9. Návrh zákona, kterým se mění zákonné opatření Senátu č. 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí, ve znění zákona č. 254/2016 Sb. /sněmovní tisk 179/6/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacími návrhy. Jeho usnesení bylo doručeno jako sněmovní tisk 179/7. Informace k pozměňovacím návrhům vám byly rozdány do vaší pošty. Vítám mezi námi senátora Raduana Nwelatiho a prosím, aby se usnesení Senátu a k předloženým pozměňovacím návrhům vyjádřil navrhovatel Karel Rais. Prosím, pane poslanče. A prosím sněmovnu o klid!
Přeji dobrý den. Já jsem v podstatě asi také minimálně před tři čtvrtě rokem předložil zákon, který v podstatě doplňuje zákonné opatření Senátu, které -
Pane poslanče, já vás přeruším a požádám vaše kolegy o klid. Prosím.
Takže ten můj návrh, který byl předložen plus minus před tři čtvrtě rokem, doplňuje původní zákonné opatření Senátu číslo 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí, kdy v podstatě v tom senátním návrhu bylo prominutí daně z nabytí nemovitých věcí, které v případě prvního úplatného nabytí šlo, když byl dokončen byt v bytovém domě, a zapomněli v podstatě na byty v rodinných domech. Čili toto bylo jádro toho mého návrhu, který šel -
Pane poslanče, já vás znovu přeruším a vyzvu vaše - zejména vaše - stranické kolegy k většímu klidu, případně aby přesunuli svá jednání mimo sál. To samé samozřejmě platí i v jiné části sálu.
- a tento návrh šel do Senátu a Senát k tomu měl připomínky, které zřejmě pan kolega ze Senátu asi tady přednese. Děkuji.
Děkuji. A nyní prosím, aby se slova ujal pan senátor, který nás seznámí s návrhy Senátu. Prosím.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, kolegyně, kolegové. Říkám, kolegyně, kolegové, záměrně, protože já to vnímám, že Senát a Poslanecká sněmovna by měly spolupracovat a nemělo by to být bráno, že jsme proti sobě, nebo že když vracíme zákon, tak je to se záměrem neschválit to, co přišlo ze Sněmovny. [[(19.40 hodin)]] Takže milé kolegyně, milí kolegové, dovolte mi, abych odůvodnil vrácení novely návrhu zákona, kterým se mění zákonné opatření Senátu číslo 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitostí, ve znění zákona číslo 254/2016 Sb. Jedná se o poslanecký návrh zákona, který má pouze jedinou ambici - legislativně rozšířit věcné osvobození od daně u nových staveb o kategorii dokončených nebo užívaných bytových jednotek v rodinných domech a předejít tak někdy i nejednotnému přístupu správce daně v této věci. Dovolte mi nejdřív připomenout původní cíl novely, teprve poté vysvětlím důvody, které vedly Senát k jejímu vrácení Poslanecké sněmovně a k návrhu zrušit daň z nabytí nemovitostí úplně. [[Hluk v sále.]] Někdejší schválení opatření o nabytí daně z nemovitostí zvolilo poněkud jinou formulaci podmínek pro osvobození od tehdy zaváděné daně z nabytí nemovitostí oproti původní dani z převodu nemovitostí. Při striktně gramatickém výkladu lze osvobození uplatnit pouze v případě prvního úplatného nabytí vlastnického práva k právu stavby, jehož součástí je dokončená nebo užívaná stavba celého rodinného domu. Finanční úřady na rozdíl od bytových domů však většinou odmítají uplatnit osvobození, pokud by se mělo nabytí týkat toliko některé z bytových jednotek, jež jsou vymezeny v rodinném domě. Oba typy staveb, tedy bytové i rodinné domy, se považují za tzv. stavby pro bydlení. Rodinný dům však může mít nejvýše tři samostatné byty. Rozdíl mezi bytovým a rodinným domem není v zásadě kvalitativní, ale kvantitativní. V roce 2017 zveřejnila Finanční správa výklad, podle nějž osvobození na byty v rodinných domech nedopadá. Ze šetření veřejné ochránkyně práv vyplynulo, že ve více než čtvrtině případů správce daně přesto akceptoval výklad, podle něhož bylo nabytí bytových jednotek v rodinných domech od daně osvobozeno. To je mimochodem ukázkový případ toho, jak nejednotně u nás postupují daňové orgány, jak existuje, či lépe řečeno neexistuje nějaká právní jistota jejich postupu. Pokaždé, když se otevře tento zákon, se ale současně vede legitimní debata o tom, zda výběr této daně je správný. Výběr daně z nabytí nemovitosti je totiž nanejvýš sporný. V zásadě se vybírá pouze z toho důvodu, že přináší zhruba 12 až 13 miliard korun do státního rozpočtu. Od 1. listopadu 2016 jsou navíc vedle státu osvobozeny od placení této daně územní samosprávné jednotky či právnické osoby zřizované obcemi a kraji. Fyzické osoby a většina právnických osob musí tuto daň platit nadále. Platí ji vždy nabyvatel, což znamená, že tato daň jednoznačně zvyšuje náklady na pořízení jakékoli nemovitosti. Přitom tím dochází fakticky k dalšímu zdaňování již jednou zdaněných příjmů. V tomto ohledu je používání této daně zcela neakceptovatelné a nemorální. Její výběr přináší zdražování ceny nemovitostí, což je v současné době velký problém. Všichni víme, že Česko je v bytové krizi. Ceny bytů, bytových či rodinných domů v posledních letech prudce stoupají, a to především ve velkých městech. Na vlastní bydlení fakticky nedosáhne ani střední třída, natož mladé rodiny. Právě z těchto důvodů Senát na základě usnesení výboru pro hospodářství, zemědělství a dopravu navrhuje v rámci pozměňujícího návrhu tuto daň úplně zrušit. Pokud by se tak stalo, v letošním roce by výpadek daňových příjmů byl zhruba 3 až 4 miliardy. To není něco, s čím by si státní rozpočet nedokázal poradit. Zrušení daně bude mít naopak jednoznačně pozitivní efekt pro občany - povede ke snížení nákladů na pořízení vlastního bydlení, a zvýší tak jeho dostupnost. Senát se svým návrhem jednoznačně postavil za ty, kteří volí aktivní a odpovědný přístup k zajištění svého života a života rodiny. Proč by se kvůli této nesmyslné dani měli občané více zadlužovat a více omezovat? Omezovat a uskromňovat by se měl stát. Vážené dámy, vážení pánové, na závěr ještě jednou zopakuji pár důležitých věcí. Za prvé. Jediným důvodem, proč se vybírá daň z nabytí nemovitostí, je příjem do státního rozpočtu. Některé daně mají jiný důvod než jen výběr daně a zvýšení příjmů státního rozpočtu, např. spotřební daň z tabáku nebo alkoholu. Ale tato daň, daň z nabytí nemovitostí, opravdu jiný důvod než příjem do státního rozpočtu nemá. Jedná se o daň - a to jsem tady už říkal - která zcela zbytečně zdražuje pořizovací náklady na vlastní bydlení, a tím znemožňuje některým osobám, aby si pořídily bydlení vlastní. A to poslední, co bych tady chtěl říct - jedná se o zdanění již zdaněných peněz. Vážené dámy a vážení pánové, kolegyně, kolegové, máme společně jedinečnou možnost, abychom tuto daň zrušili, a tím zpřístupnili bydlení i pro ty, kteří na ně v tuto chvíli nedosáhnou. Děkuji vám za pozornost a moc vás prosím, podpořte novelu tak, jak ji vrátil Senát. Děkuji vám.
Já děkuji a nyní prosím zpravodaje garančního výboru, jímž byl rozpočtový výbor, pana poslance Romana Onderku. Prosím.
Pěkný podvečer. Pane místopředsedo, kolegyně, kolegové, já se nyní zdržím svého osobního názoru na danou věc. Chci pouze upozornit na jednu v uvozovkách drobnost, že senátní návrh znamená 13,5 miliardy minus do státního rozpočtu. A byl bych velice rád, když budeme hlasovat tento návrh, abychom si tohohle byli vědomi. Děkuji.
Já také děkuji. Než otevřu rozpravu, seznámím vás s omluvenkou. Omlouvá se nám pan poslanec Benda od 19.40 hodin z dnešního jednání. A nyní otevírám rozpravu. Pan navrhovatel chce vystoupit s přednostním právem, tak prosím, pak ostatní přihlášení.
Děkuji. Jak říkal pan kolega, výpadek té daně by byl přes 13 miliard do státního rozpočtu, čili to by byl samozřejmě problém. Mě ale zaujalo to, co říkal pan senátor. On říkal, že to ovlivňuje zdražení bytů. Tak to naráží na klasické poučky z mikro- a makroekonomie, kdy poptávka a nabídka určuje cenu bytů. Jestliže poptávka je relativně obrovská, nabídka je malá, tak jestli se změní daň, nebo nezmění, to vůbec nebude hrát roli, protože trh reaguje na to, že ty byty nejsou. Čili to je pak skutečně otázka někde jinde, a ne směrem na daně. Pak další věc, co mě zaujala, co tady říkal, že jediný důvod vlastně, proč je ta daň z nemovitosti, je příjem do státního rozpočtu. No, jestli chceme být jak někde v Kambodži nebo někde, kde není žádná evidence nemovitostí, jestli prostě nechceme vést registry - a upozorňuji, že ještě z dob Království českého, čili někde ty katastrální knihy jsou velmi staré... Tak na to je asi potřeba nějaké náklady investovat. Čili na ty evidenční záležitosti a na manipulaci a aktualizaci těchto informačních systémů jsou nezbytné peníze. [[(19.50 hodin)]] Tak to jenom jako reakce na to, co říkal pan kolega. Samozřejmě, že bych byl velmi rád, abyste podpořili verzi sněmovní, protože ono je to líbivé, rušit daně, zejména když je před státním rozpočtem. Ale taky by někdo měl říct, kdo ten výpadek a čím bude naplněn. Takže chtěl bych, abychom schválili sněmovní verzi. Děkuji vám.
Děkuji. Nyní jsou zde dvě faktické poznámky. Nejdřív pan poslanec Munzar. Než dorazí k mikrofonu, seznámím vás s omluvami. Omlouvá se nám pan poslanec Profant od 19.50 do konce jednacího dne ze zdravotních důvodů a pan poslanec Vymazal od 19.45 do konce dnešního jednacího dne z rodinných důvodů. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Děkuji, pane předsedající. Mám jenom poznámku na pana poslance Raise, vaším prostřednictvím. Když tady, pane poslanče, pane kolego, argumentujete evidencemi, tak za prvé chci připomenout, že příjem z této daně je jedno procento z příjmu státního rozpočtu. To by byly opravdu drahé evidence na katastr. A druhá věc, kterou musím připomenout, že zítra budeme projednávat ve druhém čtení daňový balíček, ve kterém vaše vláda navrhuje zdvojnásobení poplatků například za návrh na vklad apod. Bohužel v tomto balíčku nejsou - a já to budu říkat zítra - vyčísleny právě tyto náklady na vedení evidencí a podobně. Takže na jednu stranu se nám argumentuje: musíme zachovat tuto daň, protože potřebujeme mít peníze na evidenci. Na druhou stranu kvůli tomu, že potřebujeme peníze na vedení evidence, tak vláda navrhuje zvýšení zdvojnásobení poplatků. Takže tomu nerozumím. Buď platí jedno, nebo druhé. Děkuji.
Také děkuji a nyní prosím pana poslance Votavu, který se také přihlásil s faktickou poznámkou. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, kolegyně, kolegové, já nejsem pro to, abychom odstraňovali tuto daň z našeho daňového systému. Ano, 13 miliard je 13 miliard, to je pravda. Ale já chci reagovat na svého ctěného kolegu z rozpočtového výboru, pana profesora Raise. On řekl, že to nezvyšuje cenu nemovitosti. Určitě, zvyšuje to cenu nemovitosti, samozřejmě. Ta čtyři procenta, slýchávám tady z té pravé strany, že je to nemravná daň. Tak když už mluvíme o nemravnosti, tak bych neřekl, že daň je nemravná, ale podle mého je nemravné to, že ji platí nabyvatel. Já jsem minulé volební období proti tomu vystupoval, protože já si něco kupuji a ještě za to musím odvést čtyři procenta. Myslím si, že tak jak to bylo původně, kdy to byla daň z převodu nemovitosti a platil to ten, kdo prodával, samozřejmě měl příjem, tak zaplatil ta tři procenta, pak se to zvedlo na čtyři procenta. Takže pokud mluvíme, kolegové, o nemravnosti, tak já tu nemravnost vidím, že to platí právě ten kupující. A že mu to zdražuje cenu nemovitosti.
Děkuji. A nyní budeme pokračovat v obecné rozpravě. Jako první je přihlášena paní poslankyně Kovářová, připraví se pan poslanec Feri. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dnes se bavíme o zrušení daně z nabytí nemovitosti. A já říkám ano, pojďme do toho! Vždyť na co čekáme? Zrušením daně z nabytí nemovitosti uděláme přece to, co skoro každý poslanec, každá politická strana slibuje před volbami. Konkrétně: Snížíme daně, a pokud ano, tak necháme občanům nějaké peníze v peněženkách. Daň z nabytí nemovitosti je tak trochu nehorázná daň. Daníme totiž peníze, které už jednou byly zdaněny daní z příjmu. A v podstatě - i když kolega Rais prostřednictvím pana předsedajícího se mnou nebude souhlasit - zdražujeme nemovitosti. V dnešní době, kdy lidé, a především mladí lidé, mají problém s dostupností vlastního bydlení a hypoték, jim příliš daň z nabytí nemovitosti nepomáhá, ba naopak. Vezměme si takový příklad: koupí-li si někdo byt či dům v hodnotě 5 milionů korun, tak daň činí 200 tisíc. A tuto částku musí vytáhnout z vlastní kapsy v hotovosti, protože se na tuto daň hypoteční úvěr nevztahuje. V současné době, kdy jsou nastavena přísnější pravidla pro poskytování úvěrů a občan musí mít našetřeno 20 % z celkové pořizovací hodnoty nemovitosti, to už dohromady dělá opravdu pěknou sumu peněz. Kolega Onderka tady zmiňoval, že zrušení daně z nabytí nemovitosti znamená minus 13,5 miliardy do státního rozpočtu. Ono se to dá pojmout také jinak. To, že platí nabyvatel daň z nabytí nemovitosti, znamená minus 13,5 miliardy právě pro daňové poplatníky z jejich vlastní kapsy. A tak se ptám: Nechceme tedy ulehčit lidem a umožnit jim snazší přístup k vlastnímu bydlení a zrušit daň z nabytí nemovitosti? A zároveň si odpovím: Ano, my chceme! Takže klub Starostů a nezávislých podpoří senátní verzi. Děkuji.
Také děkuji. Seznámím vás s další omluvou. Paní poslankyně Kozlová se nám omlouvá mezi 19.45 a 21. hodinou z rodinných důvodů. A nyní prosím dalšího přihlášeného do rozpravy, jímž je pan poslanec Feri, připraví se pan poslanec Martínek. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážení přítomní členové vlády, nechci opravdu zdržovat, ale jakožto pražskému poslanci mi nedá tady k tomu bodu [[ne]]vystoupit. Protože právě pražské ceny nemovitostí jsou nejflagrantnější. A Praha je volební kraj, kde ceny starších bytů, to jsou ty byty, na které se nevztahuje osvobození podle příslušného zákona, stouply za pět let někdy až o sto procent. A zároveň vystupuji také jako mladý člověk, je mi 23 let, teď budu státnicovat a moje perspektiva, perspektiva mých kamarádů, kolegů z vysoké školy, že si jednou budeme moci dovolit nějaké vlastnické bydlení, nějaký vlastní byt, není úplně, řekněme, světlá. Spíš si myslím, že na to mít úplně nebudeme. Můžete namítat poslanecký plat, ale to není navěky. A proto bych se chtěl přimluvit za přijetí toho senátního návrhu. Skutečně neuvažujme o tom abstraktně, že jsou to nějaká čtyři procenta, která lítají ve vzduchu, ale přepočítejme si to na tu konkrétní částku a představme si pod tím to, co si může ta mladá rodina dovolit. To znamená těch 200 tisíc, 250 tisíc, 300 tisíc, to může být nová koupelna, rekonstruovaná, může být nová kuchyň, může být dítě, student, který je poslán na zahraniční studijní pobyt. Může to být klidně i ta dovolená, ale i to je lepší, než aby si ta čtyři procenta vzal stát. Osobně se budu já a náš poslanecký klub řídit jednoduchou poučkou, že nejlepší daň je ta, která není. Díky. A podpoříme senátní verzi.
Děkuji a prosím pana poslance Martínka. Připraví se pan poslanec Skopeček.
Vážené dámy, vážení pánové, jako Piráti jsme předložili sněmovní tisk 293, který má s nahranými pozměňovacími návrhy zavést sníženou dvouprocentní sazbu pro hodnotu nemovitosti do 4 milionů korun a nulovou sazbu do hodnoty 2 milionů korun pro osoby pořizující si nemovitost k vlastnímu bydlení. Daný návrh je inspirován legislativou platnou např. ve Velké Británii, Finsku a dalších zemích Evropské unie. Podle našich odhadů by tento návrh měl lepší efekt na průměrnou cenu nemovitostí pro většinu kupujících, tedy občanů České republiky, a zároveň samozřejmě i výrazně nižší rozpočtové dopady. Protože se ovšem vládní koalice staví k našemu návrhu negativně, rozhodli jsme se za účelem podpory vlastnického bydlení, mobility lidí všech věkových kategorií podpořit senátní návrh. Děkuji za pozornost.
Také děkuji a prosím pana poslance Skopečka, je přítomen, a připraví se pan poslanec Munzar. Prosím.
Děkuji za pozornost. Jsem trošku nachlazen, tak velmi krátce. Máme možnost zlevnit bydlení, které je enormně drahé. Čtyři procenta dneska musí občané vydávat navíc. Myslím si, že to je další krok, který jim komplikuje cestu za vlastním bydlením. Vy dobře víte, že tu diskutujeme dlouhodobě o bytové krizi. Když se podíváte na ty statistiky, tak od roku 2010 některé hovoří, že ceny bytů narostly o padesát procent. I z tohoto navýšení samozřejmě stát čerpá vyšší příjem z DPH. Ten vysoký růst cen je samozřejmě dán jednak nedostatečnou nabídkou bytů na trhu s nemovitostmi, což je dlouhodobý úkol pro stát liberalizovat regulaci stavební a územního plánování, ale jednak je to samozřejmě dáno i politikou levných peněz centrální banky, která vytvořila ten boom hypoték, který znovu vedl k vyšší poptávce, a tedy k růstu cen. Ten opravdu enormní růst cen znamená, že stále méně lidí dostává šanci pořídit si vlastní bydlení, a nekomplikuje se tím život samozřejmě jenom těm, co si vlastní bydlení chtějí pořídit, ale díky tomu se zdražuje i bydlení nájemní. Jak už jsem říkal, úkol na straně státu je snížit regulaci stavební, nicméně to je úkol dlouhodobý. Vidíme, že vládě to úplně v tomto smyslu na jedničku nejde a že to určitě ještě nějakou dobu bude trvat. Nicméně lidé si chtějí pořizovat bydlení dnes a nechtějí čekat na to, až si vláda tento domácí úkol splní. K tomu hypotečnímu boomu. Samozřejmě na něj reagovala centrální banka, a my to budeme podle mého názoru zanedlouho projednávat, že zpřísňuje vlastně přístup lidí k hypotékám, jsou tam ty limity. Dneska už lidé nedosáhnou na stoprocentní nebo devadesátiprocentní hypotéku, ale stále roste ten potřebný podíl vlastních zdrojů, které musí občané dopředu mít, aby si tu hypotéku pořídili. Tato regulace plus ten enormní nárůst cen nemovitostí vede k tomu, že si zkrátka stále méně lidí ze střední třídy může vlastní bydlení dovolit. V takové chvíli my máme velmi jednoduchý nástroj na to, jak alespoň částečně tuto situaci - nedobrou situaci - lidem ulehčit. Pouze jedním hlasováním můžeme zbavit občany povinnosti platit čtyři procenta při pořizování vlastní nemovitosti. Ta čtyři procenta musí občané vydat navíc k ceně nemovitostí. Vezměte si, že když si žádají o tu hypotéku, tak musí mít vlastní zdroj, který doloží bance, že jim hypotéku třeba na šedesát, na sedmdesát procent dá, ale samozřejmě musí mít vlastní zdroj i na tu daň, protože na daň z nabytí nemovitosti jim samozřejmě komerční banka hypotéku nedá. Takže my, vedle centrální banky, zatěžujeme naše spoluobčany. Potřebují mít v situaci, kdy je pro ně každá koruna dobrá, když si pořizují vlastní nemovitost, tak v této situaci je nutíme k tomu, aby měli ještě větší podíl vlastních zdrojů, než požaduje centrální banka, větší podíl vlastních zdrojů kvůli tomu, že ještě budou muset zaplatit daň z nabytí nemovitosti. Ta daň z nabytí nemovitosti netvoří pro státní rozpočet dominantní zdroj příjmů, je to kolem 13 miliard. Já jenom dodám, že podle návrhu státního rozpočtu počítá Ministerstvo financí s růstem inkasa, s růstem příjmové strany rozpočtu meziročně o více než 100 miliard navíc. A ve chvíli, kdy má vláda z roku na rok mít 100 miliard korun disponibilních zdrojů navíc, tak nejsme schopni ulehčit situaci těm, kteří si chtějí pořídit vlastní bydlení. Takže já vás všechny moc prosím, abychom vzali ty debaty, které tady vedeme o bytové krizi, vážně, ta bytová krize existuje, tu bytovou krizi snadno nevyřešíme, to by se musela vláda pochlapit a začít něco dělat se stavební legislativou tak, aby se zvýšila nabídka bytů. To je jediná cesta, jak ten enormní nárůst cen v posledních letech vrátit na nějakou normální úroveň. My ale máme šanci velmi rychle udělat jedno opatření, kterým alespoň částečně zalepíme náplast, kterým alespoň částečně zpřístupníme v této nedobré situaci bydlení, vlastnické bydlení, a to opatření je zrušení daně z nabytí nemovitostí, které, jak znovu říkám, nebude mít pro státní rozpočet nějaký fatální dopad, ale lidem, kteří si vlastní bydlení chtějí pořídit, velmi pomůže. Prosím, pomozme lidem, kteří si chtějí pořídit vlastní bydlení. Dneska na něj nemají dostatek vlastních zdrojů. Pomozme jim, aby se jim situace zlepšila a více rodin, více mladých lidí si to vlastní bydlení mohlo pořídit. Apeluji na vás, abyste vyšli mladým rodinám a lidem, kteří si zodpovědně chtějí pořídit vlastní bydlení, abyste jim vyšli vstříc a tuto daň zrušili. Děkuji pěkně za pozornost.
Také děkuji a nyní se mi s přednostním právem přihlásil pan místopředseda Okamura, takže pan poslanec Munzar bude muset ještě chvíli vydržet. Máte slovo, pane místopředsedo.
Vážené dámy a pánové, máme tady návrh na zrušení daně z nabytí nemovitosti, takže já řeknu stanovisko SPD. SPD dlouhodobě prosazuje zrušení daně z nabytí nemovitosti. Dlouhodobě říkáme, že není logické, aby stát danil občanům již jednou zdaněné peníze, protože nemovitosti jsou kupovány za legální, zdaněné peníze. Já si myslím, že i v dnešní situaci, kdy jsou předražené nemovitosti a jsou respektive nedostupné, jsou nedostupné pro většinu občanů České republiky, ať jsou to mladé rodiny, ať jsou to senioři, nebo ať jsou to rodiny středního věku, tak prostě ty nemovitosti neuvěřitelně narostly. Ze strany vlády slyšíme nějaké prázdné floskule, co by chtěli dělat, jak by chtěli podporovat nějaké bydlení. No tak tady máme systémový krok. Toto je skutečně systémový krok. Zlevněme nemovitosti tím, že zrušme daň z nabytí nemovitosti. Takže hnutí SPD má v tomto jasno, my to prosazujeme dlouhodobě. A musím tedy říci, že budu nemile překvapen, pakliže tomu tady bude v hlasování naopak. Tady zaznívají debaty ze strany vládních poslanců, že prý to bude nějaký výpadek. Za prvé ten výpadek nebude nějak velký a za druhé - a už to opakujeme pořád dokola, dnes jsme k tomu měli za SPD tiskovou konferenci, kdy jsme v jedenácti konkrétních bodech rozebrali ten zrůdný systém vyplácení sociálních dávek nepřizpůsobivým, rozebrali jsme přesně to konkrétně, analýzu, co kde a jak se dělá, jenom tady lze už ušetřit tak, že tento systém zrušíme, zadresníme ty dávky tak, aby se nedostávaly těm nepřizpůsobivým, a ty peníze přeskupíme směrem k těm řádným a slušným. Jde to úplně jednoduše, je to pouze o prioritách vlády hnutí ANO, ČSSD a KSČM. O ničem jiném. Peníze jsou. Žádný výpadek v rozpočtu by to nebyl. A ještě to bude mít synergický efekt, že ty, co jsou práceschopní a notoricky nepracují, přinutíme, ten, kdo by něco od státu chtěl, aby se zapojil nějak pozitivně do systému. Takže za nás říkám - těch možností je mnohem více, samozřejmě, po vzoru Francie můžete, vážená vládo, stáhnout vojáky z Afghánistánu, můžeme zrušit tu škodlivou a nepovedenou inkluzi ve školství, je tady celá řada záležitostí, kde lze ušetřit obrovské peníze. A schválně to říkám v tom smyslu, že jsou to věci, které v jiných demokratických zemích vůbec zavedeny nejsou nebo tam takto nefungují, takže my se obejdeme bez nich taky. Takže zpátky k té dani, k tomu tématu. My budeme hlasovat pro zrušení daně z nabytí nemovitosti a vysvětlil jsem proč a jsem zvědavý, jak budou hlasovat ostatní politické strany. Děkuji.
Také děkuji. Nyní prosím pana poslance Munzara.
Děkuji, pane předsedající. Ještě jednou dobrý den, dámy a pánové. Já bych chtěl poděkovat Senátu za moudré rozhodnutí, za to, že nám předkládá tento návrh na zrušení daně z nabytí nemovitosti. Ten senátní návrh je obdobný tomu, který jsem v prvních čteních tady ve Sněmovně předkládal za klub ODS, a chtěl bych také poděkovat na začátek pirátské straně, že změnila názor a na rozdíl od svého předchozího hlasování zrušení této daně podpoří. [[(20.10 hodin)]] Z mého pohledu, a já využiji dnešní situace, abych na vás, kolegové zejména z hnutí ANO, ale i ze sociální demokracie i KSČM apeloval, abyste podpořili zrušení této daně, protože se jedná skutečně o nejabsurdnější daň celého našeho daňového systému. Tím, že od listopadu 2016 platí tuto daň výhradně kupující, tato daň ztratila veškeré zbytky nějaké logiky. Protože co je to dneska jiného, tato daň, než trest a pokuta za to, že si člověk chce na území našeho státu koupit nemovitost, a to z již jednou zdaněných peněz? Jediným zdůvodněním vlády a vládních poslanců pro tuto daň je příjem do státního rozpočtu, který je ale necelé 1 % z celkových příjmů, a to je sakra malý důvod. Já vnímám názor ministryně financí, která je strážkyní státní kasy, ale rozhodně s ním nemůžu souhlasit, protože si myslím, že ponížit fiskální politiku, ekonomii a roli Ministerstva financí pouze na účetní hledisko příjmů státního rozpočtu a rezignovat na ohledy, na dopady do životní úrovně obyvatelstva, není správný přístup k řízení státních financí a fiskální politiky, nota bene když se peníze z ekonomiky nijak neztratí. Ony nezmizí, naši občané je jen využijí jiným způsobem, což se pozitivně odrazí na jiných příjmech státního rozpočtu. Jsme v situaci, že vláda počítá s meziročním nárůstem všech příjmů státního rozpočtu v roce 2020 o 112 mld. korun, což je zhruba o desetkrát meziročně víc, než se předpokládá příjem z této daně. Je to, jako kdyby se někomu zdvihl plat o 11 tis. korun a nedokázal by oželet nějakých 1 200, 1 300 korun pro své dítě, které by tyto peníze nutně potřebovalo. Tato daň totiž nemá žádný, žádný regulační ani ekonomický charakter. Pouze o 4 % prodražuje pořízení vlastního bydlení. Všichni víme, že za poslední roky došlo k výraznému nárůstu cen nemovitostí nejen v hlavním městě, ale i v regionech. Ceny rostou tak, že byty ve velkých městech přestávají být dostupné i pro střední třídu. Pro vaši představu, průměrný Čech na průměrný starší byt 3+1 vydělává osm let a devět měsíců, a to by si nesměl koupit ani housku, Pražan dokonce čtrnáct let a jedenáct měsíců. Nabídka bytů pokulhává za poptávkou po bydlení, což samozřejmě tlačí ceny nahoru, a můžeme se bavit, kam nás dovedla politika blokace soukromých projektů výstavby či přílišná komplikovanost stavebního práva. Ale zpět k této dani. Představte si, že lidé si kupují byt třeba na hypotéku, a protože podmínky hypoték se zpřísňují a zvyšuje se spoluúčast, tak zejména pro mladé lidi je problém mít naspořeno 20 až 25 % na spoluúčast hypotéky a další 4 % na daň. Z bytu, který dnes stojí 3 mil., je dnes tato daň 120 tis. korun. Pro mladou rodinu to znamená několikaměsíční příjem a ten dokáže využít daleko účelněji, například na rekonstrukci bytu, na nákup kuchyňské linky a podobně. My dneska nepotřebujeme další regulaci poptávky ve formě této daně. Ale jakoukoliv regulací poptávky se nesníží potřeba lidí bydlet, pouze se přesune tato potřeba z vlastnického do nájemního bydlení, což si dnes můžeme ověřit na nárůstu cen nájemního bydlení. Místo aby mladí lidé investovali do svého bydlení, budou muset platit za půjčení cizí nemovitosti, a tím si samozřejmě zužují prostor pro vlastní úspory na spoluúčast a daň. Při koupi bytu do vlastnického bydlení naopak investují do svého, a když je nejhůř, mohou takovou nemovitost prodat. Proto bychom měli podporovat vlastní snahu občanů o vlastní odpovědnost, kterou vlastnické bydlení přináší, a ne házet těmto lidem klacky pod nohy a zároveň je trestat za to, že si chtějí pořídit vlastnické bydlení, navíc opravdu s chabým zdůvodněním, že by stát přišel o necelé procento příjmu státního rozpočtu. Takže doufám, dámy a pánové, že přehodnotíte své stanovisko a pomůžete střední třídě a všem mladým lidem, aby se zrušila tato daň a zlevnilo se jim pořízení vlastního bydlení o 4 %. Je to to nejmenší, co pro ně můžeme udělat, a je to řešení rychlé a okamžité. Děkuji za pozornost.
Já také děkuji. S přednostním právem se přihlásila paní ministryně Schillerová, nicméně předtím dostane slovo k faktické poznámce pan poslanec Votava. Faktická poznámka má přednost. Prosím, pane poslanče.
Jenom krátkou poznámku. Já jsem ve svém předchozím vstupu řekl, že nejsem pro to, abychom zrušili tuto daň. Obecně tato daň je v různých formách i v Evropské unii. I minulé volební období jsem prosazoval jednu věc, která teď už samozřejmě je pět minut po dvanácté, ale která možná stála za úvahu. Těch 13 mld. jde do státního rozpočtu. V řadě zemí Evropské unie je to tak, že se stát spolupodílí, respektive určitý podíl dostává například obec. Daň z nemovitosti jde celá za obcí. Nevidím důvodu, proč by část této vybírané daně nemohla také jít třeba za obcí, třeba 50 na 50. Ale jak říkám, to už je teď pozdě toto říkat.
Já děkuji a prosím paní ministryni.
Děkuji. Tu poslední poznámku pana poslance Votavy nechám bez komentáře. Padlo tady toho hodně, já se pokusím shrnout. Já jsem samozřejmě proaktivně podpořila návrh pana poslance Raise, takže k tomu se vyjadřovat nebudu. Je to fenomén, který se nově objevil, který v době, kdy se přijímalo tehdy opatření Senátu, co se týče daně z nabytí, tehdy to byla z převodu, dneska z nabytí nemovitých věcí, neexistoval. Neexistovaly byty v rodinných domech. To byl nový fenomén, a proto si myslím, že je namístě osvobození, jak on to načetl, a samozřejmě Ministerstvo financí na tom spolupracovalo. Ten návrh už poslanec za hnutí ANO podal v minulém volebním období, ale nepřišel na řadu. Takže se budu vyjadřovat k senátnímu návrhu, to znamená ke zrušení daně z nabytí. Chtěla bych říct jednu věc. Padla tady celá řada kritiky. Je to 13,5 mld. ze státního rozpočtu, to není málo. A já si prostě myslím, že takhle salámovou metodou se porcovat státní rozpočet nedá. Pokud to nebude zasazeno do konkrétní reformy, kdy by se připojilo rušení celé řady výjimek, třeba i souvisejících s bydlením, máme celou řadu odčitatelných položek, které ulevují jenom některým skupinám, a další skupiny to zaplatí, kdyby to bylo zasazeno do takového komplexu takovéto úpravy, bylo by to k diskusi, ale ne touto salámovou metodou, kdy v podstatě Senát navrhuje zrušení daně. A jenom pro vaši informaci, byla tady celá řada historických okamžiků, kdy bylo možné tuto daň zrušit. Byly tady různé vlády, různé parlamenty - a víte, kdy se naposledy tato daň zvýšila ze 3 % na současná 4 %? Zákonem 500/2012. Víte, kdo byl u moci. To znamená, že v době, kdy pravicové vlády jsou u moci, tuto daň zvyšují, a v době, kdy sedí v opozičních lavicích, tak porcují státní rozpočet a navrhují zrušení této daně. Tolik jenom moje krátká vsuvka. Byla tady další kritika, která se týká vůbec toho, že máme problémy s trhem bydlení. Já bych chtěla připomenout, že v těchto dnech vydala Evropská rada pro systémová rizika varování ohledně rizik spojených s trhem rezidenčních nemovitostí, kde skutečně připouští, že je tady určité riziko, které plyne z toho, že se nadhodnocují ceny nemovitostí, protože jsou nedostatečné. My vzhledem k růstu průměrné mzdy až takové riziko nevidíme, ale jedna z kritických poznámek, které zazněly od této rady, je, že uvolněné úvěrové standardy jsou na pozadí v současnosti dostupných a používaných takzvaných úvěrových nástrojů právně nezávazné povahy. To znamená, že v podstatě my jakési standardy, které stanovuje Česká národní banka, a mluvil o tom pan poslanec Skopeček, a skutečně vláda schválila tuto novelu, která byla ze společného pera Ministerstva financí a České národní banky, ona už tady někde leží a čeká na zařazení na pořad dne, a věřím, že bude podpořena, protože právě to, že dostaneme do zákona tyto úvěrové ukazatele stanovené Českou národní bankou, tak si myslím, že nastavíme jasná kritéria, protože nejde jenom o bankovní domy, troufnu si říct, že ony se ve většině případů řídí doporučeními České národní banky, ale jde o celou řadu nebankovních institucí, které také poskytují úvěry. A ze zahraničí máme signály, že toto není dobrá cesta. Takže věřím, že tady bude prostor pro diskusi a pro podporu tohoto návrhu. [[(20.20 hodin)]] Pak tu padla kritika, co se týče toho, že poplatníkem této daně je vlastně kupující, což schválila Poslanecká sněmovna myslím v předcházejícím období. Já si osobně myslím, že naopak zjednodušila správu této daně, protože do té doby jsme měli situaci, kdy poplatníkem byl prodávající a kupující byl v pozici ručitele, a velice často, ze své praxe vím, prostě poplatník nesplnil tuto daňovou povinnost, nastupoval ručitel přes ručitelskou výzvu a byla to velmi komplikovaná správa, která tímto byla odstraněna. Myslím si, že to je možné, dokonce je tam dnes možná i dohoda. Takže po této stránce byl zákon zprůhledněn. A stavební řízení. Sedí tady paní ministryně Dostálová. Víte, že vláda schválila věcný záměr nového stavebního zákona. Myslím si, že i někteří opoziční poslanci pracují na digitalizaci s Ministerstvem pro místní rozvoj. Je to historický krok, kdy skutečně jsme jako první učinili zcela zásadní krok ke zjednodušení stavebního řízení. Děkuji za pozornost.
Také děkuji. Mám dvě faktické poznámky. Jako první pan poslanec Munzar, poté se připraví pan poslanec Skopeček. Prosím.
Děkuji, pane předsedající. Paní ministryně tady toho řekla docela hodně. K některým věcem se vyjádřím. Jenom nejvíce mě baví argument, vy jste to nezrušili, my jsme tedy převedli daňové břemeno z toho, co prodává, to znamená, získává finanční prostředky z nemovitosti, na toho, kdo kupuje, to znamená, který musí na to vydělat. To jste zavedli vy v roce 2016. A mě baví ten argument, vy jste to nezrušili, a proto my to taky nezrušíme. [[Reakce z lavic ANO: Zvýšili. Zvedli.]] Já bych to s dovolením dokončil bez pokřikování. Děkuji.
Prosím klid v sále.
Co se týká té salámové metody, paní ministryně, tak to mě překvapuje, protože takhle můžeme označit všechno. Můžeme označit to, že se 6 miliard ze státního rozpočtu dává na slevy na jízdném, což je polovina výnosů z této daně. A můžeme tak označit i daňový balíček, který budeme projednávat zítra. Každopádně to dokladuje jenom to, co tady paní ministryně říkala, že se zjednodušila správa daně. Tak argumentovat tímto a vlastně fakticky způsobit to, že daň místo toho, kdo získá peníze z prodeje nemovitosti, platí ten, kdo si to jde koupit a musí si na to vydělat, tak to opravdu potvrzuje ta slova, která jsem tady říkal ve svém projevu, že současné vedení Ministerstva financí přistupuje ke státnímu rozpočtu nikoli z hlediska fiskální politiky, nikoli z hlediska potřeb obyvatel a životní úrovně, ale pouze a jedině z účetního hlediska. Děkuji.
Děkuji za dodržení času a prosím pana poslance Skopečka. Prosím.
Děkuji za slovo. Já jsem také chtěl reagovat na paní ministryni a zejména na tu výtku k porcování rozpočtu. Já s ní paradoxně souhlasím. Já si také myslím, že rozpočet se porcovat nemá. Ale jestli něco bylo ukázkou porcování rozpočtu, tak to byly slevy na jízdném žákům a seniorům bez ohledu na jejich příjmovou situaci. To bylo porcování rozpočtu. A pro to jste hlasovali, protože jste si mysleli, že vám to přinese laciné politické body. Ve chvíli, kdy můžete zlevnit bydlení nedostupné dnes stále větší skupině lidí, tak si radši ty peníze necháte, abyste mohli zase příště přijít s nějakým jiným porcováním rozpočtu na výdajové straně proto, abyste získali další volební hlasy. Takže prosím používejme argumenty fér. Když mluvíte o porcování rozpočtu, tak si vzpomeňte například na slevy na jízdném. Zkrátka je to jednoduché, vážení kolegové. Dneska máte šanci v bytové krizi s cenami bytů, které vyhnala bytová krize neúměrně nahoru, tak máte alespoň dílčím způsobem šanci lidem ulevit a bydlení jim zpřístupnit. Buď se zachováte tak, že jim ho zpřístupníte, nebo říkáte, že dneska nemají lidé nárok si vlastní bydlení pořídit. To je celé.
Děkuji. Do rozpravy se mi přihlásil z místa pan navrhovatel Rais. Prosím.
Mám jenom jednu drobnou připomínku směrem k panu Munzarovi, a to tu, že v okolí nás, v okolních státech, jako je Německo, Rakousko, Polsko a podobně, se tahleta daň z nabytí nemovitosti platí taky. V Německu je to až 6,5 %. V Rakousku je to 3,5 %. Čili to jenom jako reakci na to, co tady říkal před chvílí. Děkuji.
Děkuji. A pan senátor Nwelati se nám taky přihlásil. Prosím.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, omlouvám se, že vystupuji ještě jednou, ale pár reakcí na to, co tady bylo řečeno. To, že to je výpadek 13,5 milionu, to jsem říkal v tom úvodním slovu, které jsem tady měl. A jsem rád, že tady někdo z vás zmínil to, že si ale musíme uvědomit, co to je za peníze. 13,5 miliardy, to jsou peníze, které přicházejí do rozpočtu od lidí, které si tyto peníze vydělali, řádně vydělali, řádně je zdanili, rozhodli se, že si koupí vlastní bydlení místo toho, aby je utratili za něco jiného, možná méně prospěšného, a my si tyto peníze od nich vezmeme do státního rozpočtu. To je, co se týče toho, jaká výše to je. Musím tady také trvat na tom, že jediný důvod, proč se tato daň vybírá, je příjem do státního rozpočtu. Jiný důvod to nemá. A argument typu, že je potřeba financovat katastrální úřady, to prakticky tady bylo také řečeno, myslím, že paní poslankyně Kovářová to tady řekla, nebo pan poslanec Munzar vaším prostřednictvím, oba dva tady zmínili, že poplatky za zápis do katastru, to je ta finanční částka, která má hradit provoz katastrálních úřadů. Pak tady padlo to, že někdo zpochybňoval, že tato daň nezvyšuje nebo nezdražuje bydlení, že co zdražuje bydlení, je to, že je nedostatek bytů atd. Je to sice zčásti pravda, ale 4 % prostě to bydlení zdražují. Jak tady bylo řečeno, když si budete brát hypotéku, tak nikdo vám na daň z nabytí nemovitosti nedá žádnou částku. To musíte de facto zaplatit ze svého, ze zdaněných peněz, které byly zdaněny z příjmu. Baví mě tady to, že všichni, když vystupují někde v médiích, tak říkají, jak je nedostupné bydlení, jak se všichni musíme postarat o to, abychom zajistili lepší přístup lidí, kteří si chtějí zajistit své bydlení, k bytům. Dokonce některá ministerstva tady vymýšlejí, jaké dotace nebo programy na to, jak podporovat ty, kteří si chtějí pořídit vlastní bydlení, například tím, že se podporují startovací byty atd. Tady máte jedinečnou šanci. Místo toho, abychom vymýšleli dotace, tak rozdejte těch 13,5 miliardy, nechte je těm lidem, kteří si je vydělali, aby oni je použili na to, že si o to zlevní svůj nákup té nemovitosti. To znamená, ušetří 4 % z každého nákupu nemovitosti, který si kupují pro bydlení. Takže ještě jednou bych vás moc poprosil, opravdu pojďme a nechme lidem, kteří si ty peníze vydělali, tak jim je nechme a zrušme daň, která je absolutně nesmyslná a která de facto to bydlení jenom zdražuje. Děkuji.
Také děkuji. A to je v tuto chvíli poslední přihláška do rozpravy. Pokud se nikdo další nehlásí, rozpravu končím. Ptám se, jestli je zájem o závěrečná slova ze strany navrhovatele, nebo pana senátora, nebo zpravodaje. Není. V tom případě přistoupíme k hlasování podle paragrafu... Ano, cítím, slyším žádost o odhlášení. Odhlásím vás. Přihlaste se prosím znovu svými kartami. Nyní tedy přistoupíme k hlasování podle § 97 odst. 4 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. K přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. [[(20.30 hodin)]] Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem zákona, kterým se mění zákonné opatření Senátu č. 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí, ve znění zákona č. 254/2016 Sb., podle sněmovního tisku 179/6, ve znění schváleném Senátem, podle sněmovního tisku 179/7." Zagongoval jsem. Nevím, jestli jsou tady už všichni. Takže já zahájím hlasování. Ptám se, kdo je pro. Tedy kdo je pro senátní znění. Kdo je proti? Já vám děkuji. V hlasování číslo 189 bylo přihlášeno 162 poslanců a poslankyň, pro 66, proti 79. Návrh byl zamítnut. Takže budeme hlasovat znovu, a to podle § 97 odst. 5 jednacího řádu Poslanecké sněmovny, tedy o přijetí sněmovní verze. K přijetí tohoto usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny všech poslanců, tedy souhlasu 101 poslance. Prosím o nastavení potřebné majority. Již je. Takže přednesu návrh usnesení: Poslanecká sněmovna schvaluje návrh zákona, kterým se mění zákonné opatření Senátu č. 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí, ve znění zákona č. 254/2016 Sb., ve znění, v kterém byl postoupen Senátu, podle sněmovního tisku 179/6. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Já vám děkuji. V hlasování číslo 190 je přihlášeno 162 poslanců a poslankyň, pro 160, proti nikdo. Návrh byl přijat. Takže konstatuji, že jsme s návrhem zákona vyslovili souhlas a přijali jsme ho. Já vám děkuji a končím projednávání tohoto bodu. A ještě nám zbývá nějaký čas, takže otevírám bod číslo