Шановні колеги, прошу підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[16:03:28]] Зареєструвалися картками у сесійній залі 408 народних депутатів. Вечірнє засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, вашій увазі пропонується проект Постанови про зняття з розгляду деяких законопроектів щодо питань оподаткування [[реєстраційний номер 6108]]. Доповідач – перший заступник голови Комітету з питань податкової та митної політики Круглов Микола Петрович. Будь ласка. Так хто від комітету буде доповідати? Шановні народні депутати, комітет пропонує зняти з розгляду такі законопроекти, я вам їх зачитаю: проект Закону про платежі на видобуток уранової руди щодо відрахування коштів для вирішення проблем розвитку територій, компенсації населенню, яке проживає в регіоні видобування уранової руди [[реєстраційний номер 2269]], проект Закону про державну підтримку книговидання в Україні [[реєстраційний номер 2309]], проект Закону про внесення змін та доповнень до деяких законів України щодо попередження вживання тютюнових виробів та її шкідливого впливу на здоров’я населення [[реєстраційний номер 2457]], проект Закони про внесення зміни до статті 9 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок” щодо продовження терміну дії податку [[реєстраційний номер 3330]], проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оподаткування операцій з повернення в Україну товарів, що вивозились з метою ремонту [[реєстраційний номер 3580]]. Проект Закону про внесення змін до Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання негативним наслідкам впливу світової фінансової кризи на розвиток агропромислового комплексу [[щодо давальницьких операцій з цукром]] ” [[реєстраційний номер 4348]]. Проект Закону про внесення змін до Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб [[щодо продовження неоподаткування банківських вкладів фізичних осіб]] ” [[реєстраційний номер 4366]]. Проект Закону про обмеження роздрібної торгівлі і споживання пива, вміст етилового спирту в якому більше 0,5 літра, і слабоалкогольних напоїв [[реєстраційний номер 4653]]. Проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання негативним наслідкам впливу світової фінансової кризи на розвиток агропромислового комплексу [[реєстраційний номер 5429]]. Які будуть міркування з цього приводу, шановні колеги? Будь ласка, Тарас Чорновіл, мікрофон.
Шановний Володимире Михайловичу, я припускаю, що, очевидно, постанова, дійсно, вдумливо, нормально пророблялася. Але ми не знаємо зараз кінцево мотивів зняття з розгляду. Якби була доповідь, ми могли б, дійсно, визначитися. У даному випадку у мене була би пропозиція все-таки відкласти до того моменту, доки будуть доповідачі. Можливо, доручити секретаріату, щоб їх розшукали, щоб вони прийшли в зал і доповіли, повідомили про обставини, тому що, відверто кажучи, вже один раз, на попередньому питанні, ми без доповіді проголосували. Скопом йде велика кількість законопроектів, які є достатньо різні за своєю тематикою. Те, що стосується оподаткування, але там різні мотиви можуть бути, різні принципи. І це викликає певну стурбованість. У нас вже є один законопроект про анулювання цілого ряду законодавчих актів, ми в себе розглядали його на комітеті. Там є ті, які вже, дійсно, втратили чинність повністю, а є документи, які сьогодні діють і які сьогодні необхідні. Тому у мене пропозиція: все-таки відкласти розгляд питання, доки не буде доповідачів.
Я прошу секретаріат. Де доповідачі, по-перше? А, по-друге, ми ж не можемо їх ждати, поки вони прийдуть до Верховної Ради України. Це рівнозначно тому, що людина не приходить на завод, в школу і не працює. І голова комітету, і весь склад комітету. Шановні колеги, тоді ми його взагалі давайте знімаємо з розгляду, і хай комітет далі працює над цими законопроектами Нема заперечень? Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Кодексів України щодо запровадження відповідальності за приниження гідності українського народу. Реєстраційний номер 2136, доповідач – народний депутат України Олег Олександрович Зарубінський, співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Прокопчук Юрій Володимирович. Будь ласка.
Шановний Володимир Михайлович, шановні колеги! Вашій увазі опонується проект Закону України про внесення змін до Кодексів України. Мова йде про запровадження відповідальності за приниження гідності українського народу. Український народ як єдність всіх громадян держави відповідно до принципів демократії та згідно з нормами Конституції України є центральною категорією системи управління держави. А відповідно саме його інтереси є первинними. Звідси будь-яке публічне нехтування його інтересами, приниження його морально-етичних цінностей є прямою загрозою як принципам народовладдя, так і всьому суспільству. Ситуація ускладнюється і тим, що важкий період пошуку власної ідентичності та державотворення призвів до формування і розповсюдження в окремих колах хибної думки про неспроможність українського народу до повноцінного державного будівництва, про його другорядність по відношенню до інших народів. На жаль, ця тенденція ускладнюється тим, що не оминула вона і окремих посадовців в органах державної влади та місцевого самоврядування. Тобто коли представники народу чи його частини, громади роблять заяви, в яких принижується гідність народу, вони не лише ображають громадян України, вони нехтують принципами непрямої демократії. За таких обставин приниження гідності українського народу набуває ознак злочину, суспільно не безпечного діяння, спрямованого проти проголошеної Конституцією принципу народовладдя. Гідність українського народу досить складна категорія, яка не лише характеризує рівень його соціальної значущості, але і виступає мотиваційним елементом єдності українського народу, рушієм соціальних економічних та інших процесів модернізації України. Однак, внаслідок безвідповідальності вже сьогодні культурне різноманіття різних районів України розглядається не як надбання та багатогранність, як це є насправді, а подається як показник деструктивних для державотворення процесів. Відсутність реальних важелів протистояння таким тенденціям лише поглиблює проблему як єдності українських земель, так і самоповагу українського народу як суверена. Стимулювання неповаги громадян до свого народу не сприяє формуванню необхідної сьогодні об’єднуючої ідеї для всіх, хто проживає в Україні. Відповідно це стимулює органи влади постійно шукати компроміси між різними векторами розвитку, гальмуючи при цьому розробку єдиної стратегії для трансформації держави. Таким чином нехтування самоповагою народу гальмувало як демократизацію політичної системи, так і процеси, пов’язані з економікою, процеси, пов’язані із зростанням добробуту населення. Таким чином, зважаючи на суспільну важливість та нагальність забезпечення самоповаги українського народу, пропонується ввести відповідальність за приниження його гідності. У проекті закону, який я доповідаю, передбачено, перше, внесення до Кодексу України про адміністративні правопорушення нової статті 185/13, яка передбачає відповідальність за порушення гідності українського народу. Тобто будь-які публічні дії, спрямовані на паплюження національних, традиційних, духовно-культурних, морально-етичних цінностей, етнічної самобутності та історичної пам’яті українського народу, що підривають його авторитет серед інших народів та ганьблять почуття його самоповаги. Друге. Зважаючи на особливий статус для державного розвитку саме посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування як представників народу, встановити для них кримінальну відповідальність за порушення гідності українського народу, ввівши нову статтю 337.1 у Кримінальний кодекс України. Крім того, змінами до Кримінально-процесуального кодексу України пропонується, що досудове слідство в кримінальних справах щодо приниження гідності українського народу, аналогічна справам щодо наруги над державними символами України, провадиться слідчими прокуратури. А тепер ключовий постулат або ключова позиція щодо передбачення того, які можуть бути запитання і висловлення незгодити з тими диспозиціями, які були зараз висловлені. Очевидно, це може бути наслідком, що шановні колеги прочитали відповідний висновок Науково-експертного управління, в якому дійсно зазначається, я навмисно хочу це підкреслити, що діяння, відповідальність за які пропонуються встановити в цьому законопроекті, який я доповідаю, на даний час вже передбачені статтею 161 Кримінального кодексу України, якою забороняється під загрозою покарання умисні дії, спрямовані на приниження національної честі та гідності. Таким чином, посилаючись на те, що це вже є в законодавстві, йдеться про те, що приниження гідності українського народу, це категорія, яку можна не розглядати. Це є серйозна помилка, наукова, юридична і законодавча. Чому? Посилаючись на це виявляється, що основою для негативного висновку управління є ототожнення термінів національна гідність та гідність українського народу. Таким чином поняття народ та нація на думку тих хто виступає проти цього законопроекту мають тотожні значення, а це є неправильно і це є неправда, бо народ і нація – це різні категорії. Такий підхід критикується багатьма науками, більше того, різниця криється не лише в політологічних підходах і лінгвістичних, зокрема відомий філософ Микола Бердяєв різницю казав, що можна зрозуміти його словом „явственнєє”. Якщо перекласти на інші мови, „нейшн” і „піпл”, „нейшн” і „уок”, які значать зовсім інші речі. Але і в юридичних, і точніше в конституційному праві України теж ці явища нетотожні – нація і народ. Зрозуміло, що в цьому випадку, тобто для законодавчого процесу саме останнє і юридичне тлумачення має визначальне значення. Так, в Преамбулі Конституції України вказується, що її приймають від імені Українського народу, тире, громадян України всіх національностей. Таким чином народ в цьому випадку є об’єднуючою категорією для всіх громадян, незалежно від їх національної приналежності. Вже виходячи з цього, поняття „нація” та „народ” не є тотожними. Вже виходячи з цього приниження гідності українського народу нетотожнє образам на національному ґрунті. Як зазначає Інститут законодавства Верховної Ради України, а готуючи цей законопроект, ми зверталися до нього з запитом, зміст поняття „український народ” полягає у встановлені сукупності людей за ознакою громадянства. Категорія „український народ” перебуває у правовому зв’язку з поняттям держави Україна, що уособлює інтереси громадян України, які є носіями гідності українського народу. Відповідно приниження гідності українського народу є визнанням неспроможності України як держави. В свою чергу, приниження національної гідності - це акцентування на другорядності нації по відношенню до інших, які проживають як в середині одного народу так і поза ним. Тобто стаття передбачена в Кримінальному кодексі захищає лише частину народу, та яка зараз є чинною. Якщо приниження стосувалося нації або представників тієї чи іншої нації, що проживає в Україні, однак не народ в цілому. Я вимушений був говорити такі речі, використовувати певні наукові дефініції для того, щоб попередити можливі питання з приводу того, а що є гідністю українського народу. Я сказав, що є гідність українського народу і, що є приниження гідності українського народу. На наш погляд, шановні колеги, реалізація цього законопроекту підвищить не тільки статус народу, а дасть можливість зрозуміти деяким гарячим головам, перш за все, місцевому самоврядуванню, що ображати мову українську, що ображати народ як носія цієї мови, що ображати суверенно український народ – не дозволяється і карається. Дякую.
Шановні колеги! Прошу записатись на запитання до доповідача! Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Сергій Шевчук, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Шановний доповідачу! Надзвичайно цікава ідея закладена у вашій депутатській ініціативі законодавчій, питання лише в тому, чи буде вона реалізована? Мені здається, що вчорашня коаліція, до якої входила фракція "Блоку Литвина", однозначно підтримала цю ідею. Сьогодні буде цікаво чи підтримає вашу ідею завтрашня коаліція? Як ви дивитесь, висуваючи таку ініціативу, чи не протирічить вона тим домовленостям, які були здійсненні в Москві новообраним Президентом щодо статусу другої державної мови, і що до того, що взагалі, питання приниження українського народу не висувалось на високий рівень. Спасибі.
Шановний Сергій Володимировичу! До тих пір, коли кожний суб’єкт законодавчої ініціативи, а ним є кожний народний депутат України буде розглядати процес законотворення і законодавства через призму фракційно-партійно-квотних інтересів, нас поправу будуть називати тушками. Я, наприклад, себе тушкою не вважаю і тому те, що я вважаю за потрібне і те, що я вважаю треба врегулювати в українському законодавстві, треба реалізовувати не дивлячись на будь-які коаліції, „каоліції” і так далі. Бо я переконаний, що. "Блок Литвина" переконаний в тому, що коаліція є інструментом, а у всіх тут хто є в залі, є набагато більша і серйозніша мета. На мій погляд, реалізація цього законопроекту дасть можливість зробити серйозні кроки для досягнення і реалізації цієї мети, а я про цю мету казав, що усвідомлення гідності українського народу це є серйозний механізм для єднання народу, для спільних дій незалежно від всяких там коаліцій.
Юрій Кармазін фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін. Шановний Олег Олександрович, я погоджуюся з вашою законодавчою ініціативою в тій частині, що треба захищати гідність нашого українського народу. Але я думаю, що просто в мене інший спосіб захисту і я передбачаю, що тут треба замість адміністративної відповідальності розширювати кримінальну, ту статтю яка адміністративна треба робити кримінальною і це я вам кажу як один із тих, хто присвятив частину свого життя значну роботі над Кримінальним кодексом. Але разом з тим я хотів би, щоб ми з вами чітко усвідомлювали, що приниження гідності українського народу є і його порушення Конституції, законів, зокрема і Закону про Регламент яким сьогодні, всупереч здоровому глузду, всупереч закону сьогодні прийняли зміни які мали голосувати тілки в четвер, або в п’ятницю. Порушили закон. Чи не є це приниженням гідності? Це також є приниженням! Ми з вами далеко.
Дякую. Дякую, шановний колего, Юрію Анатолійовичу, я не думав політизувати свій виступ, а я скажу, але вимушений сказати, що величезним приниженням гідності українського народу є те, що протягом років український народ не має своїх міністрів ключових міністра фінансів, міністра транспорту і зв’язку, що конституційні посади голови держмайна, голови Антимонопольного комітету пусті, це є приниження народу, це і показує, що не можуть обрати, навіть цих конституційних керівників. Ну і до речі, Юрій Анатолійович, дуже великим приниженням народу є те, що сьогодні народ, у 2010 році, фінансується за нормами 1 від 12 із-за того, що бюджету в березні місяці ще немає, я думаю, ви зі мною згодні.
Народний депутат Павловський, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Шановний пане Олеже, симпатична ідея, і "Блок Юлії Тимошенко" буде її підтримувати. Але разом з тим, разом з тим треба більш чіткі визначення, що є саме приниження гідності, по яким критеріям визначати принижена гідність чи ні. І тим більше, що ми є свідками того, тут дуже гарна ідея, що в місцевих органах влади різні діячі повинні нести відповідальність. Є приклади, коли діячі Донецької міської ради розповідали, що нема взагалі такого поняття, як український народ чи українська мова. То я думаю, якраз для них цей закон і потрібен. І разом з тим все-таки дайте відповідь на питання, чи є приниженням гідності народу захоплення влади в неконституційний спосіб, в порушенні чинної Конституції, коли там є однозначні формульовки, як створюється урядова коаліція, як формується уряд, і ким саме? Дякую.
Таке враження, відверто кажучи, що не читали цього законопроекту. Там зовсім нічого немає про те, що ви говорите. Але, якщо ви вже так хочете сказати, то я думаю, що бачите у нас це, як референдум іде, приниженням гідності українського народу є тоді, коли його представники, народні депутати України, монополізують право не тільки закони розробляти і приймати, але й їх тлумачити в конституційному контексті. Бо це є завдання і єдина місія Конституційного Суду. І жоден із присутніх, в тому числі і я, навіть ті, хто є активними законотворцями не є членами Конституційного Суду. Перебирання на себе повноважень тлумачників Конституції, а фактично Конституційного Суду є теж негарною нормою. А тепер по суті вашого питання, по темі, що називається. Ви кажете, що немає цього терміну. Є цей термін. Він вводиться, я його зачитав. Стаття 185.13. Приниження гідності українського народу, тобто будь-які публічні дії. Я підкреслюю, ніхто немає карати, хто на кухні щось там говорить. Хай тещі говорить чи навпаки, теща зятю говорить. Це.
Будь ласка, завершуйте.
це публічні дії. Публічні, демонстративні, якщо хочете. І ми зараз це бачимо, як деякі представники місцевого самоврядування кажуть, що і мови української взагалі немає, що вона не сучасна і що вона для науки не підходить навіть. Таке трапляється. Так от спрямовані на паплюження національних, традиційних духовно-культурних, морально-етичних цінностей, етнічної самобутності та історичної пам’яті українського народу. Ну і як методом, в математиці кажуть, від зворотнього, то я скажу, що хоча існує стаття про національне приниження, але визначення цієї статті в кодексі немає. Тому я не хочу сказати, що не треба на це посилатись, але це теж є відповідь на ваше запитання.
Народний депутат Сівкович, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! В зв’язку з тим, що в нас в залі сьогодні відсутній голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення, від імені комітету я хочу сказати, що не дивлячись на те, що Науково-експертне управління Апарату Верховної Ради пропонує відхилити цей законопроект, комітет одноголосно прийняв рішення його підтримати. І я хочу висловити думку і позицію комітету про підтримку цього законопроекту від імені комітету. Дякую.
Іван Попеску, фракція Партії регіонів.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Вельмишановний Олегу Олександровичу! Ви дуже правильно казали, що коли ми говоримо про український народ, то ми маємо на увазі громадян всіх національностей. І це, дійсно так, оскільки представники кожної етнічної групи як самодостатній елемент всього українського народу є складовою українського народу. Але у нас за Конституцією український народ, коли йде розшифрування щодо громадян усіх національностей написано Український народ з великої літери, тобто політичний термін. У вашому законопроекті написано український народ з маленької літери.
Це не в моєму, а це в порядку денному.
але в порядку денному. І мається на увазі, що якщо так, то це етнічний момент, якщо з великої літери, то це політичний. Яким чином ви даєте тут у вашому документі?
Іван Васильович, тільки з великої літери, вся мова у законопроекті з великої букви, це порядок денний не мною формується. Я відповів. Зрозуміло, що це не етнічний момент. І сама Конституція визначає, що є український народ, що це сукупність всіх громадян, які проживають в Україні, всіх національностей. Тому приниження гідності українського народу більше ніж приниження національної гідності, хоча і це неприпустимо, ви розумієте чому.
Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів.
Олег Олександрович, безперечно, що ініціатива вашого законопроекту, який ви представляєте зараз, вона дуже інтересна і дуже така вона, так сказати, теоретично дискусійна. Я погоджуся з вами, що український народ – це громадяни, які проживають першим ділом в Україні, і це в Конституції через тире вказано в преамбулі, так. У мене у зв’язку з цим питання: скажіть, будь ласка, як це поширюється і як ви вбачаєте, чи пошириться цей законопроект, норми цього законопроекту, зміни, які ви вносите, на громадян, які не є громадянами, і вони не можуть бути українським народом, тому що вони тимчасово проживають або проживають без права на те жительства? Це перше питання. І друге питання. Безперечно, що не зникло таке питання „українець” і „громадянин України” – це різні поняття. І ви знаєте, що дуже багато українців живе поза межами і гідність тут вона не завжди захищена державою, хоча норми Конституції повинні захищати і захищають громадян, будь-де вони знаходяться. То як цей.
Я зрозумів. Дякую. У нас достатньо непогане є правове законодавче регулювання, і цим, до речі, опікується Комітет з прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин, з приводу статусу, який мають іноземці, які проживаю в Україні. Вони регулюються і їхній статус, їхнє місце, їхні повноваження, якщо хочете, права і обов’язки регулюються іншими законами. Цей закон стосується українського народу. Що стосується наших співвітчизників, які проживають за кордоном, якщо вони є громадянами інших країн, то зрозуміло, що вони підпадають під законодавство тих країн, в яких вони є громадянами. Якщо це є люди, які тимчасово там проживають, як ми принизливо іноді кажемо, остарбайтери, то, зрозуміло, що вони є суттю, не суттю, вони є частиною українського народу, і цей закон поширюється і на них. І щоб не получилося, я згадав, Юрій Анатолійович, я не уходжу від вашого запитання, ви сказали з приводу криміналізації. Все-таки у законопроекті пропонується криміналізація для працівників державної влади і органів місцевого самоврядування. Бо шкода, від їхнього нехтування інтересами українського народу набагато більше.
Завершуйте, будь ласка.
ніж це стосується простих людей. Я думаю, що тут заходи адміністративного покарання достатні, але для тих, аж до кримінальної відповідальності. Це, правда, ви підмітили.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Час вичерпаний. Запрошую до співдоповіді голову підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Прокопчука Юрія Володимировича. Та щойно ж був у залі. Шановні колеги, будь ласка, записуйтеся на виступи обговорення законопроекту. Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Юрій Кармазін, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, я з зацікавленістю сприйняв і участь в обговоренні цього законопроекту і вважаю, що сьогодні в день 196-річниці дня народження Тараса Григоровича Шевченка, цей законопроект абсолютно є слушний. Єдине, що тут треба було зробити трошки інші наголоси і трошки інші акценти. Зокрема, я також вважаю, шановний Олеже Олександровичу, що приниженням гідності українського народу є блокування кількамісячне трибуни українського парламенту, яке не дало змоги приймати жодних кадрових рішень, про які ви сказали, що є порушення. Давайте логіку поновимо подій – тоді все стане на свої місця. Точно так же, як вважаю, що приниженням честі українських громадян є те, що понад 300 тисяч громадян, мертвих уже громадян України, проголосували за чинну владу. Це теж страшна річ. Але не про це мова. Мова йде про кодекс, мова йде про відповідність Конституції. І так, дійсно, в преамбулі Конституції написано, що Верховна Рада України від імені українського народу. І дається визначення українського народу, громадян України всіх національностей. Я вважаю, що це абсолютно правильне визначення було зроблено тоді, і абсолютно правильне зараз було зроблене. В одному тільки я не згоджуюсь з колегою Зарубінським: в тому, що він відніс ці, безперечно, потрібні зміни до закону, які виглядають в тому, що встановлюється відповідальність за приниження гідності українського народу, до адміністративного проступку. Це не можна робити. Не можна робити з огляду на саму природу адміністративної відповідальності. Коли мова йде про приниження гідності українського народу, тобто будь-яких публічних дій, спрямованих на паплюження - а це не просто приниження, а „паплюження” слово вжито, правильне слово, до речі, - національних, традиційних, духовно-культурних, морально-етичних цінностей, етнічної самобутності та історичної пам’яті українського народу, що підривають авторитет його серед інших народів та ганьблять почуття його самоповаги, то я хотів би сказати, що до цього відноситься і навчання нас історії, в тому числі кого і як нам, де відзначати, яку річницю, чию відзначати. Через це я вважаю, що треба приймати цей законопроект в першому читанні. Це перше. Друге. Я вважаю, що разом з посадовими особами місцевого самоврядування і державними мають бути також посадові особи засобів масової інформації [[згадаймо, що писали окремі газети і що сьогодні розповсюджують ще деякі газети]], обов’язково, але це має бути тільки другою частиною цієї статті 337. А першою частиною має бути весь зміст, який ви вклали у статтю.
Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів. Підготуватися Олександру Стешенку.
Шановний Володимир Михайлович, шановний автор законопроекту! Дуже складне, на мій погляд, питання ви затронули сьогодні, тому що неоднозначно можна трактувати цей законопроект у відношення до конституційного права і до того, що у нас відображено у Конституції. Тому що ви розумієте, що будь-які дії тих чи інших посадових осіб або будь-якого громадянина, які направлені на те, що ви передбачаєте відповідальність адміністративну або кримінальну, її по-різному можна трактувати в різних частинах нашої держави, тому що наша держава складається, дійсно, з українського народу, яку населяють дуже багато національностей. І ці національності зачастую вони локально розміщені. І там, де локально розміщені, вони мають свої особливості – і мовні, і традиційні, і релігійні і тощо. І як у такому разі розбиратися, де буде, так сказать, розповсюджуватися дія того закону: вона, на мій погляд, в Західній Україні буде по-одному сприйматися, а у Східній – по-іншому, а в Криму ще по-іншому. І так дальше. Тобто на мій погляд, внесення змін до діючого законодавства не дає можливості у повному сенсі зрозуміти ці норми, як їх приміняти на практиці. Тому я розумію таким чином, що питання слушне, питання заслуговує на те, щоб його обговорити, але питання обов’язково треба перенести на друге читання для того, щоб фахівці могли дати свої висновки, які безпосередньо опікуються цими питаннями, тому що я кажу, що ми хорошою ідеєю, яка направлена, дійсно, на те, щоб ми демократично розбудовували ці питання і захищали мовні і інші традиційні питання нашого населення в цілому, яке проживає на нашій Україні, так? Але разом з тим, є питання, які заслуговують на те, щоб їх ще раз подивитися через призму правильності прийняття цього рішення. Тому я закликаю народних депутатів це питання підтримати у першому читанні, але до другого питання, і тут особливо стосується фахівців. Треба серйозно ще раз і ще раз подивитися, щоб ми не наробили собі лишнього, так сказати, лишньої роботи у майбутньому. Тому що національність, громадянство, українці і так дальше – це питання, які. в деяких питаннях вони будуть суперечити між собою, а деякі доповнювати собою. І ділити при цьому або давати можливість посадовим особам, які займаються, відповідають або залучати до відповідальності тих чи інших посадових осіб, не давши точне толкування цього процесу, я думаю, що це дуже, дуже треба обережно. Тому я пропоную підтримати у першому читанні цей законопроект. І до другого читання серйозно обговорити. Дякую.
Олександр Стешенко, фракція "Блок Юлії Тимошенко”. Мікрофон, будь ласка.
Я прошу передати слово моєму колезі Миколі Володимировичу Томенку. Томенку.
Микола Томенко, прошу.
Шановні колеги, хотів би привернути увагу на ще один світогляд даного законопроекту, який ми повністю підтримуємо, і вважаємо його таким, що продовжує ту лінію, яку ми розпочали разом з народним депутатом Володимиром Мойсиком, оскільки тут цитується частина законопроекту статті 338 „Наруга над державними символами” в старій редакції. Хочу наголосити, що наші пропозиції після історії із хамським ставленням громадян України, особливо громадян Росії до державної символіки, національної символіки України, мала продовження. Ми в сесійній залі обговорили, ухвалили рішення. І на сьогоднішній день діє законопроект, який передбачає, що за публічну наругу над державними символами України є адміністративна і кримінальна відповідальність – до 3 років. Отже, цей підхід, який ми запропонували, Олег Зарубінський продовжує в більш такому світоглядному підході, який я повністю підтримую. Але мушу сказати, що ми в диспозиції мусили би передовсім діяти, як і тут казав народний депутат Юрій Кармазін, стосовно передовсім посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування, та посадових осіб засобів масової інформації. Тому що тут є найбільші проблеми, що стосуються от українофобських настроїв, чи скажімо, прикладів зневажливого ставлення до українського. Справа в тому, що просвітницька робота не дає позитивних результатів, я був свідком не однієї дискусії з керівниками Партії регіонів, зокрема безпосередньо тоді з Прем’єр-міністром Віктором Януковичем, коли я звертав увагу на систематичні хамські виступи секретаря Донецької міської ради. Після чого під час президентської виборчої кампанії, під час так званих прямих телемостів він представляв Донеччину у спілкуванні з кандидатом у Президенти Віктором Януковичем і українським народом. Невже не вистачило розуму і здорового глузду, і поваги до цієї держави, щоб не робити цього чоловіка, який нам, українцям, забороняє вважати, що є українська мова, українські цінності, українська держава представником у кандидата в Президенти, а тепер Президента? Ми маємо низку депутатів місцевих рад, які можуть дозволити собі війти, наприклад, спалити український паспорт із символікою і Генеральна прокуратура мені відповідає, що це адміністративні прояви, адміністративних там якихось помилок. Тому звичайно і на депутатів місцевих рад мусить поширюватися така настанова. Коли йдеться про засновників ЗМІ, я раджу вам інколи, наприклад, подивиться комунальну телекомпанію „Київ”, яка фінансується за кошти платників податків, де один вождь, що представляє інші так би мовити, національні і континентальні держави, розповідає, що православна віра є не правильна, і наші православні обряди є шкідливі, натомість пропонує нам діяти в інший спосіб. Такі речі є неприпустимі і мусять, якщо в просвітницький спосіб ми не можемо це зупинити, то мусимо зупиняти у правовий спосіб. Тому я переконливо звертаю увагу на необхідність ухвалення такого законопроекту із тими застереженнями про які я сказав, що і посадові особи масової інформації передусім посадовими особами повинні бути суб’єктами впливу і відповідальності за зневажливе ставлення до українських цінностей, української традиції, зокрема і українського народу загалом.
Народний депутат Павловський, фракція „Блоку Юлії Тимошенко", будь ласка.
Шановні народні депутати, хочу вас повідомити, що фракція "Блок Юлії Тимошенко" на своєму засіданні розглядала цей законопроект і прийняла рішення підтримати його в першому читанні, і прийняти за основу. Законопроектом пропонується правильна концепція, встановити кримінальну та адміністративну відповідальність за діяння, які спрямовані на приниження гідності українського народу. І що головне, в тому числі, і посадових осіб державної влади та місцевого самоврядування, якщо такі дії є публічними і спрямовані на паплюження національних, традиційних, духовних, культурних, морально етнічних цінностей нашого народу, етнічної самобутності та історичної пам’яті українського народу. Хочу сказати, що ми є свідками того, коли представники однієї з найбільших партій, яка тут представлена в залі, зокрема посадові особи Донецької міської ради публічно на прес-конференціях заявляли, що український народ – це штучне утворення, української мови не існує як такої, що вона є тільки суржиком від російської і таке інше. І думаю, що хоча б прийняття, я не впевнений, що він буде діяти законопроект, але хоча б прийняття цього законопроекту остудить деякі гарячі українофобські голови. І разом з тим хотів би відзначити, що будь-які дії влади, які є направлені всупереч діючої Конституції, законодавства, зокрема нелегітимне утворення як і урядової коаліції, так як наслідок цього уряду, він буде сприйматися в громадській думці, в суспільній думці як не зовсім легітимна влада. Для чого ми це робимо, чи не принижує це гідність українського народу, якщо він не поважає свою владу. А будь-яка влада, якщо є хоча б маленький сумнів в тому, що вона незаконно отримана, вона завжди погано закінчує. І тому я ще раз хочу підкреслити, що наш блок підтримує цей законопроект. Разом з тим, хотів би відмітити, що шановний мною автор законопроекту не завжди коректно відповідав на ті питання, які ми задавали. І думаю, що це потрібно буде враховувати. Дякую за увагу. А законопроект раджу підтримати.
Шановні колеги! Обговорення законопроекту завершено. Зараз одну хвилиночку. Ви з мотивів голосування візьмете. Заключне слово Олег Зарубінський. А потім Павло Мовчан.
Дякую, Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Я хотів подякувати за дискусію, слушну дискусію, яка виникла у зв’язку з цим законопроектом. Відразу хочу попросити вибачення, якщо був надмірно різкий, очевидно, це був прояв емоційного ставлення до деяких запитань. Але прагнення когось образити точно не було, повірте. А з іншого боку, хотів би підкреслити, якщо ми проголосуємо в першому читанні, а профільний комітет одноголосно за це виступив, про це шановний пан Сівкович сказав, це є дуже позитивно, то, очевидно, ті пропозиції які вніс і Микола Володимирович Томенко, і Юрій Анатолійович Кармазін можуть бути враховані. Очевидно, що вони покращать цей законопроект. Дякую.
Мікрофон, Павло Мовчан з мотивів голосування.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Без сумніву, цей законопроект треба підтримувати. Але сьогодні дивлячись зранку на присутність на „5 каналі” найправдивішому, найінформаційнішому каналі в Україні виступ одного із україножерів постійних, який обливає брудом протягом 15 років постать Тараса Григоровича Шевченка, і це сьогодні, в день народження, то я запитую, я знаю ціну журналістів. Я знаю хто йому платить. Але що робити з тими керівниками електронних ЗМІ, видавництв, редакцій, газет, видань різних я не бачу тієї регулюючої норми. Ось на що я звертаю увагу, Володимире Михайловичу. Мало того, що ці люди виходять, їм роблять „зелені коридори”. Це що означає, „5 канал” уже став каналом антиукраїнським? Я запитую керівників які присутні і в тому числі на нашому каналі. Це той, хто.
Дайте можливість завершити думку.
із нашого священного імені, із нашого пророка до якого ми ходимо, якого вшановуємо, якого повинні і зобов’язані дотримуватися всіх тих заповітів які він нам подав. І сьогодні, в цей день по блюзнірськи паплюжиться його ім’я. І тому я прошу вас, шановні автори, це я передовсім до Зарубінського і до Юрія, будь ласка, зверніть увагу на неприпустимість цих ретрансляцій, це вони повинні бути притягнені до криміналу. Дякую.
Шановні народні депутати, обговорення законопроекту завершено, комітет пропонує прийняти його за основу. Ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Кодексів України щодо запровадження відповідальності за приниження гідності українського народу. Реєстраційний номер 2136. Прошу голосувати. [[16:49:04]] За-170. Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів - 2, "Блок Юлії Тимошенко" – 123, "Наша Україна - Народна Самооборона" - 23, комуністів - 0, "Блок Литвина" – 20, позафракційні – 2. Я поставлю на повторне перше читання. Шановні колеги, якщо ми самі не можемо захистити себе і громадян України прийняти відповідне рішення, хто з нами буде взагалі рахуватися і розмовляти. Я ставлю на голосування про направлення на повторне перше читання проекту закону, реєстраційний номер 2136. [[16:49:59]] За-192 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях, будь ласка, Партія регіонів – 3, "Блок Юлії Тимошенко" - 138, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 29, комуністів – 0, "Блок Литвина" – 20, позафракційні – 2. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства. Доповідач – перший заступник голови Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Сівкович Володимир Леонідович. І як автор законопроекту і від комітету. Будь ласка.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, Комітетом Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності підготовлений для розгляду в першому читанні проект Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства [[реєстраційний номер 1461]]. Зазначений проект розроблений мною на прохання депутатів Верховної Ради Криму, Автономної Республіки Крим, а також п’яти областей України, це в основному області, які займаються туристичною діяльністю. Розроблений по посиленню адміністративної відповідальності за діяння, які в наслідок порушення вимог природоохоронного законодавства призводять до створення надзвичайних ситуацій, і створюють загрозу для населення, навколишнього середовища. Хочу звернути вашу увагу, не дивлячись на те, що Головне науково-експертне управління звертає свою увагу у своєму висновку на наявність у Верховній Раді інших законопроектів цієї тематики, ми прийняли рішення, його прийняти за основу. Дійсно такі законопроекти є, але два з них, а саме: 2252 і 2140 уже зняті з розгляду Верховної Ради, 1442 взагалі відкликаний, залишився єдиний закон, який 5 лютого 2010 року уже підписаний Президентом – 1154. І ним дійсно вносяться зміни до окремих статей, що передбачено і подано мною. Але при підготовці до другого читання, ми зробимо відповідні врахування і внесемо в порівняльну таблицю необхідні зміни. Комітет з питань законодавчого забезпечення прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти законопроект в першому читанні за основу. Всі зауваження, що надійдуть в процесі другого читання будуть нами враховані. Прошу проголосувати за даний законопроект.
Дяку, Володимире Леонідовичу. Ми, шановні колеги, розглядаємо по повній процедурі. Прохання записатися на запитання до доповідача. Ще раз нагадаю, що перший заступник голови комітету Сівкович Володимир Леонідович доповідає і як автор, і як представник комітету. Будь ласка, Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін. Шановний Володимире Леонідовичу! Я буду підтримувати ваш законопроект, вважаю, що треба підтримувати, але я хотів би, щоб ми комплексно хоч один раз прийшли до прийняття Кодексу закону про адміністративні правопорушення в новій редакції. Це неможливо далі його латати, просто неможливо. І збільшувати санкції, зменшувати те, що ми зараз робимо, виходячи з норм справедливості. Як і неможливо те, що зараз відбулось голосування. За приниження української нації виступило цілий ряд фракцій за те, щоби не було за це ніяких, ніякого покарання. Я не вважаю нормальним те, що на одеському телебаченні, скажемо, звучить вислів „хохлопітеки”. І це сьогодні при хохлопітеках в Генеральній прокуратурі, при хохлопітеках в Службі безпеки України, МВС і так далі. Тому я буду голосувати за цей закон, ну я просив би всіх, хто представляє український парламент підтримувати норми, направлені за захист.
Будь ласка, відповідайте.
Шановний Юрію Анатолійовичу! Шановні колеги! Комітет Верховної Ради з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, дійсно, прийняв на останньому засіданні рішення, що ті законопроекти по змінам до Адміністративного кодексу, які вже несені у Верховну Раду, які пройшли науково-експертне управління і поданий на перше або друге читання ми голосуємо і після цього проводимо роботу з депутатами Верховної Ради і всі законопроекти в подальшому, які вносяться по Адміністративному кодексу ми раз в три місяці будемо збирати і буде прохання до Голови Верховної Ради збирати раз в три місяці всі разом, після цього робимо зміни разом по всім законопроектам оптом і вносимо подання до змін до Адміністративного кодексу раз у три місяці, тобто 4 рази на рік. Юрій Анатолійович, ми вже це зробили те, що ви пропонуєте. Дякую.
Григорій Смітюх, будь ласка, запитання.
Володимир Леонідович, Григорій Смітюх, Партія регіонів. Скажіть, будь ласка, чому так довго лежав закон, якщо він був прийнятий ще на комітеті 15.04.2008 року? Це перше питання. І друге питання. Чи вважаєте ви, що запропоновані вами зміни, які направлені на посилення відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства в нашій країні – це адекватні міри, які можуть бути сприйняті для того, щоб зберегти природоохоронний ландшафт України в цілому, в тому числі і Кримський, в тому числі Карпатський регіон, ви знаєте, що відбувається там і наслідки які по, так сказати, бездумному або без совісті вирубані ліси спричиняють до того, що паводки все більше і більше турбують цю частину України. Чи вважаєте ви адекватні і достатні захисні ці нововведення, які ви пропонуєте прийняти?
Шановний Григорій Євдокимович, чому законопроект знаходився більше чім рік фактично в Апараті Верховної Ради і не подавався у залу, я не знаю. Скоріше всього, що попередня більшість на Погоджувальній раді його не узгоджувала до голосування. З яких причин, теж не знаю, не можу сказати. Це треба запитувати Голову Верховної Ради. Що стосується другого питання, то я вам хочу сказати, що це перший, один із низки законопроектів, які проходять зараз наш комітет. Інший законопроект, у тому числі кримінальну відповідальність за змінення ландшафту, за намивання пісків, за намивання земель, за вирубку лісу, про яку ви говорите, він теж пройшов наш комітет, буде вноситися у першому читанні. І ще три законопроекти з цієї самої тематики пройшли наш комітет. Я думаю, що найближчим часом вони будуть внесені у залу. Це перше. Дякую.
Михайло Папієв, фракція Партії регіонів.
Дякую. У мене буде перше запитання до головуючого на пленарному засіданні. Ми прийняли рішення, що символіки не буде в залі засідань Верховної Ради України. Якщо це рішення, яке однаково відноситься до всіх фракцій і груп, то просив би, щоб Секретаріат Верховної Ради і Апарат Верховної Ради виконував це рішення і виконав зараз. І у мене питання до доповідача. Шановний пане доповідачу, ви знаєте, яка сума складає сьогодні неоподаткований мінімум громадян. Я от читаю цей закон, і от скажіть, будь ласка, скільки це буде в гривнях, наприклад, знищення або пошкодження лісу внаслідок необережного поводження з вогнем, що викликало до виникнення лісової пожежі або поширення її на значній території? Тут сім неоподаткованих мінімумів для посадових осіб. Скажіть, будь ласка, оцей штраф, який буде у гривнях, так, і чи це буде достатній стимул до того, щоби посадові особи відносилися відповідально до своїх обов’язків?
В Адміністративному кодексі, а також у Кримінальному кодексі окремі статті, у тому числі Кримінального кодексу, за навмисний підпал, за нанесення державних збитків, у тому числі під час пожежі у лісному господарстві. У цьому законопроекті це трохи інша відповідальність. І ця відповідальність говорить про те, що, наприклад, невчасно затушили пожар, потім міліція їх найшла чи ще хтось найшов. Да, можливо. Але діло у тому, я згоден з вами, що можливо, сума, не зовсім велика, но по іншим цього закону Науково-експертне управління говорить про те, що вони значно більші і великі – до тисячі неоподаткованих мінімумів. Середини тут немає, треба приймати рішення або у другому читанні збільшувати чи зменшувати. Це вже на рішення поправок депутатів Верховної Ради. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Я відповідаю на зауваження Михайла Папієва. Сьогодні зранку я звернувся до ініціаторів, щоб відповідно до вимог Регламенту вони прибрали символіку. Тому вони показали, що це з нагоди річниці від дня народження Тараса Шевченка. І при закінченні засідання вони згорнуть цю символіку. Ні – працівники апарату наведуть порядок. І я просив би це враховувати на наступні дні нашої роботи. Шановні колеги. Ну, я прошу вас! Шановні колеги, я прошу вас: давайте заспокоїтесь і будемо працювати. Давайте тепер запишемося краще на участь в обговоренні законопроекту. Проводиться запис. Від фракцій, а потім безпосередньо народних депутатів. Так, прошу на табло вивести прізвища народних депутатів. Юрій Анатолійович Кармазін. Наступним буде виступати Михайло Чечетов. Юрій Кармазін, „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Шановні народні депутати, я вдячний Володимиру Сівковичу за те, що він побачив, що норми Кодексу про адміністративні правопорушення абсолютно застарілі в частині їх відповідальності. Вони, дійсно, роблять неможливим нормальну боротьбу з правопорушеннями, які направлені на захист охорони природи. Зокрема мова йде про порушення санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм, мова йде про псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель [[це стаття 52]]. Там вносяться зміни: замість 6 до 12 неоподаткованих мінімумів пропонується від 10 до 15. І точно так же це такі технічні правки, як можна сказати, але вони політичні, ці правки. Тобто ми з вами визначаємо, що ми: чи далі будемо дивитися і витрачати кошти тільки на складення протоколу, чи кошти будуть і щось і давати можливість відшкодовувати. Тому там, де, скажімо, порушення прав використання земель стаття передбачає 53-тя, чи передбачає 57-ма стаття відповідальність за порушення вимог щодо охорони надр. Там у нас збільшується, практично, вдвічі відповідальність. Я вважаю, що цей закон треба прийняти, треба прийняти його у першому читанні. І якщо ми з вами погоджуємося з політичною оцінкою, що далі не можна терпіти те, що порушуються вимоги щодо охорони надр, порушуються вимоги. охорона, правила охорони водних ресурсів, і, фактично, все йде це безкарно, то, очевидно, ми маємо тоді і добавити ще. і посилити цю відповідальність. Науково-експертне управління говорить, що цей закон треба. доцільно повернути на доопрацювання з огляду на те, що вони бачать, що в Кримінальному кодексі розмір штрафів від 30 до тисячі неоподаткованих мінімумів. Нічого страшного, якщо верхня межа штрафу в Адміністративному кодексі буде наближена до нижньої у Кримінальному, але це ще не значить, що ми не зможемо підняти у Кримінальному кодексі межу нижню, тобто 30, яка започаткована. Ми можемо, якщо буде політична згода зали, підняти там до 50-ти, скажімо, неоподаткованих мінімумів, і тоді буде ефективність боротьби з порушенням правил охорони природи. Я хотів би, щоб ми прийняли цей закон і щоб ефективно працювали ці норми.
Михайло Васильович Чечетов, фракція Партії регіонів. Наступним буде виступати Павло Мовчан.
Шановний Володимир Михайлович, шановні народні депутати! Я повністю згоден з Юрієм Анатолійовичем Кармазіним відносно того, що законопроект підготовлений актуальний, і на виклик часу. Законопроектом про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства, посилюється адміністративна відповідальність, посилюється розмір штрафів за діяння, які внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства, призводять до надзвичайних ситуацій, створюють загрозу для населення природоохоронного середовища. Проаналізувавши законопроект, фракція Партії регіонів вважає за необхідне рекомендувати Верховній Раді України прийняти його у першому читанні за основу, оскільки діюча система адміністративних стягнень за порушення природоохоронного законодавства не адекватна розміру збитків, заподіяних при таких правопорушеннях. І в більшості випадків не перешкоджає, а заохочує до їх умисного безкарного вчинення. Я ще раз пропоную сесійній залі підтримати даний законопроект у першому читанні. Дякую.
Павло Мовчан передає право на виступ Миколі Томенку. Микола Томенко. Потім буде виступати Сергій Терещук.
Шановні колеги, хотів би привернути увагу до проблем трішки різнопланових. Я не заперечую правильності ідеї, яка запропонована у цьому законопроекті. Але, на моє глибоке переконання, екологічна і фінансова шкода від того, що сьогодні діється з українською природою і екологією, є наскільки системна, глибока і знаходиться під керівництвом як і місцевої, часом і центральної влади, що ми би були би романтиками, аби думали, якщо у кілька раз збільшимо штрафи, то ситуацію покращиться. По-перше, цілковито різниться ситуація, наприклад, в містах, таким є місто Київ, і, скажімо, десь там в гірській місцевості чи в сільській місцевості. От я як голова слідчої комісії по ситуації у місті Києві передав до Генеральної та київської прокуратури, я не пам’ятаю, вже скільки томів підтверджень, де йшлося про те, що, наприклад, в Києві вирубано 1000 дерев, 700 дерев, там скількись. Якщо просто виставити і поштрафувати цих організаторів, то вони будуть рубати вдень і вночі. Тому що ціна землі і дерева у місті Києві і, скажімо, десь там в селі в лісосмузі – це абсолютно неспівмірні одиниці. Тому перша проблема, звичайно треба подумати, як розділити ці проблеми і ці категорії. Друга проблема. Я абсолютно переконаний, що як в історії, ми обговорювали попереднім законопроектом, є пересічні громадяни, є посадові особи. Я думаю, що нам треба вийти за боротьбу збільшення штрафів в Кодексі про адміністративні правопорушення. Нам треба вводити в Кодекс про адміністративні правопорушення традиційні європейські норми відповідальності. Наприклад, позбавлення права посадових осіб займати посади, якщо вони допустили таку історію, тобто людина, якщо вона підписала і погодила, от умовно кажучи, вирубати сквер в місті Києві, вона не може займати цю посаду, бо сьогодні вона погодила тисячу дерев, завтра 500 дерев, при чому тут стрілочники? Це посадові особи повинні звільнятися і не матиме право взагалі займати державні посади. Скажімо, що стосується просто громадян. Можливо, треба застосовувати і такі просвітницькі речі як громадські роботи, для того, щоб людина десь там випадково, десь в лісосмузі вона зайшла зрубала кущ чи дерево і так далі, можливо, треба в такий спосіб до громадської роботи залучати, щоби не допустити чогось іншого. Тому, я би вважав, що треба принципово розвести дві категорії, перша категорія скажімо міст і там сільської місцевості, і категорія посадових осіб, посадові особи і просто громадяни, які причетні до цього. Тому що у нас парадоксальна ситуація, сьогодні я звернувся до Генерального прокурора, от ми сьогодні святкуємо День народження Шевченка і у нас вже скоро ми не доїдемо до Чорнечої гори тому що навколо Канівського природодного заповідника наші „курячі герої”, я маю на увазі, герої України, що за вирощення курятини отримали, вони стільки там побудували безвідходного виробництва,яке видається на вулицю і зараз через десять років там люди не житимуть, і ми не доїдемо до Шевченка, а вони всі – герої України. Тому я переконаний, що є різна міра відповідальності. Таких героїв і простих громадян, якщо йдеться про якісь там одиничні випадки. Тому я вважав би, що ідея правильна, але треба серйозно доопрацювати, щоб цю ієрархію відповідальності і відповідальних осіб привести до здорового глузду, і реально задіяній шкоді.
Дякую. Сергій Терещук, Фракія "Блок Литвина".
Шановні колеги, порядок з економічними проблемами з фінансовою кризою не менш важливі сьогодні екологічні проблеми, екологічне лихо, яке насувається на Україну. Українці мають сьогодні одну з найменших продовжуваність життя, це не тільки недостатнє медичне обслуговування, це не тільки незбалансовані продукти харчування, це екологічна ситуація, яку сьогодні ми маємо в нашій державі. І практично всі сфери нашого життя пронизані близькою екологічною катастрофою. Продукти харчування, сьогодні вони не відповідають ніяким вимогам, починаючи з того непотребу, який завозять сьогодні в Україну з Європи закінчуючи те, що ми виробляємо в Україні. Колись прекрасні продукти харчування сьогодні не можна вживати, неконтрольоване згодовування різних добавок тваринам, забій в непристосованих приміщеннях сьогодні привів до того, згодовування генно-модифікованої продукції нашим тваринам, що якісь м’ясних продуктів надзвичайно низька. Вдумайтесь тільки, у нас сьогодні близько 10 відсотків молока лише відповідає вимогам або молоко, яке придатне для вживання, а ми хочемо мати здорову націю. Сьогодні надзвичайно багато розмов точиться навколо того чи бути ринку землі. І разом з тим, ми не говоримо про те, що земля наша втрачає якість, а отже й ціну. Сьогодні забули агрономи, що таке книга історії полів? Забули агрономи ті сівозміни, які ми вивчали в університетах, у вузах, які розробляв Прянішніков. Сьогодні ми неконтрольовано спалюємо стерню, сьогодні ми вносимо засоби захисту неконтрольовано, тим самим втрачаючи родючість ґрунтів. Подивіться наші ліси. Ми знаємо, які природні лиха внаслідок того, що неконтрольовано вирубаються ліси. На водні артерії подивіться: від Києва або вище Києва і до Херсону Дніпро забудоване, заплави, де розводилися риби, де були птиці, сьогодні проведено намиви і там побудовані будинки. Рось, оспівана Нечуєм-Левицьким, сама чиста ріка України сьогодні – це екологічне лихо. І сьогодні ті міста, які на Росі, і Біла Церква, Корсунь-Шевченківський на Черкащині сьогодні не мають нормальної питної води. І це все відбувається через те, що відповідальність за порушення надзвичайно м’яка. І дуже добре, що наш колега Сівкович вніс законопроект. Є проблеми із Кримінальним кодексом. Але я вважаю це перший крок, в другому читанні потрібно доопрацювати і ці вимоги, які сьогодні пропонуються, на мій погляд, і на погляд моїх колег із фракції "Блоку Литвина", це надзвичайно м’які. Якщо ми хочемо жити в чистій країні, харчуватися чистими продуктами, відповідно повинно і законодавство бути більш вимогливим. Дякую за увагу.
Шановні колеги! Обговорення завершено. Заключне слово, доповідач вимагає чи ні? Ні. Шановні колеги! Від уряду є якісь зауваження? Немає. Шановні колеги! Комітет пропонує прийняти законопроект за основу. Я ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства. Реєстраційний номер 1461. Прошу, голосуйте. [[17:13:39]] За-204 Рішення не прийнято. Ставлю на голосування про направлення законопроекту [[реєстраційний номер 1461]] на повторне перше читання. [[17:14:03]] За-199 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Шановні колеги, вношу на розгляд проект Закону про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" [[щодо погодження кандидатур]]. Реєстраційний номер 2006. Доповідач – народний депутат України Шемчук Віктор Вікторович, співдоповідач – заступник Голови Комітету з питань законодавчого забезпечення і правоохоронної діяльності Стретович Володимир Миколайович. Так, будь ласка, де доповідачі? Я ставлю на голосування про перенесення розгляду законопроекту, реєстраційний номер 2006. Якщо Верховна Рада не підтримає, тоді я поставлю на голосування про прийняття його за основу. Про перенесення розгляду проекту закону реєстраційний номер 2006. [[17:15:21]] За-16 Верховна Рада не підтримала перенесення законопроекту. Будь ласка, прошу записатись на участь у обговоренні законопроекту. Адам Мартинюк, будь ласка, фракція комуністів. Наступним буде виступати Іван Вернидубов.
Шановні колеги, шкода, що немає і автора доповідача, і від комітету ніхто не хоче співдоповідати, хоча сьогодні, ви бачите абсолютна більшість законопроектів, які ми з вами обговорюємо саме йде по цьому комітету. Це дуже шкода. Це ще раз свідчення того, як інколи працюють наші профільні комітети, яким відповідно до Конституції, яким відповідно до Закону про комітети відведена досить важлива роль у підготовці законопроектів до розгляду у сесійній залі. З приводу даного законопроекту. Подвійне почуття, з одного боку можна підтримати автора, тим більше автор із знанням справи пише, бо він, ви знаєте, свого часу був прокурором Автономної Республіки Крим, а з другого боку те, що пропонує колега Шемчук, воно наполовину вирішує справу, в кінцевому результаті воно її не вирішує. Про що йдеться? Мова йде про те, що пропонується, щоб у Законі про прокуратуру прописати про те, що призначення на посаду прокурора Автономної Республіки Крим не узгоджувалося з Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Алея якщо ми це запишемо лише в одному законі, в Законі про прокуратуру, то ми не обійдемо цієї проблеми. Бо я вважаю, що Закон про. Конституція Автономної Республіки Крим дещо має перевагу перед Законом про прокуратуру. А саме: в Конституції Автономної Республіки Крим записана ця норма, а ще раз вам нагадаю про те, що Конституцію Автономної Республіки Крим приймає парламент України, тобто, ми затверджуємо з вами Конституцію Автономної Республіки Крим і будь-які зміни до Конституції Автономної Республіки Крим приймається лише законом України, тобто приймається лише Верховною Радою. Тобто, прийнявши поправку Закон про прокуратуру ми все одно не вирішуємо цієї проблеми, бо треба вносити зміни в Конституцію Автономної Республіки Крим, яка говорить про те, що призначення на посаду Генерального прокурора, так як і на деякі інші посади, відбувається за погодженням Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Тому я пропонував би зараз направити автору законопроекту цей законопроект для того, щоб він запропонував в комплексі розв’язання цієї проблеми. Дякую.
Дякую. Іван Вернидубов, фракція партії регіонів. наступний буде виступати Георгій Смітюх.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Мені дуже близька ідея законопроекту, який запропонований народним депутатом Шевчуком Віктором Вікторовичем. Мені теж не зрозуміло чому для одного регіону з 27 на Україні дана така льгота, щоб Генеральний прокурор призначаючи нижче стоячу прокурора, прокурора Криму повинен узгоджувати це з парламентом Криму. Я прекрасно розумію, чому це так сталось. Я пам’ятаю ту атмосферу ейфорії, коли приймалася Конституція Криму, коли батьки цієї Конституції, насамперед шановний Грач Леонід Іванович, він хотів тоді цією Конституцією навіть приєднати Севастополь до Криму. Йому хотілось, щоб всіх, кого призначає, а він був Головою Верховної Ради, всіх, кого призначає Верховна Рада, і всі посади, які є у державі, повинні були узгоджуватися із Верховною Радою Криму. І так сталося, [[я вважаю, це було свідомо зроблено батьками Конституції]] що всупереч ідеї незалежності роботи прокурорської влади, так в Конституції і записали: Генеральний прокурор при призначенні прокурора Криму повинен був узгоджувати це з Верховною Радою Криму. І я ще раз повторюсь, я дійсно проти того, щоб Генеральний прокурор з кимсь узгоджував призначення у будь-якому регіонів своїх нижче стоящих прокурорів обласних і районного рівня, в тому числі звичайно і в Криму. Але, дійсно, ті аргументи, про які казав Мартинюк Адам Іванович, їх нікуди не дінеш, Конституція Криму є, порядок її прийняття, внесення змін до неї також є, і ми в цьому залі, на жаль, не зможемо змінити це положення. Все-таки та обставина, що спочатку треба змінити Конституцію Криму, і це повинні бути ініціативи депутатів Верховної Ради Криму, а потім уже ми затвердимо ці зміни тут у цьому залі. На жаль, такий шлях. Тому законопроект необхідно, на жаль, відхилити. Дякую за увагу.
Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів. Підготуватися Юрію Кармазіну.
Дякую. Григорій Смітюх, Партія регіонів. Я особисто, безперечно, проти того, щоб ми взагалі розглядали законопроекти, які нема авторів, тому що деякі законопроекти, які лежать роками у Верховній Раді, і вони в зал не пускаються по тим чи іншим причинам, хотя вони є не менш актуальні, ніж цей законопроект, який ми розглядаємо. Так їх неможливо розглянути по тим чи іншим суб’єктивним причинам, у тому числі Погоджувальна рада, яка засідає. Я рахую, що в цьому плані треба навести порядок. Є черговість поступлення законопроекту, надана тим чи іншим суб’єктом, у такій послідовності повинен розглядатися, якщо він пройшов відповідний комітет. Якщо не пройшов відповідний комітет, то відповідно є норма, яка 30 днів і, будь ласка, у Верховну Раду. Тоді не буде у нас питань таких, що зашастаю ми останнім часом, сьогодні Терьохіна немає, сьогодні Шевчука немає і інших, а законопроекти стоять. За цей час ми могли б розглянути інші проекти, які тут депутати працюють. Це перше зауваження у мене таке взагалі. А що стосується питання відносно змін, які запропоновані автором, то я підтримую Верни дубова в тій частині, що дійсно Генеральна прокуратура згідно Конституції України – це є вертикальна гілка влади, так, і вона повинна, безперечно, відповідати Конституції України. А неузгодженість Конституції Крима в цій частині до Конституції України, то, безперечно, треба було б автору внести відповідні зміни і подивитися на цей процес, щоб внести. Якщо він рахує, що це суперечить діючому законодавству. Це перша частина. Друга частина. Я погоджуюся з попереднім виступаючим, а чому Автономна Республіка Крим повинна мати такі преференції або депутати Автономної Республіки Крим? Давайте тоді всі обласні ради повинні мати такі преференції. Тому цю неузгодженість треба вилучити. Але я стою на тій точці, що таким законопроектом не можна це робити, треба зробити спочатку зміни до Конституції, потім привести у відповідність до Конституції України, а потім вносити цей законопроект або аналогічний законопроект. Тому я пропоную повернути автору законодавчої ініціативи цей законопроект на доопрацювання, але не приймати ні в першому, ні тим більше за основу. Дякую за увагу.
Юрій Кармазін, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, я вам нагадаю, що в Конституції України є спеціальний розділ, десятий, який називається: „Автономна Республіка Крим”. Він передбачає, що Автономна Республіка Крим є не тільки невід’ємною складовою частиною України, але й в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання. Через це ми з вами упираємося в статтю 135-ту потім Конституції України, яка говорить, що вона приймає Автономну Республіку Крим, має Конституцію, яка приймає Верховна Рада Автономної Республіки Крим і затверджує Верховна Рада України. Ми з вами прийшли до цього через безліч суперечок. І це був плід, результат політичного консенсусу, якщо ви хочете знати, починаючи з 1994-го, з травня місяця, закінчуючи 23 грудня 1998 року, коли ми прийняли тут, затвердили Конституцію Автономної Республіки Крим своїм законом. Серед гарантій для реалізації прав автономії було в тому числі і право погоджувати кандидатуру Генерального прокурора України і Генерального прокурора Автономної Республіки Крим. Це не значить, що якісь інші права мали депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим. це значить, що ця людина має виважену проводити свою державницьку лінію. І нічого страшного, коли зайвий раз Генеральному прокурору України треба буде втрутитись в те питання, я не бачу. Я бачу страшне у тому, що сьогодні Генеральна прокуратура абсолютно не реагує на те, що там відбувається, на те, що бездіє прокуратура Автономної Республіки Крим, у тому числі щодо громадянина Мельника, який являється депутатом Автономної Республіки Крим, ну, як його там ще іменують, „смотрящим” чи як там ще інше. Я маю на увазі і факт прилюного вчинення злочину прямо на стадіоні, і порушення кримінальної справи, і виклик суспільства, який дається через те, що не притягується до відповідальності, але це йде мова зовсім не про повноваження Автономної Республіки, прокурора Автономної Республіки Крим. Через це я вважаю, що інститут погодження, який є з 23 грудня 98-го року, є політичним актом, актом політичного консенсусу, політичного компромісу і результатом політичного діалогу між органами центральної влади України і своєю автономією. І в даному випадку не вважаю за потрібне, що треба змінювати цей порядок, абсолютно не потрібно. Тому я думаю, що цей закон варто відхилити, а натомість вимагати від Генеральної прокуратури України чіткого дотримання виконання норм Конституції і законів від цих громадян України, у тому числі тих, що проживають на території Автономної.
Дякую. Шановні колеги, розгляд законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу. Головне науково-експертне управління пропонує відхилити законопроект. Ставлю на голосування першою пропозицію комітету про прмйняття за основу проекту Закону, реєстраційний номер 2006, про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру” [[щодо погодження кандидатур]] [[17:27:34]] За-1 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Я думаю, шановні колеги, що немає потреби ставити на повторне перше, оскільки підтримки немає. Законопроект відхилено. Шановні народні депутати, оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до статті 9 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, реєстраційний номер 2050. Доповідач – голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Мойсик Володимир Романович. Комітет пропонує прийняти цей законопроект за основу і в цілому. Прошу записатися на обговорення законопроекту. Юрій Анатолійович Кармазін, будь ласка, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, цей законопроект – ще одне свідчення, він такий малесенький, ще одне свідчення тої несистемності, з якою ми підходимо до законотворчої роботи. Іде мова про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до статті 9 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України”, який доповнюється нагороджуватись, доповнюються словами: „а також ветеранів органів внутрішніх справ, які звільнені в запас, або у відставку відповідно до законодавства України”. Я вам скажу, що після того, як у нас вже з’явилося нагородження вогнепальною іменною зброєю голови Конституційного Суду України пана Стрижака, абсолютно не страшно давати вогнепальну зброю ветеранам органів внутрішніх справ, які звільнені в запас, або у відставку відповідно до законодавства України. Більше того, я вважаю, що ця законодавча ініціатива незважаючи на те, що вона маленька, бо треба серйозно працювати по цьому закону, я маю на увазі дисциплінарному статуту органів внутрішніх справ, її треба підтримувати через що? Через те, що люди, які боролися весь час з бандитами, посадили рекетира, посадили ґвалтівника, посадили вбивцю і пішли на пенсію, вийшли на пенсію вони без зброї, вони не захищені ніяк, ніяк! Ви розумієте, тому очевидно, що всіх під ряд, Адам Іванович, не нагородять, очевидно, тому що це відзнака міністра внутрішніх справ і очевидно, що міністр внутрішніх справ має давати тільки за особливі, тут написано, за що. За сумлінну службу і особливі заслуги у боротьбі зі злочинністю. Якщо такі особливі заслуги є, то за них можна нагороджувати, і в принципі це в багатьох країнах світу це практикується і нічого тут абсолютно зазорного я не бачу, навпаки я не бачив жодної країни світу, якій би голові Конституційного Суду України абсолютно цивільній особі, давали перед закінчення каденції Президентом України надавали таке право. І причому я не бачу, щоб публікували цей указ. На превеликий жаль, це є, це сталося у нас в державі, очевидно для того, щоб взагалі заохочення суддів має бути, знаєте, заборонено, воно не має здійснюватися. Тому що заохочувати суддю це значить вже його підкупати. Тому я переконаний, що у нас тут і опозиція, і коаліція всі згодні в тому, що цього не можна робити. А що стосується ветеранів органів Внутрішніх справ, які звільнені в запас або у відставку відповідно до закону, то їм треба подякувати, в тому числі, якщо надати таку відзнаку це теж подяка їм за роботу. Дякую.
Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів, підготуватися Павловському.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги, наверное нам надо прекратить чудить с наградами. Мы девальвировали до нуля значимость государственных наград, даже звания Героя Украины. Да, в бытность Советского Союза, будучи мальчишкой, если я видел Звезду Героя на груди седовласого ветерана, я понимал, что за этим подвиг. Если я видел Звезду Героя на груди молодого парня, я понимал, что это тоже подвиг во имя Родины в Афганистане или может быть спасал людей, или военный летчик и прочее-прочее. Сейчас мы, когда пошел поток награждений и когда сомнительные личности, я не хочу персонифицировать, скрываются и за звездами героя, и за орденами, и за первым рангом, мы начудили так, что наверное вообще лет на пять надо подвести черту, не награждать, чтобы люди не смеялись. А с оружием что делается? Вы же помните, как МВД раздавало направо и налево пистолеты, по пьянке раздавали: после первой рюмки, после второй пистолеты пораздавали, скоро автоматы будут раздавать и пулеметы. Подвести черту и не чудить. Давайте остынем, давайте начнем работать и давайте начнем давать действительно людям, которые заслужили. Поэтому просьба, и Партия регионов предлагает этот закон отклонить и подвести вообще черту под этим сумасшествием с награждением и с тем, что творится в государстве. Мы с наград сделали посмешище. Спасибо.
Народний депутат Павловський фракція "Блоку Юлії Тимошенко". Наступним буде виступати Джига.
Шановні народні депутати! Шановний Головуючий! Зазначений законопроект 2050 пропоную фактично надати право міністру внутрішніх справ нагороджувати Відзнакою „Іменна вогнепальна зброя”не лише начальницький склад, а, взагалі, ветеранів органів внутрішніх справ, які звільнились в запас. Тут багато вже казалось про нагородну справу якою попереднім Президентом, фактично, нівельовано державні нагороди – високі державні нагороди, починаючи від звання «Героя України» і закінчуючи „Вогнепальною іменною зброєю”. Так можна дійти до того, що технічному персоналу, прибиральницям Міністерства внутрішніх справ надавати відповідну „іменну зброю” за гарну роботу і так далі. Я вже не кажу, що сьогодні на сайті „Української правди” опублікована стаття про останні таємні укази Віктора Ющенка про нагородні укази, де він високими нагородами, званнями нагородив невідомих нікому людей, незрозуміло за що. І саме видатна постать таємний указ - це про нагородження „Героєм України” Григорія Омельченка, мабуть, за організацію педофілського скандалу, за дискредитацію "Блоку Юлії Тимошенко". Дійсно, ця людина, мабуть, з точки зору попереднього Президента достойна такого високого звання як „Герой України”. Тому я думаю, що треба переглянути взагалі цю нагороджувальну справу, а може взагалі цю справу взяти в руки Верховної Ради і прийняти відповідний новий закон про нагороди України. Тому що ми фактично попередньою практикою спаплюжили державні нагороди, які не визивають поваги у пересічного громадянина. Я думаю ситуацію треба міняти. Дякую за увагу.
Джига Микола Васильович, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Нагородження вогнепальною зброєю це є висока державна нагорода, вона прирівнюється до ордена держави і це право повинно бути виключно тільки Президента. Треба заборонити видавати нагородження вогнепальною зброєю всім міністрам: внутрішніх справ, Служби безпеки України, міністру оброни, державної служби охорони і таке інше. Справа в тому, що із практики ми бачимо, що декілька випадків було на моїй пам’яті, коли люди не знають як обращатися з цією зброєю, вони або когось вбивали, або самі страждали від неправильного поводження із вогнепальною зброєю. Тому це є виключно прерогативою Президента, так було раніше, а потім якось так трапилося, що всі поприсвоювали собі право нагороджувати вогнепальною зброєю кого тільки вздумається. Ви згадайте Луценко, 150 стволів видав людям на дні народжень, на якісь святкові події і таке інше, получили зброю такі взагалі не знають, що з нею робити, як її в руки брати. Я думаю, що мілітаризація чиновників повинна бути закінчена і треба поставити крапку. Я виступаю за те, щоб тільки Президент держави мав виключно право нагороджувати вогнепальною зброєю. Дякую.
Шановні народні депутати, обговорення законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу і в цілому. Я ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 2050]] про внесення зміни до статті 9 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. [[17:38:11]] За-2 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Оголошую до розглядуПроект Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за порушення правил безпеки польотів. Доповідач – голова Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Швець Віктор Дмитрович. Комітет пропонує прийняти за основу і в цілому.
Шановні колеги, ну, тут вкрай потрібний законопроект. Так може ми його перенесемо розгляд? [[Шум у залі]] Тому я ставлю на голосування про відтермінування розгляду проекту Закону (реєстраційний номер 2145).Прошу голосувати. Про відтермінування розгляду законопроекту. Давайте перенесемо його, шановні колеги. [[17:39:19]] За-64 Рішення не прийнято. Ну, будь ласка, прошу записуватися на обговорення законопроекту. Прошу народних депутатів записатися на виступ. Так, прошу на табло вивести прізвища. Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів, підготуватися Юрію Кармазіну. Михайло Васильовичу, будь ласка. Шановні колеги, тут мова іде про серйозний документ. Так що давайте, прошу вас, з відповідальністю підійдемо.
Метою. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Метою законопроекту є підвищити розмір штрафів, які накладаються на громадян за скоєння правопорушень на транспорті і пов’язанні з забезпеченням безпеки польотів правил поведінки та забезпеченням схоронності вантажів на повітряному судні. Суворість стягнення не є чинником, який справляє вирішальний вплив на зменшення кількості правопорушень, а політика держави у сфері відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень не може зводитись до збільшення розміру санкцій у вигляді штрафу. Партфракція Партії регіонів пропонує відхилити даний законопроект.
Юрій Анатолійович Кармазін, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона". Наступний буде виступати Павло Мовчан.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати! Цей законопроект 2145, фактично, по техніці свого виконання абсолютно нагадує той законопроект, який ми розглядали народного депутата Сівковича, тільки той стосувався охорони природи, охорони довкілля, земель, води. І мені дуже прикро, що ми його провалили. А цей законопроект стосується підвищення відповідальності за порушення правил безпеки польотів. Безперечно, я погоджуюся з думкою колеги Чечетова, що не тільки, скажемо, збільшення розміру стягнень є завжди виправданим чи є, обґрунтовується необхідність прийняття цього законопроекту. Але якщо подивитися на мету, чому пропонується прийняти цей законопроект, то його тут пропонується внести зміни до Кодексу про адмінправопорушення з тим, щоб підвищити розмір штрафів, які накладаються на тих громадян, які скоюють правопорушення на транспорті, і ці правопорушення пов’язані саме з забезпечення безпеки польотів, правил поведінки та схоронності вантажів на повітряному судні. Очевидно, що до польотів і до безпеки треба відноситися надзвичайно серйозно. І той розмір штрафів, який був, це, я нагадаю вам, від 3 до 5 пропонується замінити від 20 до 40. Слова „від 4 до 7” словами „від 30 до 50”. І так до ряду статей за ці правопорушення. Зараз розмір штрафу – це 51 гривня. Коли мова іде про безпеку польоту, про життя людини – це смішні штрафи, просто смішні, їх треба переглядати. Ось через що. Я знаю, що цей законопроект буде провалений, але ідеологія тут правильна. І нам треба усвідомити те, що ми звели адміністративну відповідальність абсолютно до порожньої профанації, вона абсолютно не діє сьогодні, вона не несе сьогодні того значення, яке в суспільстві має бути: запобіжника вчиненню правопорушень. Як запобіжник вона вже не працює. Через це я, розуміючи, що колега Швець, який вніс законопроект, чомусь відсутній сьогодні тут, в цій залі, і в залі не так багато депутатів, а створена вновь чи створювана внов коаліція абсолютно не дієздатна по тим голосуванням, які вона поки демонструє, але я все-таки буду голосувати за прийняття цього законопроекту, за принцип, що треба змінювати підходи.
Павло Мовчан, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Мікрофон, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Безперечно, треба завчасно приймати ті закони, які будуть працювати не цього року, а, можливо, на наступні роки. Про що йдеться? Сьогодні, коли ми маємо тільки поодиничні випадки, а, можливо, і десятки власників тих легких літальних апаратів, які сьогодні можуть використовувати будь-яке поле будь-який майданчик, і хто найбільше, власне, і порушує ці правила безпеки польотів. Власне, ми говоримо про те, що це на майбутнє закон. Сьогодні ще вони не справляють такої великої загрози. Але завтра, коли число багатії збільшиться, коли захопляться цими летальними апаратами, коли вони будуть використовувати їх і можуть загрожувати життю не собі, шановний Юрію Анатолійовичу, йдеться не про власне життя, а про життя громадян, тому що вони опускаються на голови несподівано, у несподіваних місцях. Так сподобалося, так, гарне поле, вони наносять збитки, вони завдають великої шкоди. І тому, безперечно, треба було б підтримати хоча б у цьому читанні цей законопроект, але більш жорстокі міри заходів, тому що те, що сьогодні прописано, воно є сміховинним. Дякую.
Тарас Чорновіл, позафракційний, мікрофон.
Шановний Володимире Михайловичу, я би хотів все-0таки, щоб ми всі навчилися себе поважати і поважати парламент. Так нехай, піднімати штрафи по цьому закону треба, але те, що пропонується, воно так само не вирішує проблеми. Ті, хто порушують ті правила, вони можуть платити і не в 10 роз підвищений штраф чи у скільки там, а і в сто, і в двісті раз підвищити, і це тільки зупинить. Але я не для цього хочу звернути увагу, а про інше: ми вже котрий закон сьогодні розглядаємо без доповідача і співдоповідача. Елементарна зневага до парламенту, як на мене. І мені здається, що ми повинні зробити один. два заходи. Перший – засобами наявними Верховної Ради оприлюднити інформацію, з вини яких комітетів, яких доповідачів, співдоповідачів було зірвано розгляд питань або неповноцінно відбувався розгляд питань. Перше. І друге, комітетам, які винні у тому, що не забезпечили явку доповідача і співдоповідача, принаймні на два пленарних тижні за кожен отакий зрив виключити повністю, можливо, ввести у майбутньому у Регламент це, виключити розгляд питань, які подаються від цих комітетів. Сьогодні у нас два штрафники: Комітет з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності і Комітет податкової і митної політики. Якщо комітети не готові подбати про дисципліну у себе в комітетах, давайте упродовж наступних двох пленарних тижнів поставимо собі за правило: ні один законопроект від цих двох комітетів не поступає на розгляд у сесійну залу. Тому що треба це якимось чином зупиняти, і принаймні, це демонструвати. Ми повинні примусити поважати український парламент. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, розгляд законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу і в цілому. Головне науково-експертне управління дотримується протилежної думки і рекомендує повернути законопроект на доопрацювання. Я ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення [[щодо посилення відповідальності за порушення правил безпеки польотів]]. Реєстраційний номер 2145. [[17:48:30]] За-108 Рішення не прийнято. Я ставлю на голосування другу пропозицію – про направлення на повторне перше читання проекту закону, реєстраційний номер 2145. [[17:48:58]] За-117 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Шановні колеги, відповідно щодо пропозиції, яку висловив Тарас Чорновіл. Я пропоную таким чином, щоб щомісяця публікувати в газеті „Голос України” скільки днів народний депутат відпрацював за результатами реєстрації біля письмових столів, а не за тими табелями із вісімками, які приносять із комітетів. Бо ми тут говорили з вами про зневагу до українського народу, тут змагалися хто розкаже витоньчиніше один про одного, от зневага до українського народу за державний кошт ведемо політичну боротьбу наче за народу, а виходить що воюємо всі проти народу. Давайте заспокоїмося і всі зайдемо в сесійну залу, вісім днів на місяць можуть посидіти народні депутати, за нормальну, пристойну заробітну плату.Тому, будь ласка, я прошу секретаріат готувати відповідні дані і будемо їх оприлюднювати. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Кримінального кодексу України [[щодо відповідальності за статеві зносини з особою, що не досягла 16-річного віку]]. Доповідач – народні депутати Шевчук Віктор Вікторович, співдоповідач перший заступник голови Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Сівкович Володимир Леонідович. Будь ласка, Володимир Леонідович.
Шановні колеги! Шановний головуючий! Доповідача, на жаль, немає. Метою прийняття Закону України є конкретизація норми Кримінального кодексу України про відповідальність за статеві відносини з особою, яка не досягла статевої зрілості. З метою зниження рівня впливу людського фактора та визначення винності чи не винності в скоєні злочину безпосередньо при встановленні факту статевої зрілості. Що відбувається на сьогоднішній день? На сьогоднішній день по подібним кримінальним справам в кожному випадку робиться окрема експертиза. Законопроект передбачає внесення змін, а саме слова „що не досягла статевої зрілості” пропонується замінити на слова „що не досягла 16-річного віку”. Я вам хочу сказати, що в різних країнах світу вікова межа досить суттєва різниця, наприклад, неповнолітнім вважається до 12 років в Іспанії, Голландії, в Турції до повного повноліття 21 рік, 17 років Штат Техас, 14 років Німеччина, Естонія, Російська Федерація, Молдова, країни СНД, Сан Маріно, Болгарія, 16 років Киргистан, Бельгія, Азербайджан, Арменія, Таджикистан, Узбекистан. Франція, Таїланд і Польща 15 років. Сімейний кодекс України встановлює право особи за рішенням суду вкладати шлюб в 14 років. Автор даного законопроекту встановлює цю межу – 16 років. Комітет прийняв рішення даний законопроект проголосувати за основу, не дивлячись на те, що у нас у комітеті розділилися голоси. Але більшість комітету проголосувало за основу проголосувати. Чому розділилися голоси? Тому що в законі чітко сказано, що людина може виходити заміж або одружуватися після 14 років. Ми тут даємо кримінальне тлумачення про 16 років – людина неповнолітня. І тоді получається, що ми входимо в протиборство між цими двома статтями. Я від комітету говорю, а не від автора законопроекту. Комітет більшістю голосів прийняв за основу. Суть різнобачень і суть протистояння між Сімейним кодексом і Кримінальним кодексом я розказав, ваше рішення для прийняття вироку цьому законопроекту.
Дякую, якщо запитань є, запишіться, будь ласка, шановні колеги і продовжуємо вечірнє засідання на 15 хвилин, щоб завершити розгляд цього питання. Є запитання, будь ласка, запишіться, якщо є. Сергій Шевчук, фракція "Блок Юлії Тимошенко”.
Сьогодні цікавий день ми почали з проституції, завершуємо 16-річним віком. Осіб, які досягли статевої зрілості. Я хочу сказати, що безумовно це є повний абсурд, коли прокурор Шемчук визначає, що дитина, чи підліток в 16 років є таким який не досяг статевої зрілості, це питання взагалі фізіології, медицини, акселерації, а не прокурорського рішення якогось. Тому це абсурдний законопроект, який просто треба відхилити як такий, що не несе в собі ніякої аргументації. Спасибі.
Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів.
Дякую. Володимир Леонідович, безперечно що законопроект, на мою точку зору, його не потрібно підтримувати, тому що він має недоліки і цим законопроектом не можна врегулювати цієї соціальної проблеми, яка є в нашому суспільстві. Ви напевно як ніхто інший знаєте, які проблеми сьогодні хвилюють наших батьків, матерів які мають дітей і яка ситуація в цілому щодо статевого так сказати повноліття, або набуття повноліття за яким законодавством і за природою, і за сімейним нашим устроєм нашої сім’ї дозволяється, або бажають дозволятися статеві відносини. Разом з тим, не можете ви сказати яка статистика говорить про такі речі, які набули загальнонаціонального жахливого стану і що потрібно зробити в цілому, щоб вирішити це питання. Не просто заборонити, або там відповідальність покласти, а щоб вирішити питання. Як в цьому питанні сприяти суспільству. Дякую.
Питання, на якому. на ваше запитання можна відповісти, ну, як мінімум на засіданні круглого столу і то години три потрібно його проводити. Якщо говорити про статистику, то я вам можу сказати, що 2009 рік до суду було подано більше 600 кримінальних справ за зґвалтування чи розбещення неповнолітніх. Із них засуджено біля 100 чоловік. Згідно проведеному дослідженню організації ЮНЕСКО, яка присутня по неповнолітнім і по захисту неповнолітніх в Україні, біля 10 тисяч злочинів скоюється в рік. Кримінальних справ заводиться біля тисячі. Таким чином кожний десятий, кожний дев’ятий злочин получається прощений. І для того, щоб навести в цьому питанні порядок, зрозуміло, що встановлення віку 14 чи 16 років замало. Потрібно робити комплекс мір. І Верховна Рада в свій час, ви пам’ятаєте, коли був скандал з педофілами.
Так, будь ласка.
тоді Верховна Рада прийняла постанову, якою зобов’язала всі органи державної влади, починаючи від Кабінету Міністрів, закінчуючи Уповноваженим з прав людини, в місячний термін зробити звіт по тій роботі, яку вони повинні провести і написати плани роботи, в тому числі і Міністерство сім’ї і молоді і цілий ряд інших міністерств. До сьогоднішнього дня цього звіту не було. Міністерство не відчиталося. Правоохоронні структури також. Я думаю, що це питання уже Верховної Ради і Президії Верховної Ради, коли вони поставлять подібний звіт і нового уряду, який буде робити цю роботу.
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона".
Юрій Кармазін. Шановний Володимире Леонідовичу! Ви зараз відповіли, що щодо статистики, що за зґвалтування там було, 600 справ і так далі. У нас мова не іде про зґвалтування. У нас іде мова в статті 155 про статеві зносини, звичайні статеві зносини з любою особою. Тому тут статистика трішки інша там всього 24, 25 в рік така приблизна цифра є по відповідальності за ці види злочинів. Але ваш комітет, коли приймав рішення кардинально, як будувати міст вдовж чи поперек, чи робити його чи ні, бо тут стоїть питання чи заміняти чисто фізіологічне і біологічне поняття, про що мова йшла, на вікове поняття, тобто зовсім різні поняття. Ви розділилися чи ви все-таки підтримали, що треба відходити від ідеології, яку прийняли законодавці свого часу, і переходити на іншу ідеологію? Якщо так, то які підстави у вас були, які.
Комітет не одностайно прийняв це рішення винести цей законопроект і підтримати його у Верховній Раді, тому що всі питання, які ви піднімали, вони фактично піднімалися у тому числі на комітеті. А відповідь на питання Смітюха Григорія я давав не по відношенню законопроекту, він питав по наругу над неповнолітніми, наругу. А у даному випадку тут не наруга, тут статеві злочини - це різна дефініція взагалі.
Шановні колеги, запитання, відповіді, час на це вичерпано. Сідайте, будь ласка. Прошу запишіться на обговорення. Прошу прізвища народних депутатів вивести на табло. Сергій Міщенко. Мікрофон, будь ласка.
Шановні колеги, зрозуміло, що змінами в цей закон ми втручаємся у біологічну, фізіологічну суть людини. Ми не можемо як парламентарі визначати, коли ж наступає статева зрілість у того чи іншого підлітка. Зрозуміло, що такі злочини скоюються, то призначається медична судова експертиза. І на запитання слідчого до експертів ставиться питання, чи досягла полової зрілості у момент споєння статевих актів потерпіла особа жіночої чи чоловічої статі, чи не досягла. Оце на підставі оцього заключення судово-медичної експертизи і буде вирішуватися чи притягувати по 155 статті Кримінального кодексу злочинця чи не притягувати, чи це буде інша стаття, чи взагалі не буде відповідальності. Тому ми не маємо права втручатись у біологічні і фізіологічні процеси, це будуть вирішувати судмедекспертиза і фахівці з цього приводу. Тому що ми можемо даже до того дійти, що у нас дійсно Сімейний кодекс передбачає, що по рішенню суду у нас можуть шлюби укладатися з 14-річного віку. І тоді що? Тоді якщо 14 чи 15 років особі, вона має шлюб, вона має партнера, тоді будемо його саджати за те, що до 16 років вони вже живуть в шлюбі. Тому ми до абсурду можемо довести такі речі. Тому я просто закликаю, щоб ми знову це питання поклали на. залишили таким, як воно є, і все-таки, чи є злочин чи його немає, будуть вирішувати медики, судові медики, а не депутати Верховної Ради чи прокурори. Дякую.
Юрій Кармазін, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, абсолютно правильно зараз Сергій Міщенко висловився з приводу того, що коли ми потрошечки руйнуємо по камінцю Кримінальний кодекс, то давайте замислимося, а що вкладалося спочатку, а який зв’язок з іншими законодавчими актами є. І я вам скажу, що вкладалось, що це абсолютно біологічне поняття – статева зрілість особи, закладена у нашу відповідальність, передбачену статтею 155 Кримінального кодексу. І я вам нагадаю, що Сімейний кодекс України допускає створення сім’ї особою, яка на досягла шлюбного віку, тобто 17 років для жінки і 18-ти для чоловіка. І у тому числі, особи, яка народила дитину незалежно від віку. Я вам нагадаю, що є навіть такі матері, яким по 12 років, і це, на жаль, у нас в Україні таке було. А за заявою особи, яка досягла 14-ти років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. І це також норма Сімейного кодексу. Тому любі речі, якщо ми вносимо у будь-який кодекс, у тому числі в такий чутливий, як Кримінальний кодекс, ми маємо опиратися на якісь наукові дослідження, на статистичні дані про вчинення відповідних діянь, про те, що нам чомусь ці злочини дуже заважають жити. Я хотів би вам сказати, що не даремно ми запитали у шановного доповідача від комітету Володимира Леонідовича, що які статистичні дані. І він назвав, що ці дані надзвичайно мізерні. Тобто за даними Верховного суду всього у минулому році таких було 24 випадки, у позаминулих і так далі роках – 25, 26, - до 30 випадків їх на рік. Це абсолютно не ті ще, та статистика, по якій можна робити висновок, що треба змінювати спосіб зараз, як давати оцінку статевій зрілості особи: чи по віку, чи по біологічному, чи фізіологічному поняттю, як говорили зараз народні депутати. Тому я абсолютно переконаний, що ми не маємо путати два поняття, які зараз були існували в суспільстві, це відповідальність тих, хто розбещував неповнолітніх і про що йшла мова, що то було в „Артеці”, я сподіваюсь, що ми почуємо, що ж там таке насправді, в тому числі заключення Слідчих комісій, Генеральної прокуратури і так далі. А то ґвалту наробили багато в передвиборчих баталіях, а результат на виході то нульовий. І ніякого відношення до цього складу злочину статті 155 статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості це не має ніякої необхідності вносити зміни. Тому я закликаю вас не голосувати за цей законопроект. Дякую.
Шановні колеги, розгляд законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу. Водночас, Головне науково-експертне управління рекомендує відхилити законопроект. Я ставлю на голосування першою пропозицію комітету про прийняття за основу проекту закону про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за статеві зносини з особою, що не досягла 16-річного віку [[реєстраційний номер 2153]]. Для прийняття за основу. [[18:06:04]] За-30 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Шановні народні депутати! Вечірнє засідання Верховної Ради України оголошую закритим, завтра Верховна Рада України продовжить роботу в пленарному режимі з 10 години.