Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Vidim da je kolega Grbin odmah dignuo ruku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika SDP-a traži stanku od 10 minuta vezano uz ovu točku dnevnog reda iz slijedećeg razloga.
A mogu vas zamoliti, možete vi pričekati da ja otvorim sjednicu da budemo formalno ok.
Pa dali ste mi riječ, mislio sam da ste samim tim činom otvorili sjednicu, ali nema nikakvog problema, otvorite.
Dobro, dobro, ajde izvolite, izvolite samo.
Zahvaljujem. Dakle, stanka vezana uz točku dnevnog reda koja nam je dostavljena. Člankom 4. stavkom 14. Zakona o probaciji propisano je da Vlada podnosi izvješće saboru najkasnije do 31. ožujka za prethodnu godinu. U ovom slučaju Vlada RH Izvješće za 2018. godinu uputila je Hrvatskom saboru tek u siječnju 2020. godine što pokazuje da je Vlada RH svjesno prekršila zakon kojeg je sama donijela, a kojeg je ova saborska većina usvojila. Međutim ovo samo po sebi ne bi bio problem da ne dolazi u tjednu u kojem smo raspravljali o Polugodišnjem Izvješću za 2018. godinu iako je 2020. godina i što je od svega tjednu u kojem je Vlada RH pokazala krajnje nepoštivanje Hrvatskog sabora ne dostavivši mišljenje na zakon kojeg je predložio ovlašteni predlagatelj, a onda na određenu raspravu ne poslavši niti nekog predstavnika koji bi obrazložio stav Vlade. Ovo pokazuje da HDZ-ova Vlada i HDZ-ova većina uopće ne doživljavaju i ne prihvaćaju demokraciju i parlamentarizam u Hrvatskoj. Ovo je sramotno i Klub zastupnika SDP-a to ne može prihvatiti i nastavit će osuđivati svakom prilikom. Ovdje imamo izvješće koje kasni 9 mjeseci, ne samo u raspravi. Smiješno je da ćemo mi 2020. godine raspravljati nešto što se događalo 2018., ali je puno veći problem što Vlada RH bez ikakve sankcije jer gospodin Plenković kaže da može što hoće kasni [[Upadica: Hvala.]] 9 mjeseci sa dostavom izvješća i svjesno krši zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Naravno da ću dati stanku do 9 i 41 minutu. STANKA U 9,31 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,44 SATI]] Evo kolegice i kolege, vrijeme stanke nam je isteklo pa ćemo ići na prvu točku a to je: - Izvješće o radu probacijske službe za 2018. g. Podnositelj izvješća je Vlada RH temeljem čl. 4. Zakona o probaciji. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa Juro Martinović, izvolite.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, pred vama je Izvješće o radu probacijske službe za 2018. godinu. Probacijska služba s radom je započela 2011. g. kada su otvoreni prvi probacijski uredi. Od tada do danas, u relativno kratkom razdoblju postala je važnim čimbenikom hrvatskog kazneno-pravnog okvira. Svojim kvalitetnim radom i izvršavanjem sankcija i mjera u zajednici, doprinijela je rasterećenju zatvorskog sustava, proširila mogućnosti izricanja i izvršavanja sankcija i mjera u zajednici te omogućila velikom broju osuđenika uz maksimalnu zaštitu društvene zajednice, da kazneno-pravnu sankciju izvršavaju na slobodi. Probacijska služba u Hrvatskoj je ustrojena kao Sektor za probaciju unutar Uprave za zatvorski sustav i probaciju a čine ga središnji ured u okviru Ministarstva pravosuđa, sastoji se od jedne službe sa 4 odjela te 14 lokalnih probacijskih ureda. Na kraju 2018. g. u Sektoru za probaciju bilo je zaposleno 106 službenika, od toga 14 službenika u Službi za koordinaciju i razvoj probacijskog sustava a 92 u probacijskim uredima na terenu praktično, jel. U probacijskim uredima radi 14 probacijskih voditelja, VSS, 63 probacijska službenika, VSS i 15 upravnih stručnih referenata sa SSS-om. U cjelokupnoj probacijskoj službi zaposleno je ukupno 14 osoba muškog spola, 13%, dok su ostalo osobe ženskog spola. Ako podatke o broju zaposlenih u 2018. usporedimo sa podacima iz 2017. g. kada je u Sektoru za probaciju bilo zaposleno ukupno 94 službenika, vidimo da je tijekom 2018. g. u Sektoru za probaciju putem premještaja ili javnih natječaja zaposleno 12 novih službenika. Ono što svakako treba istaknuti je da su svi novozaposleni službenici zaposleni u probacijskim uredima koji neposredno izvršavaju probacijske poslove i rade sa osuđenicima a da se nije povećao broj službenika u središnjem uredu koji administrira i upravlja cjelokupnom probacijskom službom. Također treba naglasiti da je potreba za novim službenicima proistekla iz širenja mreže probacijskih ureda odnosno otvaranja dva nova ureda i to probacijskog ureda u Gospiću i probacijskog ureda u Vukovaru ali i konstantno povećanje novih predmeta koje probacijska služba zaprima n nadležno postupanje. Od samog početka svog djelovanja, probacijska služba bilježi konstantan rast broja novozaprimljenih predmeta tako je npr. 2012. na nadležno postupanje služba zaprimila 1571 predmet, 2013. 3300, 2014. 3600, 2015. već 3900, 2016. 4147, 2017. 4122, tijekom 2018. 4200, dakle brojka se negdje stabilizira na oko 4000 novozaprimljenih predmeta. U promatranom razdoblju, 2014.—2018., najveći broj novozaprimljenih predmeta odnosi se na predmete rada za opće dobro, 35%, izvješća za sud odnosno kaznionicu pri odlučivanju o uvjetnom otpustu, 31%, nadzor nad uvjetnom otpuštenim osuđenicima, 20% te ostalo 6%. Od novozaprimljenih predmeta 2018. g. 36% predmeta odnosi se na izvješće sucu o izvršenju pri odlučivanju o uvjetnom otpustu, 28% rad za opće dobro, 15% nadzor nad uvjetnom otpuštenim osuđenicima, 12% uvjetna osuda te 9% ostalih predmeta. Uz konstantan porast broja predmeta, važno je naglasiti da se tijekom promatranog razdoblja značajno promijenila i struktura osoba koje nadzire probacijska služba i to na način da probacijska služba nadzire osobito u okviru poslije nadzora uvjetno otpuštenih osuđenika i osuđenika koji su počinili najteža kaznena djela kao npr. silovanje, 241 slučaj, osuđenici za ubojstvo i teško ubojstvo 360, napad na službenu osobu 101, razbojništvo 767, neovlaštena proizvodna i promet drogama 1932 i sl. Tijekom 2018. probacijska služba je završila 4358 predmeta što je za 34% više u odnosu na broj izvršenih, završenih predmeta tijekom 2017. godine. U odnosu na prethodnu godinu, probacijska služba je poboljšala svoj postotak uspješnosti izvršavanja sankcija i mjera u zajednici i to sa 88,8% u 2017. na 89,6% u 2018. godini. Osobe uključene u probaciju, tijekom 2018. g., ovo je zanimljiv podatak, odradile su ukupno 568 000 sati rada za opće dobro a u 2017. su odradile 529. Ako bi se taj podatak u broju odrađenih sati pomnožio sa minimalnom cijenom rada preko student servisa, konkretno Sveučilište u Zagrebu, 25 kn, možemo reći da su osobe uključene u probaciju tijekom 2018. g. odradile društveno korisnog rada u vrijednosti od 14, nešto više od 14 milijuna kuna. Oni koji prate neka ovu brojku zapamte pa će vidjeti koji su troškovi probacijske službe na godišnjoj razini. Dosuđeni im rad za opće dobro, osobe uključene u probaciju, izvršavale su ukupno u 501 pravnoj osobi kao što su domovi za starije i nemoćne, bolnice, domovi zdravlja osuđenika, centri za rehabilitaciju, odgoj i obrazovanje inkluziju i slično, udruge civilnog društava, jedinice lokalne samouprave, komunalna poduzeća, Crveni križ, Caritas, knjižnice škole i slično. U 2018. godini otvorena su dva nova probacijska ureda Gospić i Vukovar koji su odmah i započeli s radom. Želimo naglasiti da su prostori za otvaranje ovih probacijskih ureda pronađeni unutar postojećih kapaciteta Ministarstva pravosuđa u zgradama suda koji su u vlasništvu RH tako da se za njih ne plaća najam, a uz to prostori su bili uređeni te nisu zahtijevali nikakav trošak uređenja istih. Svi probacijski uredi osim probacijskog ureda u Dubrovniku smješteni su u prostorima u vlasništvu RH ili jedinica lokalne samouprave i za njih probacijska služba ne plaća najam. Probacijski ured Dubrovnik smješten u zgradi FINE i za njega se plaća mjesečni najam. Za normalno funkcioniranje probacijske službe tijekom 2018. godine utrošeno je ukupno 14.230.000 kuna od čega je najveći dio oko 13 milijuna ili 92% utrošen za plaće službenika dok je preostali iznos utrošen za potrebe tekućeg funkcioniranja poput nabave uredskog pribora, plaćanje režijskih i komunalnih troškova, telefona, pošta i sličnoga. Tijekom 2017. godine za funkcioniranje probacijske službe utrošeno je ukupno 11 miliona. Povećanje troškova probacijske službe povećano je sa povećanjem broja službenika i ureda, ali i ukupnim rastom plaća državnih službenika i namještenika sukladno kolektivnom ugovoru. Ono što želimo također naglasiti je da probacijska služba kroz europske projekte je osigurala opremu i namještaj za probacijske urede, informatičku opremu, čak i automobile, informacijski sustav, promidžbene materijale kao i potrebite edukacije za službenike čime su u državnom proračunu ušteđena značajna sredstva za ovu službu. U studenom 2018. godine stupio je na snagu novi Zakon o probaciji koji sukladno, koji je uskladio, koji se uskladio s ostalim kaznenim propisima te implementirao pozitivnu praksu nastalu pri izvršavanju probacijskih poslova kao i preporuka proizašle iz provedenih analiza tijekom provođenja EU projekata. Tijekom 2018. godine odobrena su 2 projekta, jedan koji će se financirati iz Europskog socijalnog fonda u vrijednosti od 1.207.000 EUR-a i drugi koji će se financirati iz Norveškog financijskom mehanizma u vrijednosti od 2.100.000 EUR-a. U okviru prvog projekta nabavit će se informatička oprema za probacijske urede, kaznena tijela te urede za pomoć i podršku žrtvama i svjedocima te će se osigurati različite vrste edukacija za službenike kako bi se unaprijedio njihov rad. U okviru projekta koji će se financirati iz Norveškog financijskog mehanizma osigurana su sredstava za trajnu implementaciju elektroničkog nadzora u hrvatskom kazneno-pravnom sustavu, sredstava za nabavu automobila, za novootvorene probacijske urede, te sredstava za unapređenje sigurnosti, sigurnosnih uvjeta u probacijskim uredima te unapređenje njihove infrastrukture. Sredstvima iz navedenih projekata osigurat će se i u narednom razdoblju kvalitetan razvoj i afirmacija u probacijske službe u hrvatskom kazneno-pravnom okviru. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo više replika na vaše izlaganje. Prva je ona poštovanog zastupnika Raguža, izvolite.
Dopredsjedničke Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče kazali ste u svom uvodnom obraćanju kako probacijska služba rasterećuje zatvorski sustav u RH. Kako smo nedavno imali izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda upravo su u tom izvješću navedeni pokazatelji smanjenja broja zatvorenika u RH 2012. do 2018. dakle od nekih 16.000 u 2018. bilo je 11.000. Kako je Zakon o probaciji donesen 2009., a probacijska služba se razvija od 2011. jesu li ovi pokazatelji u korelaciji samo sa razvojem probacijske službe ili još neki elementi doprinose smanjenju broja zatvorenika u RH?
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče Raguž, dakle nema nikakve dileme da je razvoj probacijske službe doprinio rasterećenju zatvorskog sustava kao takvoga, ali to je samo jedan element. Nažalost mi u ovom trenutku imamo i nekakve druge čimbenike koji se odražavaju na popunjavanje zatvorskog sustava i probacijska služba kao takva ona nije organizirana da bi rasteretila probacijski sustav. To se jednostavno poklopilo. Jedan dio ljudi koji krše društvene norme zbog blagosti, njihovog postupanja ili zbog minornosti dakle potrebe za izolacijom kroz taj kazneni progon završavaju u probacijskoj službi jer se smatra da je to dostatno da se ti ljudi vrate društvenoj zajednici kao popravljene osobe, kolokvijalno rečeno. Dakle, probacijska služba neupitno je dala svoj doprinos tome.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
… [[Govornik naknadno uključen.]] dobro, onda ovako probacijska služba je profesionalna i specijalizirana služba u okviru kazneno-pravnog sustava. 2009. godine donosi se Zakon o razvoju i osnivanju probacijske službe u Hrvatskoj, 2010. otvara se prvi ured, 2018. otvoreno je 14 ureda i povučeno je iz EU fondova 2.800.000 EUR-a za organizaciju probacijske službe. Svi počinitelji kaznenih djela koji su obuhvaćeni probacijom, prije uključenja u sustav probacije moraju biti vještačeni od specijaliziranih psihologa i psihijatara jer su poznati slučajevi kada dolaze oni koji su na uvjetnoj i nadziranom slobodi, počine ponovno kazneno djelo. Po vama koliki aproksimativni postotak [[Upadica: Hvala.]] recidivista?
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče, dakle nije probacija, probacijska služba ta koja može spriječiti ili ne spriječiti recidivizam to je više kategorija o kojoj možemo govoriti kroz zatvorski sustav, ali vi dobro dakle promišljate. Posao i zatvorskog sustava i probacijske službe je da u okviru kaznenopravnog okvira učine ono što društvo želi, a to je da su kršitelji društvenih normi protiv kojih se borimo kaznenom represijom, pa i prekršajnom da ih na kraju tog procesa kroz zatvorski i probacijski sustav u društvo, u radnu sredinu i u obitelj dobijemo kao bolje ljude.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Peđe Grbina.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Uputit ću vam jedno pitanje na koje u izvješću nisam našao odgovor. Ako pogledate na stranici 12 brojke, vidjet ćete da imamo znatno odstupanje u postupanju Probacijske služe u splitskom uredu i varaždinskom uredu. Naime, varaždinski ured ima osjetno više postupaka u predmetima gdje je određen rad za opće dobro od ureda u Splitu, iako varaždinski ured pokriva daleko manje i površinsko i po broju stanovnika područje i iako na području Međimurske i Varaždinske županije koje su pokrivene iz varaždinskog ureda imamo daleko manje kaznenih djela nego što imamo na području Splitsko-dalmatinske županije. Također kada znamo da u Splitsko-dalmatinskoj županiji imamo najviše pravnih osoba, tek Osječko-baranjska ima više, čak Grad Zagreb ima manje pravnih osoba gdje se rad za opće dobro može vršiti, da li ste istraživali zbog čega na području splitskog ureda ima toliko manje predmeta gdje je određen rad za opće dobro?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče Grbin. Dakle vi znate da zatvorski sustav i probacijski sustav ne određuju što će im doć za raditi, koji ljudi će im doć, ajmo to kolokvijalno reć u obranu u zatvorski ili probacijski sustav, o tome odlučuju prekršajni sudovi, sudovi, državna odvjetništva i drugi, oni dolaze kod nas kada je već odluka zrela i mi onda postupamo po tim odlukama u okviru programa koje rade ove dvije strukture zatvorska i probacijska. Što se tiče tijela odnosno pravnih osoba s kojima surađuju probacijske službe u Splitu, Varaždinu, mi zaista imamo jedno šarenilo, imamo jako veliki broj pravnih osoba kod kojih ti ljudi odrađuju te sate rada za opće dobro. Mi ih moramo imati puno s obzirom da na nekim lokalitetima se nama pojavi čovjek jedan puta u tri godine, a moramo tamo imati reklo bi se u mirnom u čekanju pravne osobe u Gračacu i u nekim manje naseljenim područjima i zato imamo veliki broj pravnih osoba. A to koliko će ih biti koliko sati, o tome odlučuju sudovi.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Kažimira Varde.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Ipak je svrha probacije i resocijalizacija, a i smanjenje od rizika za ponavljanja kaznenog djela. Vi ste u ovom izvješću za 2018. godinu naveli da imate nedovoljan broj provoditelja u zajednici za psihosocijalni tretman. Pa me zanima kakva je momentalno situacija, s obzirom na izvješće koje razmatramo od prije dvije godine jer je ovo vrlo važan zapravo cilj cijele probacije? Ako to ne postignemo resocijalizaciju i smanjenje rizika od počinjenja novog kaznenog djela onda nismo postigli cilj. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče ja sam malo prije kod ove jedne od replika ustvari potvrdio to što sad vi konstatirate. Naravno smisao je izdržavanja svih kaznenih sankcija i smisao je provođenja ovih mjera koje provodi probacijska služba je taj cilj da dobijemo ljude koji su skrenuli, dakle koji su se ogriješili o ugovor, o kaznene zakone, o zakone sviju nas kao društvene zajednice da ih dobijemo nakon tog procesa kao bolje i kvalitetnije ljude u društvo, u radnu sredinu i u njihove obitelji. Da li smo u tom učinkoviti sa 100%? Naravno da nismo. I nema nigdje nijednog društva koje nema recidivista. Da li je kod nas veći broj nego kod drugih? Veoma je problematično. I mi smatramo i Vlada je na tom stavu da Probacijska služba RH radi jako dobar i društveno koristan posao.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivica Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče. Probacijska služba koliko sam ja razumio je potrebna i vidim da ste i u Vukovaru i Gospiću otvorili jel, koliko je to korisno rekli ste zaprimili 4200 zaprimljenih, a riješili ste u 2018. 4300 predmeta, nekih 14 milijuna kuna su zaradili korisnim radom. Smatram da je to dobro, samo postavljam pitanje koliko je otprilike u postotku ispravljeno tih ljudi koji su radili tako jel imate neku statistiku da kažete 70, 80% nema recidivista i da je to ispravan put? Naravno da je to dobro da se na tome radi i koliko je potreba otvaranje dalje ureda u Hrvatskoj?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče da, mislim pitanje je ja bih rekao zdravorazumsko općedruštveno, razumno je postaviti to pitanje ali vrtimo se u toj priči gotovo sa svim ovim replikama. Mi se trudimo raditi što bolje možemo kako bi ti ljudi koji sada prolaze kroz probacijsku strukturu što rjeđe se vratili natrag. Uspjeh je teško, nitko ne može očekivat, mi možemo težiti tome da 100% učinimo da se nitko od tih ljudi ne vrati ponovno kao počinitelj kaznenog djela, ali to je jednostavno iluzorno, recidivizam kao takav je prisutan u svim društvima europskog kontinentalnog prava kojem mi pripadamo. Struktura onih koji čine kaznena djela vrlo često je slična svugdje, obitelji, sredine iz kojih oni dolaze slične su gotovo svugdje i 100%-ni učinak ono čemu se teži nikad se ne postigne.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala. Uvaženi državni tajniče. Ključna primjedba na ovaj izvještaj, a slijedi iz vašeg obrazloženja. Naime, ovaj izvještaj je upućen u Hrvatski sabor Vlada ga je uputila 16. siječnja 2020. godine, Programski ugovor između RH i Kraljevine Norveške za program pravosuđe i unutarnji poslovi u sklopu provedbe norveškog financijskog mehanizma za razdoblje o 2014. do 2021. je potpisan 4. lipnja 2019. g., dakle prošle godine. Iako je ovo izvještaj za 2018. g., da vi niste rekli da je program koji se odnosi, jedan od 4 programa ukupne vrijednosti 19,3 milijuna eura, da jedan od programa koji se odnosi na unaprjeđenje kapaciteta probacijske službe je vrijedan 2,1 milijuna eura, mi iz ovog izvještaja to ne bi znali. Zamjeram što to u izvještaju nije navedeno, to su značajna sredstva, vrlo važan program i trebalo je posvetiti makar jednu stranicu o ovome programu i izvještaju kako bi mi saborski zastupnici onda javno znali za ovaj program i što se u njemu konkretno događa. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče, dakle, ja sam zadnjih 2 dana po par puta, po 10-ak minuta se pripremao za ovo izvješće u ime Vlade Hrvatskom saboru. Iz respekta prema ovoj strukturi, ja sam želio poslati potpuno jasnu poruku i vama ali i našim građanima i poreznim obveznicima koji slušaju, koliko troši struktura probacijske službe i koliko sa ovim društveno korisnim radom u biti stvori novostvorene vrijednosti društvu. I vidjeli ste u ovom mom djelu kojeg nema tamo u glavnom izvješću, da u biti mi više odradimo sa tim ljudima, manje-više poslova karitativne naravi, u Crvenom križu, u dakle staračkim domovima a potrošimo 13 milijuna kuna na godišnjoj razini. Dakle htio sam vam dati do znanja da se brinemo, da se trudimo potrošiti što manje javnog novca pa tako se natječemo i u tim fondovima da bismo nešto za probacijsku službu priskrbili, dosad smo učinili toga puno a činit ćemo to i ubuduće.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče i pomoćnice ministra, kolegice i kolege, pred nama je Izvješće o radu probacijske službe za 2018. godinu. Zaista u uvodnom izlaganju je državni tajnik dao i neke pokazatelje i neke podatke koji su širi od ovog izvješća i dobro je da je tome. Mi inače dobivamo izvješće, izvješće gledate su brojke, nekakvi odnosi, uvijek je dobro gledati kakvo je izvješće za proteklu godinu pa e onda tu mogu vidjeti i nekakvi pomaci, ovo izvješće o radu probacijske službe je izuzetno važno. Važno je iz jednostavnog razloga što pokazuje o stavu države prema probaciji, pokazuje o stavu države koliko se država zapravo trudi da se određeni ljudi koji su da tako kažem posrnuli, da upotrijebim nekakav nježan izraz, koliko se ulaže u njihovu resocijalizaciju, u njihovu psihološku pomoć, uopće da se oni prilagode povratu u radnu sredinu ali i u obiteljsku sredinu. Dakle uopće u sredinu u kojoj su živjeli. Mi tu govorimo o predmetima i brojkama, to su ljudi. To su neki ljudi ko i svaki čovjek za koje su službenici u probacijskoj službi i cijeli sustav omogućio da se on vrati u svoju radnu i obiteljsku sredinu, da se to više ne ponovi je vrijedno, nema tih novaca koliko je to vrijedno. Dakle to je taj napor. Mi često ovdje imam izvješća koju su zapravo one suhoparne brojke, mi to usporedimo, to su predmeti koliko se predmeta riješi ili ne. Iza rada probacijske službe su ljudi. žene i muškarci, tu naravno moram se, neće mi nitko zamjeriti, na str. 17 tih izvješća imate, dakle kaznena djela pa onda kategorije i uvjetnog otpusta i od 863, 826 je muškaraca, 37 žena. U svim nekim drugim stvarima uvijek je nešto više žena ali na našu sreću, ovdje nije ali to zaista ne želim biti neprimjerena i to uopće komentirati. Dakle, nekoliko stvari želim naglasiti. Imamo izvješće o radu, to je izvješće je napravljeno vrlo korektno, ono pokazuje koji su pomaci napravljeni u odnosu na prije, pokazuje nam i koliko je službenika radilo, pokazuje nam dakle, zaista možete usporediti brojke, imamo 1245 pravnih osoba u kojima se to može raditi ali to izvješće stvarno treba gledati u kontekstu, o stanju u našem pravosuđu i zapravo kud želimo da društvo ide, da li želimo da se pune zatvori ili želimo napraviti nešto drugo. I napor koji vi trebate napraviti da svaki oni, ja zaista koristim tu riječ „posrnuo“ je hvalevrijedan. Hvalevrijedan je svaki razgovor, hvalevrijedna je svaka kuna koja je uložena da se neko vati da tako kažem kolokvijalno, na pravi put. Ali budući da ja silno volim sve ove brojke i silno volim pogotovo kad imate nekakve kantograme, kad imate nekakve pokazatelje, oni zapravo mogu pokazati i neke druge stvari. Mogu pokazati kako jer Hrvatska kao što znate, imamo različite situacije, imamo i različiti broj stanovnika, imamo i različite odnose i onda možete vidjeti koliko to i kako je to u gradu Zagrebu, možete vidjeti kako je to u ponekoj županiji, možete vidjeti kako je to, usporedbu, ne znam, dalmatinskih općina i gradova i dalmatinski odnosno mediteranski dio Hrvatske i kontinentalni dio Hrvatske i kao što u nekim drugim stvarima i u nekim drugim predmetima vidimo razliku i napore koji jesu, tako jednako i razlike i napore koji jesu možemo vidjeti i ovdje. Naravno ovo Izvješće o radu probacijske službe, mi ćemo u klubu GLAS-a podržati ali je dobro da se o tome raspravlja, dobro da se pokažu ti napori, dobro da se vide što se tu sve zajedno dešava. To nije jednostavan posao, to je težak posao, to je naporan posao, to ne samo da je naporan posao za ovih 106 službenika, to je naporan i za sve one pravne osobe koje jesu jer traži dodatan napor, traži dodatnu energiju, traži dodatno da se angažirate, ali ja sam apsolutno sigurna, svaki sat tog dodatnog napora, tog dodatnog rada, tog dodatnog angažmana nije uzaludno bačen. Kroz replike koje sam pažljivo slušala se je pokušalo dobiti od državnog tajnika još neke dodatne podatke. Te dodatne podatke je teško dobiti, dakle neke usporedbe, neke stvari, to možete dobiti nakon jednog vremena koji se prati, to možete dobiti kad radite analizu cijelog sustava na jednoj drugoj razini i to zaista treba gledati u kontekstu i zatvorskih sustava i zatvora i koje imamo stanje u kaznionicama. To se gleda u kontekstu jedno s drugim, rade se usporedbe. Ovo Izvješće o radu probacije službe bazično govori o tome kakva smo zemlja, kud želimo ići i što želimo napraviti. Pomak i napredak je ovo izvješće za razliku, dakle u tom smislu zaista govori o nekim pomacima i govori o nekim aktivnostima i za razliku od nekih drugih stvari, kad o tome raspravljamo onda se govorimo o tome da ne radimo nikakav korak naprijed, meni se čini kad je riječ o probacijskoj službi da su to neki dobri koraci kojima se ide naprijed. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Raguž, izvolite.
Dopredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče sa suradnicom, pred nama je jedno cjelovito sustavno Izvješće o radu probacijske službe za 2018. godinu obogaćeno nizom parametara, komparativnih pokazatelja i činjenica na temelju kojih možemo prosuđivati razvoj probacijske službe i njezine učinke u hrvatskom društvu. Dobro je da smo nedavno imali Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda u RH, pa ova dva izvješća daju jedan cjelovit uvid u sustav dakle izvršenja kaznenih sankcija u RH, posebice kad se radi o izvješću probacijske službe sustav alternativnih sankcija u RH. Kako smo čuli probacijska služba se razvija u RH nakon donošenja Zakona o probaciji iz 2009. godine, od 2011. imamo razvoj probacijskih ureda, danas imamo 14 probacijskih ureda koji pokrivaju bilo 1 županiju, 2 ili 3 županije ovisno od procjena potreba ustroja probacijskih ureda u RH. Imamo zakonodavni okvir koji osim Zakona o probacija, Pravilnika o probacijskoj djelatnosti podrazumijeva i niz drugih zakona, Kazneni zakon, Zakon o kaznenom postupku, Zakon o izvršavanju kazne zatvora, niz preporuka i odluka Vijeća Europe i strateške ocjene i planovi Ministarstva pravosuđa. Dakle, jedan dobro organiziran cjelovit sustav koji osigurava onu ključnu ambiciju kada je u pitanju probacijska služba da se počinitelji kaznenih djela do visine od godinu dana zatvora odnosno novčane kazne jednostavno mogu zadržati u socijalnoj sredini koja će omogućiti dakle nakon počinjenja kaznenog djela da ne dolazi više do povratništva u počinjenju kaznenih djela odnosno da se zadrže u toj socijalnoj sredini i da su efekti resocijalizacije počinitelja kaznenih djela daleko efikasniji. Cijenim da je važno naglasiti u usporedbi sa Izvješćem o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda i efektivno probacijske službe da je ovo jedna dobro osmišljena služba koja je ušla dakle u pravni sustav RH u okviru pristupanja RH EU, preuzela praksu ne samo europsku već i SAD-a i da se radi o jednoj rentabilnoj državnoj službi. Kako je državni tajnik kazao ukupni troškovi za uposlenike u probacijskim uredima i za troškove rada probacijske službe iznose negdje oko 14 milijuna kuna što je otprilike u visini i rezultata rada za opće dobro onih spomenutih 586.000 sati. To je važno naglasiti i ovaj element može biti primjer i drugim službama tamo naravno gdje postoji prostora da se teži u tom pravcu. Čuli smo isto tako da postoji korelacija u jednom dijelu između razvoja probacijske službe i smanjenja broja zatvorenika u RH što je također jedan značajan pokazatelj da se realizira ključna ambicija kaznenog sustava u RH da se počinitelji kaznenih djela nakon sankcioniranja i izvršavanja kaznenih sankcija resocijaliziraju u hrvatsko društvo, a ne kako postoji ambicija isto tako u kaznenim sustavima da se izoliraju iz društva. Sve u svemu, jedno ponavljam cjelovito i sustavno izvješće sa nizom činjenica i pokazatelja koje zavređuje pažnju i koje će Klub HDZ-a podržati. Hvala lijepo.
Slijedeći je Klub zastupnika SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Ja i ovu raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a moram ponoviti sa primjedbu koju sam izrekao jutros odmah na početku zasjedanja. Dakle Zakonom o probaciji propisano je da je Vlada RH dužna izvješće o probaciji uputiti najkasnije do 31. ožujka za prethodnu godinu. Izvješće o kojem danas raspravljamo, Vlada je uputila u siječnju 2020. g., dakle gotovo 10 mj. nakon isteka roka koji je propisan zakonom, zakonom kojeg je predložila upravo ova Vlada a kojeg je usvojila upravo ova saborska većina. I nakon stupanja na snagu tog zakona, već prvo izvješće Vlada nije bila u stanju dostaviti Hrvatskom saboru u roku. I time se nastavljaju dvije loše prakse. Prva praksa je ona o raspravi izvješća za nakon što proteknu 2, 3 ili više godina pa smo ovaj tjedan raspravljali izvješće za prvu polovicu 2018. HNB-a, sada raspravljamo izvješće za 2018. službe za probaciju. To je potpuno neprihvatljiva praksa isto kao što je potpuno neprihvatljiva praksa ona koju je pokazala ova Vlada a tolerirala ova HDZ-ova većina a to je da se parlament stavlja u podređeni položaj. Dakle, imamo izvješće koje se dostavlja 10 mj. nakon roka, nikom ništa, imamo raspravu u kojoj Vlada ne želi dostaviti izvješće o predloženom zakonu niti poslati svojeg sudionika u raspravu, imamo HDZ-ovu većinu koja to tolerira pa raspravu o Zakonu o pobačaju, uopće u ovom trenutku ne znamo kada ćemo održati. Poštovane kolegice i kolege, to je potpuno neprihvatljivo i pokazuje da vladajućima parlamentarna demokracija nije bitna. A to je za Hrvatsku daleko opasnije i daleko važnije od rasprave o stanju o probacijskom sustavu i moja je dužnost i dužnost moje strane da na to upozorimo. Međutim kada govorimo o ovom propustu, to nije samo odgovornost Vlade. Činjenica da je izvješće Hrvatskom saboru dostavljeno tek u siječnju 2020. g. iako je trebalo biti dostavljeno 10. mj. ranije, odgovornost je resornog ministarstva, Ministarstvo pravosuđa i ministra koji mu je na čelu, ministarstva koje se u zadnje vrijeme pokazalo potpuno nesposobnim prije svega zbog ljudi koji ga vode i potpuno nedoraslom dužnosti koju obnaša. Pa evo npr. imamo ovu situaciju, onda imamo situaciju sa odlukom Ustavnog suda koja je odgodila primjenu Visokog kaznenog suda, jednu od po riječima HDZ-a, najvažnijih reformi pravosuđa u ovom mandatu, imamo činjenicu da iako je najavljen još u travnju 2018. g., Ovršni zakon nije na vidiku da će se donijeti, on je bio u dvije rasprave, na kraju je povučen, mi u ovom trenutku uopće ne znamo u kojem smjeru će i da li će Ovršni zakon krenuti u treće čitanje, a prijeko su mu potrebne promjene i u konačnici a vezano je direktno uz ovu točku, imamo potpun kaos u zatvorskom sustavu. Imali ste prilike čitati izvješća i pritužbe sindikata koji predstavlja zaposlene u zatvorskom sustavu, imali ste prilike čitati o bjegovima u hrvatskim zatvorima, imali ste prilike čitati, imali ste prilike čitati o smrtnim slučajevima u hrvatskim zatvorima, imamo situaciju da ništa što je u resoru ministarstva i ministra pravosuđa ne funkcionira i zbog toga, umjesto da govorim o izvješću o probaciji, moram govoriti o neradu ministarstva kojega podnosim i moram reći da je jedini odgovor na to odlazak sadašnjeg ministra jer on naprosto nije dorastao funkciji koju obnaša. I neću govoriti o njegovim imovinskim karticama i problemima sa njima jer je to potpuno druga tema, ja govorim samo o tome kako ministar vodi resor koji mu je povjeren. E sada vratimo se na izvješće o probaciji. Naravno da je probacija važna, nitko ju ne može i ne bi trebao dovoditi u pitanje i bez obzira na neke nesretne slučajeve kao što je slučaj gdje se osuđenika za milijunsku korupciju šalje na guljenje krumpira, nitko zbog tih pojedinačnih slučajeva, sustav probacije u cjelini ne bi trebao dovoditi u pitanje. Mi koji smo studirali pravo i koji smo se bavili kaznenim pravo, znamo da svrha kažnjavanja nije samo retribucija, svrha kažnjavanja prije retribucije treba biti generalna prevencija, specijalna prevencija i rehabilitacija. Sustav koji počiva na ta tri temelja a retribuciju stavlja na zadnje mjesto je sustav koji će osigurati da počinitelji kaznenih djela kaznena djela ne ponavljaju a više je puta i u praksi i empirijskim primjerima dokazano da visoke pa čak i drastične kazne nisu ni izbliza toliko odvraćajuće koliko kazne koje su izvjesne. Dakle bolje je i manja kazna, bolje je blaža kazna sa sigurnošću da će do te kazne doći nego prijetnji doživotnim zatvorima ili ne daj bože u nekim zemljama a s vremena na vrijeme se to u Hrvatskoj spomene, smrtnim kaznama. Zato je probacija jedan odličan mehanizam na kojem trebamo raditi i u kojeg trebamo ulagati međutim ovo izvješće pokazuje da mi to još nismo u potpunost shvatili. U replici na uvodno izlaganje, ukazao sam državnom tajniku na činjenicu da postoji određena diskrepancija između pojedinih ureda koji vrše probaciju i to ozbiljan diskrepancija koja je vidljiva primjerice na usporedbi splitskog i varaždinskog ureda. Varaždinski ured pokriva Međimursku i Varaždinsku županiju koje imaju oko 270, 280 000 stanovnika. Splitski ured pokriva Splitsko-dalmatinsku županiju koja ima 450 000 stanovnika. U ove prve dvije županije koje pokriva varaždinski ured, u razdoblju za koje je dostavljeno ovo izvješće, imamo manje od 3000 kaznenih djela. Na području Splitsko-dalmatinske županije u istom vremenskom razdoblju imamo preko 4000 kaznenih djela a s druge strane splitski ured pokazuje daleko manji priljev predmeta koji se odnose na rad za opće dobro. Odgovor državnog tajnika pokazuje da ministarstvo prvo ne uočava takve diskrepancije, a drugo, ako ih uopće i uoči da uopće ne ulazi u razloge koji iza njih stoje. Da, mi se možemo skrivati iza odluka sudova, ali ako je evidentno da na određenom području koji bi trebalo imati više predmeta samo zbog činjenice da ima 50% više stanovnika nego drugo područje imamo ovako smanjen priljev predmeta onda bi trebalo proučiti zbog čega sudovi ne određuju rad za opće dobro, trebalo bi ući u razloge zbog čega nema određivanja mjere koja je u samoj srži sustava probacije. Ako je razlog da se na određenom području čine samo teža kaznena djela, ako ih čine recidivisti i ako se pokazuje da rad za opće dobro ne bi mogao biti adekvatan, nikom ništa, idemo dalje, idemo vidjeti kako onda djelovati na počinitelje kaznenih djela da to više ne čine. Ali ako je razlog za neodređivanje mjere rada za opće dobro u tome što suci ne prepoznaju situacije u kojima bi ih trebali odrediti, a vidimo iz ovoga da na području Splitsko-dalmatinske županije postoje preduvjeti da se rad za opće dobro odredi zato što iz Osječko-baranjske imamo najveći broj pravnih osoba koje su spremne primati osuđenike kojima je određen rad za opće dobro, tada je potrebno vršiti edukaciju sudaca, tada je potrebno pristupiti sucima koji sude u kaznenim predmetima i objasniti im, educirati ih zbog čega je rad za opće dobro koristan i u mnogim situacijama daleko bolji i od uvjetne osude i od određivanja zatvorske kazne. To je djelovanje države na području kaznenog prava, na području prevencije kaznenih djela, na području šire kaznene politike koje od jednog odgovornog Ministarstva pravosuđa očekujemo. S druge strane od našeg Ministarstva pravosuđa dobivamo odgovor da oni samo rade s predmetima koja im dođu, ali na Ministarstvu pravosuđa je da prepozna da postoje ovakvi problemi u praksi, da prepozna činjenicu da postoji velika razlika u radu pojedinih ureda i da učini sve što im stoji na raspolaganju, da iskoristi sve mehanizme da tu diskrepanciju otkloni. To je odgovoran rad i tako bi se Ministarstvo pravosuđa trebalo ponašati. Klub zastupnika SDP-a će naravno prihvatiti i podržati ovo izvješće jer je ono samo slika stanja u RH, ali upućuje oštru i ozbiljnu kritiku onima koji su ga podnijeli što iz formalnih, a što iz sadržajnih razloga. Hvala.
Idemo na pojedinačnu raspravu i prvi se javio poštovani zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Evo nakon uvodne rasprave i predlagatelja i klubova, pogotovo evo sada poslije Peđe Grbina koji je dao jedan pregled cijele situacije i učinka probacije u RH odnosno razlika od suda do suda gdje se na koji način suci postavljaju prema istim ili sličnim kaznenim djelima, gdje ima potrebe za određenim stvarima, ja bih rekao da kada prihvaćamo ovakva izvješća i kada govorimo i donosimo zakone o probaciji treba imati na umu i o vrsti kaznenog djela odnosno načinu na koje se to kazneno djelo odvilo. Recimo ja sam apsolutni protivnik probacije i rada za opće javno dobro u djelima kada se napravi kazneno djelo u obnašanju vlasti odnosno dužnosti da li državnog dužnosnika ili dužnosnika na razini jedinice lokalne samouprave. Vidjeli smo to ja famozan slučaj Čobanković gdje je za jedno grozno kazneno djelo, doduše u kojem Čobanković nije gospodin Čobanković nije bio glavni akter nego je tek pomogao bivšem premijeru HDZ-a Ivi Sanaderu i drugima da prodaju jednu nekretninu i ostvare veliku ne pripadajuću imovinsku korist, na kraju za 30 i nešto milijuna štete je taj gospodin, bivši ministar dobio kaznu guljenja krumpira i rada za opće dobro u jednoj instituciji. To je nešto što nije prihvatljivo pogotovo kada vidimo čitav niz kaznenih djela koje se iz dana u dan otvaraju u javnom prostoru. Zadnji slučaj je načelnice Nosić HDZ-ove koja je izigrala, pitanje je sada da li je samo izigrala APN ili je izigrala i svoje birače i nije mogla biti načelnica, to će trebati još utvrditi što se tu točno događalo ili primjerice bivšeg direktora u APN-u koji je sam sebi dodijelio stan HDZ-ovog dole u Zadru ili onoga gospodina čini mi se iz Škabrnje protiv kojeg je sada DORH pokrenuo, znači to je jedna inflacija kaznenih djela koje se otkrivaju iz dana u dan u obnašanju javne dužnosti. Činjenica da jedna stranka tu dominira, ali ono što želim reći da takve slučajeve treba najoštrije sankcionirati. Tu ne govorimo o probacijama o guljenju krumpira, tu govorimo o tome da za takve slučajeve ne bi smjelo biti ništa drugo nego najoštrije osuditi i sankcionirati, pogotovo šta u ovom trenutku u gradu Zagrebu imamo jedno djelo koje je u nastajanju, a radi se o amandmanima na GUP koji su jučer podneseni gdje raznorazni dijelovi grada se bez javne rasprave, bez toga da je iko uopće bio upoznat što se gdje ide mijenjati i da se o tome moglo diskutirati među građanima mijenjaju se, pretvaraju se zelene površine u građevinske i upućuje se.
Kolega Maras, molim vas, hajde držimo se teme.
Pa ne možete me natjerati da šutim o nepravilnostima HDZ-a i Bandića.
Ne, ne samo se držite teme, govorimo, govorimo o probacijskoj službi.
Pa tema je to da, da je moguće danas sutra, da je moguće danas sutra da ćemo imati kazneno djelo za koje će neko opet guliti krumpire i imati postupak probacije, razumijete me, znači, znači sa te strane g. Reiner nemojte se ljutit, ja znam da je vama neugodno zato šta podržavate u Gradu Zagrebu takvu vlast i zbog toga šta će, evidentno je neki imati milijunske zarade na osnovu izmjene GUP-a i tih amandmana, ali dopustite da govorim o temama koje su moguće sutra vezane uz ovakva izvješća, zbog čega to, zbog čega to ne bi mogao ovdje govoriti i analizirati i protiviti se situacijama da oni koji iz javnog mandata naprave kazneno djelo da sutra gule krumpire ili da se izvlače sa kaznama rada za, za opće javno dobro, pa mislim da to nije, kada su imali priliku raditi za opće i javno dobro, nisu radili nego su sankcionirani, kaznena djela su počinili i onda nakon toga bi im tu trebalo omogućiti da nastave tako raditi sa sankcijom koju bi im eventualno dao sud, tako da evo ja neću dužiti oko toga, htio sam samo istaknuti ovu nelogičnost u RH, da građani čuju da neke kazne koje bi se mogle primjerice izvršiti putem, putem rada za opće dobro se ne izvršavaju, da se zatvaraju, a oni koji rade za svoju korist koji čine kaznena djela kao gradonačelnici i načelnici e oni dobijaju takve kazne i na kraju nikad se ti ljudi neće, kako bi rekao dovesti redu i neće ta kazna polučiti efekt jer da bi, da ta kazna hoće, može polučiti efekt onda sigurno pred očima javnosti, pred svim medijima, kamerama i svemu onome što svjedočimo ovih dana u Gradskoj skupštini Grada Zagreba, HDZ i Bandić to ne bi radili, znači ne bi mijenjali GUP za interese pojedinaca i na neki način stvarali pretpostavke da pojedini investitori, prekupci, nakupci zemlje da ostvaruju milijunske dobiti i ne bi od Zagreba radili cirkus, ne bi od Zagreba radili tržnicu, ne bi se smijali građanima u lice, govorili da 20 000 građana na glavnom gradskom trgu su se tamo skupili bez veze, da ništa ne znače nego bi to respektirali i prvi bi to trebo respektirati premijer Plenković i HDZ koji drži štangu gradonačelniku u tim malverzacijama i netransparentnosti, a ne omogućavati da se to radi i dok se to tako bude nažalost radilo g. Reiner neće biti dobro niti za građane Grada Zagreba, a niti za građane RH jer Grad Zagreb bi trebao biti primjer kako se upravlja transparentno na korist građana koji tu žive, a ne bi smio biti primjer kako se mulja, netransparentno radi i da ne kažem i krade i zato evo g. državni tajniče u vašem izvješću nadam se da slučajeva kao što je bivši ministar Čobanković, više neće biti jer nema nikakvog smisla da neko ko je u obnašanju svoje dužnosti pronevjerio ili pomogao da se pronevjeri 30 milijuna kuna da na kraju guli krumpire i da kaže da je s time svoju kaznu odslužio i da je poruku naučio, jer vidimo dan danas i 10.g. nakon tog slučaja, vode se određeni postupci iz Vlade HDZ-ove Ive Sanadera koji još nisu završeni i koji, pitanje je kada će bit završeni i da li će na kraju pravda biti zadovoljena. A najgore od svega bi bilo da kažem da se neki koji su uključeni u te postupke zadovolje sa 10 mjeseci ili godinu dana negdje guljenja krumpira. Hvala vam lijepa.
Hvala, imamo replike, prva je poštovanog zastupnika Josipa Borića, izvolite.
Hvala lijepo, pa uvaženi kolega Maras, vidim da ste u svojoj raspravi uspjeli primijetiti sve koji su s neke druge strane političkog spektra koje, koji vama smetaju vezano uz kazne, probacije itd., pa sam htio pitat da li ste ovih dana primijetili u medijima jednog gospodina koji je vaš predsjednik, ja mislim Koprivničko-križevačkog SDP-a, znači ne neki lokalni nego županijski, ovaj gospodin načelnik koji je prijavio nekoliko stotina nekretnina, stotine tisuća EUR-a ušteđevine s kojem vi uredno sjedite u prvim redovima na svečanim sjednicama koji je očito i vaš dobar prijatelj, imate li koju poruku za njega s obzirom da mu je, pročitao sam, sukob interesa, Povjerenstvo za sukob interesa odrezalo i jednu od najvećih kazni zato košto kao načelnik i predsjednik, ujedno i turističke zajednice, potpisuje sa svojim poduzećima ili firmama ugovore, jel vama to opravdano, jel vi to odobravate ili je to vama simpatično, imate li kakav sustav probacije da i on prođe kroz njega, pa da vidimo da li vam odgovaraju [[Upadica: Hvala]] isti uvjeti.
Hvala, poštovani zastupnik Maras.
Vidim da g. Borić nije shvatio da ne možeš uć u sustav probacije ovaj ukolko nisi napravio kazneno djelo, znači ja sam sad razumio iz ovog da bi vi vrlo rado isto ušli u sustav probacije i ja predlažem državnom tajniku da uključi Borića u sustav probacije jer vidim da bi bilo, da bi mu bilo jako drago da se malo uključi i da pomogne i da radi, da konačno počne raditi za javno dobro i za opće korisne stvari, znači to bi bilo nešto šta bi kolegi Boriću vjerojatno bilo drago jer ovo šta govori nema veze s ničim, znači taj čovjek nije, nije osumnjičen i kažnjen za bilo kakvo kazneno djelo, šta je, šta je problem ako čovjek ima nasljeđene nekretnine, na kraju ste vidjeli da je to dovedeno do paradoksa te livade je poklanjao medijima koji se ne mogu iz toga upisati, znači to je, ne možete uopće uspoređivati krađu i ovo šta HDZ-ovi ministri rade sa tim [[Upadica: Hvala lijepo]] taj čovjek živi od svoga rada i nasljedio je livade i ne vidim šta je tu sporno. Hvala lijepo.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Pernara, izvolite.
Uvaženi zastupniče, uvaženi zastupniče Maras s tugom u srcu gledam kako nemilice napadate Bandića Milana 365, a dok je bio sa vama, dok je bio vaš član, dok je vodio Zagreb skupa s vama tad je bio dobar, ja se sjećam kolko je bilo kaznenih prijava na njegov račun u vrijeme dok je bio s vama na vlasti, tada se, tada ga nitko od vas nije prozivo da je lopov, naprotiv klanjali ste mu se svi skupa i služili ste mu i štitili ste ga, a sad kad je otišo od vas, sad je on babaroga. Al ono što me još više šokira prikazujete ga kao da je on, ajmo reć, slikovito rečemo, veći lopov od HDZ-ovaca, a mi znamo, mi znamo ko, ko, ko je glavni lopov u državi i da zapravo ja ne znam ko bi se koga više trebo sramit, Bandić HDZ-a ili HDZ Bandića. Hvala.
Hvala, poštovani zastupnik Maras.
Dajte ovaj, ovdje upozorite zastupnike.
Ja vodim sjednicu kolega Maras, nisam vas niti opomenuo, a govorili ste potpuno izvan teme, nemojte mi govorit kako ću vodit sjednicu.
Dobro, ali morate, morate bit svjesni da kad neko kaže šta hoćeš, jesi normalan, doduše ne meni nego Pernaru, da bi trebali reagirat.
Ja vodim sjednicu…
Pardon, g. Pernaru.
…recite odgovor koji hoćete reći ili se sjednite i ne recite ga.
Dobro, nemojte podržavat nered u sabornici, evo to, to vas jedino molim.
Vi izazivate nered u sabornici, ali izvolite govoriti.
Dobro, hvala vam lijepa, kolega Pernar, ja nikad nisam podržavao Bandića, niti sam s njime vodio Zagreb ne, tako da tu ste skroz pogriješili, da bio je jedno vrijeme dok sam, dok sam ja bio još u forumu mladi član iste stranke, ali sa njim na sreću nikakvog doticaja u vođenju Zagreba nisam imao, niti podržavam takav stil vođenja, vođenja Zagreba, ja sam se politici učio od Ivice Račana i od njegovih moralnih standarda … [[Upadica iz klupe se ne čuje]] da apsolutno i to je jedan, to je, a vi se g. Culej možete smijat, al taj čovjek je jedan od najvećih političara koji žive u RH i da njega nije bilo ne bi bilo ni hrvatske samostalnosti i svega i svega onoga, šta, šta nevjerojatno…
Molim vas, molim vas, prvo, prvo nemojte dobacivati iz klupa, a drugo, drugo hvala lijepo kolega Maras.
…da to je, to je jedan velikan hrvatske politike Ivica Račan i opće nije, niste dostojni spomenuti njegovo ime, evo to vam kažem.
Kolega Maras, hvala lijepa. Slijedeća ne, slijedeća rasprava je poštovanog zastupnika Željka Raguža, izvolite.
Danas govorimo o izvješću, o radu probacijske službe za 2018., a ne o našim sporenjima u političkom životu RH i pojedinačno ulogama neki od političara. Nevjerojatno je kako ljudi petkom ujutro imaju potrebu da govore o nečemu što jednostavno nema ama baš nikakve veze sa točkom dnevnog reda, kako pravnici imaju ambiciju da govore kakve bi presude trebali donositi sudovi u pojedinim županijama, pa da bi se njihove procijene o djelovanju probacijskih ureda u pojedinim županijama usuglasile sa kaznenom politikom u RH, nevjerojatno je kako se nalazi spora u činjenici da se recimo rad za opće dobro u izvješću najviše spominje za područje Zagrebačke županije, Osijeka i Varaždina i da se to ne dovodi ni u kakvu vezu sa Dubrovnikom i Splitom, ali kad treba Split istaknuti u odnosu na Varaždin onda je to tobože nekakva logična poveznica. Dakle radi se o bedastim manipulacijama ljudi koji se pozivaju na pravnu struku tobože da na taj način daju nekakvu podlogu za svoje političke manipulacije i diskvalifikacije pojedinih dijelova RH. Bilo bi važno vratit se temi, dakle radu probacijske službe i činjenici da probacijska služba prati počinitelja kaznenog djela od prvih reagiranja državnog odvjetnika, sudaca istražitelja, donošenja presuda kada treba vodit računa pojedinačno o svakom počinitelju kaznenog djela, napraviti dakle individualizaciju sa svim njegovim osobnostima što rade brojni stručni djelatnici u probacijskim službama, sociolozi, pedagozi, pravnici koji na taj način stvaraju pretpostavke da se počinitelj kaznenog djela vrati u hrvatsko društvo i da više ne bude počinitelj kaznenog djela. U izvješću o radu probacijske službe postoji navod kako po probacijskom djelatniku je zadužen za 60 predmeta, al kako postoje razlike ovisno od pojedinih probacijskih ureda od 37 do 90 predmeta i to je potpuno normalno, logično i ne treba nikakve tražiti tu elemente o nekakvim regionalnim posebnostima u RH između Splita, Varaždina, Zagreba ili bilo kog drugog kraja RH. Iako je dijelom uloga oporbe da negira učinke Vlade, aktualne Vlade, pa i Ministarstva pravosuđa, ono što se ne može negirat je činjenica da smo mi evo u zadnjih mjesec dana imali dva izvješća, ponovit ću to, Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora, odgojnih zavoda i Izvješće o radu probacijske službe koja pokazuju da u RH funkcionira kazneni sustav, zatvorski sustav, alternativne sankcije, na temelju pokazatelja iz izvješća komparativnih u usporedbi vidi se da taj sustav se razvija u skladu sa Europskom pravnom tradicijom, da su veliki uspjesi napravljeni u razvoju ovih sustava i oni koji žele negirati te učinke onda će oni skrenuti sa teme i govoriti o nečemu što nema veze sa dnevnim redom i ovom točkom dnevnog reda. Sve u svemu da ne duljim, da ne dajem povoda da nastavimo u tom pravcu, cijenim da izvješća o radu probacijske službe pokazuje da se RH i u ovoj oblasti svrstala u zajednicu europskih država i da bilo kakve diskvalifikacije neće umanjiti uspjehe u radu Ministarstva pravosuđa i Probacijske službe RH. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Raguž, pošto ste vi u temi i to dosta pratite i razumijete mene zanima kakav je probacijski sustav u BiH, evo u Mostaru pa ako mi možete malo to komparirati s ovim našim izvješćem? Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Raguž.
Kako se mi nalazimo u Hrvatskom saboru i govorimo o Probacijskoj službi u RH, ja ću vam uskratiti zadovoljstvo da govorimo o probacijskoj službi u BiH, vi ćete se osobno informirati pa nas nekom sljedećom prigodom kada budete skrenuli s teme dnevnog reda govoriti o probacijskoj službi u BiH. Hvala.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Damjana Vucelića.
Poštovani zastupniče Raguž iz HDZ-a, vi ste bili spomenuli kako se čudite kako se to razgovara u ovom sabornici petkom ujutro. Pa nas iz Živog zida baš živo zanima kako vi znate uopće šta se tu raspravlja petkom ujutro, s obzirom da vas nema nikad ovdje? Ne sjećam se da vas ima i nekih drugih dana, a ne samo petka. Pa evo čisto bih vas molio da mi odgovorite na to pitanje, vjerojatno pratite na televiziji Sabor i rasprave. A druga stvar šta bi htio reći vezano za probacijsku službu je ta da baš vi, makar niste iz Hrvatske ali štitite leđa svojim kolegama. Zašto? Zato šta vaši kolege nikad ne znaju kada će se naći na meti svojih dojučerašnjih kolega iz HDZ-a i kada će morati služiti zatvorsku kaznu. A kada će morati služiti zatvorsku kaznu baš ovaj rad za javno dobro će im služiti kao izlaz da ne moraju provesti vrijeme u zatvoru nego da za par stotina sati tu istu kaznu dugogodišnju i odsluže. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Raguž.
Kolega ne znam pod kakvim ste vi dejstvima da ne primjećujete da sam ja svakoga petka u Hrvatskom saboru i ne samo svakoga petka već i tijekom tjedna. Pa me čudi, ni ne znam o čemu se radi, a evo nastojat ću to razmotriti i zaključiti kako vi ne primjećujete svoje kolege, ja vas primjećujem. Hvala vam lijepo.
Sljedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Pernara. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući. U svojem životu vodio sam se jednim načelom, a to je da kada bi vidio da ljudi koji su posrnuli i da padaju i propadaju ne bih ih išao cipelariti dok su na dnu. Recimo kada je Sanader pao i završio u nemilosti ta era je na neki način mog cipelarenja njega završila, nisam se dalje slikovito rečeno iživljavao na čovjeku. Ista stvar je s Todorićem, pričao sam protiv njega do trenutka kada se nije našao u svim ovim problemima pravnim itd. i više mi nije zanimljivo sad cipelarit po njemu kada je jasno da mu je sudbina jako, usudio bih se reć crna i neizvjesna. I sada se događa jedna stvar sa Bandićem koja je vrlo zanimljiva, a ta je da HDZ koji je zapravo puno opasniji za državu od Bandića on se ne napada. A zašto se ne napada? Zato jer je još uvijek jak, toga ste vi svi svjesni. HDZ je stranka koja kontrolira sve moguće poluge moći u državi od sudova, do državnog odvjetništva itd. i sad šta se događa, vi kada napadate Bandića ne napadate vi Bandića zato je vi smatrate da je on duboko u kriminalu jer da je pitanje tko je dublje u kriminalu, gledajte pa HDZ-u se i kao stranci sudi za kriminal uopće ih ne napadate za to. Međutim, napadate Bandića. Zašto? Zato jer vidite da je slab, zato jer vidite da mu najbliži suradnici okreću leđa, da se pretvaraju u svjedoke pokajnike itd. I onda šta? U takvim okolnostima vi sada njega cipelarite. Ima čovjek optužnice, više je čovjek na sudu malte ne nego kod kuće. Vi sada tog čovjeka nemilice cipelarite, a kažem, do jučer slikovito rečeno ste bili u političkom braku sa njim, bili ste u SDP-u zajedno sa Bandićem, kako ono veli skupa sa njim ste slavili i zajedno častili, a sada je on najgori, sad on ne valja. Ali ono što me čudi, nije to što njega napadate, ok, korektno, napadajte Bandića, a zašto HDZ ne napadate? Znate zašto? Zato jer im mediji drže leđa zato jer znate da kontroliraju pravosuđe i da nikad neće biti osuđeni itd. I zapravo time što napadate slabiju osobu umjesto jače odnosno po mome sudu osobu napade koja je manje u kriminalu od HDZ-a, vi zapravo pokazujete jednu karakternu osobinu, a ta je da onog slabijeg mlatite, a onog većeg štitite. I na taj način zapravo pokazujete da vam nije stalo do istine i pravde u apstraktnom smislu već da vam je zapravo stalo samo do toga da likvidirate svoju konkurenciju i što je najzanimljivije, Bandiću o glavi rade i HDZ i SDP jer ga se jedni i drugi želite riješiti i doć na njegovo mjesto. Da li se HDZ želi riješiti Bandića zato što je on korumpiran? [[Upadica Reiner: Kolega Pernar, tema je probacijska služba. Možda zabunom o nečem drugom pričate, ali probacijska služba je tema, izvješće.]] A probacijska služba je tema, ali da bismo došli do te probacijske službe odnosno do uvjetne kazne prvo moramo doći do osuđujuće presude. Da bismo došli do osuđujuće presude prvo moramo pričati o konkretnim detaljima cijele priče i hoću samo misao istaknuti da HDZ nije protiv Bandića, ne želi ga maknuti zato jer u stilu kao Bandić je korumpiran a mi smo pošteni, ne, žele doći na njegovo mjesto, ista stvar je gospode iz SDP-a koji su godinama surađivali s njim, pa on je njihovo političko dijete da tako kažem i sada dok je on bio njih uhljebljivao i postavljao politički SDP-ovce u gradska poduzeća, dok je Milan Bandić dijelio zaradu sa njima, e onda je Milan Bandić bio dobar, a sada, ovo što vi činite, podsjeća me kao na muža i ženu koji su zajedno bili u nekim mutnim poslovima pa onda kad se razvedu, sad muž napada bivšu ženu, ona je ovakva, ona je onakva, cijelo vrijeme je to znao dok je živio s njim. Hoću samo reći koliko je neiskrena ova šarada, koliko je zapravo ovo jedna lakrdija i predstava za javnost i želim Bandiću reći javno sada sa govornice da se ne uzda u ove lažne prijatelje iz HDZ-a i SDP-a jer gledaju jedni i drugi kako će mu glavu odrubiti i da zapravo se sam pobuni protiv tog sustava jer je gotov, gotov je, ovi će ga doć glave i neće imat milosti za njega. Po mome sudu završit će ko Sanader i Sanader je do samog kraja služio tom sustavu itd. Evo ja pozivam Milana Bandića da umjesto da čeka da drugi budu svjedoci protiv njega, da se on pojavi kao svjedok pokajnik, a raskrinka sve HDZ-ovce i SDP-ovce s kojima je dijelio zaradu, dobit, da ne kažem mito i da jednostavno ukopa njih jer inače će oni ukopati njega. Naravno mi ne može tvrdit da je on definitivno kriv dok pravomoćne presude nema tj. dok ne dođe pravomoćna presuda ali ove sve optužnice, nekako mi ajmo reć, tj. moje mišljenje da ako ima toliko optužnica pa po zakonu vjerojatno je neka od njih, po mome sudu jest vjerodostojna i bojim se da recimo kad je upisivao na papire 10%, 15% ili 300 000 kuna, bojim se da su to neki detalji koji bi ga mogli da tako kažem ukopat ali ja znam, sjećam se kad je Sanader pao, kad je završio u zatvoru, onda su HDZ-ovci govorili „on je jedini kriminalac, mi smo svi pošteni“, to je teza koja se sad na suđenju Bandiću postavlja. Bandića je kriminalaca svi u HDZ-u i SDP-u su pošteni a ti isti ljudi s kojima je dijelio poslove itd., pa to su ti ljudi kojega se sad žele riješit samo zato da bi ga maknuli sa da tako kažem vrha te piramide moći u Zagrebu i da bi zasjeli na njegovo mjesto ali ne zato jer su pošteniji od njega, to je bitan detalj nego samo zato jer žele ono što on trenutno radi, žele biti Milan Bandić, žele doći na njegovo mjesto. Hvala puno.
i kolega Pernar, koji nisu govorili o ovoj temi, od sada svatko tko će izaći iz teme će dobiti odmah opomenu jer tih propagandnih poruka ovakvog tipa je stvarno dosta. Radimo, ljudi nas gledaju, znaju da je tema Izvješće o radu probacijske službe za 2018. g. što se može kritizirati naravno itd., ali govoriti o desetim stvarima se stvarno sad malo otišlo predaleko. Prema tome, ja vas lijepo molim da se držimo teme. Evo, imamo replike na izlaganje kolege Pernara koji nije uopće govorio naravno o temi ali nadam se da će replike biti vezane uz temu, poštovani zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Vidim da i vi imate ambiciju kreirati tijek naših misli i izgovorenih riječi …
…/Upadica Reiner: Ne, imam ambiciju držat se Poslovnika što vi ne radite./…
… što po meni nije dobro u Hrvatskom saboru, pokazali ste prije neki dan kada niste dozvolili raspravu o Prijedlogu Zakona o pobačaju koji je SDP dao, u kom smjeru vi djelujete ali ovo je parlament i morate toga biti svjesni…
…/Upadica Reiner: Vi ne diskutirate sa mnom, vi bi trebali sa kolegom Pernarom razgovarati./…
… i morate to tolerirati i na raspravu kolege Pernara i moju i ne znam sada ko će još, g. Raguža govoriti, morate biti svjesni da hrvatski parlament je mjesto govora a ne šutnje. Možda bi vi htjeli da mi šutimo ali nećemo šutjeti jer nemoguće je šutjeti nakon ovih svih afera HDZ-a od zadnjeg Nosić do APN-a, do načelnika koji je pronevjerio novac, ne možemo o tome šutjeti. Kada se govori o probaciji, ja moram upozoriti da se probacija …
…/Upadica Reiner: Hvala vam lijepo./…
… na te ljude ne smije primjenjivati …
…/Upadica Reiner: Nema kolege Pernara pa ne može…/…
… i nemojte nas molim vas g. potpredsjedniče više ušutkavati,
…/Upadica Reiner: Kolega Maras, premašili ste vrijeme./…
…molim vas nemojte gušiti hrvatski parlamentarizam, hvala lijepo.
Kolega Maras, ja ne gušim hrvatski parlamentarizam, vi od njega radite sprdnju a ja ga ne gušim, dapače, svatko može govoriti ovdje i svašta se govori ovdje i točno i netočno i istinito i lažno itd. međutim u okviru teme. Koristiti to zato, za neku osobnu promidžbu ili stranačku promidžbu, izvan teme je izvan Poslovnika a mi smo donijeli taj Poslovnik, svi zajedno i onda očekujem da ćemo ga se držati. Prema tome, ja o tome govorim, o poštovanju pravila a ne stvaranju sprdačine od najvišeg tijela predstavničkog u Hrvatskoj. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa ja sam htio upozoriti kolegu Pernara da nije govorio o probaciji, da je bio izvan teme no međutim htio sam mu i reći koja je razlika između Sanadera i Milana Bandića to je da Milan Bandić ima putovnicu BiH-a tako da će se vrlo lako skloniti, sumnjam da će se suditi 10 g. kao Sanader. A što se tiče slobode govora, mi imamo svoje vrijeme i vi uporno jedini od onih koji vodite sjednice sabora pokušavate nas cijelo vrijeme kanalizirati da mi mislimo kao što vi mislite, da ne govorimo ono što vi ne želite čut, ja vas molim da u ovom našem vremenu koje trošili ovako ili onako dozvolite da svoju slobodu govora u HS ispoljimo, pa dal, dal je ona nekada u pola toga vremena išlo se iz teme ili nije, to nije toliko bitno, mislim da ako mi kao zastupnici koji nismo svi glasovali za ovaj vaš Poslovnik koji ste doveli s kojim ste ugušili slobodu govora u saboru. Hvala.
Dobro, ja vam izričem opomenu slijedom ovaj Poslovnika i ovaj…
Za što mi izričete opomenu, za što mi izričete opomenu?
Zato jer ste govorili izvan teme.
Pa ja sam spomenuo probaciju, šta sam skrenuo s teme?
Ovaj, a replicirali ste…
Zbog čega mi izričete opomenu?
…osim toga meni, a ne kolegi Pernaru koga ovdje nisam … [[Govornik se ne razumije]]
Hoćete sad i mene iznositi iz sabora tu, kako vas nije sram, stalno…
Ovaj, slijedeća replika je, nemojte se, nemojte se sa mnom molim vas na taj način pokušavati komunicirati jer znate da je i to protiv Poslovnika. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Damjana Vucdlića, izvolite.
Poštovani g. Reiner, zbog ovih vaših sad monologa ovdje od po par minuta, svima nama ovdje ste uskratili priliku da uopće Pernaru repliciramo, ja vas molim da se ubuduće suzdržite od toga, pustite nas da slobodno govorimo bez nekih dodatnih pametovanja, evo unaprijed vam hvala. A što se tiče samog izlaganja od zastupnika Pernara, ja samo moram reć da g. Pernar nije u pravu kada kaže da SDP i Bandić skupa surađuju, naime ne znam da li g. Pernar zna, ali g. Bandić drži 90% zagrebačkih SDP-ovaca na plaći, na plaći, na našim, na našim novcima, ima ih zaposlenih u Holdingu, u gradskim službama i stoga bi htio reć da Bandić i SDP nisu ravnopravni partneri, nego im je Bandić šef, Bandić je poslodavac SDP-ovcima, evo čisto kada će g. Pernar ovo slušati, čisto da ubuduće više tu grešku ne ponovi. Hvala.
Hvala i vama izričem opomenu iz istog razloga.
Zahvaljujem.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Steve Culeja, izvolite.
Govoriti il ne govoriti pitanje je sad. Poštovani predsjedniče, ja ću pokušat ipak ostat u temi probacije, al ne mogu garantirati da u žaru fajta neću otić u stranputicu neku, pa ću izvući opomenu, al vi me opomenite, ja ću je prihvatiti onako kako se i prihvaća odluka kako suda tako i drugi. Ha, Zakon o probaciji, to je veoma diskutabilna tema, reko kako nekoga uopće kontrolirati i nadzirati kad to počinje u startu, prva greška je napravljena na počecima stvaranja hrvatske države što nismo tada već imali Zakon o probaciji, pa da smo u to vrijeme jednu Vladu SDP-a i Saveza komunista Hrvatske odma stavili u startu na probaciju čak i prije donošenja, prije prvih izbora, pa nam ne bi oni uspjeli oružje predati bivšoj JNA koje su znači u kompletu, možemo reći napravili prvu izdaju, to bi bio jedna veliki doprinos probaciji, taka jedna probacija bi rezultirala time da ne bismo danas gledali zvijezde petokrake u Rijeci i u HS ne bismo gledali sljedbenike te iste partije saveza komunista, te iste sljedbenike onih koji su desetkovali Zagreb od Hrvata, te iste koji su nam sve nakaradnosti bivšega sustava, iz države u kojoj smo mi stariji bili, prenijeli u ovu našu kako volimo reć savremenu modernu proeuropsku, europsku RH sa svim tim negativnostima i anomalijama. Kada govorim o tome, ja govorim iz prve ruke jer ja sam stvarno svjedok tog vremena kao i mnogi ovdje kojima nije prvo radno mjesto bilo u Stranki demokratskih promjena koja im je kupila kravatu i odijelo i oni se našli u HS, pa mnogi postali ministri obrta i poduzetništva, a nikad nisu imali veze ni s obrtom, ni poduzetništvom, pa su mnogi imali kontrolu nad tuđim sredstvima koja oni nikad nisu znali ni zaraditi, niti ostvariti bilo šta na neki pošten način. Govoriti o probaciji, a ne krenuti od hrvatskog policajca koji mora vitlati tamo kriminalce, narkomane, ubojice i ostale po ulicama, poljima, šumama, koji mora vitlati one koje smo slučajno abolirali i oprost im dali, pa i oni su u nekoj vrsti probacije samo u nekontrolirane probacije, pa ćemo rezultate te neprobacije možda vidjeti u nekom drugom vremenu. Znači, a mi ćemo kroz probaciju kontrolirati one koje uspje taj policajac na ulici privesti kod nekoga suca, pa će sudac sa svojom ko zna kakvom, a ona je neupitna, odluka, jer suci su sveci u RH, kao svete krave, nedodirljivi, njih ne možete ništa upitati, njihove odluke ne možete raspravljati, ni komentirati baš osim u nekim kružocima koji nisu vidljivi da ne biste možda jednog dana završili kod suca, ja imam trenutno 5-6 postupaka, meni je već svejedno, isto mi je, svaki put me opletu, ali kada govorimo o tome i na taj način, taj hrvatski policajac koji muku muči da tog istog kriminalca iz te probacije ponovo sreće na istome djelu, a i onog trenutka kad se i on nađe u probaciji on nije odgovoran što može kriminalno djelo koje napravi u toj probaciji, znači on nije kriv ako dila drogu kroz tu probaciju u određenoj instituciji, obično u radu za opće dobro, milošću suca on se može naći u općem dobru da radi u staračkom domu, može radit ovoga u knjižnici može radit, zalijevat cvijeće, bilo što drugo po hodnicima, samo me čudi da ih se ne zaposli u dječjem vrtiću, da od najmanjeg doba mogu privikivat svoje buduće konzumente kroz tu probaciju. Šta je probacija? Zašto nekome dodijelit jednu tako laganu, tj. nikakvu kaznu za ono što je počinio? To je prepušteno sucu svakom ponaosob i njegovoj toleranciji. Ima sudaca koji imaju nultu toleranciju prema određenim kriminalnim djelima, a imamo i svakakvih sudaca, koji u svojem neradu idu dotle da im na 1000 predmeta odlaze u zastaru, da ne odgovaraju za svoje postupke, ima sudaca koji su bogati kao faraoni, a oni se ne mogu nikako naći na listi srama da se može utvrditi njihova imovinska kartica. Mi smo donijeli hrpu ovdje zakona koje ne možemo provoditi i koji neće dati nikakvog rezultata, mi smo poništili i zakon o ... [[Govornik se ne razumije.]] i o izdaji, nema izdaja, nema zakona o porijeklu imovine, nema zakona o ničemu i niko za ništa nije odgovoran. Mi isto tako gledamo ovih dana je dakle, ja ne smijem komentirat sudačke odluke ali ću ja komentirati jer ne mogu da ne progovorim, možda čovjek umre u međuvremenu ali ja moram progovorit da on čuje da još postoji u Hrvatskom saboru neko ko misli o njemu i o njegovom slučaju. Radi se o Tomislavu Merčepu, prijeratnom inženjeru iz Vukovara koji ne svojom voljom se našao u Domovinskome ratu, našao se na mjestu organizatora obrane zajedno sa Blagom Zadrom Vukovara i on zna na šta je nailazio, na koji način je on završio i zašto je on danas u zatvoru, zašto je Tomislav Merčep u zatvoru? Ne zbog onih zločina koje je on navodno propustio sankcionirati ili kontrolirati jer on to nije mogao kroz dvoju funkciju i ulogu u Domovinskome ratu ali mi smo kroz Domovinski rat sreli jako puno kriminalaca, ubojica, lopova i svakakvih nakaza, onih koji su iskoristili Domovinski rat i postali su ratni profiteri i opljačkali su u budućnosti vama i mojoj djeci, ti ratni profiteri nisu kažnjeni ni na koji način. Ubojice koji su ubijali Hrvate i njihovi nalogodavci i zapovjednici koji su bili, koji su trebali biti direktno po zapovjednoj odgovornosti odgovorni za zločine koji su počinjeni pod njihovom komandom, ja ću krenuti od pravomoćnog oslobođenoga zlikovca kojega je Vrhovni sud Hrvatske oslobodio, radi se o Radenku Alavanji, komandantu štaba teritorijalne obrane Borovog Sela gdje je ubijeno 83 ne Srba. Taj čovjek je slobodan. A čovjek kojemu je se uspio i usudio suprotstaviti s druge strane, Tomislav Merčep, on je u zatvoru zbog zločina, nečinjenja jer nije kontrolirao moguće neke druge zločine. Kako bi služba za probaciju, ostajem u temi, postupila u ova dva slučaja? Pa tog Tomislava Merčepa, njemu treba dat dobrotvorni rad u nekim toplicama, neka gleda kroz prozor i broji ptiće, da razlikuje koje su ptice pjevice ostale a koje su ptice selice prenijele vašu budućnost i budućnost sve hrvatske djece na neke inozemne račune. Pričaju oni sve i svašta, izlaze iz teme ali ova tema njih ne interesira jer kroz ovu temu, oni vide sebe. A kad ja govorim o toj temi, znam šta govorim, ja sam bio policajac koji sam kriminalce privodio, hapsio i postupao prema njima onako kako treba da se postupa, da što prije priznaju kriminalna djela a ne danas da sva odu u zastaru kao što inače odlaze. Smije se g. Maras, ne bi one dvije, ona dva paleža na Bjelolasici tako prošla da sam ja to ispitivao, budite sigurni u to. Sustav za probaciju će imati rezultate onoga trenutka kada će onaj koji se nađe u tom sustavu pod našom kontrolom, kad bude se vratio sa tog godišnjeg odmora, s probacije, kad se više ne bude nikad vratio onome kriminalnom djelu koje je počinio na početku, ako se njemu omogući da on kroz probaciju može nastaviti ono što je radio kroz svoj kriminal i zbog čega se našao u probaciji, i kad on za to ne bude kriv, e onda je to promašena probacija, probacija izgleda da je namijenjena samo za one koji počinu minimalnu kaznu i koji je to odrade pošteno, koji iz nehata, iz bilokojeg drugog propusta to počine i koji se kaju zbog toga, ovi koji se vraćaju, oni se ne kaju kao ni oni koji nisu dovršili ubijanje '45., kao ni oni koji kažu da je malo UDBA počinila ubojstava, za njih probacije nema, za takve oprosta nema. G. potpredsjedniče, hvala što nisam dobio opomenu.
Upravo sam vam je htio izreći. Morate dobiti opomenu, tog ste i sami svjesni. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Aha, vi ste digli repliku, jer ste digli repliku pa zato nije. Povreda Poslovnika, što je povrijeđeno?
Povrijeđen je čl. 229. jer vi g. potpredsjedniče niste i propustili ste g. Culeju izreći opomenu, oduzeti riječ…
…/Upadica Reiner: Ja sam izrekao opomenu./…
… nakon što je on opetovano govorio nebuloze i ja ne znam jeste vi ponosni da zastupnik HDZ-a ovdje govori da se 90-ih trebali staviti valjda stotine tisuća hrvatskih građana na nadzor za nešto što je u njegovoj glavi …
…/Upadica Reiner: Hvala vam lijepo, hvala lijepo./…
… bez ikakvog suđenja i kazne.
…/Upadica Reiner: Hvala lijepo./…
Znači to imamo danas u Hrvatskom saboru…
…/Upadica Reiner: Kolega Maras, hvala lijepo, premašili ste vrijeme./…
… nekoga ko bi stotine tisuća hrvatskih građana nadzirao a vi to tolerirate, hvala lijepo.
Kolega Maras, ponovno ste premašili vrijeme, to više neću tolerirati. Ja sam kolegi Culeju izrekao opomenu kao što sam i najavio da ću izreći svakome opomenu ko izađe drastično izvan teme, on je sam svjestan da je izašao izvan teme i evo. A vama koji ste bili izašli izvan teme, nisam dao opomenu, nisam dao ni kolegi Pernaru, bio sam u početku tolerantan, ali kad sam vidio kud to ide, da to ide u jednome potpuno desetome smjeru prestajem više biti tolerantan i striktno ću se držati Poslovnika. Ovaj, kao što sam i u ovom slučaju se striktno držao Poslovnika i kolega Culej je dobio ovaj opomenu. E sad, vi ste, vi ste tražili i repliku, izvolite.
Gospodine Culej znate li vi šta znači probacija? Jer meni se čini iz vaše rasprave da ste vi zamijenili dva pojma jedan je lustracija drugi je probacija. Je da su oba dva na cija ne, ovaj ali to nije dovoljno da bi opravdalo ovu vašu raspravu. Zato molim vas recite mi znate li vi što znači probacija? Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Culej.
Poštovani predsjedniče hvala. Kolega Maras pa kako ja ne bih znao tu famoznu riječ lustraciju, pa tko to ne zna za tu lustraciju, tko nije čuo … [[Upadica: Ne razumije se.]] molim, ne čujem dobro, [[Upadica: Što je probacija?]] a lustracija jedna prihvatljiva ovoga radnja koju je prihvatila cijela uljuđena Europa i cijela uljuđene Europa je izvršila lustraciju u svojim državama i uklonila upravo sve one koji bi joj smetali u njezinom napretku, u njezinom napretku prema boljitku čovjeka. Jer ta lustracija je omogućila mnogima koji su činili kaznena djela, a nisu se našli u probaciji jer u to vrijeme vjerojatno nije ni bilo te probacije, ali u stranici je izuzetno dobro došla.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa, kolega Culej vi često govorite o tim komunistima, komunjarama jel, to govorite i o onih 90.000 koji su početkom '90. ušli u HDZ onim svim službama tajnim kao UDBA i ostale koje su također ušle u HDZ i čine od današnjih 220.000 članova koje spominje predsjednik Plenković očito više od polovice toga još su se tu malo namnožili. Da li su to ti ljudi ili o nekim drugima, nisam sad siguran što pričate? Hvala.
Dajte molim vas…
Poštovani kolega kako vam drago, ja vam moram odgovoriti na ovo pitanje jer me izuzetno mi je drago što ste me to uopće pitali. Upravo zbog svih onih komunjara koji nisu lustrirani bili, a koji su se, i udbaša naravno da i njih ne bi zaboravili se naljute, a koji su se našli na valu nove Hrvatske i pomiješali sa onima koji su trebali ovu Hrvatsku voditi. Upravo ti koji i dan danas koče Hrvatsku u napretku, ali neće dugo, neće dugo prepoznali smo njihov rad i radi se na tome. A ja ću vam reći ja sam malo zakasnio u HDZ, ušo sam tek 2000. godine, ali taman na vrijeme da uspijemo dovršiti ono što su naši prethodnici zaboravili, propustili, e upravo to. A u onome i onakvoj Hrvatskoj ne bi bilo onih barem ovdje u Hrvatskom saboru koji bi ubijali po Europi, koji bi punili jame, takvih ne bi bilo u Hrvatskom saboru, oni bi govorili u probacijskoj nekoj drugoj službi iz nekih prošlih vremena.
Sad imamo završne riječi poštovanog zastupnika Željka Raguža najprije u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Na kraju ove točke dnevnog reda Izvješće o radu pobacijske službe za 2018. godinu važno je ponoviti i naglasiti kako je u Hrvatskoj probacijska služba organizirana u okviru Sektora za probaciju odnosno Uprave za zatvorski sustav i probaciju u okviru Ministarstva pravosuđa RH i da temeljem Izvješća o radu probacijske službe i temeljem izvješća o radu i stanju u kaznionicama, zatvorima i odgojnim zavodima možemo vidjeti da RH prati europske trendove u ovoj oblasti i da su ova dva sustava kaznenog sudovanja nešto bez čega se danas ne bi mogao zamisliti dakle pravni poredak u RH. Ono što je posebice važno naglasiti zbog istaknute činjenice da se u okviru probacijske službe i realizacije alternativne sankcije koja se danas ovdje na jedan primjeran način analizirala ostvaruje i prihod od 15-tak miliona kuna što čini probacijsku službu rentabilnom na temelju činjenice da 586.000 sati rada za opće dobro upravo donosi taj prihod. Kada to usporedimo sa prihodima zatvorskog sustava RH koji osim utroška 467 milijuna kuna za 2018. ima i prihod od 50-tak milijuna kuna, govori da se u okviru Ministarstva pravosuđa vodi racionalna politika u sustavu kaznenog sudovanja. Zaključno, bez probacijske službe danas u RH teško bi bilo zamisliti dakle čitav jedan proces od prve faze istrage, prvog reagiranja državnog odvjetništva, donošenja presuda i kasnije razloga izvršavanja presude, što govori da je probacijska služba ostvarila svoju ulogu u pravnom poretku RH.
Hvala lijepo. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika HSU-a, SNAGE, nezavisnih zastupnika i Nove politike završno govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, dakle vrlo kratko, slažem se sa prethodnikom kolegom Ragužom da je RH od 2009. godine naovamo učinila značajne iskorake vezane uz rad probacijske službe. Jednako tako i ovaj izvještaj je dobar, međutim ja sam u svom, svojoj replici državnom tajniku rekao da zamjeram da je izvještaj mogao biti i opširniji. Dvije stvari su tu bitne jednu sam već napomenuo u samoj replici, dobro je bilo da se iznos 2,1 milijun EUR-a iz jednog važnog projekta trebao biti spomenut u ovom izvještaju iako je on sklopljen po ovome što vidimo, ugovor u 2019. g. ali ipak je s obzirom da je 16. siječnja, mislim došao u Sabor ovaj izvještaj, da je moglo biti spomenuto. Nije to kritika nego čisto je to još doprinos da se vidi da postoje stvari kojima se bitno unaprjeđuje sustav ali ono što je isto u ovom izvještaju je možda trebalo biti jasnije ili bolje vidljivo a to je ovaj dio pravnih osoba i tijela javnih vlasti u kojima osuđenici izvršavaju rad za opće dobro, svojom djelatnošću koja obuhvaća i poslove humanitarnog, ekološkog i komunalnog značenja, posebno ovaj dio komunalnog značenja. Naime u tablici je vrlo jasno precizirano po županijama koliko ima i novih pravnih osoba i ukupan broj pravnih osoba, navedeno je i gdje se sve radilo, u bolnicama, ustanovama za psihički bolesne osobe, u domovima za starije i nemoćne. Ono što mene zanima, koliko su same jedinice lokalne samouprave, konkretno općine bile uključene u te poslove, koliko su to zahtjevni zapravo ne sa stajališta nadzora same probacijske službe već i evo konkretno pronačelnika općine ili onih osoba koje su odgovorne za rad unutar općine u smislu i zaštite na radu i svega onoga što je povezano s radom takvih osoba jer vidimo da je veliki broj sati rada odrađen a u općinama postoji još puno prostora za još više satova rada za odrađivanje gdje bi te osobe onda radile koristan društven rad, gdje bi se postigao ovaj zapravo cilj probacije i onda bi to bilo ukupna korist za društvo. U ovom smislu i kolega Raguž je istaknuo, da je sustav dosta, ne sada da je samoodrživ nego je, ostvario je značajne prihode, ali mislim da u izvještaju treba više to napomenuti jer da građani budu upoznati, da građani znaju da netko radi za opće dobro i na taj način opravdava ili se pred zakonom iskupljuje za one greške koje je napravio, vidimo da je tu po kaznenim djelima, najviše ima čini mi se kaznenih djela protiv imovine pa je to prilika da se takva kaznena djela zapravo na ovaj način da se vrati dug društvu pod uvjetom naravno a to vidimo u raspravi da se to spominje, ključno pitanje u RH, kad se govori o pravosuđu, kažu ok, nije osuđen ali je bar vratio ono što je nepravedno uzeo ili ukrao. Inače izvještaj treba podržati, hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je MOST-a nezavisnih lista, završno u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani tajniče, državni tajniče sa svojom pomoćnicom, kolegice i kolege. Svako društvo pa tako moderno od onih koji su počinili određena kaznena djela i dužni su prema društvu, imaju probacijsku, znači svoje poslove i svoju službu, u ovome izvješću je i opisano i način djelovanja i koliko je bilo za službeno probacijsku službu ljudi, koliko je zahtjeva, koliko se ispunilo, koliko su novčani prihodi i dobro je govoriti o tim ljudima koji imaju svoje obaveze prema državi zbog kaznenih djela koje su počinili ili drugih nedjela koje su počinili a ovdje je su opisani, oni su u biti oni koji mogu doprinijeti društvu i naravno da tome treba težiti. I naravno da treba stvarati i percepciju prema javnosti da se ti ljudi mogu djelomično svojim radom odužiti pod kontroliranim uvjetima da ne bi se te rizične skupine ljudi, u biti da ne bi utjecale na normalno odvijanje života ili da u toj fazi se ne bi ponovilo slično kazneno djelo. U ovome izvješću je dosta toga opisano, da li je moglo detaljnije, vjerojatno je ali je činjenica da u ovome izvješću je dosta tih podataka iz kojih svakog moramo izvoditi zaključke na koji način to funkcionira. Naravno, kad govorimo o samoj percepciji da trebamo uvijek govoriti i o onome što građani bi željeli čuti jer građani znadu da oni ljudi koji su uzeli i odgovarali za milijune, da su dva koji su bili visoko pozicionirani dužnosnici, čistili po nekoliko dana, gulili krumpire da bi riješili svoje probleme, znači taj dio je vrlo bitan, znači da se kroz ova izvješća i kaznena djela opiše na koji način, koja su kaznena djela i na koji način se ta probacijska, taj period provodi. Posebno trebam naglasiti i još jednom da danas kada ljudi vide da je sve više korupcije, percepcija korupcije, percepcija znači kriminala, uništila su brojna radna mjesta, 2/3 ljudi iseljavaju, da na ovim izvješćima treba što više raditi i naglašavati i detaljizirati sve te probleme. Ja ću još jednom spomenuti taj detalj je najviše ostao ljudima u glavi, da je čovjek koji je osuđen za 10-ak milijun kuna, u biti je nekoliko dana gulio krumpire. Znači ako to poruku šaljemo, onda to nije dobro na taj način dok drugi možda zbog manjih kaznenih djela ne govoreći da nisu oni skrivili to jer moramo znati da ima ljudi koji su i pravični, koji imaju ali jednostavno dokaže se nakon nekoliko koji su pravedni ali takvo je pravo, nakon nekoliko desetaka godina se dokaže da nisu učinili djelo, ne možda u Hrvatskoj ali je bilo takvih slučajeva u svijetu da jednostavno oni koji su osuđeni, najteža kaznena djela, nakon 40-ak godina se dokaže da su ljudi proveli u zatvoru ili na probacijskim poslovima a u biti da nisu krivi. Prema tome, ne treba osuđivati sve treba naglašavati na ovom djelu i treba biti pravičan prema svakome, znači pravičan prema svakome jer danas zaista našim društvom šetaju ljudi u Vukovaru koji su bili na velikosrpskoj agresiji, koji su slobodni, šeću, koji nisu imali ni probacijske poslove niti je pokrenuti postupci protiv njih, oni su bili silovatelji, zločinci, jednostavno na cijelom području RH hodaju slobodni. Znači imamo mi tu višeslojan problem oko ovih svih poslova ali to je jedan cjeloviti problem, ne samo Ministarstva pravosuđa, a pravosuđe je naglašeno kao najveći problema od najvećih problema u RH i nepovjerenje naših građana je baš u pravosuđe, između ostalog i u druga tijela, ali je činjenica da ako se mi ne budemo odnosili prema svim tim, evo poglavito ja ću se uhvatiti tih ratnih zločina, ako silovatelji zločinci šetaju slobodni jel ako se ugledamo na evo recimo na Haag. Mi na Haagu smo naše generale još su u zatvoreni određeni u Haagu dok je Vojislav Šešelj oslobođen, rekli su da je slobodan. On šeta Srbijom i ruga se sa svim žrtvama koje je počinio, dok naši ljudi koji su branili s ove strane i odgovaraju za zločine ne mogu biti pomilovani iz tisuću i jednog razloga, a ja te razloge ne znam dok u isto vrijeme evo četnik Šešelj koji je činio u Hrvatskoj zločine je slobodan. Hvala.
Hvala. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo o njoj kada se steknu uvjeti.
Izvješće o radu probacijske službe za 2018. Podnositelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu probacijske službe za 2018. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 97 za, 7 suzdržanih i 1 protiv prihvaćeno izvješće u tekstu kako je predložio saborski matični odbor.
Idemo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o cestama, prvo čitanje, P.Z. br. 604 Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. To će biti poštovani zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] osoba sa invaliditetom u cestovnom prometu regulirano je Zakonom o cestama i Zakonom o sigurnosti prometa na cestama te je propisano da osobe sa 80 ili više posto tjelesnog oštećenja odnosno osobe koje imaju oštećenje donjih ekstremiteta 60 ili više posto mogu propisanom znakom pristupačnosti označiti vozilo u kojem se prevoze. Istim člankom zakona propisano je i da se znak pristupačnosti izdaje na ime osobe sa invaliditetom. E sad dolazimo do ovog prijedloga zakona. SDP želi promijeniti zakon na način da se pravo na oslobađanje od plaćanja cestarine odnose i na osobe sa invaliditetom koji nemaju vlastiti automobil. Sve osobe sa invaliditetom koje voze primjerice članovi obitelji moraju plaćati cestarinu na autocestama što smatramo diskriminacijom prema svima onima koji nemaju svoj automobil i to želimo ispraviti. Ako osoba koristi automobil, bez obzira na to u čijem je vlasništvu, dakle ako ima potrebu za nečijim prijevozom onda treba biti oslobođeno od plaćanja cestarine. Vlada RH je u svom očitovanju navela niz opravdanja i prepreka zbog čega ne može prihvatiti naš prijedlog, a da nije naveden niti jedan konkretan korak ili vremensko razdoblje u kojem bi se navedene aktivnosti trebale dogoditi. Također je Vlada navela da to znači povećanje proračunskih sredstava. Mi držimo da ne znači nikakvo povećanje proračunskih sredstava i tu se u prvom redu radi o problemu kontrole, dakle kako iskontrolirati to. Ali pobogu za tu su tu Hrvatske autoceste na koje se to i odnosi jel. Činjenica je da su osobe sa invaliditetom time zakinute, a da se ne poštuju preporuke pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom koja već duži niz godina pokušava upravo u tom smjeru promijeniti zakon te u konačnici i da zakoni iz istog resora nisu usklađeni. Dakle Zakon o sigurnosti prometa na cestama govori jedno odnosno da to pravo pripada osobi, a Zakon o cestama praktički to pravo daje automobilu, zamislite nonsens, dakle pravo glasi na automobil. Mislimo da umjesto što je Vlada odbila naš prijedlog da ga je mogla dopuniti amandmanima, urediti pravilnicima, međutim očito je da u izbornoj godini nema baš volje ni za čime. Slažemo se da je potrebna bolja kontrola korištenja prava na oslobađanja od plaćanja cestarine, ali to je ovo i ovo što sam spomenuo prethodno. Niti jedan prijedlog na ovu temu nije došao od vladajućih. Najvažnije je reć da ovim zakonom želimo ispraviti diskriminirajuću odredbu o kojoj sam već govorio, prema kojoj su samo vlasnici vozila osobe sa invaliditetom oslobođeni od plaćanja cestarine. Mi predlažemo, opet ću ponoviti, da oslobađanja od plaćanja cestarine bude isključivo pravo osobe koja ima invaliditet bez obzira vozi li svoj auto ili se vozi sa nekom drugom osobom koja je vlasnik automobila odnosno bez obzira da li se vozi u svom autu. U predlaganju smo se pozvali na Zakon o sigurnosti prometa na cestama kojim se određuje da na korištenje znaka pristupačnosti ima pravo osoba sa invaliditetom bez obzira da li je vlasnik vozila ili ne. I tu isto možemo vidjet tu neusklađenost zakona. Što se tiče sredstava u proračunu, smatramo da je osigurano dovoljno sredstava. Predlažemo pravo na oslobađanje plaćanja cestarine za automobil kojim se prevode. Time SDP nastavlja borbu za ravnopravnost i ispravlja još jednu nepravdu. I sigurno u momentu kada dođemo u mandat na vlast da ćemo to i napraviti. Više od pola milijuna osoba sa invaliditetom u RH žive na pragu ili ispod granice siromaštva. Ovakav zakonski prijedlog naglasio je kreiranje politike jednakosti u svim pravima pa tako i pravo na slobodu kretanja, upozorivši na preko pola milijuna osoba sa invaliditetom u Hrvatskoj žive na pragu ili ispod granice siromaštva. Također ovakva inicijativa pomaže da proces implementacije UN Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom bude brže i učinkovitija i da ne ostaje samo mrtvo slovo na papiru. Dakle, to su sve naši razlozi radi se u principu o vrlo maloj izmjeni praktički od 2 članka, ali ta 2 članka za puno ljudi znače mogućnost kretanja u ovoj državi. Prema tome, molimo bih sve zastupnike da imaju to u vidu. Ovo nije nikakav ideološki zakon, nema veza s time, dakle ovo je zakon koji je okrenut prema hrvatskim građanima, ako hoćete prema onim građanima koji su najugroženiji jer invalidi su u neku ruku i manjinska skupina u društvu, prema tome molio bih vas doista da ovakve izmjene podržimo. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Vidović, mi iz HSS-a i ja osobno podržavamo ovaj prijedlog zakona jer smatramo da treba ispraviti ovu nepravdu prema ljudima koji imaju invaliditet i ne može biti izgovor da bi za to trebalo osigurati nekakva dodatna sredstva u državnom proračunu. Jer ako želimo ljude koji imaju invaliditet, omogućiti im da budu mobilni, da se integriraju u društvo, da se zaposle, onda im moramo omogućiti da se kreću, da putuju, a ne zbog toga da budu kažnjeni. I odgovor koji je Vlada rekla odbijajući ovaj vaš prijedlog da treba osigurati dodatna sredstva i da bi to stvorilo gužve na autocestama na naplatnim kućicama jer je nemoguće kontrola osobe nego je kontrola na vozilo. Koliko je tih osoba, kolika oni imaju primanja? Jer ja znam da ljudi žive sa invalidnim mirovinama sa negdje od 2 do 2.5000 kuna. S tim prihodima oni si ne mogu kupiti automobil i moraju tražiti pomoć drugih osoba obitelji da ih prevezu. Zato vas molim da to odgovorite, da ljudi shvate da su to mala sredstva, a puno bi pomogli invalidnim osobama.
Hvala. Odgovor poštovanog Franka Vidović, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, konkretan odgovor na vaše pitanje prema podacima iz Izvješća pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom za 2017. dana 15. ožujka 2018. godine je u registru vozila osoba sa invaliditetom evidentirano 11.845 korisnika. Dakle, tu se radi o cifri od praktički, godišnja cifra za uporabu javnih cesta i cestarina za osobe sa najvećim stupnjem invaliditeta u 2019. godini osigurana su od 28 miliona kuna. Ja mislim i smatram da je to doista mizerna cifra za državni proračun i da kako god bilo povećanje ne može biti veće od 2 do 3 miliona kuna. Prema tome, mislim da to nije dobar razlog.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložit mišljenje? Ne. Onda otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Nada Turina Đurić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Predstavniče Vlade, gospodine predlagatelju, kolega Vidović, kolegice i kolege, ja ću u startu reći da će Klub zastupnika GLAS-a, Građansko liberalnog saveza podržati ovaj prijedlog izmjena zakona i pozdravit ćemo ovo što su kolege iz SDP-a primijetile u ovom zakonu, a to je da se napravila jedna nepravda koja bi evo ja bi se usudila reći možda bila više previd nego namjera. Jedan previd da se invaliditet kao takav ne tretira jednako prema svima odnosno da se invaliditet daje mu se povlastica kroz to da se ostvaruje pravo u stvari kroz prevozno sredstvo kojeg invalid koristi. Što je potpuna naravno besmislica jer jedan dobar dio baš upravo tih najtežih invalida u stvari koristi usluge ili bi mogao koristiti usluge treće osobe koja bi mogla mu izvršiti uslugu prijevoza i u tom slučaju nema pravo, ako to nije njegovo vozilo, nema pravo koristiti olakšicu koju država daje. Evo, primijetili ste to kolege i naravno da, to je jedna relativno mala izmjena koja možda naravno u samoj provedbi donosi određene, određene probleme odnosno iziskuje se da se organizira taj način kontrole prije svega. Naravno danas u vrijeme digitalizacije i kontrole svega putem raznih uređaja elektroničkih mislim jedna ovakva provedba, provedba ovakve ovog prijedloga je više nego smiješna za informatičare znači da se ugradi određena vrsta elektroničke kontrole prolaza odnosno naplate na, naplate cestarine. Prema tome, evo vrlo kratko podržat ćemo ovo i smatramo da su i kolege da bi kolege iz pozicije isto tako trebale pozdraviti ovaj jedan mali korak za nas odnosno za osobe sa invaliditetom u smislu olakšavanja njihovog kretanja i korištenja određenih usluga i dostupnost određenih usluga koje takve osobe trebaju. Ono što naravno malo razočarava kad su ovakve teme u pitanju je to kako Vlada reagira odnosno mišljenje Vlade gdje naravno jel se tu pobrojavaju silni problemi koji nastaju iz ovog prijedloga pa će Vlada tona, ovlast određenu grupu ljudi, stručno povjerenstvo kako to obično kod nas biva, ako ne želimo riješit problem onda osnujemo komisiju i povjerenstva koja onda to rade godinama pa se na kraju ispostavi da su samo trošili vrijeme, a da napravili nisu ništa, najčešće. I onda izbjegnemo naravno riješiti konkretan problem. Tu jedinu štetu koju radimo radimo štetu ljudima na koje se to odnosi, ovo je stvarno životna, životna stvar, radi se o osjetljivoj, posebno osjetljivoj grupi ljudi i mislim da tu ne bi smjeli politizirat na način da neki dobar, jedan dobar prijedlog opstruiramo raznim opravdanjima na stranici i pol kao što je to učinila Vlada ovom prilikom i mislim da je to sramotno za jednu Vlada koja u ovom trenutku predsjeda Vijećem EU u Zagrebu, u istom ovom gradu u kojem se održava evo i, i ova sjednica i u kojoj raspravljamo o ovakvom prijedlogu. Inače problem, problem, nije problem nego tema invalida je nešto o čemu premalo možda govorimo u HS, kao što i premalo govorimo o svim osjetljivim skupinama jer se na neki način standard demokracije u društvu upravo mjeri odnosnom, odnosom države, odnosom vlasti prema tim ugroženim skupinama i grupama ljudi. Pa prema invalidima uvijek i ponovo treba ponovit čini mi se to da se prema invalidima treba s posebnom osjetljivošću odnositi na način da ih se tretira jednako i na način da se tretira invaliditet osobe, a ne način stjecanja tog invaliditeta odnosno mjesta ili događaja koji je taj invaliditet uzrokovao. Mi kao država tu nismo baš sasvim se odredili onako kako treba, znači jednako prema svima. Druga je stvar ako želite određenu grupu ljudi na određeni način zaštitit ili im dodatno dat određena prava, onda to naglašavate i radite putem nekih drugih zakona, međutim vezano za invaliditet kao takav ne možete raditi razliku između ljudi koji su recimo oštetili kralježnicu dal su to, da li se to dogodilo na radnom mjestu ili se to dogodilo na nekom drugom mjestu recimo u šetnji ili ne znam u konkretnom slučaju u domovinskom ratu jer mi tu imamo razlike koje su nažalost prevelike i gdje je naša vlast u određenim periodima napravila potpuno bespotrebno nepravdu u odnosu na one ljude koji su recimo bili postali invalidi na radnom mjestu u odnosu na neke koji su kažem ostvarili to pravo na način da su stradali i postali invalidi u domovinskom ratu, to što su bili u domovinskom ratu to je nešto što trebamo naravno cijeniti, što posebno se treba tretirati kroz posebne zakone, ali invaliditet kao takav mora biti tretiran apsolutno jednako, smatrala sam da to treba reći jer je i ovaj prijedlog zakona išao u tom pravcu da se taj invaliditet odnosi da ga osoba kao pravo nosi sa sobom jer je invalid, prema tome ako je ona invalid onda sjedne li u moj auto ili u auto kolege Vidovića, a mora otić u Osijek na neki zdravstveni pregled iz Zagreba da onda cestarinu je oslobađen, oslobođen plaćanja cestarine odnosno da taj auto kojeg vozimo kolega Vidović ili ja je oslobođen cestarine jer mi na neki način vršimo uslugu prijevoza invalidnoj osobi. Smatramo da je to ispravno i da bi to trebalo podržat, provedbene akte prilagodit tome, napravit taj iskorak, a ne od toga radit političku temu na način da se kaže da je to izborna godina, pa nećemo prihvatiti prijedlog oporbe, na koncu konca uvijek se ovakav jedan zakon može uzeti i relativno u kratkom vremenu ga prilagoditi na način da bude prijedlog pozicije, a ne opozicije ako već tako mora biti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, slijedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, evo na početku smo rasprave o ovom kako rekoše kolege iz SDP-a važnom, izmjenama važnog zakona, slažem se s vama da je to izuzetno važno i sve ono što bih ja kao osoba s invaliditetom prije svega mogla reći o prijedlogu ovog zakona je da je to bila dobra namjera, samo dobra namjera i ništa više, nažalost ništa više i sve drugo što je ovdje predloženo je krivo ili netočno ili možda najbolje rečeno jednim dijelom točno. Žao mi je što ovako moram govoriti, ali moram kako bi hrvatska javnost bila upoznata sa doista pravom istinom i najsitnijim da tako kažem, detaljima oko ovog problema. Da je to tako jednostavno riješili onda biste vi to u SDP-u riješili kad ste bili na vlasti, da je to samo izmjena tako jednoga članka na ovaj način kako ste ga vi predložili. Ja sam sigurna da je evo poštovani kolega Vidović koji je govorio u ime predlagatelja imao kontakte s nekim osobama sa invaliditetom koje su predlagale izmjenu ovog članka u Zakonu o cestama, ali mi je žao znate što kolega Vidoviću, što vas te osobe sa invaliditetom nisu pravilno instruirale, nego nažalost netočno. I onda mi ovdje u Hrvatskom saboru dolazimo u poziciju da jedni drugima govorimo u ovom slučaju ja vama kako nešto ne znate. Ja ne mislim da vi nešto ne znate jer vi i ne morate znati najsitnije detalje oko bilo kojeg prava osoba sa invaliditetom, ali oni koji su instruirali morali bi znati. Dakle, prije svega ako ste htjeli izmijeniti ovaj članak zakona, trebalo je izmijeniti definiciju, osnovnu definiciju tko će imati pravo na oslobođenje od plaćanja cestarine, to je prvo i osnovno. Jer od onog perioda od kada ste vi bili na vlasti promijenila se jedna stvar, a to ste vi promijenili vaš ministar Mrsić je uveo novi sustav vještačenja, samo smo mi došli u poziciju da ga moramo unaprijediti jer vi to niste napravili i malo smo se dugo bavili time jer to nije baš tako jednostavno. Stoga vam ovdje fali, dakle ove brojke o kojima ste vi govorili nisu točne, fali vam ovdje jako puno osoba sa invaliditetom, svi oni koji su vještačeni po novom sustavu. Znate šta to znači? Da nemaju rješenje o tjelesnom oštećenju i ne trebaju ga imati, ali jesu osobe sa invaliditetom. Po novom pravnom sustavu u RH jesu osobe sa invaliditetom i to teške. Dakle vještačeni su po funkcionalnoj sposobnosti i oni koji pripadaju 3. ili 4. kategoriji itekako imati pravo na ostvarivanje ovog prava. Dakle kao što sam rekla, namjera izvrsna, ali sve drugo nije. Zašto je namjera izvrsna? Zato što je ja se jako dobro sjećam, a toga bi se trebala sjetiti i pravobraniteljica kada je to predlagala jer smo zajednički održavali sastanke još kada sam ja bila zastupnica u ovom Visokom domu u 6. sazivu da smo pokrenuli ovo pitanje. Tada je sačinjen jedan konsenzus da ovakva odredba kakva je danas za koju ni tada nismo smatrali da je najbolja, da je najkvalitetnija, ali je za tadašnje vrijeme pokrivala jedan veći krug najtežih osoba sa invaliditetom neovisno o tome gdje se invaliditet stekao jer su ovdje uvršteni i hrvatski branitelji odnosno invalidi Domovinskog rata, tada je to ajmo reći bilo najsretnije i najbolje rješenje, ali od tada već ovu problematiku rješavamo. Problem je bio napraviti sustav koji će prepoznati da tako kažem oni koji se žele ovom karticom koristiti odnosno koji je žele zlorabiti. Nažalost toga danas ima jako puno. To se nije moglo napraviti dok novi sustav vještačenja ne profunkcionira. A znate zašto? Jer su upravo tako i baš tako da se napravi tražile osobe sa invaliditetom. 500.000 više od njih, dobro ste rekli oko 520 ih ima u RH je upravo to tražilo i svi su oni i u ovom trenutku uključeni u rješavanje ovoga problema. Kada kažem svi, naravno mislim preko svojih udruga i krovnih organizacija. Ova hrvatska Vlada je obećala ovaj problem riješiti i već bi bio gotov, već bi bio riješen da se nismo kao što sam rekla bavili problemom vještačenja koji smo evo tek sada mogu reći doveli ne do savršenstva, ali u nekakvu normalnu situaciju da se nekoga može izvjštačiti neovisno o tome gdje je invaliditet nastao i da dođemo u situaciju onog što smo htjeli vještačenje na jednom mjestu i samo jedanput, osim u slučaju nekih bolesti koje su progresivne itd. Dakle, ova hrvatska Vlada je napravila sljedeće, kratko ću vam reći da znate gdje smo sada. Dakle, Agencija za komercijalnu djelatnost, a njen predstavnik je jednako tako i član radne skupine koju smo osnovali gdje su najvećim djelom članovi radne skupine osobe sa invaliditetom odnosno njihovi predstavnici, on je razvio kompletan sustav digitalizacije ostvarivanja prava na mobilnost osoba sa invaliditetom. Dakle, željeli smo sva četiri prava staviti na jednu karticu, pravo na oslobođenje od plaćanja godišnje naknade za uporabu cesta, pravo na znak pristupačnosti, otočku iskaznicu i pravo iz zakona kojeg smo nedavno donijeli o linijskom prometu, da sve bude na jednoj iskaznici. To je ono što bi osobama sa invaliditetom konačno riješilo problem i to je ono što je najviše zapravo, ajmo reći se oteglo, kako ćemo naći način da se kontrolira takva jedna iskaznica jer sada je sustav prepoznavao registraciju. Sada je agencija to riješila, dobili smo već prijedlog kako bi ta iskaznica trebala izgledati. 29. siječnja dakle ove godine prije nekoliko dana je ta iskaznica i prezentirana. U roku od desetak dana će se obaviti u Ministarstvu još dogovori oko linijskog prijevoza, dakle oko ovog prava o kojem smo nedavno ovdje glasovali i nakon toga u najdaljnjem roku od 14 dana imat ćemo sastanak na kojem ćemo zaključiti jesu li osobe sa invaliditetom s time zadovoljne, da li je to to o čemu smo razgovarali i što smo stalno željeli i odmah nakon toga kreće se u izmjenu propisa. Vi znate da mi trebamo najprije izmijeniti kao što ste vi to sada i predložili dakle Zakon o cestama za ovo pravo, zatim trebamo izmijeniti jedan članak Zakona o sigurnosti prometa na cestama zato što u ovu iskaznicu ulazi i znak pristupačnosti, a njega regulira Zakon o sigurnosti prometa na cestama i da konačno ja bih rekla jednim udarcem ubijemo nekoliko muha i da napravimo cjelovito rješenje. Osobe s invaliditetom, vjerujte mi, ne žele da se njihova prava ili sad već mogu reći i problemi kad se nešto tako dugo rješava rješavaju parcijalno. Mi svi želimo riješite nam to, ali na kvalitetan način dugoročno da to konačno zaboravimo. I kad krenemo koristiti to pravo da svaki onaj sljedeći koji dođe na vještačenje dakle svaka sljedeća osoba sa invaliditetom koja bude utvrđena od Zavoda za vještačenje da zna da ima to pravo i da s tim više nema problema. Još ono što je važno, ovaj sustav koji sada stvaramo bit će povezan sa registrom osoba sa invaliditetom kojeg vodi HZJZ, a morate znati, vi ste bili u vlasti i sigurno ste čuli da se i o tome razgovaralo da je i taj registar trebalo oplemeniti itekako. I sad evo uskoro će nam doći ovdje i taj zakon kojeg moramo izmijeniti i još neki zakon, ali nije direktno Zakon o jedinstvenom tijelu vještačenja pa nije direktno baš sad vezan za ovu temu, ali na neki način i je, dakle puno je propisa koji su se morali izmijeniti. A vi ste tada, to moram opet reći, mogli napraviti. Moram vam reći da sam nekoliko puta osobno tada vašem ministru Mrsiću koji je bio resorni ministar i bio zadužen upravo za neke od ovih zakona, govorila kakve će negativne posljedice ti zakoni živjeti. Ja predobro poznajem ovu problematiku, već dugi niz godina i točno kako sam predvidjela točno se to i dogodilo. Da se evo tek sada polako izvlačimo iz tih problema, da tek sada dolazimo, rekla bih do zraka i da tek sada možemo djelovati kako treba. Dakle ono što je važno za ovu temu još ću reći da će sasvim sigurno do kraja mandata ove Vlade, a ja bih rekla do kraja jednog zasjedanja ovog saziva Sabora dakle do 15. srpnja ovaj zakon biti promijenjen i ova iskaznica koju toliko dugo čekamo biti puštena u proceduru da se osobe sa invaliditetom mogu s njom koristiti. Naravno da klub HDZ-a ne može podržati ovakvo rješenje koje nije cjelovito i kao što sam već rekla, dobra je namjera, ali nije ono što bi trebalo biti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Poštovana kolegice Lukačić. Ja sam samo čovjek mal pod zvijezdama znate i ne pretendiram da poznajem problematiku do kraja, vi je sigurno znate bolje od mene, tako da tu budemo načisto. Vi ste na kraju slijedom događaja i životno zainteresirani za tu problematiku. Ja samo imam senzibilitet prema ljudima koji imaju invaliditet. Ali ono što vam želim reći, dakle vi ste ovdje pričali nešto o prošlosti, spominjući bivšeg ministra i nešto o budućnosti, ljudi žive sad, ovaj momenat. Ovaj momenat imaju potrebu doć od Splita, Dubrovnika, Zagreba, Šibenika tu ili negdje drugdje, svejedno. Dakle, što se tiče definicija, ne ulazim u vještačenja jer to nije predmet ovog sad, ne ulazim u to kako se određuje nečiji invaliditet jer to nije predmet ove točke uopće, dakle što se tiče samih definicija, čl. 40. Zakona o sigurnosti prometa na cestama, propisano je da osobe sa 80 ili više posto tjelesnog oštećenja odnosno osobe koje imaju oštećenje donjih ekstremiteta, 60 ili više posto, mogu propisanim znakom pristupačnosti označiti vozilo u kojemu se prevozi. Istim člankom zakona propisano je da znaku se pristupačnosti izdaje na ime osobe sa invaliditetom. Dakle tu je ključni zez, mi ne tražimo u ovome niti je to predmet nit bi kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] tu sjedio da je neka druga tema, ovdje ... [[Govornik se ne razumije.]] Zakon o cestama, mi tražimo usklađivanje između Zakon o sigurnosti prometa na cestama i Zakona o cestama. Ok, vi se sa tim ne morate slagati, to je vaše pravo, pravo vaše stranke u konačnici međutim isto ćete se tako ali tu se morate složiti sa mnom jer tu postoje i papiri, da ovo ovako stoji već dugi niz godina. I tu ćete se složit sa mnom. Da ti ljudi imaju doista potrebu svakog dana živjet, svakog dana otić na rehabilitaciju, otić na pregled itd. Prema tome, ja mislim da ovo nije paušalna a još manje vjerujte mi je nekakva mjera „odi mi, dođi mi“, razgovarao sam da, i sa ljudima koji imaju invaliditet, razgovarao sam i sa pravobraniteljicom sa osobe sa invaliditetom, prema tome nije to baš izišlo onako, zbrda- zdola. Pet ću ponoviti, prema podacima iz izvješća pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom, do 15. ožujka 2018., u Registru vozila osoba sa invaliditetom, registrirano je 11 845 korisnika. Opet vam kažem, ja ne ulazim u to kako su ljudi dobili to. Isto tako, od 1. siječnja do 31. prosinca 2017. g., Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture je zaprimilo novih 4458 zahtjeva, pozitivno je riješilo 4250 zahtjeva za ostvarivanje prava osoba sa invaliditetom na oslobađanje od plaćanje naknade tralala za godišnje cestarine itd. Dakle jedino što tražimo u ovom zakonu, to je da se pravo sa automobila sukladno Zakonu o sigurnosti prometa na cestama, prebaci na ljude poput vas koji su osobe sa invaliditetom. Dakle kažem, ja ne pretendiram ni da sam znalac ni da znam sve na ovom svijetu jer ne znam, ali sa druge strane nemojte mi odricat senzibilitet, samo vas ovo molim. Hvala.
Imamo jednu repliku poštovane zastupnice Lukačić.
Poštovani kolega Vidović, ja sam vas jako dobro slušala i jako dobro razumjela a prijedlog izmjena zakona jako dobro dobro pročitala. Ja točno znam što vi tražite. I ne mislim da vi ništa ne znate i točno znam što ste htjeli postići i zato sam i rekla da je plemenita namjera i ja jednako tako govorim i mislim da je ova odredba diskriminirajuća ali vi ne možete tražit usklađenje s nekim zakonom kao što je to što ste rekli Zakon o sigurnosti prometa na cestama dok i taj zakon ne bude usklađen a nije i neće biti do njegove slijedeće izmjene po pitanju ove definicije jer nije mogao biti zbog vještačenja.
Odgovor poštovanog zastupnika Vidovića.
Pa dobro mislim kolegice, budući da se mi razumijemo vrlo dobro, ali ja ću opet skrenuti pažnju, dakle prošlo je Vlada i Vlada, ova Vlada je u mandatu već duže od 3 g. Tko brani promijeniti zakon? Gle nas tu, mijenjate zakone.
Slijedeći Klub zastupnika će biti onaj Živog zida i Promijenimo Hrvatsku a vrijeme će podijeliti poštovani Vucelić i Lovrinović. Najprije poštovani zastupnik Vucelić, izvolite.
Hvala predsjedavajući, kolege i kolegice, dragi građani. Znači SDP je predao u prijedlog ovu izmjenu zakona u saborsku proceduru ali meni je iskreno neugodno uopće danas držati izlaganje o ovoj temi. Naime sabornica je prazna, nema u njoj nikoga. Nema SDP-ovaca, znači predlagatelja ove izmjene zakona, nema ih u sabornici. Sabornica je prazna, prazna sabornica. Evo osmero ljudi u sabornici. Ja bi zamolio potpredsjednika da umiri tu zastupnike i da me ne ometaju u izlaganju, imaju pravo na svoj govor, neka se jave. Sabornica je prazna, može se slobodno pokazat ko u njoj sjedi, nema nikoga. Dragi građani, ja ću nastaviti ovo izlaganje vama pošto ovdje nema nikoga da mu to govorim. Mi iz Živog zida ćemo definitivno podržati ovaj prijedlog zakona od SDP-a i podržat ćemo da osobe sa invaliditetom budu oslobođene od tog plaćanja cestarina samo znate šta mi je čudno? Kako to da SDP uopće želi da bilo tko, da išta se vozi po našim autocestama, hrvatskim autocestama a da taj prijevoz bude besplatan? Da je po ekipi iz SDP-a, naše autoceste već odavno ne bi bile naše, tj. ne bi bile naše slijedećih 50 g. koliko su ih htjeli dati u koncesiju. A lešinarski fondovi i poduzetnici koji bi uzeli te autoceste u koncesiju, mislite li da bi njihov lobij uopće dopustio da itko vozi besplatno ili možda čak po razumnim cijenama? Znate li tko je bio ministar pomorstva, prometa i infrastrukture prije nekih 7 g.? To vam je bio sadašnji SDP-ov zastupnik, Siniša Hajdaš Dončić i on se uz silan trud trudio dati za kikiriki naše vlasništvo, naše autoceste. On je htio naše autoceste tada dati u koncesiju. Znate šta je on tada rekao? Rekao je ako ne iznajmimo autoceste i tako smanjimo javni dug, oduzet će nam pravo na povlačenje novaca iz fondova EU-a. Pazite s čime je on nas plašio, pazite s čime je SDP nas plašio. Niti su prodane a niti su u koncesiji. A i dalje se ništa nije dogodilo, Hrvatska i dalje stoji, istina na jako klimavim, korumpiranim nogama ali stoji. A SDP vodi istu politiku kao i HDZ, nema nikakve razlike između njih. Ljudi moraju početi gledati dalje od nekih ideoloških pitanja, moraju početi gledati na ljude tko je lopov, tko je pošten. Moraju gledati tko radi za hrvatske interese a tko radi za strane interese ili za svoje vlastite interese. Sve je ljudi, na prodaju u zemlji Hrvatskoj. Pogotovo političari a političare možete dobiti u koncesiju, nema nikakve razlike. Autoceste hrvatske imaju ogroman potencijal, mogu biti profitabilne, inače ne bi bilo niti zainteresiranih za uzimanje u koncesiju a HDZ-ov ministar Oleg Butković i dalje ne želi uvesti vinjete, barem za strance vinjete. Autoceste su nam prazne osim u vrijeme ljetnih mjeseci a tada ih plaćaju i Hrvati koji ionako nemaju za more pa kad odluče razbiti kasicu prasicu ili dizati kredite, onda cijeli odmor plate više nego da su otišli recimo na Kubu. Onda si kažu neka ode sve kvragu, platit ću i taj put autocestom, ionako ću ovaj odmor plaćati 12 slijedećih rata. Sva sreća građani da ovo govorim vama jer zastupnici ovdje ne razumiju to kako je to ići na more pod kreditom, nadam se da vi svi razumijete. A znate li da je Živi zid prošle godine poslao na desetke ljudi, tj. pretprošle godine, na desetke ljudi na put na more? Naši ljudi užasno žive, autoceste su preskupe i prosjeku je put autocestom skoro duplo skuplji nego vožnja starom cestom, čak se ljudima isplati tih sat, dva više starom cestom jer uštede po 200 kuna. Znate li što bi bilo pošteno? Da Hrvatska osigura osobama sa invaliditetom pristojne uvjete za život, sa poštenom plaćom, bilo bi pošteno da svi građani imaju uvjete za život gdje mogu i živjeti od svoga rada, tada bi svi mogli plaćati hrvatske autoceste makar tada vjerojatno hrvatske autoceste bi bile i besplatne. I plaćale bi se iz državnog proračuna i od vinjeta stranaca. Hrvatska je danas postala zemlja tužnih i siromašnih ljudi. Evo sad je 12 i 15, ljudi su ovoj sabornici već otišli kućama, da se vratim na temu, znate li vi da mi plaćamo hrvatske autoceste po svakoj litri goriva kojeg kupimo, kojeg utočimo u rezervoar? Pročitat ću vam objašnjenje zašto plaćamo autoceste i kroz naplatu cestarine i kroz gorivo pa zaključite sami da li nas SDP i HDZ smatraju idiotima. Ovako, korisnik autoceste plaća to što je koristio određenu infrastrukturu i objekte. Taj isti korisnik plaća i porez na gorivo koje je koristio tijekom putovanja autocestom sa naplatom cestarine. No, to se ne može gledati kao dvostruko oporezivanje korisnika jer se porez na gorivo primjenjuje i na sve druge društvene proizvode. Osim duplog farbanja tunela, vi duplo farbate i sve vozače. Dali smo milijardu kuna ove godine za povećanje ministru obrane Plenkovićevom Krstičeviću i više nego dovoljno da sve hrvatske državljane, fizičke čak i pravne osobe imaju besplatan put i siguran put. Tvrtke su nam nekonkurentne zbog skupih cesta a strance možemo udariti po džepu. Sada ionako sve zemlje imaju u Europi viši standard nego mi isključujući naravno Srbiju, BiH, Moldaviju, Albaniju makar svi oni će vam reći da imamo najskuplje autoceste u Europi. Mijat Stanić, njega nadam se svi znate, svi ste čuli za njega, on je predsjednik Nezavisnog cestarskog sindikata, on otvoreno kaže kako su pokradene milijarde iz HAC-a, kako se izvlači novac iz HAC-a. HAC ima više direktora nego radnika, zašto se ne rekonstruira, modernizira, automatizira? Zašto se ne omogući besplatna vožnja za Hrvate, uvedu vinjete za strance? Ali tko će onda zapošljavati cijelu jednu vojsku rođaka, prijatelja i obitelji stranačkih kolega? Tko će krasti milijarde iz ove državne tvrtke? Hrvatsku mogu mijenjati samo ljudi koji se mogu oduprijeti klijentelizmu, kojima je bitnije da imamo dobrih cesta a ne da rođo zaradi, kojima je bitnije da imamo moderan sustav gospodarenja otpadom a ne da stranački prijatelj zaradi. Hvala.
Nastavit će poštovani zastupnik Lovrinović, nadam se u temi, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, govorimo o prijedlogu izmjene Zakona o cestama koji je predložio Socijaldemokratska partija, SDP i odmah ću reći na početku da Stranka Promijenimo Hrvatsku, pošto je riječ o, znači osobama sa invaliditetom, znači jednoj ugroženoj skupini, mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona jer zaista ide na ruku našim ljudima odnosno svima onima koji su invalidi. Međutim, da ne bi ovo, dakle rekao sam vrlo jasno, međutim da ne bi ovo ostala jedna populistička mjera, meni je žao da SDP nije predložio set prijedloga kako i svim drugim vozačima građanima smanjiti značajno, znači cestarine kada se vozimo po RH i što je tu dakle problem. Također se sjećamo da su te autoceste bile skupe, dakle plaćeno je na njih tolko kolko je plaćeno, nitko, dragi Bog samo zna koja je realna cijena, ali reći ću ono, znači mi iz Stranke Promijenimo Hrvatsku gledamo, ajmo tako reć, dalje od onoga što uobičajeno neko vidi, a to jest slijedeća situacija da je sustav Hrvatskih cesta i autocesta prezadužen, ta je firma tipičan primjer javnog poduzeća, državnog poduzeća gdje Vlada i gdje rade politički menadžeri, gdje nitko ne vodi računa o troškovima, gdje su se ukupni zaduženost mizerno smanjila i ako ovo ovako ostane ta firma nikad neće moći otplatiti dugove, a mi ćemo svake godine puniti tu vreću bez dna, mi porezni obveznici, što plaćanjem kod produženja registracije za cestarine, što plaćanjem 20 lipa za svaku litru goriva, što kroz, znači porast poreza i prireza koje moraju napuniti državni proračun, to je istina o Hrvatskim cestama i autocestama. Znači mi iz Promijenimo Hrvatsku nudimo rješenja da se pored ovog, ove namjere koja je dobra, znači za invalide koje podržavamo, da se smanji značajno cestarina za sve druge građane i kao što je maloprije rečeno, pa prije već nekoliko godina se morale se uvesti elektroničke vinjete, ali zašto, tamo se po nekim informacijama koje sam čitao obrće godišnje preko 400 milijuna kuna keša, gdje ima keša ima svega, ali vi dobro znate o čemu ja pričam, neko to mora brojat, a tko zna koliko stigne do dakle, na, na, na žiro račun, e vidite to je ona kapilarna klijantelizam, korupcija koja se ukorijenila u RH i mi nikakvu ekonomsku politiku ne možemo napraviti, može biti savršen prijedlog za rješenje bilo čega, ali dok se ne riješimo tih ljudi koji su do sad vodili RH i sada vode RH, mi nikad ništa nećemo postaviti kako treba. Ali dragi građani, ja uvijek želim širiti optimizam, ali ne na nečemu nerealnom, dakle mi vrlo jednostavno, ako je čovjek stručnjak za neko područje, u ovom slučaju kad se radi o financijskoj poziciji HAC-a i Hrvatskih cesta, mi jasno znamo slijedeće da se moraju ovi preskupi dugovi refinancirati uz najniže kamatne stope. A znate što je napravila današnja uprava? Ona je refinancirala na način da za vrijeme mandata ove Vlade otplate ukupnih dugova su minimalne, ali slijedeća vlast kad dođe, znači na kormilo Vlade, ljudi njih će čekati tih godina nevjerojatno veliki anuiteti, vidite koje su to političke i politikanske igre sve preko naših leđa. Uostalom, dakle mora se hitno uvesti elektroničke vinjete da se kao normalan svijet vozimo jeftino po našim cestama i autocestama. Nadalje, evo jedan prijedlog Stranke Promijenimo Hrvatsku, vidite za vrijeme SDP-a plaćena je studija o tome kako dati autoceste u koncesiju, od toga nije bilo ništa, al je plaćeno 50 milijuna kuna, pazite plaćeno je 50 milijuna kuna. Za 50 milijuna kuna su se 2.g. svi invalidi mogli voziti, znači da niko ništa ne treba sada plaćat, ali koje je integralno rješenje? Država iz deviznih rezervi može otplatiti pola ukupnog duga ili cijeli dug Hrvatskih autocesta, cijeli i onda nastavljati, znači od HAC-a uzimati i naplaćivati to, ali uz kamatnu stopu 0,2%, a ne 2, 3, 5% i kad refinanciraju s 2-3 kažu povijesno najniže kamatne stope, vidite tako se mi strpljujemo, mi nikad ne možemo na zelenu granu, dakle ovo su strateška rješenja za preobrazbu RH, ove konkretne kompanije, ali znate o tome trebaju sjesti i raditi stručnjaci, a ova postojeća Vlada i institucije koje su napunili političkim menadžerima i što se često kaže uhljebima, oni to ne znaju i neće jer zašto, jer kad uredite sustav onda za takve ljude po prirodi stvari nema mjesta i dragi građani ja neću dalje dužiti, skuplja je jedna vožnja od Zagreba-Zadar, ponovo u Zagreb nego da se, kupite vinjetu za Austriju mjesec dana, u Sloveniji mjesec dana, e mi iz Stranke Promijenimo Hrvatsku dovest ćemo do toga, na slijedećim izborima očekujemo masovnu podršku jer ljudima je dosta priče, cirkusa ovdje, došlo je vrijeme rješenja, mi smo stranka rješenja, mi nudimo rješenja, mi imamo znanje, a to je moć, tražimo samo podršku da više prekinemo ovo nepodnošljivo stanje, a što je optimistično i što je radosna vijest da imamo rješenja, da još uvijek u RH ima stručnjaka koji znaju što treba napraviti za svako pojedino području, dakle podržavam još jednom ovu dobru namjeru da se pomogne invalidima, ali ajmo to riješiti za sve građane jer uz ovakvu ekonomsku politiku bit ću slikovit da mi neko ne zamjeri, bit će sve više invalida, bolesnih ljudi i pune bolnice. Hvala.
Hvala lijepo, kolega Vucelić je dignuo ruku, izvolite što želite?
Tražim stanku u ime Kluba zastupnika Živog zida i Promijenimo Hrvatsku, razlog zašto tražimo stanku je da možemo međusobno porazgovarati vezano za informacije, a direktno vezane uz Hrvatske ceste i Hrvatske autoceste i pronevjeru novca iz Europskih fondova i iz državnog proračuna koje je zagrebački gradonačelnik Bandić potrošio na zagrebačkom rotoru za uređivanje privatnih parcela, niveliranje i krčenje od niskog raslinja, iz tog razloga se moramo uskladit, moramo, predali smo jučer Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa prijavu protiv Milana Bandića, moramo se još uskladit oko prijava, kaznenih prijava DORH-u i OLAF-u. Molio bi vas stanku od 10 minuta, hvala.
Naravno da ćemo odobriti stanku od 10 minuta da ovaj se uskladite svoje stavove vezane uz to i mogućnost da osobe s invaliditetom mogu se vozit rotorom, pa ćemo se onda vidjeti u 12 sati i 36 minuta. [[STANKA U 12,27 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,37 SATI]] Kolegice i kolege, evo stanka nam je istekla, pa će sada u ime HSU-a, SNAGA-e, nezavisnih zastupnika i Nove politike govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege, naš klub će podržati ovaj zakonski prijedlog, kao što je predlagatelj i naveo, usmjeren je kao najosjetljivijim skupinama našega društva koje su osim svojih zdravstvenih nedaća, poteškoća izložene i velikom riziku od stupnja siromaštva i zbog toga ovaj zakonski prijedlog, kako je i kolegica Lukačić u ime Kluba HDZ-a rekla, ima dobre namjere i ne vidimo razloga da ga ne podržimo. Kolega Vidović je obrazložio temeljnu, temeljnu zapravo intenciju ovoga zakona i u tom smislu da se pravo na oslobađanje od plaćanja cestarine ne veže uz automobil već uz onoga ko je, ko sjedi u tom automobilu, dakle, dakle osoba s invaliditetom jer u, da bi ostvarila to pravo osoba s invaliditetom mora jedan od, od, od točaka koje je navedeno za, za ostvarivanje prava je osim prometne dozvole, donesti i dokaz o vlasništvu nad vozilom i tu je zapravo sporna cijela priča. Gđa. Lukačić je proširila cijelu priču s tim da je problematično ne samo to nego i zapravo cijeli postupak, svi zakonski propisi koji su vezani uz samo stjecanje prava, na koje osobe se ta prava trebaju odnositi, pa je ova rasprava dobila jednu širu dimenziju, što je svakako dobro, a kolege iz Vlade su upozorili na još jedan segment, a to je kontrola, kontrola čitavog, kontrola korištenja toga prava. E sad ja ću pokušat samo tehnički ovaj aspekt priče ovoga naglasiti, a to je prije svega poznato i javnosti, državni tajnik je ovdje, da su, mislim da je španjolska konzultantska tvrtka vršila procjenu uvođenja novih tehnologija za uvođenje naplate cestarine i da su zapravo predviđena dva modela, jedan sustav, jedan model je sustav prepoznavanja registracije i drugi model je uređaj u automobilu koji imamo i sad kroz tzv. ENC uređaj za elektronsku naplatu cestarine. Isto tako je poznat podatak da oko 40% naplate cestarine se upravo vrši putem tog uređaja, elektronske naplate cestarine. Vinjete su kao model naplate u RH odbačene kao mogućnost, Vlada je to odbacila takvu mogućnost ili skupina koja je na tome radila i ostali smo na ovom modelu, dakle zatvorenog sustava i na temelju prijeđenih kilometara što i nije loše jer je sustav zapravo gdje se naplaćuje broj prijeđenih kilometara pošten sustav naplate i planira se, mislim do 2023. uvođenje ovog novog sustava koje bi omogućilo, sustav je vrijedan 570 milijuna kuna i tu se predviđa da bi u tom, uvođenjem implementacijom tog sustava i domaćeg gospodarstva moglo ostvariti značajne prihode. Dakle, kao što vidimo sustavi ovi novi sustavi su opet vezani uz vozilo, dakle oni prepoznaju ili registraciju na vozilu ili, ili ovoga prepoznaju uređaj unutar vozila. Kad bi ovaj problem rješavali s vinjetama to bi lakše riješili, onda bi osoba s invaliditetom vinjetu, zapravo neko bi drugi platio tu vinjetu umjesto nje, kažu ništa nije besplatno, ali neko, to pravo bi ostvarila tako da bi neko drugi platio. Međutim, kako ostvariti u ovom slučaju naplatu cestarine da to pravo ne bude zloupotrebljeno, dakle da osoba s invaliditetom koja je u vozilu, al logično je ovo što je, što kolege iz SDP-a predlažu da dakle bude to pravo na osobu i neovisno tko je vozi, u ovom slučaju po postojećem zakonu ako bi osoba htjela koristiti pravo onda bi svome članu obitelji trebala darovati vozilo tako da on može, da se može besplatno voziti na Hrvatskim cestama. Kako to napraviti, to je zadaća na kraju krajeva i resornog ministarstva i, i Hrvatskih autocesta, kako omogućiti da se prekontrolira da osoba koja ima to pravo da to pravo i koristi, jedan od najboljih načina je naravno opet sustav ili i ova postojeća smart kartica, ali na taj način da bude, da bude ona lako čitljiva elektronskim uređajima, dakle da osoba kod koje je smart kartica da uređaji prepoznaju da je ona u automobilu i da se automatski to registrira kao prolazak osobe s invaliditetom koja ima pravo oslobađanja od plaćanja cestarine jer ne smijemo zaboraviti da je najvažniji i u ovome vidim važnost ovog zakona, najvažniji je razlog zašto ovome trebamo posvetiti pažnju je taj da, posebno u ljetnim mjesecima, mi smo turistička zemlja osobe koje imaju ugrađen sustav, kojima dakle uređaj za elektronsku naplatu cestarina relativno brzo prođe kroz sustav naplate, međutim osobe koje taj sustav nemaju često ulaze u gužve, a osoba s invaliditetom kad se nađe u gužvi to je za nju još posebno, posebno traumatično i zbog toga bi taj sustav trebalo dakako primijeniti da i ona, da, da i vozilo koje ne glasi na osobu koja je ili osoba s invaliditetom nije vlasnik toga vozila da može nesmetano brzo proći kroz kontrolnu točku, dakle u ovom zatvorenom sustavu naplate cestarine jer je to prije svega i zbog zdravstvenog stanja u kojem se ta osoba nalazi, a i zbog korištenja tog prava koje u ovom trenutku imaju samo osobe koje posjeduju vozilo u kojem se, koji su vlasnici vozila u kojem se nalaze. Zakonski prijedlog je logičan, a preduvjeti da se taj, da se taj prijedlog implementira u naš sustav, s njima treba požuriti što prije jer osobe s invaliditetom ne mogu čekati odgodu koja je evo spomenuto je to, godinama traje, traju napori, ali međutim trebamo požurit da se to, da se to čim prije ostvari jer je to u interesu kažem naših najranjivijih skupina. Naš klub će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepa, slijedeći Klub zastupnika je onaj MOST-a nezavisnih lista u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo, evo kolege iz SPD-a su predložile jedan zakon da se riješi da osobe s invaliditetom 80% i više i donjih ekstremiteta 60% i više da se na drugi način tj. sada su vozila, a oni bi za korištenje autocesta, a njihovim prijedlogom se daje rješenje da osobe u biti budu nositelji, al tu očito ima i kontradiktornosti u ova 2 zakona, Zakon o cestama i Zakon o sigurnosti na cestama, što bi trebao zakonodavac i riješiti. Naravno svaka rasprava o osobama koje imaju na ovo pravo, na korištenje autocesta, besplatno korištenje, treba uskladiti i osigurati i omogućiti da to ljudi koriste, premda evo vidimo da danas ovdje u saboru, čuo sam maloprije kolegu iz Živoga zida da je upozoravao kako nema saborskih zastupnika, da ja sam često ovdje, iz Sinja san, žao mi je što u ovome trenutku nije kolega iz Živoga zida ovdje, pa da možemo, kad je maloprije prozivao, mislim da je ova tema preozbiljna i da je prijedlog SPD-a u biti iđe u rješavanje i usklađivanje svih zakona da budu jedinstveni, a da na jednome, da idu u kontradiktornosti, ja mislim da Vlada RH tj. resorno ministarstvo bi se trebalo tome posvetiti. Inače, kad govorimo o korištenju autocesta, tako da smatram da je ovaj prijedlog afirmativan u smislu da se nađe trajno i najbolje rješenje i najbolja provedba toga rješenja koja će osigurati osobama, korisnicima s invaliditetom koji imaju pravo da, ovo pravo korištenja autocesta da se osigura na najbolji način i najkompetentniji način, a da bude usklađeno zakonodavstvo bilo Zakonom o sigurnosti u prometu ili Zakon o cestama, da bude usklađeno i sve zakonske i podzakonski akti. Kad govorimo o autocestama, pošto sam ja čovjek koji dolazi iz Dalmacije, često putujem autocestama, smatram da su inače Hrvatske autoceste preskupe za hrvatske građane, pa tako da se često koriste alternativni pravci koji nemaju toliku sigurnost kao što imaju autoceste i zbog toga dolaze na kritičnim točkama primjera iz, kad dolazimo iz pravca Dalmacije na državnoj kad … [[Govornik se ne razumije]] iz Sinja, puno više kritičnih točaka, kritičkih točaka na području D1 državne ceste, D1 i drugih državnih cesta županijskih nego autoceste. Ja mislim da bi se trebalo krenuti u ovome smislu da smanjivanjem za hrvatske državljane ovaj autocestarine u biti bi se povećala sigurnost na cestama, o tome bi tribalo razmišljati naravno zajedno sa MUP-om, sa Hrvatskim cestama, a ne virujem da bi bio pad što se tiče financija i proračuna zato šta bi se više koristili autocesta i ljudi bi sigurnije vozili jel ta cesta je napravljena zbog građana, naravno da se tu triba izračunati to, al kad bi bila 50% il 70% jeftinija autocesta zasigurno bi se više koristila nego alternativni, alternativni pravci gdje dolazi do zagušenja prometa, gdje su opasne kritične točke i dolazi do udesa, dolazi jel manja je sigurnost na tim prometnicama nego na autoputu šta je sasvim ovaj sasvim razumljivo. Ja bi u tome smjeru još jednom evo ponukovao da se krene i rasprava o tome, to je u dijelu Ministarstva prometa, već kad imamo autocestu i korištenje autocesta ona bi tribala bit svim građanima dostupna, ona je žila kucavica, poglavito kad govorimo o, o dionici i prema Slavoniji, ali i ovoj dionici A1 državne ceste u turizmu koja je zaista dala značaj, imamo dobru autocestu, međutim očito je skupo održavanje tj. rashodi, a prihode povećajemo velikim cijenama, po meni bi tribala ić pila naopako, puno jeftinija autocesta, više korisnika na autocesti i, a prihodi će možda biti čak i već, čak i veći, jel ljudi kad idu ovim cestama koje su državne i županijske, kad se desi udes to su gužve i o tome ljudi dosta pričaju, poglavito iz ovih udaljenih krajeva, pa čak i gospodarstvenici koji imaju određene poslove kažu da im autocesta na kraju dođe preskupo i koriste alternativne pravce i ugrožavaju sigurnost u prometu. Prema tome, evo o ovoj temi koji je, koju su otvorili kolege iz SDP-a ovom svojom zakonskom izmjenom smatram da bi tribalo znači ovaj prvi dio koji sam rekao, osigurati da osobe predviđene, osobe s invaliditetom koje su predviđene zakonom da im se osigura maksimalna primjena i najbolji način, ja mislim da je dobro ovo što se predlaže da imaju i pravo osobe, naravno ako je to moguće uskladiti sa zakonom i ako je to najprimjenjivije u, ja ne mogu sad doć do zaključka jel to primjenljivo u biti u stvarnosti, ako je primjenljivo ne vidim niti jedan razlog da il ako je razumniji ova sada, jednostavno triba to sve skupa sagledati, al autoceste su jedan hrvatski značajan projekat kojima se možemo vraćat, evo kolega je spominjao, evo kaže kolega Vucelić da je išao na ručak i da je došao, spominjao je problem autocesta, da istina je autoceste su se gradile kao stoljetni tj. peto, petogodišnji, 50-godišnji san ili 100-ljetni san gdje se davno još to spominjalo spoj sjevera i, i juga i ta autocesta je jedna od značajnih, najznačajnijih projekata. Međutim, imamo probleme šta u ruralnim područjima koje obećaje ova Vlada, brojni ljudi nemaju pristup jednostavno toj cestama, ja mogu govorit za svoje Zagoru, to je pristupna cesta recimo Imotski, Zagvozd ili koje su žile kucavice za opstanak ti ljudi na tome području, ja mislim da kad već spominjemo i ovo da moremo spomenuti i ono sve što su Vlade obećavale, svako 4.g., evo vi tajniče ste dugo, bili ste i u županiji, ja mislim da je više obećanja dato za početak tih cesta koje bi u biti žile kucavice, evo recimo cesta Križice-Kukuzovac, ona je žila kucavica, 2016.g. sam ja uspio pritiscima da se pokrene izrada studije izvedivosti, izrada i došla je i stalo je se, stalo je se premda je obećano, tada je i župan je reka da će biti kad su bili izbor za županiju, međutim ja mislim već ako smo dali tolko novca, ako smo uložili tolko novca, da područja kao što je Dalmatinska Zagora, Skradin i ovaj dio nisu najbolje, čak Skradin dijelom je, ali nije najbolje, zadarski dio je dobro riješen, a Cetinska, relativno dobro, Lika, znači ta žila kucavica prolazi umjesto da je razvoj ogroman, mi imamo tu prazna područja, naman tribaju znači brza cesta, spoj recimo Cetinske krajine 50 000 ljudi, 50 000 ljudi živi, više nego u Ličko-senjskoj županiji, veće površine nego Međimurska županija, ali jednostavno još uvijek, sve manje i manje stanovnika na tom području, a spoj na autoput tih područja, približavanje splitskom bazenu u biti davalo bi gospodarski zamah, to su žile kucavice, ja mislim da ta područja to zaslužuju jel jednostavno mladi ljudi bi, ta područja bi se naseljavala mladim ljudima jel su puno jeftiniji zemljište za izgradnju kuća, a u biti lakše bi bilo doći iz Sinja do Splita, brže bi došli nego sa jedne strane Splita od Meja do Firula, znači područje, evo vi tajniče znate, recimo Raduško područje, pa prema mome Suvaču, taj jedan dio kad bi se riješio, a tako je i sa Imotskim, tako je i sa Drnišom, tako je i sa Kninom, znači imamo snažnu infrastrukturu, jaku infrastrukturu, mogli bi pričati kako je 20 puta poskupilo, kako grama željeza nije uloženo u puste tunele, vijadukte, naše domaće proizvodnje kad su željezare propadale … [[Govornik se ne razumije]] o tome možemo pričati, međutim sad je to u prostoru, a jednostavno područja, ja bi pitao tajnika ako budem mogao jel je ovo vezano, jel ta autocesta služi i ovim osobama koje tribamo zakonom omogućit, ja nemam nikakav problem da se o tome raspravi i podrži jer je tema otvorena na najbolji način da se uskladi zakon, međutim da li ta autocesta u koju je uloženo, o kojoj smo sanjali, daje toliki razvoj zaleđu našeg Priobalja, da li se sve pospajalo što je se tribalo pospajati i šta se obećaje i svaki put se otvara kamen temeljci, obećanko se stavlja, janjci se idu, ljudi odseljavaju i jednostavno toliko, toliko se u biti više zla napravi ljudima jel im se gasi nada, sad i kad je ozbiljno izjavljiva se projekat doša u Imotski, bio premijer, ja sam čak kamene temeljce položio bez osiguranja, bez velikih fešta, obećanko san ih nazva i lipo sam ih položio na svako misto di je se obećao pristupni put na autocestu tj. brza cesta koja bi uključila taj dio na tu autocestu, ovako mi smo autocestom izolirali te krajeve jel se teško dolazi, postojećom infrastrukturom usporava se, primjer evo Dicma, primjer Zagvozda, primjer Drniša, primjer Knina, imamo najbolju autocestu s kojom se hvalimo, a na kraju iseljavaju se ljudi i u zaleđu tih područja, umjesto da to bude gospodarski rast, da krenemo i da se te žile kucavice napokon naprave, pa ko bio da bio, ja ću mu, pa ako triba predložit za živa spomenik, al dosta više mislim obećanja, toliko laži, mislim napravili najveću infrastrukturu, stoljetni san hrvatskoga naroda, spoj sjevera i juga, kad je se napravila cesta onda sve iselilo u zaleđu, u Dalmatinskoj Zagori, Skradinu, Ravnim Kotarima, Lici, sve iselilo, prazno, evo kad idete autocestom ne morete više viditi čovjeka, a kamoli stoku il vrlo, vrlo, vrlo malo. Zašto? Zato šta nisu napravljene pristupne ceste tj. brze ceste koje bi osigurale da se taj kraj razvija. Ja sam 100 puta govorio, 1000 puta o svom Sinju i Cetinskom kraju, 1000 puta sam govorio o Ravča-Drvenik most, 1000 puta san, a sve je to otvarano 20 puta, evo kolega Branko Bačić je tada bio ministar il ne znam il nešto, on je otvarao to sa Bebićem, predsjednikom sabora, da će biti gotova Ravča-Drvenik koja će pomoći i otocima, znači imamo sad autocestu, al ta autocesta bi morala služiti u razvoj, poglavito zaleđa, Dalmatinske Zagore, Like, Ravnih Kotara, Skradina, znači tih, međutim apsolutno rezultati i pokazatelji govore da nije dobro što znači i oslušajte ljude, danas je kvalitetno i puno jeftinije živiti u Sinju, a da ima brža cesta to bi bilo 10 minuta do Splita, a splitski bazen je prenatrpan ljudima, a sad ti ljudi odlaze vanka iz naših područja i to je jedan od razloga, ta prometna infrastruktura je vrlo značajna, to su bitni projekti, znači prvo već kad ste napravili autoput onda napravite pristupne ceste, brze ceste, četverotračne prema tim krajevima, Dalmatinske Zagore, Skradina, Like. Drugo, ako to ne napravite, znači ti krajevi će izumirati to je vidljivo, što prije, ne može se tu šta čekat, obećali ste 100 puta, nego doterat bagere, kameni temeljci su položeni, ne treba osiguranje, ne trebaju janjci, ne trebaju predizborna obećanja koja će sad uslijedit uz izbore, to je vrlo bitno, znači osigurate da te ceste, da ta autocesta kao ključni projekat RH, jedan od najvećih projekata RH, da bude razvoj RH a ne samo kad je turistička sezona da turisti mogu što prije doć, što je vrlo bitno jer ćemo biti pozitivnija destinacija ali je bitan opstanak ljudi u zaleđu. I ovo drugo, šta se tiče prijedloga, radi se o autocestama, prijedloga kolega iz SDP-a, ja bi rekao da o tome treba dobro izanalizirati, očito postoji neusklađenost zakona koji jednostavno je jedan i Zakon o cestama, drugi je Zakon o sigurnosti na cestama, jedan govori, drugi drugo, znači da su afirmativan prijedloga zakona na koji način bi se trebalo promišljati, sagledati na ovaj problem i koje će ponukati napokon mjerodavne da ovaj problem riješe i treće, vrlo značajno je pojeftinite autoceste za hrvatske građane jer će se manje koristiti alternativni pravci koji su puno puno u težoj situaciji po sigurnosti u prometu i nećete izgubiti ništa financijski, apsolutno ništa jer će puno više ljudi, tih poduzetnika koji se bave, njima je puno skupo plaćati ovo, ono, ne znam, šleperi, ovo, ono, oni idu alternativnim pravcima, ljudi nemaju novca doći do Zagreba pa idu alternativnim pravcima, zato pojeftinite autoceste za hrvatske građane. Nećete biti u financijskom gubitke, vjerujte mi, svi će koristiti autocestu jer im je lakše doći, sigurnije je nego ovim cestama alternativnim koje su ok, jel, ali jednostavno ih ljudi koriste, ugrožavajući sigurnost sebe i onih svih sudionika u prometu jer ja to znam kad prolazi D1 kroz moj Sinj, koliko ljudi prolazi kroz to područje prema Kninu državnom cestom, zasigurno 90% tih ljudi bi išlo prema Zagrebu i prema Šibeniku i prema Zadru autoputom da je recimo 20% od postojeće cijene a ništa ne bi bili vi na gubitku jer je bi bila, i tada bi bila u svrhu svim građana autocesta. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća pojedinačna biti će poštovanog zastupnika Pernara.
Uvažene zastupnice i zastupnici. Prijedlog da se invalidima da besplatnu vožnju autoputom je lijep prijedlog, međutim ovdje se radi samo o najtežim kategorijama invalida dok recimo onkološki bolesnici nisu navedeni, znači oni će i dalje morati plaćati cestarinu iako idu zapravo zbog potrebi liječenja. Međutim ono što me zapravo najviše uznemirava, nije sama ta činjenica što prijedlog ne obuhvaća i onkološke bolesnike već to što SDP predlaže ovo tu iako je sam, dok je bio na vlasti mogao donijeti takav zakon. Znači SDP dok je bio na vlasti, mogao je u proceduru milijun puta stavit izmjene Zakona o cestama, tako da oslobodi invalide odnosno teške bolesnike plaćanja cestarine međutim nije to napravio i sad oni da tako kažem, pola godine prije izbora se odjedanput sjećaju svih tih kategorija ljudi. vrlo brižno od njih, rekli bi cinici. Znači cilj mi je samo ukazat na njihovo licemjerje odnosno na lažnu brigu za invalide. Da su htjeli i sve te njihove izmjene zakona koje gospoda iz SDP-a predaju, mogli su ih predat kad su bili na vlasti, mogli su ih izmijenit, zašto nisu? Sad su odjedanput oni za legalizaciju konoplje a dok su bili na vlasti, nisu je legalizirali, ni Račan ni Milanović ali sad jesu. A ma jel? Sad odjedanput oni doživljaju prosvjetljenje, to je posebno vidljivo kad se daju amandmani na proračun, odjedanput su oni puni pametnih ideja. Puni su pametnih ideja, žele rješavat stvari koje se desetljećima nisu rješavale a kad je bila prilika, nisu to rješavali. Što su čekali? I onda naravno oni ovako eto pokazuju nama brigu. Evo mogli čak tada i s tadašnjim partnerom HNS-om, ja vjerujem da bi vas oni čak i podržali da ste tad to predložili, ja vjerujem da bi oni isto rekli ma sve može, sve može. Dok su mjesta i pozicije u HEP-u, dok su ljudi naši po svim tim firmama, sve može. E ali nisu. Želim reći invalidima da otvore svoje oči. Sad neko će opet reć šta ako je čovjek slijep, recimo slijepci su sad oslobođeni plaćanja cestarine po ovome prijedlogu, dobro, ne mislim u doslovnom smislu da otvore oči nego da shvate zapravo da je ovdje riječ o farsi, hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika, završno će govoriti poštovana zastupnica Ljubica Lukačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Pa evo na kraju ove rasprave, želim reći još nekoliko rečenica. Vidim ja da ću uskoro morati podijeliti svim zastupnicima još jednom iako su to već svi dobili, ali još jednom Konvenciju UN-a o pravima osoba s invaliditetom kako bi neki naučili koji to još ne znaju, terminologiju. Ja vas lijepo molim da barem mi u ovom Visokom domu pokažemo minimum znanja o osobama sa invaliditetom a to je da oni nisu invalidi osobito kolega Pernar, ne invalidi ili teški bolesnici. Mogu oni to biti ali nužno nisu i najčešće nisu. Osobito kad su mladi. Nemaju svi teški bolesnici pravo na ostvarivanje oslobođenja od plaćanja cestarine itd., itd. Da ne spominjem sada da mi je žao da su neke kolege ovu raspravu danas iskoristili za neke druge stvari, a da su najmanje govorili o osobama s invaliditetom, no kako bilo da bilo, to je, na kraju krajeva neće mi biti teško, to je i moja misija ovdje da podučim moje kolege kako s lijeva, tako i s desna, pa i ove sa sredine, kako to treba govoriti o nama osobama s invaliditetom, a ne samo reći da se nešto kaže. Mnogi ćete podržati ovaj prijedlog zakona i ne želim ja sada reći nemojte, ali samo želim reći pročitajte malo i razmislite o onom o čemu sam ja govorila da on nije cjelovit, kad sam rekla da definicija nije kompletna onda to znači da vam tu nisu sve osobe s invaliditetom, e pa da sad činimo još jednu grešku, nekima damo, a drugima ne damo, nije moguće dok evo na sreću da se radi i dok ne bude gotovo kompletan i cjelovit prijedlog i ono što ja za kraj ovdje mogu reći, zahvaliti i ministarstvu, zahvaliti i Vladi i mogu bez ikakvog problema reći i osobno premijeru koji je prvi i sam pokrenuo rješavanje ovog pitanja kad smo o tome razgovarali, kad sam rekla da je to problem, odmah je rekao taj će se problem riješiti, trebalo nam je vremena, u svom govoru u ime kluba ranije sam točno i rekla zbog čega, ali je bitno da ćemo ga riješiti kvalitetno, na najbolji mogući način i da će njime biti obuhvaćene sve osobe s invaliditetom koje trebaju biti obuhvaćene i koje trebaju imati pravo na, koje trebaju koristiti pravo na oslobođenje od plaćanja cestarine. Ja sam sigurna da ćemo o ovom zakonu imati prigodu glasovati svi zajedno koji smo evo i danas ovdje i da će to doista biti jedno cjelovito rješenje, vidjet ćete onda kako će to krasno izgledati. Hvala vam lijepa.
Hvala, sad će u ime predlagatelja vrijeme podijeliti poštovana zastupnica Sabina Glasovac kao prva, a nakon toga poštovani zastupnik Franko Vidović, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavniče resornog ministarstva, ja još jednom apeliram na zastupnice i zastupnike da podrže ovaj naš prijedlog, prijedlog zakona. Kao što smo već vidjeli i u, i čuli u izlaganjima klubova, većina klubova koja je danas se izjašnjavala o zakonu podržava našu inicijativu i ovakav prijedlog zakona osim Kluba HDZ-a koji nam šalje poruku da trebamo još čekati, pa nemamo vremena za, za čekanje, možda smo mi propustili ispraviti neke nepravde kojih možda nismo bili niti svjesni, međutim kad nam se obrate pojedine skupine građana i kada traže od vas da ih zastupate i da učinite nešto kao što je bio ovdje slučaj onda ste dužni to, to učiniti i to je sve uobličeno u našem prijedlogu, prijedlogu zakona. Činjenica jest da u ovom trenutku osobe s invaliditetom kako to zapravo prepoznaje, raspoznaje i Zakon o sigurnosti o prometu na, na cestama, definira da nisu sve osobe s invaliditetom jednake, znači jedan dio njih je diskriminiran, diskriminiran je zbog toga što nažalost nisu željeli takvu sudbinu, nisu birali da budu osobe s invaliditetom, nalaze se vrlo često u teškim zdravstvenim, zdravstvenim stanjima, nisu u mogućnosti voziti sami, a moraju ići i na preglede od Zagreba do evo sad je i jedan gospodin pisao od Dubrovnika do Zagreba, nema svoj automobil, ima, ili ima jako stari automobil, koji je u lošem stanju, naprosto ne osjeća se sigurno ići sa svojim automobilom od Dubrovnika do Zagreba i on mora plaćati troškove, troškove svog prijevoza, on nije oslobođen, oslobođen cestarine samo zbog toga što ga vozi neki član obitelji, neki prijatelj, a zapravo ima jednak problem odnosno problem, ima životnu situaciju, ima status osobe s invaliditetom 80%-tni ili više i samo zbog toga je diskriminiran. Ako već uočimo i ako nas upozori na to da su nam neki zakoni diskriminirajući, na Vladi RH je da tu diskriminaciju ispravi sad i odmah, ne dozvoli nijedan dan, nijedan mjesec, nijednu godinu da se ta diskriminacija produbljava, nikakvo čekanje ne dolazi u obzir. No to nažalost ne čudi jer ova Vlada RH je sklona razno raznim vrstama diskriminacije, evo i danas smo vidjeli, Ustavni sud je morao reći zadnji pravorijek da da vi diskriminirate građane, ne samo mimo zakona, da ne poštujete zakone RH, nego ne poštujete niti, niti Ustav i to nije u redu i to nije lijepo. Nažalost, u RH postoji puno građana koji su diskriminirani na razno razne načine, ali je opasno, opasno kada diskriminaciju, kada diskriminaciju vrši Vlada. U ovom slučaju tu se na sreću ne radi o tome, o vašim unutarstranačkim izborima ili o, o tome da se trebate zamjeriti valjda jednom dijelu unutarstranačke oporbe ili da se trebate pred parlamentarne izbore zamjeriti jednom dijelu potencijalnog vašeg biračkog tijela kao što to radite kad ne dajete mišljenje na jedan naš prijedlog, prijedlog Zakona o medicinskom prekidu, prekidu trudnoće, međutim vi ste svjesni u nekim situacijama da idete u korak za diskriminacijom, čak tu diskriminaciju nažalost promovirate, ništa ne činite nego se moraju ljudi obraćat i tražit svoje pravice na Europskom sudu za ljudska prava gdje ne samo da se sramotimo kao država nego vrlo često i plaćamo visoke kazne zbog toga što kršimo ljudska prava i diskriminiramo ljude, al to ne plaćate vi iz svog džepa koji diskriminirate po razno raznim osnovama i ne želite napraviti korake u antidiskriminaciji, u antidiskriminaciji zbog nekakvih svojih unutarstranačkih parcijalnih interesa nego cijenu tih vaših igara, igrica i diskriminacije plaćaju svi građani RH, nemojte to raditi, promijenite mišljenje, imate još vremena, vi barem gđo. Ljubice Lukačić potpuno razumijete i predano radite na zaštiti prava osoba s invaliditetom i promicanju prava osoba s invaliditetom, imate još vremena, uvjerite vaše kolegice i kolege do glasovanja da, da ovim zakonom se neće ništa naštetiti niti procesu cjelovitog donošenja, donošenja zakona, ali da ćete puno pomoći osobama koje su na ovaj način diskriminirane, invaliditet se ne može i ne smije vezati za vozilo, pa tako ni pravo koje proizlazi iz toga, ako je utvrđen invaliditet o komu sad govorimo u ovom, ovom slučaju, znači 80%-tni ili 60% donjih tjelesnih ekstremiteta, znači sve osobe po tom, toj kategoriji moraju imati jednaka prava i ne smiju biti diskriminirane, to ne znači ukidanje prava na oslobađanje od plaćanja cestarine ovima koja ta prava sada uvažavaju, koji imaju osobni automobil, idu na te preglede osobnim automobilom, nego znači da proširivanje prava na one koji su nepravedno, nepravedno zakinuti, obrazloženje da se za to nema novaca, da bi to nešto koštalo nije obrazloženje, a još manje obrazloženje je to kako bi se vršio, vršio, vršio nadzor na isti način kako se vrši nadzor i u nekim drugim slučajevima, vi ste preuzeli odgovornost za RH, morate preuzeti odgovornost i za, za rješenja i naći način kako će se zakoni provoditi, a ne mirno gledati kako se zakoni ne provode ili još poticati kao kod Centra za socijalnu skrb u Zagrebu da ovaj zapravo potičete još da, da reagiraju antidiskriminatorno jer se vaši ministri kada ti ljudi ne poštuju, te institucije ne poštuju odluke sudova i trodiobu vlasti u RH, proglašavaju nenadležnima, to je sramota i nemojte to raditi, ja znam da vi razumijete ovaj problem, svjesni ste da on možda i je u nekom dijelu manjkav, to možete ispraviti amandmanom, mi ćemo amandman prihvatiti i ne postoji nijedan argument, niti jedna začkoljica na koju se trebate ili morate izvlačiti u ovom trenutku da ovakav zakon ne predložite, ako kažete da nismo cjelovito pristupili u kategorizaciji, vi imate sposobnost napisati amandman, mi ćemo ga prihvatiti, a vi podržite naš zakon i uvjerite vaše kolege da isprave diskriminaciju i da do donošenja cjelovitog zakona ti ljudi više ne trpe ovakvu nepravdu kakvu su trpjeli i sada će nastavit moj kolega Franko.
Sad poštovani zastupnik Vidović, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, dakle slušao sam pažljivo svoje kolege danas koji su govorili, bilo je tu svega, neki su govorili preglasno, neki su govorili na temu, neki mimo teme, al dobro, na kraju se sve svede samo na jedno, dakle, a to je u samom odgovoru Vlade zbog čega odbija ovaj prijedlog zakona stoji kratko i jasno, nadalje bilo bi potrebno izraditi novi model protokola kontrole prolazaka osoba sa invaliditetom kroz naplatne postaju upravitelj autocesta koji bi bio vezan samo za osobu koja ostvaraje pravo na oslobađanje od plaćanja cestarine u odnosu na trenutno važeći model koji uključuje kontrolu osobe i registarske osobe automobila koji ima u vlasništvu. Dakle, to ste dobili svi u samom odgovoru i to je ključni problem, dakle nije, nije problem jer mi ne zadiremo doista kao što je kolegica Lukačić rekla, mi doista ne zadiremo u to tko će imat pravo, a tko neće imat pravo, nego se radi o jednoj banalnoj stvari, al koja ljudima znači život, nama izgleda banalno, al ljudima znači život, evo ja sam dobio i par poruka ljudi sad dok sam tu sjedio iz razno raznih krajeva RH koji tvrde da smo na dobrom putu što se ovoga tiče, dakle radi se isključivo i samo o tome, to je fokus i bit teme, da nije automobil invalid pobogu, invalid je osoba, nažalost, al osoba je invalid, osoba je ta koja je nositelj prava, ne može bit bilo čiji automobil nositelj prava, samo osoba može bit nositelj prava. Prema tome, to je ono što mi tražimo da se uskladi s onim što piše u Zakonu o sigurnosti prometa na, o cestama, mislim u čl. 40. da se uskladi sa tim, 80 i više posto, 60 i više posto donjih, ako su oštećeni donji ekstremiteti i da, tako piše za znak pristupačnosti, temeljem znaka pristupačnosti se koristi i ostalo. Prema tome, tražimo samo to, da bude jasno, glasno usklađeno jedno sa drugim, dal će to povuć za sobom, mislim da ne, neće povuć nikakva dodatna ni prava, nit će povući nekakve sad dodatnu masu ljudi sa invaliditetom, al neće jer, gledajte invaliditet se stječe, pretpostavljam preko vještačenja su ih dokazuje, ne stječe nažalost, mislim da se dokazuje preko vještačenja, u taj segment mi ne ulazimo, mi ovdje govorimo o ljudima koji imaju određeno pravo, al nemaju u vlasništvu automobil, dakle već imaju hendikep da nemaju automobil i sad ih mi još dodatno hendikepiramo time što glasi na automobil, na vlasnika automobila nešto, znači stvarno bi vas zamolio, kažem opet ovo nije, znam da su ovdje kolege pričale i u SDP-u i u bivšim Vladama, monetizacija autocesta itd., ovo nije ideološko pitanje, ovo je ljudsko pitanje, nikakvo ideološko, dakle to nema veze sa crvenim, plavima, Bad Blue Boysima, Torcidom, sa nikim, ima veze sa ljudima kojima treba to pravo i ima veze sa nama koji smo odgovorni da im to omogućimo, vrlo jednostavno, dakle ako je ukupan trošak 28 milijuna kuna, a vidjeli smo tu da jest vidjeli smo tu da jest, onda pa čak da dođe i do povećanja, koliko to povećanje može bit? Može bit dva, tri, pet milijuna kuna, koliko to znači za državni proračun? Ništa. Baš ništa. Prema tome, evo na samom kraju, bez obzira na međusobne razlike, mi smo demokratski Sabor i dobro je da je tako, bez obzora na to što i mi možda ovo u našoj Vladi prije 3, 4 g. nismo vidjeli, ali nije nikad kasno da ispravimo grešku. Ne optužujemo nikoga, dakle tu se radi o grešci, ne optužujemo ni sadašnju HDZ-ovu Vladu odnosno ono što me smeta, to je da se sakrivamo iza nekakvih osnivanja povjerenstava za ovo i za ono, da ne bi donijeli konkretnu odluku pa ćemo onda ići uširoko ali nećemo gledat šta je doista problem, idemo uširoko pa di stignemo, normalno da nećemo nigdje stić jer tako je to uvijek kad idete preširoko, nigdje ne dolazite. Dakle, apeliram na vas, apeliram na vašu savjest kao zastupnika da svojim razumom odlučite o tome što ćete napraviti, razumom i savješću. Ničim drugim. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo tri replike, prva je poštovane zastupnice Lukačić, izvolite. ... [[Govornik se ne razumije.]] kolegica Glasovac
Hvala vam lijepa. Kolegice Glasovac, bilo bi najbolje da vi ovoliku količinu patetičnih rečenica uopće niste izgovorili, diskriminacija vam nije izlazila iz usta. Ja vas pitam zašto ste vi diskriminirali jednako tako ove ljude? Rekli ste u ovom prijedlogu zakona da sredstva nisu problem, da ih nije potrebno dodatno osigurati a vi ste isto to činili, istu tu diskriminaciju. Postoji razlog zašto mi ovo mogli riješiti ali možda i ne postoji zašto vi niste mogli, vi ste imali čišći teren od nas koji ste nam vi pripremili.
Poštovana zastupnica Glasovac.
Ja sam odgovorila na pitanje ako ste me pažljivo slušali u završnoj riječi u ime predlagatelja zašto to nismo mi ali i dalje ostaje pitanje zašto to nećete sada vi. ali mene to nažalost ne čudi gđo. Lukačić, vi znate da ovdje vrlo često isto tako progovaramo protiv diskriminacije osoba sa invaliditetom, onda kad je vaša ministrica Divjak htjela izbaciti studente preko noći sa invaliditetom na cestu, postdoktorante na postdiplomskim studijama, da sam s ove govornice vrištala na neki način protiv toga i na kraju ste od tog nauma vaša ministrica je odustala, znači ako se diskriminacija uoči, ako vas na nju upozore, stvari treba ispravljati. Ja sam odgovorila zašto mi to nismo ali vi i dalje niste dali odgovor zašto vi sad kad smo svjesni diskriminacije, zašto vi to sada nećete.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Žagara, isto na kolegicu Glasovac.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Glasovac, da stvari ogolimo. Dakle osobe sa invaliditetom je korisnik prava i to pravo se prenosi na prijevozna sredstva, automobil je uređaj, sredstvo, stroj koji mora osoba sa invaliditetom koristiti kao i svaki drugi građanin da bi se vozio po autocesti ali pravo je isključivo na osobi i sad bi to pravo neovisno o tome koje ona sredstvo koristi trebali njoj priuštiti, u tome ja vidim suštinu i zbog toga podržavam ovaj zakon, da je pravo isključivo vezano zna osobu, tako sam to shvatio i tako to mora biti. A hoće li se ta osoba voziti pa čak, evo ajmo sad uzeti u smislu, ja bi čak proširio prava i na kombije, znači i na kombinirana vozila, pa uzmimo osobe sa invaliditetom koji su poduzetnici, jedan mi je sad od njih pisao, i oni imaju problema u svojem poslovanju, ta prava bi se trebala čak i proširiti, evo neće puno država izgubiti ili Hrvatske ceste ali možemo dobiti puno i u pogledu ljudskog standarda i u pogledu gospodarstva. Hvala.
Poštovana zastupnica Glasovac.
Kolega Žagar, dobro ste shvatili i dobro je da ćete podržati ovaj prijedlog zakona, moći ćete mirno spavati jer u trenutku kad smo postali svjesni da je određena skupina građana diskriminirana, odreagirali smo i odreagirat ćete na pravi način i to je mislim potpuno u redu. Sve ste shvatili, mislim da je većina zastupnika danas prisutnih ovdje apsolutno sve shvatila. Odbijati ovakav zakon zapravo ne postoji nijedan realan razlog osim, evo, ne nalazim nijedan opravdan razlog da se ovo odbije.
Repliku ima poštovana zastupnica Sabolek na poštovanog kolegu Vidovića, izvolite.
Hvala vam. G. Vidović, u svom izlaganju ste se osvrnuli na to da je invalid je osoba, ja se slažem s vama, invalid je osoba. Pravo na oslobođenje kod nas imaju osobe sa 80% invaliditeta ili 60% invaliditeta donjih ekstremiteta, što znači da će ostali ljudi ili kako ste spomenuli, invalid je osoba, plaćati i dalje najskuplje autoceste u Europi jer mi imamo trenutno najskuplje ceste u Europi. Činjenica je da Austrija, Mađarska, Slovenija, oni svi plaćaju godišnje oko 120 eura za cijelu godinu, plaćaju tu vinjetu i njih dođe autocesta, cijelu godinu se mogu voziti za tih 120 eura. Ja vam mogu pouzdano reći da relacije Čakovec-Zagreb, pet radnih dana u mjesecu, na mjesec dođe 1300 kuna.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog zastupnika Vidovića. Kolega Vidović, pritisnite. E sad, sad radi.
Pritisnuo sam, radilo je. Poštovana kolegice, ja nemam ovdje namjeru elaborirat što rade Hrvatske autoceste i njihov promet niti je to tema danas uopće. Dakle postoje druge teme gdje možemo o tome razgovarat. Ako me pitate da li je sustav naplate što se tiče Hrvatskih autocesta pravedan ili ne, ovako paušalno vam mogu reći svoj stav o tome, nije pravedno. Dal bi trebalo uvesti vinjete? Da, ali moj zaključak je taj koji je donesen na temelju nekakvog osobnog iskustva i vožnje po autocesti, doista nije relevantan za donosit bilo kakve odluke. Dakle, treba malo pogledat o čemu se tu doista radi pa vidjet koliki je dug na tim autocestama. Nama autoceste nitko nije dao, sami smo ih napravili. Da, možete vi vrtiti glavom napravljeni su sa vašim novcima, mojim novcima, njihovom novcima, novcima građana.
Hvala. Time ću zaključiti raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. Hvala vam lijepa.
Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o cestama, prvo čitanje, P.Z. br. 604. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o cestama. Utvrđujem da je većinom glasova 77 za, 20 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. ali prije toga idemo sada na prvu točku dnevnog reda to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka, prvo čitanje, P.Z.E. broj 835 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Molimo bih sada dodatno obrazloženje koje će nam dati predlagatelj. S nama je poštovani Željko Uhlir, državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja. Izvolite.