manji dio problema, a sustavno rješenje dakle treba kombinirati sa Zakonom o prebivalištu. Da li treba intervenirati u Ustav? To je sad dakle također legitimno pitanje pri čemu naravno u Ustav se može intervenirati samo konsenzusom, odnosno sa dvotrećinskom većinom koju vladajuća koalicija u ovom trenutku nema. Prema tome, u onim smo granicama koje nam Ustav daje. I drugo, što se tiče granica izbornih jedinica one su napravljene 1999. godine, po njima su održani 4 puta izbori, 2 puta su pobijedili lijevi, 2 puta su pobijedili desni. Dakle, izborne jedinice nisu presudno utjecale na izborne pobjednike, ali jesu u jednome dijelu na sastav Parlamenta. Moj stav je da se one trebaju podudarati s granicama županija, dakle u jednoj izbornoj jedinici jedna ili više županija. To sad imamo u 5., 4., 3. i čini mi se nigdje više. Prema tome možemo ih korigirati i onda se temeljem toga broja stanovnika u ovom trenutku jer to dopušta venecijanska komisija može odrediti broj zastupnika koji se biraju iz pojedine izborne jedinice. Ali to je dakle rasprava o Izbornom zakonu koju sam nekoliko puta najavio za kraj sljedeće, za drugu polovicu sljedeće godine. Naravno želimo dobiti i korektan Izborni zakon ne samo korektan popis birača. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Sljedeći je prijavio repliku poštovani zastupnik Željko Reiner. Izvolite poštovani zastupniče i potpredsjedniče Doma.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine ministre pa vi ste prilično vremena u početku svog izlaganja posvetili stavcima Ustava i ja mislim da je to vrlo opravdano i potrebno bilo jer nažalost čini mi se i u jednom trenutku ste vi čak rekli da mislite da to nije protuustavno. Ja mislim da jest i da je to o čemu ste vi govorili dobrim dijelom suprotno duhu u najmanju ruku duhu Ustava i članku 45. Ustava. Naime, vi ste isto tako rekli da to neće dodatno otežati ostvarivanje biračkog prava nekima. Hoće, hoće sasvim sigurno jer se ovim zakonom dodatno potencira razlika između hrvatskih državljana, odnosno birača koji su u Hrvatskoj i izvan nje. I to naravno će biti jedna bitno otegotna okolnost u ostvarivanju njihovog prava. Rekli ste isto tako u izlaganju da se neće uskratiti biračko pravo nikome. Ma hoće, pa smisao naravno toga i jest da se zapravo smanji broj birača, a kad se to poveže sa Zakonom o boravištu gdje je propisana procedura kojom će Policija ići ustanovljavati da li je netko tamo, je ili nije itd. naravno da će se smanjiti. Smanjit će se, smanjit će se broj birača, odnosno uskratit će se jednom dijelu hrvatskih državljana biračko pravo. I napokon htio bih reći nešto na kraju, vi ste rekli u jednom trenutku da je važno kako gledati na zakon da se može s ove ili s one strane. Moje je poimanje ipak da bi zakon trebao biti dovoljno jasan da ne može se gledati s ove ili one strane nego on treba biti kristalno jasan, pogotovo kad se govori o tako silno važnom pitanju kao što je biračko pravo hrvatskih državljana. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Dakle, kada sam govorio o gledanju sa različitih strana govorio sam isto kao što sam govorio i u raspravama o promjeni Ustava kada smo gledali na reguliranje biračkog prava državljana RH koji nemaju prebivalište u RH, dakle dijaspora. Naime, jedna strana se zalagala da ostane onako kako je bilo dosad, prije ustavnih promjena, a druga strana se zalagala da se dakle u potpunosti ukine biračko pravo tom dijelu državljana. Dakle, samo je bilo pitanje kako gledamo. Sadašnje rješenje je za one koji su željeli da ostane kao prije redukcija, a za one koji su željeli da se to drugačije regulira, dakle gledaju s druge strane to je dakle na neki način izlaženje u susret drugoj strani. Prema tome, o tome sam govorio kad sam govorio s koje strane možemo gledati to. Dakle, kod te tvrdnje ostajem i sada. Pitanje, ako ste mislili dakle na dio koji se tiče aktivne registracije, dakle da bi mogli uvesti neke druge institute u glasanje hrvatskih državljana izvan RH kakve imaju i neke druge demokratske zemlje moramo imati regularan i nesumnjiv birački popis. Aktivna registracija je jedan od instrumenata kojima ćemo to dobiti. Ukoliko ne želimo uvesti te institute može ostati kao i dosad. To je dakle ono što sam rekao i zavisi samo s koje strane se gleda. Što se tiče kombinacije Zakona o prebivalištu i ovoga zakona ni Zakon o prebivalištu u bilo kojoj kombinaciji nikome ne uskraćuje biračko pravo nego samo određuje mjesto na kojem će ga hrvatski državljanin iskoristiti. Da li će to biti u gradu A, u gradu B ili izvan granica RH dakle na biračkom mjestu u dijaspori. Ali svaki državljanin i dalje ima biračko pravo. Dakle, kad govorim izuzimam osobe kojima je oduzeta poslovna sposobnost, dakle taj dio da. Dakle, a to je sadašnje rješenje, mi ga predlažemo liberalizirati.
Hvala lijepa za ovaj put. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Davorina Mlakara. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre ako sam ja dobro zapisao vi ste tumačeći neke razlike između registra ili popisa birača i onoga popisa stanovništva na koje ste se referirali, rekli da je to ista metodologija koja se primjenjuje u jednom i u drugom slučaju. Mislim da ste tu temeljito pogriješili, ali čak i kad to ne bi bilo pogrešno, kad bi bila ista metodologija za izradu popisa birača, od sutra registra birača ili popisa stanovništva, ono što je bitno, a što ste zaboravili možda reći da bi ljudima bilo jasnije, popis stanovništva se radi jednom u 10 godina i to je na neki način statična evidencija. Registar ili popis birača se svakodnevno mijenja i u tome je razlog zašto nije tako dobro i tako često se pozivati na te razlike, jer razlike nastaju i zbog različite metodologije stvaranja tih evidencija.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. U jednom dijelu ste ispravno interpretirali ono što sam rekao. Dakle, rekao sam da je različita metodologija izrade popisa birača i popisa stanovništva, to sam rekao. I rekao sam da su zbog toga i prisutne razlike u broju birača i broju stanovnika. Ono što niste točno interpretirali je činjenica da sam rekao da ista metodologija izrade popisa stanovništva u jednom dijelu Hrvatske i u drugom i da je ista metodologija izrade popisa birača u jednom dijelu Hrvatske i u drugom. U jednom dijelu Hrvatske nemate velike razlike u broju birača i po broju stanovništva, u drugom dijelu Hrvatske imate. I rekao sam koji su to dijelovi, to su dijelovi gdje je prije rata živjelo većinsko Srpsko stanovništvo, i dijelovi uz granicu Republike Hrvatske u kojima s druge strane granice u Bosni i Hercegovini živi većinsko Hrvatsko stanovništvo. Dakle, u tom dijelu se, ja mislim da se slažemo. Popis stanovništva može bit orijentir, a ove razlike se mogu analizirati. I doista, zašto u jednom dijelu Hrvatske na sjeveru ta razlika manja, a u drugom dijelu Hrvatske ta razlika veća? I to nam se poklapa sa brojem državljana koji nemaju važeću osobnu iskaznicu. Dakle, u istim dijelovima imao više tih državljana gdje je veća razlika, i u drugom dijelu gdje je manje. I još s nečim se slažem, dakle vi ste točno rekli da je popis stanovništava jednom u 10 godina, a popis birača da se trajno mijenja, mijenja svakako. Ali onda bi bilo logično da se nakon što padne broj stanovnika između 2001. i 2011. padne i broj birača, a mi imao obrnut slučaj, dakle između 2001. i 2011. porastao je broj birača, a pao broj stanovnika. E sada, ako imamo popis stanovništva 2011. godine sa objavljenim brojem stanovnika, nije još struktura i imali smo izbore za Parlament 2011., referendum za Europsku uniju 1. mjesec 2012., to su dovoljno friški podaci da se mogu relevantno uspoređivati. Naravno da 2016. to više neće biti toliko svježe da bi onda naravno ta razlika bila opravdano veća, do sljedećeg popisa 2021. godine. Dakle, i u tom dijelu se, u većem dijelu se slažem s ovim što ste rekli. Evo, nadam se da sam objasnio ovo što nismo baš dobro interpretirali.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre vjerojatno će danas glavna tema i potka svih medija biti balkanski špijun, odnosno ko je koga gledao, snimao, slušao, međutim evo rekli ste da se zalažete za regularnost izbornog procesa? Ja se slažem da treba uvesti red u popis birača i doista je tu bilo svega i svačega, kako na istoku tako i na jugo zemlje. Međutim, ako gledamo cjelokupnu regularnost izbornog postupka, procesa to je onda svakako i niz drugih zakona koji su vezani, vezani uz ovaj. Pa jedan od takvih zakona je i ovaj novi prijedlog koji je vezan za neposredni izbor čelnika lokalne samouprave, ovlasti tih gradskih vijeća i gradonačelnika i u tom prijedlogu stvorena je, na svu sreću mislim da ide u drugo čitanje, stvorena je jedna ja bih rekao frankenštajnska tvorevina. A ako se zalažemo za regularnost izbornog procesa onda treba izbaciti da neposredno izabranog čelnika lokalne samouprave može smijeniti oni koji nisu neposredno izabrani, odnosno gradski vijećnici. Takovim modelom ste prije svega, usko je vezano i za ovaj popis birača, takvim modelom ste usko, dakle prisili te buduće čelnike lokalne samouprave, ja ću svakako biti jedan od njih, ne znam da li će to biti ovi gradonačelnici SDP-a, ali prisilili ste, bez obzira na političku stranku, na nesmiljenu političku trgovinu. I bit ćete jedini odgovorni zato što će u svakoj jedinici lokalne samouprave, ukoliko ne dođe, zajedno s Vladom Republike Hrvatske, ne dođe to te političke trgovine, sve jedinice lokalne samouprave će imati svake godine po jedne izbore, a možda i dvoje. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Dat ću odgovor na repliku, ali prije da vas upozorim. Ovo jeste bilo rasprava gdje koga svrbi, a nije na dnevnom redu, na dnevnom redu je popis birača, odnosno registar birača, a ne lokalni izbori kolega. Izvolite poštovani ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle, ja mislim da nije sreća da ide u dva čitanja, nego da je to normalni postupak. Dakle, većina zakona ovakve prirode i ovo što ste rekli će ići u dva čitanja, jer je to naravno poštovanje prema Hrvatskom saboru, poštovanje prema mišljenjima koje ćete ćuti i naravno analiza toga što ste čuli da u konačni prijedlog zakona idu dobre stvari, a ono što treba popraviti u prvom čitanju ćemo popraviti. Dakle, što se tiče rješenja iz Zakona o lokalnoj samoupravi ona su po mom mišljenju dobra jer stvaraju jednu ravnotežu između vijeća i načelnika što do sad nije bio slučaj. Ja bih vas podsjetio da ste vi u prošlom mandatu bili gradonačelnik kojega je gradsko vijeće smijenilo i izabralo drugoga, niste bili neposredno izabrani, ali izabrani od drugoga. Nakon toga ste izašli na izbore, pobijedili, nakon toga ste i promijenili stranku, nekako ste se većine, nekakve su se većine formirale ili su se deformirale, ne znam kakvo je sad trenutno stanje i činjenica je da ćete izaći pred birače kao što će Gradsko vijeće izaći pred birače. Prema tome prema Ustavu lokalna samouprava se ostvaruje preko neposredno izabranih članova predstavničkih tijela. Neposredni izbor gradonačelnika nastao je kao posljedica čestih promjena gradonačelnika u predstavničkim tijelima. I sada smo dobili jednu drugu krajnost da su oni bili de facto ne smjenjivi. I sada pokušavamo uvesti jednu ravnotežu, rasprava u dva čitanja u Saboru i na odborima i u stručnoj javnosti pokazat će jel smo uspjeli. Dakle imamo napade s jedne strane da smo gradonačelnike učinili još jačima i napade s druge strane da smo ih izložili vijećima koja nisu neposredno izabrana. To samo pokazuje da smo na nekakvom srednjem putu i da za sada dobro plovimo tim putem. A naravno dva čitanja pa ćemo vidjeti što će biti …
Dakle, nisam oduzeo riječ ni poštovanom zastupniku kada je prebacio temu na nešto što nije na dnevnom redu, nisam oduzeo riječ ni ministru, ali kolegice i kolege to nije prema ostalim zastupnicima korektno. Nismo svi sada u Zakonu o lokalnim izborima nego Zakonu o registraciji birača. Molim vas da se držimo korektno jedni drugima. A sada da li izvjestitelji radnih tijela žele uzeti riječ? To su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Odbor za pravosuđe, Odbor za lokalnu, regionalnu samoupravu, Odbor za ljudska prava? Ne, da. Poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Sve je vezano za regularnost izbornog procesa. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu Hrvatskog sabora na 10.sjednici održanoj 10.listopada 2012.raspravi je ovaj prijedlog Zakona o registru birača, a Odbor za lokalnu samoupravu taj predmetni prijedlog je raspravio kao zainteresirano radno tijelo. I nakon uvodnog izlaganja predstavnika u raspravi članova odbora između ostalog istaknuta je dvojba da li će ovaj zakon u stvarnosti riješiti pitanje stvarnog stanja broja birača, a također je istaknuto da se ukidaju komisije za popis birača u jedinicama lokalne samouprave što onemogućava njihovo sudjelovanje u provođenju popisa birača. Nakon provedene rasprave Odbor za lokalnu i područnu samoupravu većinom glasova 8 za i 2 suzdržana odlučio je predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak, da se prihvaća prijedlog Zakona o registru birača, a sve primjedbe, prijedlozi, mišljenja iznijeta u raspravi uputit će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Prije nego prijeđemo na raspravu o predloženom zakonu po klubovima, najprije obavijeste. Otkazuje se održavanje sjednice Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina sazvane za danas utorak 23.listopad 2012.godine u 13,30 sati predsjednik odbora Furio Radin. I još jedan prijedlog poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici da danas radimo bez pauze. Tražim razumijevanje za to. Može? Hvala lijepa. A sada prelazimo otvaram raspravu i prelazimo na raspravu o predloženom zakonu po klubovima zastupnika. Prvi je klub SDP-a i poštovana zastupnica Tonka Ivčević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku želim istaknuti da klub SDP-a smatra kako je prijedlog Zakona o registru birača korak naprijed u uređenju izbornog sustava i rješavanju problema koji se pojavljuju tijekom izbora i da će podržati ovaj prijedloga zakona. Još 2005.godine GONG je proveo istraživanje o točnosti podataka koji su sadržani u popisima birača te ih usporedio sa posljednjim popisom stanovništva izrađenog 2001.godine od strane Državnog zavoda za statistiku te došao do rezultata kako se u popisima birača RH nalazi višak od cca 400 tisuća osoba. Ovakvo stanje je u izravnoj vezi sa evidencijom prebivališta. Osim toga dodatan problem predstavljaju popis oni birača koji imaju pravo biranja u RH ali prebivaju u BiH. GONG je prilikom posljednjih predsjedničkih izbora došao do saznanja kako su zbog lošeg ažuriranja popisa mnoge osobe mogle ostvariti biračko pravo dva puta za iste izbore te naišao na situacije u kojima su preminule osobe zaokružene u izvacima iz popisa birača kao da su glasale. Tijekom lokalnih izbora 2009.godine aktualiziran je problem prijavljenih prebivališta birača koji faktički ne prebivaju u RH, a s obzirom da njihov broj u nekim sredinama znatno utječe na broj izašlih birača i time na izražene rezultate izbora. Sve navedeno potkrijepit ću statističkim podacima te ću usporediti broj birača na lokalnim izborima 2009.naspram broja stanovnika objavljenih kao prvi opći podaci Državnog zavoda za statistiku. Sve ovo potkrijepit će i dio izlaganja koje je naveo ministar u svojoj raspravi. Tako primjerice u gradu Vukovaru broj birača na lokalnim izborima 2009.godine za 5085 birača premašuje broj stanovnika prema prvim općim podacima iz 2001.podacima DZS-a. U gradu Kninu taj broj je veći za 5312, u Obrovcu 2682, u Benkovcu 5132, u Drnišu 1374, Karlovcu 237, Gospiću 1776, male općine Okučani 1289. Dakao da imamo i obrnute primjere gdje imamo zaista veći broj stanovnika nego što je to bio broj birača na lokalnim izborima pa ću navesti takve primjere. Recimo u gradu Čakovcu imamo 4371 stanovnika, više nego što je broj birača. U Vinkovcima 3684, u Zadru 5049, u Šibeniku 1623, u Gradu Zagrebu 71353. Prvi opći podaci Državnog zavoda za statistiku o broju stanovnika Republike Hrvatske iz 2011. govore o broju od 4 290 612 stanovnika. Rezultat DIP-a za parlamentarne izbore 2011. definiraju 3 882 549 birača na prostoru Republike Hrvatske. S obzirom na procjenu broja maloljetnika u Republici Hrvatskoj statističkih ljetopisa 2009. od 716 831 maloljetne osobe možemo govorit o 198 279 birača više nego stanovnika sa biračkim pravom. Pritom utvrđena razlika između zaključenog popisa birača 20011. i procjene stvarnog broja birača 2011. godine iznosi 307 768 ili 7,93%. Najveće odstupanje unutar SZ Hrvatske ima Zagrebačka županija sa 317 642 stanovnika i 51 726 maloljetnika, a birača prema evidenciji za parlamentarne izbore 2011. ima 270 943. Procjena stvarnog broja birača i u okviru brojke od 265 916 dakle razlika je u 15 000 osobama, odnosno 5,35%. Najveću nepravilnost u smislu viška birača nad brojem stanovnika bilježi Šibensko-kninska županija od čak 27,45% te Zadarska 18,41%. Najmanje odstupanje u Vukovarsko-srijemskoj županiji od 0,52% te Osječko-baranjskoj 0,65%. Evo još ću navest neke dodatne primjere za manje općine, recimo Općina Skradin prema popisu stanovništva iz 2011. bilježi 3807 stanovnika te s obzirom na broj birača na parlamentarnim izborima te iste godine bilježi odstupanje od 1733 birača više nego što je stanovnika na tom području. Kod Općine Žumberak također je utvrđena nepravilnost s obzirom da bilježi 1095 birača, a 872 stanovnika. Za područje Crikvenice koja prema popisu iz 2011. ima 11 193 stanovnika na parlamentarnim izborima održanim iste godine zabilježeno je 1019 birača preko tog broja, dok za Pakrac ta nepravilnost podrazumijeva čak 2605 birača više nego stanovnika u tom području u istoj godini. Grad Prelog bilježi višak od čak 4754 birača u parlamentarnim izborima 2011. s obzirom na broj stanovnika te iste godine. Prema popisu birača za državni referendum održan 22.1.2012. u sljedećim županijama broj birača premašuje broj stanovnika. Radi se o šest županija. U Sisačko-moslavačkoj to je cca 5000 birača više nego stanovnika, u Karlovačkoj 4572, u Ličko-senjskoj 6008, u Požeško-slavonskoj 303, Zadarskoj 12 279 a u Šibensko-kninskoj čak 13 581 birač više nego što je broj stanovnika. U istim županijama broj birača na parlamentarnim izborima 2011. također premašuje broj stanovnika popisanih iste godine. Smatramo da je sve navedeno dovoljan razlog da podržimo Prijedlog zakona o Registru birača. Uspostavljanje Registra birača kao elektroničke baze osobnih podataka o biračkom pravu svih birača koji to pravo ostvaruju u Republici Hrvatskoj dobila bi se prije svega točnost i ažuriranost popisa birača koji bi odgovarao istinitom stanju i samim time povećala bi se transparentnost vezano uz provođenje izbora, ali i same izborni rezultati. Popis birača je tek dio Registra birača koji se ustrojava nakon njegova zatvaranja, a zaključuje najkasnije 8 dana prije dana određenog za održavanje izbora, odnosno referenduma. Dakle, uz Registar birača i nadalje će postojati popis birača no preduvjet za upis u taj potpis bit će važeća osobna iskaznica, a ne kao što se do sada moglo pristupat izborima i uz drugi dokument kao primjerice putovnicu koja ne mora biti neposredni dokaz o trajnom prebivalištu. Podaci o adresama u Registru birača temelje se dakle na registru prostornih jedinica, a na njemu se temelji i evidencija trajnog boravišta MUP-a tako da će se omogućit usklađenost podataka iz obje evidencije i više neće biti moguće da na istoj adresi ako se ne radi o višekatnici bude upisano 40 do 50 birača. Registar koji bi se vodio preko tri evidencije kako je već rečeno, dakle hrvatski državljani sa trajnim boravištem u Republici Hrvatskoj, hrvatski državljani koji nemaju trajno boravište u RH te državljani država članica Europske unije omogućio bi jasnije razgraničenje, a s obzirom na lakšu mogućnost ažuriranja povećala bi se aktualnost podataka kao i njihova dostupnost. U svakom će se trenutku moći znati točan broj birača čime bi se trebale izbjeći situacije kakve su se na posljednjih nekoliko izbora u Republici Hrvatskoj dogodile u 6 županija gdje je broj birača u konačnici premašio broj stanovnika, čak i bez uzimanja u obzir broja maloljetnih osoba. Izbjegavanje takvih situacija svakako ide u korist regularnosti izbora. U korist postizanja istih ciljeva ide mogućnost brisanja iz evidencije birača onih osoba koje su uvrštene među birače s trajnim boravištem, a iselile su se u inozemstvo, time što će se birači bez trajnog boravišta u Republici Hrvatskoj pred svake izbore morati aktivno registrirati kako bi ušli u popis birača izbjegle bi se sporne situacije poput glasovanja … već preminule za što znamo da je ranije bio dosta čest slučaj, osobito kad se radi o 11. izbornoj jedinici. Aktivna registracija provodit će se za svake izbore te će samo aktivno registrirani birači ući u popis birača. U inozemstvu će ih obavljati diplomatsko konzularna predstavništva RH, a u Hrvatskoj nadležni uredi prema mjestu gdje će se birači zateći na dan izbora, odnosno referenduma. To znači da u dijaspori nećemo više imati 450 tisuća birača nego onaj broj koji se pred svake izbore registrira. Uz aktivnu registraciju propisuju se instituti prethodne registracije te privremeni upis. Prethodna registracija predviđena je za hrvatske građane sa trajnim boravištem u Hrvatskoj koji će se na dan izbora ili državnog referenduma zateći u inozemstvu, a privremeni upis za one koji žele glasovati u Hrvatskoj izvan mjesta svog trajnog boravišta. Zahtjev za privremeni upis za razliku od važećeg zakonskog rješenja moći se podnijeti u bilo kojem uredu neovisno o mjestu upisa u registar birača. Što se tiče popisa birača koji se izbori provode po osnovi nacionalne pripadnosti prema prijedlogu svi državljani RH bit će na općem biračkom popisu prema mjestu prebivališta, a pripadnici nacionalnih manjina i na dodatnom biračkom popisu. Biračko pravo dobile bi i poslovno nesposobne osobe ako im rješenjem suda ono nije oduzeto. Ostavlja se mogućnost glasovanja u ustanovama socijalne skrbi, produljuju se rokovi za uvid u popis birača na 10 dana prije održavanja izbora, popis birača više neće potvrđivati Komisija za popis birača jedinica lokalne samouprave već će to raditi državna uprava u čijoj je to nadležnosti, a uvodi se i jedinstveno programsko rješenje obrade podataka tako da će se u svakom trenutku moći znati točan broj birača. Ovdje moram istaknuti da prihvaćamo da se do drugog čitanja još jednom razmotri inicijativa Platforme 112 za Hrvatsku vladavine prava i pravobraniteljice za osobe s invaliditetom, a vezano za osobe lišene poslovne sposobnosti koji su brisani s popisa birača. Ocjenjujemo zakon pozitivnim i po pitanju usklađivanja s EU budući da se time rješava i mogućnost da državljani drugih država članica EU izađu na izbore u Hrvatskoj kada se nakon ulaska Hrvatske u EU budu birali zastupnici za Europski parlament. Zaključno, mi u klubu SDP-a držimo da ovim prijedlogom Zakona o registru birača uklanjamo svaku sumnju na regularnost izbora u Hrvatskoj i na ovaj način potvrđujemo funkcionirajuću demokraciju u RH kao budućoj članici EU. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovane zastupnice Tatjane Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice Ivančić kad ste govorili o nesrazmjeru broja stanovnika i broja birača među primjerima niste spomenuli, ali mislim da ste trebali spomenuti i dolinu Neretve, odnosno Makarsko zaleđe. Sjećate se primjera grada Vrgorca koji ima 6 tisuća 501 stanovnik, a bilo je prijavljeno 7 tisuća 118 birača. Takvi nesrazmjere vidimo i u drugim gradovima, odnosno drugim krajevima doline Neretve, odnosno Makarskog primorja. Iako je bilo i upozorenja, međutim vrlo često se sve to relativiziralo, ignoriralo jer je naravno to bilo nekome, išlo je nekome u korist. I upravo zbog toga mislim da i ovim zakonom da će se uvesti reda i da će napokon ići će se zapravo u pravom smjeru demokracije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo dalje raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Hrvatski laburisti i poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre prvo želim izraziti nezadovoljstvo što smo ponovno u situaciji da 7 mjeseci prije provođenja izbora ne samo lokalnih nego i za zastupnike iz RH u Europskom parlamentu raspravljamo u setu novih zakonodavnih rješenja koje mogu bitno utjecati na pripremu sudionika izbora. I nama se to iz ciklusa u ciklus događa da na vrijeme ne shvatimo redoslijed važnosti, značaja pojedinih prijedloga zakona, a posebice kod ovog prijedloga pak je došlo i do neusklađivanja unutar vladinih resora. Jer ću vas podsjetiti da smo u prvom čitanju obavili razgovor, raspravu o Zakonu o stalnom boravištu koji je jedan od prvih zakona koji u svakoj demokratskoj državi regulira izborni proces. S obzirom da se popisi birača ili Registar birača u Hrvatskoj temelji upravo na boravištu i … o baznoj evidenciji naravno da je ovaj zakon trebalo raspravljati i čitati zajedno s onim. Jer u ovom zakonu su ponuđena neka rješenja koja predmnijevaju da je Zakon o stalnom boravištu već usvojen, a nije. Iza toga su naravno zakoni koji reguliraju područje izbora ili izbornih jedinica pa Izborni zakon, pa Zakon o političkoj aktivnosti i izbornoj promidžbi i Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu. Ovo ponavljam, Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu jer ovlast i nadležnost DIP-a nije samo da provodi, nadzire i izvještava o provođenju izbora nego ima i ovlasti davanja mišljenja i sugestija i prijedloga za poboljšanje izbornog procesa. Kada sam na Odboru za Ustav postavio pitanje oko nekih spornih odredaba postoji li mišljenje DIP-a o ovom prijedlogu zakona dobio sam odgovor da su predstavnici DIP-a sudjelovali u pisanju dokumenta. Naknadno od DIP-a smo dobili i pisani dokumenat i njihov prijedlog u kojem daju ozbiljne primjedbe na prijedlog zakona koji je ušao u saborsku proceduru. Zašto se dogodilo da predlagatelj zakona sa DIP-om prije upućivanja prijedloga zakona u saborsku proceduru nije razriješio dileme i različite stavove DIP-a? Moramo li mi u Saboru biti arbitar između 2 osnovna pristupa i ozbiljnosti upozoravanja na neka rješenja za koja DIP čak tvrdi da su protuustavna. Upozoravam i ponavljam ministre, DIP ima zakonske ovlasti Saboru davati prijedloge za poboljšanje izbornog procesa. Da ste to usuglasili ranije, danas ovdje ne bi trebali proučavati i mišljenje DIP-a. Koliko je bitna i cjelina regulative oko toga govori i činjenica da se Hrvatska nije ozbiljno počela pripremati ni za izbore zastupnika iz Republike Hrvatske za Europski parlament jer i postojeća zakonodavno rješenje će se očito morati mijenjati. A ako dobro naslućujem ti izbori će biti obavljeni paralelno sa lokalnim izborima, da li u prvom ili drugom krugu sasvim svejedno. I bojim se da će to doći na dnevni red tek u siječnju ili veljači. Sudionici izbora imaju pravo, bez obzira da li se radi o kandidatima koje kandidiraju građani i političke stranke, na vrijeme biti upoznati i imati čvrsto, sređeno, usvojeno zakonodavnu regulativu koja utječe i na njihove pripreme, sudjelovanje u predizbornoj kampanji i na samim izborima. Ovakvim postupcima, da danas imamo u prvom čitanju Zakon o registru birača, a tek naknadno čak i novi Zakon o izboru za lokalnu samoupravu, a ne u paketu, šaljemo jednu poruku da smo neozbiljno i da unutar koordinacije u Vladi resori, matični resori za različite zakonodavne prijedloge nisu usklađivali ni sadržaj, ni timeing slanja tih prijedloga, a po mom sudu trebali su, morali su. I ovaj prijedlog zakona polazi od toga da će se od strane državne uprave, temeljem postojeće baze podataka moći napraviti dobar registar birača. Vidio sam nekoliko izjava ministra da je već u dosadašnjem postupku kontrole provedbe postojećeg zakonodavne regulative, negdje oko 300 tisuća birača je ili će se brisati iz popisa, to je tek izjava, službeno tih podataka nema. A ja već godinama tvrdim i tog sam stava i sada, da temeljem postojećih podataka i toliko različitih evidencija, a posebice upozoravajući da isti zakon vrijedi u cijeloj Hrvatskoj, a i sam ministar je rekao da od dijela do dijela Hrvatske je toliko različita situacija. Govori nam o tome da negdje očito Uredi državne uprave, policija i druga tijela iz čijih baza se crpe podaci za sastav sada registra birača, ne rade svoj posao dobro. I zato sam smatrao da jedini način kojim konačno možemo doći do pravog istinskog popisa birača je registracija birača. Svaki građanin s biračkim pravom mora se registrirati kao birač, pod a) oni koji imaju prebivalište i žive u Republici Hrvatskoj, pod b) oni koji žive u inozemstvu a imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i oni državljani koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Samo takvom aktivnom registracijom svih birača, koja se mora provoditi barem 6 mjeseci uvjeren sam da bi došli do čistog popisa. Nekoliko pokušaja sređivanja popisa birača uvijek je završavalo neuspjehom. I sada sam skeptičan, posebice zbog toga što u zakonu, u pratećem obrazloženju piše da za provedbu ovog zakona neće biti potrebno dodatnih financijskih sredstava, bilo u ovoj bilo u idućoj godini. Naprosto ne mogu vjerovati da ovakav zahtjevni proces kojega propisuje ovaj prijedlog zakona neće iziskivati nove troškove ni u matičnim uredima, ni u policiji, ni u uredima državne uprave uz tvrdnju da ga na vrijeme prije lokalnih izbora doista možemo srediti. Ja smatram suprotno od toga, da moramo osigurati potrebna financijska sredstva ako doista imamo želju provesti i napraviti jednom registar birača u kojem nitko neće više imati osnove da izražava sumnju u njegovu točnost, u njegove podatke a to nam je uvjeren sam cilj svima da više nikad se u Hrvatskoj ne moramo baviti sumnjom u ispravnost popisa birača. Dobili smo i mišljenje pravobranitelje za zaštitu osoba s invaliditetom i nekoliko nevladinih udruga da ponuđena rješenja oko državljana Republike Hrvatske kojima je oduzeta poslovna sposobnost u potpunosti ili djelomično još uvijek nisu po njihovom sudu dobro riješena. Želim vjerovati da do drugog čitanja i taj dio, kao i ove primjedbe Državnog izbornog povjerenstva će Vlada probati usuglasiti prije nego dođe na drugo čitanje sa prijedlogom zakona. Međutim, ono što me je posebno zbunilo je odredba, ako se ne varam, to je u članku 26. koja predviđa: "Da članovi predstavničkih tijela lokalne i regionalne samouprave imaju pravo uvida u registar ili popis birača." Što bi ta odredba trebala raditi u zakonu? Dakle, općinski, gradski vijećnici i županijski vijećnici bi imali pravo na uvid u podatke, saborski zastupnici ne. Mislim da bi ovdje trebalo, gospodine ministre vratiti se rješenju da pravo na dobivanje izvoda iz registra ili popisa birača za područje gdje je aktivni sudionik izbora, imaju svi sudionici izbora dakle nezavisni kandidati nezavisne liste i političke stranke koje su istakle kandidaturu za područje općine grada, županije ili izborne jedinice. To je jedino smisleno rješenje da li će sudionici izbora koristiti to pravo i podizati dokumente koje nisu u papiru nego u elektronskom obliku, njihova je stvar. Ali takvim rješenjem bi doprinijeli tome da svi sudionici izbora imaju pravo dobiti to, izvršiti uvid i tada nestaje veliki broj razloga mogućih prigovora, sumnji nakon provedenog izbornog procesa. Sa takvim rješenjem bili bi svi zadovoljniji, sigurniji jer unaprijed dajemo mogućnost sudionicima izbora da provjere autentičnost popisa birača i … I na kraju završavam s prijedlogom, iako nisu svi prijedlozi zakona o vašem resoru ministre. Molim vas učinite maksimum napora da zakoni koji se odnose na lokalne izbore boravište, registar birača, izbori za lokalnu samoupravu i Zakon o lokalnoj samoupravi kao i popravak Zakona za izbor zastupnika iz RH u EU parlamentu pred Sabor dođu u paketu u drugom čitanju, da imamo cjelinu zakonodavnih propisa jer jedan ovisi o drugom. Neka rješenja u jednom zakonu diktiraju provedbu drugog zakona. Sada se zakoni pišu na temelju prijedloga zakona koji neki jesu bili u prvom čitanju, neki još nisu ni uvršteni u dnevni red i to dodatnu zbrku unosi u raspravu, u nerazumijevanje pojedinih odredbi, a postoji dovoljno vremena nadam se i volje da do kraja ove kalendarske godine taj proces u Saboru završimo. Mislim da je to naša obaveza ministre. Dugujemo i građanima RH da znaju po kojim pravilima će birati načelnike, gradonačelnike, župane, predstavnička tijela i zastupnike iz RH u EU parlamentu, kakav ćemo imati popis birača i kako ćemo regulirati i u veoma kratkom vremenu provesti novi Zakon o stalnom boravištu. Slažete se vjerojatno sa mnom da provedbu tog zakona je najključnija za provedbu ovog zakona, da je vremena izuzetno malo i da će veliki broj ljudi u državnoj upravi morati aktivno raditi da bi se popisi birača sredili na vrijeme da uvjeti za raspisivanje lokalnih izbora budu stečeni. Znam da vi niste predsjednik Vlade, da ne možete utjecati na ostale, ali ovaj apel uputite ostalim kolegama u Vladi koji su za to zaduženi da do kraja godine usvojimo sve potrebne zakone.
Hvala lijepa. Za raspravu u ime Vlade poštovani ministar Arsen Bauk u ime predlagatelja. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle ove primjedbe kolege Lesara u ovome tajmingu upućivanja zakona shvaćam vrlo dobronamjerno dakle logičan je slijed Zakon o prebivalištu, Zakon o popisu birača, Zakon o lokalnoj samoupravi, Zakon o lokalnim izborima, dakle i svi zakoni su u proceduri. Upućen je Zakon o lokalnoj samoupravi, imali smo danas poziv na Odbor za ljudska prava. U prvom čitanju mislim da je dobro da se da više vremena za raspravu o svim zakonima. Dakle kada je Zakon o boravištu možemo se fokusirati na boravište, kada je Zakon o registru birača na registar birača i onda na lokalnu samoupravu, dakle to je prvo čitanje prema Poslovniku se vodi rasprava. Dakle tu primjedbu shvaćam dobronamjerno ali ne mislim da je presudna u ovom trenutku dakle za prvo čitanje. Možemo dakle dugo smo bili zajedno u Saboru pa možemo. Drugo ovaj zakon i rješenje o ovom zakonu slijede ono što je bilo u prvom čitanju Zakona o boravištu. Ukoliko izvršimo jednu vrstu monitoringa nad procesom donošenja Zakona o boravištu i naravno reagiramo na sve moguće promjene koje će biti na taj zakon i radimo zajedno. Dakle sada ide Zakon o registru birača. Što se tiče sudjelovanja Državnog izbornog povjerenstva u izradi zakona dakle u radnoj skupini bili su dvoje predstavnika DIP-a, nakon ovog mišljenja koje ste vi spomenuli održan je još jedan sastanak radne skupine i onda su neka stajališta usuglašena, a oko nekih se nismo mogli usuglasiti. Od nekih primjedbi su kolege odustale, ovo što je u prijedlogu zakona to je prijedlog Vlade. E sada vi možete reći da se mi moramo u svemu usuglasiti da DIP-om ja mislim da ne moramo. Dakle o nekim stvarima ne moramo imati zajedničko mišljenje. Mi smo od DIP-a dobili i neke prijedloge na Zakon o lokalnim izborima, dobili su svi klubovi. U tom mišljenju piše da su neki prijedlozi prihvaćeni, a da se oko nekih nismo mogli usuglasiti. I nismo se mogli usuglasiti ali mi držimo da je pravo Hrvatskog sabora da donese konačnu odluku. Dakle ne moramo se oko svega usuglasiti ali naravno dobro je razgovarati. U svakoj radnoj skupini su ovih bitnih zakona su uključeni sa svih strana spektra. Dakle u Zakonu o pravu na pristup informacijama imali smo članove iz GONG -a i iz Ureda vijeća za nacionalnu sigurnost i sve rasprave se vode i na radnoj skupini. I u prijedlogu Zakona o registru birača također predstavnici GONG-a, predstavnici DIP-a, Ureda državne uprave i te rasprave se vode i na radnoj skupini. I zato kada dođem u Hrvatski sabor onda na različite argumente znamo odgovoriti. Što se tiče odluke ali naravno prihvaćam dakle i prilikom izrade konačnog prijedloga zakona bit će ista radna grupa sa kolegama iz DIP-a u materijalima koji su išli na sjednicu Vlade RH navedena su očitovanja na sve prijedloge DIP sa obrazloženjima i svih drugih dakle i pravobraniteljice za osobe s invaliditetom, primjedbe ministarstava, Agencije za zaštitu osobnih podataka dakle svi oni koji se moraju o postupku donošenja prijedloga očitovati, na njihove prijedloge smo se očitovali. Prema tome, očitovat ćemo se još jednom, možda ih u neke stvari uspijemo uvjeriti ali ne moramo imat isto mišljenje, ali Hrvatski sabor je onaj koji donosi konačnu odluku. Ja bar tako mislim, dakle iz nekakvog političkog iskustva i iskustva zastupnika i iskustva ministra. Na pitanje kada će biti izbori za Europski parlament u ovom trenutku vam ne mogu odgovoriti, dakle to je u nadležnosti Vlade Republike Hrvatske. Dobro bi bilo da oko toga postoji konsenzus političkih stranaka i da na izbore za Europski parlament, ove prijevremene, ove koje moramo provesti odemo u datumu oko kojega neće biti političkih prijepora. Da li će biti zajedno sa lokalnim izborima, da li će bit zajedno s prvim ili drugim krugom, stvar je dakle odluke. Kakva se odluka donese mi ćemo je provesti. Što se tiče broja birača koji će biti manji u popisu birača, točan broj je 339 650. Toliko ima državljana Republike Hrvatske s prebivalištem u Republici Hrvatskoj koji na dan 15. rujna kad smo tražili podatke da vidimo da li je taj kriterij dobar, koji nemaju važeću osobnu iskaznicu. Različite su kategorije građana, neki je u zadnjih 20 godina nikad nisu ni imali, ostali su u evidenciji prebivališta. To je ovo što ste rekli o evidenciji, to je točno. Nekima je istekla, nekima su se promijenili podaci pa je nevažeća iz tog razloga i to je onaj prvi dio građana čije biračko pravo ćemo morati na neki način provjeriti odnosno morat ćemo proći kroz još jedno sito koje neće biti baš ni široko ni usko. Mislim da je regularno dakle da se vidi imaju li pravo na glasanje tako da se provjere njihovi osobni podaci i osobni dokumenti. To nije ponavljam pitanje identifikacije na samom biračkom mjestu. To se može i sa putovnicom, može se sa osobnom iskaznicom, a Ustavni sud je u nekoliko presuda presudio da se može i sa drugim dokumentom koji ima sliku na temelju čega birački odbor može utvrditi da se radi o toj osobi. Ali pravo dakle na sudjelovanje u izborima dakle propisali smo s ovim instrumentom i to je dakle 339 150 i on se kao što sam rekao u mnogočemu poklapa sa onim područjima Republike Hrvatske gdje je ova razlika između broja birača i stanovnika veća. Imamo i druge podatke, o strukturi podataka i o nacionalnosti i podaci o prebivalištu itd. Dakle za to je nadležno Ministarstvo unutarnji poslova ali nesumnjivo je da do tih podataka možemo doći jer su sasa evidencije povezane. Što se tiče dodatnih financijskih sredstava, dakle mi sad imamo određene troškove za popise birača i ne planiramo ih povećavati, prvo zato što nemamo u proračunu i drugo zato što tehnički to nije prezahtjevno jer mi evidenciju, ja ću vam objasnit, sad ulazim u stručni dio. Evidenciju prebivališta prebacimo u popis birača i uparimo je sa evidencijom važećih osobnih iskaznica temeljem OIB-a. Dakle to je podatak koji se strojno napravi i dobijemo podatak da u Republici Hrvatskoj imamo 3 milijuna 700 i nešto tisuća građana s važećom osobnom iskaznicom i 339 650 koji nemaju važeću osobnu iskaznicu koji će se nalazit u registru, a ne u popisu i na dan izbora ako ne naprave dokumente doći će po potvrdu i bit će upisani u popis birača temeljem uvjeta koji su Ustavom propisani. To znači da recimo od ovih 339 000 neće svih 339 000 doći po potvrdu, možda ih dođe negdje 20, 30 ili možda građani kada vide da im to služi za ostvarivanje biračkog prava možda krenu regulirat svoje dokumente jer su ga po zakonu obavezni imati. Čak mislim da je kazana 1500 kuna, ja se nadam da neće policajac čekat ispred Ureda državne uprave da još i naplati kaznu zato što se nema važeća osobna, nije to namjera mada vjerujem da ministar financija ne bi imao ništa protiv toga, ali na taj način ćemo u prvome dobit 3 milijuna 750 plus ovi koji još dodatno uzmu potvrdu. Na taj način će nam se izlaz na izbore u postotku nešto povećati i bit će realan. Vaša ideja oko aktivne registracije svih, osobno sviđa mi se. Da li je ukoliko se ovo ne pokaže učinkovito onda je to krajnja mjera koju ćemo morat napravit. Ja se nadam da nećemo morat, ja se nadam da će ova Vlada pokazat efikasnost u sređivanju svojih evidencija, više ministarstava i sami ste rekli, prema tome ostaje da se vidi koliko ćemo biti uspješni. Što se tiče saborskih zastupnika, u konačnom prijedlogu zakona će biti i oni. Oni će imat pravo uvida u popis birača za cijelu Republiku Hrvatsku, dakle to ćemo dodati. Mi smo ako ste vidjeli u zakonu o lokalnoj samoupravi u pravima vijećnika stavili da imaju pravo uvida u popis birača. E sada koja je razlika između ovog rješenja koje predlažemo i ovoga sada. Sudionici izborne utakmice mogli su to vidjet samo u ovih 15 dana do izbora i kad bi dobili popis birača ne bi mogli reagirati na točnost jer su u izbornoj kampanji, izbori se završe i do sljedećih izbora više nemaju pravo čak ni koristiti te podatke. Dakle može ostati to rješenje, ono je bilo do sada ali nije dalo rezultata u tom smislu. Ali može ostati rješenje. Dakle ono što mi želimo, da sudionici izborne utakmice, dakle vijećnici cijelo vrijeme mandata imaju uvid u popis birača jer je onda imao više vremena kontrolirati. Dakle ovo se ne treba shvatiti kao redukcija prava nego kao povećanje ali razmislit ćemo i o ovome da ovaj institut koji je dosad bio ostane da bi otklonili sve sumnje u transparentnost. Dakle pitanje je naravno ograničenja u raspolaganju podacima, ali to rješavaju drugi zakoni, prema tome vjerujem da sam uspio objasniti većinu vaših primjedbi ili dobronamjernih kritika i vjerujem da ćete biti zadovoljni onim što ćemo predložit u drugom čitanju. Zahvaljujem.
Hvala lijepa poštovani ministre. Da li je zadovoljan ili nije, ima pravo na repliku. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Vrlo kratko. Rekli ste ministre da želite vjerovati da ćete DIP uvjeriti da ste vi u pravu oko nekih spornih rješenja. Ja želim izraziti nadu da će oni u neke promjene i vas uspjeti uvjeriti pa ćete vi dio njihovih primjedbi prihvatiti. Drugo, oko izborima za zastupnike u Europski parlament. Nisam pitao kada će biti, ja sam izrazio nadu. Znam da vi to ne možete znati. I sad ponavljam, nadam se da će doći do dogovora da oni budu provedeni na dan i provođenja lokalnih izbora radi i ne samo uštede nego i što većeg izlaska građana na izbore. Meni je žao što o toj temi nije ni pokušaj dogovora klubova zastupnika iniciran ni u Parlamentu, ali niti od Vlade RH da oko tog dana postignemo suglasnost. I sviđa mi se vaš prijedlog da ovaj institut uvida u registar birača osim lokalnih vijećnika i saborskih zastupnika ostavite i ono rješenje sudionika izbora tako da imamo i jedno i drugo jer onda otklanjamo niz mogućih primjedbi. Moja sugestija je i jedno i drugo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku.
Kad ste izrazili uvjerenje u prihvaćanje nekih prijedloga ja apsolutno vas želim uvjeriti da i dosadašnja praksa je bila prihvaćanje, dakle u ovome tekstu koji ću vam dostaviti poslije je prihvaćeno 36 primjedbi raznih institucija, a jedan dio nije prihvaćen. Kada se taj prijedlog primjedbi smanji za ovih 36 doći ćemo do još jednog dijela primjedbi koji ćemo prihvatiti ili ne prihvatiti, ali iza svakog rješenja koje dođe u Sabor mora stajati Vlada i posebno ministar i obrazložiti zašto nešto nije prihvatio. A meni je vrlo jasno da će se na obrazloženje neprihvaćanja prijedloga DIP-a gledati s posebnim povećalom i njihove primjedbe ćemo posebno razmotriti, ali ne znači da su oni uvijek i u svemu u pravu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa ministre. Idemo u raspravu dalje po klubovima. Klub IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Ma jasno da ovaj zakon valja podržati. Zašto? Ministar je prije rekao da se sredi i ovaj nered, ali i da se ukloni još jedna nelogičnost koja od Hrvatske doista čini jednu državu paradoksa. Mi smo vjerojatno jedna od, a možda i jedina država, ili jedna od rijetkih država, vjerojatno neki balkanski primjer je sličan nama, znači mi smo jedna od rijetkih država u svijetu koja ima više birača no što ima stanovnika. I sad si normalno čovjek postavlja pitanje da li je to moguće? Jasno, moguće je na ovim prostorima. Da li je to normalno? Nije normalno, ali je evo vidimo moguće. Da li je to prirodno? Nije prirodno, ali je logično. A zašto je logično? Jer se uvijek na taj način pogodovalo jednoj političkoj opciji iz ovog spektra političkih stranaka koje djeluje na tlu RH. Znači, s jedne strane kao što se sada povela ta diskusija imamo koliko toliko prihvatljive zakone. Na primjer za izbor zastupnika, iako bih ja osobno daleko više volio da zastupnike biramo neposredno kao što biramo načelnike, kao što biramo gradonačelnike, kao što biramo župane, kao što biramo predsjednika RH. Ali do dana današnjeg mi još uvijek ne znamo ni koliko "imamo birača" pa čak ne znamo ni koliko je "stanovnika"? Koja smo mi sad zemlja paradoksa svjedoči i još jedan podatak. Da je od popisa birača prošlo skoro dvije godine. Što znamo? Znamo samo koliko ima RH svojih stanovnika i što smo po vjeroispovijesti. Ta dva podatka čini mi se, nismo dobili ovaj drugi? Ali zato se Kaptol odmah potrudio da nas izvijesti i siguran sam da nisu pogriješili niza ono joticu koliko nas ima po vjeroispovijesti. Mi ništa drugo ne znamo znači. Ne znamo nacionalnu sliku Hrvatske, ne znamo u Istri onu regionalnu koliko ima istrijana, ne znamo koliko imamo kuća, stanova, a u onim popisima pitali su nas čak da li posjedujemo wc, bojlere, koliko imamo ne znam pataka, kokoši itd., itd. I ja bih sada doista ministra zamolio ili upitao kada će taj popis birača ugledati svjetlo dana? Taj popis ne znam sad na pamet koliko je koštao, ali čini mi se da se … [[Upadica se ne razumije.]] Stanovnika da, ne birača. A koliko je to koštalo? A koštalo je brat bratu nekih 100 ili 150 milijuna kuna. No sad pustimo to. Ono što je sigurno najbitnije da kada govorimo o ovom prijedlogu Zakona o registru birača da nitko zbog ovog nereda koji vlada u RH ne bude u jednoj povlaštenoj poziciji. Ali još je nešto bitno, barem po mom sudu, zašto nam je između ostalog potreban kad ne ide drugačije ovaj registar birača. Da pojedinci ne bi po dvije ili više osnova imali i neke druge prednosti. Na primjer da ne bi koristili na dva ili više mjesta socijalne naknade, porodiljne naknade što je redovita praksa u RH, dječje doplatke, druga socijalna prava, ne znam možda vojne, civilne invalidnine iako je to jedna druga priča. Znači, ovaj zakon jasno je da tangira biračka prava, ali možda i ova koja ovom prilikom spominjem. Ono prvo, znači kad govorim o tim biračkim pravima, to je vezano uz to da li smo odlučili prestati falsificirati izbornu volju građana RH, a ovo drugo tiče se ovih zlouporaba ovih socijalnih i materijalnih prava. Na strani 1. ovog prijedloga Zakona o registru birača citiram ovdje se decidirano kaže: "Prijedlogom zakona propisano je da tijela državne uprave, županija, odnosno u Grada Zagreba nadležna za poslove opće uprave vode dio registra birača za područje za koje su ustrojena. Evidenciju birača koji nemaju trajno boravište u RH vodi ured nadležan za opću upravu u Gradu Zagrebu, a registar birača vodi se po službenoj dužnosti za svaki grad ili općinu a temelji se na načelu stalnosti. E sad, ovdje se između ostalog govori o tom dualitetu, ja ću ga tako nazvati naših županija, s jedne strane ona su tijela lokalne samouprave, a s druge strane vidimo i te državne uprave, sad je to odvojeno nije više onako kao je bilo do 2000 i neke godine. Ali možemo, eto čim neko spominje te županijske urede onda netko misli da na to imaju ingerencije naši župani ili gradonačelnik Grada Zagreba, a znamo da tome nije tako. Ja, a gradonačelnik Zagreba ima, znači i tu je u maloj prednosti u odnosu na župane, ali dobro riješite to. Ali, da je to povjereno, ja imam, ne znam, mislim taj registar birača lokalnoj samoupravi, znači tom samoupravnom djelokrugu naših županija, ili naših gradova ili općina ja sam uvjeren, normalno pod uvjetom da im se spuste određena sredstva, da bi davno to bilo riješeno. Ovako, šta nam se dešava? Država nadzire urede, a zna se kome nije odgovaralo da se to pitanje, preko tih državnih tijela i riješi. Uvijek sam tvrdio da vlas u županijama nemaju oni koji imaju izborni legitimitet koliko god to hrabro zvučalo, već oni koji ostvare izborni uspjeh na državnoj razini. Znači, vi ili država postavlja šefa i policije, i revizije, i ne znam ove inspektore, šefa financija, ne znam narodnu obranu itd. Nekad su sve to radile skupštine, općine, ok da budem iskreniji, precizniji komiteti, partije, ali to se radilo u ondašnjim skupštinama općina, ne ministarstvima. Pa, danas vidimo da u zadnjih recimo mjesec ili mjesec i pol dana u Istri, em se nam smjenjuje šef financija, katastra, policije, ne znam da li je ovaj iz DORH-a sam otišao ili je razriješen i normalno mnogi ministre pitaju i što će biti sa šefom državne uprave. Iako ste mi jednom rekli da oko nikoga se nismo tako angažirali koliko oko ovoga pojedinca što možda nije daleko od istine. Nije, znate problem što ti ljudi odlaze, nego je problem u tome što nitko ne razgovara sa lokalnom samoupravom, to je problem. Članak 9. ovdje se govori o upisu u evidenciji birača, članak 14. dostava podatka nadležnim tijelima, zanimljiv je članak 15. dopuna nacionalnosti. No, sad što imamo u ovom zakonu? Imamo i ovu cijelu jednu glavu: "Državljani država članica Europske unije koji ostvaruju biračko pravo u Republici Hrvatskoj", pa se između ostalog lijepo kaže: "Državljani Europske unije koji ostvaruju biračko pravo u Republici Hrvatskoj upisuju se u evidenciju brača prema mjestu trajnog ili privremenog boravišta u Republici Hrvatskoj u roku i uz ispunjavanje uvjeta propisanih posebnim zakonima.". Meni je jasno da smo to sve isprogovarali u ovim našim pretpristupnim pregovorima i da to moramo sad pretočiti u ovaj zakon, pa se kaže: "Državljani Europske unije koji žele glasati na izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne područne (regionalne) samouprave i lokalnom referendumu, upisuju se u evidenciju birača prema mjestu trajnog ili privremenog boravišta u Republici Hrvatskoj na temelju, znači njihovog zahtjeva.". Pa se onda govori o evidenciji, znači tih birača itd. itd. Znači, za zastupnike netko tko ima to boravište u Republici Hrvatskoj neće moći glasati, za predsjednika neće moći glasati, ali će glasati na lokalnim državnim referendumima i glasat će normalno za tijela lokalnih vlasti, vijeća, općina, gradova, županijsku skupštinu, načelnike, gradonačelnike odnosno župane i glasat će za zastupnike koje će istaknuti kandidature za Europski parlament. Možda bi bilo poštenije, ili glasajte za sve ili za nikoga, ali pustimo sada tu logiku. Članak, iako bi logika bila, kao i za dijasporu gdje plaćaš porez tamo glasaš, ali recimo da je to prevaziđeno. Članak 28. "Aktivan registracija birača koji nemaju trajno boravište u Republici Hrvatskoj." to tangira veliki broj, ja ću reći Hrvatske dijaspore. Međutim, za kraj bilo kako bilo reda treba biti, samovolju treba ili valja izbrisati, sve jasno u ovoj zemlji polazi od volje birača, od trenutka izbora i zato se tu volju kao što rekoh ni na koji način ne smije falsificirati. Trebamo, ono što je naša obveza jednom riječju fer izbore. A fer izbori će se održati u zemlji ako barem znamo koliko imamo stanovnika, koliko imamo birača, tko može, tko ne može glasati i da nikome ne daju se "pravo" da jednom zaokružuje svoje kandidate u dijaspori, a drugi puta u Gradu Zagrebu ili u Metkoviću, Buzetu ili Puli, svejedno. Neki su spominjali i neke detalje oko uvida u spis, a to je sigurno uredu iako mogu si misliti kako će oni koji imaju novac pismima zatrpati naše građane, ali osobno smatram bez obzira što to košta da nije dobro spajat izbore. Da je dobro spajat izbore onda bi vjerojatno i drugdje u zemlji isti dan birali i svoje gradonačelnike, načelnike, župana, zastupnika, predsjednika države, europske parlamentarce itd. Mislim da je jedan takav detaljčić će u velikoj mjeri više voditi ka koaliranju i neću reći zlouporabi volje birača ne ni slučajno nego njihovom autonomnom pristupanju tim izbornim kutijama. Sve u svemu mislim da je sređivanje ovoga nereda sa popisom birača apsolutno da je tome došlo vrijeme i da ovaj Zakon o registru birača treba podržati.
Hvala. Repliku na vaše izlaganje ima kolega Domagoj Ivan Milošević. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa dragi kolega Kajin a volio bih i da ministar čuje ovu moju repliku. Mislim da je jedan od temeljnih izazova da ne kažem problema s kojima se Hrvatska suočava i suočavat će se nažalost sve više demografske prirode. Taj demografski izazov ima izravne implikacije na gospodarstvo RH s jedne strane, a s druge strane Hrvatska ima jednu od najveća dijaspora od svih država u EU. E sada vas ja pitam, a kao potpredsjednik vlade imao sam prilike prilično komunicirati sa našom hrvatskom dijasporom prošle godine, uvjeravam vas da nitko iz hrvatske dijaspore se ne vraća u Hrvatsku trbuhom za kruhom, nego dolaze sa svojim novcima, žele ovdje ulagati, žele da mu djeca, unici tko god živi u Hrvatskoj. E sada vas ja pitam i posebno gospodina ministra, da li će svaka odgovorna vlada učiniti sve da tu hrvatsku dijasporu po cijelom svijetu motivira da bude što bliža Hrvatskoj državi pa i glasovanjem ili da ju demotivira i odgurne je od Hrvatske države. Ja mislim da je kriza toliko ozbiljna da je konačno vrijeme da se odmaknemo od usko stranačkih političkih interesa i počnemo raditi ono što je dobro za Hrvatsku državu i sve njezine građane. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku Damir Kajin.
I jeste i niste u pravu gospodine zastupniče. Ja se mogu složiti da je hrvatska dijaspora jedna od najvećih dijaspora u svijetu. Ja jesam apsolutno da se granice ove zemlje otvore hrvatskoj dijaspori, međutim kada govorimo o hrvatskoj dijaspori, imamo hrvatsku dijasporu u Njemačkoj, SAD, Južnoj Africi ili Americi nije bitno ali imamo "hrvatsku" dijasporu u BiH. ja se slažem zajedno smo branili se tamo u periodu od '91.do 095.zajedno radili, zajedno stvarali, da "nema" te dijaspore Hrvatska bi bila u znatno težim demokratskim problemima u odnosu na ove. Ne želim činiti nikakvu distinkciju ali kada smo već kod izborne volje mislim da se ona ni na koji način ne smije falsificirati i da građani BiH hrvatske nacionalnosti, podrijetla nije bitno ne smije imati veća prava od mene ili bilo koga drugoga iz RH.
Hvala. U ime predlagatelja ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite ministre.
Dakle na direktno pitanje što se tiče popisa stanovništva temeljem zakona i djelokruga državnih institucija za provođenje popisa stanovništva nadležan je DZS-u kao državna upravna organizacija prema tome prava adresa za upit je DZS, naravno i Vlada RH. Ono što s kojim informacijama ja raspolažem da će popisa rezultati popisa koji se tiču nacionalnog sastava stanovništva vjeroispovijesti i slično biti gotovi u prosincu 2012.godine što je na neki način dobro. Zašto je dobro? Zato što raspravljamo o zakonima koji definiraju participaciju pripadnika nacionalnih manjina i pripadnika hrvatskog naroda tamo gdje predstavnici gdje građani pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva. Dakle definiramo zakonska rješenja a da još ne znamo točne brojeve pa nam je lakše govoriti principijelno a manje da imamo pred očima samo nekakav grad, općinu ili županiju i to je već definirano Ustavnim zakonom prema tome lakše nam je o tome raspravljati pa onda kada dođu popisi rezultat popisa točno ćemo znati koliko, gdje i šta, to je prvo. Što se tiče prava državljana EU ona su definirana Zakon o pravu državljana drugih članica EU u izborima za predstavnička tijela lokalne i područne (regionalne) samouprave. prema tome u članku 2.govori se da državljani druge članice EU koji imaju prebivalište ili privremeni boravak u jedinici u kojoj se provode izbori imaju pravo birati članove predstavničkog tijela te jedinice i kandidirati se za člana predstavničkog tijela te jedinice. Dakle ne za načelnika, ne za župana, ali za vijećnika imaju pravo prema zakonu Narodne novine 92/10. Ali u članku 146. Ustava RH to se pravo jamči i državljanima RH dakle državljani RH su građani EU i jamči im se aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za EU parlament i na lokalnim izborima u drugoj državi članici sukladno propisima te države. Dakle to je nešto što vrijedi za državljane EU. Kod nas vrijedi za hrvatske državljane u državama EU kada a nadam se 1.srpnja 2013.ćemo ući. I sada mislim da ne izlazim iz poslovnika ako odgovorim na repliku zastupnika Miloševića jer me upitao. Dakle apsolutno podržavam to što ste rekli. Prijedlog rješenja u ovome zakonu ide u svrhu olakšavanja i povećavanja sudjelovanja državljana RH koji nemaju prebivalište u RH na izborima za Hrvatski sabor. Zašto? Zato što smo ustavnim odredbama definirali broj od tri zastupnika koji više ne ovisi o broju državljana koji su izašli na izbore i u okviru ustavnih rješenja i uz određene popravke možemo uvesti institute koji olakšavaju glasanje pripadnika hrvatske dijaspore na izborima za Hrvatski sabor. I ovu odredbu o aktivnoj registraciji treba shvatiti u tom smislu da želimo uvesti neke druge institute koji sada u ovome trenutku nisu u hrvatskom Ustavu, a ukoliko oko toga ne možemo postići konsenzus ostat će kao i do sada. I još nešto, nema državljanina RH koji se nalazi na dva biračka popisa. Dakle nema ni sada. Dakle ako netko tko živi negdje izvan Hrvatske ima osobnu iskaznicu RH on se ne nalazi na popisu za dijasporu. On se nalazi na popisu druge države ali to nema veze sa našim biračkim popisima. Ukoliko bi se tim državljanima utvrdilo da ne zadovoljavaju zakonske uvjete za prebivalište oni bi bili iz popisa u Republici Hrvatskoj prebačeni u popis za dijasporu ali i dalje bi im ostalo biračko pravo. Naravno, tu je cijela priča o glasanju na lokalnim izborima jer na lokalnim izborima nemaju svi državljani biračko pravo nego samo oni koji kako zakon propisuje, ne Ustav, kako zakon propisuje imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj u onim općinama i gradovima gdje im je prebivalište. E sada naravno možemo mi postavit pitanje mogu li na lokalnim izborima državljani koji imaju prebivalište na jednom mjestu, a privremeno boravište na drugom mjestu glasati u onim gradovima gdje imaju privremeno boravište. To je isto legitimno pitanje i držim da ni to nije protuustavno jer Ustav to nije propisao, to se propisuje zakonom. Jedino je bitno da nitko ne glasa na dva mjesta. Prema tome, dosta je otvorenih pitanja koje želimo riješiti tako da ovo pitanje zatvorimo za jedno duže vrijeme, a naravno ako se pokaže da nešto treba popravljat, popravljat ćemo. Zahvaljujem.
Hvala. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavka 2. Poslovnika isteklo vrijeme upravo sada u 11,55 sati za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. I na redu je klub SDSS-a i kolega Mile Horvat. Izvolite kolega.
Gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Da ja odmah uvodno kažem, dakle mi nemamo nikakvih dilema, nikakvih rezervi prema činjenici da treba uvesti red u biračke spiskove. Treba ga uvesti iz razloga da se izbjegne taj nesrazmjer s kojim se stalno lamentira između broja stanovnika i broja birača. U krajnjem slučaju u političkom smislu mislim da bi se sa jednim sređenim biračkim popisom dobila veća vjerodostojnost, ukupna vjerodostojnost izbora. Prema tome, mi u klubu SDSS-a tu nemamo zadrške. Mislimo da je za pohvaliti ministrovu aktivnost, odnosno aktivnost njegovog tima kao predlagatelja i pokušaj da se nađu svi modeli ili bar oni najoptimalniji da se ovim popisom pokriju sve kategorije hrvatskih građanima. Međutim, ovdje imamo nekoliko načelnih pitanja kad se ovo sve skupa izanalizira. Dakle ponuđen nam je zakonski model sa 4 vrste upisa kako sam ja to shvatio. Prvi je taj opći upis, redovan upis koji se provodi na osnovu postojećih evidencija raznih nadležnih službi i organa, temelj je prebivalište. I onda imamo jednu novu premisu u cijelom popisnom poslu, a to je premisa koja se zove trajni boravak. Dakle to trajno boravište mi smo ovdje instalirali kao ključ stvari, a da ga prethodno nismo zakonom regulirali u svim onim elementima koji bi potpuno i jasno rekli šta znači to trajno boravište. Tako smo rekli da imamo kao jedan od načina upisa i aktivnu registraciju, on se dakle odnosi na hrvatske građane koji nemaju trajno boravište u Republici Hrvatskoj nego izvan nje. Imamo prethodnu registraciju, oni koji se u trenutku izbora trenutno nalaze negdje izvan Republike Hrvatske i imamo privremeni upis, oni koji glasaju izvan svog mjesta prebivališta. Ako sam ja to tako shvatio. Dakle, premisa trajnog boravišta je ključna stvar. Ona po nama determinira kvalitetu konzumiranja biračkih prava. Kako definiramo boravište tako ćemo definirat i kvalitetu konzumiranja biračkih prava pojedinih kategorija. To se uglavnom odnosi, budimo potpuno otvoreni, odnosi se na kategoriju ljudi u dijaspori, hrvatskoj dijaspori i odnosi se na kategoriju građana koji se nalaze u statusu povratnika. Dakle ti, ja ću govoriti o građanima koji se još uvijek nalaze u statusu povratnika, to su prije svega građani Republike Hrvatske po svim pozitivnim propisima. Oni se nisu vratili jer se vjerojatno nisu stekli svi potrebni uvjeti da bi se oni vratili i oni samim time ne mogu steći kategoriju, konzumirati kategoriju trajnog boravišta. Oni su dakle upućeni samim time na aktivnu registraciju svoga biračkoga prava. U praksi šta to znači? To u praksi znači da će se oni morati prije svakog izbornog ciklusa pa čak i poslije ponovljenih izbora, dakle prije ponovljenih izbora morat će se svaki puta ponovo evidentirati u konzularno-diplomatskim predstavništvima kojih ima uglavnom ograničen broj. Broj konzularnih predstavništava u kojima su glasali na zadnjim parlamentarnim izborima pripadnici srpske manjine nije bio više od 5. Dakle ako sad pođemo od nekakve praktične logike, ako su ta konzularna predstavništva bila usko grlo kod izbora u danima izbora, a činjenica jeste i podaci nam govore da su oni bili usko grlo u samim danima izbora, kako će se tek onda oni snaći u situaciji kad u kratkom roku poslije raspisivanja izbora pa 10 dana do održavanja izbora moraju konzumirati odnosno kroz njih mora proći desetine i desetine hiljada eventualno upisanih birača. Mi imamo negativno iskustvo sa takvim jednim poslom. Isto je tako pitanje, zašto kažem negativno iskustvo, zato što na zadnjim parlamentarnim izborima je u Republici Srbiji u konzularnim predstavništvima glasalo svega 400 pripadnika srpske zajednice za 12.izbornu jedinicu, svega 400. Dakle to je podatak koji treba reći da se ne lamentira o nekakvim opasnim hiljadama ili nekakvim većim brojkama. 400 ljudi je svega glasalo, koristilo svoje pravo da glasa za manjinske predstavnike u Parlamentu RH na zadnjim lokalnim izborima, odnosno na parlamentarnim izborima. Dakle, ako sad idemo dalje iskustvo govori da je to uglavnom jedna siromašna populacija i nerealno je očekivati od ljudi koji preživljavaju jedva da će on pred svaki izborni ciklus prijeći 300, 400 km iz svog nekakvog mjesta privremenog prebivališta gdje je tamo i čeka povratak, doći u konzulat u Subotici, odvojiti dan, dva da bi se registrirao i tako svaki put pred izbore i tako svaki put i pred ponovljene izbore. Mi mislimo da to neće ići. I dakle, stječe se nekakav dojam iz nekih praktičnih razloga, dakle bez politikantstva, iz praktičnih razloga ovo govorim, stječe se dojam da mi samim time računamo na svjesno opadanje broja glasača u te dvije kategorije. Dakle, svake izbore, odnosno otežavamo ili čak gotovo isključujemo mogućnost da određene kategorije se pojave na izborima. O tom treba voditi računa jer to je jednostavno tako jer je to jednostavno život. Konačno je nekakvo naše pitanje kad se tu onda to sve skupa sumira da li je jednostavnije da se stvori jedna upisana jedinstvena biračka, odnosno biračka baza, da se stvori taj spisak se jednom ažurira i onda se unose samo svaka nova činjenica koja nastaje. Dakle, to mislimo da je i efikasnije, mislimo i da je jeftinije i za državu, a samim time i za pojedince, odnosno konzumente biračkoga prava. To je nekakav naš načelni stav ako sam pomogao da u prvom čitanju se neke stvari kristaliziraju, da se tehnički dotjera ja sam dakle zadovoljan. Sad ću proći malo kroz ovaj zakonski tekst. Članak 8. registar birača se temelji na načelu ustavnosti. Pa dakle ako se temelji na načelu ustavnosti onda ne vidim zašto svaki put pred svake izborni ciklus moramo tjerati ljude da se oni pojavljuju u nekakvim konzulatima, stvaraju trošak i ponovno se registriraju. U članku 14. imamo vremensku nekakvu odrednicu odmah. Ja mislim da u nomotehničkom smislu to nije uobičajena vremenska kategorija. Dakle, vremenska kategorija treba da kaže početak i kraj nekog roka koji sebi državni organi zadaju pri rješavanju određenih prava, naročito kad se radi o setu prava koja proizlaze iz biračkog prava. U članku 15. je definirana mogućnost da se naknadno unesu podaci o nacionalnosti što mislim da je dobro. Iskustvo govori da su na dosadašnjim biračkim popisima često, naravno to su nam kolege iz drugih nacionalnih manjina, iz klubova nacionalnih manjina govorili, imamo situaciju da su manjinski birači bili upisani kao većinski narod. Dakle, ovo je prilika da se ta stvar ispravi. Najvažnija stvar je članak 17., dakle u članku 17. se definira kriterij za brisanje iz evidencije trajnog boravišta. I ovdje se kaže načelno da će se u provedenom postupku nesumnjivo utvrditi uvjet za brisanje. Dakle, ja bih volio kada bi to bilo malo decidnije rečeno, kada bi mi ovdje znali koji su to uvjeti koji su potrebni za brisanje birača iz trajnog boravišta i upućivanje onda na aktivnu evidenciju. To je vrlo bitno. Isto je tako vrlo bitno, mene zanima, kako će se taj cijeli postupak reflektirati, ponavljam, na kategoriju ljudi koji se, građana Hrvatske koji se nalaze u statusu povratnika. To je vrlo bitno. To je još uvijek jedna vrlo osjetljiva prije svega kategorija ljudi i ne bi bilo dobro prepustiti da lokalni službenici diskreciono odlučuju da li je netko je u kvaliteti trajnog boravišta ili nije u kvaliteti. U članku 28., 29. i 30. je rečeno način kako će se evidentirati ljudi koji borave izvan RH. Ja i dalje mislim da će konzularna predstavništva biti ovdje tehnički problem, a i mislim da je rok za to kratak i da bi taj rok za evidenciju trebalo produljiti. Izvadak, dakle pripadnici nacionalnih manjina će sad imati popis, dakle ne poseban popis birača nego će biti tzv. izvadak sa biračkog spiska što mislim da je u tehničkom smislu dobro. Isto tako priložena alternativa pod dva mislim da je alternativa koja bi u tom smislu i odgovarala. I na kraju članak 58. kaže da je kod ponovljenih izbora potrebna ponovna registracija. Mi mislimo da kod ponovljenih izbora to tek ne bi trebalo biti jer na taj način sigurno će doći do rasipanja birača i ljudi neće biti stimulirani da svako malo se upisuju u popis birača. Dakle, govorim iz nekakvih praktičnih razloga. Prvo čitanje, zaključna evidencija je potrebna i mi molimo ministra da za drugo čitanje razradi model i približno nam da nekakvu viziju modela za registraciju tako da otprilike građani u kategorijama o kojima sam sad govorio, dijaspora i građani u statusu povratnika, nemaju osjećaj da nemaju jednake šanse za konzumiranje svog biračkog prava. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prvi, Zoran Vinković. Izvolite kolega.
Evo uvaženi kolega je rekao da je na zadnjim parlamentarnim izborima svega 400 birača izašlo u konzulatima u Republici Srbiji, međutim ono što smo mogli i kao svjedoci, ali i kao građani primijetiti da su mnogobrojni dakle autobusi došli iz Srbije sa biračima i na parlamentarne ali isto tako i na lokalne izbore praktično ih dovozeći na samo glasačko mjesto. I ovdje je upravo bitan ovaj Zakon o prebivalištu i trajnom prebivalištu. Slažem se ja da mnogi imaju, da tako kažem status povratnika, ali taj status povratnika traje gotovo od 1995. odnosno 1996. godine kada, a smatram da je Hrvatska država u mnogome i puno učinila da se svi, dakle oni koji su, a ja odgovorno tvrdim da ih nije nitko potjerao iz istočne Slavonije i Podunavlja nego jednostavno da su ti građani Republike Hrvatske sami napustili Hrvatsku. Svjedoci smo da i mnoge obnovljene kuće, dakle koje, posebno po Slavoniji i drugim dijelovima Hrvatske, koje su obnovljene da ustvari danas zjape prazne. Možda je uzrok nedostatak posla, ne postojanje radnog mjesta, ali ja tvrdim odgovorno da su mnoge te obnovljene kuće i prodane i da služe danas nekom, nekom kao vikendice. Dakle, prije svega ovaj zakon treba regulirati kako na istoku, tako isto i na jugu zemlje utvrditi stvarno stanje u popisu birača. Dakle, netko ne može imati duplo pravo glasa. I treba, zadnja rečenica, i treba definitivno razdvojiti lokalne izbore i parlamentarne izbore, na parlamentarnim izborima nitko nikome ne oduzima pravo glasa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega Vinkoviću, dakle vi ste ovdje rekli dosta stvari koje stoje, međutim rekli ste nešto što i ne stoji. Prvo ću vam reći, zbog javnosti treba znati dakle, kad sam otvorio problem izlaska, brojke 400 njih koji su izašli za parlamentarne izbore. Onda je korektno da kažem ovo što vas muči, dakle na proteklim lokalnim izborima je sveukupno na nivou Republike Hrvatske izašlo, došlo da glasa 4,5 tisuće Hrvatskih građana. Dakle, u cijelu Republiku Hrvatsku, na nivou svih lokalnih samouprava. Ja mislim da to nije nikakav alarmantan broj, to su jednostavno ljudi koji se namjeravaju vratiti, koji konzumiraju svoje pravo da glasaju ovdje i ja sam ubjeđen kao što je rekao ministar da oni nemaju duplo pravo glasa, dakle oni ne glasaju tamo odakle su došli. Ja sam ubjeđen da je to tako. A što se tiče obnove, dakle mi jesmo u proteklom mandatu sa Vladom Republike Hrvatske napravili korektan sporazum. Iz tog sporazuma je i izašao dosta dobar posao obnove stambenog zbrinjavanja, naravno on nije završen, ali isto tako vam hoću reći da ljudi se ne vraćaju iz raznih razloga, jedan od tih je egzistencija. Moramo reći otvoreno da je jedan razlog čak i sigurnost na terenu, još uvijek kao problem. Vi se možete samnom složiti ili ne, ali je to tako. Ali isto tako vam moram reći da oni nisu prodali te kuće jer postoji zakonska zabrana i rok od 10 za prometovanje obnovljenim nekretninama. Prema tome, kad govorimo o tim stvarima treba u cijelosti baratati sa činjenica.
I druga replika, kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, ne mogu biti netko ili neki ravnopravniji od drugih u Republici Hrvatskoj. Vi govorite o 400 izišlih birača na području, da kažem Republike Srbije koji su izišli na parlamentarne izbore, prošle parlamentarne izbore. Morate isto tako znati da je to pravo uskraćeno i ljudima, Hrvatskim državljanima u Bosni i Hercegovini gdje je ograničen broj predstavništva, Hrvatskih konzularnih na koje su mogli izići na izbore, pa je to bio samo Sarajevo i Mostar i nigdje više. I kada gledate rezultate koliko je tada izišlo ljudi na parlamentarne izbore, onda koliko se ja sjećam prema podacima, to je bilo ok o 4 tisuće svega skupa, od pretpostavljenih 300 tisuća Hrvata u Bosni i Hercegovini. Ne znam koliko točno ima Hrvatsko državljanstvo, ali izišlo je ukupno 4 tisuće. Dakle, oni iz Gruda, ili ne znam Ljubuškog su, ili Tomislava su morali ići u Mostar na glasovanje. Vi govorite upravo o tom problemu za ljude koji žive, koji su Hrvatski, koji imaju Hrvatsko državljanstvo a žive u Srbiji. I još nešto, kada govorite o ustavnosti, po članku broj 8. po načelu ustavnosti, onda morate pretpostaviti da svuda pa tako i u Srbiji ili bilo gdje, ljudi umiru. Prema tome, mora se znati i evidencija onih koju umru, broj birača se prema tome i mijenja. Dakle, ali vidite ima i druga stvar, po tom načelu mnogobrojne nepripadne mirovine su isplaćene dakle, od strane Republike Hrvatske onima koji žive izvan Republike Hrvatske. To se mjeri stotinama milijuna kuna, zato što matični ured u Republici Srbiji nije dužan obavijestiti Hrvatsku o smrti nekoga ko je živio u Republici Srbiji, a ima Hrvatsko državljanstvo. I ne pripadne mirovine se isplaćuju stalno.
Hvala lijepa isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se kolega Grubišiću. Dakle, ja kad sam govorio o stalnosti onda sam htio da kažem ajmo ustrojiti evidenciju i neka ona bude baza podataka koja će se mijenjati činjenično. Dakle, u tom smislu sam govorio i mislim da bi to svima nama olakšalo posao, a ne da idemo pred svake izbore u evidenciju, pa i pred svako ponavljanje izbora u evidenciju, mislim da je to nepotrebno i za naše ljude, mislim i da je prilično skupo za državu. Mirovine, dakle to je stvar koja je vječna tema, da li nekog pripadaju ili ne pripadaju, da li dolaze ljudi po mirovinu ili ne? Dakle, dolaze ljudi po mirovine i one su zaslužene. I dok god neko zvanično ne kaže svakom pojedincu nemate pravo na mirovinu, one su zaslužene, one su stečevina, one su imovinsko pravo i nju niko ne može uzeti zato što mu se neko ne sviđa. Dakle, postoje organi i u jednoj i u drugoj državi, postoje bilateralni sporazumi. Ja vjerujem da je taj razgovor već i na nivou ministarstva … [[Govornik se ne razumije.]] i mislim da mirovine koje se sad konzumiraju imaju pravno utemeljenje.
Hvala. U ime predlagatelja javio se ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ja želim, barem što se ovog zakona tiče odgovoriti na sve ono što smatram da je potrebno da bi razjasnili ovu, dakle ovu problematiku. Moram isto tako reći da mi je drago da barem za sada nemamo povišenih niti strastvenih tonova o ovoj temi što je vjerojatno dokaz svijesti da tu nešto treba napraviti. Nadam se da će tako ostati i do kraja rasprave. Dakle, što se tiče izraza trajno boravište i prebivalište mislim da mi je prva rečenica nakon što sam pozdravio zastupnike u uvodnom izlaganju bila da ovaj zakon mora ići nakon Zakona o boravištu ili Zakona o prebivalištu, da se ovdje koristi termin trajno boravište jel je tako u zakonu koji je MUP poslao odnosno Vlada u prvo čitanje, da ću ja u svojoj raspravi zbog lakšeg pojašnjavanja govoriti prebivalište da se to odnosi da je to samo pitanje naziva. Prema tome, pitanje prebivališta odnosno trajnog boravišta je uvjet za odnosno on nam govori gdje ćemo nekog državljanina staviti u birački popis. Dakle ukoliko državljanin RH živi negdje u Beogradu ili Mostaru nije bitno, a ima osobnu iskaznicu RH sa navedenim prebivalištem ili trajnim boravištem u RH, onda on se nalazi u popisu birača tamo gdje mu je u osobnoj iskaznici navedeno prebivalište ili u evidenciji prebivališta i glasa na izborima u pravilu tamo gdje mu je prebivalište. A ukoliko se na dan izbora neće zateći tamo gdje mu je prebivalište ona može institutom neaktivne nego privremenog upisa ili prethodne registracije se zapisati da glasa tamo gdje mu je najzgodnije. Postoje rokovi kada to mora napraviti. Dakle u ovome trenutku to nije ono što je zastupnik Horavat pitao. Njegovo pitanje po mom mišljenju i poznavajući situaciju išlo i drugome smjeru, a to je da li će državljani RH vjerujem da je u većini mislio dakle državljane RH koji su trenutno u Srbiji jer je njih spomenuo da li će oni nakon ovog zakona i dalje imati prebivalište u RH i biračko pravo u RH. dakle ovaj zakon to ne regulira. To regulira Zakon o prebivalištu. Prema tome to je i koliko sam pratio raspravu o tom zakonu to je bilo i navedeno. Tamo su u zakonu predviđeni određeni izuzeci koje su i zastupnici u replici spominjali i ja vam mogu reći moj stav, nadam se da će tako biti u zakonu. Da onaj državljanin koji se ne može vratiti zato što nema gdje može ostati u prebivalištu, a onaj tko se ima gdje vratiti a neće ne treba ostati u prebivalištu. A kada se odluči vratiti u RH dobro je došao onda neće više živjeti tamo gdje sada živi. To je moj stav koji sam spreman ponoviti, objasniti i braniti prema bilo kome. Što se tiče glasanja pripadnika Srpske manjine za 12.izbornu jedinicu, tu se radi o građanima koji imaju prebivališta u RH jer samo oni mogu glasati za 12. Izbornu jedinicu, a državljani Srpske nacionalnosti koji nemaju prebivalište u RH kao i svi drugi državljani koji nemaju prebivalište u RH temeljem ustava imaju pravo izabrati tri zastupnika u dijaspori u 11.izbornoj jedinici. Prema tome glasanje za 12.izbornu jedinicu u inozemstvu je ustvari izuzetak i on je otprilike u onoj mjeri koliko se i za prvu, drugu do desete izborne jedinice glasa u diplomatsko-konzularnim predstavništvima. Podsjetit ću, na parlamentarnim izborima 2007.godine rezultati za redovne izborne jedinice u inozemstvu preokrenuli su rezultat u 4. i 5. izbornoj jedinici na način da je HDSSB izgubio jednog zastupnika u 4., a SDP u 5 izbornoj jedinici za 30 i nešto glasova. Ali i ukupno je dakle na izborima 2007. u inozemstvu za hrvatske izborne jedinice 1. do 10. glasalo 40 tisuća glasača, 2011.taj broj je bio 20 tisuća i sukladno i to proporcionalnom smanjenju imali su utjecaj na jedan mandat i to u 1.izbornoj jedinici. Prema tome to su egzaktni podaci. Što se tiče pitanja aktivne registracije dakle to je jedno otvoreno pitanje za raspravu u prvom čitanju o tome da li taj institut treba uvesti i sa kojom logikom ga uvodimo. Ja ću ponoviti po tko zna koji put ali ću i dalje ponavljati, institut aktivne registracije ima smisla uvoditi ukoliko će se u ostvarivanju biračkog prava uvesti i neki drugi institut a ne samo glasanje na mjestima u diplomatsko konzularnim predstavništvima. On se može u ovom obliku popraviti na način da se propiše da se aktivno registrira početkom neke godine i da aktivna registracija traje 4 godine. to je već popravak. I da se onda temeljem toga ima realniji birački popis da se mogu realnije procijeniti troškovi ali i da građani znaju obzirom na tehničke okolnosti koje je gospodin Grubišić govorio kako će ostvariti svoje biračko pravo. Tu postoji također neki drugi mehanizmi povećati broj dana kada se može glasati u veleposlanstvima, definirati u kojem razdoblju se može glasati itd. jer i sada imamo dva dana. Ja sam recimo sklon tome da se broj dana poveća ali da se zadnji dan ne bude nedjelja nego subota, tako da u nedjelju imamo samo izbore u Hrvatskoj. Lakše je kontrolirati. Time smo povećali mogućnost glasanja ali smo stavili i mogućnost veće kontrole. I drugo je dakle ono šta može isto mogu neki drugi instituti zemalja koje imaju veliku dijasporu primjerice Italije i to je sada pitanje za raspravu, kao što smo imali otvorenu raspravu među stranačku o promjenama Ustava tako možemo imati i o glasanju dijaspore na neki drugi način a ne samo na biračkim mjestima. Evo to je dakle otvorena ponuda ukoliko sa druge strane postoji suglasnost. Dakle što se tiče ove formulacije odmah šta je zastupnik Horvat spomenuo dakle do sada je bilo tri dana ali povezanost sustava omogućava da se to de facto po raspisivanju izbora mogu prebacit podaci, ako treba normu popravit to se može napravi. Što se tiče ponovljenog glasanja tu se govori o drugom krugu. Dakle imali smo problem da se recimo ukoliko biste se iz mjesta prebivališta negdje prijavili za prvi krug izbora jer želite glasat primjerice za predsjednika Republike, a u međuvremenu ćete se vratit kući, da je bio problem da se vratite kući. Dakle ovdje sad samo propisujemo dakle da se može tražiti privremeni upis ili prethodna registracija, dakle glasanje izvan mjesta prebivališta samo za prvi krug, samo za drugi krug ili za oba kruga. Dakle intencija je olakšavanje glasanja. I naravno što se tiče ovoga ako se nesumnjivo utvrdi, dakle primjerice ukoliko na jednoj adresi imamo prijavljenih 10 osoba od čega je pet osoba obitelj sadašnjeg vlasnika i pet osoba obitelj bivšeg vlasnika koji je prodao kuću, koji je odselio u inozemstvo, a ostao je iz nekih razloga u evidenciji to je meni nesumnjiv razlog da netko negdje ne stanuje. Da li će to utvrđivati državni službenici u uredima državne uprave pa tu obavijest proslijedit policiji ili će to utvrdit policija u postupku temeljem Zakona o prebivalištu. Stvar je dakle za raspravu ali i mi želimo dio jer se uglavnom Ministarstvo uprave i apostrofira kod biračkih popisa iako smo svi svjesni da tu veću ulogu igra policija nego sama uprava. Dakle, želimo i na taj način da im damo svoj doprinos da se ovo područje što prije uredi kako bi se mogli onda i nekim drugim temama u izbornom procesu posvetiti. I drago mi je da podržavate ovaj dio koji se tiče alternative što se tiče glasanja pripadnika nacionalnih manjina. To je jedno dosta osjetljivo pitanje i vjerujem da tu postoje određene razlike kada se idu obrađivati konkretni slučajevi, a posebno kada simuliramo situaciju na biračkom mjestu. Moj stav je da državljani koji žele ostvarit svoje opće biračko pravo moraju biti izjednačeni, a ako žele ostvarit dodatno biračko pravo da moraju napraviti jedan korak više. A sada je obrnuto, oni koji žele ostvarit dodatno biračko pravo moraju napravit jedan korak više, a oni koji žele ostvarit opće biračko pravo moraju napravit dva koraka više, a nitko nije izjednačen sa ostalim državljanima koji je pripadnik nacionalne manjine i to svakako treba promijeniti. Zahvaljujem.
Hvala. Repliku ima kolega Zoran Vinković.
U mnogome bi se ja složio sa ministrom jer je doista bilo vrijeme uvođenja jednog reda i u popis i u registar birača. Međutim, svjedoci smo da evo upravo u dijaspori i u BiH ali i u čitavoj dijaspori, dakle ne radi se ovdje samo o BiH niti ja želim ponoviti ono što je bilo 2007., da ne može dijaspora utjecati kako ćemo mi živjeti u Hrvatskoj. To se posebno treba odnosit na lokalne izbore, ali sastav Hrvatskog parlamenta bi trebao biti usko vezan za hrvatsku dijasporu i činjenica je da i ovi zadnji parlamentarni izbori su pokazali ne to da Hrvati u BiH nisu zainteresirani za izbore za Hrvatski sabor, jednostavno nemaju mogućnost izići na izbore jer imaju praktično samo dvije mogućnosti: otići ili u Sarajevo ili u Mostar. A što se tiče svih ovih dosadašnjih izbora, bilo je ovdje i stvari koje su podsjećali na onaj film Krste Papića "Kad mrtvi zapjevaju", to se vjerojatno i dan danas dešava samo ne znam da li je onaj lik koji je tumačio Ivo Gregurević osim one mirovine iz Njemačke izišao koji put na izbore, al su to sve stvari koje su se dešavale. I definitivno treba dakle utvrditi popis birača i koji ne treba biti vezan samo isključivo na dan izbora, ali treba ovo vrijeme koje je bilo, onaj rok od 10 dana kada počinju sve produžiti bar na dva mjeseca, 60 dana i treba biti uska jedna veza jer se može u tih 60 dana desiti da netko i umre. Možda ne prima nečiju mirovinu, ali taj spisak treba biti…
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk.
Zadnja rečenica. I definitivno…
Ma uvijek kolega imate zadnju rečenicu kad 15 sekundi premašite.
Pa 15 sekundi, samo apeliram na ono što smo govorili na Odboru za lokalnu samoupravu. Mnogi prekrše i minutu i dvije. Treba definitivno ostaviti onu komisiju za popis birača jer je to tijelo koje je imalo uvid u popis birača daleko kvalitetniji nego ovo danas.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk izvolite
Kao što se vi možete složit s većinom toga što sam rekao tako se i ja mogu složit s većinom toga što ste rekli. Što se tiče glasanja u BiH, glasanja hrvatske dijaspore, to je bio otvoreni prijepor u promjenama Ustava. Rješenje koje je sada u Ustavu Republike Hrvatske je kompromis dviju političkih opcija, pri čemu je puno više moramo priznati udaraca sa svoje strane dobila tada vladajuća stranka jer je na neki način umanjila tadašnja prava državljana koji su glasali u dijaspori. Prema tome, to je bio na neki način procijenili su da je važnije donijeti ustavne promjene zbog ulaska u Europsku uniju nego imati usko stranačke interese u tom dijelu i to je za pohvaliti, bez obzira na kritike koje su dobili od jednog dijela svojih glasača i zastupnika koji su tada bili u klubu HDZ-a. A što se tiče glasanja na lokalnim izborima, apsolutno je da birački popis ima veći utjecaj na lokalnim izborima nego na državnim čisto zbog izbornih jedinica jer ovdje izborna jedinica ima 300 000, a zastupnik vrijedi 16 000 ili 20, a na lokalnim izborima imamo jedinica ajde recimo sa 1000, izađe ih 500, bira se 11 i glas je negdje, 40 glasova jedan zastupnik, jedan vijećnik. Prema tome, apsolutno je da ima veći utjecaj na lokalne izbore. Što se tiče ove komisije, to je onaj dio s kojim se ne slažem s vama. Dakle sada će po ovom prijedlogu u svakom trenutku vijećnici imati uvid u popis birača, a onda je komisija samo pred izbore potpisivala ono što bi joj dala državna uprava ili ne bi potpisala pa bi onda sud rekao da je to birački popis. Dakle, nije bilo nijednog slučaja da je komisija promijenila birački popis nego ukoliko ga ne bi potpisala onda bi sud presudio da je to birački popis. Dakle, u tom dijelu ja vas pozivam da još malo vidite da li su vaši stavovi ispravni. Mislim da je ipak ovo bolje, ali dopuštam.
Sljedeća replika kolega Ante Babić.
Hvala lijepa potpredsjednice Sabora. Gospodine ministre vi ste evo i gospodinu Horvatu odgovorili, a i u svom uvodu ste govorili o aktivnoj registraciji birača i ovdje točno stoji u obrazloženju da će se to sve provoditi isključivo informatičkim putem, razmjenom podataka između službenika diplomatskog konzularnog predstavništva RH i nadležnog ureda. Ne znam, a čuli smo i danas ovdje, protočnost kroz ta diplomatska konzularna predstavništva ona je takva i kod konzumiranja prava birača, a sada će to biti još gore ukoliko se ima na umu činjenica da je samo 10% takve populacije informatički pismeno. Vjerujem da ste to uzeli u obzir. Hvala.
Odgovor na repliku ministar Bauk.
Dakle kada govorimo o informatičkoj protočnosti mislili smo na protočnost između diplomatskog konzularnog predstavništva gdje bi birač došao ili bi na drugi način kontaktirao zahtjevnu registraciju i nadležnog tijela u RH koje bi samo potvrdilo da je taj birač u registru birača i da nema zapreka za aktivnu registraciju. Dakle, to se govori o informatičkoj protočnosti i to već sada je funkcioniralo i na prethodnim izborima. Ono što mi moramo donijeti političku odluku jeste dakle uvođenje instituta aktivne registracije kao preduvjeta za uvođenje nekih drugih instituta u glasanje dijaspore. Ako oko toga možemo postići suglasnost dobro, ako ne ostat će kao i dosad. To je dakle ono što ja imam za reći.
Hvala lijepa. U ime kluba HSU-a kolega Željko Šemper. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice, poštovani ministre, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog zakona koji je tako dugo očekivan da konačno uredi problematične popise birača. Svaki izbori, svejedno koji, a imamo ih svake godine nisu mogli proći bez primjedbi kako su nam birački popisi manjkavi, kako na njima ima čak i pokojnika. Prava podloga za izradu ovog prijedloga Zakona o registru birača trebao bi biti nedavno donesen Zakon o boravištu kojim bi se konačno trebalo stati na kraj svim problemima oko prebivališta građana i njihovih točnih adresa. Dakle, da bi se izradio točan i upotrebljiv registar birača neophodna je realizacija svih odredbi i ažurna primjena Zakona o boravištu. Ako će se građanin oglušiti o odredbe tog zakona ni registri birača, a onda ni popisi birača neće biti onakvi kakvi bi trebali biti i kakve ih mi želimo. Posebno su problematični birači koji imaju prijavljeno boravište u inozemstvu čiji se popis temelji prema podacima o izdanim putnim ispravama, adresama stanovanja i državi boravišta. Dosadašnjim se zakonom sve ove godine nije uspjelo riješiti niz pitanja i problema u cilju sređivanja popisa birača što u javnosti ima percepciju da uvijek netko nešto muti na izborima. Prema zadnjem popisu stanovništva ima nas u RH nešto manje od 4 milijuna i 300 tisuća stanovnika, a na parlamentarnim izborima s kraja prošle godine na popisima se našlo 4,5 milijuna birača. Od tog broja 411 tisuća birača iz dijaspore. Po tome ispada da mi u RH imamo samo 200 tisuća stanovnika mlađih od 18 godina što naravno nije točno. Nije jasno zašto se i za početnu bazu sređivanja osobnih podataka ne iskoristi i popis stanovništva iz prošle godine prema kojem još ni danas nakon godinu i pol dana od završenog popisa ne možemo koristiti većinu podataka osim ukupnog broja stanovnika. Prema prijedlogu zakona propisuje se i uspostavljanje registra birača kao jedinstvene elektroničke baze podataka svih državljana RH koji imaju biračko tijelo i biračko pravo, pardon. Registar birača se sastoji od tri evidencije. Prva je evidencija hrvatskih državljana s trajnim boravištem u RH prema mjestu trajnog boravišta, druga je evidencija birača hrvatskih državljana koji nemaju trajno boravište u RH pa se upisuju po državama u kojima imaju evidentirano boravište u inozemstvu. U trećoj evidenciji su državljani EU koji ostvaruju biračko pravo u RH, a upisuju se prema mjestu trajnog ili privremenog boravišta u RH uz ispunjavanje uvjeta propisanih posebnim zakonima. Osobe koje su izgubile biračko pravo uslijed smrti, prestankom hrvatskog državljanstva ili pravomoćnom sudskom odlukom brišu se iz registra birača. U tom dijelu zakona član 64., članak 17. stavak 1. i članak 14. stavak 4. treba biti oprezan jer postupak brisanja iz registra birača mora biti u skladu sa Konvencijom UN-a o pravima osoba s invaliditetom, odnosno da sudsko oduzimanje poslovne sposobnosti ne može biti razlog za uskraćivanje ustavnog zajamčenog biračkog prava. Tu bi trebalo u konačnom prijedlogu zakona iznaći pravo rješenje koje bi spriječilo svaki pokušaj manipulacije s njihovim glasovima ili gubitkom biračkog prava. Ovaj prijedlog zakona donosi jednu pozitivnu promjenu za birače koji su dosad prema još važećem zakonu teško mogli ostvariti svoje biračko pravo. To su birači uglavnom umirovljenici koji su smješteni u ustanovama socijalne skrbi, a mogli su glasovati samo na biračkom mjestu prema prijavljenoj adresi prebivališta. Sada će za tu posebnu kategoriju birača ravnatelji tih ustanova socijalne skrbi biti dužni za njih dostaviti podatke uredu prema mjestu njihovog trajnog boravišta. Jedna od novina koje dosad nije bilo je i institut aktivne registracije prema kojem je propisano da se Hrvatski državljani koji nemaju trajno boravište u RH, a žele glasovati na izborima za Hrvatski sabor, predsjednika republike, Europski parlament ili na referendumu trebaju aktivno registrirati. Aktivnu registraciju u inozemstvu će obavljati diplomatsko-konzularna predstavništva RH, a u Hrvatskoj nadležni uredi prema mjesto gdje će se birači zateći na dan izbora ili referenduma. Tako će za svake izbore u popis birača ući samo aktivno registrirani birači, pa se može očekivati značajno manji broj birača od dosadašnjih, cirka 400 tisuća iz dijaspore. Odredbom Ustava iz 2010. je utvrđeno da birači koji nemaju prebivalište u RH mogu glasovati samo u sjedištima malobrojnih diplomatsko-konzularnih predstavništava RH. Kako je poznato da su u velikom broju država birači od njih udaljeni čak i tisućama kilometara to im sigurno otežava ostvarivanje biračkog prava i dovodi ih u neravnopravan položaj u odnosu na druge birače koji takve probleme nemaju. Zbog toga ima i zahtjeva da se za te birače uvede mogućnost dopunskog glasovanja kako bi im se pomoglo u ostvarivanju biračkog prava, dok naravno ima i pojedinaca koji govore kako oni ne bi trebali ni glasovati na izborim u Hrvatskoj već u državi u kojoj plaćaju porez. Uz institut aktivne registracije propisan je još i institut prethodne registracije koja je predviđena za hrvatske državljane s trajnim boravištem u RH koji će se na dan izbora ili referenduma zateći u inozemstvu i institut privremenog upisa za hrvatske državljane sa trajnim boravištem u RH koji žele glasovati izvan mjesta trajnog boravišta u RH. Nakon što se uredi registar birača iz njega se sastavlja popis birača, a zaključuje se rješenjem najkasnije 8 dana prije dana određenog za održavanje izbora ili referenduma. Za lokalne izbore popis birača zaključuje čelnik ureda na čijem području se održavaju izbori, a rok je 10 dana prije izbora što omogućava više vremena za upis, ispravak ili dopunu podataka upisanih u registar birača, kao i predviđene ostale registracije. Imam primjedbu na članak 12., koji govori koji su sve podaci potrebni za evidenciju birača, ni meni a vjerojatno ni građanima nije jasno zašto se uz matični broj građana prije 3, 4 uveo i osobni identifikacijski broj OIB, pa sada pojedine institucije od građana traže malo jedan, malo drugi broj. Meni se čini da matični broj građana sada služi jedino za testiranje pamćenja građana, posebno nas umirovljenika, pa se mi onda na šalterima pravimo važni kad kao iz puške izrecitiramo 13 brojeva. Tako se i u ovom članku 12. traže oba dva podatka, a obadva su već davno pala, na početku rata, pa bi i ovdje trebao pasti jedan, onaj koji je suvišan. Nije jasno čemu služi ta dupla identifikacija. Mislim da bi se Ministarstvo uprave trebalo odredit prema ovom problemu. Dovoljan je samo jedan od njih, primjerice OIB, jer bitno je da bude u punoj informatičkoj primjeni, da se koristi za ono za što je predviđen, a ne da građani još uvijek obijaju pragove matičnih ureda, MUP-a i drugih institucija i prikupljaju razne potvrde i uvjerenja. Klub HSU-a podržat će ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala lijepo. Na redu je klub HNS-a i kolegica Nada Turin-Đurić. Izvolite kolegice.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. HNS će podržati i pozdravit ovaj prijedlog zakona i mislim da treba čestitati Ministarstvu uprave i gospodinu Bauku jer smo evo u ovih prošlih mjesec dana imali još jedan zakon koji je preduvjet za realizaciju i ovog zakona, to je Zakon o prebivalištu, odnosno o trajnom boravištu. I moramo reći da je ovaj zakon onako dobro matematički posložen, ako se smijem malo našaliti i da, sigurno da ovdje i ministar ima svoje zasluge i da bi možda neka druga isto tako ministarstva pod, svojih prijedloga mogli više primjenjivati matematiku, da ne kažem logiku. Jer ovdje vrlo teško u ovom prijedlogu naći neke veće prepuste, osim možda nekih dodatnih prijedloga za neka poboljšanja na koja je već i sam ministar ukazao u svom uvodnom obraćanju. Znači čini nam se da je tehnički, logički ponuđeno ono što smo svi ustvari očekivali, a to je uvođenje reda u popis birača kroz Zakon o registru birača. Međutim, ja ću reći nekoliko riječi, ustvari o političkoj dimenziji ovog zakona, mi u HNS-u smatramo da je i ovaj zakon i Zakon o prebivalištu ustvari prvorazredni, politički prvorazredno važan zakon. Naime, pretpostavlja se da će se upravo ovim zakonima i vjerujemo da će se ovim zakonima otkloniti većina onih sumnji koje su, koje su se stvarale kod naših građana nakon izbora kad su objavljivani rezultati o izlasku, znači o postocima, o izlasku birača na birališta, a često i oko samih rezultata. Naime, sumnja u to da li je izborni rezultat točan ili vjerodostojan je nešto šta nagriza samu bit demokracije i parlamentarizma i parlamentarne demokracije. I to je ono što je najvažnije ako uspijemo primijeniti ovaj zakon, eto to će biti možda jedina naša primjedba odnosno pitanje da li smo u stanju po donošenju ovog zakona a i ovih zakona koji su preduvjet odnosno Zakona o prebivalištu, da li smo u stanju u relativno kratkom vremenu koje je potrebno do sljedećih prvih izbora, a pretpostavljam da će se na njima to primijeniti s obzirom da će u tom trenutku biti izbori za EU parlament, da li smo u stanju ažurirati ili uskladiti u većem dijelu stanja koje imamo sada s onim što bi htjeli postići kroz primjenu ovog zakona. Naime do sada u političkom smislu znači do sada je sve bilo legalno i nitko tu ne spori taj dio znači radilo se u okviru zakona međutim zbog ovih nedoumica da li su popisi uredni ili nisu, da il se sa time moglo manipulirati i da li se je nije dokazano, ali da se jeste manipuliralo na pojedinim mjestima gdje se moglo znači da li su ti izbori bili legitimni odnosno da li su oni koji su izabrani stvarno izabrani na najkorektniji mogući način koji zakon omogućava? To je po nama ključno pitanje koje ćemo riješiti ovim zakonom i zato će naravno HNS-a podržati ovaj prijedlog s tim da nekoliko stvari koje su i u raspravama kolega naglašene, a koje je sam ministar naznačio kao nešto što je moguće da se kroz raspravu precizira ili dogovori da se stvori politička volja da se ide u neke promjene koje su malo inovativne u ovom zakonu a to je institut aktivne registracije koje će HNS-a podržati. Međutim kod tog instituta aktivne registracije osim što bi se postiglo da se mobilizira broj ljudi koji bi to pravo glasa mogli iskoristiti mislim da treba razmišljati o onome što je ministar naznačio, ja bih voljela da on to možda eksplicitnije kaže ovdje sa ove govornice, koje su to mogućnosti da pružimo bolje uvjete ili da stvorimo bolje uvjete za ljude koji žive izvan RH i koji bi pristupili glasanju. Naime, budući da će za cijeli ovaj proces pretpostavljamo trebati vrlo visoka razina informatizacije jer kao što smo čitali sve će ići elektroničkim putem. Ne znam da li smo u ovom trenutak spremni to vjerojatno ministar zna i kolika će biti sredstva potrebna da se cijeli taj sustav ekipira kako bi zakon mogao zaživjeti. Naime, da li je moguće da mi kroz naredni period očekujemo i prijedlog da se ide u elektronsko glasanje? Da li to upoće s obzirom da takvih situacija ima, da li je to uopće moguće naravno u današnje doba posvemašnje informatizacije, mislim osobno a i mi u stranci mislimo da nije nemoguće za naravno one građane one birače koji tu mogućnost imaju uz naravno i tradicionalni model koji o izborima koji regulira klasično izlazak na birališta. Znači pitanja koja mi postavljamo u tom smislu da li će biti moguće i na koji način će biti moguće poboljšati te uvjete, vi ste ih samo naznačili i da li to možda uključuje i mogućnost elektronskog glasovanja? Pitanje da li imamo resurse za provedbu ovog zakona i bilo je još jedno pitanje vezano za lokalne izbore. Isto slažem se s većinom konstatacija da je možda najsnažnije sadržava nesređenost popisa birača upravo na lokalnim izborim ai to na malim izbornim jedinicama, našim općinama i manjim gradovima gdje je 50-ak glasova presudno odlučivalo o broju osvojenih mandata isto tako i o izboru čelnih ljudi. Nadam se da će ovaj zakon kojeg ćemo još jedanput čitati o ovom trajnom boravištu odnosno prebivalištu biti dovoljno efikasan da u ovom kratkom roku do sljedećih lokalnih izbora sredi tu situaciju jer i svi i mi svi koji smo u politici znamo da se na takvim malim biračkim mjestima manipuliralo, da se doslovno dovozilo građane na izbore i na neki način iskrivljavalo stvarnu sliku izbornih rezultata koji bi bili da se to nije činilo. Evo ga HNS-a još jednom kažem podržat će ovaj prijedlog zakona i nadamo se da će sve ove sugestije odnosno pitanja koja su ovdje otvorena biti raspravljena i do drugog čitanja uključena u prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegice. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prvu repliku ima kolega Dujomir Marasović.
Štovana gospođo predsjednice. Kolegica je rekla da je ovaj zakon dobro matematički složen, da šalje jednu jaku političku poruku i da je politički složen, ja se s tim sve slažem. Ne slažem se da je on dobro matematički složen. Ovo je dobro politički složeno i to u tradiciji hrvatske političke gluposti. Ovo su čavli na kovčeg jedne gluposti, a uglavnom mislim na glupost u odnosu prema hrvatskoj dijaspori, prema ljudima, Hrvatima, državljanima građanima Hrvatske izvan Republike Hrvatske. I sve ono što se događalo proteklih 20 godina prema tom pitanju ja se s puno toga ne slažem, tako da se zna moj stav. Dakle mi moramo hrvatskim građanima reći o čemu se ovdje radi. Nakon ovog zakona Hrvati koji su nešto manipulirali iz Bosne pa se prijavljivali u Imotskom u Posušju oni to više neće moći raditi. Dobro Srbi ljudi su otišli u Srbiju, oni će moći po ovom zakonu o pravima povratnika to makar zakonski moći, iako slažem se da to nije presudno više pitanje ako svega 4500 ljudi dođe iz Srbije. Mislim da ni to nije ključ stvari. Ono na što ja želim replicirati, da je protekla Vlada popustila pod pritiscima SDP-a, HNS-a i ostalih na neki način mudrijaša koji su rekli nećemo ući u Europsku uniju ako Hrvatima iz dijaspore tj. iz BiH ne skinete broj saborskih mandata. To je isto što Slovenija danas radi, dajte nam more Hrvati, ako ne nećemo vas pustiti u Europsku uniju. Hrvati dajte nam vaše marke iz Ljubljanske banke, nećemo vas pustit. E sad vi ste našli gospodo,nećemo Hrvatima iz Bosne inače nećemo ući u Europsku uniju. Ma molim vas lijepo. Eto to su kategorije o kojima vi razmišljate. Ako je to trebalo popravit, a ja se slažem da je trebalo onda se moglo reći Hrvatima iz BiH jedan mandat, Južna Amerika jedan mandat, Sjeverna Amerika jedan mandat, Australija jedan mandat. Ja mislim da dijaspora…
Hvala lijepa.
Završna rečenica. Zaslužila da ima mandata koliko je i nacionalnih manjina, 8-8. Može 16 nacionalnih manjina, može…
Hvala lijepa. Odgovor na repliku. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Marasović, shvatili smo. Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolegica Nada Turina-Đurić.
Nama je žao u HNS-u da su Hrvati u BiH spali na to da jedino njihove interese brane gospoda iz HDZ-a. Oni vrlo dobro znaju kako žive u BiH, kako su tretirani za svih ovih skoro 20 godina vlasti HDZ-a. Prema tome, toliko o brizi. A što se tiče biračkog prava, ja ne vidim gdje piše da će se biračko pravo Hrvata u BiH bilo gdje suspendirati temeljem donošenja ovog zakona, a o tome koji je njihov interes i koliki je interes Hrvata u BiH po donošenju ovog zakona to ćemo vidjeti. One će naravno imati svoje pravo, a čak je ministar rekao treba razgovarati i otvoriti temu toga da li na neki način približiti mogućnost tim ljudima koji su izvan Hrvatske da na neki način lakše i dostupnije realiziraju to svoje biračko pravo.
Hvala lijepa. Repliku ima kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepa. Kolegice Turić niste u pravu ni u vašoj replici, a ni u vašem govoru. Naime, vaš predstavnik u razgovorima sa Vladom Jadranke Kosor je inzistirao na jednom jedinom predstavniku dijaspore na izborima parlamentarnim. To je bio gospodin Čačić i gospođa Vesna Pusić i nemojte mi govorit o tome da vi niste sudjelovali u tome što je rekao gospodin Duje. Drugo što sam htio replicirati, naime vi govorite o pravilnosti, regularnosti kada se urede birački popisi odnosno registar birača i ja se slažem da se urede, da je to stvarno već krajnje vrijeme da se to uredi, ne zbog Europe nego zbog nas samih i rezultata koji će biti stvarni, koji će biti realni. No kako netko reče, u našoj politici nije važno tko glasa ili tko bira nego je važno tko broji, dakle tko je na onim kutijama koje su kod nas još uvijek a DIP, nije to stvar ministra nego DIP-a, kutije neprozirne, kartonske, ne prozirne, ne staklene ili plastične da se vidi broj listića koji ulazi. Drugo, da se ne provjerava do kraja identitet birača, da on ne može dvaput glasovat s onim sprejom kao što u svim drugim zemljama to vidite kada imamo izvješća o izborima recimo u Crnoj Gori. A treća je mogućnost da se glasa elektronskim putem, putem provjere digitalnog odnosno papilarnih linija kao što to provodi Estonija npr. Pa možete glasat od doma putem interneta da ni ne idete na birališta ali on vas prepozna jer ima datoteku po našem Vučetiću, kažiprsta, linija papilarnih na kažiprstu i točno zna tko je glasao. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, kolegica Nada Turina-Đurić.
Evo kad već spominjemo predsjednike ili predstavnike političkih stranaka, mislim da je gospodin Grubišić i njegova politička stranka zadnja koja bi trebala govoriti o tome s obzirom da oni stvarno imaju doktora znanosti vezano za brojanje glasova, prenošenje glasačkih kutija i to ne u stranci u kojoj je sada nego u stranci u kojoj je bio nekada. Prema tome, prodike iz takvih stranaka stvarno mislim da su deplasirane.
Povredu Poslovnika, Boro Grubišić, prvi.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ja molim da izreknete mjeru dakle prema članku 216., barem opomene ako ne udaljavanja s ove sjednice jer gospođa svjesno obmanjuje hrvatsku javnost. HDSSB nikada nije dobio na taj način izbore, a HNS se sakrio iza skuta SDP-a da bi dobio 12, 13 zastupnika. HDSSB ide sam na izbore i bez izbornih prijevara kao što to vi činite izbornim inženjeringom gospođo Turina.
Hvala lijepa. Mislim da nije povrijeđen Poslovnik. I kolega Zoran Vinković ima povredu Poslovnika.
Povrijeđen je članak 216. jer ovdje se radi doista ja ne bih rekao o uvredama nego ako gospođa zastupnica ima dokaze dakle o ovome što je rekla tada ja pozivam onda dakle sve nadležne institucije RH da pohapse sve one koji su na takav način dobili izbore. Dakle, ja tvrdim da ovo što ona govori da je ovo opsjednutost nečim da postoje institucije za liječenje opsjednutosti i da ovo nije govor koji je primjeren u ovom Saboru. Dakle, ovdje se optužuje jedna politička stranka koja je pobijedila u Slavoniji, Baranji i Srijemu i koja ima praktično i postala najjača politička opcija tamo da se bavi krađom na izborima. I vi kažete da to ne zaslužuje opomenu, a u narodu kaže jedna poslovica: "S kim si takav si."
Hvala lijepa. Na isti način ste govorili o povredi Poslovnika kao i kolegica Turina Đurić na odgovor na repliku pa neću ni njoj ni vama izreći opomenu. Hvala lijepa. Sljedeći klub, klub HDZ-a i kolega Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodine ministre. Nakon ove dosta komorne atmosfere koja je vladala dok se govorilo o zakonu, doduše sada malo smo se probudili, nastojat ću u ime kluba HDZ-a reći naše stajalište o ovom zakonu a možda i okolnostima koje su dovele do izmjena i onoga što je dosada bilo kao rješenje u Zakonu o popisima birača. Prije svega evo i gospodin ministar je uvodno govorio i o ustavnim promjenama pa mi je dao na neki način ideju da bi nešto trebalo o tome reći da bi se možda jasnije razumjelo što se to mijenja i kako bi to danas trebalo izgledati. Dakle, zadnje izmjene Ustava RH 2010. godine koje su bile nužne između ostaloga i zbog pristupanja Republike Hrvatske EU iskoristili su neki da bi nametnuli i neka svoja rješenja, mišljenja, stajališta za koja su držali da su toliko bitna da se moraju naći u samom tekstu Ustava. Ti o kojima govorim su tada predstavljali opoziciju, a danas predstavljaju poziciju pa je onda logično da te svoje ideje koje su nastojali ugraditi u Ustav danas razrađuju posebnim zakonima. Tako je jedan od zahtjeva u dogovoru i u postizanju konsenzusa oko izmjena Ustava bio i zahtjev tadašnje opozicije da se broj zastupnika iseljene Hrvatske ili dijaspore svede na minimalan broj pa je na koncu nakon razgovora, pregovora i usuglašavanja taj broj ovaj koji je danas u Ustavu izašao na troje. Taj broj naravno ne govori o nekakvim drugim adekvatnim omjerima, a neki su danas i govorili o tome koliko bi trebalo imati zastupnika i kojim bi se veličinama trebalo služiti. Ako je, a govorit ću stvarno u općenitim brojkama, u popisu birača u RH oko 4 milijuna ljudi, a onih koji žive izvan Hrvatske 400 tisuća to je dosta jednostavno izračunati da je 10% birača izvan RH pa bi onda trebali biti eventualno adekvatno zastupljeni u Parlamentu. Da li je to najbolji omjer ili je baš idealan omjer ovih troje koje danas imamo to ostaje za raspravu, ali to bi nas odvelo predaleko i ne bi imalo bitne veze s ovim današnjim zakonom nego s nekim drugim pravima. Ono što smo željeli reći uvodno, a zadržat ćemo se s obzirom da je prvo čitanje i neću se složiti sa svim prethodnicima, na svu sreću Zakon o trajnom boravištu još nije donesen on je samo prošao prvo čitanje u Saboru, neke stvari ćemo možda ponoviti i vezano uz ovo jer su oni nažalost jako, jako vezani jedan bez drugog je dosta teško promatrati. Prvo ćemo imati neke načelne primjedbe i terminološke. Nekog je smetao popis birača, odnosno može se razumjeti da je pojam registar birača širi pojam pa obuhvaća više od onoga što bi predstavljao sam popis birača i s time se možemo i složiti. Ali ako je već terminološki uvedena razlika pa se ovaj zakon zove Zakon o registru birača uvodimo registar, zadržavamo i popis onda dosta veliku zabunu uvodi treći pojam koji ste uveli, a to je sad evidencija. Pa ako popis i registar nisu sinonimi prilično vjerojatno, nisam jezični stručnjak, ali mislimo da evidencija je ustvari sinonim za popis pa ukoliko se radi o dvije različite kategorije bilo bi pametno različito ih i nazvati. Druga terminološka primjedba je Vladi, a žalosno da je to promaklo, da vi govorite ovdje o pravima državljana EU. Takvih još državljana nema, još uvijek postoje državljani država članica EU. Državljanstvo EU ako bi se sukladno ovom zakonu dosljedno tumačilo bio bi ograničavajući faktor za mnoga od prava koja vi ovim zakonom njima pridajete. Ono što mislimo da je za ovaj zakon najvažnije i najbitnije a to je ovo dosljedno provođenje politike naše pozicije to je da vi ovim zakonom činite razliku između birača koji i po Ustavu imaju biračko pravo. I to je nešto što nas navodi i praktički sili da vam ponovno prigovaramo da ovaj zakon nije u skladu s hrvatskim Ustavom. A zašto nije? Zato što po Hrvatskom Ustavu svaki državljanin sa navršenih 18 godina života ima biračku pravo, pustimo za sad po strani one kojima je oduzete poslovna sposobnost jer je to stvarno jedan mali broj u odnosu na većinu stanovnika. Niti Vlada, niti predsjednik Vlade, pa bio to i gospodine Zoran Milanović, a niti ministar uprave nema pravo uzeti biraču pravo ljudima koje imaju pravo prema Hrvatskom Ustavu. I ne možete njima biračko pravo ograničiti recimo odredbom članak 4. vašeg zakona: "Upis u registar birača uvjet je za ostvarivanje biračkog prava na dan izbora i referenduma." Ovaj na dan izbora i referenduma biračko pravo samo po sebi ne znači puno, biračko pravo ili imate ili nemate, imat ćete ga i prije i poslije izbora, i prije ili poslije referenduma. Mi smo taj prigovor istakli i na Odboru za Ustav i dobili smo odgovore kako je to regulirano i u dosadašnjem zakonu, ali zaboravili ste pri tome reći da u dosadašnjem zakonu nije postojalo nešto što ste sada uveli, jedan novi institut, a to je na pojedine ljude koji se ne registriraju možete brisati sa popisa birača. To je ovaj novi institut aktivne registracije, i to je taj institut za koji držimo da protivan Hrvatskom Ustavu. Jer kad ste već citirali članak 45. Ustava koji govori o biračkom pravu, morali ste uzeti i u obzir članak 14. koji vam govori: "Da su svi građani pred zakonom jednaki." I s obzirom da mi imamo birače koji žive u Hrvatskoj i izvan Hrvatske. A izvan Hrvatske na puno različitih načina i puno više kategorija od onih koje ste vi spomenuli. Nije točno da su oni koji žive izvan Hrvatske samo Hrvati koji žive u Bosni i Hercegovini, i oni Srbi koji su iz Hrvatske otišli, žive danas u Srbiji ili kao što ste rekli u prekomorskim zemljama. Vjerojatno žive i u djelu europskih zemalja, ali to je potpuno nebitno za ovu raspravu. Ima čitav niz ljudi koji nisu poštivali propise niti bivše države, niti RH, a koji ne ulaze u te 2 kategorije, ali kršeći one obveze koje ime je zakon nalagao su doveli do problema i u popisu birača. Šta to konkretno znači? Ako je neka osoba 1970. godine iselila iz RH i naselila se trajno u Austriji i nije prijavila nadležnoj policijskoj upravi činjenicu da iseljava iz RH, onda se i danas nalazi u popisu birača, nalazi se u popisu birača zato jer ju po službenoj dužnosti nitko niti policija, ali ni druga tijela državne uprave s tog popisa nisu mogla izbrisat. I to je problem koji se dodaje na ove probleme s popisom birača koje mi imamo. E sad, bilo bi naravno krajnje nepopularno da se mi protivimo ovom zakonu jer bi se činilo da HDZ jedini nije za to da se uvede red u popis birača. Dapače, mi smo vrlo zainteresirani kao i sve ostale stranke da popis birača bude egzaktna evidencija, ako i u kojoj mjeri je to moguće. I dragom mi je da su neki naši kolege koji su do nedavno sprječavali donošenja Zakona o prebivalištu gdje je postojala mogućnost da po službenoj dužnosti brišete neke iz evidencije o prebivalištu, pa onda time iz popisa birača. Da su danas vjerojatno nakon dubljeg razmišljanja promijenili svoja stajališta pa danas podržavaju ovakav zakon i podržavaju mogućnost da vas se po službenoj dužnosti briše iz prebivališta ako se na nedvojben ili nesumnjiv način utvrdi da vi tamo ne prebivate. Međutim, kako će se to utvrdit i u kojim rokovima i kada će Zakon o prebivalištu stupit na snagu to još mi ne znamo i to nitko nije rekao. I jako je zbog toga upitno da li će taj zakon kad stupi na snagu, o prebivalištu pa onda podrdno tome i ovaj Zakon o registru birača biti uopće dovoljno vremena da vi to tehnički provedete. Mi imao čitav niz primjedbi i na tehniku kako ste zamislili provesti izbore, ali to vjerojatno u ovoj fazi, u prvom čitanju zakona nećemo iznosit niti ćemo time opterećivat cijeli ovaj skup. Ali mislim da je bitno reći da ste time što ste potpuno izbacili izborna povjerenstva iz primjene zakona i provedbe izbora i nekakve nadležnosti dali Ministarstvu uprave, de facto izbjegli sudsku zaštitu koja je postojala kao legitimno pravo svih birača da daju prigovore na popise birača. I time mislim da ste počinili još jedan veći problem, jer ste proglasili Ministarstvo uprave kao središnje da će biti nadležno rješavati o svim prigovorima koje dobijete od one grupe ljudi koji će biti izbrisani s popisa birača. Jednino vjerojatno niko od vas ne zna kako bi to izgledalo ako pred izbore dobijete 10 tisuća prigovora, kako ih vi mislite u ministarstvu riješiti i u kojem roku? A u ovom zakonu niste napisali rok u kojem ćete riješiti prigovore. Vi možete dobit prigovore onih koji su izbrisani s popisa birača i niste si zadali rok u kojem te prigovore morate riješiti, a bez toga mislim da je ta mjera potpuno deklasirana i nepotrebna. Što se tiče tehničke primjene zakona, mislim da ovo je nedovoljno precizirano da bi se ovaj zakon kao što je predložen uopće mogao provesti i da će ustvari postojat velika opasnost da umjesto da idemo srediti da ćemo dodatno zakomplicirati provedbu bilo kojih izbora na ovaj način. Ali ono što je suštinsko pitanje zakona i koji ustvari nameće da o drugim stvarima i ne trebamo puno govoriti, ne može se ovim zakonom uzeti biračko pravo osobama kojima je biračko pravo dao, propisao Ustav RH i ne može se napraviti više kategorija birača pa ćemo ih onda dijeliti prema tome gdje će se odlučiti u kojem trenutku ostvariti svoje biračko pravo. Kada smo razgovarali o ovom zakonu pitao sam čudno da udruge civilnog društva, barem do nas nisu došle neke primjedbe na ovaj zakon, rečeno mi je da je DIP i konkretno jedna od udruga da su sudjelovali u izradi ovoga zakona, međutim prešutili ste reći da ste od DIP-a dobili primjedbe. Neke od njih su upravo s ovim ciljem da razumijete da ovako urediti postupak izbora nije jednostavno, da ovo nije najbolji način i da će ovaj način omogućiti da mi na koncu pred same izbore nećemo znati koja je biračka masa jer dok god će postojati obveza da neki birački će biti birači samo ako se prijave glasovati na određenim izborima, mi nećemo nikada znati koji je ukupan broj birača i koji vam se od njih može i kada javiti da bi sudjelovao u izbornom postupku. A ako nemate ukupan broj birača onda je vrlo teško odrediti prava koja pripadaju nekima između ostalog i nacionalnim manjinama koji pravo imaju s obzirom na postotak udjelu u popisu birača. Vaš popis birača pogotovo za iseljenu Hrvatsku imat će samo one koji se sjete, dođu i prijave se glasovati. Svi ostali po vama bit će izbrisani iz popisa birača to vam piše u zakonu, a to vi ne smijete učiniti. I zbog toga držimo da je ova aktivna registracija instrument kojim ćete smanjiti broj birača bez obzira što su činjenice da u inozemstvu na izborima izlazi između 17 i 19% upisanih birača nitko vam ne daje pravo da vi to uvedete u zakon i da sve ostale izbrišete i bilo kada oni se imaju pravo javiti, doći na izbore i glasovati. Dapače [[Upadica: Molim vas privedite kraju.]] Naše iskustvo je bilo i takvo da je DIP i putem svojih izbornih povjerenstava što je potpuno pravilno dozvoljavalo glasovanje svima onima koji su bili u popisu birača bez obzira da li su imali važeće dokumente, bilo je samo važno da dokažu svoj identitet. Hvala lijepa. HDZ će sigurno biti protiv ovog zakona.
Hvala lijepa. Prvu repliku ima kolega Zoran Vinković.
Meni je drago da je kolega Mlakar spomenuo ustavne promjene. Ja mislim da se svi sjećamo kako je došlo do izmjena Ustava jer prvo te izmjene Ustava bile su uvjetovane Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina gdje između ostalog traženo za određenu nacionalnu manjinu da ima pravnu osobnost, teritorijalno ustrojstvo i poseban način financiranja. S druge strane HDZ je pristao na kompromis tada sa drugom stranom sa SDP-om i praktično smanjio broj zastupnika iz hrvatske dijaspore na tri. Sada me čudi tolika briga HDZ-a o hrvatskoj dijaspori. Iako uvelike se slažem s kolegom da će jako mali broj Hrvata u hrvatskoj dijaspori izići na ove izbore jer na kraju krajeva i nemaju veliki motiv, mogu imati samo tri zastupnika. Koliko ima isto tako ustavnih promjena Izbornim zakonom zacementirano dakle dogovorom tada HDZ-a i SDSS-a tri zastupnika. Dakle to je činjenica oko ustavnih promjena. A ja bih vas molio uvažena gospođo potpredsjednice da dobro preslušate što je rekla kolegica Turina. Pa ja ne vidim mogućnost da to nije povreda Poslovnika jer je optužila jednu političku opciju da je režirala izbore, krala na izborima, da je nosila glasačke kutije da je ne znam šta radila na tim izborima. Vjerojatno gospođa i ne zna jel ima oko 2% zajedno sa svojom političkom opcijom, a i ne znam što je onda radilo DIP što su radili birački odbori, što je radio predsjednik DIP-a koji je državni dužnosnik, ima koeficijent 6,42 i plaćicu oko 25 tisuća kuna. I to za vas nije zastrašujuće.
Hvala lijepo kolega Vinković.
U demokratskoj Hrvatskoj na ulasku u EU.
Vi ste iskoristili odgovor na repliku da sa mnom polemizirate. A ja vas upućujem na članak 211.a pročišćenog teksta Poslovnika da zatražite mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Odgovor na repliku. … [[Upadica se ne razumije.]] Može.
Ova pročišćeni, redakcijski pročišćeni tekst Poslovnika Hrvatskog sabora zanima me u kojim je Narodnim novinama izašao? … /Govornik isključen./ …
Nije objavljen ali ste ga dobili, dobili su svi zastupnici. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Sjednite molim vas. Odgovor na repliku kolega Davorin Mlakar.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Vinkoviću drago mi je da ste to pitanje pokrenuli mada ste onda otišli u nekakve širine, ali samo za vašu informaciju, svaka udruga koja bude upisana u Registar udruga, a dovoljno je troje ljudi da bi ju osnovalo samim činom upisa u registar stječe pravnu osobnost što znači da stječe mogućost ostvarivanja prava i dužnosti u pravnom prometu. Nije tu postojala nikakva posebna namjera niti posebno regulirana pozicija nekih udruga.
Hvala lijepa. Sljedeća replika. Molim vas kolega Vinkoviću. Molim vas. Niste dobili riječ. Kolegica Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjednice. Pa evo kolega Mlakar je govoreći u ime kluba HDZ-a spomenuo promjene Ustava 2010. godine i činjenicu da smo naravno taj posao morali obaviti da bismo nastavili pregovore. Pa želim spomenuti da mi Ustav smo morali promijeniti prije svega zbog toga da kroz te izmjene jačamo neovisnost određenih institucija, dakle to je bilo iznimno važno za nastavak pregovora, to se od nas tražilo. Prije svega mislim na HNB, državno odvjetništvo, ali isto tako Državno sudbeno vijeće, odvjetničko vijeće itd. Međutim, tada glasovanje dijaspore nije bio nikakav uvjet niti je o tome bilo tko je u Europskoj komisiji razgovarao sa hrvatskom Vladom, međutim tadašnja opozicija je uvjetovala promjene Ustava odnosno izglasavanje Ustava, izmjena Ustava jer smo to morali naravno učiniti 2/3 većinom time da se dotakne i pravo glasovanja hrvatskih državljana koji žive izvan Republike Hrvatske. I početna pozicija prije svega SDP-a tada je bila nitko zapravo ne bi tko živi izvan Hrvatske mogao glasovati na bilo kojim izborima u Republici Hrvatskoj i onda smo naravno morali doći do određenog kompromisa kako bismo uopće promijeniti Ustav i nastavili naše pregovore, a došli smo dakako do te kvote od 3. Međutim želim spomenuti, kolega Mlakar kao što se sjećate da je upravo ideja o tome da se glasuje isključivo u … u inozemstvu bio prijedlog opozicije i da smo mi kao vladajuća većina tada da bismo uspjeli u tom poslu i završili pregovore i na to pristali, dakako poštujući prije svega drugu odredbu i vrednotu hrvatskoga Ustava o pravu svih državljana Republike Hrvatske da imaju pravo izaći na izbore i glasovati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nemamo odgovor. U ime predlagatelja ministar ARSen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjednice. Dakle zahvaljujem i kolegi Mlakaru na primjedbama i kritikama zakona, one će biti ozbiljno razmotrene, neke od njih sasvim sigurno i prihvaćene. Želio bih ipak dati neka pojašnjenja. Dakle ovo što je rekla gospođa Kosor sam mislio ja reći u odgovoru, dakle nije bio zahtjev minimalan, zahtjev je bio nula. To se matematički može smatrat minimumom, ali to je bio zahtjev. S druge strane imali smo stanje i to smo u izborima 2007. stavili kao svoj izborni, dakle bilo odlučujemo u Hrvatskoj, te izbore nismo dobili, da li zbog toga mislim da nije ali nema veze ali mi nikad nismo krili taj politički stav. I s druge strane, imali smo situaciju nefiksne kvote koja je bila početna pozicija za drugu stranu i niste bili u dvoranu ali ja sam u odgovoru na repliku pohvalio vašu spremnost da zbog većeg interesa, dakle interes ulaska Hrvatske u Europsku uniju kod ustavnih promjena razmotrite i taj aspekt i našli smo rješenje s kojim ćemo kako je to rekao tada predsjednik SDP-a i šef opozicije Zoran Milanović moći živjeti sljedećih 10, 20 godina. Dakle tako je to postavljeno i to je u Ustavu i apsolutno treba to uzeti kao nekakvu činjenicu oko čije se promjene ponovo možemo dogovarati. Sadašnja struktura zastupnika u Hrvatskom saboru nijednoj dominantnoj političkoj opciji ne jamči 2/3 većinu, prema tome za sve bitne promjene potreban je dogovor i to je dakle sada tako. Međutim, i po važećem Ustavu prije promjena imali smo od 1992. i 1995. na izborima da se za dijasporu biralo 12 zastupnika prema ovome omjeru koji je i gospodin Mlakar govorio. Nakon toga '99. na izborima je uvrštena nefiksna kvota. Da budemo iskreni, HDZ je tada imao uvjerljivu većinu u Saboru i na to nije predsjednik Tuđman trebao pristat pa je pristao, dakle smanjeno je s 12 na 6 ili koliko već izađe na izbore. Prema tome, već tada se razmišljalo da ova proporcionalnost nije baš recimo to tako logična. Ali imali smo mi jedan drugi slučaj, pripadnika srpske manjine u popisu birača kada bi se taj model primijenio bilo bi 9 po omjeru broja birača i ukupnog broja birača u Hrvatskoj, dakle broja birača srpske nacionalnosti i broja birača ukupnog, to je 200 i nešto tisuća pa se politički arbitriralo da to bude 3 izmjenama ustavnog zakona od 2002., dakle nije to bio dogovor HDZ-a i SDSS—a nego je bio dogovor HDZ-a i SDP-a. 2002., mislim da će sad biti 10 godina. Ali isto tako je u razdoblju prije toga bio jedan, '99. na izborima se birao samo jedan zastupnik srpske manjine, prema tome i to je bila stvar politička dogovora koji je postignut tada bio kakav je. Ja držim da je i politički dogovor HDZ-a i SDSS-a u izbornom zakonu 2010. bio dobar. Ja sam taj prijedlog kao zastupnik jako kritizirao, ne zbog principa a to je da se mandati ostvaruju na općoj listi, nego zbog načina obračuna mandata. Ali držim da bi princip nefiksne kvote bio primjeren za stranke koje bi se natjecale u posebnoj izbornoj jedinici za srpsku manjinu i tada ne bi bila garantirana 3 nego bi bilo onoliko koliko dobiju glasova, a ta vrijednost glasa mora biti jednaka vrijednosti glasa na općoj listi. Dakle to je moj stav kojega sam nekoliko puta ponovio. Prema tome, na tragu onoga rješenja malo popravljenoga ću se ja kao ministar da to bdue i Vladin prijedlog u Hrvatski sabor, da li će on biti prihvaćen pitanje je. Što se tiče naziva registar, popis i evidencija mislim da se evidencija ako se ne varam spominje u evidenciji prebivališta Ministarstva unutarnjih poslova. Takav izraz oni koriste pa smo ga tako stavili. Ukoliko postoji mogućnost da se ujednači to razmotrit ćemo. Što se tiče odredbe kojom govorimo o državljanima Europske unije, dakle članak 3. kaže: "Registar birača je zbirka osobnih podataka o biračkom pravu svih birača hrvatskih državljana sa stranim boravištem u RH i hrvatskih državljana koji nemaju trajno boravište u RH te državljana država članica EU." Tako piše u članku 3., a onda piše u daljnjem tekstu državljani EU što se dalje spominje. Članak 3. stavak 1., dakle samo ono u daljnjem tekstu to se inače u zakonima koristi da se ne nabraja cijeli izraz. Ali ukoliko to nomotehnički ne stoji bit će popravljeno iako ne vidim. Dakle, govori se o državljanima država članica EU. Što se tiče ostvarenja biračkog prava, dakle članak 4. upis u registar birača uvjet je za ostvarivanje biračkog prava na dan izbora i referenduma. U sadašnjem zakonu dobro ste rekli stoji da je upis u popis birača uvjet za ostvarivanje. E sada, idemo vidjeti tko se upisuje u registar birača. Registar birača je dakle zbirka osobnih podataka o biračkom popisu svih birača hrvatskih državljana sa stranim boravištem u Hrvatskoj i hrvatskih državljana koji nemaju trajno boravište u RH. Dakle, mi govorimo da je uvjet za ostvarivanje biračkog prava to da si a) hrvatski državljanin sa stranim boravištem u Hrvatskoj i b) hrvatski državljanin koji nema trajno boravište u RH sa biračkim pravom. Dakle, u registru birača su svi koji su sada u popisu birača, nitko iz registra birača tko ima hrvatsko državljanstvo i 18 godina neće biti izbrisan. Takvih, a ova poslovna sposobnost to ste i sami u raspravi rekli, dakle nitko iz registra birača neće biti izbrisan, iz registra. I da bi netko mogao ostvariti biračko pravo mora biti u registru. Znači, mora biti hrvatski državljanin, birač, stariji od 18 godina s prebivalištem u Hrvatskoj ili izvan RH. Dakle, ne vidim spornom tu odredbu. Što se tiče povjerenstvima za popis birača za lokalne izbore, dakle to ćemo razmotriti. Mislim da ste mislili o povjerenstvima lokalne samouprave ne izbornim povjerenstvima jer oni nisu ja mislim ni dosad bili, dakle povjerenstva lokalne samouprave. Međutim, dosadašnja praksa je pokazala da dakle bilo bi povjerenstvo, dobilo bi popis birača, većina bi ga potpisala, manji dio ne bi i onda bi se žalili sudu i sud bi presudio. Dakle, to ćemo razmotriti i mislim da na ovaj način i preuzimamo odgovornost jer inače smo odgovornost delegirali na lokalnu samoupravu. Dakle, ono što bi uprava izlistala dali bi lokalnoj samoupravi da potpiše. Oni bi mogli ono uzmi ili ostavi, hoćemo ili nećemo. Nisu mogli previše mijenjati. Mislim da je ovo korektnije prema lokalnoj samoupravi tim više što će vijećnici imati uvid u registar birača tijekom cijelog mandata. E sada, dakle za taj institut ako je popravak možemo razmotriti. Što se tiče znači sudjelovanja u radnoj skupini sudjelovali su dakle predstavnici jedne nevladine udruge i dva člana DIP-a gdje smo nakon što smo dobili primjedbe njih razmotrili i jedan dio prihvatili. Ono što je prihvaćeno i što nije prihvaćeno nalazi se dakle u proceduri Vlade RH koju moramo napraviti kada dostavljamo zakone da se očitujemo o svim primjedbama i to ćemo napraviti za drugo čitanje. Što se tiče biračke mase, to je jedno dosta zanimljivo pitanje. Dakle, u Zakonu o izborima zastupnika u Hrvatski sabor ne postoji biračka masa izbornoj jedinici. Ponovit ću, u Zakonu o izborima zastupnika za Hrvatski sabor ne postoji biračka masa izbornoj jedinici. Zašto? Zato što se na dan izbora pripadnici nacionalnih manjina iz biračke mase 12. izborne jedinice koji žele glasati prebacuju u biračke mase općih izbornih jedinica i mi do završetka izbora ne znamo koliko je upisanih birača u 10 izbornih jedinica. Na prošlim izborima dakle negdje više od 100 tisuća pripadnika nacionalnih manjina je povećalo biračku masu izborne jedinice na sam dan izbora. S ovakvim prijedlogom ukoliko prođe dakle alternative barem ćemo znati biračku masu na dan izbora i te promjene na dan izbora bit će puno manje nego što su sada. Dakle, ne vidim tu problem što se tiče biračke mase s aspekta ustavnosti. Što se tiče nacionalnih manjina Ustavni zakon je propisao njihova prava i uvijek se može postaviti pitanje legitimnosti. Zašto neke nacionalne manjine brojčano manje imaju pravo da samostalno biraju zastupnike, a neke koje su veće moraju sa još 6 drugih nacionalnih manjina birati zastupnike? To je isto legitimno pitanje, ali to će biti kako se dogovorimo konsenzusom. Što se tiče utvrđivanja identiteta na biračkom mjestu, dakle to nije pitanje koje se regulira Zakonom o registru birača ili popisu birača što znači da je dosadašnja praksa bila dosta liberalna što se tiče utvrđivanja identiteta i držim da je to dobro. Ako imamo sređeni popis birača utvrđivanje identiteta nema političku činjenicu. Dosad je imala političku činjenicu jer popisi birača nisu bili baš napravljeni kako treba. I što se tiče aktivne registracije dakle obzirom da mi vrijeme istječe morat ću se još jednom javiti nakon nekog od zastupnika da bih objasnio i taj instrument. Dakle, evo toliko zasada. Zahvaljujem na primjedbama i bit će ozbiljno razmotrene. Žao mi je što ćete biti protiv zakona i u prvom čitanju, ali vaše je pravo. Hvala.
Priliku da nešto pojasnite dobit ćete vrlo brzo jer imamo 4 replike prijavljene na ovo izlaganje. Prvo uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ma meni je drago da se otvorila ova priča o ustavnim promjenama i praktičko o političkoj trgovini što netko u blažem smislu riječi nazove konsenzusom ili dogovorom. Ali istine radi netko je ovdje u Saboru tada pričao da se prije svega radilo o političkoj ucjeni da se prvo donese Zakon o nacionalnim manjinama, da se jednoj nacionalnoj manjini osigura pravna osobnost, teritorijalno ustrojstvo i poseban način financiranja i tu je praktično je pristao i SDP koji je dotad bio malo aktivno suzdržan, tu ne mislim na vas gospodine ministre, tu je pristao i HDZ jer se trebao održati na vlasti. S druge strane da nije bilo upravo zastupnika Vinkovića koji je tada rekao da se radi o novoj SAO Krajina i da Hrvatska ne bi imala ni Hrvatsku da nije bilo ustavnih promjena iz '74. i zahvaljujući normalno Domovinskom rata i ogromnim žrtvama, to bi prošlo jer bi se radilo doista o novoj arhitekturi države. E sad s druge strane ja bi vas evo kao ministra, a nije toliko vezano uz ovaj zakon, nego je vezano za rad ovog Parlamenta, što znači ovaj tekst Poslovnika koji nije objavljen u Narodnim Novinama, dakle nevažeći je. Da li imamo Ustav, da li je to onaj Šeksov ispravljeni Ustav ili Ustav koji je praktički odobrio Ustavni sud i koji je na kraju onako ispravljen upisan kao Ustav RH. Dakle, da se ne igramo demokracije, evo ja bi predložio da uz komplet ovih zakona možda kao jedan od sljedećih stvari koja može pokrenuti i demokraciju u Hrvatskoj, razmislimo o dvodomnom Parlamentu. Ne na način kako je to funkcionirao onaj Županijski dom, nego na način da se broj zastupnika u ovom Saboru smanji, da imamo drugi dom koji će moći staviti veto na ponekad i sulude odluke većine u ovom Saboru.
Hvala. Odgovor na repliku ministar Bauk.
Uvaženi zastupniče Vinkoviću u trenutku kad su donošene ustavne promjene i izmjene Ustavnog zakona bili smo u istom klubu zastupnika.
Ja sam bio nezavisni.
Niste. Vi ste cijelo vrijeme se ponašao kao nezavisni, ali niste bili nezavisni. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Vinkoviću ja vas ljubazno molim, nemojte dobacivati s klupe.
Dakle, ako ćemo po pravo najviše se na to bunila zastupnica, tadašnja Vesna Pusić, ako ćemo govoriti fakte. Ja držim da je to bio jedan dobar iskorak HDZ-a koji je bio mali i u ofsajdu, recimo to tako, ali je bio u dobrom smjeru i zato smo mi bili tu da to malo ispravimo, i drago mi je da su na to pristali tada i dobili smo jedan dobar ustavni zakon bez ovih viškova koji su bili potrebni. Jedino što su poslije u Zakonu o izboru zastupnika ponovno ponovili taj odlazak u ofsajd, pa ih je Ustavni sud vratio. To je, to ja držim da je to bilo dobro, dakle to je bilo za mene ugodno iznenađenje od strane tada vladajuće koalicije. A što se tiče ovih drugih stvari, Ustav, dvodomni Parlament itd. u jedno drugo vrijeme kada bude više političke volje. Ajmo mi riješiti ovaj problem koji imamo da budemo, imao uređeni popis birača pa ćemo onda vrlo lako govorit o značajnim promjena u političkom sustavu RH.
Druga replika, poštovani Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa, gospodine ministre kad ste već koristili dio ovoga svoga vremena da bi odgovorili, ja sam nastojao sažet svoje primjedbe, a vi baš tražite da vam ja njih čitam jednu po jednu. Dakle, govorio sam o činjenici da uvodite nove institute u jedan zakon gdje ako se registar birača terminološki i razlikuje od popisa, jako sumnjam da se evidencija i popis dovoljno razlikuju da bi trebala biti 2 zasebna instituta. To što evidencija postoji u Zakonu o trajnom boravištu ili u Zakonu o prebivalištu ne znači da ju vi trebate koristiti na ovaj način i dovoditi u dodatnu zabunu, jer i u jednom u zakonu koristiti u smislu evidencije, drugi puta u smislu popisa. Dapače, vi čak radite i veću distinkciju pa posebno jače pravo dajete državljanima država članica EU kojima je dovoljno u Hrvatskoj imati i boravište, a ne trajno prebivalište da bi mogli ostvariti svoje pravo, a Hrvatima tražite da imaju trajno boravište. O tom sam ja govori kad sam govorio o ujednačavanju terminologije u ovom zakonu.
I na ovu repliku odgovora ministar, ne. Dobro, onda ćemo čuti i 3 repliku, poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Gospodine ministre vi ste 6 puta, brojio sam točno u vašem ovom prijašnjem izlaganju, rekli, upisuje se u registar birača. Ako se neko upisuje u registar birača ili u registar onih poljoprivrednika, imamo upisnik, pa sama riječ registar, terminologija pa se onda registrirati pa je onda valjda ured u kojemu se registrira registratura. Pa tamo su neki zgubidani ili Ivice Kičamanovići. Zbog toga mislim da mi imamo mi naših riječi umjesto registra, naših Hrvatskih kad kažem, a to su i upisnik i matica birača, kako god hoćete. A ne, a vi sami govorite upisuje se u registar, pa ako se upisuje onda se upisuje u upisnik. Hvala lijepo.
4 replika poštovani Furio Radin.
Hvala lijepa. Slažem se s vama gospodine ministre, u djelu u kojem ste rekli da je model koji je izglasan u ovom Saboru od strane svih relevantnih političkih stranaka, i ljevice i desnice, jer je na kraju, izmjene Ustavnog zakona su izglasane sa daleko više od one 2/3 koje su bile potrebne, da je taj model bio dobar. Ja bih išao i dalje, rekao bih da je bio dobar i način izračunavanja, vidjet ćete gospodine ministre, ja vjerujem već u vašem mandatu da ćete i vi sami uvoditi premijskog sustav, neka vrsta premijskog sustava i onda ćemo raspravljati o tome da li stu ti premijski, doista raspravljati o tome da li su ti premijski sustavi ustavni ili neustavni. Nigdje u Ustavu ne piše da oni ne spadaju u okviru Ustava. Ono što je zapravo sramotno bilo je to da je nakon toga što je oko, 130 zastupnika ako se dobro sjećam ovoga Sabora izglasalo takav model, da je Ustavni sud to ukinuo baveći se politiko, zašto? Zato što je ukinuo 4 mjeseca prije izbora kad nije to smio. I sada možemo reći da se on bavio politikom ili da su stranke jedno pričale, drugo glasale, a treće uvjeravali Ustavni sud. Ja vjerujem da će budućnost kazati da su sve te tri teorije zapravo utemeljene jer su dijelovi stanaka i jedne i druge pregovarali sa Ustavnim sudom. Hvala vam gospodine ministre što ste rekli da je model koji smo izglasali tada bio dobar što naravno nije bilo u skladu s onim što je rekao Ustavni sud ali naše mišljenje o Ustavnom sudu nije najviše, najpohvalnije.
Hvala lijepa. Nastavljamo sada raspravu po klubovima pa pozivam poštovanog kolegu Josipa Salapića da iznese stajališta kluba HDSSB-a. Izvolite.
hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ulaziti u odluke Ustavnoga suda i vraćati se u prošlost o načinima i okolnostima koje su uslijedile na ustavne promjene 2010.godine, danas 2012.godine možda je suvišno. Treba gledati u budućnost, treba gledati za ono vrijeme koje je pred nama. U klubu HDSSB-a smatramo da ovaj zakon koji je pred nama u svakom slučaju.
Samo trenutak. Kolega Furio Radin ja vas ljubazno molim da ne dobacujete iz klupe i ne ometate govornika. Može li? Hvala na razumijevanju.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ovaj zakon koji je pred nama prijedlog Zakona o registru birača sam po sebi je tehnička namjera da se riješi jedan krucijalan problem, a to je problem potrebe korigiranja popisa birača. O potrebi korigiranja i sređivanja popisa birača tu se možemo svi složiti da je to nešto što je nužno. Ne samo da znamo broj koliko je zaista birača ukupnog broja matematički nego da znamo tko zaista može glasovati u RH na svim razinama izbora i tko svojim glasom može doprinijeti boljem i kvalitetnijem životu u Hrvatskoj. Izb9ori ne služe samo radi izbora nego služi radi izbora ljudi koji će u određenim razinama bilo onim lokalnima bilo u općinama, gradovima, županijama, bilo u Hrvatskom saboru, bilo sutra o EU parlamentu zastupati interese RH. to će sigurno doprinijeti i pravednosti unutar društva ali i povećanju razine demokratizacije i demokracije na izborima na svim razinama bez obzira o kojim se izborima radi. Ono što je do sada bilo jasno, jasno je da nije moguće da postoji veći broj upisanih birača od većeg broja stanovnika koji žive na određenom području u RH. istraživanja su pokazala da je najveće odstupanje na onom dijelu jadranske Hrvatske u županijama Šibenskoj, Kninskoj, Zadarskoj u tom području i čuli smo argumente zašto je to tako. Ono što mi u klubu smatramo a to je da ne samo ovaj zakon nego da će Zakon o boravištu ili termin koji smo danas koristili prebivalište riješiti i ovaj problem ovoga Zakona o registru birača, morat će se nastaviti na zakon o lokalnoj upravi i samoupravi te o načinu izbora predstavnika jedinica lokalne uprave i samouprave. bez toga ovaj zakon sam po sebi ima dobru namjeru i mi u klubu HDSSB-a dobru namjeru ovog zakona u prvom čitanju možemo podržati ali smatramo da treba urediti one institute za koji su se pokazali da su dvojbeni bilo po pitanju ustavnoga prava, spominjali smo članak 45.članak 16.da li ta aktivna registracija birača dakle pred stavke izbore ponovno registracija ima upliv u Ustav ili nema. Jasna je namjera da se tim aktivnom registracijom želi utvrditi stvarno stanje birača jer je došlo do promjena u popisu birača jeli netko umro ili nije umro, da li je došlo do promjene adrese to je jasno, ali moramo voditi računa da li smo tom namjerom i da li ste tom namjerom nečije ustavno pravog ograničili da li je to u koliziji sa Ustavom ili ne. Mi možemo reći da će najlakše biti riješiti evidenciju popisa birača RH koji imaju koje će imati po novom zakonu kada ga donesemo trajno boravište u RH. to će biti najmanji problem. Postoje uredi državne uprave ovim se prijedlogom zakona daju veće ovlasti uredima državne uprave da riješe tu problematiku i već sada po zakonu iz 2007.godine postojalo određena odstupanja koja nisu bila dobra i ovaj zakon bi to trebao popraviti. Dakle tu neće biti toliko problema više smatramo da će biti problema u ovoj drugoj kategoriji a to su oni birači koji nemaju trajno boravište u RH i koji će morati na ovakav način potvrđivati ili ne potvrđivati svoje biračko pravo. Da li je to u koliziji sa Ustavom da ne bi bilo dobro da nikoga nikoga ne smijemo ograničiti pravo glasa bez obzira o kojoj se razini izbora radi. Nakon ulaska Hrvatske u EU omogućiti državljanima država članica EU da glasuju u izborima za EU parlament ili na razini jedinica lokalne uprave i samouprave to je pitanje koje će se vjerojatno još modificirati danom ulaska Hrvatske u EU. Ovo ja naša bila obveza koju smo u sustavu pregovaranja i donošenja onog europskog paketa zakona stavili i u ovu odredbu. Tu se nema što prigovoriti. Ono što ovaj zakon predviđa a radi se osobama invalidima o osobama koje su smještene u socijalne ustanove da će moći ostvariti svoje pravo biračko pravo koje do sada nisu mogli ostvariti. To je isto tako dobar prijedlog, on treba biti u drugom čitanju isto malo modificiran a tu se nema što prigovoriti. Ono što je najvažnije, najbitnije pitanje, nitko od državljana RH sa pravom glasa ne smije biti uskraćen za svoje pravo da glasuje na bilo kojoj razini izbora, tako da nijedan prijedlog zakona pa ni ovaj zakon ne smije biti u koliziji prije svega sa hrvatskim Ustavom i sa temeljnim pravima državljana RH to ostvarivanje prava glas na svim razinama izbora. Da li ćemo mi morati mijenjati hrvatski Ustav ono što sam rekao na početku naš sustav izbornih jedinica sam grad Zagreb je podijeljen u 5 izbornih jedinica i na taj način smo doprinijeli time da se određeni birački spiskovi ne slažu, da se u nekim jedinicama pojavljuje po 200, 300 pa do tisuću birača više u samom gradu Zagrebu 317 tisuća, to je nešto o čemu mi zastupnici u Hrvatskom saboru u ovom sazivu trebamo razgovarati jer taj način sustava brojenja karte izbornih jedinica dovodi do ove problematike da se u određenim područjima zaista na taj način povećava fiktivno broj birača u odnosu na broj stanovnika. I to je ono što dakle nama treba intervenirati. U drugom čitanju dakle sve ove nedoumice koje smo danas raspravljali da ih sve ne ponavljam, smatram da treba unijeti prijedlog zakona i da sam srž i namjeru zakona treba podržati ali svakako uz usklađivanje sa drugim propisima da ne bi došli u koliziju da se bilo kome u Republici Hrvatskoj omogućuje pravo glasa. Dakle bi smo za da ovaj zakon ide u drugo čitanje, a u drugom čitanju ćemo vidjeti da li su sve ove dileme koje smo izrekli u raspravama prihvaćene ili ne pa ćemo se kao klub onda izjasniti u drugom čitanju o konačnom prijedlogu ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike prijavljene na ovo izlaganje. Prvo poštovani zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Pogledajte, u Parlamentu u kojem se stalno vraćamo unatrag i stalno govorimo što se dogodilo '91., '95., '45., čudno je gospodin Salapić da vi meni kažete da ja ne smijem okrenut i govorit što se desilo 2011. godine, znači prošle godine. Vi ste tada bili potpredsjednik kluba HDZ-a, znači niste bili samo član kluba HDZ-a koji je glasao za to o čemu sad vaša stranka govori, o čemu govori protiv nego ste uvjeravali da glasaju ovako kao potpredsjednik kluba HDZ-a. Gospodin Vinković je isto pripadao drugim strankama pa govorio je drugačije dok je pripadao tim drugim klubovima i drugim strankama. Ja znam, niste se promijenili vi, promijenila se situacija, ali međutim hoću samo reći jednu stvar. Nemojte mi molim vas prigovarati što ja govorim o stvarima koje su se dogodile prošle godine i te su stvari zapravo bile sramota za Ustavni sud, za zemlju i uvreda ovog parlamenta koji je bio izlagasao sa 130 i nešto glasova jedan zakon koji je onda Ustavni sud na politički način u vrijeme kad nije smio, znači na politički način i političkom metodom ukinuo. Oprostite gospodin Salapić, ali uz sve moguće uvažavanje i simpatiju moram vam to reći.
Čut ćemo odgovor na repliku poštovanog Josipa Salapić.
Hvala lijepo gospodine Radin i gospodine potpredsjedniče. Ja razumijem i vašu namjeru, a vi trebate razumjeti moju. 2010. godine ja sam bio član Odbor za Ustav i tu smo imali žustre rasprave oko promjena Ustava zbog potreba ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Ja sam bio jedan od onih koji je predlagao drugačije rješenje kada je u pitanju … zastupnika koji će glasovati u dijaspori ali na raspravama je, na brojnim sastancima koje smo imali to nije bilo tako. Ja sam na početku svog govora ovdje ne štitio Ustavni sud nego sam rekao da se radi o odlukama Ustavnog suda i da ne treba gledati u prošlost nego u budućnost. Time svojim istupom nisam namjeravao niti uvrijediti vaš stav s kojim ste vi niste složili niti kad vi kažete danas da sam ja tada bio ne znam na kojoj dužnosti. Ne, tada sam bio član Odbora za Ustav a poslije izbora 2011. godine sam obnašao druge dužnosti, a danas nisam promijenio sebe ni svoj stav nego sam govorio o zakonu koji je danas tema dnevnog reda, o načinu da želimo nešto poboljšati da to moramo i da trebamo znati konačno u registru birača koliko birača ima pravo glasovati u Republici Hrvatskoj, da li oni koji su i ovdje ili izvan granica Republike Hrvatske ali pritom sam se osvrnuo na Ustavni sud smatrajući Ustavni sud kao najviše sudbeno tijelo u Republici Hrvatskoj i ja sam rekao da treba gledati u budućnost, a ne u prošlost i samo je to bila namjera moga istupa, ništa drugo, ne vrijeđajući vaš stav. Hvala lijepo.
Druga replika, poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Salapić, ja bih se složio sa svime što ste reki, a Vinković Zoran govori 20 godina, odnosno od '90., evo 22 godine praktično isto i nije mijenjao svoja mišljenja kao što su neki to mijenjali. Nije bio nikad ni član partije, bio je član SDP-a 20 godina, razišli smo se, doduše možda ne baš kao veliki prijatelji, ali evo ima tu ljudi koji su bili sa mnom 20 godina pa ste vidjeli kako vrte glavom da Vinković ne priča sada nešto novo zato što je. Uostalom HDSSB ima i dio socijaldemokracije da tako kažem u sebi, međutim ono što je zabrinjavajuće dakle ja sam jednom spomenuo odluku Vrhovnog suda i dobio opomenu od predsjednika Sabora jer sam se miješao u onaj dio trodiobe vlasti, miješao se u sudsku. Sad ne vidim razloga vi nakon ovih izjava o ustavnom sudu kako su političke stranke, pa mene to ne čudi. Evo sad je kolegica izjavila da smo mi krali biračke kutije, glasačke listiće, da su sada i SDP i HDZ ispod tezge vjerojatno pokrili s onim stolnjakom u ne znam kojem restoranu i praktično usklađivali ustavni zakon sa sucima ustavnog suda. To je ja mislim skandalozno. Bilo bi još skandaloznije kolega Radin da je prošla i ona vaša zamisao kada se donosio Ustavni zakon o nacionalnim manjinama…
Oprostite kolega Vinković, ja vas samo podsjećam da replicirate kolegi Salapiću, a ne kolegi Radinu.
Onda ja Salapiću. Dakle da je prošlo ono što je tada također se zahtijevalo, samo malo izmijenjeno ali opet se radilo o pravnoj osobnosti, teritorijalnom ustrojstvu i posebno načinu financiranja. Jer neki u SDP-u su pokazivali tri prsta, evo ovako pokazujem tri. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima pa molim kolegu Nedžada Hodžića da iznese stajališta kluba Nacionalnih manjina.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodine ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Klub zastupnika Nacionalnih manjina će podržati ovaj prijedlog zakona. Ovaj prijedlog zakona o registru birača razumijemo kao prvo korak da se konačno u ovu bitnu materiju koja direktno utječe i na rezultate izbora svih koji se provode u Republici Hrvatskoj uvede red. U tom smislu dajemo punu podršku i ministarstvu da se ovaj posao kroz dva čitanja privede kraju, ako je moguće konsenzusom u ovom Parlamentu i da popis birača maknemo kao do sada vrlo prijeporno političko pitanje. Registar birača u budućnosti mora biti u svakom momentu odgovoran dokument u koji se neće sumnjati i u čiju točnost i zakonitost će vjerovati svi hrvatski državljani neovisno o političkom uvjerenju i neovisno o tome koja politička opcija je trenutno na vlasti. Vjerujem da ćemo nakon drugog čitanja i usvajanja konačne verzije prijedloga Zakona o registru birača u ovom Parlamentu takav dokument i dobiti. Ono što želim i ovom prilikom istaknuti je problem bošnjačke nacionalne manjine koja još uvijek ima problem stare nacionalne odrednice, odrednice musliman. Iako je u proteklom periodu učinjen veliki trud od strane velikog broja Bošnjaka i institucija kojima mi pripadamo i polučeni su dobri rezultati želim istaknuti da je još uvijek prisutan ogroman nesrazmjer u broju Bošnjaka prema popisu stanovništva iz 2001. godine i broja Bošnjaka u popisima birača. Taj će nesrazmjer biti još veći kada do kraja godine dobijemo rezultate i nacionalnu strukturu državljana RH prema popisu stanovništva iz 2011. godine i kada očekujemo da će broj Bošnjaka u RH biti znatno veći od 20-ak tisuća koliko nas je bilo na popisu stanovništva iz 2001. godine. Popis birača, kolegice i kolege, direktno utječe na prava pripadnika nacionalnih manjina koja su regulirana Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina u RH. Popis birača i u njemu nacionalna struktura, odnosno izražena nacionalnost, direktno utječe na to da li će Bošnjaci ili neka druga nacionalna manjina imati u jedinicama lokalne samouprave Vijeće nacionalne manjine ili će pak imati predstavnika ili neće imati nijedno ni drugo. Isto tako na parlamentarnim izborima u 12. izbornoj jedinici za manjinskog kandidata mogu glasovati samo oni koji su u popisu birača izjašnjeni kao Bošnjaci ili pripadnici neke druge nacije neovisno o tome što su se na popisu stanovništva izjašnjavali na ovaj ili na onaj način. Za Bošnjake je još uvijek znači prisutan problem stare nacionalne odrednice i to nas dovodi u neravnopravan položaj u odnosu na pripadnike drugih nacionalnih manjina koji taj problem nemaju. Za promjenu ove situacije postupak je poznat, Bošnjaci osobno moraju otići u matične urede i zatražiti da se u popisu birača upiše nacionalnost Bošnjak. Ja koristim i ovu priliku da uputim apel svima onima koji se osjećaju Bošnjacima, koji se osjećaju dijelom dijaspore naše matične zemlje BiH, a koji dosada kao Bošnjaci nisu uvedeni u popise birača da odu u matične urede i zatraže upis bošnjačke nacionalnosti u popis birača neovisno o tome da li se sada vode kao muslimani ili pak Hrvati islamske vjeroispovijesti ili na neki drugi način. Dakle, svi oni koji se osjećaju Bošnjacima apel je upućen njima. Također, molim gospodine ministre da se u uredima državne uprave za ovaj problem bošnjačke nacionalne manjine ima razumijevanja i da se ova promjena nacionalne odrednice učini na što je moguće brži i jednostavniji način. Konačno, želim vas podsjetiti naš tadašnji ministar je bio u to vrijeme relativno mlad čovjek, možda se toga ne sjeća, bošnjačka nacionalna manjina je jedna od one dvije koje su nekad proglašavane nacionalnim manjinama biljnog porijekla. Dakle, mi smo bili definirani tad muslimani kao cvijeće Hrvatskog naroda. Ja mislim da su svi pripadnici nacionalnih manjina biljnog porijekla, odnosno da smo cvijeće hrvatskog društva, a ne naroda nego hrvatskog društva i države i molimo da nas se u tom smislu na taj način i njeguje. Prije nekoliko dana smo imali parlamentarnu delegaciju iz Kine i došli smo na tom sastanku do podatka da u Kini pripadnici nacionalnih manjina čine 8% stanovništva, a da imaju zastupljenost u Parlamentu 12%. U Hrvatskoj je situacija sljedeća, vidjet ćemo popis stanovništva ali aproksimativno bi moglo biti da je pripadnika nacionalnih manjina oko 10-ak%, a u sadašnjem Parlamentu smo zastupljeni sa 5% praktično. Po tom nekakvom kineskom modelu trebalo bi nas biti 15% uvjetno rečeno. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Za riječ se sada ponovno javio ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Dakle, što se tiče odredbi u Ustavnom zakonu o tome po čemu se određuje zastupljenost ja moram priznati da mi svo moje matematičko i akademsko znanje ne dopušta da izračunam točno ono što piše u Ustavnom zakonu. Dakle, tamo piše da je osnova popis stanovništva i da će se to onda korigirati temeljem podataka iz popisa birača. Tako piše. To je vrlo nejasno inače. Dakle, to je ušlo u Ustavni zakon dvijetisuće i neke zato što je u to vrijeme počeo povratak na ratom opustošena područja pa se onda htjelo rezultat popisa stanovništva 2001. godine malo popraviti s povratkom 2004., 2005., 2006., 2007. itd. I sad smo došli do popisa stanovništva 2011. Ja držim da njega ne treba više popravljati. Dakle, držim da bi tumačenje te odredbe trebalo biti da je popis stanovništva 2011. osnova za lokalne izbore i sve druge izbore 2012. Jer nemamo s kojim popisom birača usporediti taj popis stanovništva. I držim da bi tako trebalo ostati i sljedeća tri izborna ciklusa za lokalnu samoupravu i da bi se sljedeća korekcija trebala obaviti temeljem novog popisa stanovništva. Jer inače bi se moglo dogoditi da za neke manjine dobijemo minus, da ih ima ispod nule po tome jer ako ih ima u stanovništvu 3%, a onda se u popisu birača padnu za 4% onda je to minus 1. Dakle, ispalo bi kao da nema nikoga. Prema tome, ja sam za to da se popis stanovništva koji je bio 2011., a koji će biti objavljen u 12. mjesecu bude osnova za sva izračunavanja u sljedećih 10 godina, politička. I što se tiče granica izbornih jedinica i što se tiče udjela nacionalnosti tamo gdje je to dakle dopušteno gdje se dozvoljava i drugo. Dakle, to je moj stav kojega sam ja nekoliko puta iznio i u razgovorima s Klubom zastupnika manjina i na tom tragu idu i prijedlozi zakona koji su upućeni u proceduru u prvom čitanju. Što se tiče udjela Bošnjaka u ukupnom broju stanovnika prema Ustavnom zakonu i on se određuje temeljem popisa stanovništva. Dakle, Ustavni zakon kada određuje 2 skupine nacionalnih manjina govorio onima kojih ima preko 1,5 i onima kojih ima ispod 1,5%. Prema tome ukoliko na popisu stanovništva Bošnjaka bude preko 1,5% to je negdje 60 tisuća onda će imati pravo 1 do 3 zastupnika, a ako ne onda će imat pravo ovako kao imaju sada. I što se tiče udjela unutar pojedinih jedinica lokalne samouprave u predstavničkim tijelima i izvršnim tijelima gdje se ostvaruje pravo, to će također biti regulirano zakonom, jer se prava nacionalnih manjina dakle, reguliraju Ustavnim zakonom, i Zakonom i Ustavom, pa onda Statut pojedine jedinice lokalne samouprave je propis ipak nižeg reda. A što se tiče osoba koje su navedene u biračkom popisu, dakle ko želi da u biračkom popisu bude upisan kao Bošnjak, Bošnjakinja ili bilo koje druge nacionalnosti, temeljem članka 15.ovog zakona može otić u nadležno tijelo i tu svoju izjavu dati i bit će upisan onako kao se, dakle kako želi da bude upisan. I još jedna rečenica, što se tiče aktivne registracije. Dakle, simulirat ću ustvari situaciju na dan izbora u nekom diplomatsko-konzularnom predstavništvu. Dolaze dvoje građana, državljana RH, jedan se aktivno registrirao, a drugi nije. Ovaj koji se aktivno registrirao otići će do biračkog odbora, dobit će listić i glasat će. Ovaj koji se nije aktivno registrirao otići će do službenika kod kojeg će se aktivno registrirati, službenik će provjeriti da li se nalazi u registru birača, ako se nalazi bit će registriran i otići će u sljedeći, dakle kod biračkog odbora, dobit listić i glasat će. Nikome se ne oduzima biračko pravo. Što se dobija, dobija se da ćemo imati konačno realan broj birača u dijaspori, a nikome nećemo oduzeti biračko pravo. Prema tome, držim da ova odredba sa Ustavnog aspekta nije upitan. Što se tiče funkcionalnog aspekta upitan je koliko je upitno i ovo sve drugo, dakle dali 400 tisuća birača, odnosno 280 tisuća u Bosni i Hercegovini može glasat na 5 mjesta? Ne može, to znamo i to smo znali kad smo donosili ustavne promjene. I sljedeća stvar je, dakle ovaj dodatni instrumenti o kojima sam govorio odnose se na ovo što je rekao gospodin Šemper iz kluba zastupnika HSU-a. Dakle, zahtjev Hrvatskog svjetskog kongresa je dopisno glasanje dijaspore. Uvjet za dopunsko, postoje 2 uvjeta. Jedan je da se to propiše u Ustavu i drugo da se uvede aktivna registracija da bi se ljudima slalo glasački materijal na adrese. Ako to nije prihvatljivo svima, jer se bez njihove potpore ne može ta ustavna odredba promijeniti, neće biti aktivne registracije u drugom čitanju i eto riješili smo i taj problem. Prema tome, vjerujem da smo na tragu dobrog rješenja i zahvaljujem svim klubovima zastupnika. A sama činjenica da se javilo, da su se javili svi klubovi zastupnika pokazuje koliko je ova materija važna. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo sad na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicima. Pa evo mislim da prije svega treba pozdraviti najavu ministra da ovaj zakon ide u 2 čitanja. Dakle, budući da je to kao što je i sam istakao bitna stvar o kojemu su se izjasnili evo i svi klubovi zastupnika. Držim da je to jedna, primjer dobre prakse, da u 2 čitanja vidimo ovaj zakon koji je izuzetno važan za Hrvatsku, prije svega za politički život Hrvatske i da ga pokušamo svi zajedno, dakle pripadnici svih političkih stranaka koje sjede u Hrvatskom saboru učiniti što boljim. Dozvolite mi nekolik riječi prije nego što upozorim na jedno posebno pitanje koje se doduše dotiče i Zakona o boravištu, koji je prošao provo čitanje, da se osvrnem općenito na državne popise. Naime, državni popisi uključujući tu naravno i popis birača uživa jednu vrlo lošu reputaciju, nažalost to je tako. A zašto? Pa iz jednostavne činjenice što su neažurni. Evo i sam ministar i kolege koji su raspravljali ispred klubova su nekoliko puta rekli da su apsurdne situacije da imamo više birača nego stanovnika. Što, dakle, budući da je Ustavom garantirano pravo glasa svakom pojedincu koji ima državljanstvo RH bez obzira da li on živi u Hrvatskoj ili ne, dakle, to ne predstavlja problem. Međutim, na lokalnim izborima predstavlja. A što je zapravo rezultat, kako se to uopće moglo desiti? Stvar je dakle u prebivalištima, govoreći po trenutno važećim zakonu. Dakle, jednom kada ste se prijavili da imate prebivalište, recimo u Osijeku niko vas osim vas osobno nije mogao odjaviti, iako ste vi u Osijeku možda prije 50 godina otišli iz njega, otišli ste živjeti u inozemstvo ili ste se preselili u drugi grad sada je nebitno, dakle unutar RH, vas nitko više nije mogao s tog prebivališta odjaviti. Policija je mogla unijeti eventualno zabilježbu na temelju izjava onih koji su vlasnici nekretnine u kojoj navodno imate prebivalište, da više niste tu, ali vas izbrisati nije moga nitko. I na temelju toga naravno su se stvarali popisi birača, odnosno pojavljivali su se neki ljudi na popisima birača koji sa svojim lokalnim zajednicama već jako dugo godina zapravo i nemaju doticaj. Dakle, svi građani kao što smo i utvrdili ovdje prema Ustavu imaju pravo glasa, ali po meni je ključno pitanje gdje? Dakle, građani koji žive izvan RH svakako trebaju moći svoje pravo konzumirati i drago mi je što ovaj zakon i predviđa rješenja za to. Doduše konzumirat će ih u drugoj izbornoj jedinici, tj. u izbornoj jedinici za birače izvan RH, a ne primjerice u 1., ili 4., ili 6. izbornoj jedinici gdje su možda do sada imali prebivalište. Mislim da je važno spomenuti, što sam i puno puta spomenuo, ali spomenut ću ponovo da valja pozdraviti, ja bi ih uvjetno nazvao E-projekte za koje se zalaže ova Vlada. Dakle, projekt E-Hrvatske, E-uprave, E-matica i sada konačno E-popisa birača, odnosno popisa birača u elektronskom obliku. Samo umrežavanje državne uprave, i da tako kažem modernizacija tih popisa će pridonijeti ažurnosti istih, a konačni cilj je naravno povratak povjerenja građana u državne popise, evidencije i slično. Mislim da je dobra mjera koju ovaj zakon predviđa i ažuriranje popisa birača dajući i obavještavajući birače o mogućnosti uvida u isti odnosno da ćete moći provjeriti kako ste zabilježeni u biračkom popisu, s kojim prebivalištem odnosno nakon drugog čitanja vjerujem Zakona sa stalnim boravištem i gdje ćete svoje biračko pravo moći shodno konzumirati. Još bih htio upozoriti na jedna problem, a to je mogući problem dakle koji treba svakako imati na umu iako postoje neka rješenja već u ovim zakonskim prijedlozima koje sam spomenuo, a to je problem studenata odnosnu učenika u inozemstvu. Dakle i sada imamo dosta slučajeva da mladi ljudi borave izvan Hrvatske u svrhu obrazovanja ali vjerujem da će se to povećavati kako Hrvatska uđe u EU. Dakle taj problem jer reguliran sa dva zakona o ovom o kojem trenutno raspravljamo i Zakona o boravištu. Zakon o registru birača dakle ovom zakonu o kojemu raspravljamo da je to previdio odnosno taj problem pa da kažem prevenirao u članku 55.drugom stavku koji glasi "U popis za glasovanje upisuju se i birači s trajnim boravištem u RH koji privremeno borave u inozemstvu ili se ondje zateknu na dan izbora odnosno državnog referenduma, a svoje pravo glasovanja žele ostvariti u inozemstvu". Dakle možemo govoriti o tome da su učenici odnosno studenti koji se obrazuju u inozemstvu se trenutno zatječu u inozemstvu na dan izbora. Isto tako u zakonu dakle koji je prošao prvo čitanje da li će to rješenje egzistirati u drugom čitanju ne znamo ali pretpostavimo da hoće budući da nije bilo primjedbi na njega, dakle Zakon o boravištu kaže u članku 12. "Iznimno od stavka 1.ovog članka nadležno tijelo neće donijeti rješenje o brisanju upisa u zbirci podataka o trajnom i privremenom boravištu i promjeni adresa stanovanja za osobe koje su imale prijavljeno prebivalište sukladno propisima važećeg do stupanja na snagu ovoga zakona ako su između ostalog na privremenom radu ili školovanju u inozemstvu". Dakle držim da ova rješenja u principu nisu sporna da su dobra međutim treba posebno obratiti pažnju na naše građane koji se nalaze izvan Hrvatske ne trajno ali opet ne na nekom kraćem periodu budući da u teoriji vi bi cijelo svoje školovanje mogli završiti izvan Hrvatske ali se žele vratiti u Hrvatsku odnosno građani su RH, treba im omogućiti glasanje odnosno u jednom trenutku će se vratiti u Hrvatsku i imati trajno boravište odnosno prebivalište ovdje. Evo to bi bilo otprilike ono što sam ja želio reći. Isto tako bih htio izraziti nadu da ćemo nakon dva čitanja ovog zakona konačno prevazići nivo u kojemu je popis birača politička tema dakle da tu više ništa neće biti sporno, da ćemo konačno i konsensualno moći donijeti neku odluku kako želimo da se u RH glasa i tko ima pravo glasa. Hvala.
Hvala i vama. Riječ sada dajem poštovanom zastupniku Zlatku Komadini.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege ja ću početi s onim što nisam želio reći, a to zato što evo 5 sati uredno kao i druge kolegice i kolege koji su ovdje nazočni slušam ove rasprave i želim reći da dosadašnja ova rasprava kao i rasprave o drugim zakonima pokazala da treba ponovno mijenjati Poslovnik Hrvatskog sabora. Uz dužno štovanje nije normalno da nakon 5 sati rasprave tek sada smo uspjeli čuti uvod predlagatelja i klubove zastupnika Hrvatskog sabora. A zbog čega? Zbog replika jel tako zbog replika. Pa mislim da te replike zapravo ako tko što ima reći onda neka se javi za diskusiju nakon uvodničara i nakon klubova. A replika treba biti institut za nešto drugo jer ovdje se možeš javiti za repliku za svaku riječ koju si čuo izgovorenu od bilo koga doslovno svaku riječ. Ja moram priznati da se čudim što nismo još čuli danas Pelješki most i Plomin 3, to mi je stvarno, ali imamo vremena možda čujemo. No da ne kršim Poslovnik da se vratim na današnju temu, to je ovaj zakon koji smo imali prilike čuti, a to je da je dosadašnja rasprava pokazala da znamo što nećemo ali ne znamo što i kako to hoćemo, evo otprilike bih ja to tako rekao jer svi se slažemo da nećemo nesređene biračke popise ali kada dođemo na temu kako to urediti onda pljušti od optužbi svih vrsta, a glavna i ona po meni po kojoj će ovo i pasti pa bih i preporučio da i ne idete u drugo čitanje, a to je ta neustavnost o kojoj svi već bruje pogotovo klub HDZ-a pa i DIP, Odbor za Ustav itd. Hrvatskog sabora jer zapravo skoro onda da bolje ne diramo ništa jer ja ne znam što onda uopće fali u ovom popisu birača. U njemu ne fali definitivno ništa u njemu ima i previše toga. Ali ja ne znam što se onda čudimo kada budu izbori imamo malen izlazak kako to mislimo da imamo ili što se uopće čudimo da imamo tako reći birača koliko stanovništva. Pa to je sasvim normalno da imamo čak je normalno da imamo i više birača nego nekih stanovnika u nekim gradovima i općinama to je sasvim normalno. Prije svega nisu svi oni koji su upisani u birački popis građani odnosno ne žive u RH. pa fala ti bože žive u BiH žive u dijaspori i normalno je da je njih onda više ili jednako tako reći broju stanovnika koji žive u RH. sami ste čuli u raspravi da smo jedan od zemalja koja ima najveću dijasporu ili iseljenu Hrvatsku s time da bih molio da tu istu terminologiju malo zbog … javnosti koristimo u ispravnom stanju da tako kažem ili ispravnog značenja a to je da BiH nije dijaspora nego živi Hrvatski narod kao konstitutivni narod i nitko nije iselio iz Hrvatske moda je da ode netko živjeti u BiH ali velika većina nije. Oni tamo žive kao što žive Hrvati drugi građani RH i nacionalne manjine ovdje u Hrvatskoj. Prema tome Ustav je dao kategoriju državljanstva i 18 godina i to je otprilike što imamo sada. Međutim ja osobno se slažem naravno sa prijedlogom kolega Bauka da se pokuša ovo urediti na način kako je predloženo u ovome zakonu da bi otklonili pitanje eventualne legitimnosti kada postotak izlaska bude ispod 50% ili kada neki bude izabran isto tako sa nekim brojevima pa se onda postavlja pitanje zapravo što i kako. Naime, ja sam barem shvatio da ovaj zakon pokušava urediti da od mogućeg broja po terminologiji i sam ministar je rekao da će se još uskladiti nazivi, što će se zvat popis, što upisnik, što registar, da se pokuša zapravo definirati od izbora do izbora onaj dio koji je zapravo zainteresiran za izbore, koji će zapravo biti biračko tijelo, a on ne mora biti u konačnosti svih onih naših državljana i svih koji imaju 18 godina. Ja sam … shvatio mogući birači i stvarni birači, tako nekako da kažem, s time da se to onda pokušava uvesti s ovim terminom aktivne registracije i zapravo da se taj registar onda učini ili napravi kada se zaustavi ta letvica, onog trenutka kada se održavaju određeni izbori jer volja građane Republike Hrvatske, barem je tako do sada a i političkih stranaka je bila, da se urede ti birački popisi. S time bi se ipak postigle dvije stvari kad bi se išlo na ovom tragu kao što je ovaj prijedlog zakona, a to je da se poveća postotak zapravo izlaska na izbore bi se samim time povećao, a ujedno bi se smanjile mogućnosti zlouporaba kojih je možda bilo ili kojih može biti, a to je s onim brojevima određenih birača na istoj adresi ili autobusa o kojima smo slušali itd. Makar ja osobno mislim da se relativno malo zlouporaba radilo na izborima, pogotovo kako su odmicali u Republici Hrvatskoj,možda u nekim prapočecima to bi bilo nešto drukčije. Također pozdravljam odluku, odnosno rješenje ovoga zakona oko ljudi sa oduzetom poslovnom sposobnošću da im se, određenim kategorijama njih da pravo glasa … sudske odluke iz jednostavnog razloga što ne možemo a priori reći da ne znaju odlučiti koga hoće da ih zastupaju. Oni možda nemaju da tako kažem poslovnu sposobnost da bi odlučili sami o sebi ili o nama drugima pa im se zato i oduzeta ili vodi li brigu o sebi, ali mogu vjerojatno neki od njih znati tko bi želio da vodi brigu o njima. Hoću reći da je to ipak jedan standard i u zemljama Europske unije, ne u svima naravno čuli smo, nego u nekima, ali ako to i jesu primjedbe pravobraniteljice, ako to jesu primjedbe i sa Suda ljudskih prava mislim da je to logično da se taj institut ugradi. Nikome to ne bi škodilo. Također sam za to da dijaspora bude zainteresirana za glasanje i da budu Hrvati u BiH zainteresirani za glasovanje. Nisam siguran da je ta zainteresiranost riješena sa ovim ustavnim rješenjima od 3 zastupnika. Kada je bio i tu se slažem s kolegom Baukom, to je bilo tada i moje razmišljanje, o onoj nefiksnoj kvoti jer uz dužno štovanje ako više ih izlazi imaju pravo ih više i izabrati. To je neka moja logika, sad je to kompromisom napravljeno tri. Ja sam to doživio da vam iskreno kažem kao neutralizaciju srpskih glasova, evo da vam iskreno tako kažem jer … ispalo da se srpskoj manjini daju tri glasa, tako i hrvatskoj dijaspori tri zastupnika. To otprilike imam dojam da se na to svelo, ali dobro. To se može riješiti eventualno, mislim da se o tome razmišlja i u Ministarstvu dopisnim glasanjem, tim više jer sada to više nema utjecaja na broj, tim više znači omogućiti svima koji žele glasati jer ionako ne mogu izabrat više od tri, ali mogu izabrat koja su ta tri. Također što se tiče nacionalnih manjina mislim da je dobro rješenje da se ukine ova segregacija koja je dosad bila, da se moraš deklarirat uzimam ovaj listić ili ne uzimam taj listić. Jedino što ne znam, to bih molio ministra da odgovori kako će se onda definirati tko je zapravo glasovao. Ne mislim u smislu, naravno da je tajno pravo glasovanja, međutim ako uzme listić pa ispuni samo za manjinu i ubaci ga odakle se zna, a koliko je meni poznao za manjine bi trebali glasovati samo pripadnici manjina. Mislim u tom slučaju bi mogli glasati i pripadnici većinskog naroda na manjinskoj listi, ubaciti listić i ne vidim tko bi tu onda znao. Makar ne vidim što bi to radili ali bi mogli. Na ovaj način naime nema evidencije da je koristio biračko pravo za glasanje za nacionalnu manjinu. Evo s moje strane toliko. Osobno ću podržati ovaj zakon, međutim osobno mislim da neće proći. Zahvaljujem.
Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Poštovani zastupnik Ante Babić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Evo razmatrajući ovaj Zakon o registru birača, a i na uvodno izlaganje gospodina Komadine ne znam što reći. Složio bih se možda u cijelosti sa svim onim što je rekao, a reći ću još nekoliko stvari koje mene tište i koje zapravo tište Hrvate izvan Hrvatske, odnosno Hrvate u iseljeništvu, ali prijedlogom ovog zakona upada u oči razlika popisa birača i registar birača, regularnost u popisu birača. On ima ozbiljnih problema sa ustavnošću što smo čuli, a i matični odbor je izrazio svoje dvojbe glede ovoga zakona. O Hrvatima izvan Hrvatske uz granicu Republike Hrvatske čuli smo danas i u više navrata o tome, to je bila neka mantra da oni jako utječu na izborne rezultate u Republici Hrvatskoj, pogotovo na lokalnim izborima, a ja vas uvjeravam i na zadnjim, a vidjet ćete i na ovim sljedeći izborima da Hrvati izvan Republike Hrvatske uz granicu s Republikom Hrvatskom ne utječu puno na te izbore. Daleko više utječu autobusi, odnosno dolasci hrvatskih građana iz Srbije, pogotovo u Sisačko-moslavačkoj županiji, Zadarskom zaleđu, Vukovarsko-srijemskoj i Osječko-baranjskoj. To je evidentno i to ćete vidjeti na ovim izborima. Ono o čemu sam ja i danas govorio u replici, a to je aktivna registracija birača i neću se ponavljati, to ste mi gospodine ministre jednim dijelom odgovorili i slažem se da je to moguće izbjeći ukoliko vi to želite, odnosno kao predlagatelj. No, ja mislim da je to diskriminacija jer zašto aktivna registracija birača samo izvan RH, zašto ne i RH? Očito je da je danas recimo zbog ovih predloženih zakona trebalo možda objediniti rasprave Zakona o boravištu, prebivalištu i osobnoj iskaznici o čemu ste i vi danas govorili jer je po tome zapravo u Hrvatskoj najteže biti Hrvat. Ono što se tiče Hrvata u iseljeništvu dobro je podsjetiti se da su oni zapravo dali jedan svoj veliki obol i doprinos u Domovinskom ratu prikupljanjem raznoraznih pomoći, a siguran sam da će i oni dati jedan gospodarski doprinos u budućnosti. Ono što me smeta je to da mi činimo sve da Hrvate izvan Hrvatske zapravo potisnemo iz političkog i društvenog života RH. Jer kako razumjeti drugačije da toliku silnu energiju trošimo kako tim ljudima još više zagorčati život, kažem ne ponavljajući sve ono što ste rekli da je potrebna ta aktivna registracija putem računala, a znajući isto tako da je puno njih računalno nepismeno. Zar zapravo nije dovoljno što su svoj kruh morali potražiti izvan RH, a mnogi možda ne svojom voljom? Ono što je još bitno vezano za ovaj zakon, a podsjetit ću vas da je u radnoj grupi sudjelovalo i Državno izborno povjerenstvo koje zapravo postavlja pitanje što se događa u situaciji kada osobi koja je upisana u registru birača istekne osobna iskaznica i znači li to da se ta osoba automatski neće nalaziti u popisu birača ako nije privremeno podnijela zahtjev za izdavanje nove osobne iskaznice? Ističem i kako je Ustavni sud RH u svojoj praksi zauzimao stajalište kako činjenica da neka osoba koja ima biračko pravo i de facto je upisana u popis birača ali nema važeću osobnu iskaznicu to ne može značiti da ta osoba ne može ostvariti aktivno biračko pravo na izborima o čemu je u ime kluba HDZ-a govorio i zastupnik Mlakar. Da je ova Vlada mislila ozbiljno riješiti ovaj problem mogla se stvarno objediniti rasprava o Zakonu o prebivalištu, Zakonu o registru birača i osobnoj iskaznici. Tako bismo bili puno vjerodostojniji. Ovako ostaje gorak okus da ćemo i na ovim sljedećim lokalnim izborima imati ozbiljnih problema i u tome ćemo uspjeti. Hvala.
U raspravu će se sada uključiti poštovani zastupnik Damir Rimac.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi ministre sa pomoćnicima i suradnicima. Dakle, na početku svoje rasprave moram naglasiti da podržavam donošenje ovog zakona obzirom na kako približavanje lokalnih izbora, ali i izbora za Europski parlament, obzirom na kritike Europske komisije kao i višegodišnja medijska i dnevno-politička naklapanja o tome da u Hrvatskoj postoje nesređeni birački popisi te da se isti zloupotrebljavaju. Dakle, čuli smo iz rasprave da je negdje u Hrvatskoj oko 4,3 milijuna stanovnika, a da ih na popisu imamo negdje oko 4,1 milijun. Iako bi uz nekakvu pretpostavku da je maloljetnih osoba ili osoba s oduzetom poslovnom sposobnošću negdje cca oko 900 tisuća. Što je prilično nelogičan podatak. I slijedom toga maksimalni broj birača u RH bi trebao biti negdje oko 3,6 do 3,8 milijuna. Navest ću jedan praktični primjer, naime od ukupnog broja županija koje postoje u RH u njih 7 čini mi se u Virovitičkoj, Požeškoj, Karlovačkoj, Ličkoj, Zadarskoj i Šibenskoj županiji imamo jednu nelogičnost da broj birača zapravo premašuje broj stanovnika. Službeni podaci ukazuju na to da je u dijaspori negdje oko 400 tisuća upisanih birača, no same matematičke simulacije i procjene ukazuju da ih nema zaista više od 200 tisuća jer to ukazuju i izborni rezultati obzirom da je odaziv na izbore negdje od 90 do 100 tisuća ukupno. Govoreći o dijaspori. Naime, prema komparativnim podacima sa jednih i drugih izbora u RH živi svega 200 tisuća mlađih osoba od 18 godina što prema mom osobnom i dubokom uvjerenju je daleko od istine jer kada pogledate popis stanovništva iz 2001. godine u njemu je upisano osoba mlađih od 19 godina preko milijun. Dakle, to je jedna nelogičnost na koju svakako treba upozoriti i kada te podatke zbrojite zapravo dolazite do apsurdnog podatka da u Hrvatskoj ima preko 5 milijuna stanovnika što nije točno. To je na kraju krajeva i zadnji popis stanovnika i pokazao, barem ovi preliminarni rezultati. A ja mogu iz vlastitog iskustva reći konkretno za grad Vinkovce koji ima negdje oko 36 tisuća stanovnika, od toga 32,5 tisuće je birača. Dakle, nelogično je da na jednom takvom području postoji svega 2, 2,5 tisuće osoba mlađih od 18 godina. To je jedan apsurd. Prošlogodišnji popis stanovništva je još jedan dokaz da RH mora pod hitno napraviti nešto sa biračkim spiskovima i popisima birača prvenstveno zbog upozorenja koje je uputila Europska komisija da su birački popisi u rasulu i u potpunom kaosu, odnosno kolapsu. Ako pođemo od pretpostavke da u Hrvatskoj ima 4,3 milijuna stanovnika od čega prema procjenama ima negdje oko 1 milijun maloljetnika koji nemaju biračko pravo po tome bi u popisu birača trebalo biti 3,2 milijuna punoljetnih osoba s pravom glasa, a ne 4,1 milijun kako je to dosada. Nažalost, dolazimo do šokantnog podatka od preko 900 tisuća stanovnika razlike. Žao mi je što kolege Mlakara sada nema u sabornici jer on kao bivši ministar je dobivao kritike kako od GONG-a tako i od ostalih nevladinih udruga gdje je zapravo takvo stanje i takvu razliku pripisao novoj metodi kojom su statističari radili popis. Naime, čudno je da u tih 7 ili 8 hrvatskih županija dolazi do nekakvih oscilacija i statističkih anomalija, a da u ostalim županijama statističke metode pokazuju ispravno stanje. Dakle, osobno držim da je kolega Mlakar jedan od najodgovornijih osoba u toj cijeloj priči skupa sa bivšim državnim tajnikom Antunom Palerićem koji je također dobivao upozorenja od strane nevladinih udruga, ali nažalost apsolutno se nije po tom pitanju ništa poduzelo. Na kraju krajeva citirat ću i pravnu savjetnicu GONG-a Vanju Škorić koja je rekla: "Da se razlika od preko 9 tisuća birača jednostavno ne može objasniti." Prema nekim informacijama iz Državnog izbornog povjerenstva slijedi da su bili vrlo ljuti na ministra uprave, kolegu Mlakara jer da nisu prstom maknuli kako bi sredili popis, premda ih se na to upozoravalo cijelu godinu, ovo su podaci sa izbora iz 2009. godine. Dakle, to su evidentni medijski natpisi o kojima jednostavno treba progovoriti. Red u biračke popise, naime treba uvesti kako bi se izbjegla njihova neregularnost, jer na području nekih općina i gradova kako smo čuli postoji 40% više upisanih birača nego što je stanovnika, što je zapravo pravni i demografski apsurd. Europska komisija nam prigovara zbog biračkih popisa jer se ljudi u birački popis upisuju na temelju boravišta, stoga je nužno da popis birača i evidencija boravišta budu u nekakvome skladu. Preduvjet za to je naravno donošenje i novog Zakona o boravištu gdje se konkretno člankom 14. u prijedlogu tog zakona kazuje: "Da je ministarstvo nadležno za unutarnje poslove, nadležnom će tijelu koje vodi popis birača elektroničkim putem bez odgode dostaviti podatke o svim promjenama u zbirci podatak o trajnom boravištu za osobe koje su navršile 18 godina života." Osobno držim da će se ovim zakonom uvesti red u nesređene biračke popise, posebno u dijaspori, ali ne kako je kolega Ante napomenuo da se ljudima iz dijaspore oteža život nego jednostavno da se iz tog korpusa očiste osobe koje su mrtve, koje su preminule ali još uvijek se nalaze na biračkim spiskovima. Bitna novina u odnosu na postojeći zakon je ovaj institut aktivne registracije o kojem neću puno govorit, obzirom da su kolege prije mene u svojim raspravama taj dio naglasile. Ali na kraju rasprave mislim da treba naglasiti da je potreba za donošenjem ovog zakona i njegova svrha, da su više nego jasni. Naime, dugogodišnji problemi sa popisima birača i popratne negativne pojave koje izazivaju razno razne dnevno političke špekulacije, negodovanje javnosti i medijski senzacionalizam, te kritike EU su zapravo potreba da se uvede red u biračke popise. Uvođenjem reda u biračke popise SDP i koalicijski partneri podržavaju obećanje koje su uputili građanima Hrvatske da će pokušati riješiti taj nesklad koji postoji u biračkim popisima već više od 20 godina. Sam popi birača jedna je od stvari po čemu će se ocjenjivati uspješnost ove Vlade i po čemu će se ocjenjivati je li ova država uređena i ima li državne mehanizme da se uvede red ili ne. U cijelosti ovaj projekt bi trebao biti riješen do sljedećih parlamentarnih izbora, a ne kako neki misle do sljedećih lokalnih izbora, jer je to zapravo prekratak period da bi se nešto moglo napraviti. A na kraju krajeva i biračko pravo je jedna preosjetljiva tematika po kojoj treba pristupiti vrlo obzirno i vrlo osjetljivo iz razloga što su i prethodne rasprave upravo na to ukazale. I na kraju dopustite mi, imamo toliko vremena još, da postavim jedno pitanje koje u meni pobuđuje jednu nelogičnost, a tiče se određenih odredbi zakona, odnosno mislim da su određena dva članka u koliziji. Dakle, vezano na članak 47.stavak 1., što je s osobama koje iz nekog razloga, koje su navedene u članku 17. koji kaže u stavku 1. :"Iz registra birača brišu se osobe koje su izgubile biračko pravo smrću ili prestankom hrvatskog državljanstva, te osobe kojima je pravomoćnom sudskom odlukom oduzeto biračko pravo." Dakle, što s osobama koje su iz nekog razloga navedene u prijedlogu zakona u članku 17. stavku 1. i izgube biračko pravo u razdoblju od zaključivanja registra birača do provođenja izbora ili referenduma. Mislim da se oni nalaze u jednom zrakopraznom prostoru i da bi to trebalo ili pobliže urediti ili jasnije definirati. Zahvaljujem.
Hvala vama. Nastavljamo pojedinačnu raspravu, poštovani zastupnik Peđa Grbin je na redu.
Zahvaljujem. Evo, ja ću se nadovezati malo na raspravu kolege Rimca i početi ću sa jednom misli s kojom se vjerojatno većina slaže, a da je to, da se ovdje radi o jednom dobro zakonu, jednom dobrom prijedlogu koji u jednoj osnovnoj crti unosi red tamo gdje je do danas vladao nered. Počet ću svoju diskusiju sa pitanjem aktivne registracije birača koja je očito kod većine kolega, a tome sam svjedočio i na Odboru za Ustav i na Odboru za zakonodavstvo polučilo određene nedoumice. Suprotno određenim stavovima, aktivna registracija birača nije protuustavna, dapače Ustavom RH člankom 45. propisano je: "Da se zakonom uređuje način na koji će se regulirati, ostvarivati biračko pravo." U ovom konkretnom slučaju zakonodavac, odnosno predlagatelj je predvidio način kako će se biračko pravo, kako će se birački spiskovi uređivati na onom području gdje ne postoji institucija RH. Konkretno, kako će se uređivati za one građane koji žive u SAD-u, Velikoj Britaniji da ne govorimo samo o BIH, gdje diplomatska i konzularna predstavništva RH ne vode evidenciju o rođenima i umrlima, gdje takvu evidenciju ne mogu dobivati od tijela redarstvene vlasti. Znači mi imao situaciju da je netko upisan u hrvatsko državljanstvo primjerice 1992. godine i od tada o toj osobi više nemamo nikakav podatak. Da li ga mi možemo tek tako brisati i reći on nije Hrvatski državljanin, on ne postoji, njega nema? Ne možemo i mi ga naravno moramo voditi negdje evidentiranog. Ali upravo da bi spriječili određene manipulacije ovime se predlaže da se takva osoba, ne da bi se diskriminirala, da se takva osoba mora prethodno registrirati, da ta osoba ako želi iskoristiti svoje ustavno pravo i glasovati mora napraviti predradnju, a to je u prijedlogu ovog zakona aktivna registracija. Međutim ja bih ipak ovdje sugerirao da razmotrimo dvije mogućnosti, a jedna je da produljimo rokove za aktivnu registraciju ukoliko je to moguće kako bi se rok za aktivnu registraciju što je moguće više približio samom datumu izbora, a druga varijanta je da se maksimalno liberalizira postupak aktivne registracije birača. U tom kontekstu u zakonu nigdje ne stoji da se aktivna registracija mora provoditi osobno, ali bih sugerirao da se u članku izričito napiše da se ona ne mora provoditi osobno da se ona može provoditi pisanim putem ili elektronski a onda da se kroz sustav obrade podataka ministarstva propišu obrasci i propiše način na koji će bilo tko ukoliko želi iskoristiti svoje ustavno pravo i glasovati aktivnu registraciju moći provesti iz svojeg doma na za njega najlakši način. Ako to dodamo mislim da ćemo otkloniti apsolutno svaku, apsolutno svaku nedoumicu oko toga da li je aktivna registracija neustavna i omogućit ćemo apsolutno svakom građaninu RH bez obzira na to gdje živi da sudjeluje u izborima i glasuje. Nadalje, ipak imam određene manje primjedbe na tekst zakona, iskoristit ću ovu priliku da ih istaknem, a one se odnose na odredbu članka 31., 37. i 41.zakona gdje se koriste termini za slučaj i za govoreći se o kontekstu glasovanja. O tome smo već govorili i na Odboru za Ustav ali zamolio bih da se još jednom dodatno razmotre ti pojmovi i da se napravi malo veća distinkcija između ta dva vida registracije za glasovanje kako ona ne bi kreirala zabunu jer u sve dužno poštovanje smatram postojeću odredbu pogotovo u članku 31.pomalo nejasno. Nadalje podržao bih inicijativu ovdje u zakonu su predložena dva alternativna rješenja naravno to je moguće kada se radi o prijedlogu zakona koji ide u prvo čitanje u konačnom prijedlogu zakona morat ćemo to suziti na jedno ali podržavam onaj prijedlog da se svi glasači, svi birači bez obzira na to koje su nacionalnosti vode na jednoj listi. Pazite, Hrvatska budimo iskreni nema baš nekakav spektakularnu povijest kada govorimo o zaštiti prava nacionalnih manjina, ali danas se to mijenja. Ali vratimo se u rane devedesete. Na svakom ćošku su vas pitali za nacionalnost. Ne možemo dopustiti da popisi birača se dijele prema tome da li je netko Hrvat, Srbin, Slovenac, Talijan ili bilo koje druge nacionalnosti. Taj izvadak mora biti jedan, ali se onda svakom biraču ukoliko to želi mora omogućiti da ostvaruje određena prava koja mu negdje pripadaju zbog toga što je on pripadnik određene nacionalne manjine, ali popis birača mora biti jedan i u njemu moraju biti svi. i u tom kontekstu predlažem da se upravo takav oblik uvrsti u konačan prijedloga zakona. I konačno bilo je puno debate oko glasovanja osoba kojima je oduzeta poslovna sposobnost. Osobno prijedlog koji je predlagatelj uvrstio u zakon smatram dobrim, smatram velikim pomakom zato što će on omogućiti onim osobama kojima je oduzeta poslovna sposobnost ali ipak razumiju zbivanja oko sebe da pokrenu postupak kojim će im nadležno tijelo omogućiti da sudjeluju u političkom životu RH i da ostvaruju svoje temeljno ljudsko pravo, a to je pravo da glasuju. I stoga smatram da je ovaj prijedlog koji je uvršten u tekst zakona dobar. Naravno zamolit ću predlagatelja i da razmotri sve one primjedbe, sve one prijedloge koji su dobili od udruga civilnog društva da prouči obrazloženja jer mi se čini da tu ipak još moramo temu malo raspraviti. I za kraj iskoristio bih priliku kada govorimo o registru birača da uputim dvije inicijative. Prva se tiče glasovanja osoba mlađih od 18 godina na lokalnim izborima. Članak 45.kada je glasovanje veza uz 18 godina predvidio je to samo za izbore za parlament za predsjednika, za državni referendum. Što se tiče lokalnih izbora nama je Ustav dozvolio da kao zakonodavac reguliramo način glasovanja i na drugi način. Republika Austrija je krenula za time da se dobna granica za glasovanje smanji na 16 godina i polučeni su odlični rezultati. Time se povećava sudjelovanje mladih ljudi u političkom životu, oni bivaju zainteresirani još u srednjoj školi. I upravo smatram da bi i mi trebali razmotri taj prijedlog i vidjeti da li moguće, možda ne sljedeće godine ali u jednom dužem razdoblju da se dobna granica za glasovanje na lokalnim izborima snizi na 16 godina. I za kraj, pitanje glasovanja putem pošte. Švicarska, SAD, Ujedinjeno Kraljevstvo u određenim segmentima na taj način se definitivno povećava broj onih koji sudjeluju u izbornom procesu. Neću govoriti sada o elektronskom glasovanju iako se u nekim zemljama i taj način glasovanja uzima u obzir s time da se on uvijek može poništiti time da osoba koja je u pitanju se pojavi na dan izbora na biračko mjesto i taj glas koji je tada dao poništava sve ono što je dano prije toga elektronski. Ali mislim da moramo i o ovom obliku glasovanja razgovarati moramo ga uzeti u obzir a sve kako bi povećali broj onih koji sudjeluju u izbornom procesu i sve kako bi postigli da svi mi koji predstavljamo građane i imamo što je mogući veći legitimitet. Hvala lijepa.
Hvala vama. Na redu je zastupnik Željko Sabo.
Poštovani ministre, potpredsjedniče, kolegice i kolege. Puno je priča ali ja ću pokušati u svojoj raspravi samo ohrabriti ministra i žao mi je stvarno što možda ovaj zakon nije išao i po hitnom postupku jer svi smo na terenu zbog predstojećih lokalnih izbora puni iščekivanja i čekanja da se ovaj zakon što prije usvoji. Naime, vrlo često gledamo putem Teleteksta ili izjave kada se održavaju izbori pa rezultate izlaznosti u pojedinim mjestima i gradovima u RH. Želim stati ovdje u obranu svojih Vukovaraca i uvijek sam tvrdio da mada izlaznost u Vukovaru bude u postotku najniža, želim dati sljedeći podatak. Po posljednjem popisu stanovništva Vukovar ima 28 016 stanovnika, neslužbeni podatak, ali smo ga dobili. Popis birača 32 612, 4600 razlika između ova dva broja, ali ako uzmemo da u 28 000 ima i beba od mjesec dana koje su popisane ili do 18 godina, onda vidimo kolika je to razlika i onda možemo doći u tu situaciju, razmišljat o izlaznosti Vukovaraca na bilo koje izbore. Stoga apsolutno molim da zakon ide što prije u drugo čitanje, da pokušamo na neki određen način usuglasiti sve one primjedbe koje je moguće ugraditi u zakon i da se on što prije nađe u proceduri Sabora kako bi ga prije lokalnih izbora imali kao zakon koji će sigurno donijeti nove kvalitetne pomake za sve izbore koji su ispred nas. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa gotovo da nema onoga što nije već do sada rečeno, a ja bih prije svega napomenula da donošenje ovog zakona mora biti instrument demokracijskog angažmana zakonodavne vlasti, da se urede eventualne pravne praznine, a ne instrument političkog oružja kojima se ostvaruju partikularni interesi. Na to nas obvezuje ne samo činjenica da moramo uskladiti zakonodavstvo po načelu transparentnosti s ukupnim zakonodavstvom Europske unije već i činjenica da Ustav odmah u 1. članku navodi elemente transparentnosti. To ću potkrijepiti sa člankom 1. i to stavkom 2. i 3., kao i člankom 3. Ustava o najvišim ustavnim vrednotama. Ovaj zakon mora služiti upravo postizanju tih ciljeva vodeći se sustavnom metodom tumačenja pravnih ustavnih normi jasno je koliku je važnost zakonodavac dao meritumu ovog pitanja budući da ga spominje već u prvim zakonskim odredbama Ustava. Spomenula sam pravne praznine koje su inače temelj disfunkcije zakonskih normi, a u prijedlogu zakona o registru birača u članku 4. navodi se da je upis u registar birača uvjet za ostvarivanje biračkog prava na dan izbora i referenduma. U pravnoj teoriji biračkog prava obuhvaća se i aktivno i pasivno biračko pravo, međutim u čanku 3. ne definira precizno na koji se od navedenih prava isključivo ili prvenstveno odnosi. Dakle valjalo bi naglasiti da li se radi o aktivnim i pasivnim pravima ako je osnova zakona na obuhvaćanju oba prava. Nadovezujući se na ostale temeljen odredbe prijedloga ovoga zakona, a naročito na članak 1. i 2. opet ne vidim da se pojašnjava, proširuje, odnosno ograničava pojam biračkog prava. Smatram da to može dovesti do konfuznosti. Vidimo da čak i DIP je mišljenja da je predloženi institut aktivne registracije upitan sa ustavnog aspekta s obzirom da pojedine kategorije birača stavljaju u nepovoljniji položaj. Drago mi je, maloprije sam čula da planirate nešto izbaciti za ovu aktivnu registraciju. Naime, za birače koji imaju trajno boravište u Republici Hrvatskoj nije propisan postupak aktivne registracije dok je za birače koji imaju trajno boravište u inozemstvu isti pretpostavka za ostvarivanje aktivnog biračkog prava na pojedinim izborima. Na taj način dolazi do diskriminacije jednog dijela birača što smatram neprihvatljivim. Također je zanimljiv i članak 24. koji govori o provjeri upisanih podataka. Stavak 1. ovog članka govori o dopunama i ispravcima upisanih podataka o biračima čime se biračima daje pravo da ažuriraju, odnosno iznose usmene ili pismene primjedbe na upisane podatke. To je iznimno bitna norma, međutim već u stavku 3. istog članka se navodi: ako se utvrdi da je zahtjev osnovan izvršit će se upis, dopuna ili ispravak podataka u registru birača. Moj je prijedlog da se ovakva konstatacija uvede klauzula bez odgode jer ako se utvrdi da je zahtjev osnovan bez odgode će se izvršiti upis, dopuna ili ispravak. Zašto ovo kažem, zato što recimo građanin koji za određeni krivi podatak u registru birača podnese zahtjev za ispravljanje dan, dva prije isteka roka za podnošenje tj. dan prije početka u zakonu navedenom roku od 10 dana i ako se to ne izvrši bez odgode to bi moglo dovesti do zloupotrebe ovog članka i do dovođenja u pitanje ustavnog prava građana o njegovom biračkom pravu. I još nešto vezano za ova alternativna rješenja, znači rješenje predloženo u alternativi broj 2 prijedloga zakona prema kojem su svi birači samo u jednom izvatku znatno otežava rad biračkim odborima i ono omogućava eventualno manipuliranje izbornim procesom na pojedinim biračkim mjestima pa time i rezultatima u ukupnosti, ali još više izborni rezultat mogu biti rezultat greške u radu biračkog odbora. Osim toga, utvrđivanje rezultata će biti znatno otežano i vremenski produženo što će znatno narušiti povjerenje građana u izborni postupak pa i u sam rezultata izbora. I evo, budući da smo svi izabrani ovdje prema ustavnim temeljima da branimo i štitimo, zalažemo se i omogućavamo građanima Hrvatske da se nesmetano koriste svojim pravima u pravnom prometu onda je na nama da to i radimo, pa navedene sugestije bi upravo to i omogućile. Hvala.
Hvala i vama. Posljednji u pojedinačnoj raspravi govorit će poštovani zastupnik Dinko Bošnjak.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolege zastupnici. Prijedlog zakona o registru birača nastoji uvesti red u popis birača, ali u mnogim točkama je nedorečen. Što je najbitnije, dodatno potencira razliku između birača u Republici Hrvatskoj i izvan nje. Stoga bi trebalo važiti primjedbe Državnog izbornog povjerenstva da ne smije biti razlike između birača. Ovaj prijedlog Zakona o registru birača kojeg razmatramo u prvom čitanju imat će problema i sa ustavnošću. Ovdje se nikako ne mogu oteti dojmu da će se ovaj prijedlog zakona negativno odraziti za Hrvate izvan Hrvatske, a naročito za one koji su među prvima uzeli puške u ruke i branili naše domove te na one koji su svesrdno pomagali u trenucima kad nam je bilo najteže. Za razliku od Hrvata izvan Hrvatske postoje i birači koji su zaštićeni po posebnom propisu koji će i dalje moći dolaziti autobusima na birališta i aktivno sudjelovati u kreiranju političke karte Hrvatske. U prijedlogu zakona navedeno je da ove izmjene zakona neće iziskivati dodatne troškove. Međutim, postavlja se pitanje da li je uopće moguće izraditi novi registar birača bez ulaganja u novu informatičku opremu i zapošljavanje novih ljudi? Upitno je nadalje da li se i novom informatičkom opremom i zapošljavanjem novih ljudi može izraditi novi registar birača do lokalnih izbora 2013. godine? A bez tih dodatnih materijalnih ulaganja to je nemoguća misija. Zakonom o prebivalištu omogućeno je da Policija dostavlja podatke nadležnom uredu o tome da li se neke osobe duže vrijeme nalaze na mjestu stanovanja te im nadležni ured na osnovu dojave briše iz registra birača. Što će biti sa žalbama birača kojih može biti na tisuće i koliko će to uzeti vremena za rješavanje sudskih sporova te da li je to moguće provesti do lokalnih izbora? Svi ti birači koji budu brisani imaju svoja prava koja mogu potražiti na sudovima jer ti procesi znaju i potrajati. Što je sa biračima koji privremeno rade u inozemstvu, a u pravilu su dolazili glasovati u Hrvatsku da li će oni biti brisani a ako budu da li će imati volje voziti poneki i do 200 km do najbližih sjedišta diplomatskih konzularnih predstavništva u kojima će biti održani izbori. Očito da ovaj prijedlog zakona ima još dosta nejasnoća. Ja vjerujem da će to biti riješeno do drugog čitanja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, Damir Rimac.
Poštovani kolega Bošnjak dakle nema govora da se Hrvati u dijaspori segregiraju ili da im se otežava biračko pravo, radi se zapravo o tome da je GONG svake parlamentarne izbore upozoravao da se u biračkim spiskovima u dijaspori, odnosno iseljenika ili Hrvata otprilike ima 20% ljudi koji su zapravo davnih dana preminuli i da ti spiskovi nisu sređeni. Ovu priliku koristim i da vam repliciram dakle raniji vrlo loš Zakon o prebivalištu je omogućavao da negdje od 150 do 200 tisuća osoba ima prebivalište registrirano u RH, a da stvarno žive ili u BiH ili Srbiji, da se lažno predstavljaju da bi imali pravo glasa ili da bi koristili određene socijalne transfere poput roditeljskih naknada ili nečeg sličnog. Dakle, ovaj zakon pokušava taj dio regulirati i ispraviti. Dakle, replika ide u tome smjeru da nema nikakvog govora da se biračima izvana, odnosno van teritorija RH oduzima to pravo ili da im se to otežava. Hvala lijepa.
Nema odgovora na repliku. Želi li ministar zaključno? Ministar Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo skoro 5 sati traje rasprava o Zakonu o registru birača, zahvaljujem svim klubovima, svim zastupnicima na konstruktivnim prijedlozima. Ovi koji svi će biti razmotreni, a vjerojatno će i velika većina njih biti prihvaćena. Ja bih završno najprije želio odgovoriti zastupnicima u pojedinačnoj raspravi koji su raspravljali. Dakle, što se tiče kolege Komadine mislim da sam jednom komentirao sličnu tezu o neutralizaciji srpskih glasova sa 3 zastupnika dijaspore. Dakle, ne nije mislim da to nije ipak u potpunosti točno. Tim više što su u prošlome sazivu i jedni i drugi bili na jednoj strani. Prema tome, nije bila takva vrsta trgovine prisutna. Što se tiče zastupnika Babića, dakle matični odbor je Odbor za Ustav. On je podržao i predsjednik Odbora za Ustav je i u ovome u pojedinačnoj raspravi afirmativno govorio. Što se tiče osobe kojima je istekla osobna iskaznica i u uvodu sam rekao te osobe ako podnesu zahtjev za osobnu iskaznicu bit će na popisu birača, doći na biračko mjesto i glasati. Ako ne podnesu zahtjev za osobnu iskaznicu otići će u ured državne uprave, dobit će potvrdu, otići na biračko mjesto i glasati. Dakle, ne oduzima im se biračko pravo. Moraju napraviti jednu radnju više. Što se tiče aktivne registracije također se nikome ne oduzima biračko pravo. Dakle, svi državljani RH koji imaju biračko pravo mogu ga ostvariti i na dan izbora. Oni koji su se aktivno registrirali doći će na biračko mjesto tamo gdje je biračko mjesto, dobit će listić i glasati. Oni koji se nisu aktivno registrirali doći će na biračko mjesto, otići će kod službenika koji će mu reći vi jeste u registru birača, imate biračko pravo ukoliko je dobit će aktivnu registraciju, doći kod biračkog odbora, uzeti listić i glasati. Prema tome, nikome se doista u tom smislu ne oduzima biračko pravo tako da mislim da s tog aspekta neustavnosti primjedba ne stoji. Ponovio sam nekoliko puta pa mogu još jednom, aktivna registracija preduvjet je da uvedemo institut dopisnog glasanja, ono što traži Hrvatski svjetski kongres. Sa ovakvim biračkim popisima to nije moguće, sa biračkim popisima koji će biti napravljeni na temelju aktivne registracije u obliku u kojem se dogovorimo, a to može biti i u roku šest mjeseci da registracija vrijedi 4 godine, bit će moguće ostvariti to na izborima za Hrvatski sabor. Što se tiče izbora za predsjednika države i u Europski parlament na to se ne odnosi. Što se tiče zastupnika Sabe, dakle broj na popisu birača u gradu Vukovaru kada bi ovaj zakon u ovakvom obliku stupio na snagu ne bi bio više 32 tisuće nego 27 697. Dakle, to je negdje dakle 13, 14% manje nego što je sada. Taj broj bi bio puno bliži stvarnom stanju iako je on još uvijek malo veći od stvarnog stanja, ali tu razliku treba dakle odraditi temeljem Zakona o prebivalištu ukoliko se radi o osobama u toj razlici koje nemaju uvjete za prebivalište. Što se tiče primjedbi zastupnice Juričev-Martinčev, dakle što se tiče transparentnosti držim da sadašnji prijedlog povećava transparentnost jer se daje pravo članovima predstavničkih tijela uvid u svakome trenutku u popis birača. Što se tiče norme o upisu u registar birača, dakle to sam objasnio već prije, znači u registru birača su Hrvatski državljani preko 18 godina. I Hrvatski državljani preko 18 godina imaju biračko pravo. Ovaj zakon samo detaljnije određuje kako ga ostvaruju, svi koji imaju biračko pravo. Što se tiče glasanja manjina i jedne liste, i to je pitanje za gospodina, pitanje gospodina Komadine također bilo. Dakle, birači bi došli na biračko mjesto i dobili bi listić, birači koji imaju pravo na dodatni glas, dakle pripadnici nacionalnih manjina, član biračkog odbora bi vidio da se radi o pripadniku nacionalne manjine i taj glasač bi dobio listić na kojemu bi bili i jedni i drugi, i opća lista i manjinska lista, ali bi mogao glasati samo za jednu i tu za koju glasa bit će važeća. Kada se utvrđuju rezultati izbora odvoje se nevažeći listići, a onda se od važećih listića odvoje ovi za opću listu i ovi za manjinske liste. Broj glasova važećih za opću listu je onaj broj koji ima važećih glasova građana koji su glasali za opću listu. Izborni prag od toga je 5% i sada je izborni prag 5% od važećih glasova. A ovi koji su glasali za manjinsku listu oni bi imali svoj broj važećih glasova i tamo pobjeđuje ona koji ima najviše glasova. Dakle, ne vidim tehničkih problema u interpretaciji rezultata izbora. Glasa 100 glasaća, važećih je 98, za opću listu glasalo 94, za jednu od stranaka 47, to je 50%. Za manjinsku listu glasalo 4 i toliko i toliko dobrih. To nije probleme s tehničkog aspekta. I na kraju, dakle zahvaljujem svim zastupnicima koji su sudjelovali u raspravi, branili smo svi mislim uvjerljivo svoja stajališta, svi prijedlozi će biti razmotreni za drugo čitanje, ukoliko budemo mogli postići konsenzus oko aktivne registracije na način koji smo izrazili, mogućnost da bude ona će biti primijenjena, ukoliko ne bude to može stupiti na snagu i s odgodom jer sljedeći izbori za Hrvatski sabor su tek 2016., a do tada ćemo se valjda možda i dogovoriti. Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o registru birača, prvo čitanje, PZ br. 171, rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o registru birača. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 za, 30 protiv i 4 glasa suzdržana, donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji, prvo čitanje, PZ br.63 Predlagatelj zakona je klub zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Izvješće ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Međutim kolega Vuljaniću to nećete moći biti vi, zato što je u prijedlogu zakona navedeno da predstavnici predlagatelja su zastupnici Branko Vukšić, Dragutin Lesar i Nansi Tireli. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar, izvolite u ime predlagatelja.
Ništa nas ne smije iznenaditi, naravno. Poštovane kolegice i kolege prijedlog zakona kojega smo uputili u proceduru, za izmjenu Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji upućen je 11. travnja 2012. To je bilo prije no što je Vlada uputila svoj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji, ali pretpostavljam samo stjecajem okolnosti ili možda i nečijom željom Vladine. Prijedlog zakona je išao po hitnom postupku i usvojen, naš je morao pričekati nekoliko mjeseci da se uvrsti u dnevni red i da se eto danas o njemu otvori rasprava. Zanimljivo je i da je jutros ovaj zakon trebao biti razmotren na Odboru za informiranje, informatizaciju i medije, međutim članovi odbora vladajuće većine nisu došli na sjednicu pa odbor nije mogao provesti raspravu. Izražavamo žaljenje tom činjenicom. Motivi koji su bili prisutni kada smo predlagali taj prijedlog zakona bio je zapravo jedan motiv, da brzom zakonodavnom izmjenom Hrvatski sabor omogući da se stanje na Hrvatskoj televiziji što prije sredi. Mi smo ponudili jedno rješenje, po nama bolje i demokratskije, Vlada drugo i parlamentarna većina je taj drugi koncept Vlade prihvatila i ovih dana ta intervencija će nadam se završiti kada Sabora glasanjem imenuje glavnog ravnatelja, Programsko vijeće i Nadzorni odbor. I čini mi se da je to bilo nužno potrebno i da je dobro da je taj proces prišao u kraj. Međutim, rat sa, kada oporbeni prijedlozi moraju čekati nekoliko mjeseci da bi se otvorila rasprava, a u međuvremenu na temelju Vladinog prijedloga se isto područje, ista materija već zakonom razriješi, iako smo tražili da se tada rasprava objedini, i o Vladinom i o našem prijedlogu, bili smo odbijeni. Toga se nadam se sjećate. To nije dobra praksa, to nije dobra poruka vladajuće, parlamentarne većine u odnosu prema oporbenim prijedlozima, ali na ovom primjeru se ona doista dogodila. S obzirom da je naš prijedlog zakona pisan na zakon koji je u međuvremenu izmijenjen, dakle Sabor je već promijenio taj zakon, dio rješenja je bio sličan približan i našemu prijedlogu dio dijametralno suprotan ne želeći praviti daljnju zbrku i nered uz podsjećanje da je Vlada predlažući izmjene i dopune obećala do kraja Nove godine novi Zakon o HRT-u i ovime predlagatelj ovaj prijedlog zakona povlačim iz procedure jer bi njegovo usvajanje čak i bilo nemoguće i protuposlovnički jer je u međuvremenu tek zakon na kojeg smo se mi pozivali izmijenjen. Želeći dakle samo ukazati na činjenicu da nije dobro takvo ponašanje, s druge strane pokazat ćemo i volju i spremnost na dogovor o tako važnim stvarima kao što je javni servis HRT-a to je motiv zbog čega ćemo povući ovaj prijedlog zakona, povlačit iz procedure uz veliko iščekivanje vladinog novog prijedloga Zakona o HRT-U.
Sada tu traju konzultacije za stolom. Gledajte zakon je povučen, prema tome povučen je nema rasprave dalje o zakonu. Nisam siguran da bi vam smio dati da replicirate na povučen zakon. Gotovo nema rasprave. prekida se logično. Oprostite. Samo jedno objašnjene koje moram dati jer sam ga također dužan dati. Vladin prijedloga Zakona o HRT-u nije išao po hitnom postupku nego u redovitoj proceduri jer to ste rekli. Povreda Poslovnika recite.
Gospodine potpredsjedniče. Nisam upotrijebio riječ hitni postupak, hitnoj proceduri na istoj sjednici prvo i drugo čitanje. To sam rekao.
Pratio sam što sam rekli pa zašto sam ispravio. Prelazimo na iduću točku dnevnog reda. Prelazimo na iduću točku dnevnog reda. To je - Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o zračnim lukama, prvo čitanje, PZ br. 87 Predlagatelj zakona je Klub zastupnika Hrvatskih laburista–Stranke rada. Prijedloga akta primili ste poštom. kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Mladen Novak. Izvolite.
Poštovanje gospodine potpredsjedniče, samo moram vas ispraviti Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu nije raspravljao ovu točku dnevnog reda iz jednog banalnog razloga što danas taj odbor nije mogao skupiti kvorum. Znači vladajući su čak i na ovaj način pokazali što mise o prijedlozima oporbe pa čak i ajmo reći na ovako banalan način žele onemogućiti svaku kvalitetnu raspravu o bilo kojem prijedlogu koji dolazi iz oporbe.
Oprostite potpuno ste u pravu. Meni je ovdje pisalo da su održali raspravu ali ispričavam se i vama i zastupnicima.
Dobro, u redu je. Hvala vam lijepo. Uz još jednu napomenu koja se veže na ovo, a to je da je klub zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada ovaj prijedlog uputio 9.svibnja što će reći da je vremena bilo više nego dovoljno. Što se želi postići ovim zakonom? Ovim zakonom se žele izjednačiti prava radnika Zračne luke Zagreb sa ostalim radnicima u RH koja su proistekla svojedobno Zakona o privatizaciji odnosno da se i njima omogući sudjelovanje u vlasničkoj strukturi. Čisto da malo kronološki vratimo. Zakon o zračnim lukama stupio je na snagu 1998.godine prema tom zakonu zračna luka je definirana kao dobro od interesa za RH, a usluge u zračnim lukama obavljaju trgovačka društva na koja se primjenjuje Zakon o trgovačkim društvima. Prema članku 11.spomenutog zakona temeljni kapital društva s ograničenom odgovornošću jednak je knjigovodstvenoj vrijednosti imovine pravnih osoba iz članka 10.spomenutog zakona utvrđenoj u bilanci 31.prosinca 1997.godine. Dalje u tom zakonu uređen je način određivanja poslovnih udjela i način prijenosa poslovnih udjela. Zatim smo imali 28.siječnja 2011.godine izmjene i dopune Zakona o zračnim lukama kojima je između ostaloga uvedena i mogućnost koncesija na zračnu luku što bitno mijenja način raspolaganja imatelja poslovnih udjela. Navedeno se posebno odnosi na posebni udio koji bi sukladno dosadašnjem načinu privatizacije trgovačkih društava u vlasništvu RH trebao pripasti zaposlenicima odnosno radnicima Zračne luke Zagreb. Stupanjem na snagu zakona o izmjenama i dopunama zakona o zračnim lukama Vlada RH je raspisala natječaj na koncesiju Zračne luke Zagreb. Istovremeno Vlada je na svojoj 109.sjednici održanoj 17.veljače 2011.usvojila zaključak kojim je utvrđeno da će se prije sklapanja ugovora o koncesiji za Zračnu luku Zagreb radnicima prenijeti poslovni udio do 10% temeljnog kapitala Zračne luke Zagreb utvrđen člankom 11. Zakona o zračnim lukama. Međutim do toga nikada nije došlo i Vlada je temeljem toga zadužila temeljem ovog svog zaključka zadužila određena ministarstva da odrade potrebite radnje kako bi se isto i realiziralo. Nažalost, do dana današnjeg do toga nije došlo. Mi na to podsjećamo, apeliramo i tražimo da se to pokrene, a realnost je da ova Vlada sada kaže nas ne obavezuje ono što je bivša Vlada rekla donesla zaključak, odlučila. Pa da li to ima negdje smisla da mi kažemo kako ono kažu puj pik više ne vrijedi, mi smo drugi. Odluka vlade koja se odnosi na bitan dio jednostavno je nevažeća i ti ljudi nema potrebe da budu ravnopravni sa svim ostalim radnicima koji su ostvarili neka svoja prava po nekadašnjem Zakonu o privatizaciji. Ja se nadam da sam bio dovoljno jasan mada ovo sve skupa ste imali prilike dobro utvrditi znanje s obzirom da od svibnja mjeseca ove godine ruku na srce mogli smo ga svi i na pamet naučiti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije po klubovima. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada govorit će poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Zakon ovako izgleda podeblji, međutim nije, svega dvije stranice teksta su. Ostalo je 816 potpisa radnika Zračne luke Zagreb koji traže, zahtijevaju, mole, kako god hoćete shvatiti, da se i njihova riječ kad se govori o njihovoj firmi čuje. To nije uobičajeno, to nije ponekad ni dopustivo u ovoj zemlji, ali eto ljudi ne žele biti tiho pa su došli njihovi predstavnici k nama sa molbom da iziđemo pred Hrvatski sabor sa ovakvim zakonom i da pokažemo u prijedlogu zakona kojih je to 816 imena ljudi sa zagrebačkog aerodroma koji bi eto nešto htjeli od firme u kojoj čitav život rade. Bili su proglašeni bitangama, neradnicima, čudacima, što bi sad htjeli i tome slično, ali oni još uvijek misle, a i mi mislimo isto tako da su pošteno radili na zagrebačkom aerodromu ovih zadnjih koliko postoje 40, 50 godina i da su zaslužili da ih se tretira u najmanju ruku pa ajde recimo onako kako se u pretvorbi tretiralo ljude koji su radili u drugim tvrtkama … u privatizaciju. Ovaj se zakon tiče zapravo, ovaj prijedlog koji dajemo tiče se dobrim dijelom i problematike upravljanja državnom imovinom. To je još uvijek državna imovina, mi još uvijek nemamo ni plana ni strategije ni nekakve generalne odluke što će država napravit sa svojom imovinom, nemamo ni popisa državne imovine. Ova država ne zna s čime raspolaže još uvijek. Audio to radi, radio radi ali od toga izgleda ništa, no da je država Hrvatska vlasnik zagrebačke zračne luke to zna i daje ju u koncesiju. Dok se ovdje raspravlja o špijunima, špijunčinama, kontra špijunima, protušpijunima, onim koji špijuniraju špijune po cestama se rasipava mlijeko, a rasipava se i državna imovina, imovina radnika i građana ove zemlje. U Zračnoj luci Zagreb Vlada je nešto obećala, to je doduše bila prošla Vlada. Obećala je da će 10% dionica Zračne luke Zagreb prije nego što se krene u privatizaciju omogućiti radnicima da dođu do tih 10%. Vlada prošla to nije ispunila. Ova Vlada očito kao i sve Vlade Hrvatske do sada smatra da povijest počinje sa njom, sve ono što se događalo prije je bilo fuj, lopovluk što je bio, krađe što su bile, nepoštenje što je bilo. Ali ako hoćemo kontinuitet vlasti u državi i ako hoćemo sami poštivat svoju državu onda odluke prošle Vlade treba ova Vlada poštivati, inače stvar jednostavno nema smisla, nije sustav nego je slučaj. Doduše premijer je rekao da je ovo slučajna država pa možda i tom …. U svim tim zavrzlamama kako god se zavrzlame organiziraju ceh plaćaju u pravilu radnici i njihova se prava u pravilu zanemaruju. Radničko dioničarstvo je bilo jedno od obećanja socijaldemokracije u Hrvatskoj. Radničko dioničarstvo se više ne spominje niti kao ideja u primislima, spominju se prodaje svega što imamo, spominju se koncesije na ono što smo skupo platili i još ćemo plaćati. Mi smo s ovim prijedlogom krenuli da tu situaciju pokušamo u ime tih ljudi koji evo svojim potpisom potvrđuju da su zainteresirani, da pokušamo ublažiti situaciju, da pokušamo nagovoriti Vladu da postupa po svojim obećanjima, da ne izda svoja obećanja i da ne izda ono za što se nominalno zalagala prije izbora i prije iznad svega da ne izda te ljude, da ne izda te radnike jer oni to nisu zaslužili. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba SDP-a govorit će poštovani zastupnik Mario Habek.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Klub SDP-a neće podržati ove izmjene i dopune Zakona o zračnim lukama koje predlaže Klub zastupnika Hrvatskih laburista. Naime, Klub zastupnika Hrvatskih laburista predlaže ovim izmjenama zakona da se udjeli u temeljnom kapitalu Zračne luke Zagreb promijene na način da se Zagrebačkoj županiji smanji sa 55 na 51%, Gradu Zagrebu sa 35 na 31% i gradu Velikoj Gorici sa 5 na 4% kako bi radnicima pripao poslovni udio od 10%. Pozivajući se pritom, kao što je kolega prije mene već rekao, na zaključak Vlade iz veljače 2011. godine kojim je utvrđeno da će se prije sklapanja ugovora o koncesiji na Zračnu luku Zagreb d.o.o. radnicima prenijeti poslovni udio od 10% temeljnog kapitala Zračne luke Zagreb. No, Vlada je istim tim zaključkom zadužila resorno ministarstvo da izrade i predlože izmjenu tada postojećeg Zakona o zračnim lukama kako bi taj zaključak zaživio i u praksi. No, dogodilo se suprotno. Prošla Vlada nije u skladu sa zaključkom predložila nikakve izmjene i dopune Zakona o zračnim lukama pa shodno tome Vlada RH nije preuzela nikakvu obvezu prema radnicima Zračne luke Zagreb. Isto tako postoje prava i obveze članova Društva Zračne luke Zagreb koji govore o tome da ukoliko neki od članova društva odluče prenijeti svoj udio mora isto prvo ponuditi većinskom vlasniku, a tek ako to većinski vlasnik odbije može ponuditi i ostalim članovima društva. Znači, ovim izmjenama koje predlagatelj predlaže trebalo bi se bez ikakve konzultacije sa ostalim članovima društva koji posjeduju udjele u temeljnom kapitalu oduzeti isti ti udjeli. Smatramo to neprihvatljivim jer nije u skladu sa Zakonom o trgovačkim društvima i time bi se kršila stečajna prava članova društva. Zatim, predlagatelj predlaže osnivanje Fonda za Zračnu luku Zagreb d.o.o. u koju bi se prenijeli poslovni udjeli zaposlenih radnika. Ali predlagatelj je dao djelomično rješenje bez prijedloga koji bi obuhvatio osnivanje i djelovanje istog tog fonda. Također, predlaže se davanje koncesije za Zračnu luku Zagreb i na radnike. Time bi se provela na neki način i privatizacija društva što je protivno zakonu jer znamo da se prema Zakonu o zračnim lukama koncesija može dati za građenje i upravljanje zračnom lukom, na nekretninama u vlasništvu RH i jedinicama lokalne, odnosno regionalne samouprave. Postoji mogućnost davanje koncesije i društvu, ali pod uvjetom da sudjeluju u tom društvu RH ili jedinica lokalne ili regionalne samouprave. Iz svega ovog navedenog proizlazi zaključak koji smo naveli na početku da SDP ne može podržati ovakav prijedlog izmjene i dopuna Zakona o zračnim lukama koji predlaže klub Hrvatskih laburista. Hvala lijepa.
U ime predlagatelj poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Štovane kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče. Vlada je u svojem očitovanju na ovaj prijedlog zakona ja to moram citirati da ne ispadne da izmišljam, upisala je sljedeće: "Međutim, razvidna je potpuno kriva interpretacija zaključka Vlade RH. Naime, zaključkom Vlade RH od 17. veljače 2011. pojedina ministarstva zadužena su da u suradnji s ostalim imateljima udjela predlože model po kojem bi se radnicima društva Zračna luka Zagreb d.o.o. ponudilo stjecanje do 10% udjela u temeljnom kapitalu navedenog društva. Ništa više od predlaganja modela navedenim zaključkom Vlade RH nije bilo određeno nit je ikakva obaveza Vlade RH preuzela prema radnicima društva Zračna luka d.o.o. " Mi smo prijedlog zakona pripremili ne samo temeljem zahtjeva uposlenih u zračnoj luci nego i dokumenta kojega su oni dobili od Vlade RH koji je bio predmet rasprave i donošenje 17. veljače 2011. godine u kojem točka 2. glasi: "Zadužuje se Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture i Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva da u suradnji s ostalim imateljima udjela u trgovačkom društvu Zračna luka Zagreb d.o.o. predlože model po kojem bi se radnicima društva Zračna luka Zagreb d.o.o. ponudilo stjecanje do 10% udjela u temeljnom kapitalu navedenog društva." Dakle, 17. veljače 2011. Vlada je zadužila dva ministarstva da izradi i pripremi model prema kojem bi do 10% udjela u Zračnoj luci Zagreb stekli zaposlenici. Što smo mi krivo citirali u prijedlogu zakona da Vlada osporava obrazloženje zakona, ocjenu stanja? Dakle, točno imenom i prezimenom dva ministarstva, mora i gospodarstva, dobila su zadaću Vlade da Vladi pripreme model stjecanja do 10%. To je bio glavni argument. Naravno da ova Vlada može reći da ovo naslijeđe bivše Vlade ne prihvaća, da ne želi izvršiti, da neće provesti model radničkog dioničarstva u Zračnoj luci Zagreb. Ali ona mora poništiti ovaj zaključak iz veljače 2011. novim zaključkom. Ovo se stavlja van snage i ljudima jasno reći ne, neće biti radničkog dioničarstva jer mi mislimo taj problem rješavati drugačije. Onda bi sve ovo ostalo što piše u obrazloženju stajalo. Međutim, Vlada ne negira da je ovaj zaključak donijet, da je ovaj zaključak usvojen nego se s nama prepire u tumačenju što u njemu piše. Recimo da smo mi krivo interpretirali, svi mi krivo razumijemo što je Vlada tada mislila, meni je užasno žao što nema gospođe Kosor danas ovdje pa bi se ona možda prisjetila koja je namjera Vlade tada bila donoseći ovaj zaključak, ali ako je jedna Vlada radnicima obećala radničko dioničarstvo i nova Vlada obećala razvoj i unapređenje modela radničkog dioničarstva i imamo konkretni primjer poduzeća gdje je i država vlasnik uz Grad Zagreb, Veliku Goricu i županiju jel' onda je to idealno gdje se ne trebamo privatnim partnerima miješati nego državna, lokalna i regionalna samouprava jest na potezu i zajedničkim modelom ponuditi jedan takav značajan model kao … [[Govornik se ne razumije.]] pravničkog dioničarstva u tako osjetljivo važnom segmentu kao što je zračna luka, posebno zbog najave koncesijoniranja i velikih ulaganja, daljnjeg razvoja. Iako igdje radničko-dioničarstvo ima smisla to je u onim projektima, onim tvrtkama koje imaju perspektivu, ne u lošim poduzećima, ne u firmama pred stečajem, ne u firmama koje nemaju perspektivu na tržištu nego je radnicima država nudi radničko-dioničarstvo tamo gdje postoji perspektiva, nešto što ne može propast, nešto što ne smije propast, nešto što će zajednički nastavljati upravljati država, lokalna i regionalna samouprava. To je suština prijedloga, nismo ga isisali iz malog prsta, nismo ga izmislili, radnici su to tražili dugo vrijeme. U veljači 2011. je rekla ajde idemo raditi model, model nije napravljen prije izbora, sada je nova vlast, želimo li im praviti, ponuditi model stjecanja do 10%. To je tema rasprave. Želimo ili ne želimo. To je tema upravljanja državnom imovinom. Zračna luka Zagreb je na popisu jedna od 66 tvrtki od nacionalnog interesa, posebnog statusa državne imovine koje je usvoji ovaj Sabor. Tu listu, taj popis tvrtki je utvrdio Hrvatski sabor iz nekih drugih razloga i zbog jednog drugog zakona, ali ona je gore. Kada smo ljetos tražili izvanrednu sjednicu Sabora zbog toga što u Hrvatskoj nije donijeta strategija upravljanja državnom imovinom, a iz medija smo čuli da je Vlada počela donositi odluke o upravljanju državnom imovinu bez da je Saboru donio strategiju. A nakon strategije dolazi godišnji plan upravljanja državnom imovinom koje usvaja Vlada Republike Hrvatske. Dakle, nema strategije, nema ni plana, a raspolaže se značajnom državnom imovinom, rečeno nam je da Vlada nije donijela nikakvu odluku, niti nikakav potez koji bi se tretirao kao upravljanje državnom imovinom i da pričamo gluposti. Predložili smo i zaključke na tu temu, samo s jednim ciljem da dođe u Sabor što prije prijedlog strategije upravljanja državnom imovinom koju po zakonu mora, po zakonu ga Sabor na prijedlog Vlade mora usvojiti. Ovo je primjer kako se upravlja državnom imovinom, jer koliko je meni poznato pitanje davanja Zračne luke Zagreb u koncesiju je gotova stvar, bez radničkog dioničarstva. Dakle, nakon ove rasprave i glasanja u petak radnicima zračne luke moramo reći ne radničkog dioničarstva kod vas neće biti, vi nemate perspektivu na tržištu. Ali što je sad bitno? Dakle, Vlada nije donijela ni jednu odluku o upravljanju državnom imovinom. 16. listopada 2012. dobio sam pisani odgovor Vlade na jedno od zastupničkih pitanja, pa ću vam pročitati samo jednu rečenicu: "Vlada Republike Hrvatske je donijela odluku o prodaju Hrvatske poštanske banke d.d., odnosno vlasničkog udjela države od 51,46%." Vlada Republike Hrvatske donijela je odluku o prodaji svog udjela u Hrvatskoj poštanskoj banci, temeljem koje strategije, temeljem kojeg plana upravljanja državnom imovinom? Zašto u Zakonu o upravljanju državnom imovinom piše da Sabor mora usvojiti strategiju, da Vlada mora usvojiti plan, a da AUDIO daje svake godine izvješće o upravljanju državnom imovinom. Tvrdili smo da je Vlada donijela odluke, rekli su ne nije istina, sada je Vlada potvrdila da je odluke donijela. Odbacivanjem ovog prijedloga zakona i davanje negativnog mišljenja također je donijeta odluka upravljanja državnom imovnim, zračna luda neće bit u ESOP programu. Koja od poduzeća, od onih 65, 66 koji su na popisu, koje su u državnom vlasništvu u cijelosti i većinom, se planira dati u ESOP program? Na to pitanje odgovara strategija. Koje su to tvrtke gdje ćemo pokušati u radničko dioničarstvo u Hrvatsku uvesti? Na to pitanje se daje u strategiji. Koje ćemo tvrtke podavati? Odgovara strategija. Što ćemo davati u koncesije? Odgovara strategija. Zato je Sabor takvu normu u zakon i upisao da bez strategije, dakle saborske odluke Vlada nema autonomnom pravo odlučivati. I dobro je da je upravo danas ovo na dnevnom redu, da upravo danas o ovome raspravljamo jer odlukom, mišljenjem Vlade i očitovanjem kluba zastupnika SDP-a potpuno je jasno, ova Vlada državnom imovinom profitabilnim tvrtkama neće upravljati niti pokušati radničko-dioničarstvo pustiti sada niti nikad.
Hvala lijepo. Sljedeće izlaganje bit će ono u ime kluba zastupnika HDZ-a. Uvaženi zastupnik gospodin Jasen Mesić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo dosta je toga uvaženi kolega Lesar rekao obrazlažući i intervenirajući u ime predlagača. Žao mi je isto tako da ovdje nema, kao što ste spomenuli i gospođe Kosor, ali i ondašnjeg potpredsjednika Vlade zaduženog za investicije, kolege Miloševića koji je u čitav tijek ove odredbe Vlade, odluke Vlade od veljače 2011. bio uključen od samog početka zajedno s ostalim kolegicama i kolegama u Vladi. Kada je donešena odluka da se ide sa izborom strateškog partnera, odnosno s raspisivanjem koncesijskog, traženjem koncesionara izvana sa velikom financijskom moći koji bi mogao uložiti u zračnu luku, tada su paralelno počeli razgovori sa radnicima Zračne luke Zagreb, odnosno sa predstavnicima sindikata. Tada su djelatnici zračne luke tražili: "Gledajte mi smo svojim radom stvarali ovaj aerodrom, mi svojim radom, ako sada dolazi koncesionar, strani da na temelju svoje financijske moći poboljša ovu zračnu luku, da je digne na viši nivo. Mi tada kao djelatnici putem naših sindikalnih predstavnika tražimo od Vlade sljedeće, tražimo dvije stvari. Tražimo da nam bude omogućen sustav radničkog dioničarstva do 10% i tražimo da naša prava iz kolektivnog ugovora budu sastavni dio novog koncesijskog ugovora. S tom platformom se onda u Vladi RH razgovaralo. Vlada RH je tada to prihvatila. Vodila je vladu gospođa Kosor, direktno je zadužen potpredsjednik Vlade kolega Milošević zajedno sa ondašnjim ministrom resornim ministrom gospodinom Kalmetom. Napravljen je ovaj zaključak. Nakon toga i točno je da u zaključku su bila zadužena resorna ministarstva. Nakon toga kreće posao pripreme natječajne dokumentacije. I tu se uspostavlja dogovor nakon dugo rasprave, to nije išlo ni glatko ni jednostavno niti je to bilo med i mlijeko. Nakon dugo rasprave s predstavnicima zaposlenika i sindikata dogovoreno je da je kolektivni ugovor ostaje isto tako sastavni dio koncesijskog ugovora. Što znači kada dođe koncesionar sa mogućnošću investicije da oni više gotovo 1200 radnika radi na Zračnoj luci Zagreb ne samo ovih potpisa koje je cijenjeni kolega Vuljanić spomenuo da onda se tim ljudima garantiraju njihova prava i garantira im se radno mjesto. To je jedini garant koji imaju. Međutim, došlo je do promjene vlasti, ova nova Vlada je završila taj postupak izbora koncesionara i dolazi do potpisivanja koncesijskog ugovora. Potpuno su u pravu one kolege koje kažu da ukoliko se ova Vlada ne slaže sa zaključkom iz veljače 2011.godine onda ili mora poništiti taj zaključak ili donijeti novi zaključak koji kaže da se ovim … to stavlja van snage. To je nemoguće da se jednostavno ignorira dokument, a koji kaže dan kojim je utvrđeno da će se prije sklapanja ugovora o koncesiji, dakle prije sklapanja ugovora o koncesiji radnicima prenijeti poslovni udio do 10% kapitala na Zračne luke Zagreb. Znači da je bilo dovoljno vremena da i ova vlada to provede. Ja si isto tako ne mogu načuditi da baš nitko iz resornog ministarstva nije našao za shodno da ovo čuje. A onda sam dobio danas dopise od djelatnika Zračne luke Zagreb koji istom tom ministarstvu sustavno pišu od kraja 8.mjeseca i kažu nakon što su imali sastanak sa resornim ministrom gospodinom Hajdaš Dončićem kažu mu "Molim vas ministre dajte nam tekst koncesijskog ugovora". Dakle koncesijski ugovora nije javno objavljen. I radnici traže i kažu da imaju pravo sudjelovati u nadziranju ispunjavanja odredbi koncesijskog ugovora ako zbog ničeg drugog onda zbog toga što je kolektivni ugovor sastavni dio tog dokumenta. To pišu u 8.mjesecu. pa opetovano to pišu krajem 9.mjeseca pa opetovano to pišu krajem 10.mjeseca. Što mislite da li su dobili tekst koncesijskog ugovora na uvid? Nisu. Isto tako radnici od nadležnog ministra traže sljedeće da nastavi započeti postupak omogućavanja stjecanja vlasničkih udjela za radnike zračnih luka. Nikakvog komentara na to nema. Kao da je svi ostali dokumenti koje su vlade prije toga napravili tabula … nikakvog komentara. Isto tako Stožer za zaštitu zračnih luka kaže i predlaže ministarstvu "S obzirom da postoji informacija da će se tražiti koncesionari i za druge zračne luke u RH zaposlenici zračnih luka predlažu ministarstvu da se krene sa zajedničkom izradom nacionalne strategije razvoja zračnih luka i zračnog prometa" nikakvog odgovora. A pogledajte vrlo zanimljivo apel koji je potpisao predsjednik sindikata djelatnika Zračne luke Zagreb koji kaže "Da kako mogu predstavnici radnika koji su u nadzornom odboru provodi Zakonom o radu predviđene radnje kako mogu pratiti izvršenje odredbi kolektivnog ugovora koji bi trebao biti dio koncesijskog ugovora, kako prtiti promjene koje utječu na gospodarski i socijalni položaj radnika i kako nadzirati interes vlasnika Zračne luke Zagreb", dakle države, županije i dva grada "kada kao članovi nadzornog odbora temeljem zakona nisu u mogućnosti vidjeti koncesijski ugovor". Fenomenalno. Nadalje, da stvar bude i pro futuro dodatno dramatična ne samo po pitanju radničkog dioničarstva i radničkih prava, djelatnici Zračne luke Zagreb u svom pismu također resornom ministarstvu kažu "dojam je da je problematika zračne luke Zagreb i dalje tema od sporednog značaja nadležnom ministarstvu dok je Vladi RH ona važna iz samo i jedino u svrhu promocije tobožnjih stranih investicija u RH", zašto tobožnjih? Zato što navode da su u pripremi i izmjeni društvenog ugovora kojim će se uvesti višečlana uprava o čemu nikad nitko nije javno govorio ni raspravljao, zato što se novim izmjenama sprema mijenjanje vlasničkih udjela do 10%, zato što trenutna uprava otkupljuje vozila koja su u lizingu i time smanjuje financijsku moć poduzeća itd. itd. pa me onda stvarno čudi zašto stvarno nitko iz nadležne vlade i nadležnog ministarstva nije našao bar 10 minuta da čuje prijedloge i raspravu pa možda ako već nije stigao pročitati ove dopise koji mu se upućuju već praktički tri mjeseca pa možda nije stigao ni na njih odgovoriti, možda je barem mogao na neki način onda saslušati zastupnice i zastupnike. Nama je ovdje situacija i radi se o opravdanom zahtjevu da se realizira zaključak Vlade Republike Hrvatske iz 2011. godine s time da u ovim dopisima koliko sam uspio iščitati nitko ne traži nešto nemoguće, a sasvim sigurno se s time upozorava na obavezu koja je bila propuštena učiniti, odnosno kad je odabran koncesionar jasno ga upoznati i sa pravima koje je Vlada doduše prethodna sklopila sa djelatnicima. Ali vrhunac svega je, ako i sve to nije Vlada spremna, ako i sve to nadležno ministarstvo nije spremno pa baš da tri mjeseca ne odgovori niti na traženje i niti da ljudima koji sjede u nadzornom odboru neda tekst koncesijskog ugovora. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo tri replike. Prva je ona poštovanog zastupnika Maria Habeka.
Kolega Mesić, ja vas razumijem da ovdje morate u Saboru ne slagati se sa mišljenjima Vlade, odnosno pozicije no ja bih vas opet upozorio i kada se govorili o tome da Vlada mora ili poništiti zaključak ili ga mora prihvatiti, naime ponovit ću ono što sam rekao kada sam govorio u ime kluba zastupnika, a ovdje vam piše u mišljenju koje je Vlada dostavila da je istim tim zaključkom Vlada koja je zadužila resorno ministarstvo, znači istim tim zaključkom gdje se omogućilo to Vlada je zadužila to isto resorno ministarstvo da pripreme i predložene izmjenu kao što sam rekao Zakona o zračnim lukama kako bi taj zaključak koji je donijela tada, a to je vaša Vlada donijela mogao biti, mogao se provesti u praksi. Nakon toga naravno da ta ista ministarstva koja su bila vaša ministarstva kada ste vi vodili ovu Vladu Republike Hrvatske nisu apsolutno ništa napravili po tom pitanju i stoga je nerealno očekivati da se taj zaključak bi morao poništavati iz razloga što vi tada kao Vlada koja ste sami donijeli jedan zaključak, polovični zaključak koji niste ispoštovali, odnosno ministarstva vaša nisu ispoštovali zaključak te Vlade jer nisu pripremili apsolutno nikakav prijedlog izmjene i dopune zakona odnosno niti prijedlog modela po kojem bi se radnicima Zračne luke Zagreb ponudilo stjecanje od 10% udjela. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
To koliko naša Vlada nije napravila ništa vezano za to dovoljno govori da ste vi po našem natječaju, međunarodnom natječaju poslije potpisivali koncesijski ugovor, ali u zaključku jasno piše da je obaveza to provesti prije potpisivanja koncesijskog ugovora. Pa to je napravila vaša Vlada. Ja vam isto tako kažem da se radila priprema dokumentacije za natječaj koji je vodio ondašnji potpredsjednik Vlade cijenjeni kolega Milošević, da nam je tad glavni posao da bi se išlo na ruku zaposlenicima, da bi se zaštitili njihovi interesi je bio da se kolektivni ugovor takav kakav je, kakav imaju, zagarantirana radnička prava da bude sastavni dio te dokumentacije. I naravno da smo čekali dojavu novog koncesionara kad bi on došao da se to onda sprovede. Koncesionaru tak svejedno, njemu je tak svejedno ako od 100, 90 daje državi ili županiji i 10 djelatnicima ili od 100, 100 daje Vladi. Prema tome, to koncesionaru ništa ne smeta. Dakle to nam je bila glavna briga u tom trenutku, da stvarno ti djelatnici koji su izgradili tu zračnu luku vide i svoj neki interes i da dalje rade na dobrobit tog poduzeća. Evo toliko.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je ona uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da kolega Mesiću, imate pravo. Svi u ovoj državi imaju pravo na dionice osim radnika Zračne luke Zagreb jer bilo je tvrtki koje su i privatizirane pa su kasnije došli do neke imovine i onda se ta imovina na određen način davala radnicima. Međutim, ono što je nećemo govorit naša i vaša Vlada jer mislim da su sve Vlade naše, a sad koja politička opcija koga podržava to je drugi par cipela nego da je jedna Vlada donijela odluku da na određen način radnici Zračne luke Zagreb ostvare to isto pravo, isto pravo koje u konačnici koncesionaru je tako i tako svejedno jer ugovor potpisuje sa svim vlasnicima. Praktičkih tih 10% dionica koje imaju radnici ili mali dioničari, kako ih god hoćemo nazvati, ne bi ništa promijenilo u konačnici. Međutim, mislim da je trebalo osobito u trenucima kad radnici naprosto nisu znali što će se dogoditi sa Zračnom lukom Zagreb, u kojem smjeru ide koncesijski ugovor, kako će sutra izgledati broj zaposlenih jer svatko im je servirao priču kakvu je trebalo. Jer prije izbora u Velikoj Gorici, ma na kraju krajeva bila je tu u Saboru jedna rasprava i servirana priča HDZ je tako loše postavio koncesijski ugovor, budući koncesionar će vas otpustit 400, 500. Pa da ne bi ispalo da će njih budući koncesionar otpustit 400, 500 Vlada je donijela odluku da se 10% vlasništva zračne luke da tim zaposlenicima. Ali vrlo interesantno, oni koji su pokazivali toliko brige da će tih 300, 400 ljudi ostat bez posla u trenutku kad tim ljudima trebaju dati 10% dionica najedanput mrak, tišina, nestalo zvuka, netko je svjetlo ugasio kako bi rekli naši ljudi. U tome je problem, u ničem drugom. Stvar je u tome da kad govorimo o ljudima, kad govorimo o njihovim sudbinama onda tu nikakva politika se nema pravo miješati nego politika mora izvršavat ono što je obećala.
Hvala lijepa. Odgovor, uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Šuker, ja moram priznat evo prihvaćam vašu repliku i dobro ste rekli, sve Vlade izabrane na izborima od strane hrvatskih građana su naše vlade i mislim da ste mi tu s potpunim pravom replicirali. Međutim, znate to izgleda za radnike Zračne luke Zagreb ne stoji. Jer ispada da se vlade ne drže onoga što je potpisano, a istovremeno ako to ne žele napraviti nemaju snage taj zaključak poništiti. Dakle, ja bih volio da ovo što ste vi meni replicirali uvaženi kolega stvarno vrijedi i za te radnike koje vi masu njih dobro poznajete jer i sami dolazite i živite nedaleko Zračne luke Zagreb, znate da je tamo 1200 zaposlenih, koliko još to javno poduzeće na sebi vuče od špeditera, cateringa i svega onog ostalog što jedna zračna luka nosi kao poduzeće, praktički je ona najveće poduzeće u Velikoj Gorici. Ali evo, oni sad misle da jednostavno nisu baš sve vlade jednake i da baš sve vlade nisu njihove. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. I zadnja replika je ona uvaženog zastupnika Domagoja Miloševića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa lijepo ste rekli kolega Mesić sve, ono što još treba samo nadodati je činjenica sljedeća, dakle mi smo kao Vlada i ja osobno smo bili za to da i zaposlenici zračne luke i bivši zaposlenici imaju pravo na radničko dioničarstvo, odnosno sudjelovati u vlasništvu onog subjekta koji će kroz 30 godina preuzeti poslovanje ja sam siguran jedne uspješne tvrtke kao što je Zračna luka Zagreb, odnosno od koncesionara nakon sljedećih 30 godina. Ono što je nužno napomenuti kad je ovdje bilo spomenuto i činjenica da se to nije provodilo mjesecima. Ja ću vam reći jednostavno i zašto. I tad sam to rekao i predstavnicima sindikata i to ću reći i ovdje danas, a to je mislio sam tada, mislim to i danas, da je puno primjerenije i za male dioničare buduće zaposlenike današnje pričekat da se završi međunarodni natječaj, da se vidi kakva će to biti ponuda i kojih sve ponuđača, s kim će biti potpisan koncesijski ugovor i nakon toga će se objektivno moći puno kvalitetnije valorizirati imovina u koju će mali dioničari, dakle zaposlenici ili bivši zaposlenici postati suvlasnici. Ono što mene u ovom trenutku moram reći brine, a to je da smo evo studeni mjesec, da još uvijek ne znamo točan početak radova na Zračnoj luci Zagreb i s obzirom da je to u 2011. trebao biti najveći investicijski projekt gdje na neki način pa blizu javno-privatnog partnerstva, dakle u takvom jednom modelu se trebao pokrenuti dio hrvatskog gospodarstva. Hvala.
Hvala lijepo. Nemamo više prijavljenih za diskusiju pa bismo onda ponudili naravno predlagaču da li želi on dodatno još nešto reći? Da. Uvaženi zastupnik Lesar će u ime predlagača.
Poštovani kolege i kolegice vrlo kratko. Da je Vlada Republike Hrvatske dajući svoje mišljenje na naš prijedlog zakona iskritizirala tekst zakona zbog nomotehnike, ali da je u svojem mišljenju rekla da će ona pripremiti bolji i kvalitetniji prijedlog zakona i time je poslala poruku da ostaje kod centra radničkog dioničarstva u zračnoj luci to bi bilo ohrabrenje i dobra poruka. Stav iz mišljenja Vlade i stav vladajuće većine je isključiv, ne, ne razmišljamo i nećemo dozvoliti nikakav oblik radničkog dioničarstva u zračnoj luci. Da je možda ovdje predstavnik Vlade možda bi čuli nekakvo dopunsko obrazloženje, nekakvu drugačiju najavu, ali nema ga i mogu zaključivati temeljem pisanog dokumenta Vlade i rasprave u ime vladajućih koja je danas rečena. Moram priznati da sam žalostan što o ovakvoj temi za koju sam mislio da će po agendi nametati vladajući kao što je radničko dioničarstvo će biti daleko više rasprava. Ali sada vam ponovno ukazujem da se ovdje radi i o pitanju upravljanja državnom imovinom. Kada jednom postupak koncesioniranja završi i kada se ugovor potpiše onda se ovo više realizirati ne može. Zašto ovu priliku ne iskoristimo? I zašto ovakve prijedloge zakona Vlada ne iskoristi za prikazivanje modela radničkog dioničarstva za kojeg ona smatra da je bolje od ponuđenog? I zašto svi zajedno dozvoljavamo i šutimo i prelazimo preko činjenice da se državnom imovinom upravlja bez strategije koju može usvojiti samo Sabor, zar to nikoga ne zabrinjava? Mi smo sukrivci, toleriramo činjenicu da postojeći zakon se ne poštuje, i to znamo. I ne poduzimamo ništa. I sada kada dođemo s jednim takvim prijedlogom za jednu tvrtku državnog vlasništva argumenti protiv koji su? To je bivša Vlada. U redu, nisu proveli svoje zaključke. Gdje su vaši zaključci? Gdje su zaključci ove Vlade o radničkom dioničarstvu u zračnoj luci ili bilo gdje drugdje? Taj argumenat bi prihvatili da raspravljamo o vašem modelu, ali ga nema. Dakle, ja ću sad nazvati radnike i predlagatelje koji su nam ovo dali i reći da je vaš odgovor zaboravite na to. Ne, toga biti neće. A poruka Vlade da na ovu raspravu nitko nije došao sa sobom ima i svoju političku težinu i svoju političku poruku. Ne nama, ne meni nego poruka odnosa prema oporbenim prijedlozima. Moram li citirati riječi na početku mandata "Svaki dobar prijedlog ćemo razmotriti, raspraviti, tražimo konsenzus u nacionalno važnim temama." Zar upravljanje državnom imovinom nije tema o kojoj bi trebali raspravljati na način da postignemo što veći stupanj dogovora? Konsenzus? Pogledajte, radna tijela matična ne žele stavljati na dnevni red i raspraviti ovakve prijedloge u pokušaju bojkotiranja da se održi plenarna rasprava. Mi možemo odustati od predlaganja zakona i ne pisati više nijedan prijedlog. Možemo svaki tjedan napisati 5 prijedloga da opterećujemo dnevni red, ali nemojte onda reći da ne predlažemo ništa, da nemamo nikakve prijedloge. Jer kad god pred vama jesu prijedlozi, rasprava prođe ovako, nebitna tema. Za nas 1200 ljudi u jednom poduzeću, međunarodno investicijski interesantno je tema, itekako politička tema i za političku raspravu. Vi ste rekli to je puf, ok puf.
hvala lijepo. Imao 2 replike. Prava je ona uvaženog zastupnika Jasena Mesića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo, ne znam zapravo, uvaženi zastupnik Lesar je već dosta iskusan čovjek i ja ne znam zašto se on čudi što danas nema nikog ovdje iz Vlade, kad evo, kad djelatnicima ne odgovaraju 3 mjeseca na dopis. Gdje ih djelatnici i predstavnici sindikata koji okupljaju djelatnike u zračnim lukama u Hrvatske kažu ajmo sjest, napravit zajedničku nacionalnu strategiju. Da vam olakšamo da dobijete nove investicije i nove koncesijske ugovore. Ja stvarno ne znam onda kad se na to oglušuju, kad se naglušuju na 800 potpisa koje ste predočili, pa sad stvarno ne znam zašto bi slušali vas i mene u ovom Hrvatskom saboru. Hvala.
I sljedeća je replika zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Upravo u svojoj zadnjoj rečenici kolega Lesar ste se takli jednog vrlo bitnog pitanja. Dakle, ovo je jedina investicija koju je ova Vlada potpisala. Nećemo govoriti koje je pripremio, nebitno. Jedina investicija koju je ova Vlada potpisala. Bilo je jedno veliko nezadovoljstvo zaposlenih u zračnoj luci, zato je i išao onaj zaključak kako je išao, to je iskreno tako treba reći. I sad gledajte da sa jednom tom investicijom, da eliminirate nezadovoljstvo zaposlenih, da to bude jedna harmonija, da se ta zračna luka počne gradit na sveopće zadovoljstvo, a to je isto tako poziv svim stranim investitorima vidite kako Hrvatska Vlada može riješiti problem, kako se investitori dobro došli i kako strane investicije nemaju problema u Hrvatskoj. Međutim, nažalost ako radnici ne dobiju ono što će, što im je obećano, a što su im itekako drukali ili da tako kažem ovi koji su danas na vlasti, da moraju dobiti i više od tih 10%, logična stvar da će oni biti nezadovoljni, da ne znaju u stvari što ih uopće sutra čeka kad dođe novi koncesionar, dal će on u stanju bit privući toliko novog prometa, novih putnika u Zračnu luku Zagreb. Dakle, to su sve jedna velika pitanja. Međutim, možda ovo kao što smo rekli, možda nije trebalo usvojiti zakonski prijedlog Laburista, mogli su napraviti nekakvu svoju patvorinu HDZ-ovog zaključka, patvorinu ovog vašeg zakona, izmislit nešto treće, ali do konačnice i radnici dobiju onaj paket koji trebaju dobiti, pa nije uopće bitno kako će se on zvati. I ja se iskreno nadam da bez obzira na sve, nakon i ovog zakona, i nakon onoga zaključka prošle Vlade da će se stvoriti ta patvorina i da će onih tisuću i toliko zaposlenih u zračnoj luci dobiti svoj paketić, pa onda ćemo svi mi biti sretni.
Hvala lijepo. Evo, s time smo onda završili raspravu o ovom prijedlogu zakona. I ja zaključujem raspravu, a glasovanje će bit kada se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o zračnim lukama, prvo čitanje, PZ br. 87, rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom radnih tijela i mišljenja Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o zračnim lukama zbog mišljenja Vlade Republike Hrvatske i radnog tijela Hrvatskog sabora." Molim da se o zaključku izjasnimo dizanjem ruke. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za i 41 protiv, donesen predloženi zaključak.
Sada bi smo prešli na sljedeću točku, a to je : - Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o minimalnoj plaći, provo čitanje pz br. 121 Predlagatelj zakona je klub zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila svoje mišljenje i očito predstavnik predlagatelja želi dodatno obrazložiti prijedlog, pa će gospodin uvaženi zastupnik Dragutin Lesar u ime predlagatelja dodatno obrazložiti. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Naravno da ću iskoristiti pravo predlagatelja da dodatno obrazložim, ali ne predugo jer cijenim vrijeme sviju nas i želim da čim više toga danas raspravimo. Dakle, opet imamo jedan prijedlog zakona za koje je Vlada dala negativno mišljenje i koje je sigurno čista demagogija i populizam. I opet će se u medijima predstavnici vladajuće koalicije reći da samo kritiziramo, a ništa ne predlažemo. Zakon o minimalnoj plaći u trenutku njegove rasprave i donošenja u Saboru izazvao je i tada velike polemike, različita tumačenja, i stavove i upozorenja da sama odredba članka 4. zakona iz 2008. može u provedbi proizvoditi probleme. I naravno došlo je do prvoga problema u trenutku kada je trebalo primijeniti formulu izračuna udjela minimalne plaće u prosječnoj u odnosu na rast bruto društvenog proizvoda, gdje se dogodilo to da bruto društveni proizvod nije rastao pa se udio minimalne plaće u prosječnoj nije mogao povećati. Međutim, u zakonu nije bilo predviđena mogućnost da se minimalna plaća smanjuje ako pada bruto društveni proizvod i tako je Državni zavod za statistiku po službenoj dužnosti već 3 godinu objavljuje isti podatak o visini minimalne plaće koji je u trenutku usvajanja zakona iznosio 39% prosječne plaće. Cilj je bio da se udio minimalne u prosječnoj postupno povećava. Prvi start je bio sa 39%. Ta nesretna formula iz zakona nije povećala s 39 na 40, 41, 42 nego je spustila na 36% i u ovom trenutku isto imamo situaciju da je iznos minimalne plaće negdje oko 36% prosječne plaće. Mi smo predložili po nama razumno rješenje, da od danas usvajanja ovog zakona do lipnja iduće godine visina minimalne plaće iznosi 40% prosječne plaće. Dakle od onih željenih 39 kada se zakon 2008.donosio digli smo to na 40, a da se svaku kalendarsku godinu, a ta promjena dolazi u lipnju a ne početkom kalendarske godine zbog osnovice na koje se ona računa i kada su podaci poznati dakle da se svake godine iznos ili udio minimalne u prosječnoj plaći povećava za 2%-tna poena kako bi 2017.ona iznosila 50%. Dakle ne najedanput, ne odjednom nego postupnom najprije na 40, a onda postupno do 50. Želim vjerovati da ovo obrazlaganje na 40% ili tumačenje da je to nužno potrebno i da je to bio cilj i tada kada se Zakon o minimalnoj plaći donosi ne treba nitko. Jer ako je 2008.donja granica snošljivosti bila 39% prosjeka onda razlog ili opravdanje da bi danas trebao biti 40% nakon podataka o kretnju inflacije samo u toku ove kalendarske godine, argument je više. 50% zašto? Međunarodna organizacija rada u dva navrata do sada se obraćala vladama članica i upozoravala da politika minimalnih plaća koja je do sada prisutna ne samo u Europi nego i u svijetu dovodi do sve veće dohodovne nejednakosti, da su razlike između dohotka primanja stanovništva počele biti prevelike i da ona sa sobom nose tempirajuću bombu, da politika štednje odnosno samoštednje ne daje gospodarski oporavak i da povećanje udjela minimalne plaće u prosječnoj plaći treba promatrati i u kontekstu ukupne gospodarske politike. Vlada se očitovala na naš prijedlog, najprije nam je zamjerila da u obrazloženju stanja nismo davali dovoljno podataka i argumenta citiram "makroekonomska kretanja broju radnika zahvaćenim minimalnom plaćom kao niti o razlici podataka o prosječnoj plaći isplaćenoj u pravnim osobama u odnosu na prosječnu plaću u gospodarstvu". Svi ti podaci su javno dostupni. Sada jedino ako je Vlada tražila da im ja to ja prikupim pa da dam da oni znaju kakvi su ti podaci. Podaci govore kada se svake godine u ožujku Zavod za statistiku obračuna tzv. distribuciju plaća, govore o tome da 22% zaposlenih prima plaću od manju od 3 tisuće kuna, to su službeni podaci, da 55% zaposlenih prima plaću manju od 5 tisuća kuna, a da ispodprosječnu plaću ili do prosječne plaće prima 67% zaposlenih. Druga nam je zamjerka o mišljenju Vlade da ovakav prijedlog treba pokušati usuglasiti sa socijalnim partnerima. 11.travnja 2012.godine 5 sindikalnih središnjica, a ovaj papir dobio sam prije nekoliko dana tek, dakle 12.travnja 2012. 5 sindikalnih središnjica se obratilo ministru gospodinu Mrsiću zahtjevom da se čim prije otpočnu pregovori o novom Zakonu o minimalnoj plaći i ponudili su model da ona dosegne 50% što je bila i intencija zakona prilikom donošenja dakle sindikati potvrđuju da je intencija zakona 2008.bila da postupno on dođe do 50%. Dakle jedna strana socijalnog partnerstva stoji na istim stavovima kao i mi. Istina je mi nismo tražili mišljenje Udruge poslodavaca ali tu ulogu je u svom mišljenju odradila Vlada koja je rekla da je protiv toga i da traži drugačije rješenje. Vrijeme brzo leti. Mi smo pri kraju godine i svaka plaća i svako primanje i svaki mjesec 200 kuna veća ili manja plaća. Statistički gledano je ništa ali za one koji ju primaju vjerujte ona odlučuje o količini kruha i mlijeka koji će se u obitelji kupiti. Još nešto, prilikom usvajanja zakona dio industrije znam tekstil na pamet, koža i obuća da li još nešto i drvo je bio za prve 4 godine primjene toga zakona sa sniženom minimalnom plaćom jer se procijenilo da te 4 godine oni kao nisko akumulativni dio gospodarstva bi trebali doći do toga da budu izjednačeni svi. i te 4 godine su oni imali nižu minimalnu plaću. I to je bilo prelazno razdoblje dato čak sporazumno ako se sjećam dobro sindikata i poslodavaca upravo tekstila, kože, gume, obuće i drvara jer su bili svjesni da nagli prelazak i rast visine minimalne plaće bi im mogao ugroziti radna mjesta u tom trenutku. I tada sam spominjao da postoje različiti modeli minimalnih plaća ali Hrvatska se čvrsto opredijelila na jedinstveni iznos minimalne plaće za sve. Postoji model znate koji propisuje minimalnu plaću po sektorima po profitabilnosti. Tako još davne 1985.za tadašnji privatni sektor obrt i zanatstvo su minimalne plaće u kolektivnim ugovorima ako nećete vjerovati '85.godine kompletni privatni sektor tada je bio razvrstan u 4 profitabilna razreda i svaki je imao svoj iznos minimalne plaće zavisno od profitabilnosti, a unutar svakog profitabilnog sektora su postojali izračuni minimalne plaće po UKR, uvjetno kvalificiranom radniku što je sprečavalo da istu minimalnu plaću imaju ljudi bez kvalifikacije, profesori, doktori, inženjeri i svi ostali. Taj model je bio ponuđen 2008. i tada vladajući i oporbeni i sindikati i poslodavci su bili protiv njega, dakle tada nitko nije prihvaćao model sektorske minimalne plaće osim izuzetaka za tekstil, kožu, gumu i drvo. Problem visine minimalne plaće tinji 3 godine. Sindikati su u travnju tražili pregovore i hitno rješenje problema, mi smo sada u listopadu mjesecu. Vlada veli, diše oprostite da traži novo rješenje i mediji prenose danas ako se ne varam ili jučer da su na nekakvom tragu jednostrane odluke jer se sa sindikatima nisu dogovorili. Sabor sada ima mogućnost prihvatiti ovaj prijedlog koji je po modelu, cilju istovjetan onome koji je bio i 2008. doseći 50% prosječne plaće koji je sukladan preporuci Međunarodne organizacije rada koje je primila i naša Vlada, koji je sukladan postupnom povećanju kako odjedanput ne bi preopteretili troškove poslovanja gospodarstvenika. I ono što je posebice bitno, da ispravlja nepravdu koja se dogodila zbog formule u zakonu gdje je sa početnih 39 ona pala na 36 i sada njezino dizanje na 40% je zapravo vraćanje na poziciju 2008. Nijedan poslodavac ne može imati argumente da u ovom trenutku minimalna plaća od 40% prosječne u ekonomskom smislu za njega nije održiva jer iz podataka o blokiranim poduzećima i obrtnika je jasno vidljivo da blokirana poduzeća u prosjeku imaju, ona poduzeća čiji su žiroračuni blokirani, jednog zaposlenika, a privatni poduzetnici odnosno zanatlije, obrtnici koji su u blokadi 0,6 zaposlenog u prosjeku i da visina pravničkih primanja, plaće, a posebice ne minimalne plaće ne može biti razlogom njihovog lošeg financijskog stanja. Ali za nas je ono bitnije, ako već imamo institut minimalne plaće da li je ona isključivo ekonomsko-gospodarskog značaja i kriterija ili i socijalnog. Da li činjenicu da je Hrvatska se odlučila zakonom, a podsjećam vas do 2008. je bio u kolektivni ugovor o minimalnoj plaći ne zakon, dakle to je bilo prepušteno kolektivnim pregovorima. Da li je najvažniji razlog nacionalne minimalne plaće socijalna kategorija, socijalni element zaštite, dohodovna jednakost, da. Da, to je smisao minimalne plaće. S obzirom da i u očitovanju Vlade nisam našao nijednu zamjerku takve prirode osim što su se požalili da im nismo davali dovoljno podataka i obećanje da će oni to napisat bolje, ljepše i pametnije a to je već stara praksa, apeliram na većinu u Saboru kad bude glasanje o tome da ovaj zakon pustite u drugo čitanje. Možda u međuvremenu Vlada dođe i sa svojim. Možemo tad objediniti raspravu pa vidjeti dva modela koji će bit bolji. Ako ne omogućite i drugo čitanje, puštanje u drugo čitanje ovog prijedloga zakona šaljemo opet poruku da doista nije bitno što se predlaže nego tko predlaže.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda bismo prešli na raspravu. Otvaram raspravu. Prva je u ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena zastupnica Vanja Posavac.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a Hrvatske neće podržati izmjene Zakona o minimalnoj plaći koji predlaže Klub zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada. Klub zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada predlaže postepeno povećanje udjela minimalne plaće u prosječnoj plaći s početnim 39% na 50% tijekom ohoho godina do 2018.godine. Postojećim Zakonom o minimalnoj plaći visina minimalne plaće utvrđuje se jednom godišnje u lipnju tekuće godine te se njezin porast veže uz realan rast BDP-a iz prethodne godine prema objavi Državnog zavoda za statistiku. Činjenica je da je minimalna plaća već tri godine 2814 kuna bruto, no da bi se zakon mijenjao treba ga i mora ga se uskladiti sa socijalnim partnerima. Ovaj prijedlog kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada uistinu se ne temelji na prethodnoj analizi službenih podataka o djelatnostima, sektorima u kojima se isplaćuje minimalna plaća, a posebno ne o razlici podataka o prosječnoj plaći isplaćenoj u pravnim osobama, u odnosu na prosječnu plaću u gospodarstvu. Također, ovakav prijedlog ima više manjkavosti od postojećeg normativnog rješenja. Usporedba minimalne plaće s prosječnom bruto plaćom ima nedostataka koji se naglašavaju u uvjetima krize. Institut minimalne plaće uistinu može imati izravne učinke na kretanja na tržištu rada. Ovim prijedlogom izmjena to nije procijenjeno. Izmjene ovog instituta moraju se prethodno raspraviti i usuglasiti sa svim socijalnim partnerima, a pregovori Vlade RH sa socijalnim partnerima su u tijeku i vode se vrlo ozbiljno. Činjenica je da prema sadašnjem Zakonu o minimalnoj plaći postojeći izračun ne uvažava rast troškova života, a s druge strane minimalna plaća ne održava stanje u kojem se nalazi hrvatsko gospodarstvo. Upravo je zato Ministarstvo rada i mirovinskog sustava pokrenulo pregovore sa socijalnim partnerima kako bi se izradio zajednički prijedlog i kako bi on bio što bolji. S obzirom da se u intenzivnom socijalnom dijalogu dogovara novi Zakon o minimalnoj plaći koji će uvažavati sve socijalne partnere klub SDP-a neće podržati prijedlog izmjena ovog zakona koji ide od strane Kluba zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada obratit će nam se uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ma evo čisto radi pojašnjenja Vlada je Saboru dakle predložila da odbije prijedlog Zakona o minimalnoj plaći kojim su laburisti zatražili postupno povećanje minimalne plaće s 39 na 50% prosječne plaće s jednim od najjačih argumenata, odnosno s obrazloženjem da takvo rješenje nije uzelo u obzir makroekonomske pokazatelje. Dakako prihvaćamo takvo mišljenje Vlade, ali zar stvarno Vladi trebaju makroekonomski pokazatelji? Mislim da sve te naše analize koje smo trebali po Vladi napraviti su bespotrebne jer te analize svakodnevno što se tiče minimalne plaće vidimo nažalost na cestama. To su jedni od najuvjerljivijih makroekonomskih pokazatelja za nas laburiste, a nadam se i za Vladu. Interesantno je to kada se raspravlja o minimalnoj plaći onda su nam važni jasni makroekonomski pokazatelji, a kada razgovaramo o prodaji državne imovine onda ama baš nitko ne treba znati nikakve pokazatelje i nikakvu računicu što će ta prodaja državne imovine građanima donijeti. Nesporno je to kako povećanje minimalnih plaća znatno poboljšava život radnika s niskim primanjima bez da ima ikakvu negativnu posljedicu kao takva ni na rast nezaposlenosti pa ni na više cijene. Teško je bilo kome pa mislim čak i Vladi osporiti one pozitivne efekte koje bi povećanje minimalne plaće pogotovo uzimajući u obzir učinak na osobnu potrošnju kao komponentu BDP-a to povećanje imalo. U RH minimalna plaća nije se mijenjala 3 godine, točnije od 1. lipnja 2009. iako je kumulativan porast cijena u navedenom razdoblju bio 5,9% a i udio minimalne bruto plaće u prosječnoj bruto plaći snižen je tako sa 39% na 36,5% u veljači ove godine. Uzimajući u obzir i činjenicu da HNB predviđa daljnji porast cijena od 3,5% jedan od makroekonomskih pokazatelja ukupni kumulativni porast cijena u odnosu na razdoblje kad je minimalna plaća posljednji put mijenjana bio bi 9,6% što uz nepromijenjenu minimalnu plaću nepovratno gura još oko 10% radništva ispod one granice siromaštva. Stopa rizika od siromaštva u RH raste. To je isto jedan od makroekonomskih pokazatelja koga laburisti evo nisu napravili. Prema podacima DZS-a za 2010. godinu petina stanovništva RH je u tom riziku. U Hrvatskoj ta stopa iznosi 20,6% i od 2008. kada je iznosila 17,4% raste. Sve više i više raste i dohodovna nejednakost u Hrvatskoj. Koeficijent nejednakosti u Hrvatskoj 2010. godine iznosio je 0,32. Dohodovna nejednakost također raste, a minimalna plaća ostaje ista. Ovo su makroekonomski pokazatelji u RH. Stopa materijalne deprivacije stanovništva, a to je ona stopa koja označava postotak osoba koje si isključivo zbog financijskih razloga ne mogu priuštiti najmanje tri od devet stavki točne kriterija materijalnog oskudijevanja i ta stopa iznosi 32,2%, a siromašni čak 57,2%. Još jedan makroekonomski pokazatelj u RH. Hrvatska je u grupi 11 europskih zemalja s najnižom minimalnom plaćom u onoj grupi od 100 do 400 eura, a prema njezinom iznosu prva, a prema kupovnoj moći četvrta. Netko će zasigurno od ovih koji neće prihvatiti ovaj zakon Hrvatskih laburista reći da podatke o iznosima minimalnih plaća u EU ne treba uspoređivati s iznosim minimalnih plaća u RH, ali možemo i dapače trebamo uspoređivati trendove koji ovise na visinu minimalnih plaća. Minimalna plaća s godinama u svim zemljama EU raste, a u RH ostaje ista. Troškovi života svakodnevno rastu zbog poskupljenja najosnovnijih potreba od hrane, energije, grijanja, vode, veći nam je PDV, zbog toga je nužno štititi kupovnu moć onih minimalnih priroda održavanjem kakve takve razine minimalne plaće. Zamjera nam se dakle da nismo uzeli u obzir sve te makroekonomske pokazatelje. Ponavljam, mislim da su svima itekako poznati, vidljivi gotovo opipljivi na svakom koraku. S obzirom na to da Vlada pregovara intenzivno sa sindikatima i poslodavcima o povećanju minimalne plaće za očekivati je da će do izmjene Zakona o minimalnoj plaći i doći i to je dobro. S obzirom da smo danas u ovom domu svjedoci toga kako predložene izmjene zakona koje predlaže oporba trebaju dosta dugo vremena da dođu na raspravu ovdje, za ovu govornicu. Onda smo zadovoljni jer barem Vlada može pročitat prijedloge, može ih dobro analizirati, može za sve one pokazatelje koju nije predlagatelj zakona, a u oporbi je uspio dokazati, i pokazati i dati da će se zato ipak potruditi Vlada i da će onda Vlada sa nekakvim svojim boljim i kvalitetnijim prijedlogom bolje analiziranim, sa bolje obrađenim makroekonomskim pokazateljima u RH doć ispred ovih istih ljudi saborskih zastupnika u ovom visokom domu, da bismo prihvatili njihov prijedlog zakona. I to nas veseli. Zadovoljni smo, tim više što smo iznašli konačno model po kome ćemo Vladu natjerati da bude aktivna i da sagledava i vidi one probleme koji u hrvatskom društvu jesu na prvom mjestu, koji bi kao takvi itekako trebali imati prioritet. Dakle, jednostavno oporba da u proceduru svoj prijedlog zakona, Vlada ga uzme u razmatranje, pročita, analiziran, neprihvati, ali nakon mjesec, dva Vlada da svoj prijedlog zakona u ovaj Sabor koji se kako takav prihvati. Svaki model koji rješava koliko toliko nezavidan položaj građana Hrvatske, dobro došao je bez obzira da li dolazi s lijeve strane, s desne strane ili od bilo kuda, ako kao takav ima svoju ozbiljnost, svoju težinu i rješava barem jedan od nagomilanih problema. I zaključno, u 8 mjesecu bruto plaća u RH iznosila je 7977 kuna i bila je za 183 kune veća u osnovu na 7 mjesece ove godine. Neto, bruto plaća iznosila je 5541 kunu i veća je za 125 kuna u odnosu na onu u 7 mjesecu. Ako rastu prosječne plaće morale bi rasti i minimalne plaće. S druge strane, minimalna plaća razmjerno je opterećenija porezima i namjenskim porezima od visokih plaća, i to zbog limitiranja one najviše osnovice za uplaćivanje doprinosa za mirovinsko osiguranje. Evo, ako ništa drugo, a onda čak i zbog svega ovoga socijalno ugrožena skupina biva stavljana u još nepovoljniji položaj.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje izazvalo je 2 replike. Prva je ona uvažene zastupnice Vanje Posavac.
Zahvaljujem. Ponavljam još jedanput, dakle klub SDP-a nije i nisam rekla u ime kluba da smo mi protiv toga da se Zakon o minimalnoj plaći mijenja. I kao što sam rekla priprema se, dakle novi Zakon o minimalnoj plaći, ali dakle on se mora usuglasiti sa svim socijalnim partnerima, ić uz realne brojke, ali isto tako uz taj zakon se priprema i svi mehanizmi koji će pratiti one grane koje su već i imaju vrlo velikih problema. Nakon, dakle što se saslušaju svi socijalni partneri donijeti će se novi zakon koji će biti predložen u ovom Hrvatskom saboru.
Odgovor uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Pa evo, poštovana kolegice koliko ste spremni na konsenzus oko minimalne plaće, mislim da ćemo ubrzo imati prilike vidjet, a dobro je predlagatelj zakona predložio da se dakle ovaj prijedlog zakona stavi u drugo čitanje pa da onda 2 zajedno, 2 zakona koji se odnose na istu tematiku dođu na dnevni red kako bi se mogli uspoređivati, jedan drugoga nadopunjavati kako bi se donio najbolji mogući odgovor i najbolji mogući zakon za sve one koji imaju minimalnu plaću.
Hvala lijepo. Sljedeća je replika, ona uvaženog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepa. Kolegice Tireli vidite kako ste vi zaista argumentirano iznijeli sve podatke, međutim to od Vlade za ovih godinu dana nismo čuli niti jedanput. Nismo čuli ni naznake da bi Vlada mogla pokrenuti ovaj postupak. Zbog toga oni se od ovih vaših prijedloga skroz tresu, oni se jako tresu kao i od primjedbi EU u svezi nekih drugih stvari. Kao će uopće oni o tome raspravljati i razmišljati kad njih obuzimaju špijunske afere, špijuniranja tajkuna i ne znam ni ja koga, jer to je njihov glavni zadatak da ne vrše ono zbog čega ih je narod građani ove Republike izabrali. Lijepo ste ovo izračunali, da je ovih 40% 2830 kuna bruto, bruto minimalni, minimalna plaća. I ovaj prijedlog da se, dakle vrši korelacija, odnosno da se vrši povećanje minimalne plaće tijekom godina koje su pred nama, a one obuhvaćaju i period ili vremensko razdoblje ulaska Hrvatske, nadajmo se Hrvatske u EU sa 42 do 50% do 2018.godine bilo bi odlično, kada bi se provelo. Nažalost, čini mi se da se ova Vlada bavi nekim drugim stvarima i da minimalna plaća je njoj, njena zapravo minimalna briga i ništa drugo. Hvala lijepa.
Odgovor uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Hvala gospodine Grubišić. Da, slažem se i to sam isto spomenula da bi trebalo znati koji su nam prioriteti, očito ih ne znamo. Ma nisu ovo nikakvih argumenti koje sam ja danas iznijela jer to nisu makroekonomski pokazatelji, pa kako takvi onda Vladi ne znače apsolutno ništa da bi uopće dala svoje mišljenje o ovom prijedlogu zakona da bi uopće netko od Vlade sjedio ovdje pa mislim da su onda to najbolji pokazatelji u biti koliko je Vladi ustvari stalo do minimalne plaće s obzirom na to koliko predstavnika Vlade danas sjedi ovdje sa nama.
Hvala lijepo. Sljedeću raspravu u ime kluba HDSSB-a imat će uvaženi zastupnik Zoran Vinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo na samom početku a vezano je za prošlu točku ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama klub HDSSB-a će podržati ovaj prijedloga zakona, a istovremeno evo ja koristim ovu priliku i upućujem izraze sućuti utamničenom hrvatskom generalu Branimiru Glavašu obzirom da mu je umrla sestra i nadam se evo da će se tim izrazima sućuti pridružiti svi zastupnici. Vezano za Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o minimalnoj plaći potrebno je i reći da nama nisu potrebni toliko makroekonomski pokazatelji jer oni su vidljivi ja vjerujem svim građanima RH da svi građani RH znaju iako tvrdim da to nije samo rezultat ovih nekoliko mjeseci ili gotovo godinu dana Kukuriku koalicije nego ti rezultati se protežu i nekoliko godina unazad i nisu samo vezani za svjetsku ekonomsku krizu nego su vezani za ono što smo i sami izmislili za kriminal i korupciju koja dugo vremena vladao Hrvatskom tako da danas imamo i pad bruto nacionalnog dohotka, imamo pad gospodarske aktivnosti, imamo daljnje povećanje zaduženja, imamo daljnji pad standarda, imamo osiromašene građane RH, imamo uništen srednji sloj, imamo na kraju krajeva inflaciju koja se kreće između 5 i 7%, imamo na djelu jedan neoliberalni koncept koji nema nikakve veze više sa socijaldemokracijom niti a moram napomenuti da je ona da je prva socijaldemokratska stranka 1892.godine nastala upravo u Slavoniji, imamo stalna poskupljenja struje, plina, goriva, fiksnih naknada, imamo povećanje PDV-a, imamo činjenicu da na jednoj nogometnoj utakmici i to želim uvijek ponoviti uz one silne hrvatske zastave i uz pobjedu Hrvatske reprezentacije imamo i transparent u Slavoniji "Prodajem prasce" da imamo u Slavoniji slično kao u Dalmaciji umjesto zimmer frai imamo prodajem prasce, prodajem jaja, prodajem sve što imam u kući upravo iz razloga što niti ovih godinu dana, a niti onih 8 godina prije ja bih rekao niti ovih 20 kada smo trebali postati Švicarska jednostavno nema načina izlaska iz ove dugotrajne krize koja nije svjetska nego je Hrvatska, koja seže i od pretvorbe i privatizacije, seže sve ovo vrijeme i sve ovo vrijeme se ti problemi sve više i više gomilaju i imamo sve više i više siromašne građane, imao obitelji koja bez obzira na visinu ove minimalne plaće koja je u ovom trenutku negdje bruto 2830 kuna ili 3000 kuna ne mogu niti prehraniti svoju obitelj, ne mogu školovati svoju djecu, imamo i one pa ja bih rekao ljude koji su pošteno radili svojih 40, 45 godina a sada su svedeni na socijalnu skrb. Očekuje se prvenstveno od lokalne samouprave ne od centra za socijalnu skrb ili države da dobiju one bonove za Božić, za Uskrs 100, 200, 300 kuna da dobiju jednostavno mogućnost da i te najveće kršćanske blagdane, a ispričavam se svima onima koji nisu kršćani, dakle sve vjerske blagdane provedu u jednom ozračju da imaju kod nas za Uskrs se tucati onim jajima i pojesti onu kuhanu šunku ili za Božić ovdje u Zagorju pojesti onu puru s mlincima, a kod nas imati ono pečeno prase. S druge strane rekao sam da će klub HDSSB-a podržati ovaj zakon. Smatramo da je ono minimalno povećanje neoporezivog dijela plaće koje smo također podržali jer smo očigledno jedni od rijetkih koji su svjesni u ovoj državi kako žive obični građani, kako ne žive državni dužnosnici i saborski zastupnici itd. jer svatko od nas ima plaću između 17 i 20 tisuća kuna, a uvijek tu sada volim spomenuti predsjednika Državnog izbornog povjerenstva koji ima koeficijent 6,42, to je plaća adekvatna negdje 25 tisuća kuna i nitko u ovoj državi mi ne može objasniti što on radi u vremenu kada nisu izbori? Da li provjerava registar birača? Da li provjerava popis birača ili se jednostavno odmara čekajući neke izvanredne izbore u Republici Hrvatskoj. Međutim, i ovaj Zakon o minimalnoj plaći i ovo povećanje neoporezivog dijela plaće koje će bitno, dakle ovaj zakon mora i definitivno je vezan kao zakonom o spojenim posudama i sa onim iznosom neoporezivog dijela plaće mora biti svakako vezan sa onim najvažnijim, a to je podjela, pravedna podjela. Toliko smo se naslušali one pravednosti od predsjedničkih izbora pa do plana 21 koji više ne postoji, pretvoren je u plan 25, možda uskoro u 30, ali ta pravedna financijska podjela kolača, tog poreznog dijela koji uplaćuju svi građani Republike Hrvatske i konačna prava decentralizacija koja će omogućiti svim nivoima države kako centralnoj državi, tako i lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi na koju je bačen najveći teret. Jer niti jedan građanin koji ima minimalnu plaću neće doći kod premijera Milanovića ili kod predsjednika Republike. Doći će prvo kod načelnika, gradonačelnika i župana pitat jer mu sutra isključuju struju, sutra mu isključuju plin, sutra mu isključuju vodu, djeca mu nemaju šta jesti. Prvo dolaze u lokalnu samoupravu. Međutim ta ista lokalna samouprava, gospodine Rađenoviću Zagreb ima 6 milijardi ili 7 milijardi kuna i sve radite kako bi svi ovi zakoni bili upereni kako smijeniti Bandića, a ne vidite da 99% Hrvatske postaje sve siromašnije i siromašnije, posebno Slavonija, Baranja i Srijem. Posebno oni, ali isto tako i Dalmacija. I da nema turizma u Dalmaciji imali bi opet prosjake i sinove, sasvim sigurno. Nađite način pa smijenite Bandića, ali na drugi način, ne na uštrb Hrvatske. Dakle prvo ti građani i ne samo ti koji imaju minimalnu plaću nego i oni koji nisu 9 ili 10 mjeseci primili plaću, bez obzira na ovaj novih zakon, pa i onih 323 000 koji dan danas nemaju niti za kruh niti za mlijeko koje se danas prolijeva po Slavoniji. Možda je ovo prilika i o tome pričati. Ova Vlada i ovo Ministarstvo itekako je vezano za Zakon o minimalnoj plaći jer uništavanjem stočarstva i svih tih farmi za koje uostalom i ova država izdvojila silne novce u silnim programima, ponovno će se povećati nezaposlenost i ponovno će mnogo od onih koji danas dobivaju kakvu takvu plaću u kakvoj takvoj poljoprivrednoj proizvodnji i osiguravaju normalan život svojoj obitelji završiti na onom Zavodu za zapošljavanje gdje mnogi mladi ljudi neće moći pronaći ono što je nekad bilo sa faksa na posao, a ja tvrdim da se danas ne ide sa faksa na posao nego se ide sa faksa na Zavod za zapošljavanje. Onda tamo u onim vestern romanima je to bio Bud Hill, dakle ja o tome govorim. I ova Vlada, ali i ovo Ministarstvo mora shvatiti da se problem ne rješava niti mliječnim niti sirnim paketima nego da ova Vlada treba pomoći prije svega hrvatskim proizvođačima, a ne onima koji te hrvatske proizvođače guši. Dakle evo gospođo Nansi ovo nije bila makroekonomija, ovo je bio jedan presjek stvarnog stanja u Hrvatskoj gdje 90% stanovništva živi na rubu bijede, živi na rubu egzistencije i vjerujem da sve ovo što se dešava ovdje, a dešava se i u mnogim drugim gradovima, ovdje iza nas na Markovom trgu da će mnoge od nas ili ću preformulirat, da mnogi od nas neće smjeti izići pred taj narod. Pa zato ja pozivam i apeliram da shvatimo u kakvom životnom društvenom okruženju živimo, da ovo nije više ni Švicarska ni Amerika, da svi građani žele živjeti a što i piše u ustavu Republike Hrvatske, bar u onom starom prije nego što ga je Šeks malo preformulirao, ali nije u tom dijelu bitno, bitno je izmijenio stavke da svatko ima pravo živjeti dostojno od svoga rada. Socijaldemokrati to vam je bio i osnovno načelo vašeg socijaldemokratskog programa, bar se ja sjećam programa tog. Ali očigledno je 90% vas zaboravilo i šta je socijaldemokracija i zaboravilo osnovne odredbe Ustava. Dakle, klub HDSSB-a će podržati. Na svaku repliku ću sa zadovoljstvom odgovoriti.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku. Ja bih samo prije ipak zamolio sve zastupnike da se drže teme. Uvaženi zastupnik Damir Tomić ima repliku.
Hvala lijepa. Evo zapisao sam si tu hrpu stvari, ali malo je vremena pa ću se sjetit riječi mog gradonačelnika gospodina Vinkovića da je on unio dašak socijaldemokracije u Hrvatsku, HDSSB pa mi je drago što nas je podsjetio na kriminal i korupciju u pretvorbi i privatizaciji u kojoj su prednjačili članovi njegove partije. Žao mi je što smatra da su oni jedini koji shvaćaju kako žive hrvatski građani. To je naprosto nonsens. Trebamo postaviti pitanje koliko su oni pridonijeli da u Slavoniji građani žive upravo tako, koliko je on osobno pridonio uvođenjem prireza u gradu Đakovu kada stalno spominje Plan 30. Možemo zvati Đakovo Plan 10, hoće li uskoro biti Plan 15? To je sve jedan začarani krug u kojem svatko ima svoj dio odgovornosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Vi ste, jel' replika ili povreda Poslovnika? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. U čemu se sastoji povreda Poslovnika?
Članak 216., dakle ovdje se radi o vrijeđanju zastupnika iako smo mi dobri prijatelji, ali mislim da bi gospodin zastupnik sve ovo što je rekao u Saboru trebao otići u prvo Državno odvjetništvo i ako ima podatke o kriminalu, pretvorbi i privatizaciji a on vrlo dobro zna da jedini koji je pričao o tom kriminalu sam bio upravo ja, ali evo. A sad ako mogu repliku. Ne tražim da mu date opomenu jer to ionako nema smisla jel'. Dakle, ja nisam čuo ništa novo niti sam čuo nitijednu riječ koja bi rekla da zastupnik ili klub HDSSB-a nije u pravu kad je iznio ove podatke. Što se tiče prireza od 10% gledajte on je uveden dok sam ja bio predsjednik SDP-a i gradonačelnik. Tako da, i to jednoglasno je bilo i taj prirez je bio korišten u izgradnju komunalne infrastrukture. I grad Đakovo je bio jedini koji nije uveo prirez dugi niz godina, međutim je bio prije svega prisiljen na uvođenje prireza s obzirom da smo imali jedno dugo vrijeme gotovo 8 godina kada niste mogli povući određena sredstva osim iz Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost jer niste bili podobni tada za kapetana s malo vitra. Dakle, gospodine Tomić ja znam da vi niste pali s Mjeseca, niste pali s Marsa, da smo do 2009. bili u istoj političkoj opciji i da je prirez uveden koliko se ja sjećam 2006. godine i da nije bio opterećenje za građane obzirom da oni koji su imali minimalna primanja nisu uopće plaćali prirez. I taj prirez od 10% je jedan od najnižih u RH i mislim da danas osim Zadra ako me pamćenje služi nema nitijedne općine, grada koji nije … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro vi ste posebna državna skrb. S druge strane dakle osim Zadra da su sve jedinice lokalne samouprave uvele daleko veći prirez od 10%. S druge strane i završavam, vidim jer sam morao i odgovarati gospodine potpredsjedniče, s druge strane mislim da bi mnoge jedinice lokalne samouprave trebale s obzirom da se vrši ovaj nesrazmjer u podjeli financija trebale proglasiti jedinicama od posebne državne skrbi. Nažalost, i sve u Slavoniji.
Hvala lijepo. Ja bih ponovno molio prvo da se držimo teme, a drugo da se držimo vremena. Svašta smo sad u ovoj raspravi čuli o svemu i svačemu pa ovaj ipak onda da se držimo teme, a i vremena. Želi li predstavnik predlagača? Da. Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Da se vratimo natrag na temu, prešli smo na lokalnu samoupravu i svakamo. Shvaćamo zašto Vlada odbija ovaj prijedlog. Mora se dogovoriti sa socijalnim partnerima, onima od kojih mora dobiti svoje mišljenje. Shvaćamo zašto klub SDP-a odbija ovaj prijedlog. Mora prihvatiti ono što mu njegova Vlada šalje i ne može drugačije napraviti i tako se cijelo vrijeme ponaša. Da je to razlog zašto je ovaj Sabor na ovakvoj cijeni u svim javnim mišljenjima, jeste. Nažalost, ništa se promijenilo nije. Ovo pitanje koje smo prijedlogom ovog zakona potegnuli nije zapravo ni pitanje makroekonomije ni pitanje ovakvih i onakvih pokazatelja, ni pitanje mogućnosti gospodarstva. Metode za dobivanje dostojne minimalne plaće mogu se uvijek naći i uz ovakve mogućnosti gospodarstva. Ovo je pitanje ljudskog dostojanstva i elementarne pristojnosti. Bruto plaća od 2800 kuna koja iznosi 30 i toliko posto prosječne plaće je ne samo nemoguća za preživjeti nego i uvredljiva za one koji je dobivaju. Srazmjerno je jednostavno tražiti makroekonomske podatke iz perspektive ovoga trga tu vani i plaće od 15, 20 ili koliko već tko ima tisuća kuna. Naravno da takvu osobu interesiraju tablice sa makroekonomskim podacima koje zapravo ima na internetu ako je hoće potražiti, ali ih ne zanimaju argumenti zbog kojih se ovakav prijedlog zakona nalazi u Saboru. Ti argumenti su na tržnici, u tramvaju, na cesti, ti argumenti ovdje svako toliko fućkaju pred vratima ovog Doma. E sad, ako Vlada nema osjećaja za te argumente meni je može biti samo žao jer neće dobro proći. Kolač društvenog bogatstva u Hrvatskoj po prilici se ne mijenja, takav je kakav jeste. Ako danas imamo toliko stotina ljudi, stotina tisuća ljudi blizu granice siromaštva i ispod nje to samo znači da je neko od tog kolača odrezao malo više. I ono što je naša zadaća ovdje jeste da uspostavimo društvenu ravnotežu ili će stvar eksplodirati. Ako trojica kupe nove ferrarije, šestorica se moraju naći na kontejneru, ako nema novog društvenog bogatska. Ako su te ferrarije zaradili tako da im je firma procvjetala i donijeli novac izvana ok krasno. Međutim, ako to nije slučaj neko mora na kontejner zbog tog ferrarija, nema drugoga, to je ono o čemu ovaj zakon priča. Vlada će kaže napraviti novi i bolji zakon, možda. To me podsjeća na jednu izjavu kad jedan gospodin, ne znam gdje je sada ali pretpostavljam negdje na čudnom mjestu, rekao sagradit ćemo ljepši i stariji most. I Vlada će napraviti novi i bolji zakon samo ne zna se kada i ne zna se kako. Iskreno govoreći ne mogu naći u ovoj državi puno ljudi koji će u takvu rečenicu povjerovati. Čitavo vrijeme se priča kako treba zapravo dobro izanalizirati našu ekonomsku situaciju, vidjet dal se ta minimalna plaća može pomaknuti prema prosječnoj, mi si to najvjerojatnije ne možemo priuštiti. I to pričaju isti ljudi koji će vam u drugoj rečenici reć, pa šta je vama ljudi, mi cijene energije moram izjednačit s Europskima mi smo u EU. Jel mi jesmo u EU za 6 mjeseci i te cijene moramo izjednačit, ali kad imat recimo u minimalnoj plaći ili neke druge, neću reći privilegije, neka druga ljudska prava zapravo, onda je rečenica čekajte polako to moramo analizirat, prodiskutirat sami sa sobom, sa socijalnim partnerima, vidjet makroekonomske pokazatelje, pa ćemo onda odbit. Nadam se da ovo nije zadnja riječ kluba SDP-a. Hvala vam.
Hvala lijepo. Imao 2 replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Zorana Vinkovića.
Uvijek se držim teme, a vezano je za ono što su dosadašnji klubovi govori, al raspravu o minimalnoj plaći ne možemo ovaj sagledati ukoliko ne vidimo cijelo okruženje koje je u Hrvatskoj, posebno ovo ekonomsko. Kolega Vuljanić, ja sam mislio da, obzirom da je ovaj vaš prijedlog 4. srpnja 2012. upućen u saborsku proceduru, obzirom da nisam bio na dvije sjednice Sabora, mislio sam da je ovo davno već apsolvirano, ali sad vidim da, evo na pragu 11 mjeseca da Vlada još uvijek nije otvorila tu priču sa socijalnim partnerima. Pa me zanima što je radila svo ovo vrijeme, što je radila na sprječavanju daljnjeg pada standarda svih građana RH. I doista ovdje nisu potrebni ni ekonomski instituti, nisu potrebni ni veliki znanstvenici da, dovoljno je da iziđemo van na ulicu i da vidimo da svako jutro, pa i o u ovom Zagrebu kojem ima neke gospodarske aktivnosti, koji ima veliki proračun, ljudi kopaju po kontejnerima. Da u Slavoniji sve manje i manje radnih mjesta ima, da oni koji žele živjeti od svog rada više ne mogu živjeti jer su troškovi proizvodnje litre mlijeka veći nego što dobiju od velikih prerađivača. To ja pitam sada neke, što je radilo i Državno odvjetništvo, što su radile institucije pravne države kada je sve otišlo, rekao je jedan Srpski pjevač u "Honduras".
Hvala lijepo. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Ja bih htio podsjetiti kolegu Vuljanića da ono što je rekao o nekakvome mostu da je rekao zapravo "Trbinjski četnik kamiondžija Vučurović nakon prekomjernog ili uopće neprekomjernog topničkog bombardiranja Dubrovnika, kada su ga pitali što će biti s Dubrovnikom, on je rekao napravit ćemo mi još lepši i još stariji Dubrovnik." A što se tiče kolege Vinkovića koji vam je replicirao, pa naime treba samo biti, izreći činjenicu da je 3 litre mlijeka koje plate seljaci 1 litra vode u samoposluzi. Pa jel to normalno? Jel to normalna država i jel je to normalno da mi raspravljamo o 2830 kuna, danas u vrijeme kada je jedna potrošačka košarica veća nego što je prosječna plaća u RH. Pa kao će onda oni sa minimalnih 2830 uopće preživjeti u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala. Naravno, ima pravo kolega Grubišić, zapravo je sramotno ovdje razgovarati o tome, o nečemu što bi trebalo bit elementarno ljudsko pravo i trebali bi se jednostavno svi skupa zabrinuti, pa za boga milog što si ti ljudi misle o državi, o sebi, o nama sa 2830 bruto, dakle sa 2200 neto, dajte o podijelite na 30 dana pa ćete vidjeti kako stvari izgleda. A ono što me uvijek užasava u izjavi svake Vlade ovo je jako lijepo što ste rekli, ali mi ćemo napraviti bolji i pametniji. U svom nastupnom govoru premijer je rekao poslušat ćemo svaki prijedlog koji je konstruktivan, koji, znate što je rekao ne moram ponavljati. Od čitave te koncilijarnosti nije ostalo ni k, nije ništa ostalo, nije ništa ostalo, postupak je identičan onom kako se je ponašala Vlada, Sanaderova, na dlaku, od slova do slova.
Hvala lijepo. Nemamo više prijavljenih pa zaključujem raspravu o ovom prijedlogu zakona. Glasovanje će biti kada se steknu uvjeti za to.
Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o minimalnoj plaći, prvo čitanje, PZ br. 121, rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o minimalnoj plaći zbog mišljenja Vlade Republike Hrvatske i radnih tijela Hrvatskog sabora." Molim da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Hvala. Rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 13 glasova protiv i 30 suzdržanih, donesen predloženi zaključak.
Sljedeća točka dnevnog reda je - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje, PZ br. 150 Predlagatelj zakona je Klub zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada. Prijedloga akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je također dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ovo je lauburističko popodne očito. Tako je valjda Vlada odredila. Ovo je kratki mali zakon. Sastoji se prijedlog zakona se sastoji od prijedloga da se izbriše jedan članak zakona. Predlažemo da se izbriše članak zakona temeljem kojeg je u Hrvatsku uvedena famozna devizna klauzula, dakle temeljem kojeg je hrvatska monetarna suverenost stavljena pod klupu, kuna proglašena bonom u vrijednosti 1 euro jednako 7,5 tih bonova. Razlozi su višestruki zašto smo krenuli u tu inicijativu. Krenuli smo u nju davno još prije dvije godine. najprije nas je guverner narodne banke proglasio šarlatanima i smiješnima, onda destruktivcima da bi se nakon jedno godinu dana predomislio i reko da nešto ima u ukidanju devizne klauzule i Hrvatska bi ozbiljno trebala razmisliti o tome. Danas već čitava škola ekonomskih stručnjaka pola Ekonomskog instituta tvrdi da se devizna klauzula mora ukinuti jer će stvar eksplodirati. No dobro. Ljudi ne vide odmah, možda i promjene gazdu pa promijene stav i tako shvate s vremenom shvate svi ili ih udari u čelo. Prvi razlog zašto smo krenuli u ovakav potez je zapravo pokušaj i želja da zaštitimo te još sitne elemente suverenosti RH koji su preostali. Tamo početkom devedesetih godina kada su se rasprodale one firme koje su dobro radile tipa INA-e, Karlovačke Jugoturbine i tome slično, prvo što su napravili kupci uništili su institute. Ne bez veze. Tim kupcima nije bilo u interesu da se razvoj odvija u Hrvatskoj. Dakle ta razvojna komponenta suverenosti je uništena vrlo rano. Nakon toga je uništena financijska komponenta suverenosti. Banke smo pokrili ogromnom količinom novaca, prodali za sitne novce i sada imamo hrvatske banke koji su hrvatske samo po naslovu. Imamo još jednu i nju ćemo sada prodati kaže Vlada. Zatim je uništena industrijski suverenitet, prerađivačke industrije u Hrvatskoj više praktično nema. Tom je uspješno na ruku išao i kreirao posao dobrim dijelom i guverner Narodne banke sa paritetom fiksnim 7,5. On je danas realno 9 ako malo realno hoćemo pogledati na cijenu roba i usluga i kod nas u Europi euro bi trebao koštat 9, kod nas košta 7,5. Naravno da smo nekonkurentni gdje god se pojavimo i to više nikom nije ni čudno. drugi čimbenik od suvereniteta je ostao još suverenitet da imamo svoju zastavu, da imamo svoj novac. E sada ako taj nova predstavlja zapravo bon kojim se slučajno ponekad zamijeni u eure onda nemamo ni novac, onda se počnemo radije ponašati kao Crna Gora, mi zapravo već jesmo u eurozoni samo to nećemo priznati. Drugi razlog je lansiranje ovog zakona jeste što u današnjim kreditima sa deviznom klauzulom pogotovo s onom gdje valuta nije fiksirana, rizik je isključivo na strani onog koji diže kredit. Banka tu rizika nema nikakvoga, naravno ima rizik da uopće neće moći ništa naplatiti pa onda sjeda na imovinu i tom slično ali rizika u smislu da će se ono što je zapravo dala u nekakva kreditni aranžman smanjiti nema, da će inflacija pojesti profit itd. nema, što se konačno vidi na kraju svake godine. jedini koji ima stvarno profita u ovoj državi su naravno banke. I treći razlog je to što zapravo želimo zaštititi građane od arbitrarnih odluka odluka na koje nitko utjecaja nema, a koje se tiču njihov kože. Ukidanjem devizne klauzule i mogućnosti pretvaranja dugova ali i pologa koje su građani uložili u eure ili u franke sigurnost građana u poslovanju sa financijskim institucijama sasvim sigurno da bi se povećala. Kada govorimo o polozima mi danas imamo naravno i devizne štednje ali dvije vrste. Jedna vrsta devizne štednje je devizna štednja koju građani su devize stvarne devizi donijeli i položili u banku. Ta štednja i dalje ostaje devizna. Nitko nju ne može pretvoriti u bilo što drugo. Ako ja donesem svoje dolare ili svoje eure u banku oni ostaju to što jesu. Druga vrsta štednje je donašanje kuna i njihova konverzija u eure na ovakav način kako se to sada radi. Prigovor ovakvom zakonu, ovakvim inicijativama uvijek je bio rečenica da je Hrvatska visoko eurizirana država, tako čini mi se glasi fraza. To znači da smo mi jako povezani sa eurom. Pa to ispada kao da je to neka elementarna nepogoda, kao da je udario grom i visoko nas eurizirao ili je bila suša pa smo se mi visoko eurizirali. Kao da to nije potez na koji se ova prošla, pretprošla ili pretpretprošla vlast odlučila ovakvim zakonskim odredbama i konkretnim potezima. To da smo mi visoko eurizirani ne predstavlja nikakvu prednost za Hrvatsku, to je mana za Hrvatsku i to je nešto što nas može i hoće koštat jako puno, da ne kažem koštat glave. Hrvatska je naime već praktično kao što sam rekao u eurozoni. Fiksnim tečajem kojeg Narodna banka održava umjetno, a Vlada podupire mi smo se u pravilu za takav način vezali za euro da više ne znamo izići van. E sad, sve je u redu dok se može izdržati ovaj 1:7,5 dok on u potpunosti ne uguši i hrvatsko gospodarstvo, a djelomice i hrvatske građane kroz gospodarstvo. Možete si zamisliti što će se dogoditi jednog dana kad i HNB uvidi da više ne može i Vlada uvidi da više neće i kad kaže eto sutra ujutro euro više nije 7,5 nego 9. Jel si možete smislit kakva će to nastat eksplozija i među onima koji imaju kredite i u bankama, na svim drugim stranama. To je nešto što bi ovo društvo moglo potresti kao još jedan pristojan rat. Kažu kritičari i Vlada u svojoj odluci kojom odbija ovaj prijedlog zakona da je valutna klauzula dobrovoljna, dakle vi dođete u banku i tražite kredit i oni vam kažu jel bi vi možda htjeli valutnu klauzulu i vi kažete ne, ne bi i onda bankar kaže ok, nema veze, onda ćemo ovako. Naravno da to nije tako. Dobrovoljna devizna klauzula je farsa. Kredit se može podignuti u kunama ali onda su bezdevizne klauzule, ali onda su uvjeti takvi kao da je euro 9. Onda se takvi krediti dižu i kamate tome prilagođene. Tako da dobrovoljnost valutne klauzule jednostavno ne stoji. A dizanje kredita sa valutnom klauzulom zapravo je jedna velika prevara jer što zapravo dobivate kad dignete kredit sa klauzulom u eurima ili u švicarcima i kupujete kuću, stan, auto, svejedno što. Ne dobivate novac, ne dobivate eure u kešu koje ćete odnijeti i nekom platiti. Vi dobivate kune sa kojima plaćate tu dotiču robu, a vraćate nešto sasvim drugo. Te banke se nisu u vanjskih velikim bankama zadužile za švicarske franke i za eure, nisu uopće, nije bilo potrebe. Nisu se uopće zadužile. Kad su se zaduživale nisu se zbog mojeg kredita od 100 000 eura zadužile jer nije bilo potrebe i ja sam dobio kune, nisam dobio eure ali ću vraćat eure. Plaće u Hrvatskoj dobivamo u kunama, robu plaćamo u kunama, kredite vraćamo u eurima. Ja tu nikakve logike ne vidim, možda postoji nekakva sakrivena jako mudra ekonomska logika koju će mi otkrit netko s Ekonomskog instituta, ali ja ju danas stvarno ne vidim. Nemam nekakvih posebnih prijelaznih i završnih odredba ovog prijedloga zakona iz jednostavnog razloga što mislimo da nekakvih prijelaznih perioda ne treba ni biti. To što se mora napraviti mora se napraviti sad i ovdje, hik rodus hik salta, nećemo skakati za godinu dana na nekom drugom mjestu. Ono što ne napravimo danas sasvim sigurno će nam sutra skočiti za vrat i pridavit nas. Fiksiranje tečaja to će sad svaki gospodarstvenik, barem onaj koji nastoji nešto izvesti reći uništava se gospodarstvo, a fiksiranje tečaja se brani deviznom klauzulom. Kao uništit ćemo korisnike kredita ako ukinemo deviznu klauzulu, a ako tečaja otpustimo i svedemo ga na nekakve realne omjere ti korisnici kredita su naravno svi propali. U međuvremenu sa takvim tečajem upropaštavamo gospodarstvo. To je jedan … iz kojeg izlaza zapravo teško može biti, osim jednog hrabrog poteza, ukinuti deviznu klauzulu danas i odmah. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Moram naprosto replicirati iz jednog razloga što kolega Vuljaniću možemo reći u ovom Visokom domu hvala dragom Bogu pa nijedna hrvatska banka, nijedna financijska institucija u jeku financijske krize nije došla u krizu jer da se to dogodilo onda bi mi danas ovdje pričali jednu sasvim drugačiju priču. Lako je stajati iza plota i vikati. Međutim, u datom momentu trebate preuzeti i odgovornost za nešto. Ali ponavljam, Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja u kojoj nijedna banka, nijedna financijska institucija nije došla u krizu u svijetu kad su padale moćne financijske institucije koje su imale najveći mogući kreditni rejting. Govoriti o tome da li valutna klauzula, možemo mi svi reći da smo mi protiv valutne klauzule, međutim valutna klauzula nije nastala jučer, nije nastala prekjučer. Valutna klauzula je nastala poslije velikih bankarskih kriza kad Hrvati nisu imali s jedne strane vjeru u bankarski sektor, kad s druge strane smo vjerovali njemačkoj marki nego bilo čemu i ljudi su naprosto kupovali devize, oročavali ih u poslovnim bankama da bi zaštitili sebe. A zašto sam se javio za repliku? Vi ste rekli da se poslovne banke ne zadužuju vani. To naprosto nije istina. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, nije kapital poslovnih banaka u Hrvatskoj samo štednja hrvatskih građana. Da je to tako onda vjerojatno nitko ne bi govorio o deviznoj klauzuli, međutim morate znati da oni vani dobivaju vrlo jeftine kredite od svojih majki i da te kredite uz određene uvjete plasiraju u Hrvatsku. Isto tako kad govorimo o tom nesretnom švicarcu i guverner HNB-a i ja kao tadašnji ministar smo upozoravali javno da građani budu oprezni jer kad je nešto enormno visoko ili enormno nisko sve nešto što je izvan određenih gabarita je opasno i to se nažalost dogodilo hrvatskim građanima koji su privukli tada u tom trenutku krediti u švicarcima sa vrlo niskom kamatnom stopom. Prema tome, ja razumijem vaš prijedlog zakona i razumijem vas, ali jedna je stvar da morate znati kako je došlo do nečega i da mora biti određeni period da se nešto makne, nešto se naprosto ne može presjeći preko noći. Dakle, nije tu upravljanje ni Rohatinskog ni nikoga nego naprosto jednog vremena.
Hvala lijepo. Odgovor uvaženog zastupnika Nikole Vuljanića na repliku.
Hvala gospodinu Šukeru stvarno nijedna banka u Hrvatskoj se nije našla u poteškoćama. Temeljni razlog je zato što smo ih 3 puta kupili i dobro platili pa se nije ni mogla naći u poteškoćama. Nedavno sam bio u Rumunjskoj pa nam je rumunjski premijer pričao o svojim bankama i rekao znate mi vam sa bankama nemamo baš nikakvog problema. Sve je sjajno. Rekoh kako? Pa veli nijedna nije naša. Uopće nemamo problema sa bankama. Pa nemamo ni mi zato jer nijedna nije naša, tako je. Skupo smo ih platili i onda ih jeftino prodali. I sad nisu u problemima, nisu izvlače nam novac i dalje iz džepa. Polozi hrvatskih banaka i hrvatskih građana su vrlo blizu onom što hrvatske banke daju u svom kreditnom plasmanu. Vrlo malo novaca dolazi izvana. Naš novac, dakle novac Hrvatske države, hrvatskih građana, hrvatskih firmi daju drugim Hrvatima jel' uz debele kamate i profit iznose van. Pa nemojte pričati da je to normalno i da ih sad treba polagano privikavati na to da bi ukinuli deviznu klauzulu.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj Odbora za zakonodavstvo? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. Prvi za raspravu je u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Poštovane kolegice i kolege pred nama se nalazi tekstom kratak, ali po sadržaju iznimno značajan i biti ću slobodan iznimno opasan prijedlog izmjena i dopuna Zakona o obveznim odnosima. Zakon o obveznim odnosima jedan je od najvažnijih zakona u RH. Njime se uređuju razne stvari, kupoprodaja, zakup, ali između ostalog Zakon o obveznim odnosima predstavlja temelj za ugovor o kreditu i za ugovor o štednji. U tom zakonu je kao jedno od osnovnih načela propisano da stranke same slobodno uređuju svoje odnose. Da stranke same uređuju što će dati, što će primiti, ali i da stranke same uređuju način na koji će to platiti. Pa samim time stranke i same odlučuju da li će se na neki način zaštititi od rizika plaćanja, od rizika gubitka novca, od rizika inflacije. Stranke same odlučuju da li će vrijednost novca u ugovoru vezati uz nekakav indeks, indeks kretanja cijena, indeks zlata, indeks porasta troškova života, rasta društvenog proizvoda ili uz košaricu valuta ili samo pojedine valute. Stranke to ne čine jer im je to netko propisao, stranke to ne čine zato što im je tek tako to došlo na pamet, stranke to čine iz vrlo jasnih razloga, a to je da zaštite ono što su dale, odnosno ono što su primile. Predmet ovog zakona je pokušaj brisanja jedne takve zaštitne klauzule i to valutne klauzule. Predlagatelj predlaže da ovdje sada kako je to rekao odmah bez odgode, bez prilagodbe obrišemo valutnu klauzulu. To ne samo za buduće ugovore nego za sve ugovore u RH, odnosno ne samo u RH već za sve one ugovore sa međunarodnim elementnom na koji se primjenjuje hrvatsko pravo da ukinemo mogućnost korištenja valutne klauzule. Mi u SDP-u to ne možemo prihvatiti. Mi možemo razumjeti brigu predlagatelja za dobrobit hrvatskih građana posebno onih koji su u tom notornom švicarcu uzeli kredite i danas se nalaze u problemima. Međutim, predlagatelj nije predložio izmjene zakona koje bi se ticale samo potrošačkog kreditiranja. Predlagatelj je išao na sve ugovore, a sad ću vam ja objasniti što bi to značilo. Primjerice, po odredbama zakona o rješavanju sukoba zakona i po odredbama Rimske konvencije u mjerodavnom pravu za ugovorne odnos, na ugovor o gradnji broda primjenjuje se hrvatsko pravo, paf taj ugovor više nije u dolarima, taj ugovor je nakon stupanja na snagu ovog zakona u kunama. A brodogradilište čelik plaća u dolarima ili u eurima. Zamislite, tko bi sutra sa Hrvatskim brodograditeljem ugovorio gradnju broda u kunama? Nitko. Naš izvoznik proizvodi robu, po Rimskoj konvenciji na proizvodnju robe primjenjuje se hrvatsko prvo. Po ovom zakonu ugovori moraju ići u kunama. Ko bi kupovao robu u kunama? Nitko. Pa zamislite sad, Hrvatski građanin je uzeo kredit u švicarcima, po ovom zakonu taj kredit sutra postaje kredit u kunama. Po kojem tečaju? Tečaju onda kad ga je uzeo? Ne, po današnjem tečaju. Vi tražite da Sabor usvoji zakon po kojem će svi ugovori u švicarcima istog čaša preći u kune po najgorem tečaju u trenutku kad je Švicarski franka više nego što je ikad bio. Ma o kakvoj brizi za Hrvatske građane mi pričamo? Ovdje pred nama se nalazi jedan populistički prijedlog zakona koji je protuustavan jer narušava slobodu poduzetništva, koji je protuustavan jer je čitav retroaktivna. Vi pokušavate brigu za građane provesti kroz nešto za što ste svjesni da neće i ne može biti usvojeno i sutra ćete govoriti kako se vaši dobri prijedlozi ne prihvaćaju. Ne nije istina. Koliko god bilo nepopularno, većina u ovom domu je dužna ovakvim prijedlozima reći ne, bez obzira na to što bi prihvaćanje ovog zakona bilo kome donijelo pozitivne poene i glasove. Mi ga prihvatiti ne možemo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje ima repliku uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Grbin htio bih samo onaj vaš dio rasprave kad ste govorili o brodogradilištima, pa kad ilustrirate jedan primjer kad isključite totalno kunu, kako brodogradilišta mogu naći se u problemima. Sjetite se u trenucima kad je euro uvođen, tada za jedan dolar ste trebali dati 1,11 ili 1,12 eura, kasnije zbog situacije u svijetu itd. monetarne politike Amerike dolar je pao i došao je u tamo negdje 2006. na povijesno niske grane, na 4,5, na 4,6. Hrvatska brodogradilišta su sva ugovarala svoju cijenu u dolarima, a sav repromaterijal, najviši dio njega su kupovale u eurima, dakle kune nema nigdje, kunu su dobivali jedino radnici u škveru. Pa vidite kad se veliki poigraju sa tečajem što se događa. Tako isto mi u Hrvatskoj naprosto nismo htjeli sebi priznati da su se veliki poigrali sa švicarcima, nažalost ceh su platiti mali. Prema tome, nemojmo se igrati sa ozbiljnim stvarima.
Hvala lijepo. Sljedeći će, nisam vidio, odgovor evo ga uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Pa kolega Šuker djelomično ste u pravu, naravno problem brodogradilišta je bio zato što se ugovaralo u različitim valutama, ali i da je kuna bila uključena u to ugovaranje bilo bi isto jer nitko na svijetu izvan granica RH neće ugovoriti plaćanje broda u kunama. A i ako ga ugovori, vezat će ga uz stranu valutu. Pa mi od toga ne možemo pobjeći, Hrvatska nije otok, ona ne može na svojim granicama dignuti barijeru i reći vaše vrijednosti ovdje prestaju. Pa vi zamislite kako bi se ovakva odredba odrazila na banke? Ja bih prvi sutra zbog straha podigao novac i otišao izvan granica RH i tamo ga štedio, a nisam jedini. Zamislite što bi to značilo za naš čitav financijski, bankarski i monetarni sustav? Kolaps. A kolega Šuker je ukazao na problem sa cijenama čelika. Nažalost točno je da su iz Narodne banke dolazile oštre upute, sugestije građanima nemojte uzimati kredit u švicarskim francima, mi ne štitimo našu valutu prema franku, štitimo je samo prema euru. Većina građana nije poslušala, nisam ni ja. Uzeo sam za kupnju vozila kredit u švicarskim francima i skupo sam to platio, al ne zato što sam mora nego zato što sam bio lakom za kamatom koja je na Švicarski franak u tom trenutku bila puno niža i platio sam cijenu. Ali svoje greške, a ne greške države, a država me upozoravala na sve to. Hvala.
Hvala lijepo. Izlaganje u ime kluba Hrvatskih laburista imat će uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovani kolegice i kolege Hrvatska ima žrtve rata, poraća, Domovinskog rata, nesreća na poslu, nesreća na cestama ali Hrvatska ima i žrtve franka, švicarskog, pa i eura. I može ovdje kolega Grbin govoriti da je ovaj prijedlog zakona opasan i upotrebljavati argumente kakve god želi, ali je činjenica da u ovoj zemlji žive građani koji su bankrotirali zbog toga što ste se svi pravili cijelo vrijeme da nitko ništa ne vidi i ne čuje. Zbog toga što se izgovarate da je HNB upozoravao građane, možete se pravdati bilo čime, ali je činjenica da na stotine tisuća građana danas u situaciji da su ostali i bez stana i kuće, još uvijek vraćati moraju kredite i nikakvo rješenje nitko ne nudi, ali ovaj prijedlog je opasan, ovo je strašno, ovo će razoriti bankarski sustav u Hrvatskoj. Kad su se razarale obitelji, kad su se razarali sustavi socijalnog minimuma, kad ti ljudi završavaju pod mostovima, nadstrešnicama, šupama, podrumima, tuđim štagljima to nije bilo opasno, to je bilo poželjno čak po riječima socijaldemokrata. U redu. Banka i država je upozoravala "i ovo je čisti populistički prijedlog" citiram kolegu Grbina. On možda ne zna ali ovo je po drugi puta dato u Saboru isti prijedlog. Još prije tri godine smo govorili o tome da nešto treba učiniti, pozivali smo najprije guvernera HNB-a koji je rekao ne ja Hrvatski sabor. Hrvatski sabor ni tada, Hrvatski sabor ni sada ne želi prihvatiti činjenicu da u Hrvatskoj postoji kolega Grbin profesori Ekonomskog fakultete kojeg smo konzultirali o ovom zakonu i koji su oni po 15 točaka dali argumente zašto deviznu klauzulu treba ukinuti. To su … njihovi prijedlozi njihovi argumenti pa ako polemizirate i optužujete ih za opasan prijedlog ja ću im to prenijeti, vjerojatno su neki od njih i vama predavali pa će biti ponosni na svog studenta. Sve transakcije koje se ugovaraju na području RH isključivo su domaće naravi a ne međunarodni ugovori, radi se o unutarnjem platnom prometu roba i usluga, a ista je situacija sa ugovorima o kreditima pa s prema tome moraju i mogu podmiriti u kunama. To je prvi argument. Drugi, Zakon o obveznim odnosima istina upućuje na dobrovoljnost međutim ovakva mogućnost narušava monetarni suverenitet Hrvatske jer je kuna zakonsko i definitivno jedino sredstvo plaćanja u RH. Treće, cijene za ugovorene robe i usluga u Hrvatskoj izražene su u kunama, a krediti se isplaćuju u kunama, kunski krediti. Postojanje valutne klauzule podrazumijeva da se i cijene moraju također paralelno vezati za neku stranu valutu, pošto to nije tako jasno je da se radi o jednostranom pristupu o primjeni valutne klauzule nepoštenom postupku i prijevari. Treće, valutna klauzula teret rizika promjene deviznog tečaja valute prebacuje samo na dužnika. Pošto rezidenti RH svoje prihode ostvaruju gotovo isključivo u domaćoj valuti jasno je da promjena deviznog tečaja, npr. franka ili eura izravno povećava njihove obaveze bez pravog razloga sa cijenama se na tržištu u međuvremenu se nije dogodilo ništa. Riječ je da na domaćim transakcijama u kojima nije došlo do promjena cijena niti glavnice zbog toga valutna klauzula ima špekulativni karakter i u krajnje nepovoljni položaj stavlja dužnika, a koristi isključivo špekulantskim interesima banaka. 5.valutna klauzulu valja ukinuti i na kredite i depozite. To s druge strane ne priječi banke da odobrava i tzv. devizne kredite naravno i deviznu štednju. Ovdje nije predmet rasprave devizni krediti nego kunski krediti sa valutnom klauzulom. 6.odobravanje kredita uz valutnu klauzulu stavlja dužnika u krajnje neravnopravan položaj, naime valutna klauzula pošto je špekulativnog karaktera podrazumijeva prethodno dobro poznavanje segmenta upravljanja valutnom riziku što za banku nije problem, za dužnika jest jel on to ne zna. Upravljanje valutnim rizikom uvijek je u prednosti banka. 7.ako je netko uzeo kredit za kupnju stana u Hrvatskoj a banka je uvjetovala valutnu klauzulu riječ je zapravo o dva posla. Jedan je kupoprodaja stana u kunama, a drugi ugovor o kreditu između banke i klijenata kojemu trebaju te kune da bi kupio stan. Promjena tečaja franka odnosno kune nema nikakve veze s cijenom njegovog stana pa ni kada ona pada ili raste. 8.analiza bilanci banaka koje su odobravale kredite građanima vezane za švicarski franak govore da te banke nisu niti u jednom slučaju kupovale franke kako bi uravnotežile svoju valutnu poziciju već su njihovi izvori sredstava za kreditiranje bili dominantno u eurima ili kunama. I to je službeni podatak HNB-a. 9.predlažemo ukidanje i to trenutačno ukidanje valutne klauzule uz napomenu da su te banke istovremeno ugovarale promjenjive kamatne stope s pravom jednostranog odlučivanja aktom koji nije bio predmet ugovora o kreditu. 10.ukidanje valutne klauzule neće destabilizirati banke jer banke na razini sustava imaju uravnotežen odnos između aktive i pasive. 11.valutna klauzula u Hrvatskoj značajno je doprinijela eurizaciji sustava što jasno dovodi do valutnog induciranog kreditnog rizika. 12.valutna klauzula dovodi i do veliku opasnost … sustav i sve pojedince problem postaje nerješiv i s monetarne razine i seli se na socijalnu i političku scenu. 13.valtuna klauzula je prava tempirana bomba koja može uništiti svakog pojedinog dužnika njihove obitelji ali i čitavo gospodarstvo. 14.prva institucija koja treba ukinuti praksu korištenja valutne klauzule jest sama država. Ona mora prestati imitirati obveznice i trezorske zapise uz valutnu klauzulu i 15.hrvatski monetarni bankarski sustav zahvaljujući valutnoj klauzuli i masovnoj prodaji banaka u ogromnoj mjeri ovisi o vanjskim čimbenicima. To je 15 argumenata i razloga koje nisu napisali nikakvi populisti iz Hrvatskih laburista nego profesori Ekonomskog fakulteta u Zagrebu. Ja ću im prenijeti ocjenu SDP-a da su oni obično populisti koji su napisali i predložili opasan prijedlog zakona za Hrvatsku. Ali ovo nije dobro rješenje, a što je, što je bolje rješenje od toga? Ostaviti stvari nadalje i iščekivati? Da li će HNB uspjet držati tečaj euro-kuna stabilan kakav je ili će doći do eksplozije? Da li je rješenje čekati da uđemo u eurozonu za koju jedno veli nemojte žurit prebrzo, drugi bi odmah kao što to novi guverner čim prije. Je li rješenje u tome da odmah uvedemo euro pa se riješimo problema devizne klauzule u eurima? Napali ste ovaj prijedlog i proglasili ga opasnim. Što je kontra prijedlog? Kako zaštititi građane koji su doduše iz neznanja, da kolega Grbin, da, građani nisu svi imali sreću završit fakultet. Nemaju svi Internet da budu educirani što je valutni rizik i ušli su u te odnose i propali, ne 1, ne 10, ne 1000. Ovdje se radi o velikom broju obitelji koje su čak ušli u kreditne odnose kupnjom stana uz državnu potporu i poticaje da bi se ukućili. Sada kada prodaju taj isti stan ostaje im još 80 000 eura za vraćanje kredita. Gdje je rješenje? Oni koji imaju i kredite vezani uz euro, a plaća im je pala 200 kuna mjesečno gdje je rješenje onih koji su u međuvremenu dobili otkaz i potpuno kreditno nesposobni i aktivira im se hipoteka. Ima prijedlog udruge Franak koja izvršnoj vlasti predlaže određene modele kako intervenirat u zaštiti tih građana. Nema ga u Saboru. Ima prijedloga i drugih stručnjaka koji nude i drugačija rješenja od ovog. O njemu se ne raspravlja nigdje da bi se usvojio … i rekli da, ovo je glupost ali ćemo mi intervenirat na ovakav način i stavit u zaštitu, a ubuduće ćemo što, dozvoliti bankama deviznu klauzulu, promjenjivu kamatnu stopu, hipoteku, sudužnika i jamce i banka je preuzela kreditni rizik, možete li zamislit, uz takav kredit. Pa kakav je to bankarski rizik onda uz takve kreditne uvjete. Dobro je da banke u Hrvatskoj nisu u krizi, to je jako dobro. Ali čija je to zasluga, njihova? Pa kako se ponašaju prema gospodarstvu, koliko su kreditnih linija pustili prema gospodarstvu u ovoj kalendarskoj godini, što kreditiraju. Svoje strateške partnere iz Italije, Njemačke i Austrije kreditiraju u Hrvatskoj, hrvatske poduzetnike ne. Kaže nema dobrih programa, samo oni imaju dobre programe. Kad je guverner otpustio i olabavio obaveznu pričuvu i time omogućio ako se ne varam kolega … rekao 8 milijardi. Što su banke napravile, što su banke napravile? Pomogle su razvoju gospodarstva, spašavanje radnih mjesta pa i tu ulazit eventualno u rizične plasmane, spašavati OPG-e? Nisu. I sad plačemo nad opasnošću da bi ukidanjem devizne klauzule, možete li zamislit banke bile u velikoj gabuli. Pa u strukturi vanjskog duga nije država se zadužila i napuhala ovih 8, 9 godina unazad vanjski dug. To su napravile banke i leasing poduzeća u njihovom vlasništvu preko 24 milijarde u strukturi ukupno je samo njihovo. Je li moj, vaš interes ovdje plakat nad sudbinom banaka i štitit njihove interese ili pitat što s građanima koji su žrtve svega toga i bankarskog načina poslovanja u Hrvatskoj. što je naš posao ovdje? Ja štitim interese onih koji su žrtve lihvarskog, amoralnog, čak smišljenog euriziranja Hrvatske da bi na taj način mogli lovit u mutnom i to oni isti koji su te iste banke kupili nakon 80 i nekoliko milijardi kuna sanacija za sitninu ili desetinu te vrijednosti i kasnije ucjenjivali i državu u kreditnim uvjetima pod kojim će eventualno kreditirati i kreditno pratiti Republiku Hrvatsku. Da, ja otvoreno stajem na stranu građana i oni su mi predmet interesa i brige, ne bankarski sustav jer su pokazali da nisu bili spremni snositi rizik. I zašto su dobre, zato što smo svi snosili teret rizika i poslodavci koji su poslovali pošteno i po zakonu, koji nisu na crnoj listi i radnici koji su dobivali otkaze i umirovljenici i nezaposleni i bolesni i zdravi. Svi u ovoj zemlji su snosili i snose napore da se izađe iz krize osim banaka. Njih nitko ne dira i nemate petlje uvesti niti porez na transakcije i razgovarat se s njima što to. I sad ovdje velite da je ovo opasan prijedlog. Svaka vam čast. Da, ja vam priznajem otvoreno, napadam bankarski sustav u Hrvatskoj. Da, smatram da ga treba hitno mijenjati i da ponašanje HNB-a mora bit drugačije kad je u pitanju i nadzor toga jer i povrh toga što tobože oni nadziru, banke, što im se dogodilo sa ovom bankom koja je sanirana sad prije par mjeseci. Kako to banke tako samo lako u Hrvatsku ulaze u problem da nitko ništa ne vidi, da nitko ništa ne zna i onda se opet ide sanirati i onda poslije shvatiš da netko ih Vlade itekakve interese ima u toj banci. Zato je i sanirana prije dva, tri mjeseca i spašavana. Da, o tim bankama isto govorim. Da, o takvom bankarskom ponašanju prema hrvatskim građanima govorimo. Ako je to opasan prijedlog ja sam ponosan što sam ponudio opasan prijedlog za banke. A o populizmu koje su ovo nazvali prenijet ću autorima teksta.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Sljedeći je klub HDSSB-a … [[Upadica se ne razumije.]] A ima replika? Nije zapisana, ispričavam se. Tko je? Nema je tu. … [[Upadica se ne razumije.]] Poštovani zastupniče izvolite sa replikom, nije mi bila zapisana. Ispričavam se.
Poštovani kolega Lesar molim vas prenesite im. Molim vas prenesite im i upozorite ih da tko god šalje ovakve prijedloge u proceduru ne vodi brigu o građanima nego brine kako upropastiti ovu zemlju. Ovaj vaš prijedlog ne odnosi se samo na banke, on se odnosi najmanje na banke. Svaka banka će ugraditi zaštitni mehanizam da zaštiti svoje plasmane. Ovo se odnosi na sve izvoznike, na sve proizvođače u RH koji su zaključili ugovor o prodaji svoje robe u inozemstvo. Pričate o nečemu o čemu nemate pojma. Nikad to još nisam rekao u Saboru, sada moram.
Nemojte vi govoriti, poštovani kolega, tko što ima pojma, dozvolite da zastupnik iznosi svoja stajališta. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ugovori s međunarodnim elementom su i ugovori koje sklapa strana u RH sa nekime vani. Na njih utječete, utječete na štedne uloge koje će građani podignuti iz ove zemlje i odnijeti u inozemstvo. Vi ne govorite samo o kreditiranju u ovom prijedlogu zakona, vi govorite o svemu što je obuhvaćeno valutnom klauzulom bez kriterija, bez prijelaznih odredbi, bez pripreme kako će se to što ste predložili primijeniti. To je opasno. Ne govorimo o ekonomskom samo stajalištu, govorimo i o pravnom a vi ništa od toga niste uzeli u obzir. I upravo zato je taj vaš prijedlog populistički. I nije točno da ova Vlada ne radi ništa, zaboravili ste na Zakon o potrošačkom kreditiranju. Prvom prilikom kad smo se našli u poziciji donijeli smo i uz zakon koji regulira problem promjenjivih kamata, ali mi smo tržišno gospodarstvo rizik mora postojati. Kada je tečaj švicarca padao, kada se približavao granici od 4 kune nitko se nije bunio zato što banke gube na kreditima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Uvaženi kolega Grbin nastojat ću se suzdržati od bilo kakve replike zbog ove uvrede koju ste mi uputili, to najviše govori o vama, vjerojatno imate neki uređaj kojim vi u SDP-u mjerite tko o čemu ima pojma tko nema. Ali mi je jako žao što ste kao predstavnik vladajuće pozicije osim kritike niste ponudili nikakvo rješenje problema o kojem sam ja govorio. Dakle, nemate rješenje. Time pokazujete da ono za što ste optužili mene ste zapravo govorili o sebi.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava u ime kluba HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Kaže premijer ili predsjednik Vlade Mađarske gospodin Orban kada govori o ekonomskoj krizi na jugu Europe onda kaže ovako: "Socijalističke vlade nisu spriječile da banke prevare ljude koji su stoga, dakle ti ljudi, masovno sklapali ugovore temeljem kojih profit pripada banci, a gubitak i rizik snosi klijent koji je podigao kredit.", završen citat. Treba li uz ovu raspravu koja je prethodila evo mojoj raspravi išta više dodati? I što je to gospodin Orban napravio? U sličnoj situaciji, gotovo istoj našli su se i mnogobrojni kažu oko 600 tisuća ljudi koji su se zadužili u Mađarskoj na isti način kao i evo prevareni, a željni populizma Hrvati i građani RH. Donio je neke mjere, prije svega pomogao je dakle određenim mjerama financijskim počevši od, da ne govorim o forintama jer je on utemeljio forintu kao osnovno sredstvo plaćanja u Mađarskoj, dakle pomoć od otprilike 100 eura u forintama svakome takvome koji je zapao u poteškoće zbog švicarca. Nadalje, ponudio je prijevremenu otplatu kredita tako da se podigne drugi kredit u forintama da se namiri onoj banci koja potražuje svoja sredstva temeljem švicaraca dug mađarskog građanina. Nadalje, uveo je moratorij na deložaciju ljudi kojima je banka došla, dakle do onog što je osnovno, a to je njegov stan, njegova kuća i mogućnost uopće da živi pod krovom. Dakle uveo je moratorij. Nadalje, ponudio je povoljne konstrukcije najma onim ljudima koji su već deložirani. Dakle, pomogao je onima gdje je mjera moratorija zakasnila. Uspostavio je tečajnu barijeru, ali je uveo i porez na dobit banaka i multinacionalnih kompanija. Što je učinila u usporedbi s ovim mađarskim mjerama naša socijalistička Vlada, ako je uopće socijalistička? Ništa. Prepustila je naše građane na milost i nemilost bankama. Usput budi rečeno bankama u kojima Hrvatski ljudi štede 160 milijardi kuna i iz kojih kuna ili deviza oni kreditiraju i uzimaju skupe, dakle kreditiraju i nabijaju skupe kamate onima koji su krediti potrebni, pa i našem gospodarstvu iako vrlo relativno malo. Ma našim vlastitim novcem, novcem naših građana oni putem ovih kamata se vrlo dobro, da kažem potkožuju, a onda je paradoksalna, a ne slučajna, ima i slučajnih država, i paradoksalnih Hrvata, ali onda je paradoksalna i izjava predsjednika Hrvatske udruge bankara ili banaka koji kaže da je i žali se, kuka kako je u odnosu na prošlu godinu dobit pala za nekih 8%, ali ne kaže kolika je dobit banaka i koliki je taj pad. A govori se o, a da budem jasan radi se o milijardama ili desetinama milijardi kuna. Žal, za tih 8% što je pala dobit, ne promet, ne dohodak nego dobit. I kako je nastalo 250 milijardi, 250 milijardi kuna dobiti koja je izišla iz Hrvatske za ovih posljednjih 10 godina? I tko je iznio to? Tko se to kreditira novcem Hrvatskih štediša? Gospodarstvo i obrtnici tuđih zemalja, odnosno zemalja iz kojih potiču matične banke, majke banke, neću govorit sad o imenima, pa njih se kreditira, da se oni izvuku iz krize, u Italiji, u Njemačkoj. Pa koliko je kredita podijeljeno Hrvatskim gospodarstvenicima? U mrvicama se to može mjeriti u odnosu na novce koji su otišli nekamo drugamo, kapital je nekamo drugamo odselio. I onda se mjere koje su evo Laburisti, Hrvatski laburisti stranka rada predložila, a radeći ovako i misleći ne socijalistički, nego liberalno, najcrnje liberalno prozivaju populistički. Nije to u redu, pa da i je tako populistički, vi kao Vlada morate misliti o svojim građanima. A koliko je njih zahvaćeno ovom krizom sa švicarcima, ne krizom nego pljačkom? Dobro je rekao Lesar, pljačkom, lihvarenjem, nemam riječi kojom bi se izrazio, kojom su građani, rečeno je u, s obzirom na obveze odnose potpisali ste ugovor, pa i vi koji ovdje ste govorili iako imate Internet i razumijete se u njega i vi ste bili u neku ruku prevarenu. Ali mogli ste plaćati taj svoj, mogli, i ja sam plaćao sinovu Opel astru, isto je digao u švicarcima. Ja u eurima, on u švicarcima, tako je htio šta ja znam. S obzirom da je bilo blizu kraja nisam upotrebljavao orbanove mjere, ali nije ih ni ponudila Vlada Republike Hrvatske, ni ona prije ni ova sada. Da, zaista se radi o nepoštenju, o prijevari i pljački. Kažu neznanje ne opravdava. Je li baš tako? Je li mora biti tako? U kakvoj je poziciji onaj koji traži kredit u odnosu na onog koji daje kredit? I što će se dogoditi, zapravo već se je dogodilo u mnogo slučajeva da su banke zapravo putem hipoteke postale, ne vlasnici, u njihove portfelje je dakle, ušao niz nekretnina. Oni to nude na prodaju da bi se namirili novčano, da ne kažem … [[Govornik se ne razumije.]] zašto, ispod stvarne cijene nekretnina. Zato me čudi da ovaj osvrt, kritički umjesto da kao što smo govorili i u onom prije zakonu da će ovaj minimalni osobni dohodak razmotriti se i kod, u krugovima vladajućih, pa nekakav, nekakvo rješenje naći. Očekivao sam da će slično obrazloženje, a ne oni baloni što predlagani, ne znam tko je govorio o balonima u vezi spašavanja ljudi od Švicarskog franka, da će doći do, barem, do toga da se će se pojaviti barem trun osjetljivosti, da ne kažem socijalne. Pa da će se reći, razmotrit ćemo to, pokušat ćemo nešto napraviti. No, nažalost ne, očito banke imaju svoje zaštitnike i u Vladi, a možda su banke nečim i zadužile te ljude u Vladi Republike Hrvatske. Ima informacija da neki dobivaju kredite za svoje firme koje su, nisu baš u osobno vlasništvo nego su prenesene na pravno društvo, pa onda dobivaju kredite bez nekakvog velikog jamstva, silne milijune kuna. Pa onda je tu upetljana i Croatia osiguranje i svašta tu ima. Pa normalno, ako to tako ide da onda netko ili nitko u Vladi nije ni zainteresiran da se pozabavi bankama. A što radi HNB? Ništa, 100 dana je ovaj tjedan kako je novi guvernere HNB na svojoj dužnosti ili funkciji. Imali li on ikakve instrumente ili mogućnosti da utječe ili na Vladu ili da utječe na komercijalne banke, da ne kažem, drugačije ponašaju ili barem nešto poduzmu da pomognu ili da promijene nešto u svezi duga. Ovi koji su zapali u tako silne poteškoće, ove građane kojih ima oko 125 tisuća u Hrvatskoj, tako je nekakva statistika. U Mađarskoj je 600 tisuća njih, njih ima 10 milijuna, nas ima 4, ko zna kako će Državni zavod za statistiku još izračunati do kraja godine možda nas neće biti ni 4 milijuna jer ćemo svi odseliti u druge države. Dakle, što poduzima HNB-a? pa ništa. Drži kurs kormilo Rohatinskog tako je rečeno u početku tako i bi. Dakle zaista ne samo da su Hrvatski laburisti Stranka rada pa evo i mi se pridružujemo ovom zakonskom prijedlogu nego bi to prije svega trebalo potaknuti vladajuće da razmisle ne na način da ovo proglašavaju demagogijom i populizmom nego nekakvom brigom i onom što je evo i predsjednik Josipović nazvao ako ništa drugo barem borba za onu novu pravednost ili kako je nazvao ne znam ni ja što. Nema tu ničega ni pravednosti ni ničega samo grabež za dobit i ništa više, a građani kako im bude. Zbog toga klub HDSSB-a u svakom slučaju i nakon svih ovih argumenta koje su ovdje danas izneseni podržava ovaj prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima kojega je na klupe dostavio klub Hrvatskih laburista nažalost ne i vladajući.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje prijavljene su tri replike. Prvo replika poštovanog zastupnika Nikole Vuljanića. Izvolite.
Hvala. Kolega Grubišić sramite se, kako u ovom Domu možete pitati što se događa sa profitom hrvatskih banaka. To je po prilici kao da psujete u crkvi. Dakle … se ovdje ne bi trebale stvarno čuti. S druge strane ja sam čitavo vrijeme uvjeren kako sam ušao u politiku i tako sam si nekako nacrtao da bih trebao biti ovdje ne da ljudima objasnim zašto se nešto ne može, to oni znaju i sami, nego da napravim to što se mora. Dakle ako mi ljudi iz vlasti objašnjavaju ma to se ne može, ja to mogu čak i prihvatiti ako oni znaju napraviti bolje. Ali ako samo kažu to se ne može i ništa iza toga, onda to nije vlast koja je bilo kome potrebna osim sama sebi. Naš novac vrte i kamate u vidu dobiti kao što ste rekli odvlače van. Odrekli smo se svih vrsta suverenosti pa jel potrebno i ovih zadnjih par komadića zadnji par djelića mozaika odreć se zato što nema neko hrabrosti da ustane i kaže ne može tako dalje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Vuljanić moj grijeh, moj grijeh, moj previliki grijeh što sam dirnuo i usudio se ovdje u Hrvatskom saboru bilo što reći o komercijalnim bankama u RH. No, klub HDSSB-a i zastupnici smiju ako vladajući ne smiju. Ako se ja moram sramiti kao oporba pa što bi tek trebali kako bi se trebali sramiti ovi iz vladajućih. Nadalje, a onda neka se srami taj predsjednik Mađarske Orban koji je bio puno oštriji prema tim bankama u Mađarskoj iste vrste kao one i u Hrvatskoj dakle komercijalnim u odnosu na mene. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem. Ma kolega Grubišić nije problem sa otplatom kredita nastao zbog valute u kojoj se oni obračunavaju, problem je nastao zbog izuzetno teške ekonomske situacije u kojoj je Hrvatska. I taj problem sa otplatom postoji kad je kredit u francima i kada je kredit u eurima kada je kredit u kunama i kada je kredit u bilo kojoj drugoj valuti. Nije na nama da zadiremo u valutu kredita na nama kao odgovornoj vlasti je da poduzmemo sve što možemo da omogućimo našim građanima da otplaćuju kredite u kojoj god valuti oni bili obračunati. I ova Vlada na tome radi. Iako se sada kolega Šuker sada smije činjenica je da je politika u zadnjih 8 godina jako otežala sadašnji ekonomski oporavak RH. Međutim mi smo napravili neke stvari kako bi se vraćanje kredita olakšalo. Spomenuo sam Zakon o potrošačkom kreditiranju, spomenut ću i Ovršni zakon u kojem je podignuta donja granica za prodaju nekretnina na dražbi. Nekretnine se više ne mogu prodavati u bescjenje. Znači ne možete govoriti da se ništa ne radi. I konačno o rezultatima mjera Orbanove vlade u Mađarskoj najbolje govore statistike te Mađarske po kojoj je ona jedna od rijetkih zemalja u kojoj je inflacija u našem okruženju gora nego u Hrvatskoj. Proučite to. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Grbin poštovani i uvaženi moram vam reći da je poteškoće građana koje oni imaju rekli ste bez obzir digli oni kredit u francima ili u eurima ili pak u kunama je rezultirala time da je u Hrvatsko nastala Udruga euro koja tuži pardon mislim da je ipak franak a ne euro i ne kuna, dakle njeno je ime Franak. Pa onda pogledajte statistički koliko je onih koji su zapali u financijske poteškoće a imali su kredit u švicarskim francima a koliko je onih koji su imali u kunama ili u eurima. To je ono zbog čega zaista mogu demantirati vašu repliku. A što se tiče vaših mjera one su poput one riječke krpice za vrijem Austro-ugarske nagodbe 1868. gdje su Hrvatskoj zaista ostavljene krpice, tako i te vaše krpice ne mogu pokrpat ovolike rupe koje su nastale i zbog kojih su građani u situaciji takvoj kakvoj jesu i kako su zapali. Zaista sitnice da ste eto taj nekakav zakon donijeli. A što se tiče Mađarske opet pa zaista je situacija kod njih bila s obzirom na broj onih koji su, 600 000 onih koji su podigli kredite i na određeno nemogućnost premoštenja još … sredstava da se potraži malkice i pomoć MMF-a što vi isključujete po svaku cijenu.
Hvala lijepa. I treća replika je poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Grubišić evo ja bih se složila doista sa vašim izlaganjem, ali želim vam još nešto reći. Činjenica jest da vladajući ovaj prijedlog zakona nazivaju demagoškim i zakonom populizma i opasnim, ali to je potpuno normalno znate za njih kolega, a vi to vjerojatno i sami pretpostavljate. Zašto, za njih radnici naime a većina od njih vjerojatno predlagača ne kažem o saborskim zastupnicima, nije nikada živjela od obične plaće radnika, nikad nije doživjela da sa tom svojom plaćom ne može platiti režije, da je digla kredit da zatvori te iste režije a onda kamate, nemojte kolegice tako smiješno gledati jer nitko od njih nema svoje firme čija upravljačka prava prebacuje na neke odvjetničke urede pa bez problema dođe u nekakvu banku ili u neko Croatia osiguranje, digne kredit pod povoljnim uvjetima da bi naravno sanirala i dugove koje u blokadi je ta ista firma Koning od gospodina Čačića koji je samo ponosni utemeljitelj ali eto kaže da nije vlasnik, ali koristi se blagodatima. 320 000 je nezaposlenih kojih muče iste muke i činjenica ljudi u švicarcima, ali onih koji čak i ne mogu nikakav kredit dignut osim onih na papirićima kredit. A vidite govorio je i dobro ste vi primijetili, ali i kolega Grbin je govorio o Ovršnom zakonu i danas ljudi komentiraju, kažu u interesu je radnika pa kako će jedan radnik tražit naplatu od FINA-e da nije dobio svoje izliste plaće kad mu taj isti poslodavac to neće dati. A kako se može naplatit, kaže zakonodavac i kaže FINA donesite lijepo ili pokrenite postupak, parnicu koja će trajat naravno godinama, a što se dešava, ništa. Jer ako taj poslodavac koji hotimice ne želi taj neće dati niti izvješće o neisplaćenim…
Vrijeme poštovana zastupnice, vrijeme.
A onaj tko je upao u dugove taj poslodavac je nažalost isto tako blokiran pa se nema što naplatiti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Da kolegice, odgovor na ovaj opasni zakon mi čekamo već skoro 10 mjeseci, no mislim se ova Vlada, premijer, jako dobro zabavljaju zapravo. Oni se zabavljaju sa slučajnom državom, sa paradoksalnim Hrvatima, sa … skoro se tresu od Europe, dijabetesom, gangrenom, latinskim izrazima i ne znam ni ja čime sve ne, osim onim što zapravo… … [[Upadica se ne razumije.]] Citiranjem Biblije, hvala na pomoći, dakle svim onim osim onim što zaista treba raditi na izvlačenju Hrvatske iz recesije i krize.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Da li predstavnik predlagatelja želi završnu riječ? Iscrpili smo listu prijavljenih po raspravi. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o prijedlogu kad se steknu uvjeti za glasovanje. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje, PZ br. 150, rasprava o prijedlogu je zaključena. U skladu s prijedlogom radnih tijela Hrvatskog sabora i mišljenja Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima zbog mišljenja Vlade Republike Hrvatske i radnih tijela Hrvatskog sabora." Molim dizanjem ruke da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 11 protiv i 32 suzdržana donesen predloženi zaključak.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Ovaj prijedlog zaključka u saborsku proceduru upućen je 1. ožujka ove godine i prije no što smo ga uputili u proceduru potrudili smo se prikupiti podatke o stečajnim postupcima koji su u tom trenutku bili u toku i dopunskom obrazloženju dali vam kompletni pregled podataka koje smo dobili od trgovačkih sudova u Republici Hrvatskoj. Od svih silnih podataka izdvojit ću samo sljedeće. Dakle zaključno sa početkom 2012. u tom trenutku na trgovačkim sudovima bilo je vođeno 1393 stečajna postupka, od kojih njih 172 trajao duže od 5 godina. Najstariji stečajni postupak koji je bio tad u toku započet je još 1996. godine. I drugo, podatak o tome da je u tim tvrtkama koje su tada bile u stečajnom postupku na početku otvaranja stečajnog postupka bilo zaposleno 21 700 radnika, na dan 31.1.2012. 2300, a da je prema procjeni stečajnih upravitelja neonovčena vrijednost imovine tvrtki u stečaju 11,5 milijardi kuna, to ne znači da je to i tržna vrijednost, to je procijenjena vrijednost u toku stečajnog postupka. Smatrali smo da Hrvatski sabor mora reagirati na takve činjenice i predložili 4 veoma kratka prijedloga zaključaka. Vi ste vjerojatno, s obzirom da ste taj materijal dobili već odavno i zaboravili na to pa dozvolite da vas podsjetim o čemu se radi. U prvom zaključku smo napisali da Hrvatski sabor želi prekinuti dosadašnju nezakonito praksu provođenja stečajeva i grubo kršenje odredbi Stečajnog zakona u obavezi pokretanja stečajnog postupka jer tim postupcima se najprije uništavaju tvrtke što namjerno ili neposrednim upravljanjem kako bi u konačnosti ipak završile u likvidaciji, a radnici ostali bez posla. Drugo, Hrvatski sabor zadužuje Vladu da odmah hitno ili najkasnije u roku 60 dana pod a) Hrvatskom saboru predloži rješenje za učinkovito i odgovorno postupanje prema državi, a posebice tvrtkama bez imovine temeljnog kapitala; b) Hrvatskom saboru predloži izmjenu Stečajnog zakona s ciljem bržeg i učinkovitog provođenja stečajnog postupka; c) donese novu uredbu o kriterijima i načinu obračuna i plaćanja naknada stečajnim upraviteljima kojim će se utvrditi i stimulativna nagrada stečajnog upravitelja koji obavlja stečaj sa stečajnim planom i tvrtkom nastavi proizvodnju a očuva radna mjesta; d) Hrvatskom saboru predloži izmjene Zakona o trgovačkim društvima u kojem će propisati obavezu uplate namjenskih sredstava kod registracije tvrtke za pokriće troškova stečajnog postupka. Treća točka zaključka glasila je Hrvatski sabor zadužuje Vladu da podnese prijedlog za izmjene i dopune Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći kojom će se radnicima vjerovnicima u stečajnom postupku omogućiti korištenje besplatne pravne pomoći. I četvrti zaključak je glasio Hrvatski sabor zahtjeva od Državnog odvjetništva Republike Hrvatske da u roku od 90 dana dostavi posebno Izvješće o postupanju svih tijela Državnog odvjetništva RH a glede kaznenih djela iz Kaznenog zakona po člancima 282., 283., 626. i Stečajnog zakona članci 4. i 39. Sada želim konstatirati da je većina ovih naših prijedloga zaključaka u međuvremenu obavljena. Podsjećam vas da je Državno odvjetništvo sa svojim izvještajem bilo nedavno raspravljeno i da je Poglavlje – stečajeva bilo posebni predmet i rasprave i izvještaja. Da je Vlada u međuvremenu uputila u proceduru i Sabor usvojio izmjene zakona koje smo ovim prijedlogom zaključaka spominjali i da je došlo do potpunog obrta i drugačijeg normativnog zakonodavnog reguliranja pa do uvođenja predstečajne nagodbe. Jedina stvar koju Vlada nije tada prihvatila niti u međuvremenu je ono da se u Zakonu o besplatnoj pravnoj pomoći ta pomoć proširi i na radnike u stečajnom postupku kao vjerovnike koji se tada nalaze u najtežoj situaciji jer doista nemaju novaca za vođenje dugotrajnih kompliciranih pravnih sudskih postupaka. Vlada očito i dalje stoji na stanovištu da u sklopu besplatne pravne pomoći ne treba tu intervenirati. Mi se naravno s time ne slažemo. Zašto sam vam pročitao zaključke i kasnije konstatirao da je većina njih provedena? Zato što smo 1. ožujka kad smo ih pisali i nudili Saboru bez nuđenja gotovih rješenja željeli otvoriti političku raspravu i ukazati na problem koji smo uočili i ponuditi Vladi da svojim prijedlozima nudi rješenja kako ne bi bili u situaciji odbacivanja prijedloga zakona i njihovog proglašenja opasnim. Meni je izuzetno žao što je ovaj dokumenat čekao raspravu od 1. ožujka do današnjeg dana jer da smo o njemu raspravljali u ožujku vjerojatno bi tad ubrzali neka zakonodavna rješenja Vlade RH pa i u sadašnjem smislu bi možda bila bolja i opet ponavljam da se radi o klasičnom primjeru. Oporbeni prijedlozi mjesecima čekaju na dnevni red, kada se u međuvremenu na drugi način riješi neki problem onda se rasprava otvori. Pozdravljam sve one prijedloge koje je Vlada u međuvremenu dala u Hrvatski sabor, neke od njih smo podržali, neke ne, ali je činjenica da se tema stečaja, predstečajnih situacija, prestečajne nagodbe i drugačijeg vođenja stečajnog postupka u međuvremenu zakonodavno bolje regulirala nego je to bila prije to je osnovni razlog zašto ovaj prijedlog zaključka povlačim iz procedure jer više nije potreban. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Da li izvjestitelji odbora, radnih tijela Sabora žele? … [[Upadica se ne razumije.]] A nisam čuo, oprostite. Ispričavam se. Ne, sve je u redu. Ne, ne malo kasno, ali rekli ste svoje povlačite iz procedure imate pravo na to. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da sve je u redu. Hvala lijepa. Time smo ovu točku dnevnog reda zaključili. Nema ni glasovanja, ni odlučivanja. Prelazimo sada na dvije predlažem sljedeće točke dnevnog reda, ali tražim vaše dopuštenje da objedinimo raspravu o 7. i 8. točci dnevnog reda. Pročitat ću sve. Dakle, 7. je prijedlog Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH 2012. godine, 8. je Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH 2011. I da ne objedinimo trebali smo staviti obrnutim redoslijedom, a ja vas molim da uvažite prijedlog i da raspravu vodimo objedinjeno o ove dvije točke. Ako nema primjedbi predlažem da krenemo onda po predviđenom poslovničkom redu. Idemo onda najprije: - Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske 2011.godine Vlada Republike Hrvatske dostavila je izvješće na temelju članka 33. Zakona o službenoj statistici. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješće ste primili na sjednici. I : - Prijedlog godišnje provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za 2012.godinu Predlagatelj godišnje plana je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog dokumenta primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na 2 čitanje zakona, a to su članci 155. do 157. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o ovom prijedlogu proveo je Odbor za financije i državni proračun. Da li izvjestitelji… I izvješća ste primili na sjednici. Da li predstavnik predlagatelja želi dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Hvala lijepa. Dali izvjestitelji radnih tijela žele uzeti učešće? Ne. Otvaram raspravu. … [[Upadica se ne čuje.]] Za raspravu, nema, ima? Nema ga. U ime kluba HDZ-a, otvaram raspravu po klubovima. Za klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Raspravu imamo objedinjenu.
Jeste. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo. Pa evo ustvari vrlo kratko. Kako imamo objedinjenu raspravu, ono što moram reći, što mi je sasvim na određeni način nejasno, pa možda će predlagatelj nam o tome moći malo detaljnije odgovorit. Jest pitanje točke koja kaže prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti za 2012. godinu. Članak 31. Zakona o službenoj statistici kaže: "Da je nacrt ustvari godišnjeg plana potrebno podnijeti do 31. svibnja tekuće godine za iduću godinu." Iz ovoga moguće proizlazi i pitanje da li se ovdje radi o tipfeleru, da li se možda radi o prijedlogu godišnje plana statističkih aktivnosti za 2013. godinu. Jer čini mi se nekako kako je 2012. već pri svome kraju, da je dosta nelogično usvajati pred kraj godine nešto što je plan statističkih aktivnosti. Moguće je da će se naravno reći da se ovim ispravlja neka pogreška ili propust koje je učinjen prošle godine. Ako ovaj godišnji plan prošle godine i nije donesen sukladno tome kako traži i zahtjeva zakon ipak čini mi se bilo bi zanimljivo znati kako Državni zavod za statistiku to obrazlaže. A ako je taj propust učinjen i prošle godine, a nekakav moj uvid u ono što se je zbivalo tijekom proteklih godina pokazuje da je to očito se dogodilo, onda sasvim sigurno ne vidim razloga da se, da je Državni zavod za statistiku nastavi sa ovakvim postupanjem. Jer, Zakon o službenoj statistici zahtjeva i traži da bi smo mi danas trebali raspravljati o planu godišnjih statističkih aktivnosti za 2013. godinu. Mislim da je ova točka koliko god možda suhoparna, koliko god možda i teško razumljiva onima koji nisu stručni u statistici, mislim da je u stvari jako važna, važna zato i zbog toga što ćemo mi iduće godine postati članica EU i što je jedini način na koji ustvari Hrvatska postoji u aktima i u slici koju se, koja se o nekoj zemlji stvara i na temelju na koje se u EU donose odluke jesu njezini statistički podaci. Ti statistički podaci o svakoj od pojedinih članica dostupni su na EUROSTAT-u. I kada god tko išta želi doznati, bilo o ekonomskom, bilo o socijalnom stanju, bilo o kojoj drugoj vrsti zbivanja i događaja u državi EU ustvari gleda u tu statistiku na EUROSTAT-u. I to je na određeni način službena legitimacija svake države članice. Stoga ja mislim da je Državni zavod za statistiku stvarno jedna iznimno važna institucija. I mislim da se ovakovi propusti koji na određeni način signaliziraju jedno neozbiljno ponašanje Državnog zavoda za statistiku bez obzira o kojoj se Vladi radi nije dobro. I stoga bi bilo i nadam se da će gospodin ministar i objasniti kada Državni zavod za statistiku namjerava prezentirat godišnji plan aktivnosti za iduću godinu. U kojem bi smo onda mogli vidjeti kako i na koji način i kojom dinamom će se dovršiti konačno usklađivanje i izvještavanje o statističkim podacima RH prema EUROSTAT-u. A u tome smislu iznimno su važne, iznimno su važne statistike koje će u tome vremenu trebati Državni zavod za statistiku dostavljati, a između ostalog te statistike uključuju i fiskalne statistike, uključuju i mnoštvo podataka koje su utkane u pravnu stečevinu i prema kojima EU namjerava pratiti ekonomsko i financijsko stanje svake pojedine članice, odnosno provoditi neke mjere koje iza toga postoje, pa onda ček postoje i neke kaznene mjere. Ja bih se stoga u ovoj svojoj raspravi založila i stvarno željela reći da mislim da je potrebno poraditi na ozbiljnosti izvještaja koji dostavlja Državni zavod za statistiku isto kao na poštivanju zakonskih rokova jer vezano uz Godišnji plan statističkih aktivnosti ovdje u stvari imamo jedan popis sviju statističkih istraživanja koje državni zavod radi ili namjerava raditi. Međutim ipak mislim da je taj izvještaj zaslužio jedan uvod, jedno obrazloženje na jeziku koji je razumljiv svima nama. Ovo što je u ovom izvještaju navedeno i napisano razumljivo je ustvari samo jednom uskom krugu ljudi koji se statistikom bave. Mislim da bi stoga u budućim izvještajima državni zavod se ipak trebao malo dodatno potruditi i napraviti jedan uvod koji bi rad državnog zavoda smjestio u realan prostor i vrijeme i omogućio nam da sagledamo te njegove aktivnosti a ne nam samo prezentirao jedan suhoparan popis statističkih aktivnosti. Ono što na određeni način ilustrira poruku koju pokušavam izreći jest recimo jedna činjenica a to je da se npr. na web stranici EUROSTAT-a nalaze neke hrvatske statistike koje u samoj Hrvatskoj nisu dostupne. Tako npr. ako pogledate na internetskoj stranici EUROSTAT-a naći ćete mjesečne podatke o stopama nezaposlenosti. Ti mjesečni podaci o stopama nezaposlenosti ne korenspodiraju podacima kojima se brata u RH. i takovih podataka u RH nema. Razumijem da se na internetskoj stranici EUROSTAT-a nalaze i mjesečni podaci o stopama nezaposlenosti koji su izvedeni iz nečega što se naziva Anketa o radnoj snazi koji se kod nas objavljuju kvartalno ali na internetskoj stranici web seita nalazi se mjesečni podaci. To mi ustvari pokazuje da u cijelom tom sustavu DZS-a postoje neke stvari koje se izvještavaju prema EUROSTAT-u a koje se u domaćoj statistici i na internetskoj stranici državnog zavoda nisu dostupne. Mislim da bi bilo vrijedno raspraviti i znati zašto je to tako jer mislim također da bi bilo vrijedno da svi oni podaci koji dosežu EUROSTAT jesu dostupni ovdje u Hrvatskoj jer nikako ne bi bilo dobro da se jedna vrsta statistike priređuje za EUROSTAT a da se druga vrsta statistike ovdje prezentira kod nas u Hrvatskoj. Stoga ne bih više duljila nego bih isto tako podsjetila da što se tiče ovoga izvještaja o izvršavanju Godišnjeg provedbenog plana da članak 33. Zakona o službenoj statistici kaže da je rok za podnošenje toga izvještaja 31.svibnja tekuće godine za prethodnu godinu. Vlada je to Saboru dostavila 6.rujna. Ako imamo rokove koji smo si sami uredili koje smo uredili zakonima mislim da bi ih onda trebalo i poštivati kako bi ove rasprave o izvješćima imale smisla. Mislim da se ustvari ta konstatacija dugo vremena i ponavlja u Saboru da izvješća se raspravlja kasno da se raspravljaju nakon dugo vremena nakon što je relevantna godina već odmakla. Imat ćemo još takvih izvješća ovih dana i jednostavno bih se založila da se ubuduće ta praksa smanji, minimizira što je moguće više i da rasprave o različitim izvješćima uključujući i ovaj se odvijaju u onim okvirima kako je to odredio zakon jer u suprotnom te su rasprave onda samo formalnog karaktera i nemaju nekog velikog učinka. Očekujemo stoga prijedlog Godišnjeg plana statističkih aktivnosti za 2013.da ćemo taj prijedlog imati prilike raspraviti prije isteka 2012.godine upravo u vrijeme koje sada dolazi u vrijeme donošenja proračuna i u vrijeme donošenja proračuna i u vrijeme donošenja ustvari odluke o financijskim resursima koji će državnom zavodu biti na raspolaganju jer samo tako ćemo ustvari moći zajedno procijeniti da li taj plan ima smisla i da li ga DZS može provesti. Ovako kada je godina već poprilično odmakla mislim da se svi slažemo da nema posebnoga smisla raspravljati o planovima rada za godinu koja je već na isteku. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Zlatko Komadina. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Vezano za ova dva izvješća pretpostavljam da imamo objedinjenu raspravu i za treće ovo izvješće vezano za [[Upadica: Imamo poštovani zastupniče samo nastavite od dva.]] Znači oko izvješća o popisu to ćemo kasnije jel dobro. Nemam tu posebno što reći osim par riječi, slažem se da naravno izvješća moraju doći ranije i mi smo to u klubu imali primjedbe. No složit ćete se da se radi o specifičnoj godini, godini promjene vlasti kada mnogo toga kasni dok se vlast ustroji a to ću reći poslije kada se javim za diskusiju oko popisa stanovništva zbog čega kasni izvješće o popisu, a kasni zbog vlade HDZ-a koja to nešto tamo nije napravila kako treba ali to ću kasnije objasniti. Tako što se toga tiče tu smo jedan jedan. Plan statističke aktivnosti se dostavlja do svibnja mjeseca i ne može se dostaviti u tekućoj godini za narednu godinu iz jednostavnog razloga. Gospođo Dalić, vi ste bar bili ministar financija, znate i sami da se konačni prijedlog plana bilo koje institucije može donesti nakon usvajanja državnog proračuna. Oni jednostavno se moraju uskladit s konačnim veličinama koliko sredstava imaju na raspolaganju. Inače što se tiče samog zavoda osobno mislim, bez obzira koliko statističari znaju biti suhoparni kao takvi, što bi netko rekao bave se nečim, kako ono kažu za statistiku da je točan zbir netočnih podataka. Međutim, činjenica je da rade čitav niz … istraživanja, skoro 300-tinjak istraživanja i ne znam koliko aktivnosti skoro 100-tinjak … obrade i vi ste svakodnevno kao i ja svjedoci da koristimo čitav niz upravo njihovih podataka i citiramo njihove podatke kao izvor da li mi ovdje u raspravama, da li neke druge institucije prilikom bilo kojih drugih što svojih istraživanja, što zapravo svojih djelatnosti. Tako da u konačnosti ovaj plan o kojem sad govorimo, koji je već za ovu godinu, donijeli su već dobar dio toga i ostvarili, praktično na neki način smo mi u poziciji da im amenujemo i damo suglasnost i na plan za iduću godinu, odnosno ovu tekuću godinu i kao na izvješće o protekloj godini tako da što se njih tiče i njihovih izvješća, kao i njihovog plana kluba SDP-a će podržati, a javit ću se poslije za riječ vezano za statistiku oko njihovog najvažnije istraživanja, a to istraživanje je popis stanovništva u Republici Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle nakon ovih rasprava o prijedlozima zakona ipak se vraćamo malo životnim izuzetno bitnim temama za hrvatsko društvo, neovisno o svim komentarima o suhoparnoj statistici, međutim ona ipak odražava jedno stanje društva, a ono što radi DZS zaista radi možemo slobodno reći u ime kluba HNS-a pa i po pitanju izvješća za 2011., a i u ovom planu za tekuću godinu koji je u tijeku da ćemo ga podržati. Naravno nikad ništa nije niti idealno, ili se teži da se stvari pomaknu naprijed, dakle ne samo u smislu i usklađenja sa EUROSTAT-om, odnosno i smjernicama i usklađenju sa standardima u Europskoj uniji. Ono što je bitno za Hrvatsku državu u ovome trenutku to je popis stanovništva koji još nije gotov i za koji imamo i obećanje da će onaj glavni, osnovni dio biti gotov do kraja godine. Zaista nije dopustivo da takoreći dobijemo zastarjele brojke i analizu popisa stanovništva koji su jako bitni, ne samo radi poznavanja stanja i situacije o broju stanovništva i svim analizama potrebitim za to, a posebno je ključno i za lokalne izbore za određene sredine. Prema tome bilo je za očekivat da DZS, smatramo mi u HNS-u, neovisno o onim opravdavajućim temama i financijskim aspektima naprave posao dovoljno brzo i dovoljno kvalitetno, odnosno da dignu onaj alarm koji je potrebit da bi se ta tema riješila i skinula sa dnevnog reda. Jer uz ovu tekuću aktivnost koju oni imaju i koji vrlo dobro rade popis stanovništva je izuzetno bitan ne samo politički nego i jedan pokazatelj i prilikom ovog našeg ulaska u Europsku uniju da ta naša statistika i zna odradit onaj najteži, najodgovorniji posao jer ako je 17000 ljudi radilo na popisu, ako je uloženo 160 i nešto milijuna kuna onda ti podaci moraju izaći na vidjelo u maksimalno brzom roku bez alibija. Ono što bih u ime kluba HNS-a isto tako htio naglasit, bilo bi logično da DZS bude možda ili pod državnom upravom ili pod Ministarstvom financija puno logičnije nego pod Ministarstvom znanosti. Jedna od onih tema koje obrađuje DZS to su svi oni aspekti i brojevi koje dobivamo od analiza turističke sezone u kojem bilo koja Vlada koja je, a srećom svaka se može dičit boljim brojkama, ali u biti jedan je problem koji želim u ime kluba istaknuti i vjerujem da će DZS po tom pitanju u narednom razdoblju po tom pitanju odraditi, a to je da imamo ne bingo brojeve nego da imamo zaista ono što je realno. Osnovni izvori podataka u turizmu su redovita istraživanja koja provodi nekoliko specijaliziranih institucija. U prvom redu to su DZS, institut za turizam, Ministarstvo turizma te Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture. Metodologija statistike turizma temelji se na osnovnim preporukama statističkog ureda UN-a i Svjetske turističke organizacije te statističkog ureda Europske unije. Sva redovita mjesečna i godišnja istraživanja u turizmu provode se sa izvještajnom metodom i objavljuju na web stranicama DZS. Tako npr. imamo i mjesečni izvještaj o dolascima i noćenjima turista, izvještaj o dolascima i noćenjima turista u kućama i stanovima za odmor, nekomercijalni turistički promet, izvještaji o putničkim agencijama, godišnji izvještaj o prometu stranih plovila za razonodu i sport, izvještaji o lukama nautičkog turizma, tromjesečni izvještaj posjetitelja važnijih turističkih znamenitosti i atrakcija, izvještaji o … itd. Iz navedenih primjera se može vidjet da se rezultati istraživanja mogu objavljivat mjesečno, kvartalno ili godišnje. Izvor podataka o putovanjima i turističkim aktivnostima stanovništva Republike Hrvatske Institut za turizam koji bitne podatke dobiva uglavnom anketiranjem populacije Republike Hrvatske stare 15 i više godina. Okvir za izbor uzorka čine podaci popisa stanovništva provedenog naravno 2001. jer nemamo najnovije od prošle godine. Već iz samog razloga što zbog opsega istraživanja raznih izvještaja o turističkom prometu radi više institucija, dolazi do prvog očitog problema prikazivanja ukupnih rezultata. Naime, postoje različite baze podataka i različite metode prikupljanja tih podataka. Iz tog razloga i podaci i rezultati u konačnici često nisu usporedivi. To je nešto što bih u ime kluba HNS-a htio uputiti DZS-u i da napokon i po onome što je izuzetno bitno i ključno ne samo radi rasta bruto proizvoda, ne samo radi rasta izvještaja o rastu turističkog prometa Ministarstva turizma i Vlade nego općenito radi istine, radi kvalitete statističkih podataka očekujemo od DZS-a da nemamo više upitnika i da nemamo više bingo brojeva kod izvještavanja o turističkom prometu. Podržavamo jedno izvješće i prijedlog za plan za ovu godinu u ime kluba HNS-a. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu klubova. Predstavnik Vlade ministar znanosti, obrazovanja i sporta poštovani Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Pa vrlo kratko, dakle mi se možemo složiti da je Izvješće relativno kasno došlo no zanimljivo je kada iz bivše Vlade iz Ministarstva financija koje je odredilo proceduru kako se donosi provedbeni plan daje primjedbe na to. Eto, pogledajte u zapisnike kada je proteklih godina i izvješće i plan bilo u saborskoj proceduri a nisu bili izbori. Prema tome, vrlo je zanimljivo kako se daje primjedbe na nešto, na proceduru koju su zapravo donijeli oni po čijoj se proceduri ovdje i radilo. Prema tome, predlažem da podržite ovo izvješće i plan kako je predloženo, a cijela procedura je ovisna o tome kad se donese proračun o materijalima koje dostavlja DZS-u Ministarstvo financija tako da tek onda Državni zavod može krenuti u izradu svih ovih materijala koji su ovdje prisutni. Hvala lijepo.
Hvala lijepa i vama poštovani ministre. Prijavljene su dvije replike na vaše obraćanje. Poštovana zastupnica Martina Dalić, prva. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa tako je gospodine ministre ja sam ustvari pogledala tu proceduru i vidjela sam da je znači 2008. doneseno izvješće, odnosno Plan godišnjih statističkih aktivnosti za 2009., tako nešto. Nakon toga je nastao ovaj diskontinuitet i taj je diskontinuitet znači bio prisutan u 2009., 2010. i prošle godine. A gdje se je taj plan ustvari predstavljao u tekućoj godini. Doduše u prethodne te tri plan je bio predstavljen u svibnju. Ako je to tako bilo, a bilo je, ja sam rekla i u svom uvodnom izlaganju mislim da ne znači da se sa tom praksom valja nastaviti. Tako da mislim da ništa o cijelom tom opažanju ne govori i ne objašnjava činjenica da se je to tako radilo za bivše Vlade. Sadašnja Vlada bi trebala raditi bolje, a bit cijelog tog problema je da su ovi rokovi istaknuti u zakonu. Ako se ti rokovi iz nekog razloga ne mogu poštivati onda je mislim potrebno promijeniti i inicirati da se ti rokovi jednostavno usklade sa stvarnošću. I ja vam sad tako mislim bez obzira na funkcije ili nefunkcije koje sam prije obavljala, a da sam se susrela sa ovim pitanjem mislila bih tako i prije godinu dana. Jer mislim da je nekako nelogično i ajde da se zadržim na riječi nelogično za sve nas ovdje da sad 23.10. raspravljamo o Planu aktivnosti za ovu godinu koja je na izmaku. Mislim da ta temeljna nelogičnost ostaje.
Hvala lijepa, vrijeme je isteklo. Hvala puno. Druga replika, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Javio sam se iz jednostavnog razloga što gospodine ministre možete vidjeti u materijalima Koordinacije za gospodarstvo, mislim da je bio siječanj ili veljača 2010. godine upravo primjedba na financijske planove i na izvješća. Dakle, gdje je naprosto rečeno da svi korisnici državnog proračuna koji su dužni da dostave svoje financijske planove bi ih morali dostaviti od trenutka usvajanja proračuna do kraja 1. mjeseca. Jer bilo kakvo daljnje slanje u Sabor gubi smisao i s tim ćete se složiti. To što se neke stvari događaju, događale su se prošloj Vladi, događaju se ovoj Vladi, vjerojatno će se događati i nekim budućim vladama nije razlog da naprosto svi skupa ne pokušamo da napravimo dokumente koje će usvojiti ovaj Visoki dom i da ti dokumenti imaju smisao. Jer ako usvajate financijsko izvješće bilo koga u 10. mjesecu tekuće godine za prošlu godinu ono nema smisla. Isto tako pogledajte si izmjene Zakona o izvršenju državnog proračuna pa ćete vidjeti kako su se određene stvari slagale u unutarnjem ustrojstvu onda ćete vidjeti da se isto tako i određena izvješća šalju istovremeno. Jer mene je netko uvjeravao u nekim godinama da je nemoguće da ide istovremeno Izvješće o izvršenju proračuna i Izvješće Državne revizije, a složit ćete se sa mnom da su to dva izvješća koja naprosto moraju ići zajedno. Ali zato mora sazrijeti vrijeme, ali nije razlog opravdanja niti nama koji smo bili u onoj bivšoj Vladi niti vama koji ste u sadašnjoj ili nekoj budućoj da netko prije nešto nije radio. Nitko nije ništa mislio zločesto s ovim što je sad ovo izvješće došlo. Došlo je iz ovog ili onog razloga ali naprosto se mora upozoriti zbog toga da nam se to ne dogodi sljedeće godine.
Oporba radi svoj dio posla. Mi zaključujemo raspravu o Izvješću o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH u 2011. godini i prijedlogu Godišnjeg provedbenog plana statističke aktivnosti RH u 2012. godini. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH 2011.godine. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za financije i državni proračun dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o izvršenju Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH 2011.godine". Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen sa 91 glasom za i 32 glasa suzdržana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice sa suradnicima. Samo da zamijenim papir. Hvala lijepa kolegice i kolege. U izvješću o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2011. godinu vidljivo je da se poslovanje s državnim i robnim zalihama u izvještajno godini dovijalo sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama. Propisima važećim za proračun i proračunske korisnike te odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske. Spomenutim zakonom je određeno da se strateške robne zalihe stvaraju za osiguranje osnove opskrbe i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti i neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti Republike Hrvatske, te u slučaju velikih prirodnih nepogoda, i tehničkih, tehnoloških i ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti i za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofa, humanitarne pomoći, te u slučaju sudjelovanja snaga RH u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu. Robne zalihe ne mogu se koristiti za otklanjanje poremećaja i nestabilnosti na tržištu. Nadalje, iz izvješća je vidljivo da u strukturi strateških robnih zaliha u 2011. godini najveću vrijednost čini 15 vrsta proizvoda, odnosno 98% od ukupnih zaliha i to: eurodizel gorivo 27%, šatori, vreće, poljski ležajevi, deke i posteljina 14%, meso 11%, mazut 8%, cjelodnevni suhi obrok 6%, mesne, riblje i ostale konzerve 6%. Iz ove strukture strateških robnih zaliha vidljivo je da u njima minimalan postotak čine žitarice, pšenica i kukuruz 5% ukupne vrijednosti zaliha. Razlog tome je poznat, a to je predizborno dijeljenje pšenice u aferi Đakovština. Naime, bivša je Vlada za kupovanje glasova u 2010. godini podijelila 17 800 tona pšenice seljacima kojima je ista ukradena u samoj Đakovštini i na taj način preuzela prava iz stečaja koja nikad neće ostvariti i osiromašila strukturu robnih zaliha za tadašnjih 20 milijuna kuna, a što bi po današnjim tržišnim cijenama iznosilo 40 milijuna kuna. Znači, Vlada je tada svjesno darovala pšenicu iz drugih skladišta unatoč činjenici da je u samoj Đakovštini ukradeno 2 tisuće pšenice u tadašnjoj vrijednosti od 2 milijuna kuna i 1000 tona kukuruza po tadašnjoj vrijednosti od 750 tisuća kuna. Napominjemo da je tada Vlada dodatno potrošila, 29 milijuna kuna sredstava proračunske pričuve za isplatu plaća radnika Đakovštine. Ne ulazeći u opravdanost ovih poteza bivše Vlade preostaje nam konstatirati da u bilanci robnih zaliha nedostaje znatna količina žitarica koju treba nabavit. Ravnateljstvo je u ovoj godini nabavilo 6200 tona pšenice što je tek manji dio potreba. Količine koje nedostaju su sigurno veće od količine koje su podijeljene i nestale u Đakovštini i za to je potrebno sigurno više od 50 milijuna kuna. Ovim putem ukazujemo na potrebu da Ministarstvo financija iznađe mogućnost da na pozicijama ravnateljstva za robne zalihe osigura potrebna sredstva za nabavku pšenice i kukuruza jer kad se dogodi elementarna nepogoda, pa i suša kakva je bila ove godine uzalud je dobra volja Vlade Republike Hrvatske i svih nas da se pomogne sukladno zakonu ako u skladištima nema dovoljno robe. Veseli nas činjenica da je prvi puta od kada postoji ravnateljstvo po Zakonu o strateškim robnim zalihama iz 2002. godina pšenica nabavljena na javnom natječaju sukladno Zakonu o javnoj nabavi te se na taj način dala jednaka šansa svim hrvatskim otkupljivačima žitarica iako je ravnateljstvo moglo pšenicu nabaviti na temelju odluke Vlade kao i do sada, tj. kao i kada je bio zadnji organizirani otkup 2004. godini. Nadamo se da će rasprava o izvješću za ovu godinu biti u drukčijem ozračju, s poznatom činjenicom da će Vlada Republike Hrvatske, odnosno njeno ravnateljstvo i u idućoj godini nabaviti nedostajuće količine žitarica. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Nemamo više prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. O izvješću o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2011.godinu sa financijskim pokazateljima glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Idemo naprijed po dnevnom redu. Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2011.godinu sa financijskim pokazateljima. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za 2011.godinu sa financijskim pokazateljima". Molim tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen sa 113 glasova za, 1 glasom protiv i 9 glasova suzdržanih.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo samo par riječi. Rekoh prije da je popis stanovništva valjda najvažnije statističko istraživanje koje radi DZS i ne radi ga svaki put radi ga jednom u 10 godina a možda je ovo i zadnji koji je radio jer kako stvari stoje možda budemo u buduće imali neku elektroničku priču pa budemo drugačije dobivali te podatke jer niz datih podataka već postoji. Dobro ne postoje svi. to što je gospodin Kajin rekao ono o bojlerima ili toaletima možda ne postoji u nekim bazama osim kod popisa stanovništva. Međutim javio sam se u ime kluba da izrazim nezadovoljstvo činjenicom da popis nije valjda nije radi popisa nego da bi te podatke koristili. Prošlo je godinu i pol dana od završetka popisa, a mi nemamo skoro ništa osim čini mi se broja stanovnika. Drugo nemamo. Zašto to govorim? To je između ostalog sada postalo čak i važno i jako hitno jer mi moramo imati podatke koji se tiču uzmimo kategorije nacionalnih manjina da bi mogli utvrditi postotke po gradovima, općinama i županijama. A zbog čega? Zbog lokalnih i regionalnih izbora koji nam slijede imali smo nešto sličnu temu odnosno spominjalo se kod Zakona o biračkim popisima i registru birača kao što će se spominjati kod ovih narednih zakona koji će biti uvršteni u dnevni red, to je Zakon o izboru župana, gradonačelnika i načelnika i predstavničkih tijela kao i samoupravi koji nam slijede sada. Jer ne bi bilo dobro da uđemo a ući ćemo očito u onaj period 6 mjeseci prije izbora kada nekakva praksa europskih zemalja nalaže da se ne dira u nekakvo izborno zakonodavstvo ili materiju koja to regulira. Zato je veoma važno da državni zavod uloži dodatne napore da obradi barem onaj dio koji je vezan za ove dalje stvari između ostalog ovo što sam spomenuo. Ne mislim s time reći da su oni krivi što nisu to učinili ali je netko kriv. Naravno uvijek je kriva vlast to je tako bilo. Koliko je meni poznato oni su imali osigurana sredstva u proračunu i prošli puta ali nisu mogli zaposliti dodatne ljude iz onog razloga što je na snazi zabrana zapošljavanja u državnim tijelima i institucijama. Zapravo sami sebi vežemo ruke i radimo … oko toga. Koliko znate i sami ja sam isto pratio zapravo iz medija oni su tek neki dan zaposlili nekih 400-injak ljudi koji su se uhvatili s tim tonama papira koje su negdje pohranjene čini mi se u Karlovcu ili tamo negdje Jastrebarskom, da u Jastrebarskom. S time što se mene tiče poznajući njihovu metodologiju rada odnosno i to malo prije smo usvajali njihovo izvješće i plan rada zapravo oni kontinuirano imaju svoj program koji izvršavaju i koji rade plan statističkih tih istraživanja. Tako da za ovo što je popis stanovništva je potrebne što bi rekli nove snage koje se moraju angažirati što i sami svjedoci ste bili da su angažirani popisivači, kontrolori i sva ta ekipa koja je to odradila kao što je sada pored njihovih službenika su angažirani dodatno službenici koji moraju sve to skupa unesti u elektroničke u računare da bi se to moglo poslije obraditi. Zato evo sa strane kluba SDP-a apel da ne izričemo naredbe kroz Sabor ali da ne bude ova kritika koja je bila kod izvješća i kod plana da se ne ponovi sa ovim obradom podataka jer mislim da je sada vrijeme ako imaju kakvih eventualno problema ili nešto da kažu kako stvari stoje jer rokovi idu. Imamo još svega dva praktično mjeseca da ti rezultati ugledaju svjetlo dana jer kako rekoh oni su nužno potrebni za ovaj dio vezan za izbor ljudi po ključu po ustavnom Zakonu o nacionalnim manjinama. Sa strane kluba SDP-a ćemo prihvatiti ovo izvješće.
Hvala lijepo klubu SDP-a i poštovanom zastupniku Zlatku Komadini. Pozivamo klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovanu Sonju König.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Pridružujemo se apelu vama gospodine Komadina i klubu HNS-a ali želimo reći nešto malo i o možda i o povijesti prikupljanja statističkih podataka. Evo za par dana 31.listopada navršit će se 155 godina od prvog općeg popisa stanovništva u Habsburškoj monarhiji. Do 1857.godine naime na našem području ali i drugdje statistika stanovništva kao najstarija grana statistike bila je ograničena na prikupljanje demokratskih podataka u svrhu fiskalnih ili vojnih obavijesti. Popisi su rađeni u svrhu utvrđivanja obveze najčešće poreznih prema kralju, crkvi, komori, feudalcima ili nekim trećim. Dok je npr. cilj tzv. Jozefinskog popisa iz 1787.godine bio evidentiranje stanovništva sposobnog za vojsku. Tek se uputama popisa iz 1857.godine ističe da citiram "opći popis ima zadaću saznati izložiti i pregledno predočiti odnose stanja stanovništva zemlje". To po našem mišljenju i treba i je biti cilj popisa stanovništva, a oni su i neiscrpno vrelo podataka za znanstvenike različitih znanstvenih područja. U njima se mogu iščitati ne samo demografski podaci već i mnoštvo drugih istraživačima društvenog i humanističkog smjera zanimljivih podataka. Osim općih podataka o broju, gustoći stanovnika, gustoći naseljenosti, etničkom, nacionalnom i vjerskom sastavu stanovništva iz njih doznajemo i stupanj pismenosti veličinu kuća ali i statističke podatke o dobi stanovnika, gospodarskoj i kulturnoj razvijenosti određenog područja i naravno još mnogo, mnogo toga. Iz njih se iščitavaju i demografska kretanja stanovništva odnos rođenih i umrlih, broj radno sposobnih, a jasno odnos muško-ženskog stanovništva. Rezultati popisa stanovništva iz 2011. pokazat će nastavljaju li se u Hrvatskoj trendovi iz 2001. godine koji su što se tiče obrazovne i demografske strukture poražavajući i zabrinjavajući za svaku zemlju. Svjesni smo da je pred DZS ogroman i zahtjevan posao i da je građa koju je potrebno obraditi smještena na više od 2500 dužnih metara polica i teži više od 80 tona i da samo osnovnih popisa obrazaca koje treba obraditi ima oko 7 milijuna, ali ipak s nestrpljenjem očekujemo da rezultati popisa napokon budu objavljeni. Svjesni smo i materijalnih i administrativnih ograničenja, a s nevjericom smo pratili objavu i rezultate natječaja za djelatnike na tom projektu. Naime mediji su prenijeli, pazite ovo, da je državni statistički ured zaprimio 389 prijava nezaposlenih osoba koje ispunjavaju natječajne uvjete, odnosno 7 manje no što je oglasom traženo. Statistički podaci koji donose popis stanovništva egzaktni su i kao takvi nepresušni izvor podataka i problemskih pitanja. Ali ono što je za politiku najvažnije je što sa svim tim podacima činiti, što s analizama koje pokazuju određeni trendovi raditi. Pravo pitanje koje trebamo postaviti je ne kada će rezultati popisa stanovništva biti gotovi iako vjerujemo ministru Bauku koji je danas rekao da će uskoro, vjerojatno u prosincu ove godine ugledati svjetlo dana, već je pitanje što ćemo mi kao političari s njima napraviti, kako ćemo mi na rezultate reagirati. Mi u HNS-u nadamo se da ćemo znati dati odgovor na to pitanje i zato u očekivanju što skorijeg konačnog rezultata prihvaćamo izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim za popis stanovništva Republike Hrvatske u 2011.godini. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ovime smo iscrpili listu prijavljenih klubova i zastupnika za raspravu po ovoj temi, o Izvješću o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim u 2011. godini za popis stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011.godine. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za glasovanje. Izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim u 2011.godini za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH 2011.godine. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za financije i državni proračun dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o obavljenim poslovima i sredstvima utrošenim u 2011.godini za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH 2011.godine". Molim da se izjasnimo tko je za prijedlog zaključka? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova 111 za, 2 glasa protiv i 10 glasova suzdržanih.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici Hrvatskog sabora. Prije svega želio bih vam prenijeti pozdrave gospodina Zlatka Mateše koji je kao član izvršnog odbora europskih olimpijskih odbora boraveći u Andori imao određenih srčanih problema i zbog njih je 29. prošlog mjeseca morao u Barceloni biti podvrgnut operativnom zahvatu. On je ovog trenutka u Zagrebu, dobro se osjeća i fizički će biti prisutan na izbornoj sjednici skupštine Hrvatskog olimpijskog odbora 12. studenog kao jedini predsjednički kandidat. Nadam se da će u budućnosti naravno on pred vas izlagati ovo izvješće. Materijal koji ste dobili i koji imate kod sebe možete promatrati kroz dva aspekta, kroz programsko i kroz financijsko. Promatrajući ga sa programskog aspekta konstatiramo da Hrvatski olimpijski odbor ima 85 članica, od toga 38 olimpijskih, 32 neolimpijska sportska saveza, 2 pridružena, 13 udruga i ustanova te 20 županijskih sportskih zajednica i Grad Zagreb. Tijekom 2011.godine naši su sportaši osvojili 415 medalja na svjetskim i europskim prvenstvima, svjetskim europskim kupovima i na natjecanjima mlađih dobnih kategorija. U istom vremenu bilo je 326 plasmana od 4. do 8. mjesta. Prema zakonu o sportu Hrvatski olimpijski odbor izdaje javni dokument koji se zove kategorizacija sportaša. Tijekom 2011.godine Hrvatski olimpijski odbor izdao ih je 3614. Hrvatski olimpijski odbor brine i o sportu na lokalnoj razini kroz niz razvojnih programa, ja ću spomenuti neke, od sportske škole do olimpijskih igra, aktivne zajednice, olimpijski festival dječjih vrtića kao izvorni program Hrvatskog olimpijskog odbora u kojem je u 43 grada sudjelovalo 365 dječjih vrtića sa 13 899 sudionika, to znači djece. Potom imamo zajedničke programe sa Hrvatskom lutrijom, akciju Hrvatski olimpijski dan u kome je prema pisanim izvješćima diljem Hrvatske sudjelovalo 68000 građana i Međunarodni olimpijski dan u kojem je po prvi puta sudjelovalo 500 djece iz Zagreba i Samobora. Tijekom 2011.godine hrvatski sportaši su sudjelovali na niz višesportskih priredbi kao što su zimska univerzijada, zimski i ljetni europski olimpijski festival mladeži, ljetna univerzijada. Bavili smo se naravno i pred olimpijskom godinom kao najvažnijim projektom koji je slijedio godinu poslije u kome je sudjelovalo 79 sportaša, od toga 33 evidentnih, 30 potencijalnih A i 16 potencijalnih B. Isto smo tako bili u drugoj godini projekta zimskih olimpijskih igara … u kome je sudjelovao 21 sportaš i vodile su se pripreme za olimpijske igre mladih koje su bile početkom 2012.godine. Ono sa čime smo posebno zadovoljni, rekao bih i ponosni je pet razvojnih programa za sportaše, od kojih prvi započinje već od 12.godine sportaševe dobi. To je program 1 ili program potpore sportašima mlađih dobnih kategorija u kojem je sudjelovalo 90 sportaša u 28 sportova, individualni program posebne skrbi o mladima u kojem je sudjelovalo 87 sportaša u individualnim sportovima i 55 u ekipnim sportovima. Program kvalitetnih sportaša u kojem je sudjelovalo njih 58 u 14 sportova, program potpore sportašima u pred olimpijskom razvojnom programu sa 8 sportaša i Program potpore sportašima u ekipnim sportovima u predolimpijskom kvalifikacijskom ciklusu sa 44 sportaša. Ukupno 342 sportaša, ako pribrojimo i ove olimpijske kandidate 79, dakle preko 420 i ono što posebno valja istaknuti da svi sportaši sa današnje perspektive kada su sudjelovali na Olimpijskim igrama su barem u jednom dijelu svoje sportske karijere bili u jednom od razvojnih programa HOO-a. Bavimo se naravno i strukom i trenerima. HOO ima 5 razvojnih programa za trenere vrhunski u kojemu je participiralo 16 trenera, zatim treneri za razvoj ekipnog sporta njih dva, kvalitetnih trenera bilo je 27, trenera mlađih dobnih kategorija 22 i trenera za razvoj pojedinog sporta 10, ukupno 77. I zajedno sa sportašima želim naglasiti da je 600 osoba bilo u kontinuitetu u funkciji HOO-a kroz različite vidove financiranja i praćenja njegovih programskih aktivnosti. Bavimo se svakodnevnim zajedničkim programskim zadaćama kao što su to opći poslovi, informatizacija, marketing, informiranje, izdavaštvo, olimpijska solidarnost, a posebno smo sretni što smo naišli na razumijevanje Ministarstva obrane RH sa kojim imamo sporazum i koje je zaposlilo 21 sportaša kao djelatnu vojnu osobu. Od tog 21 sportaša koji su bili djelatne vojne osobe njih 14 je sudjelovalo na Olimpijskim igrama. U HOO-u ima 58 zaposlenika, 3 magistra znanosti, 25 osoba sa visokom stručnom spremom što znači da je gotovo 50% zaposlenih visoko obrazovanih. Ono što također posebno želim istaknuti da poslovanje HOO-a kontrolira čitav niz kontrolnih mehanizama kao što je Nadzorni odbor, Unutarnja revizija, Komercijalna revizija, Državna revizija i na koncu Sabor RH s time da napominjem da su nalazi Komercijalne revizije i Državne revizije bezuvjetni. To znači da za svoje poslovanje imaju najbolju moguću ocjenu. Financijsko poslovanje HOO-a govori da su naši prihodi iznosili 125,3 milijuna kuna, da su naši rashodi iznosili 120,2 milijuna kuna i to u financijskom rezultatu govori da smo imali 5 milijuna više prihoda nego rashoda. Obzirom da smo u 2011. godini iz 2010. prenijeli 11,3 milijuna kuna viška imali smo tijekom 2011. godine 16,4 milijuna kuna viška sredstava koje smo rasporedili na obaveze koje su iznosile 1,7 milijuna kuna tijekom 2011. godine, potom angažirana sredstva 5,7 milijuna kuna one se odnose na akontacije i avanse namijenjene pripremama i smještaju za Olimpijske igre u Londonu i povećanje temeljnog kapitala za Sportsku televiziju za 1,5 milijuna kuna. Tako da je stvarni višak bio 8 milijuna 19 tisuća 959 kuna, a taj navedeni višak prihoda HOO će odlukom skupštine 27.12.2011. godine potrošiti za programske obaveze 2012. godine u skladu sa programom i proračunom HOO-a. U daljnjem tijeku izvješća možete vidjeti tablice iz kojih se vidi koliko je novaca svaka članica HOO-a dobila iz redovnih izvora financiranja, ali i ovih razvojnih programa. Na str. 52. govorimo o Hrvatskoj olimpijskoj akademiji kojoj je osnivač HOO koja se bavi izobrazbom sudaca međunarodne kategorije, tečajevima, seminarima i savjetovanjima, međunarodnim stručnim skupovima a u zaključku da je Hrvatska olimpijska akademija tijekom 2011. godine realizirala 165 programskih akcija u čije su programske sadržaje bili uključeni 8 tisuća 355 osoba. I na kraju Sportska televizija, dakle temeljem naputaka Konferencije Međunarodnog olimpijskog odbora u Danskoj koja je preporučila razvoj digitalnih i tv medija temeljem propalih pokušaja da se sa HRT-om pokrene sportski ili 3. kanal otvoren je natječaj za dobivanje koncesije specijaliziranog sportskog kanala i uz činjenicu da nije bilo dovoljno domaćeg sporta na televiziji, nekih sportova po 15-ak godina, HOO je kao prvi u tom trenutku i jedini HOO bio osnivač i jedini vlasnik Sportske televizije koja evo i danas funkcionira. Ona je počela sa svojim emitiranjem 4. travnja 2011. godine i zaista je u funkciji promocije sporta, ne samo u Hrvatskoj nego sporta uopće. Evo, ja vam se zahvaljujem na pažnji. Nadam se da nisam bio predug.
Hvala i vama poštovani tajniče HOO-a. Da li izvjestitelji radnih tijela žele uzeti učešće u raspravi? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Idemo raspravljati po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je HDZ i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine tajniče pa dozvolite mi prije rasprave da uputim dobre želje kolegi Mateši za brzi oporavak i da se brzo nađe opet u sedlu Olimpijskog odbora. Žao mi je što nema ministra ovdje jer ovo je izvješće gdje je možda prilika da progovorimo o onim lijepim stranama u sportu jer nije sport samo kad se piše u crnim kronikama. Mislim da sportski uspjesi hrvatskih sportaša svima raznježe i dušu i srce i svi se tome veselimo i svi u principu kroz te sportske uspjehe vidimo da je sport ipak nešto lijepo, nešto krasno. Na kraju krajeva i prijateljstva koja se steknu kroz sport su nešto što je trajno i što je dobro i zato o sportu kroz ovo izvješće treba govoriti s druge strane medalje kao o nečem plemenitom i o nečem dobrom. Međutim, kad govorim o ovom izvješću ja bih htio istaknuti nekoliko stvari za koje smatram da ne HOO neko kako i jedinice lokalne samouprave tako i Vlada Republike Hrvatske treba dati malo više doprinosa kako kroz neke zakonodavne okvire tak isto i kroz potporu financijskih sredstava. Jer kad pogledamo financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora i prihode od 125 milijuna kuna, a istovremeno kad bi zbrojili kompletno prihode s kojima raspolažu zajednice športskih udruga ili športski savezi pojedinih gradova onda bi vidjeli koliko je to malo sredstva, a istovremeno u odnosu, zapravo koliko je to puno sredstava u odnosu na Olimpijski odbora, a pitanje je samo da li ta sredstva idu za onu što je namijenjeno, a to je razvoj prije svega mlađih dobnih kategorija i školski športskih kluba, ili se koriste za financiranje seniorskih kluba. Jer mislim da je to najveće pitanje, najveći upitnik kad govorimo o zajednici športskih udruga. Jer ono što Hrvatskoj u ovom trenutku fali kad cijeli svijet je povezao sport i gospodarstvo, kad se u sportu okreću veliki novci, kad praktički velike talente i vrsne sportaše kupuje još dok i nisi stasali oni koji imaju više novaca. Onda se postavlja jedno elementarno pitanje, kažem to nije stvar Hrvatskog olimpijskog odbora nego stvar i jedinica lokalne samoupravi i Vlade Republike Hrvatske, a to su ti tzv. športski, školski športski klubovi. Jer mi koji smo mali, da tako kažem mlađi, sjećamo se onih natjecanja srednjoškolskih i fakultetskih u Gradu Zagrebu kad je recimo na finalu košarke ili rukometa bila prepuna Kutija šibica i iz tih mase velikih sportaša su se ustvari selekcionirali oni koji su odlazili u vrhunski sport i koji su se kasnije razvija, postizali sve one sjajne rezultate koje su postizali. Međutim, ima jedno pitanje koje ja sebi postavljam već dugi niz godina i mislim da je vrijeme da se to postavi i ovom visokom Domu, a to su svi oni studenti, mladi koji završe fakultet za fizičku kulturu. Za te mlade ljude, a taj fakultet uopće nije lagan, da se razumijemo, izuzetno je težak, izuzetno je zahtjevan. Međutim, kolegice i kolege kad pogledate koliko tih mladih ljudi koji su završili taj fakultet danas naprosto stoji na burzi jer ne može dobit posao. Kažem to nije pitanje za Hrvatski olimpijski odbor, to je kad pogledamo definiciju krovna udruga, ali to je pitanje za sve nas, za Vladu, za saborske zastupnice, sve skupa i postavlja se elementarno pitanje zašto ti mladi ljudi se školuju 5 godina, zašto neću reći, grubo bi bilo reći gube vrijeme, i na kraju ne mogu uopće naći posao za ono za što su školovali. To je pitanje svima nama. I na kraju, sport i gospodarstvo. Sportski olimpijski centar Bjelolasica. Vjerojatno nedosanjan san mnogih sportaša, vjerojatno i političara, među njima sam i ja, treba pošteno reći. Definitivno ako Hrvatska može u turizmu ponuditi ovo sve skupa što može, onda može ponuditi puno i u sportskom turizmu. I Bjelolasica je sigurno mjesto gdje mnogi svjetski, ja dok sam bio predsjednik Hrvatskog košarkaškog saveza, onda je košarkaška reprezentacija se pripremala na Bjelolasici, nije hodala okolo. I svi sportaši koji su tamo došli su bili oduševljeni sa uvjetima i sa svim, na žalost nije se uspjela napraviti dvorana, nije se uspio napraviti bazen. Rekao sam grijeh i dok sam ja bio u politici, zapravo ministar da ne bi ispalo da prevaljujem na nekog drugog, ali tema za razmišljanje, tema za raspravu jer naprosto, kažem ako mnogi hrle u Hrvatsku ljetu uživati, onda mislim da imamo prostora i za sportske kampove i da smo sigurno za to prihvatljiviji i bolji nego Turska ili bilo ko drugi. I nema potrebe da naši sportaši idu niti u Sloveniju, niti u Tursku, niti bilo gdje drugdje nego naprosto prostor gdje se mogu pripremati, a kad ne bude onih komercijalnih sadržaja u onim nekakvim, da tako kažem minutama bez svijetla, onda se mogu tu pripremati i naši mladi sportaši po nekim povoljnijim uvjetima. I na kraju, za pohvalu svakako Sportska televizija, samo se iskreno nadam da će uskoro biti kvalitetniji program, a ne ovo što gledamo. I klub HDZ-a će podržati ovo izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. Žao mi je što je kolega Jovanović, ministar Jovanović otišao jer imao sam nekih pitanja, čisto kao sportaš sportašu, ne kako političar političaru. Jer mislim kad se radi o sportu da onda tu mora isto postojati nacionalni konsenzus jer sve ono što se negativno događa u sportu i na sportskim terenima je minimum u odnosu na ono lijepo što sport pruža tisućama mladih. Sutra ćemo imati, ja mislim dvije točke rasprave oko druge, nema boljeg instrumenta, doslovno instrumenta za borbu protiv ovisnosti za mlade od športa, vjerujete mi. I kolegice i kolege svi mi imao djecu u ovim ili onim godinama i naprosto ako imamo nekakav alat u rukama onda ga trebamo iskoristi. Sutra ja mislim da se prijavilo njih puno za raspravu o drogi i sutra će vjerojatno biti puno tu politiziranja. Ali ponavljam školski športski klubovi, bavljenje sa športom i tu ima negativnog da se razumijemo, doping je droga u športu i protiv nje se športske organizacije bore. Ali to je minorno u odnosu na ono koliko je toga pozitivnoga šport pruža mladim ljudima. Pruža im prije svega da shvate u tom športskom natjecanju gdje su njihove mogućnosti i da u principu u životu uvijek ide naprijed onaj koji je bolji, to je i u poslu i u svemu. Dakle, stječu jedne zdrave navike, a kroz to opterećenje tijela i svega, kroz borbu, dakle najjači instrument za borbu protiv droge, nemojmo deklaratorno pričati, nego dajmo svaku školu školski športski klub, zaposlimo 300, 400, 500 klinaca da se bave sa športom u školi. Nemojmo dozvoliti da nam školske dvorane okupiraju rekreativci od 9 sati navečer, dajmo da djeca treniraju do 11, rekreativci nek idu poslije 11. Jer nije dobro da djeca od 11 ili 12 godina imaju treningu u 11 sati navečer. Dakle, ovo je poruka prije svega nama, a ne vama iz Hrvatskog olimpijskog odbora, a vi to možete protežirati na neki drugi način. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje koje je bilo pitko, rekli ste, prijavljene su 4 replike. Prva je, prva replika i Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo gotovo smo u nekakvom sportskom terminu. Da je sada na rasporedu neka utakmica vjerujem da bi bilo više kolega u sabornici i vjerujem da bi bilo više zainteresiranih barem za navijanje ako već ne raspravu kada je riječ o sportu. Kolega Šuker dobro ste primijetili meni je žao što nema ministra Jovanovića. Naime i na odboru izrazila sam žaljenje što Hrvatski olimpijski odbor nije uspio u svojoj namjeri a to je bilo da vrhunski sportaši dobiju u našem zakonu i ono što imaju u zakonima nekih drugih zemalja u okruženju, a riječ je o pedesetak vrhunskih sportaša koji bi na taj način svi oni koji nisu osigurali svoju egzistenciju dakle a tu ne govorimo o vrhunskim sportašima odnosno nogometašima već o svima ostalima da bi na neki način bili i financijski zbrinuti jer kada se radujemo njihovim rezultatima i kada se veselimo s njihovim rezultatima mislim da smo im tada dužni to pokazati i na takav način. Kolega Šuker dobro ste rekli bit će sutra ujutro dvije teme vezane su uz ovisnost pa bih željela u tom kontekstu pohvaliti Hrvatski olimpijski odbor. Naime, oni skrbe i onima najmanjima tzv. Olimpijadom dječjih vrtića što je za svakog roditelja iznimno uzbudljivo i za svako dijete pa ću tako samo iznijeti podatak da je na Olimpijadi dječjih vrtića sudjelovalo 13899 mališana iz 365 vrtića. To su ta djeca koja se socijaliziraju i stječu neke navike već od najmanjih dana, a naravno njihovi roditelji dobrano gube živce jer već u toj dobi smatraju da njihovi mališani baš moraju biti najbolji u disciplini u kojoj se natječu. Još jedna pohvala Hrvatskom olimpijskom odboru što je naravno vezano uz olimpijski ciklus uz olimpijadu a to je da su povijesni rezultat ostvarili u financijskim pokazateljima tako da su najviše novaca uspjeli prikupiti pa evo i to je na neki način čestitka. I završit ću gospodine predsjedniče, vidim da mi je isteklo vrijeme. Željela bih samo skrenuti pozornost da se treba postaviti da se treba postaviti pitanje oko kriterija i načina financiranja odnosno izdvajanja sredstava za sve veće potrebe za čak 85 saveza ako sam u pravu, trebalo bi vidjeti može li Hrvatski olimpijski odbor ipak to sve sam. Hvala lijepo.
Sljedeća replika, ispričavam se odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Glavak kada ste digli pločicu za repliku znao sam da ćete pokrenuti ovo pitanje brige za sportaše koji su … aktivni sportaši, nažalost vrlo teško zarađuju za život iz milijun razloga. Mnogi od njih su se nažalost našli na marginama društva iz ovo ili onog razloga, nekad vrhunski sportaši međutim nemaju svi sportaši milijunske ugovore i nisu se svi sportaši kroz aktivno bavljenje sporta osigurali za cijeli život. Nažalost mnogi od njih su imali vrlo malo osim stipendije i nekakvih sitnih ugovora ništa, međutim kroz bavljenje vrhunskim sportom i to je ona jedna dodatna opasnost. I to je možda najveći problem bavljenja vrhunskim sportom u Hrvatskoj za razliku od Amerike i nekih drugih zemalja gdje je to jasno definirano da škola i sport moraju ići paralelno jedno s drugim i naprosto neki vrhunski sportaši u Americi ne mogu se baviti sportom na koledžu ako ne polažu ispite. Nažalost kod nas se događa da mnogi vrhunski sportaši zapostave školu ne završe nikakvu školu mnogima se nažalost dogodi ozljeda, mnogima dođe kraj karijere i naprosto nemaju od čega živjeti. Osvajači su olimpijskih medalja, bili su nacionalni heroji, nacija se ponosila s njima i onda u trenucima kada im treba pomoć ti ljudi ne očekuju nikakvu milostinju možda čak očekuju samo da im se da neko radno mjesto gdje mogu raditi ono što znaju jer nemaju nažalost ispunjenu zakonske zahtjeve a to je škola i u trenucima kada dođu do određene starosne dobi da dobiju mirovinu. Mnogi su dobili mirovinu na ovaj ili onaj način međutim mislim da i sportaši trebaju to dobiti i na kraju krajeve to je greška svih prethodnih vlada što nismo mogli naći politički konsenzus da riješimo problem vrhunskih sportaša. Ponavljam nisu svi imali milijunske ugovore nažalost najveći broj osvajača olimpijskih medalja i danas trofejnih sportova gdje su relativno dobri ugovori. Danas svi u košarci i u rukometu i u vaterpolu dobri ugovori za vrhunske sportaše. Nažalost prije 20 godina to su bili vrlo slabi ugovori ti igrači se danas nalaze na marginama društva.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Nada Turina Đurić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo potaknuo me gospodin Šuker kolega Šuker u svojoj diskusiji da ustvari postavim jedno pitanje i još par naznaka što sam htjela reći o diskusiji ali vidim da je rasprava nekako na zalazu općenito pa se nisam javila za diskusiju. Naime, pitanje vezano uz HOC Bjelolasica i planove upravitelja mislim da je Hrvatski olimpijski odbor taj koji je neposredno zadužen. Što će biti u vezi sa time s obzirom da znamo da kamp sportski kamp je ustvari u ovom trenutku zatvoren. Naime to je trebao biti nekakav poligon kamp za pripreme naših sportaša posebno za visinske pripreme. I u kontekstu toga me zanima da li Hrvatski olimpijski odbor inicira određene projekte vezano upravo uz olimpijske sportove gdje smo evo unatrag nekoliko sportskih ciklusa natjecanja na olimpijadama pokazali i dokazali da imamo izvrne ponajbolje sportaše na svijetu. Pa me zanima osim što smo konkretno izgradili sportske dvorane za rukomet od kojih doduše bi vjerojatno moglo ih je biti sagrađeno 30, 40 širom Hrvatske a ne 4, 5 velebnih kakve jesu, dali postoji nekakva strategija u kojem vi kao Hrvatski olimpijski odbor naprosto ističete upravo te sportove gdje smo najizvrsniji a gdje nemamo dovoljno infrastrukture kao što konkretno vaterpolo pa nemamo definitivno dovoljno kvalitetnih zatvorenih bazena u Hrvatskoj zatim streljači to pouzdano znam nemaju dovoljno mjesta za pripreme u streljanama. Imamo braću Kostelić odnosno sada samo Ivicu Kostelića mi u Hrvatskoj nemamo nijednu alpsku stazu za pripreme naših skijaša niti jednu. Osim Zagreba koji mislim da se ne može definitivno stavit u rang takvih sportskih centara koji bi to mogli … pa me zanima da li u tom smislu Hrvatski olimpijski odbor išta čini.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Pa teško je odgovorit kolegici Đurić, ona je ustvari raspravljala sa kolegom Čopom, ali dozvolite mi samo da onaj dio replike koji se odnosi na Olimpijski centar Bjelolasicu. On je olimpijski centar a nije u nadležnosti Hrvatskog olimpijskog odbora nego Ministarstvu znanosti. Dakle i tu je isto jedna priča sa sportskom dvoranom ovakvom, onakvom, sa tribinama, sa svim, iako gore treba … sportska dvorana i ništa više. Sportska dvorana za gledatelje je dole u Ogulinu gdje ima gledatelja. Tako da i tu su bile nekakve iluzije. A što se tiče ovih rukometnih dvorana da i tu jedanput zatvorimo priču, pogledajte kolegice Đurić svugdje u Europi zašto služe takve dvorane, koncepcijski i projektno su ove dvorane isto tako napravljene za odvijanje niz gospodarskih, kulturnih, koncertnih priredbi. Prema tome, onaj tko upravlja tom dvoranom bi trebao tu dvoranu napuniti, a sad što je ona napravljena i što se ne puni to je drugi par cipela. Ali trebate otići u svijet i vidjeti, bilo gdje u Europi vidjeti kako te dvorane, kako funkcioniraju, što u jednom Zurichu takva dvorana znači, ista ovakva dvorana kao u Zagrebu. Sve kulturne, gospodarske priredbe veće ako danas pjeva Pavarotti za dva dana igraju tamo hokejaši i te dvorane sportske mogu biti jedino isplative ne takav način, na nikoji drugi načini. Odite u Ameriku pa ćete vidjet, danas se igra hokej, sutra se igra košarka, preksutra je nekakav koncert. Jedino objekti mogu biti iskorišteni na takav način. Ako zagrebačka arena otvori vrata za jedan megaprojekt jedanput u 15 dana normalna stvar da je ona neisplativa. Ista priča je i sa Varaždinskom dvoranom, a o splitskoj da ne govorim. Osječka i porečka su druga priča, one se koriste u svakodnevno obavljanje nastave, zato imaju jednu sasvim drugačiju priču. Ali kažem, i te naše sportske dvorane da se koriste za ono za što su i kako su koncipirane, namijenjene, ne bi imale problema jer kažem sigurno da u zagrebu ima niz, počevši od kongresnog turizma. Ja ću vam reći samo da sam bio u prilici kad je bila 10-godišnjica utakmice Cataluna-Hrvatska u Barceloni da je u sportskoj dvorani gdje smo mi igrali utakmicu sa Catalunom pred 25000 ljudi, dan prije toga bio kongresor talijan … 10 tisuća ljudi.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Vladimir Bilek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Šuker, rekli ste što se tiče Bjelolasice kao jedan nedosanjani san. Ja mislim da dijelimo mišljenje ovdje, tj. da mogu reći u ime svih da stvarno iskreno nam je svima žao što se to desilo što se desilo tamo u našem olimpijskom centru, međutim možemo ustvrditi da je Bjelolasica konstantno primala velika sredstva iz državne blagajne i konstantno su radili sa minusom, znači nikad nije postiglo. Ovaj dio mogu razumjeti u ovom dijelu kod nedostatka snijega itd., ja sam osobno tamo često puta bio. Međutim imamo i druga središta u Republici Hrvatskoj, evo da spomenem naše daruvarske toplice recimo kao jednu od mogućnosti gdje konstantno pokušavamo privući i pripreme sportaša i sve ostalo, a mislim da bi se tu stvarno sredstva trebala malo proširiti i decentralizirati, ne samo da se ide u ovakve velike centre nego baš nam je budućnost recimo pogotovo u kontinentalnom dijelu ne samo kroz kontinentalni turizam nego prije svega kroz zdravstveni, rekreacijski i naravno prije svega sportski turizam pa se nadam da ćemo uskoro imati i pripreme naših sportaša u našem kontinentalnom dijelu Republike Hrvatske, ne da nam svi odlaze u Sloveniju ili negdje drugdje na pripreme, a resora stvarno imamo dovoljno.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Prije nego što počnem s replikom prije svega želim izraziti želje za brzo ozdravljenje gospodina Mateše da nam se vrati u Hrvatsku. Naime kolega Šuker, svaki put kad raspravljamo o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora uvijek potežemo iste teme, dakle ono kako riješiti problem, nije problem nego zaslužni sportaši kako ih nagraditi, kako učiniti to da i nakon karijere, svjetske karijere u kojoj su osvjetlali obraz Hrvatske bili naš ponos i dika, da budu adekvatno i da kažem materijalno osigurani i nagrađeni. O Bjelolasici ne bih govorio, zapravo u većem dijelu vašeg izlaganja se potpuno slažem s vama i zaista bi morali kao što ste već sami rekli, već jedanput dogovoriti se, napraviti jedan politički i svaki drugi konsenzus da i u Hrvatskoj imamo Bjelolasicu ili pak kako je rekao kolega Daruvar ili neke druge destinacije kako bi sportaši mogli dolazit na kompletne pripreme. Dakle kažem kompletne ili cjelovite, to se podrazumijeva. Recimo mene uvijek boli kada vidimo da su naši nogometaši otišli, reprezentacija u Čatež, u Sloveniju na pripreme. Pa zar baš, klima je ista, podneblje isto, ne znam što to Čatež pruža više nego što bi pružile daruvarske toplice ili nekakav naš Bizovac. Evo bili su u Osijeku pa su odlično igrali, bili su toliko nadareni i motivirani da je to bilo fantazija. Nogometaši, govorim o reprezentaciji protiv Walesa. A što se tiče skijaških staza pa jasno je da mi ne možemo, naša najveće planina je 1650m gospođo Turina, to znate, vi se skijate na Platku, ali ne može se jedan Kostelić postići vrhunsku formu na Platku ili na Sljemenu itd. Zna se zašto se odlazi u bijeli svijet na 3000m visine, 2500, gdje su tamo drugačije staze, drugačiji uvjeti. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. I peta replika, poštovana zastupnica Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pa evo pri kraju današnjega dana imamo zaistinu jedno izvješće pred nama koje ja mislim svi se ovdje možemo složit apsolutno za pohvaliti i ja mislim da nema ovdje osobe koja se ne ponosi radom i trudom i rezultatima koje postižu naši sportaši i mogu se djelomično složit s kolegom Šukerom kad govori o školskom sportu. Školski sport jest nešto o čemu mi moramo jako razmišljat, nešto što nije zaživjelo i nešto što se ne provodi u Republici Hrvatskoj i činjenica je da je to najbolja prevencija ovisnosti, bilo koje vrste ovisnosti i apsolutno se s vama slažem, ali je problem u RH što vam se dešava da zapravo ista djeca igraju za klubove i za škole. I tu je problem. Dakle, mi nismo omasovili sport, mi nismo uveli novu djecu nego zapravo ista identična djeca se bave sportom u klubu kao i u školi, igraju zapravo za školu. Dakle, moramo naći načina da zapravo sustav prepozna kako uvesti djecu koja ne igraju u klubovima da bi nam se djeca bavila sportom. Jer to je naš problem. Bilo je govora ovdje i o dječjim vrtićima, ono što vam ja moram nekako prigovoriti je činjenica da je to zaista super projekt, znači Olimpijada dječjih vrtića je fenomenalan projekt, ali ona staje na razini županija. Dakle, vi to podržavate to je činjenica ali meni fali onaj završni dio, a to je da se to dovede nakon što se dakle održi prvenstveno na županijskoj razini da se to dovede do državne razine. Ja znam da to nešto košta, ali je činjenica da na taj način populariziramo sport kod onih najmanjih dobnih skupina, a to su naša djeca u vrtićima. I mislim da biste tu morali pronaći načina da dignete još za jednu stepenicu sa županijskih na državnu razinu. Hvala.
Hvala i vama poštovana zastupnice. I odgovor na repliku poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Pa uvažena kolegice tu se slažemo u potpunosti svi kad su djeca u pitanju da tu nema političke opcije nego naprosto se slažemo. Međutim, kad govorimo o športu u školama i školskim sportskim društvima onda tu masovnost počinje od toga da za nekakve prigodne datume u nekom gradu ide prvo natjecanje među razredima i među određenim godištima i onda dobivate tu masovnost. I onda iz te masovnosti ljudi koji imaju oko za sportaše izvlače one koji su najbolji, uvlače ih u nekakav trenažni proces, radi se reprezentacija škole pa se rade onda nekakva dodatna natjecanja i od tih klinaca koji tako se bave sportom jedan dio njih i boljih i lošijih završi u športskom klubu u nekakvom omladinskom pogonu. I to je smisao toga. I budite uvjereni kad bi za dan grada bilo finale što ja znam točno se zna koji sportovi su za određene dobne granice da bi to klincima bila sjajna stvar jedan dan finale među razredima u jednoj školi, a za tjedan dana recimo finale među školama ako je više škola. Ja sam namjerno spomenuo srednjoškolsko prvenstvo Grada Zagreba, nekada u Kutiju šibica niste mogli ući kad je bilo finale u košarci, u rukometu naprosto je bilo prepuno. I to je bio pravi školski šport i vjerujte da u finalnim utakmicama, ja govorim o košarci, nije igrao praktički nijedan prvoligaški igrač. Igrali su zagrebački hakleri i mi okolo Zagreba kaj smo bili i igrali smo zato naprosto jer oni nisu mogli sudjelovati u tim natjecanjima jer su subotom imali proces u svom klubu i praktički igrali su ovim drugi. Međutim, ono što je stvarni problem to je da su neki ravnatelji škola privatizirali školske športske dvorane. I to je istina i tu istinu trebamo naprosto reći. Ja sam … [[Govornik se ne razumije.]] moja su djeca danas veća, ali su me strave spopadale kad sam po sina išao u 11, pola 12 navečer s treninga. Ima roditelja koji nisu imali auto i koji su onako djecu mokru u pola 12 po zimi vukli po 15, 20 minuta doma. I to je ono što nije dobro. Dakle, i zato mi je žao što nije bilo ministra ovdje. Ne zbog toga da mu prigovaram nego da mu dam podršku da to zajedno napravimo bez obzira što su športske dvorane u nadležnosti jedinica lokalne samouprave ali ima neke stvari ako se ne mogu napraviti dolje, onda mi moramo lupiti odozgora za dobro zbog ove teme o kojoj ćemo sutra raspravljati. Upravo zbog toga.
Oporba je potrebna u demokraciji apsolutno. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu po klubovima. Prelazimo na raspravu u trajanju od 10 minuta. Za raspravu se prijavio poštovani zastupnik Zlatko Komadina. Izvolite.
Pa evo par riječi ipak i ja sam nešto se bavio sportom a bavio sam se i ponekim drugim djelatnostima oko sporta jel' pa bih par riječi rekao na bazi onoga što sam vidio da se događa ponukale su me ove rasprave o Olimpijskom centru Bjelolasica i još neke teme. Jedan moj apel prvo za Olimpijski centar Bjelolasica. Ne ulazim i naravno da je on lijep i ja sam tamo bio i boravio i mnogi su bili i boravili makar o njemu ima puno dubioza i dvojbi da li ga je uopće tamo trebalo graditi. To vjerujem da znate mnogi s obzirom na klimatsku situaciju jer su se mnogi tamo nadali nekom snijegu kojeg nikada biti tamo neće jer je to otvoreno prema jugu, to klimatski tamo se zna. Ali kad je već tako sad je nažalost još izgorjelo jel' onaj glavni objekt. Događa se nešto što bih apelirao na vas iz Olimpijskog odbora, a to je da sudbinu ako propada taj objekt i tamo taj dio firme da ne mora to vezati se i propadati ono što ne mora propadati, a to je hotel Jastreb u Begovom razdolju koji također spada pod Olimpijski odbor. Naime, taj hotel posluje pozitivno i odnosno bi mogao poslovati da ne dijeli sudbinu cijele te pravne osobe. I sad jednostavno je moj apel da ga se pravno izdvoji kao pravni subjekt on može poslovati, pogotovo zato jer se nalazi u jednom malom mjestu općini Mrkopalj koja je inače skromna općina u još skromnijem Gorskom Kotaru u smislu populacije i uopće uvjeta življenja. Tako da je tamo svako radno mjesto stvarno više nego potrebno. A što se tiče pripreme sportaša naravno da svatko hvali svoj kraj. Hrvatska je prepuna krasnih mjesta bilo gdje od Slavonije, Međimurja, Dalmacije ali naravno ja ću sad spomenuti malo Gorski Kotar upravo koji sam maloprije spomenuo. Gorski kotar je prirodna sredina šumsko jedna od najvećih, ako ne i zeleno srce Hrvatske. U Gorskom kotaru su najviše naseljeno mjesto u Hrvatskoj su Delnice, najviše naseljeno naselje je upravo Begovo razdolje u općini Mrkopalj. To su na najvišim nadmorskim visinama. Zašto to govorim? Upravo zbog priprema sportaša i sjećam se da smo mi kao i županija, ali i uz suradnju dijelom nažalost ne preveliku sa državnim institucijama uložili s općinama puno sredstava upravo u sportske objekte i u podizanje sportske infrastrukture kako bi stvorili uvjete za izletnički, rekreativni turizam pa i za pripreme sportaša. Jer taj kraj je idealan zbog klimatske priče i zbog zraka, da li zimi, da li ljeti, tako da su tamo i renovirane i dvorane i napravljene i ledene dvorane, i kapaciteti poslije, i smještaj od strane privatnih poduzetnika itd. Tako da bi apelirao da naši sportaši u tom dijelu korite te resurse. Osobno mislim na naš sport u ovoj gospodarskoj situaciji, treba poprilično reamaterizirati, da tako kažem. Naime, treba pokloniti pažnju radu s omladinskim pogodnima, sa školama sportova, sa školskim sportskim savezima, sustavima omasoviti, a profesionalni dio priče pustiti, ono što se kaže, tržištu. Jer mi sada imamo situaciju da javni sektor praktično brine o profesionalnim klubovima, imali ste zadnju situaciju sa Hajdukom, pa ste imali prilike to vidjeti, kako to izgleda, kako će to završiti otom, otom potom. U redu je da objekte, o objektima brine javni sektor, većinom su to gradski stadion itd. što u onom slučaju baš i nije slučaj, čini mi se koji sam prije spomenuo, u Splitu to ja mislim da nije tako. Što se arena tiče, ja moram priznat po mom sudu izgradnja arena u Hrvatskoj, pa ajde reću zločin, bez obzira što slušam vašu diskusiji. Da li Hrvatskoj treba jedna arena i to ako? Mislim u Hrvatskoj izgraditi u Splitu, u Zagrebu, u Osijeku di je ono još bilo objekte koje sami znate da jedna Hrvatska od 4,5 milijuna s ovim gospodarstvom i sa tim tržištem, ajmo reći i sa tim konzumom gledatelja bilo koje manifestacije, da li koncerta, da li sportske, jedanput će se napuniti, ili 5 puta, 10, 15 tisuća ljudi. Mislim da ta megalomanija u jednoj siromašnoj državi nam uopće nije trebala, ni za bilo kakvo rukometno prvenstvo koje je trajalo koliko je trajalo i iza toga imamo sad sudske sporove sa privatnim partnerima jel tako koji traže svoja potraživanja s obzirom na te ugovore o javno-privatnom partnerstvu kako su građeni tu objekti. No, sad je tu, šta je tu, sad ih treba pokušati puniti. Jer gledajte vi u okruženju imate, ne samo, imate Beč, imate Budimpeštu, imate Talijanske gradove, razne manifestacije, koncerti, pa ljudi šta je problem otić par, sto kilometara, mislim puniti hrvatske dvorane 365 dana u godini, ja ne znam tko, koji će to uspjeti napraviti. Evo, s moje strane toliko, pa zato nisam htio u ime kluba gospodine predsjedniče, jer ovo je više rasprava naravi, pojedinačna.
Mi smo htjeli da predstavljaš klub SDP-a. A na ovu raspravu imam prijavljena replika poštovanog zastupnika Srđana Gjurkovića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, slažem se sa kolegom Komadinom vezano za arene, vezano za stanje u sportu, klubova, ubiti financiranje od javnog sektora. Imao s jedne strane izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora koje je izuzetne rezultate učinio, odnosno pomogao da naši sportaši naprave vrhunske rezultate, gledajući kolika smo zemlja, kakve imamo uvijete i zaista je to apsolutno za pohvalu. Međutim, ono što je ključno, pa bih se nadovezao i replicirao kolegi Komadini, da imamo problem sa sportovima gdje zaista u ovom trenutku je pitanje da li oni mogu uopće, odnosno sportaši, odnosno određeni klubovi završiti svoja natjecanja u ovoj sezoni u ovoj godini s obzirom na kakva je situacija u sportu. S druge strane imamo situaciju da nemamo dovoljno dvorana da bi djeca mogla školski sport, pa onda govorimo o kadetima, juniorima, onim mlađim kategorijama uopće mogli trenirat, a onda se moram nadovezat da mi i u Splitu, kako svi spominju naravno krajeve i gradove odakle dolaze, mi u Splitu imamo situaciju da zbog rekreativnog sporta mlađi nemaju mogućnost u javnoj ustanovi i sportskim objektima trenirati. Kako bi javna ustanova mogla imati prihode, jel ovi plaćaju za razliku od djece koja nisu u mogućnosti, odnosno školski sportovi to ne mogu zbog toga što dvorane isto tako, kako je govorio i gospodin Šuker, kolega, ravnatelj dobrim dijelom to privatiziraju. Prema tome, jako je puno posla i za Hrvatski olimpijski odbor da pomogne unaprijediti, da ideje i sugestije kako bi se sustav stavio na noge, doslovno i slažem se da počne se sa školskim sportom, a da amaterski sport i profesionalni sport, kako je rekao i kolega Komadina razdvojimo. To je jedan od zadaća koju isto očekujem i od Hrvatskog olimpijskog odbora da, da tu inicijativu, da postavi jer ono najbolje zna i najviše i komunicira sa svim sportskim udrugama.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih. Da li možda predstavnik Hrvatskog olimpijskog, nema potrebe. Zaključujem raspravu o programsko financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora za 2011. godinu. Glasovat ćemo kad se steknu za to uvjeti. Zaključujemo današnji rad Hrvatskog sabora u plenarnoj sjednici. Zakazujemo nastavak sutra u 9,30. Predlažem da mi odobrite do objedinimo raspravu prve i druge točke sutra, to je Izvješće o provedbi nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zloupotrebe droga u Republici Hrvatskoj za razdoblje i prijedlog nacionalne strategije za suzbijanja zlouporabe droga. Sutra bi objedinili strategiju i izvješće. Hvala vam lijepa. Vidimo se sutra. Ugodna večer. Živjeli. Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2011.godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za obitelj, mladež i sport kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2011.godinu". Molim da se izjasnimo o predloženom zaključku. Tko je za? Ima li protiv? Ima li suzdržan netko? Hvala lijepo. Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen jednoglasno sa 123 glasa za. Hvala lijepa.