Доброго ранку, шановні народні депутати і гості Верховної Ради. Прошу, будь ласка, підготуватись до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:01:50]] У залі зареєстровано 432 народних депутата України, ранкове пленарне засідання оголошую відкритим. Шановні колеги, відповідно до 25 статті Регламенту у вівторок ми маємо півгодини часу для виступів уповноважених представників депутатських фракцій зі своїми заявами, пропозиціями, оголошеннями. Я прошу, будь ласка, представників всіх фракцій записатись на виступи. Симоненко Петро Миколайович, будь ласка.
Шановні виборці, сьогодні навіть сліпий бачить, що кредити від Міжнародного валютного фонду, взяті нинішніми можновладцями та їхніми політичними подільниками не тільки обмежили політичну незалежність та суверенітет держави, а і відкрили новий етап фінансових та соціально-економічних злочинів. Під загальний шумок щодо необхідності врятування банківської системи, а насправді власних капіталів, комерційні банки після прийняття, так званих, антикризових заходів вивели за кордон вже майже 20 мільярдів. Тобто це саме ті гроші, які необхідно було спрямовувати на збереження робочих місць, виплату заробітної плати, наповнення Пенсійного фонду та Фонду зайнятості, фінансування шкіл та лікарень. І в цей же самий час за рахунок високих кредитних ставок знищуються залишки виробничого потенціалу України. Граючись на валютному курсі, знецінюючи гривню, банківські олігархи свідомо руйнують малий та середній бізнес в Україні, а разом з цим шаленими темпами свідомо зменшують і доходи громадян. І навіть цього їм замало. Вони почали вимагати надання їм надзвичайних повноважень для того, щоб без суду і слідства конфісковувати майно, яке було у заставі під взяті кредити. Тобто вже зараз комусь доводиться повертати свій автомобіль, житло, призупиняти навчання своїх дітей у вищих навчальних закладах. І це все – плата за так звані привабливі кредити. Вже сьогодні кожний п’ятий такий кредит неможливо повернути, тому що брали його на одних умовах, коли гривня була по п’ять, а віддавати треба на інших, коли гривня вже по сім, а завтра-післязавтра буде і по дев’ять. Як віддавати такі кредити, коли внаслідок масових звільнень тисячі людей опинились на вулиці? Ми, комуністи, пропонуємо терміново на законодавчому рівні затвердити наступні заходи: валютні кредити повинні розраховуватися і повертатися відповідно до офіційного курсу Нацбанку на момент підписання кредитної угоди. По-друге, у період економічної кризи заборонити банківським установам вилучати майно, яке знаходиться у заставі. І по-третє, встановити максимальну кредитну ставку у п’ять відсотків річних для підприємств вітчизняної промисловості та сільського господарства. А звертаючись сьогодні до банкірів, я хотів би ще раз вам нагадати: ваші статки повинні зростати не від спекулятивних операцій, а від того, як працюють підприємства. Шановні виборці, на жаль, але у нинішніх умовах економічної кризи ми з вами знову стали свідками, як вищі посадові особи держави займаються пустопорожньою балаканиною та самовихвалянням. Досі відсутня на державному рівні програма щодо виходу з економічної кризи. Натомість маємо лише політичне хизування. Пригадайте суботній з’їзд нашої України. При рівні довіри громадян у три відсотки Ющенко офіційно призначив себе керівником цієї партії. І здійснивши цей крок, він не лише в черговий раз порушив Конституцію, але й зухвало засвідчив, що не є Президентом усієї держави. Тобто він – главар купки націоналістичних екстремістів і де-факто, і де-юре. А для України сьогодні стало випробуванням тригодинне випробування на телеефірі, коли, так скажемо, нові знущання над народом України відбуваються. Тому вже не дивно, що усі його дії спрямовані лише на одне – тотальна бандерізація України, а на людей йому наплювати і на живих, і на мертвих. Під лицемірні заяви про збереження пам’яті предків він дає вказівки найманцям зносити пам’ятники і варварськи руйнувати монументи радянським воїнам-визволителям. Ющенко як садист топчеться сьогодні по святиням. Ми маємо типовий зразок політичної некрофілії. Хіба може влада, очолювана такою людиною, об’єднати народ?. Зрозуміло, що ні. Хіба може багатонаціональний народ об’єднати людина, яка веде неоголошену війну з найближчим сусідом, братнім народом Росії. На адресу Росії щодня лунають безпідставні звинувачення, прикриваючись новими заявами про нові загрози в Європі, на кордоні з Росією розміщується з’єднання військово-повітряних сил та протиповітряної оборони. Демонстративно витісняється з Севастополя Чорноморський флот. Він продовжує називати Росію винною у збройному конфлікті у Південній Осетії і це, не дивлячись на те, що вже сам Саакашвілі визнав, що цю бойню у Цхінвалі розпочав саме він. Така поведінка помаранчевого президента це не просто політична дурість, це пряма державна зрада. Ющенко свідомо робить усе для того, щоб Україна купувала газ по 400 доларів, щоб таким чином, наша вітчизняна промисловість лягла, а люди відмовились від опалення за рахунок такого дорого газу. Він та помаранчеві свідомо ведуть Україну до економічного банкрутства, вихід тільки в одному, Президент та його команда мають піти з політичної арени. Самі вони цього не зроблять, ми закликаємо народ допомогти нам у цьому. Україна без Ющенка та помаранчевих можлива, з ними – ні. Дякую за увагу.
Кендзьор Ярослав Михайлович, будь ласка. Кириленко В’ячеслав Анатолійович.
В’ячеслав Кириленко, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні колеги, шановні виборці, безумовно, немає жодного сенсу відповідати на ту маячню, яка щойно була виголошена із трибуни перед всім українським народом, бо маячня вона і є маячня. А ті, хто вдається до таких аргументів, нехай згадають скільки мільйонів людських життів за їхніми злочинними спинами і спокутувати цю провину Компартія буде ще сотні років, бо сама вона ніколи не покається, але присуд їй винесе український народ. Це загальне місце, я думаю, тут розсудить історія. Я хотів би сказати про інші важливі речі. От зараз, коли треба говорити про економіки і порятунок людей багато хто, в тому числі і в нашій залі говорить лише про коаліцію, а ми переконані, що треба все менше говорити про коаліцію і все більше приймати законів, які мають конкретне антикризове спрямування. Яка ситуація тепер в парламенті. Внесено 26 антикризових законопроектів, до речі, всю процедуру пройшов і готовий до ухвалення тільки той, який внесла "Наша Україна-Народна Самооборона", решта законопроектів навіть не розглядається в комітетах. Разом з тим, всі політичні керівники, майже всі, зайняті лише навколо коаліційною балаканиною. Це абсолютно непродуктивна витрата часу, оскільки парламент повинен хоча би на рівні комітетів ухвалити антикризові законопроекти і внести їх на розгляд парламентського залу. Разом з тим, розмови про різні формати коаліції продовжуються. От ми чуємо уже тиждень про те, що буде створено коаліцію Партія регіонів і "Блок Тимошенко". Зробіть, будь ласка, милість, оприлюдніть своє рішення уже для людей і, щоб ми також знали, тому що це буде означати, окрім всього іншого, в тому числі і те, що окрім діючого уряду відповідальність за стан справ в економіці на себе бере і опозиційний уряд, це буде, окрім всього іншого, означати, що відповідний перерозподіл посад чітко вкаже і людям і тим, хто представляє їхні інтереси в парламенті, що відповідальність порівну за теперішній стан справ буде розділено між двома фракціями "Блок Тимошенко" і Партія регіонів. Якщо такі повідомлення неправдиві, ми очікуємо на спростування, хоча кожна політична сила в праві ухвалювати ті рішення, які для неї є прийнятними. Тепер наступне. От зараз йдуть великі торги навколо 2010, 2015 і 2016 навіть років, дві найбільші політичні сили уже розподіляють посаду Президента на 10-й рік і на 15-й рік. Шановні колеги, треба говорити про кризу, треба говорити, що зробили для вугільної галузі, металургії, хімії, будівництва, автомобілебудування, а не ділити, хто в парламенті в 2010 році стане президентом. Та ніхто не стане! Тому що президент в Україні обирається всенародно. І тому ми, „Наша Україна”, застерігаємо всіх кандидатів в президенти, які є в цьому залі, або їхні фракції є в цьому залі, той, хто піде на те, щоби завести обрання президента в парламент, зробить злочин проти державного ладу. Тому що в 91-му році незалежна Україна відбулася значною мірою і завдяки тому, що 1 грудня, окрім референдуму, були також і всенародні вибори українського президента. І всі президенти стояли на сторожі державного суверенітету і територіальної цілісності країни. Всі три, які діяли, починаючи від 91-го року. Той, хто зараз плете змову проти інституту президента, який обирається всенародно, плете змову проти цілісності нашої країни. Той, хто уже приміряє на себе президентську тогу, яку отримає в парламенті від 300 депутатів, повинен уже починати думати про свою відповідальність за дезінтеграцію України. Це серйозні питання. І якщо вони стануть на порядок денний, то тоді нам буде не до економічної і навіть не до соціальної кризи. А тоді нам треба бути, рятувати країну. Тому що ця парламентська охлократія, яка є в парламенті тепер, тоді вже стане остаточною і системною. І тієї постаті, яка буде захищати країну в цілому, на політичній карті України просто не буде. Ми закликаємо і БЮТ, і Партію регіонів не кричати з місць, бо це нікому не допоможе, а подумати про ці серйозні речі. І щодо спікера. Я думаю, що у випадку, коли нам треба швидко спікера, то цей спікер повинен бути позакоаліційний, який об’єднає весь парламент. Така наша українська позиція. Дякую за увагу.
Литвин Володимир Михайлович, будь ласка.
Шановні колеги, 70 років тому, коли відбувся Мюнхенський зговір, Черчель на це відреагував так: із двох варіантів розвитку подій – війна і ганьба – учасники цієї змови обрали ганьбу. Дивлячись на те, що відбувається в Україні варто сказати, що українські політики, українська влада одночасно обирає два варіанти війну і ганьбу. Війну – для країни і ганьбу – для країн. У цьому зв’язку вважаю за необхідне заявити. Я і фракція не претендують на жодні преференції, не претендують на жодні посади сьогодні. Наша позиція така. Ми не крадемо перемогу. Ще раз хочу наголосити. Ми не крадемо перемогу. Для нас найкращим, найкращою оцінкою є те, що минулої неділі на виборах сільських і селищних голів наша партія отримала майже 40 відсотків місць і оце – оцінка нашої позиції. У нас існує лише одна вимога. Вимога і звернення до вас, шановні колеги. Дайте можливість працювати. Дайте можливість працювати над тим, про що ми так багато говоримо. Врешті-решт оприлюдніть свої домовленості. Врешті-решт я переконаний, що фракції можуть працювати. Хай вожді домовляються про те, що треба ще поділити. Кому відійде Ощадний банк, кому відійде Ексімбанк, хто забере Одеський припортовий завод і як ви розділите країну до 2015 року і забезпечите стабільність, як на кладовищі. А ми повинні, ми зобов’язані і я прошу, шановні колеги, не робити перерву в роботі Верховної Ради України. Говорити про проблеми чому до цього часу немає Державного бюджету. Першого грудня Державний бюджет має бути прийнятий. Чому взагалі немає розмови про Державний бюджет? Бо не хочу приймати Державний бюджет поза як людям треба сказати непрості речі. Чому їм обіцяли, що жити буде краще, а тепер треба зіткнутися із реаліями, що вони будуть жити гірше. Чому людям казали, що держава про них подбає, а тепер кинула їх напризволяще. Ми повинні заслухати звіт Національного банку. Чому відбуваються ті дії, коли неконтрольовано гроші на рефінансування передаються банкам: під які відкати, під які програми, що це дасть України? Збереження банківської системи заради збереження приватного сектору – це занадто велика розкіш для України. Ми повинні дати відповідь на запитання і послухати тут звіт, що зроблено для ліквідації наслідків повені? Чому люди не отримали те, що декларовано з центру? Чому не отримали? Правильно, розікрали. Ми повинні запитати, мабуть, суворо, що гріх красти на кладовищі. Наступне. Ми повинні сказати людям, як їм за нинішньої ситуації прожити. Коли жінка вчитель отримує пенсію 600 гривень – так життя розпорядилося, що вона залишилася одна у двохкімнатній квартирі, а їй за квартиру треба платити 550 гривень. Чому ми не розглянемо питання про житлово-комунальну сферу? Чому ми не приймемо рішення, щоб газ власного видобутку сьогодні пішов виключно на потреби житлово-комунальної сфери і за тою ціною, за якою видобувають газ із невеликим відсотком прибутку, який має отримувати той, хто господарює. Чому ці газові свердловини опинилися в приватних руках? Ми повинні дати відповідь на запитання: як вижити батькам, діти яких тяжко хворіють на церебральний параліч у місті, скажімо, Фастові, що вони не можуть доглянути цих своїх діток? А ми говоримо, хто за ким буде стояти і хто після кого буде обіймати посади. Тому наша пропозиція, шановне товариство, шановні народні депутати, зараз продовжити роботу і розглядати той антикризовий пакет законів, про який багато говорять і який ніхто у вічі не бачив. Я переконаний, ми повинні припинити розмови про технічний уряд, про технічного спікера, бо це буде означати, що ми погоджуємося на те, щоб Україна була технічна. Я переконаний, що ми сьогодні як ніколи стоїмо перед загрозою, що ми будемо говорити про Україну як державу, яка не відбулася. Народ прокляне всіх нас за такий сценарій. Дякую вам.
Герман Ганна Миколаївна. Кінах Анатолій Кирилович.
Шановні народні депутати! Шановні громадяни! Ми вимушені ставити дуже жорсткий діагноз тому, що зараз відбувається в Україні, і однозначний висновок – в Україні по всім напрямкам поглиблюється системна, соціально-економічна і суспільно-політична криза. І проблеми не в світових кризових явищах, головні проблеми і ризики – внутрі України. І, як ми не раз підкреслювали, влада перейшла межу. Замість формування умов стратегії і розвитку, проведення розумної кадрової політики, політики консолідації суспільства, урядова і президентська вертикаль уже довгий період „працюють” [[в лапках]] в режимі взаємного знищення і роблять заручниками цього протистояння практично весь український народ, економіку і державу. І цей висновок робим не тільки ми, але й вже міжнародна спільнота. Біля тижня тому в Гаазі загальновідомі світові експерти зробили дуже неприємний висновок, що в умовах кризових явищ негативні показники падіння соціально-економічних параметрів в Україні набагато гірші, чим в інших державах, і дана дуже від’ємна оцінка безсистемності, непрофесійності, несконсолідованості дій української влади. У жовтні безпрецедентне падіння обсягів виробництва, мінус 20 відсотків, рекордна в Європі інфляція – все це створює для суспільства не просто невпевненість перед завтрашнім днем, громадяни України відчувають страх перед завтрашнім днем. Дуже важливо те, що сьогодні на фоні цих показників ми не думаємо, як держава, в першу чергу я маю на увазі владу, про наше майбутнє. І сьогодні уже не просто ми тут, в Україні, але і знову ж світове співтовариство б’є тривогу: по рівню платоспроможності громадяни в Україні з 41 держави Європи займають 40-ве місце, за нами тільки Молдова. ООН б’є тривогу у зв’язку з поглибленням хвороб, які загрожують суспільству: ВІЛ-СНІД Україна по показниках займає практично в лапках „перше” місце в Європі і Центральній Азії. І по темпах захворювання на СНІД нас порівнюють з Африкою початку 80-х років. І на цьому фоні до сьогоднішнього дня ми не можемо розглянути сконсолідований пакет дій, як це роблять всі держави в світі: Німеччина, Росія, Сполучені Штати, Франція, Японія тощо, - де приймаються чіткі системні антикризові заходи як спільний результат уряд – парламент - центральний банк. Весь світ сьогодні долає проблему недопущення охолодження економіки: знижуються податки, створюються сприятливі умови доступу до кредитних ресурсів, удосконалюється система соціального захисту, робиться все, щоб захистити національні ринки, підтримати експортера. У нас – зворотній результат. У нас немає навіть в ситуації хаотичної, корумпованої валютно-курсової політики навіть натяку, підкреслюю, на спільні дії того ж Національного банку і уряду, від чого страждають всі наші громадяни. Абсолютно зірваний бюджетний процес 2009 року, а ми розуміємо, що долати кризу можна тільки високопрофесійними, сконсолідованими діями. Державний бюджет, в основі якого повинен бути розвиток, питання валютно-курсової політики, державна програма соціально-економічного розвитку, наші пріоритети, які повинні відповідати пріоритетам, в першу чергу, України, - все це відсутнє. І ця невизначеність з кожним днем поглиблює системну соціально-економічну, суспільно-політичну кризу в Україні. І ми бачимо, що даже в умовах кризи, від якої вже страждають мільйони наших співвітчизників, влада робить спробу використати кризу не для її подолання, а для проведення дешевих акцій політичного піару і спроби створити більш-менш потужні позиції на майбутніх виборах. Це цинічна політика, ми її ніколи не підтримаємо. Фракція Партії регіонів внесла свій антикризовий пакет і однозначно, если в и неспроможні виправити ситуацію, відійдіть в сторону і не мучайте український народ. Дякую за увагу.
Корж Віталій Терентійович, будь ласка. Кириленко Іван Григорович.
Шановні виборці, як це не прикро констатувати, але правда є правдою. Занадто дорого обходиться Україні і людям наша бездіяльність. І мається на увазі не лише останній місяць. Ми рік, по суті, колотилися самі і будоражили народ і країну. За вікном колосальні за масштабами проблеми, виклики, ризики, загрози і чим ми відповіли, відповідаємо? Крім вступу до СОТ і то в найбільш несприятливий період та прийняття одного антикризового закону, більше нам особливо і похвалитись нічим. Зате у чому, дійсно, декотрі з нас досягли високої майстерності – це у собачих боях на різноманітних телешоу. Для людей це було видовищно, допоки в країні і в кожному домі все було гаразд. А сьогодні це вже далеко не смішно, коли батько – металург, чи шахтар вже другий місяць без роботи, а сім’я – без засобів існування. Отже висновок тут може бути тільки один: треба негайно об’єднуватися, брати відповідальність і починати працювати. І для початок давайте зробимо те, що ми можемо зробити, лише ми і невідкладно. Перше, колапс в банківській системі очевидний, Національний банк розгублений, кредитування економіки паралізоване. А грошово-кредитну політику в нас хто визначає? Кому підзвітний Національний банк? Відповідь: Верховній Раді, а це значить, нікому в нинішніх умовах. Тому і маємо такий результат. А з чиєї легкої руки сьогодні половину банків іноземних, вони залюбки прийшли на Україну заробляти гроші і не малі. Бо за бугром кредити видаються під 3 відсотки, а у нас у 5 разів дорожче. Видавали у валюті і не в конкретні галузі, а на споживання. Що купувалося? Та ті самі ж самі автомобілі, тільки закордонного виробника. За 10 місяців їх завезли на 9 мільярдів доларів. Хіба це критичний імпорт? Сьогодні весь російський газ за 10 місяців коштував 7 мільярдів, а зараз по центу збираємо, щоб заплатити борги. Лише за останній місяць регулятором надруковано понад 40 мільярдів гривень і видано своїм улюбленим банкам за сміхотворний відсоток. І де зараз ці гігантські суми? Їх дали авіа чи суднобудівникам? Чи на організацію експорту металу або зерна? Ні. Ці величезні кошти пішли на валютний ринок і розігріли його. Скупили валюту, і де зараз вона? В обмінних пунктах – нуль, в економіці – нуль. А ігрища з курсом? Це чия політика? Хто за це повинен питати? А ми на канікулах! Саме нам потрібно негайно приймати рішення і виводити із стагнації грошово-кредитну систему країни. Для цього у нас є відповідний комітет. Давайте, колеги, негайно рішучі пропозиції. Друге, тотальна і спустошлива криза чітко засвідчила: в Україні є величезна кадрова проблема. На всіх рівнях державної вертикали вкрай потрібні люди, які у цих неймовірних умовах повинні не просто працювати, а й давати ефективний результат. Треба з кожної політичної сили делегувати кращих менеджерів у владу. Це не партії улюбленій потрібно, а державі. У нас єдиний зараз прапор – український. Нагадаю, на центральному рівні кадрове питання вирішує теж парламент. Третє, найголовніша проблема, яку негайно треба розв’язувати на всіх рівнях – це безробіття. Експерти порахували, що збільшення безробітних на один відсоток дає 6 відсотків спалаху злочинності. Потрібно дати людям роботу, можливість самим заробити на себе і прогодувати сім’ю. Скільки будемо говорити за нашу дозвільну систему? Та вона в нас не дозвільна, а заборонна. Десять років розмов, а апарат все зростає. За кожен папірець гроші, гроші, гроші. Та врешті-решт, від кого це залежить? У нас же є відповідний комітет, де рішення. потрібно максимально спростити дозвільну систему, дати можливість людям швидко зареєструвати свою справу і працювати на себе і сім’ю. Четверте. Сьогодні, практично, паралізовані усі світові ринки і найбільше аграрний. Мінеральні добрива, потужним виробником і експортером яких є Україна, не реалізуються. Навіть нефахівці розуміють, що може повторитися голодний 2007 рік, врожаю у світі не буде, а це значить, що наша валюта, наше золото – це хліб. АПК – єдина галузь в країні, яка дає чистий прибуток державі у вигляді валютних надходжень. Тому, якщо є можливість допомоги аграріям, ми зобов’язані у першу чергу саме їм і допомогти. П’яте – Державний бюджет. Абсолютно зрозуміло, що популістські розмови про те, що наступного року ми можемо на 35 відсотків підняти заробітну плату – це абсурд. Не до жиру. Ми пропонуємо профільним комітетам разом з урядом, з міністерствами ретельно відпрацювати прогноз соціально-економічних показників на наступний рік і бюджет без популізму. Дати людям реальне, хоча б зберегти те, що було у цьому році. І останнє. В умовах кризи особливої актуальності об’єктивно набуло питання наших пільг та утримання Верховної Ради. Тож давайте без зайвої політичної тріскотні приймемо, нарешті, відповідний закон. На третину пропонується скоротити видатки на себе улюблених. Таким чином ми зекономимо у Держбюджеті 180 мільйонів гривень. Ці кошти окремою стрічкою туди, де беззахисні прошарки українського суспільства. Всього ж.
Завершуйте, будь ласка, Іване Григоровичу.
Всього ж підготовлено до розгляду понад 50 антикризових проектів як депутатських, так і урядових. По-розумному, колеги, це тиждень роботи. Давайте ж його не згаємо котрий раз! Дякую за увагу.
Шановні колеги, вчора відбулася нарада керівників усіх парламентських фракцій. Зараз ми чули уповноважених представників з заявами і пропозиціями, які висловлювалися. Я хочу вас поінформувати, що учора під час обміну думками, під час наради жоден з керівників фракцій не сказав про те, що фракції є готові до того, щоб ми сьогодні розпочали роботу з обрання Голови Верховної Ради України, оскільки консультації з цього питання не завершені. Інша обов’язкова складова, яка сьогодні також згадувалася, це розгляд цілого ряду законопроектів, які повинні уповільнити розвиток кризових явищ в Україні. І ми зараз також чули заклик, що нам треба це зробити якомога швидше. У нас відповідно до висновків комітетів, які розглянули попередньо проекти, які надійшли, 26 проектів законів, які підпадають, скажімо так, під визначення антикризових заходів. І мова йде про те, щоб ми їх якнайшвидше розглянули. Десять днів, які були, звичайно це було передбачено календарним планом роботи з виборцями, тому я не можу зараз констатувати, що комітети не працювали цей тиждень і це погано, але факт такий, що на сьогоднішній день тільки один проект закону пройшов розгляд в парламентському комітеті. Я зараз звертаюся до голів комітетів, передусім тих, де є велика кількість таких законопроектів, Комітету з питань бюджету, Комітету з питань фінансів і банківської діяльності, Комітету з питань податкової та митної політики, ми повинні мати якісні продукти для розгляду в сесійній залі. Йшла мова про необхідність ухвалення проекту Державного бюджету на наступний рік. Ми сьогодні в парламенті не маємо проекту Державного бюджету на наступний рік. Той, який був поданий у вересні, відкликаний Кабінетом Міністрів і нового на сьогоднішній день проекту до Верховної Ради не надійшло. Це є конституційний обов’язок Кабінету Міністрів України подати до Верховної Ради проект бюджету на наступний рік, щоб він був ухвалений до кінця поточного року. І ми всі, я думаю, добре розуміємо, що це найголовніший антикризовий документ країни має бути на 2009 рік. У підсумку обміну думками вчора уповноважені представники чотирьох з п’яти фракцій запропонували, щоб ми дали можливість комітетам попрацювати сьогодні і завтра, і керівникам фракцій завершити консультації, з тим щоб в четвер ми почали свою роботу з обрання Голови Верховної Ради і розгляду цілої низки тих проектів законів, які визначені як антикризові. Ось така домовленість, таке рішення вчора відбулося. У зв’язку з цим, якщо нема заперечень у представників, керівників фракцій, чи вони не змінили свою позицію протягом цієї ночі і вчорашнього вечора, я можу їх пропозицію поставити на голосування. Є заперечення? Заперечень нема. Я ставлю на голосування пропозицію про оголошення перерви до четверга. Прошу визначатись. [[10:33:44]] За-340 Рішення прийнято. Шановні колеги! Я ще раз прошу, будь ласка, використайте ці два дні для того, щоб ми мали можливість розглядати якісно підготовлені проекти законів в четвер. І керівникам фракцій обов’язково попрацювати ці два дні, щоб ми мали в четвер можливість розпочати ефективну роботу. Ранкове пленарне засідання оголошую закритим, наступне розпочнеться в четвер о 10-ій годині ранку.