Zakon o trošarinama uređuje trošarinski sustav oporezivanja alkohola i alkoholnih pića, duhanskih proizvoda, energenata i električne energije. Ovim prijedlogom zakona vrši se potpuno usklađivanje hrvatskog trošarinskog zakonodavstva s propisima Europske unije. Ovaj zakon uključuje odredbe i institute i sada važećeg zakona te se njime dodatno ostvaruje potpuna usklađenost hrvatskog trošarinskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije u odnosu na novu horizontalnu trošarinsku direktivu u općem sustavu trošarina te na obvezu usklađivanja visina trošarina sa posebnim EU direktivama koje to uređuju. Postojeće trošarine zbog usklađivanja sa obveznim minimalnim vrstama trošarine povećat će se za 10 lipa po litri za dizelska goriva za pogon, te povećanje za 21 lipu po litri za kerozin na pogon. Od 1.1.2013. naknada za HANDA-u i poticanje proizvodnje biogoriva su pretočene u trošarine na energente što je ublažilo rast trošarina, odnosno olakšalo prilagodbu obveznim i minimalnim visinama trošarina. Ostaje i dalje oslobođenje za dizelsko gorivo plavi dizel za namjene u poljoprivredi, ribarstvu i akvakulturi te uvodimo oslobođenje za pogonsko gorivo u nacionalnoj plovidbi. Uvodi se oporezivanje trošarina na prirodnim plinom, električne energije te ugljena, koksa ili …, međutim predlaže se propisivanje niza oslobođenja, izuzetaka od navedenog oporezivanja energenata trošarinom i električne energije te posebno oslobođenje na energente koji se koriste u druge svrhe osim kao pogonska goriva ili goriva za grijanje. Energente koje proizvođač energenata i električne energije koristi u svojim proizvodnim prostorijama za daljnju preradu, odnosno proizvodnju drugih energenata i električne energije osim ako se ne koriste kao pogonsko gorivo za vozila, energente i električnu energiju koji se koriste za zajedničku proizvodnju toplinske i električne energije, znači kogeneraciju. Energente koji se otpremaju i koriste kao pogonsko gorivo za plovidbu, uključujući ribolov, osim uporabe plovnih objekata i plovila za privatne svrhe i električnu energiju proizvedenu na plovilu. Energente koji se nabavljaju za korištenje kao gorivo u zračnom prometu, osim za privatne izletničke letove. Energente kojima je u trošarinskim skladištima dodano biogorivo i to razmjerno udjelu dodatnog biogoriva. Nema trošarine na čisto biogorivo, na plinsko ulje, znači dizelska goriva koja se predočavanjem kartica goriva kupuju korisnici plinskih ulja za namjenu poljoprivrede, ribolova, akvakulturu i također ostaje kao i do sada u važećem zakonu, znači nema trošarine. Također nema trošarine kad govorimo o prirodnom plinu za pogonsko gorivo, energente, električnu energiju koja se koristi za kemijsku redukciju u elektroničkim metalurgijskim procesima te minerološkim procesima, znači i u industriji kada služi kao sirovina za proizvodnju određenog proizvoda. Također ono što je vrlo bitno, znači nema trošarine na prirodni plin i električnu energiju koja se koriste u kućanstvima te električnu energiju koja se dobiva iz obnovljivih izvora energije i ako je proizvođač koristi za vlastite potrebe. Znači utjecaj na stanovništvo, znači zbog predviđenog oslobođenja na prirodni plin i električnu energiju koja se koristi u kućanstvima neće biti izravnog utjecaja na sektor stanovništva. Utjecaj na gospodarstvo, zbog uvođenja obveznih minimalnih visina trošarina i propisano šireg aspekta oslobođenja utjecaj na gospodarstvo će biti najmanji moguć. Zajedno zapravo sa HERA-om i institutom Hrvoje Požar pokušali smo vidjeti na koje dijelove industrije bi djelovalo i došli smo do nekakvih izračuna da uvođenje trošarina na električnu energiju bi prema procjeni trebalo utjecati na povećanje maloprodajne cijene za 1%, a za prirodni plin 3,4% krajnjim kupcima priključenim na transportni sustav, odnosno 2% ako su krajnji kupci priključeni na distribucijski sustav. Također kao što je navedeno znači brojni dijelovi industrije kao što su kemijska industrija koji najveći dio plina koristimo u petrokemiji, zatim u elektrolitičkim procesima, znači u proizvodnji aluminija, metaloprerađivačkoj industriji, minerološkim, znači ono gdje sve je proizvodnja, znači od cementa, cigle, proizvoda od pečene gline, stakla itd., u svim tim industrijama znači koji služe u toj proizvodnji neće biti povećanja jer u tome dijelu je omogućeno da se uvede oslobođenje, također za kogeneraciju. Mi smo ispitali znači i ove naše šećerane koje zapravo ima kogeneracijsko postrojenje tako da neće biti utjecaja u tome dijelu na povećanje cijena. Procjena je da se od ukupnih količina plina u Republici Hrvatskoj 55% ukupnog plina isporuči elektranama i petrokemiji, a kada se uzimaju isporuke cementarama, ciglanama i drugim gospodarskim subjektima na koji se također oslobođenje primjenjuje oko 75% svih isporuka prirodnog plina u Republici Hrvatskoj bit će oslobođeno od plaćanja trošarina. Zbog navedenog propisivanje trošarina na prirodni plin, električnu energiju te koks i ugljen neće značajnije imati na proizvodni proces za industriju. Kada govorimo kod oporezivanja alkohola i alkoholnih pića zakon se ne mijenja, znači nema povećavanja trošarina u ovome dijelu kod alkoholnih pića te se također ukida količinska ograničenja za komercijalnu proizvodnju izvan sustava odgode plaćanja trošarina pa tako proizvođači piva, vina, etilnog alkohola, međuproizvoda i ostalih pića dobivenih vrenjem koji koriste za komercijalne svrhe će moći poslovati izvan trošarinskom skladišta, znači i u tome dijelu ćemo se također jedan dio osloboditi i smanjiti određene regulative koje ih zapravo u današnjem poslovanju muče. I vezano za duhanske prerađevine, znači tijekom pristupnih pregovora znači dogovore određeno prijelazno razdoblje od 31. prosinca 2017. godine, znači to su dogovoreni procesi gdje bi negdje do 1.7. znači ukupna trošarina na duhanske prerađevine mora iznositi najmanje 57% prosječne pondorirane maloprodajne cijene cigareta puštenih u proizvodnju i 64 eura za 1000 komada cigareta, a danas smo negdje na razini oko 52%. Znači, tu će doći do lagane korekcije. Također do 1.1.2014. godine mora biti najmanje 77 eura za 1000 komada cigareta do 31.12.2017. europski minimum je 60% prosječne pondorirane maloprodajne cijene cigareta puštenih u potrošnju i 90 eura za 1000 komada. Još jednom znači da ponovim, znači utjecaj na stanovništvo i za gospodarstvo, znači zbog predviđenih oslobođenja na prirodni plin, električnu energiju neće biti utjecaja nikakvog na kućanstvo. I zbog uvođenja velikog broja oslobođenja ne bi trebalo biti također utjecaja i na proizvodnju, a ovo su obvezne, znači to su minimalne. Moramo se prilagoditi minimalnim standardima EU koji se zahtijevaju. Znači, kao što znate 1.7. pristupanjem na zajedničkom tržištu moramo zapravo se uharmonizirati ovaj jedan zakon koji je pred nama i zapravo Ministarstvo financija zajedno zapravo s Carinskom upravom zapravo napravili smo najbolje moguće rješenje da se zapravo kada pristupamo da taj teret bude što manji odnosno minimalni moguć. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovane zastupnice Martine Dalić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo. Ja u stvari nemam repliku nego imam pitanje koje bih željela odmah da mi zamjenik ministra razjasni na početku naše rasprave. Naime, u članku 84. Zakona date su stope koje će se primjenjivati znači na električnu energiju i plin. I mene zanima u stvari sljedeće. Direktiva iz 2003. godine što je znači situacija na dan i ovdje ja imam tablicu, situaciju na dan 1.7.2012. kaže da se električna energija za poslovnu upotrebu minimalna trošarina je 0,5 eura po megawat satu. Mi ovdje za poslovnu upotrebu imamo 7 i pol kuna, pa bih vas molila da mi objasnite tu razliku i čime je motivirana ili sam ja možda nešto krivo protumačila i pročitala u direktivi. Isto vrijedi i za prirodni plin. Naime, direktiva kaže da je trošarina na prirodni plin za grijanje, za poslovnu upotrebu 0,15 eura po giga džul 0,277 megawat sati što znači da je jedan megawat sat 3,6 kilo džula, giga džula proizlazi da je 0,15 eura po giga džulu 0,54 eura po megawat satu. A mi ovdje imamo grijanje poslovna upotreba 8,1 kuna što je veće od 0,54 eura po megawat satu i u biti je jednako trošarini za neposlovnu upotrebu koja iznosi 0,3 eura po giga džulu ili 108 eura po megawat satu ili 8,1 kuna. Pa bih vas molila zašto je, zašto direktiva, zašto naš zakon ne dopušta ono što dopušta direktiva, a to je niže trošarine na električnu energiju i plin za grijanje u poslovnoj upotrebi.
Hvala lijepa. Iskoristili ste vrijeme. Da li zamjenik ministra želi odmah? Da. Izvolite.
Ma da, zahvaljujem na pitanju, dosta tehničko pitanje. Znači prilikom analiziranja jednog sustava teško je bilo, znači kada smo razgovarali sa Institutom za požar i zapravo HERA-om bilo je teško razdvojiti poslovnu i neposlovnu uporabu. Znači, govorimo više o tehničkim razlozima i onda smo zapravo u tome dijelu ih zapravo približili. Ali svakako možemo ovaj prijedlog koji je prihvatljiv možemo ga dalje razraditi i zapravo vidjeti na najbolji mogući način zapravo da se. Znači, govorim o tehničkim problemima koji su bili za prepoznavanje za poslovnu i neposlovnu upotrebu. … [[Upadica Dalić, ne čuje se.]]
Bit će prilika kad dobijete riječ da to sve obrazložite jedno i drugo. Hvala lijepa. Da li izvjestitelji radnih tijela, odbora Hrvatskog sabora žele uzeti riječ? Utvrđujem da ne. Otvaram raspravu. U raspravi idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Ovo je kompleksan zakon, vidi se već i po težini papira i po broju stranica i po tom na koliko se europskih propisa referira. U redu, on je označen kao P.Z.E. kako i treba, jer je to usklađivanje sa europskim direktivama. Ali svejedno mislim da nam je trebalo ostaviti više vremena da sa stručnim ljudima koje znamo i sa kojima možemo doći u kontakt pokušamo vidjeti sve aspekte i sve reperkusije ovog zakona. Ovako za jedan ili dva dana to je gotovo nemoguće. Zašto novi zakon? Pa zato jer europske direktive na koje se ovaj zakon poziva drugačije uređuju sustav trošarina. Gotovo sam rekao posebnih poreza. Jučer smo razgovarali o jednom posebnom porezu. Posebni porez je isto tako trošarina koju ne smijemo nazvati trošarinom zbog razno raznih obzira. Ali situacija je zapravo ista. Dakle, zašto novi. Sustav trošarina europskim propisima uređuje se drugačije. Ovaj zakon se tom prilagođava, a trošarine su zapravo porezni iskaz onog što država politikom želi napraviti. Država poreznom politikom u ovom slučaju želi oporezovati štetni luksuz kao što je alkohol, kao što je duhan. Država želi oporezovati prekomjernu potrošnju energije zbog ekoloških, energetskih i svih drugih razloga i to čini posebnim porezom da bi destimulirala te vrsta potrošnje. Europska unija kao zajednica europskih država to je regulirala vrlo detaljno i vrlo precizno. Regulirala je čak do te mjere da se za pojedine proizvode, grupe proizvoda i količine proizvoda određuje u eurima koliko ta trošarina najmanje može biti. Sve je to lijepo, jedino što fali jeste automatizam hrvatskih zakona koji bi plaće hrvatskih građana doveo na tu razinu da u eurima mogu odgovarati propisima, željama, zakonima, rezolucijama EU. Danas to nažalost nije tako. Ovim će se što je dobro vjerojatno veći dio hrvatskih pušača u sljedećih par godina odučiti od pušenja. Kutija cigareta prosječna u EU košta per eura i 20 cesti otprilike, to je oko 40 kuna, dakle duplo više nego kod nas. Gotovo si ne mogu zamisliti, a pušenje jest privilegija u najvećem broju slučajeva srednjeg i nižeg srednjeg sloja. Ono je društveno neprihvatljivo ponašanje u zapadnom svijetu što se regulira ne samo ovim nego i masom drugih propisa i nije široko prihvaćeno u bolje prihvaćenim slojevima. Ta stratifikacija društva najvjerojatnije će se dogoditi i kod nas ako se već nije dogodila. Međutim ovi koji nemaju neće više imati niti utjehu u dimu jednom da si malo proljepšaju dan. Slična je situacija i sa alkoholom, dakle te dvije skupine proizvoda će poskupiti odmah malo, nakon godinu dana malo više, nakon dvije, tri godine jako puno, tako da znamo što je zapravo, što nam između ostalog donosi ulazak u EU. Donosi nam i to pored svih dobrih strana, možda je i ovo dobra strana ako čovjek sagleda u nekom kompleksu uključujući zdravstveni. Ovaj zakon predviđa odgodu plaćanja trošarina do same neposredne potrošnje dakle do krajnjeg, dok roba ne dođe ta koja podliježe trošarinama krajnjem korisniku što je dobro, što je dobro, pošteno i pametno i u skladu s europskim direktivama. Nije mi jasno ako se hoće pomoć već i hrvatskom gospodarstvu i hrvatskim građanima ne bi li to bio dobar recept i za porez na dodanu vrijednost. Dakle da se plaća državi ono što joj spada onda kad se to naplati a ne kad se fakturira. U ovom zakonu jest to tako, dakle trošarine se plaćaju kad se stvari naplate. Što se tiče PDV-a to nije tako, država žmiri na sve, uzima svoje i boli ju briga što se događa sa onim tko taj PDV mora platiti. Postupak propisan zakonom izgleda ludo složeno, vjerojatno i jeste. Međutim možda je rezon u tome da on i treba biti složen. Radi se o dijelu porezne politike u kojem država najdirektnije iskazuje svoju političku i upravljačku volju i sustav kontrole, sustav primjene mora biti razrađen do zadnjeg detalja, da bi se izbjegle zlouporabe i da bi se zaštitilo građane. Jedna stvar koju sam ako sam dobro čitao zakon, a čini mi se da je i zamjenik ministra tako rekao, jedna dobra stvar jeste da je iskorištena mogućnost iz europskih propisa da se ova trošarina dakle taj porez jel, ne aplicira na energente na struju i plin koji se koriste u domaćinstvima, dakle to neće direktno poskupiti struju i plin za građane. Međutim poskupit će za industrijske, za gospodarske potrebe što će se opet vratiti naravno na džep građana. Nema se kamo vratiti, tko drugi može na koncu balade platiti ceh, nego hrvatski građani. Dobro je to da se je iskoristila mogućnost koju europski propisi pružaju i nadam se da će tako biti ubuduće. Tamo gdje je moguće građane osloboditi od dodatnog troška, a dodatni troškovi će se pojavljivati na masu drugih strana. Zadaća vlasti je da to napravi kad god može i kako može. Još jedan aspekt čitave stvari, u člancima 86. i 87. govori se o kontroli, količina, kvalitete sadržaja i slično robe koje podliježu ovim dažbinama. Do sada su to radile, kontrolu primjerice naftnih derivata i plina, do sada su to radile nezavisne kontrolne kuće sa određenim brojem stručnjaka, ljudi specijaliziranih upravo za to i nekako dobio sam utisak da su oni to dobro radili. Ovaj propis predviđa da će kranju kontrolu raditi carinska uprava. Carinska uprava sumnjam da je osposobljena za to i sumnjam da će se tako skoro osposobiti za taj posao, što će se bojim se dogoditi. Oni koji raspolažu i trguju naftnim derivatima primjerice sami će napisati što imaju u svojim spremnicima, kakvog je to sastava, kakve je kvalitete, ispunit će obrazac i Carinska uprava će na to lupiti štambilj. Istovremeno 20, 30, 50 ili 100 visokokvalificiranih ljudi koji to znaju raditi i koji su to radili još u onoj tamo crnoj državi i koji su to radili ovih 20 godina ostat će bez posla. Koliko je to pametno i koliko to može dati dobre rezultate nisam baš sasvim siguran. Pitanje je isto tako na koji način će se čitav taj sustav kontrole ovih proizvoda koji su zapravo atraktivni za ajde da tako kažem nezakonito postupanje, na koji način će se taj sustav kontrole prema ovom zakonu ustabiliti da izbjegnemo situaciju koja se danas događa sa švercom čitavih šlepera cigareta, sa švercom cisterni alkohola i drugim nezakonitim radnjama oko robe koja podliježe trošarinama. Da li je Carinska uprava danas kvalificirana za to? ako jeste rado ću vam malo argumenata i detalja oko toga. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Idemo sa replikama. Prva replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Vuljanić rekli ste da oni koji nemaju neće imati niti utjehu da si na neki način uljepšaju dan, vjerojatno aludirajući na one rizik faktore na duhan, cigarete ili neke druge. Ja sam apsolutno protiv takvog uljepšavanja dana jer je poznato dobro koliko to rizik faktori koštaju, kolika je smrtnost tih korisnika tih uljepšivača dana i kolike nevolje ti ljudi doživljavaju osobno svjedočim tome. Ja sam više za to da se osiguraju radna mjesta tima koji nemaju, da im se popravi naravno socijalni status, da se smanji PDV i na taj način će se zasigurno podići zdravstveno stanje jer zdravlje po definiciji Svjetske zdravstvene organizacije, potpuno duševno, tjelesno i socijalno blagostanje. Pa ako se te mjere učini se i popravi socijalni status zasigurno će to doprinijeti, a nikako ovi uljepšivači dana. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovanog zastupnika Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala. … [[Govornik se ne razumije radi najave.]] slažem kolega s vama i sasvim sigurno da je to tako i sasvim sigurno da su i alkohol i nikotin i sve to štetni sastojci i sasvim sigurno da treba raditi na tome da se što manje koriste u društvu, ali što je većina naših građana dovedena je ne do ruba siromaštva i do ruba bijede nego je gurnuta prijeko. Malo stvari im je ostalo. Jučer smo im ukinuli praktično mogućnost da se voze autom, danas ćemo im ukinuti ovu mogućnost. Sutra ćemo ukinuti neku treću mogućnost, sve za njihovo dobro, bit će im jako dobro, samo neće preživjeti, a jako će im dobro biti.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Moram malo učiti ovo sa mjesta govoriti, ali dobro ići će to. da gospodine Vuljaniću jasno, problem su hrvatske plaće, one ne prate plaće starih europskih zemalja, to je svima nama jasno i valja sigurno voditi računa da troškovi izazvani trošarinama ne opterete građane. Jasno je i to da će te cigarete da će alkohol poskupjeti. Teško je isto tako vjerovati da će se ljudi tih navika odreći. Ovdje se na strani 6 otprilike kaže da će sve to stupiti na snagu u onom radikalnom obliku 2017., kada tisuću komada cigareta ili trošarina na tisuću komada cigareta ne smije biti manja od 90 eura. To je negdje cca 650 možda 670, 680 kuna cijenu. S druge stranu tisuću kvadratnih metara poljoprivrednog zemljišta u Istri prodaje se za tisuću kuna ili 5 šteka cigareta, jasno državnog zemljišta, jasno odabranima. Po novom eto za 4 šteke cigareta ako se ta otimačina ne zaustavi u dogledno vrijeme, a želim vjerovati da hoće prodavat će se hiljadu kvadrata pašnjaka. Naglasak je uvijek na državnom, ne na privatnom, što se kasnije urbanizira pa se onda preprodaje po 100 eura i tome slično. No pustimo sada to zemljište, te cigarete, taj alkohol. Naglasak uvijek bi morao biti da industrija ne pretrpi novi udar pa da onda ove više cijene energenata dva puta ne opterete naše građane. To ne bi bilo dobro, a činjenica je kao što i sami primjećujete da će industrija zasigurno biti u nekom dijelu vođena višim ulaznim troškovima što će se u konačnici ogledati i na standardu naših građana.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala. Reče kolega Kajin, ove najveće trošarine će se primjenjivati od 2017., do 2017. mi ćemo biti već stara članica Europske unije sa standardom Europske unije, sa navikama zdravstvenim i svim drugim Europske unije. Jedino što je nezgodno ta svjetla budućnost, ja dugo pamtim, ta svijetla budućnost po definiciji uvijek je u budućnosti, nikako da ju dosegnemo, uvijek nam bježi svijetla budućnost. Sad nam bježi u 2017., 2017. će pobjeći u 2024., nikako da ju uhvatimo. A ovo što se tiče porasta cijene energenata za industriju pa naravno da je to porast cijene proizvoda za građane, to valjda ne treba ni objašnjavati i građani će platiti i jednu i drugu cijenu, uvijek plate, nema ko drugi.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministra, ravnatelju carine, kolegice i kolege. Evo danas raspravljamo o Zakonu o trošarinama, jučer smo o Zakonu o posebnom porezu na motorna vozila. Ja vjerujem iako je jutro kad budu ovakvi zakoni da će kad uđemo u Europsku uniju bit nas puno više u ovoj dvorani odmah ujutro jer neće biti gužva u gradu jer neće nitko vozit automobile kao što reče kolega Vuljanić maloprije kad nakon donošenja ovog zakona posebnog poreza na automobile neće više nitko vozit automobil jer će strašno poskupjeti pa možda i dobra stvar, neće biti gužve u gradu pa ćemo prije moći doći. Naravno da to nije tako, niti će automobili poskupjeti, ali eto zgodno je to reći. Istina Bog hoće poskupjeti automobili, poskupjet će samo oni više klase, oni koji su skuplji, a to srednji i niži sloj ne vozi pa ja ne znam kako Laburisti se zalažu odjednom za one koji voze skupe i jake automobile jer oni hoće poskupjeti. No dobro, da se vratim na trošarine. Trošarine smo imali do sada, imali smo Zakon o trošarinama i do sada je naše trošarinsko zakonodavstvo ako mogu tako reći bilo usklađivano sa Europskom unijom pripremajući se za dan ulaska u Europsku uniju, a ovo je sada konačno usklađivanje. Pomalo smo neke stvari odgađali, one koje nam nisu pasale. Međutim drastično se puno toga neće promijeniti, dakle trošarine se odnose na tri vrste proizvoda, dakle na alkohol i alkoholna pića, duhan i duhanske proizvode i na energente i električnu energiju, ne sve i ne za sve. Ovaj zakon dvije stvari rješava, jedno je dakle da rješava procedure i on ih pojednostavljuje, ubrzava jer uvodi protok dokumentacije bez papirnate nego elektronskim putem i to je naprosto ubrzavanje i pojednostavljenje procedure i to je dobro. Drugo je ono što se odnosi na sam sadržaj, dakle što će se promijeniti. Rečeno je ovdje danas što se tiče alkohola i alkoholnih pića da se tu ništa ne mijenja. Tko je pio, pit će i dalje, tko nije pio neće piti dalje, barem što se trošarina tiče ništa se to neće ulaskom u Europsku uniju promijeniti. Što se tiče duhana i duhanskih proizvoda tu se hoće stvari promijeniti i cigarete će postupno zasigurno poskupjeti. Tu smo uzeli, odnosno pregovaranjem smo se izborili za nekakav prijelazni period od 4 godine, dakle do 31.12.2017. Tada moramo apsolutno svoje trošarine što se tiče duhana i duhanskih proizvoda usuglasiti s Europskom unijom i tada će one definitivno poskupjeti jer će tada trošarina biti 90 eura minimalna koja se propisuje, 90 eura na tisuću komada cigareta što prevedeno na naš jezik koji bolje razumijemo, kutija cigareta će negdje biti, trošarina će minimalna biti oko 13 kuna. Sada kad pristupimo Europskoj uniji to će biti negdje oko 10 kuna, dakle od 1.7. ove godine minimalna trošarina koja je obvezna ulaskom u Europske uniju po kutiji cigareta da pojednostavim stvar je 10 kuna. 31.12.2017. 13 kuna i to će se na cigarete i duhanske proizvode ostale odraziti zasigurno poskupljenjem. Dakle rekao bi netko pušači ne piše vam se dobro, sad je li se piše dobro ili ne, možda i da, možda će neki kojima ovo poskupljenje koji stalno razmišljaju da smanje ili da prestanu i ponukati da smanje ili prestanu pa ako ovaj zakon i ulazak u Europsku uniju i prilagođavanje Europskoj uniji to proizvede onda to i nije loše. Ja ću ispričati na svom osobnom primjeru prije 20 godina točno, 21 godinu sam prestao pušiti jer su tada cigarete kod nas, a nismo bili u Europskoj uniji, nismo napravili to zbog Europske unije već su tada kod nas cigarete strašno poskupjele zbog našeg lokalnog nacionalnog zakonodavstva, nacionalnog poreza i ja sam tada izračunao da supruga i ja, oboje smo pušili, da popušimo negdje oko 10 šteka cigareta i to je pola njene profesorske plaće bilo u školi. Ja sam rekao pa ljudi moji jesam ja lud da pola plaće profesorske nas dvoje popušimo umjesto da iskoristimo za neke druge stvari. I donio sam tu odluku iz inata, iako sam bio strastveni pušač nikad više neću zapaliti, nisam lud da pola plaće ide na to. Pomoglo mi i od tada ne pušim ni ja ni supruga. Međutim, danas u stvar je raspoloženje u društvu općenito, ne kod nas nego i u Europi i u cijelom svijetu da pušenje nije in kao što je to prije stotinjak godina bilo obrnuto. Pušenje je bilo in pa je reklamirano na sve strane. Pa su slavni glumci, slavni ljudi pušili da pokažu kako je to in. Uostalom sjećamo se neki se sjećamo, ali sad vidimo arhivske snimke ovako sa sličnih zasjedanja. Pušilo se od prije 20 godina na sjednicama. To je bilo, mi smo to zaboravili. Danas dakle to nije društveno ni prihvatljivo. Ali lako to što nije društveno prihvatljivo. Ljudi najčešće reagiraju kada ih se lupi po džepu. Dakle, nije ovo nikakvo penaliziranje, naprosto to je takav stav u cijelom svijetu i u Europi. I ulazak u EU podrazumijeva i odgovarajuće ponašanje. Što se tiče energije mislim da se tu što se tiče građana prije svega se njih želi na neki način uplašiti da će im se sada kada uđu u EU svega lošega dogoditi pa će sve poskupjeti. Energija za kućanstvo i građane neće poskupiti što se tiče ovog Zakona o trošarinama. Dakle, ona je tu apsolutno neutralna i na građane se ne odnosi. To je prvo ono što treba jasno i glasno reći. Dakle, građani ulaskom u EU i primjenom ovog Zakona o trošarinama za kućanstva, električna energija po toj osnovi neće poskupjeti niti lipe. Neće poskupjeti ni za neke mnoge druge korisnike koji nisu izravno kućanstva. I mislim da je ovdje u zakonu dobro napravljeno, dakle sve ono što direktive EU nude kao opcionalno, dakle na volju državama da same odrede što hoće mislim da smo tu iskoristili maksimum i maksimalno prilagodili svojim potrebama kako građana tako i gospodarstva, pa tako oslobodili dakle niz djelatnosti. Dakle, oslobodili smo trošarine, odnosno nema trošarine za pogonsko gorivo u zračnom prometu za kerozin. Nema ga za plovila, osim za privatne svrhe i za zabavu što se nadam se da se slažemo. Nema ga za prirodni plin za kućanstva, nema ga ni za prirodni plin za vozila tko se vozi na plin. Čuli smo od zamjenika ministra, dakle da 70% stvari potrošnje plina neće biti u trošarinskom sustavu itd. Prema tome, mislim da smo u prilagođavanju i primjeni direktive EU maksimalno izvukli koristi za sebe ono što paše našim građanima, našem gospodarstvu, a ono što smo morali primijeniti kao što je riječ o duhanu i duhanskim proizvodima i to je ono što nas čeka i mislim da oko toga niti možemo što promijeniti, a ono što smo mogli promijeniti promijenili smo kako nam najviše paše. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče, na vaše izlaganje prijavljene su dvije replike. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, evo kolega Jelušić vi ste rekli da se ništa drastično neće promijeniti izmjenom ovog Zakona o trošarinama. Bilo bi to divno i dobro kad bi mi to mogli vjerovati. Ali, ako malo pogledamo da je u prošloj godini struja negdje poskupjela za 22% u odnosu na prethodnu plin 32, grijanje 21%, voda 37%, odvodnja 6,8%. Kako da vam vjerujemo da se neće ništa drastično dogoditi, da se neće promijeniti? Ja mislim da je ovdje na djelu ona narodna uzrečica da sit gladnome ne vjeruje i da mi stvarno nismo svjesni situacije u kojoj hrvatski građani žive jer jučer u određenim odgovorima našeg premijera bilo je rečeno kako Vlada nije svojim zakonskim prijedlozima i novim zakonima dodatno opteretila građane Hrvatske. A građani Hrvatske svakodnevno govore da su stalno opterećivani novim nametima i mi to sve vidimo. Ovdje se govori neće biti građani, bit će poslovni gospodarski subjekti. Ljudi moji, pa u tim subjektima rade građani. I ako se oni opterećuju kakvu mi to poruku šaljemo gospodarstvu i ulagačima ovdje u Hrvatskoj. Znači, šaljemo im poruku vi samo ulažite, dođite mi ćemo opet napraviti neki zakon kojim ćemo vas dodatno opteretiti.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani kolega Hrg, ništa kod nas neće biti gore, naprotiv, nego u bilo kojoj drugoj članici EU. Prema tome, ne vidim kako to tjeramo bilo koga. Ali vi ne vjerujete da neće doći do poskupljenja, iako ovdje jasno i glasno piše, ne znam da li ste čitali. Ali ja ću ponoviti nema povećanja cijene električne energije za kućanstva što se tiče ovog Zakona o trošarinama. To jasno i glasno piše. Naravno, vi opet ne vjerujete. Vi ste izgleda poprimili neke odlike građana kojima se vi želite obraćati, a to je da ne vjerujete jer i oni zaista vama ne vjeruju ništa što vi govorite. Pa i vi počeli ste isto ne vjerovati kao što isto i vaši građani ne vjeruju kojima se vi obraćate. A kako će vam vjerovati kad vi iznosite notorne neistine kao što to radite i danas.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Martina Dalić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Jelušić govorili ste o duhanskim proizvodima i prerađevinama u svojoj raspravi i slažem se s vama da se radi o proizvodu koji moguće i nije zdravstveno prihvatljiv i ima i negativne posljedice po zdravlje i određene negativne društvene posljedice. Međutim, činjenica je također da mi imamo proizvodnju duhana i preradu duhana, da u tim industrijama neki rade. Nesporno je da će buduće godine donijeti razvoj događaja koji će biti nepovoljan za njih, ali za to postoje i druga mjesta gdje se tim industrijama i zaposlenima u tim industrijama može pomoći, a to je na primjer nešto o čemu se jako malo govori, a radi se o uvjetima po kojima će prestati ugovor sa CEFTA-om jer tržišta BIH, Srbije i drugih zemalja koje su obuhvate tim ugovorom za tu su industriju jako važni, a upravo nam u takvim područjima vrlo malo informacija imamo što Vlada radi, što namjerava učiniti da tu proizvodnju u kojima neki ljudi rade, u kojima su i u Podravini gdje neka mjesta u potpunosti o tome ovisi izvršena velika ulaganja i o tim industrijama treba voditi računa kada se govori o ovim stvarima. Da, poskupit će cigarete, bit će negativan utjecaj al Vlada je isto tako dužna iskoristiti sve instrumente da taj negativan utjecaj umanji. Jedan od njih je pitanje kakve će kvote se primjenjivati i uvjeti nakon što prestaje vrijediti ugovor sa CEFTA-om 1.7.
Hvala lijepa i odgovor na repliku na poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite poštovani zastupniče.
Ja zaista ne vidim ovoga racionalno zašto ako netko u oporbi mora biti imponirati svemu pa i onome što zaista nema razloga da se oponira. Prema tome nisam čuo ni jedan razlog što bismo mi trebali promijeniti i šta smo mogli primijeniti da bude bolje a to propustili. Nismo ništa propustili, ali vi govorite ovdje kako radi u duhanskoj industriji pa treba misliti na njih, pa naravno da treba misliti na njih. Radi i u industriji alkohola, pa jel to znači da ne treba biti trošarina na alkohol i duhan zato što neki ljudi tamo rade. To je poruka vaša, ja se s tim ne slažem. Prema tome ljudi tamo rade, oni nisu krivi što taj posao rade, ne rade neki drugi ali isto tako društvo, ne samo hrvatsko i europsko i manje-više u svim zemljama svijeta ima pravo reći da alkohol i duhan su na neki način štetni i treba ih posebno oporezivati. Ako se vi s tim ne slažete, molim lijepo vi idite živjeti u neku zemlju u kojoj to se ne primjenjuje, koja nije u EU, odite u Albaniju ili negdje drugdje, možda tamo će vam biti ljepše.
Ostanite u našoj zemlji nema problema. Idemo u raspravu po klubovima. Klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, dame i gospodo zastupnici. Ja ću iskoristiti ovu priliku obzirom da vjerujem da smo svi gledali jučer onu rukometnu utakmicu, čestitam dečkima na toj velikoj pobjedi, zaželjeti im da osvoje zlatnu medalju, a posebno evo čestitam i ponosan sam što u toj reprezentaciji jedan od najboljih igrača je Đakovčanin Domagoj Duvnjak, da su još dva vezana za Đakovo, Marko Kopljar i Bičanić i da se ja nadam evo da ćemo svi zajedno navijati i osvojiti tu zlatnu medalju. E sad ću prijeći na ovaj Zakon o trošarinama za koje meni je jasno prije svega usklađivanje sa EU, da je to i obaveza RH i da se evo ja kao mali sjećam nekih filmova tamo iz doba socijalizma kako je u nekom tunelu svijetlila ona zvijezda petokraka al crvena, sad nam u tom tunelu svijetli puno onih žutih zvijezda i da nam od tog svijetljenja očigledno budući smo se sami doveli do toga da nam je EU ne samo cilj nego da nam je to danas jedini izlaz iz ove katastrofalne situacije a do toga je dovela prije svega hrvatska politika. Nisam euroskeptik ali očigledno Hrvatska u ovom trenutku nema niti jedne druge mogućnosti niti jednog drugog izlaza osim EU. Ima ovdje u ovom zakonu nekoliko stvari tako da nitko ne bi trebao ići u Albaniju, Afganistan, pridružiti se talibanima itd., ali u svakom slučaju ne možemo ovaj Zakon o trošarinama svesti pod poruku tko je pio, pio je, tko je pušio, pušio je, ja ću dodati tko je jeo, jeo je obzirom da ću u jednom dijelu i to samo u ovoj završnoj odredbi pohvaliti namjeru predlagača koji je napisao da ovaj Zakon o trošarinama stupa danom stupanja Hrvatske u EU. Odmah postavljam pitanje što je bilo s onim uvođenjem PDV-a od 5% što je također bila obaveza prema EU što i to nismo stavili da taj zakon stupi na snagu danom ulaska Hrvatske u EU. Obzirom da nam prijatelji Slovenci imaju velikih problema u njihovom parlamentu osobno sumnjam da će se taj proces ratifikacije desiti u skoro vrijeme i ne vjerujem da ćemo a i zbog nekih drugih stvari koje moramo ispuniti, ne vjerujem da ćemo baš tog 1.7. ući u EU. Dakle, namjera i predlagača i Vlade prije svega ukazati na to da do nikakvih poskupljenja neće doći ili će te trošarine utjecati na neznatno poskupljenje. To se posebno odnosi na energente, na motorna goriva. Iz Vlade poručuju da bi kod gospodarstva to poskupljenje trebalo biti minimalno za 1-2% i to samo u dijelu gdje se plin ili ugljen ne troše u procesu proizvodnje, što ne bi posredno trebalo utjecati na izlazne cijene niti na poslovanje tvrtki. No međutim ja moram reći da je neusklađenost to pa još uvijek ozbiljan problem i u samoj EU a primanjem novih članica te razlike u stopama posebno u stopama trošarina su se još više i povećale. Omogućavanjem određenih izuzeća ili odstupanja za pojedine zemlje te korištenjem prijelaznih razdoblja u kojima se stope trebaju približiti minimalno određenima to je omogućeno i Hrvatskoj. Međutim već postojeće stope trošarine u Hrvatskoj su daleko veće od ovih minimalno utvrđenih u EU. Dakle tu bi prije svega trebalo i uskladiti postojeće trošarine. Sljedeće pitanje koje se ovdje otvara kako će ovo usklađivanje odnosno približavanje minimalnim stopama kako predlagač kaže utjecati na gospodarske prilike na fiskalnu politiku u Hrvatskoj jel ovdje nema jednog detaljnog obrazloženja i obrazloženja situacije što će utjecati ovo povećanje i usklađivanje trošarina na stanje u gospodarstvu RH pa i u samoj fiskalnoj politici u Hrvatskoj. Vezano za sam ovaj Zakon o trošarinama svjesni smo toga da ih usklađujemo sa EU kao jednu od obaveza Hrvatske prema ulasku u EU, međutim u svakom slučaju ne možemo ovo svesti pod jedinstveni nazivnik da je to nešto što definitivno moramo jer prije svega ovaj zakon će utjecati na novo porezno opterećenje što će se svakako desiti. I ponavljam da nisu napravljene procjene koliko će to biti dodatno opterećenje za gospodarstvo ali i za građane. Najveća zabluda koje ovdje pojedini predstavnici klubova govore da to neće utjecati i da neće opteretiti građanstvo, treba jasno i glasno građanima reći, ne piše jasno i glasno jel ne može pisati glasno, ali ne piše ni jasno, treba jasno građanima reći da prema EU direktivi iz 2003.godine 96EC o oporezivanju energenata visina poreza ovisi o namjeni odnosno razlikuje se poslovna i neposlovna uporaba energenata i veća je za neposlovnu namjenu, dakle veća je za građanstvo. I u konačnici to će izazvati val poskupljenja bez obzira da li će doći ruski Gazprom ili neko drugi s obzirom na to da su energenti i trošak prisutan u kalkulaciji cijene svakog proizvoda ili usluge. Evo podsjetit ću obzirom evo da sam 1995.godine dakle nije to toliko dugo vremensko razdoblje u svoju obiteljsku kuću uveo energent zemni plin, tada je cijena kubika tog zemnog plina bila 0,81 kunu. Danas je ta cijena 3,84 kune po kubnom metru, plus onaj znameniti fiksni trošak koji plaćaju svaki potrošači koji imaju uveden plin. Da bi zagrijali kuću od 100 kvadrata u 12., 1. ili 2.mjesecu potrebno vam je na temperaturi od 22 stupnja potrebno vam je negdje oko 1500 kubika zemnom plina pa izračunajte. To je negdje oko 4,5 tisuće kuna gotovo jedna prosječna plaća u RH. I mnogi građani ne samo u Slavoniji nego u čitavoj Hrvatskoj se vraćaju na one ja ne bih rekao više ni alternativne izvore energije nego se vraćaju na one uvriježene drva i ugljen. Bez obzira na obnovljive izvore energije i bez obzira na ono što se želi postići ulaganjem u obnovljive izvore energije u sunčevu energiju itd., a jadan onaj tko se bude grijao u ovim zimskim uvjetima na sunčevu energiju. To možete vidjeti na prometnicama gdje čak ni oni pokazivači brzine obzirom na nedostatak sunčeve energije ne mogu raditi. Vezano za struju, ali to treba građanima jasno i glasno reći, samo prošle godine smo imali poskupljenje od gotovo 30%, isključivo iz razloga ne da bi spasili hrvatsku proizvodnju električne energije nego da bi sanirali Hrvatsku elektroprivredu koja godinu dana, bar su takvi pokazatelji bili pozitivna negdje oko 450 milijuna kuna, pa i to poskupljenje struje nije bilo dovoljno pa smo morali odobriti odnosno Vlada je odobrila novo zaduženje Hrvatske elektroprivrede. Govorim kao građanin koji mjesečno dobije ili dobije onih 6 uplatnica za obračunsko razdoblje i bogami nije mi jasno ovaj način na koji se izračunava taj utrošak električne energije. Pa ja vjerujem da bi ovaj Hrvatski sabor trebao raspisati ili HAZU trebala raspisati natječaj i dati nagradu. Ja sam jednom rekao da tom čovjeku koji to uspije objasniti broj onih kilovat sati, broj svega onoga što ulazi u obračun električne energije da bi mu najvjerojatnije trebalo dati Nobelovu nagradu. Vezano za zaštićene potrošače koji koriste tu električnu energiju došlo je do poskupljenja od gotovo 100% jer su ti računi razdvojeni na popularnu mrežarinu ili distribuciju same el.energije i posebno se plaća onaj utrošak el.energije i normalno da se to opterećuje u svim ovim pozicijama i sa onim poznatim PDV-om od 25% praktično imamo porez na porez. Što se tiče duhana, slažem se sa nekima koji su govorili o tome da povećanim trošarinama ćemo bitno utjecati i na hrvatsku proizvodnju duhana, ali visina cijene tog proizvoda, neću propagirat pušenje, čak se i sam želim maknuti od duhana, smatram da će posebno utjecati na šverc i krijumčarenje duhanskih proizvoda što je već i sada prisutno u Republici Hrvatskoj. Dovoljno je vidjeti sve naše granične prijelaze, nažalost ne šverca se samo duhan ili cigarete ili šteke cigareta i ne kupuje se neka zemljišta za 4 šteke cigareta nego se šverca i ulje npr. Zvijezdino, sada će vjerojatno i čepinsko koje je dva do tri puta jeftinije u BiH nego kod nas gdje se proizvodi. Vegeta itd. Nadam se da ovo poskupljenje duhanskih proizvoda neće utjecat na jednu veću potrošnju jednog drugog proizvoda koji je sličan duhanu, na koji nema koliko sam čitao u ovom zakonu o trošarinama nema nikakve naknade, nema trošarine, a omogućeno je da se za vlastitu potrebu popuši koji joint. Tako da ja vjerujem da će se Hrvati kao sposobni ljudi obzirom da to više nije kriminalno djelo, da će se vrlo brzo snaći pa će i zbog ove teške situacije preći na pušenje trave. Ne ulazeći sada, obzirom da vrijeme već ističe, ne ulazeći u nadležnost Hrvatske energetske regulatorne agencije njena nadležnost bila je vidljiva, da je ona ustvari smokvin list za neodgovornost Vlade i za ono poskupljenje cijene toplinskog grijanja u mnogim gradovima gdje praktično je utjecaj jedinica lokalne samouprave ili kako je to rekao predsjednik Vlade Milanović lokanih šerifa potpuno ukinut, a HERA je odradila ono što je Vlada naredila tako da to uopće nije nikakva nezavisna agencija. Sad vezano za ono tko je pio, pio je. U članku 53. ja ću samo upozorit da u Hrvatskoj se ne proizvodi samo duhan, u ovom stavku 1. alkoholom i alkoholnim pićima u smislu ovog zakona smatraju se pivo, vino, ostala pića dobivena vrenjem, osim piva i vina. E sad prije nekoliko godina, mislim to je tako napisano da očigledno onda pivo i vino nisu alkohol nego su prehrambeni proizvodi što bi trebalo u svakom slučaju podržati jer vino in vino veritas i hrvatska proizvodnja vina se svakako, posebno u razvoju turizma i posebno u razvoju gastronomije ne može svesti pod sam alkohol. Na samom kraju, ja ne znam kako će na ovaj zakon reagirati 372 000 nezaposlenih, 800 000 umirovljenika koji jedva vežu kraj s krajem, kako će to utjecati na ovo katastrofalno stanje u gospodarstvu, na ovo stanje u Hrvatskoj bez izlaza…
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo.
Jučer Pupovac dvije minute duže pa niste se tako trudili biti revni po Poslovniku.
Svaki dan je drugačiji kolega.
E znam ja, svako novo jutro je novo rađanje, svaki novi dan je novi život, a svako novo veče je novo umiranje, reče Arthur Shopenhauer, to je jedan poznati njemački [[Upadica: A danas moramo i u Albaniju krenuti.]]
Dobro. Neću komentirati. Hvala lijepa. Prijavljene su 4 replike. Prva replika i poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Evo kolega Vinkoviću vi ste se upitali kako će to utjecati još jedan porez, možemo ga slobodno nazvati još jedan porez na nezaposlene, na umirovljenike itd. Kad bi govorio kao kolege s lijeve strane onda će utjecat blagonaklono, osvježavajuće jer smo navikli već u proteklih godinu dana da svaki novi porez i namet djeluje dobro na hrvatske građane. Voda 37%, grijanje 36,7%, plin 22%, električna energija 20%, PDV je veći 2%, pa jučer zeleni porez da ne uništavamo zrak, benzin po litri kunu do kunu i pol skuplji, to su sve ulazni troškovi u budžet kućanstva. Onda smo u javnim službama profesorima, učiteljima, nastavnicima skinuli negdje oko 10 000 kuna na nivou godišnjeg primanja tako da jednostavno ti ljudi su pribjegli preživljavanju na svoj način na koji su to već očito navikli u vrijeme ne samo sada nego i proteklih 20 i više godina. Tako da mi danas možemo reći da smo država možda sa najviše trgovačkih kvadrata po glavi stanovnika, imamo najviše trgovačkih centara u kojima ima mnogo dućana, međutim Hrvati sve više izlaze u kupovinu u inozemstvo. Kupuju u Sloveniji, u Italiji, u Austriji, u Mađarskoj, jer tamo za tisuću kuna mogu kupiti puno više nego u Republici Hrvatskoj. To je činjenica. Onda se mi ovdje čudimo zašto je došlo do pada potrošnje, zašto Hrvati više ne ulaze u te trgovačke centre i jednostavno to je zbog toga što sva ova politika blagonaklono djeluje i osvježavajuće na njihov život pa tako će i ove trošarine i ovo poskupljenje cigareta jednostavno također, ne samo cigareta nego i alkohola i svega ostaloga što će to izazvati, ne samo sada nego i u budućem vremenu djelovati blagonaklono.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega, mislim da ste vi sanjali. Toliko tih novih nameta ste naveli da jučer slušajući predsjednika Vlade da sam ja sad u jednoj velikoj nedoumici. Vjerujem da ću morati dobro razmisliti kome vjerovati. Jučer smo čuli da je jedini novi namet koji je bio uveden bio PDV od 25%. Sad vi naveli toliko toga, a mogao bih ja još ponešto od poskupljenja goriva svakodnevnog itd. jer ne radi se to o usklađenosti sa mediteranskim, blisko istočnim tržištem nego radi se prije svega o punjenju državnog proračuna pa do toga da nam je pao bruto nacionalni dohodak, da je pad industrijske proizvodnje itd. itd. Da evo, već oni poznati hrvatski umirovljenici mogu preživjeti. To je statistički pokazano svega 7 dana, ali ruku na srce nije bilo bolje ni onih 8 godina dok je drug Ivo bio predsjednik Vlade, pa i ove dvije godine u tom prelasku s kapetana na malo vitra. Imate i vi, dakle kao politička opcija, ne govorim vama kao osoba imate jedan veliki udio u ovom cjelokupnom stanju. Ali je činjenica da ovi nisu ništa napravili. Dakle, počeli smo ovaj mandat u 12 mjesecu. Bilo je manje od 300000 nezaposlenih. Sad je 372 i taj broj raste. Jučer gledam ministra rada i socijalne skrbi oni su izdali već onaj katalog koja su vam prava kao Hrvatima i Hrvaticama u EU. To znači hajmo ponovno u Njemačku na bauštelu. To je očigledno to i to je program ove Vlade.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vinković, ja sam očekivao da ćete vi kao čovjek iz Slavonije malo više progovoriti o efektima ovih trošarina na ne mali broj ljudi. Jer nekoliko tisuća ljudi se bave proizvodnjom uzgoja duhana i proizvode jednu marku koja se praktički nigdje u svijetu više u proizvodnji ne koristi osim što ih koristi domaća duhanska industrija i to hajde recimo više iz sentimenta nego što mi je to stvarno odgovaralo. Dakle, nekoliko tisuća ljudi prije svega u Virovitičko-podravskoj županiji za 2 ili 3 godine naprosto neće imati kome prodati taj duhan. I kad gledamo šire, a kasnije ću u pojedinačnoj raspravi govoriti nešto više o tome, a u zakonu koji nam je uvaljan ovako ispod noći, a ima puno, puno reperkusija i na građane RH, a isto tako na proizvođače. Dakle, ne govori se nikako supstitucija za to, o nikakvoj supstituciji za to. Jer ti ljudi moraju dobit neko novo znanje za uzgajanje nekih drugih poljoprivrednih proizvoda jer naprosto oni jedino što uzgajaju zadnjih nekoliko desetaka godina je duhan. I da, mislim da naprosto iz ovog dijela ovih trošarina bi dio sredstava trebalo preusmjeriti da se tim ljudima pomogne da prijeđu na neku drugu poljoprivrednu proizvodnju i mislim da bi to nešto trebalo biti što će praktički u ovom Visokom domu bit prihvaćeno sa konsenzusom. Jer tim ljudima ukinut mogućnost da prodaju ono što proizvode, a ne dati mogućnost, praktički i znanje i nekakvu materijalnu potporu da krenu u nekakvu novu proizvodnju u najmanju ruku nije humano a da ne govorim koliko će sa povećanjem ovih trošarina stizati šteka cigareta iz Bosne i Hercegovine i iz Srbije jer oni nisu još ni blizu da počnu pregovore sa EU. Ne pritišću ih veliki svjetski monopoli da moraju uskladiti trošarine i ostale stvari. To je sve negativno što će se odraziti na Republiku Hrvatsku.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Nije ovdje kolega Šuker problem samo duhan, posebno ne u Slavoniji. Slavonija je 13 prase bila, a gotovo svih ovih 20 godina. Nije ni u socijalizmu bilo bolje. 13 prase, ono prase koje ne dođe do sise od krmače pa ostane gladno i kržljavo. Nekad najveće, najveće, najbogatija pa ja bih rekao i regija u koju se dolazilo sad je postala najsiromašnija. Ma ne zahvaljujući ljudima koji tamo žive ili ovi koji prozivaju oni se sa svima inate. Pa ostao nam je još samo inat, inače bi, inače ja ne znam ukoliko se uvede i trošarina obzirom da su sve industrije i čitavo gospodarstvo posrnulo … [[Govornik se ne razumije.]] dobiti još i trošarinu na svježi zrak u Slavoniji. No, ovo prije svega će bitno utjecati na tu vrstu proizvodnje. Bitno utječe i na cjelokupnu poljoprivredu. Na to će utjecati i novi Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je napisan isključivo za velike. Nije napisan za mala ili srednja obiteljska gospodarstva. Pa već je sada utjecalo sve ovo što se dešavalo od smanjenja poticaja u poljoprivredi, smanjenja sredstava za poljoprivredu, da je evo bili smo kraj koji je bio najpoznatiji i po poljoprivrednoj proizvodnji, u novije vrijeme i po stočarskoj proizvodnji, proizvodnji mlijeka. Sada već imate 50% zatvorenih tih farmi zahvaljujući mjerama Ministarstva poljoprivrede ove hrvatske Vlade. I to je činjenica. Ulaskom u EU bez obzira tko šta priča, malo je pripremljenih za ulazak u EU u hrvatskom gospodarstvu, u hrvatskoj poljoprivredi i vrlo, vrlo brzo će doći istina na vidjelo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani kolega Vinković, rekli ste naravno krivo da će ovaj zakon čak ste se i pozivali na neke stvari krivo naravno dovesti do povećanja cijene energije. Ja sam rekao, rekao je to i zamjenik ministra, ali na stranu to što smo nas dva rekli ali u zakonu jasno i glasno piše da za kućanstva što se tiče ovog zakona i trošarina neće doći do povećanja jer ih nema. I ne samo za električni, negoli za prirodni plin. Dakle, kućanstva ni lipe neće poskupjeti, ni plin, ni struja što se tiče ovih trošarina i ovog zakona. I to smo izvukli maksimum iz onoga što smo mogli upravo zato pogodujući ljudima. Vi krivo govorite, naravno govorite to ili zato što ne znate što u to sumnjam ili zato što namjerno želite krivo govoriti. Vi govorite pa doć će do poskupljenja, pa navodite primjere kako je poskupio plin ne znam u zadnjih par godina itd. Pa naravno da će vrlo vjerojatno doći do poskupljenja plina i struje ali ne zbog ovog. Ako u Rusiji poskupi plin ili ako nafta poskupi u Kuvajtu šta mi na to možemo. Jel mi možemo utjecati na Putina i na Kuvajt, ne možemo. Ali ono što mi možemo utjecati svojim odlukama, to nećemo proizvesti. Dakle krivo informirate ljude ne znam zašto. Ja ne znam zašto možda vam je netko rekao ili sami mislite da time što ćete ljude više uplašiti ili krivo informirati da će glasati za vas da oni koji se više uplaše i boje loše informe da će glasati za vas, možda tako mislite. Ma nemojte tako misliti, ajmo ljudi pravo informirati pa makar glasali za vas.
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Pa dobro ja znam tko će glasat za mene, ali nisam siguran tko će više za vas, to je jedna druga priča. No gledajte, vrlo sam upućen dakle u ovo područje. S druge strane vezano za plin, pa što smo onda prodali cijelu hrvatsku proizvodnju plina u Italiji, pa onda iz Italije uvozimo tri puta, dakle prodamo po npr. 1 kunu a uvezemo po 4 kune, to isto treba, to su hrvatska posla i hrvatski poslovi. Mi smo htjeli utjecati i na cijenu kruha pa smo ovdje tvrdili da vrlo dobro znamo čitati šta piše u zakonu, šta piše u onom sporazumu između Hrvatske i EU koje je potpisao neki otpravnik poslova u EU i zamjenik ministrice vanjskih poslova sad ne znam jel prva potpredsjednica Vlade il druga kak to već ide, pa je tamo pisalo danom stupanja Hrvatske u EU, a vi ste onda tu obrazlagali kako to ne piše tamo nego to treba od 01.01. isključivo iz razloga punjenja državnog proračuna. Doć će do poskupljenja, itekako će doć, pa to piše i u ovom zakonu samo ga treba znat pročitati. To piše i u direktivi EU da oporezivanje energenata i visina poreza ovisi o namjeni, odnosno razlikuje se poslovna i neposlovna uporaba energenata i veća je za poslovnu ne namjenu odnosno za građanstvo. Građani su tek sad svjesni onog uskršnjeg ili prvosvibanjskog poskupljenja zemnog plina od 32%. Tek sad vide kolika im je ustvari cijena, tek su sad kolega Ivo, prijatelju Ivo svjesni onog fiksnog troška koji ste uveli, tek su sad svjesni PDV-a od 25% i povećanje cijena kruha, mlijeka, ulja, mesa itd.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Vinković drago mi je da ste za jasnoću, a glasom ste dovoljno šta bi rekli u Dalmaciji kao šta sam i sam, al mi je drago da ste jasno pojasnili koliko će ovo cjenovno djelovati na one krajnje potrošače, poglavito cijena plina. to je vrlo, ste jasno to pojasnili. I onda kad su ovi stručnjaci, onda se meni nameće pitanje kad su ovi stručnjaci znali da će to tako dakle do krajnjih potrošača djelovati kud su onda srljali unaprijed sa ovim povećanjem tolikim prije kad su to znali. I zasigurno sad nisu trebali naravno slažem se s vama, nisu trebali ni sa povećanjem PDV-a na kruh i mlijeko zasigurno nije trebalo, nije bilo vrijeme, moglo se čekati još. I sad naravno da u tim okolnostima ostaje ova mogućnost ovim obiteljima ići na one alternativne izvore grijanja, drva itd. I sad ja gledam sa pozicije svoje sredine, mogu ići sređivat drvo u šumu, starija bolesna populacija ne može. MOže kupiti to drvo za što novca nema. Na selu novca nema, nema poticaja, propale farme, cijena mlijeka i proizvoda su pale i što sad u tim okolnostima. Ostaje jedino da jedinica lokalne samouprave podmetne svoja leđa. Ja sam ovu zimu nažalost imao priliku gledati te liste tih tražitelja pomoći za ogrjev, pa to su neizmjerno dugačke liste i sve ih je više, a jedinice lokalne samouprave mnoge imaju već i dosta tereta tako i tako da svojim leđima još im se dodatni tereti nameću i u tim okolnostima što onome krajnjem potrošaču ostaje nego se smrznuti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Prije nekoliko godina jedan političar je rekao da građani žive bolje samo toga nisu svjesni. Ja tvrdim da građani u ovom trenutku uopće ne žive bolje nego da jedva spajaju kraj s krajem, da nisu oni živjeli dobro ni prije osam godina, nisu živjeli ni prije deset jer je hrvatska politika i dovela do stanja i zaduženosti, dovela ovu državu do banana republike nažalost jer ova današnja država je zadužena skoro 50 milijardi eura. To kad pretvorite u milijarde dolara to je oko 100 milijardi dolara. Tada su Brazil, Argentina, one latinsko američke zemlje otišle u Hondoras, i to je tako bilo. Sada je … [[Govornik se ne razumije.]] kaže da su potezi bili krivi, da je to utjecalo i na daljnje loše gospodarsko stanje itd., a mi se držimo ko pijani plota toga i režemo po građanima. Nedamo da dišu, da jedu, da piju, da puše, osim da puše marihuanu i zato neće ako puše za vlastitu upotrebu neće biti kažnjeni više. E to je jedina olakšica koju smo ovu godinu dana dobili. pušite marihuanu i nećete biti kažnjeni ali stanje je sve gore i gore. Dakle teško je objasniti jednom umirovljeniku, jednom radniku, teško mu je objasniti zašto mu je struja povećana 30%, plin 30% Voda u Đakovu nije poskupila, ne znam u nekim gradovima je poskupila, ali cijenu vode određuje lokalna samouprava osim ovih fiksnih troškova i nameta koje ste vi uveli. Vlada Jadranke Kosor je uvela onaj fiksni trošak za vodoopskrbu i odvodnju.
Hvala lijepa. U 10,45 u skladu sa člankom 207.stavak 2. Poslovnika isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Idemo na nastavak rasprave po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovana zastupnica Martina Dalić.
Poštovane kolegice i kolege. Dakle poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kolega Jelušić ja se neću iseliti u Albaniju zato jel je prošlo vrijeme kada se neistomišljenicima preporučivalo da napuste Hrvatske, a takve naravno preporuke uvijek dođu kada se sadržaja nema jer vi na moje pitanje odgovorili niste ali ćemo imati nadam se prilike još o tome raspraviti. A što se tiče zakona o kojem danas raspravljamo, valja reći on je dovršetak i predstavlja dovršetak izgradnje sustava praćenja naplate i obračuna trošarina na robe za koje je trošarina regulirana i europskim direktivama. Za ove tri kategorije trošarina način i obračuna i praćenja i propisivanja i svega druga propisane europskim direktivama s obzirom da su to robe koje se kreću u međudržavnom prometu zajednice i njihov promet treba spriječiti da ne postoji nikakvih prepreka u tokovima roba, kapitala itd. što sve jest. Jučer smo npr. imali nešto drugo, dakle nešto gdje imamo određeni i veći stupanj slobode u određivanju i visine stopa i načina na koji ćemo primjenjivati trošarinu nego što je slučaj sa naftnim derivatima, alkoholom i duhanom. Međutim ponovno kao jučer imamo pred sobom zakon koji ustvari poštujući i s obzirom na obveze članstva čini ono što mora, prihvaća naše obveze iz članstva, međutim ponovno kao i jučer ne prihvaća i ne dopušta neke olakšice i neka izuzeća koje dopuštaju same direktive. Jučer smo imali to u slučaju alternativnih investicijskih fondova, danas to imamo u ovom konkretnom slučaju određivanje visina trošarina na električnu energiju i plin. Mi smo ovdje puno raspravljali i drugi su kolege puno raspravljali o posljedicama, o troškovima koje će to izazvati, pa nesporno je da ako se uvodi trošarina na el.energiju i plin koje do sada nije bilo i unatoč velikim izuzecima i unatoč izuzimanju građana i domaćinstava i ove maloprodajne upotrebe da će to nekome povećati troškove. Ali direktiva je onda ipak rekla, za one na koje se moraju primijeniti te trošarine razlikujem poslovnu i neposlovnu upotrebu. Pa je trošarina za poslovnu upotrebu dvostruko manja na el.energiju i plin, trošarina je dvostruko manja od trošarine koju direktiva propisuje na neposlovnu upotrebu. U ovom prijedlogu zakona taj prostor koji direktiva nudi ponovno iskorišten nije, nego se predlaže da na el.energiju kao i na prirodni plin trošarina bude jednaka bez obzira radi li se o poslovnoj ili neposlovnoj upotrebi, a zamjenik ministra reče da to nije lako razgraničiti. Meni se čini da je to poprilično lako razgraničiti jel recimo da je poslovna upotreba gospodarstvo. Meni se to čini poprilično jasno da sve ono što predstavlja gospodarskog subjekta u bilo kojoj gospodarskoj djelatnosti i grani poslovanja jest poslovna upotreba. A neposlovna upotreba onda vrlo jednostavno ostaje javna uprava, državna uprava, ustanove i druge institucije, a može se i provesti zato jer ovaj zakon predviđa da distributeri struje i plina trošarinu naplaćuju po izdanim računima. Dakle temeljem svakog pojedinačnog izdanog računa kojeg oni izdaju pojedinačnim korisnicima će platiti državi trošarinu. Prema tome, mislim da razlog kako nije moguće definirati i razgraničiti poslovnu i neposlovnu upotrebu nije valjan razlog da se ne iskoristi ova mogućnost koju direktiva nudi. Pa s obzirom da se uvode ovi nameti što jesu novi nameti na gospodarstvo, onda ih treba uvesti u najminimalnijem obliku koji to direktiva traži i za gospodarstvo u odnosu na ovo što je ovdje predloženo prepoloviti taj namet. Ako Ministarstvo financija nije bilo u stanju napraviti tu definiciju klub HDZ-a će predložiti amandman zajedno sa definicijom što je to poslovni, što je neposlovni sektor i sa stopama koje su sukladne direktivi. Usvajanje i prihvaćanje ovog amandmana jest prostor na kojem onda HDZ može prihvatiti ovaj zakon. iako se radi o usklađivanju, iako se radi o europskom zakonu bez ove uskladbe ovakav zakon prihvatiti ne možemo bez obzira što je on u svom ostalom sadržaju u najvećem dijelu usklađen sa europskim propisima i predstavlja njihovo prenošenje. Ali mislim da nije dobra praksa koja se sada pojavljuje već dva puta za redom, da se u naše zakonodavstvo ne prenosi pa i onaj minimalan prostor za izuzeće i za smanjenje poreznog tereta koji same direktive nude, koje su si same razvijene države za sebe izborile. Pa zbog čega bismo mi onda pod izlikom usklađivanja s Europskom unijom uvodili uvjete poslovanja koji su u startu manje konkurentni nego što je to slučaj u razvijenim zemljama. Naravno, bilo je ovdje govora već o toj temi, a radi se o sljedećoj skupini proizvoda što su industrija proizvodnje duhana i prerađivačka industrija u području duhana. Jasno je da usklađivanje zahtjeva povećanja trošarina na te proizvode da će do 2017. u principu ti proizvodi postići cijenu koja danas postoji u razvijenim državama, da će to izazvati opasnost ne samo za opstojnost tih proizvodnji nego i za državni proračun kao takav jer nažalost mi se nalazimo na rubu područja koje ima vrlo niske trošarine. To će tako ostati i u budućnosti, taj će proces neminovno i prirodno povećati motive za šverc, a s obzirom na duljinu naše granice i njezin oblik to je kontinuiran i stalan problem s kojim se i danas bori carinska i porezna uprava, a biti će to sigurno još više i ubuduće. Zbog toga koristim ovu priliku ponovo se vratiti na pitanje sudbine ugovora sa zemljama članice CEFTA-e koji će prestati vrijediti 1. srpnja kada Hrvatska stupi u Europsku uniju. Zadaća je stoga hrvatske Vlade da učini sve da se do toga datuma komisija u ime i za račun Republike Hrvatske, a naravno uz njezinu pomoć dogovori povlaštene i posebne uvjete nastupa na tržištima okolnih država za hrvatsku industriju. Radi se ne samo o preradi duhana, radi se i o prehrambenoj industriji, radi se o mnogim hrvatskim proizvođačima koji svoje robe plasiraju na ta tržišta, a kojima s obzirom na stupanje u članstvo je potrebno u ovim pregovorima osigurati jednake uvjete kao što ih nastupa na tim tržištima kao što ih imaju i danas. To se dogodilo kada su u članstvo stupile Bugarska i Rumunjska, to se treba dogoditi i za Hrvatsku, međutim ono što brine je što mi danas vrlo malo ili gotovo ništa ne znamo kako i na koji način i da li se te radnje poduzimaju, a to znači da onda u ovim industrijama vlada zabrinutost jer u ovim teškim vremenima hrvatska industrija suočena sa svim poteškoćama s kojima jest, za nju su ova tržišta vrlo važna i vrlo značajna. I zaključno, ono što bih u ime kluba HDZ-a željela istaknuti, isto kao i u ime svih onih koji su sudjelovali u pregovorima i pregovarali, vidimo da usklađivanje hrvatskog poreznog sustava sa Europskom unijom nije bilo i nije glavni izvor povećanja poreznog opterećenja. Jednim dijelom ulazak u Europsku uniju donio je povećanje određenih poreza zbog potrebe usklađivanja, ali kao što pokazuje naša stvarnost, nije Europska unija ta koja je glavni razlog i glavni izvor povećanja poreznog opterećenja sa kojima je danas i sa kojima su danas suočeni i suočeni smo svi mi u Hrvatskoj. Glavni uzroci su negdje drugdje, glavni uzrok je u prirodi ekonomske politike koja se vodi u Hrvatskoj, koju u Hrvatskoj vodi aktualna Vlada i to zorno pokazuje da Hrvatska će nadam se i vjerujem postati članica Europske unije 1.7., bit će izvor mnogih prednosti i jednim dijelom i određenih ograničenja, međutim kako će nam biti u Europskoj uniji i u kojoj mjeri ćemo iskoristiti te prednosti ovisi o nama samima, a primjer je upravo ovo. Nije nama Unija kriva za povećanje poreza sa kojima smo suočeni, kriva je ekonomska politika koju vodi Vlada, a isto će tako biti i u budućnosti. Toga moramo biti svjesni. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje prijavljeno je 6 replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Kolegice Dalić, rekli ste da ja vas tjeram u Albaniju kao političkog neistomišljenika. Bože sačuvaj, pa ja vas ne bih nikud otjerao gdje vi ne želite ići, a kamoli u Albaniju, pogotovo ne u štiklama za koje ste se vi opredijelili, u čemu vas podržavam, gdje ćete po tim vašim stazama i cestama u Albaniju. Ne daj Bože. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali ono što hoću reći, mene čudi da vi ne podržavate ovaj zakon koji je uzeo sve ono što smo ispregovarali sa Europskom unijom, maksimum od toga što je ispregovarano pa se čudim i vama i kolegi Šukeru, a vaše Vlade dvije su vodile pregovore. Koliko ste god vi uspjeli ispregovarat što bolju … za Hrvatsku mi smo to sve ugradili i u ovaj zakon. Prema tome, to što ste vi ispregovarali sad se bunite da to nije dovoljno dobro i zašto je to u zakonu. Ja vas zaista ne razumijem i zato sam rekao ovdje je ono što sgte vi pregovarali, mi maksimum izvlačimo iz toga što možemo ugraditi u zakon i primjenjujemo to zajedno u Europsku uniju u kojoj želim da zajedno živimo i vi i mi i ne dao Bog da vas tjeram bilo kuda.
Cijenim vaše razumijevanje kolega Jelušić, ali imao odgovor na repliku. Poštovana zastupnica Martina Dalić.
Kolega Jelušić, sadržaj, sadržaj je bitan. Dakle, nije bitno da ste vi meni dali repliku nego je bitan sadržaj i vaše replike i moga govora, a sadržaj je taj da ćemo mi podržati zakon ako ga u potpunosti uskladite sa onim što direktiva tražim. Onim što je upisano u direktivi, a u direktivi je upisano da poslovni sektor ili, odnosno gospodarstvo može imati dvostruko manju stopu trošarine na struju i plin nego što je sada predloženo. I mi ćemo zato podnijeti amandman kojim to predlažemo i u slučaju da se naš amandman usvoji i da se zakon u potpunosti uskladi sa onim što piše u direktivi i s onim što smo mi ispregovarali zakon ćemo podržati. Fer.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa kolegice Dalić vi ste se s pravom upitali zbog čega se ne želi razdvojiti poslovnu od neposlovne upotrebe električne energije, pa ću ja evo pokušati odgovoriti zašto. Zbog toga što HEP je u problemima i HEP želi imati novce. Činjenice govore da je HEP u prošloj godini samo za Centar za investicije za 28 zaposlenih koji su tamo radili i koji su uspjeli ugovoriti svega 16 milijuna kuna na energetskim fasadama potrošili 14 milijuna kuna na plaće, Centar za investicije, famozni centar koji je sa 12 zaposlenih na kraju godine završio na 28 zaposlenih. I HEP je dužan mjesečno davati milijun i 670000 kuna za taj famozni centar. I naravno da onda moramo opteretiti gospodarstvo ovakvim zakonom i tumačiti to potrebom EU ili usklađivanjem sa zakonodavstvom EU a činjenice govore ili direktiva govori sasvim drugačije. Zbog toga nema podjele na poslovnu i neposlovnu uporabu. A kad znamo da država uzima na kutiji cigareta od 23 kune uzme 16 kuna sebi u proračun, kad na litri benzina uzme od 10 kuna 5 kuna sebi u proračun jasno je da viša cijena donosi više novaca u proračun, da veća trošarina donosi više novaca i to hrvatski građani moraju platiti htjeli oni pušit, ne pušit, htjeli se oni vozit ili ne vozit. Oni to moraju platiti. To je potreba državnog proračuna i zbog toga nema podjele na poslovnu i neposlovnu uporabu električne energije.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovana gospođo zastupnice, rekli ste na kraju, pri kraju vaše rasprave kako nije samo usklađivanje sa EU razlogom za stanje u kojem se danas nalazimo i koje imamo danas u Hrvatskoj harač na harač i to je točno. Potrebno je uskladiti naše gospodarstvo i potrebno je evo ispoštovat te direktive. Međutim, mi smo jedinstvena država. Mi direktive primjenjujemo i na taj način da i ono što ne moramo odmah oporezovat oporezujemo. Kolega Jelušić je bio rekao replicirajući kolegi Vinkoviću kako misli da on ili nije razumio ili ne želi razumjeti. A recite mi kako onda objasnit da smo donijeli i novi PDV umjesto nulte stope od 5% i na kruh, mlijeko, na knjige, na znanstvene časopise, na lijekove, ortopedska pomagala, na kino ulaznice sa 0 na 5% sa primjenom od 1. siječnja, a u EU očekujemo ući 1. srpnja ove godine. Zašto te direktive primjenjujemo i opterećujemo hrvatske građane i prije nego što to uopće itko od nas traži? Mi radimo takve poteze i krivac za ovo trebate gospođo Dalić kad ste govorili, ma krivac se zna imenom i prezimenom. Nije krivac ekonomska politika ove Vlade. Krivaca je premijer Milanović, krivac je ministar financija Slavko Linić, kriva je nesposobna aktualna hrvatska vlast. I već se kod nas u Slavoniji pjeva još jedan bećarac na temu ovih poreza i nameta i kažu ljudi "krmača mi oprasila troje, jedno meni a Liniću dvoje". To je hrvatska stvarnost.
Hvala lijepa. Nema odgovora na repliku. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivo Davor Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolegice Dalić, meni je doista pa nevjerojatno da kolege iz SDP-a pokušavaju prebaciti odgovornost za povećanje nameta EU ili HDZ-u kako je pregovarao sa EU završetak pregovora odnosno pristupni sporazum kao da su zaboravili da sve što je ispregovarano prošlo je kroz Nacionalni odbor koji je upravo oporba predvodila i gdje se konsenzusom sve to donosilo. Ko da su doista i prespavali taj dio pregovora. Ali ono što smo vidjeli jest da nije bilo odgovora na vaš prijedlog u ime kluba HDZ-a i na taj amandman. Dapače, iz svega onoga što je i vama replicirano vidi se i zapravo ne samo da ono što ste rekli da je točno da nije EU kriva za povećanje nameta nego kriva je politika ove Vlade, a kriva je zapravo i ta nesposobnost ove Vlade i time se još jednom potvrđuje da nesposobnost razorna gotovo kao i korupcija, jer i s jednom i s drugom građani uvijek ostaju siromašniji.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo kolegice Dalić stvarno ste bili u pravu kad ste rekli da je nužno i potrebno da se upotrijebi ono što direktiva nalaže, da se razgraniči što je što i što se oporezuje i što se trošarinom povećava, a to je sigurno proizvodnja koja bi trebala biti stimulirana i mogućnost da se dvostruko manja trošarina upotrijebi na struju i plin kao energente koji su nužni i potrebni i u drvno-prerađivačkoj i u duhanskoj industriji koja recimo u mojoj županiji Ličko-podravskoj je jedinstvena kao i u Požeško-slavonskoj. Proizvodnja duhana koja je prešla striktno na energent, plin, sigurno će biti nekonkurentna na svjetskom tržištu gdje se najviše i vozi taj duhanski proizvod ako se ostavi ovakva trošarina na plin u toj proizvodnji. Jednako tako i drvna industrija gdje je cilj kao proizvođač namještaj sa 97% izvoza prema Švedskoj IKEA-i i koristi energent struju i plin, sigurno će se ovakvom trošarinom postati nekonkurentan i neće imati profitabilnost nikakvu u budućnosti ako ovako ostavimo. Ja bih se složio s vama da je nužnost i potreba da se stavi dvostruko manja trošarina na struju i plin kako bi naši proizvodi bili konkurentni na svjetskom tržištu, kako bi mogli dalje izvoziti. To je stvarno nužda i potreba od koje ne možemo pobjeći bez obzira bili mi u HDZ-u, bili u SDP-u, bilo kojoj stranci. Ovo mora se dobro razmotriti i prihvatiti kao osnovno za simulaciju hrvatskoga izvoza.
Hvala lijepa. Za riječ se javio u ime predlagatelja zamjenik ministra poštovani Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ovo što je navela uvažena kolegica Dalić, da kao što sam vam rekao intencija Vlade je bila već prilikom donošenja ovoga zakona da taj ovo što ste rekli u poslovnom i neposlovnom upravu uvede. I mi smo od 11 mjeseca u razgovorima i sa distributerima i znači tu već dva, tri mjeseca vodimo intenzivne razgovore na koji način to implementirali. Ja vam samo kažem kako smo od njih dobili, od svih distributera ne samo od HEP-a nego i drugih koji su plinski, da se njihovi distributerski tarifni modeli nisu prilagođeni. Mi ćemo ponovno ako treba sa hrvatskom udrugom poslodavaca ponovno o tome razgovarati, znači nismo dobili od njih od hrvatske udruge poslodavaca nismo dobili da su dali na to primjedbu ali dapače tu postoji ako postoji mogućnost i treba u konačnici vidjeti te troškove, troškove uspostave sustava, jednoga cjelokupnog takvog u odnosu na ovo korigiranje cijena. Kažemo prihvatiti ćemo taj amandman, razmatramo ga jer je sama intencija bila upravo u tome dijelu, ali evo još jednom ćemo otvoriti pregovore i sa svim distributerima i sa hrvatskom udrugom poslodavaca da vidimo koji su to vremenski rokovi, se može to prilagoditi, evo rekao sam da je to bilo tehničko pitanje. tako smo zapravo u tim pregovorima koji su trajali dva mjeseca dobili i od tih distributera. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje ponovna replika, poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Rekli ste poštovani gospodine zamjeniče ako treba. Mislim, treba jer šta da vam kažem, govori se stalno. Vidite i sami kakva je situacija i uvođenje bilo kakvog dodatnog opterećenja gospodarstvu je teško, a ako se postoji mogućnost da to opterećenje bude manje jer ovo je jedna od rijetkih prilika kad nije bitan fiskalni učinaka s obzirom da ga sada nema jer je sada nula, dakle prihoda nikakvog nema. Šta god i koliko god da se ubere bit će plus za državni proračun, a ako već nemamo kud i te trošarine uvesti moramo onda ja stvarno ne vidim drugoga načina i puta nego da se uvede u ovim minimalnim i najminimalnijim stopama koje direktiva traži. A gospoda distributeri pa mislim uveli smo sve, OIB, matične brojeve, poslovne brojeve subjekta, sustav sigurno postoji samo se treba malo potruditi. A ovdje je konkretno za provedbu ovoga ispred nas Carinska uprava. Čujte, Porezna uprava iz istog tog Ministarstva financija ona može sve, to je čudo jedno šta ona sve može dohvatiti, pa pretpostavljam da i Carinska uprava jednako toliko moćna i spretna u dosezanju obveznika u ovome slučaju da im se pomogne. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Boris Lalovac.
Ja sam isto potvrdio, radi se o tehničkom a mi ćemo probati naći rješenje, razgovore, radi se o vremenskome prostoru i još jednom ćemo otvoriti razgovore i sve ćemo, kao što ste vidjeli sve smo u ovome zakonu pokušali prilagoditi i u ovome dijelu ja se nadam da ćemo naći neko rješenje. Znači radi se o vremenu i o troškovima za distributera. Dakle, ovdje se ne radi o carini i OIB-ima i potraživanjima nego onima koji zapravo rade na toj distribucijskoj mreži. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravama po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada je na redu Klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, pomoćniče i suradniče, kolegice i kolege. Dakle Klub HNS-a podržat će ovaj zakon predloženi o trošarinama. Naravno jedna od ključnih tu stvari koje smo čuli i u uvodu pa i u raspravama neovisno o svim kritikama da je potpuno usklađenje hrvatskog trošarinskog zakonodavstva s propisima EU i naravno onda se uvijek otvori onaj prostor rasprave, mogu li one biti niže nego šta su minimalno određene direktivama EU i to je uvijek jedna stvar za raspravu i to je uvijek otvoreno pitanje i to je u biti s druge strane uvijek odluka i prijedlog Vlade i Ministarstva financija i politike koje preuzima određenu odgovornost za te odluke i nas u Saboru koji to u biti mijenjamo ili potvrđujemo. Ono šta želim u ime Kluba HNS-a naglasit ovdje se dosta naravno uvijek govori i plače da to tako kažem i izjavljuje kako je stalno namet građanima, namet građanima a s druge strane imamo određene situacije koje su jasno definirane i u ovome zakonu a i onome zakonu koji smo jučer raspravljali Zakonu o trošarinama na motorna vozila, gdje jučer je jasno rečeno da sva ona motorna vozila koja imaju manji CO2 neće imati nikakve dodatne namete. Isto tako jedna jasna poruka ovdje kroz ovaj zakon a to je da ribarima, poljoprivrednicima nema dodatnih trošarina, znači nema dodatnih trošarina na plavi dizel. Isto tako poruka da nacionalnim linijskim plovidbama isto tako nema trošarina čime će i ne samo Jadrolinija nego dapače svi oni privatni koncesionari koji imaju linije neće imati dodatno opterećenje, što opet osigurava svim našim otočanima da budu sigurni da po tom pitanju neće rasti nikakve cijene. To su jasne poruke isto tako ovoga zakona, to su poruke kojim se u biti i štiti onaj kućni budžet kada se zaista mora ploviti odnosno ići sa otoka na kopno i ribarima osigurati da imaju plavi dizel po povoljnim cijenama bez trošarina. Jasno je ovdje već više puta rečeno da ovo ne vrijedi za kućanstava, dakle građani po tom pitanju neće biti dotaknuti. Kada govorimo o raspravi oko alkohola i oko cigareta, to je jasno da niti alkohol niti duhanski proizvodi u biti ono što spada u normalno egzistencionalno nego da spada ovisno o navikama nego spada u nešto što čovjek može ili ne mora. Neću reći da je to luksuz ali u svakom slučaju imamo pravo na to da neovisno i o direktivama odlučujemo na koji način ćemo destimulirati jer kako govorimo o utjecaju na CO2 pa mnogi to žele banalizirati kada govorimo o motornim vozilima, isto tako nemojmo banalizirati i utjecaj na zdravlje i alkohola i duhanskih proizvoda. Ono što sigurno je nešto što nije raspravljano naravno jer nije sadržano u Zakonu o trošarinama, a to je da nas očekuje Zakon o tržištu el.energije gdje sve one priče kako će ove trošarine onima koji nisu oslobođeni od trošarina govorimo o proizvođačima i gospodarstvu, a velik dio gospodarstva je uključeno u oslobađanje od trošarina po ovom zakonu i molim vas da to lijepo pročitate pa ćete točno vidjeti da je apsolutno sažeto. Svi oni koji u biti sudjeluju u prerađivačkim i proizvođačkim procesima su oslobođeni ovih trošarina. Ono što je ključno, za one koji nemaju mogućnost da jel ne bave se takvom gospodarskom djelatnosti koja je proizvodnja, a to je da ide Zakon o tržištu el.energije i Zakon o tržištu plina koji u potpunosti liberalizira tržišta čime gospodarstvo može naći alternativu i to je taj dobitak koji dobivamo sa ulaskom u EU, koji će nama ti zakoni osigurati, čime apsolutno će se i te minimalne cijene koje vidimo u ovome prijedlogu to su negdje do 2,5% da bi moglo utjecati, ali o.k. Mi u klubu HNS-a smatramo i 2,5% je svako povećanje i ne treba minorizirati u ovakvoj jednoj situaciji posebno u gospodarstvu jer se naravno to odmah reflektira kroz određene proizvode, usluge kojim se ta djelatnost bavi. Kroz liberalizaciju tržišta koju ćemo imati vrlo brzo ovdje u Saboru vjerujem, osigurat će se mogućnost da se el.energija i plin kupuju na slobodnom tržištu europskome, da sa europskog tržišta ovdje nude po povoljnijim cijenama, čime apsolutno ćemo dobiti i anulaciju ove situacije odnosi simulacije rasta cijena sa postojećim odnosima cijena. Prema tome, u ime kluba HNS-a podržavamo donošenje ovoga zakona. Također podržavamo da trošarine ne budu više od onih koje su minimalno propisane u EU jel je to dobro za građane ali i dopuštamo naravno Vladi da predloži sve ono što smatra da je u ovom trenutku bitno i ključno jer naravno visina poreza, visina trošarina u biti regulira određenu politiku usmjeravanja odnosno stimuliranja i potrošnje, a ovdje kada govorimo o alkoholu i cigaretama sigurno da nije nešto što bi mi kao koalicija trebali podržavati da bude povoljnije nego što je u EU, a i da bude stimulacija da se to i koristi u građanstvu. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljene tri replike. Prva replika i poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, za ne povjerovati koliko će puta vladajući uvjeravati hrvatsku javnosti i nas zastupnike, a i sve građane Hrvatske koji jedva preživljavaju kako silni ovi nameti, porezni teror koji vodi ova Vlada prema hrvatskim građanima ne utječe na životni standard hrvatskih građana. Navest ću vam evo primjer ovih trošarina na duhan. Ja kao liječnik nisam protiv toga da se smanji pušenje, nisam jel je to pogubno za zdravlje, ali neće pušenje smanjiti novi porezi nego treba voditi računa o tome što se događa kompletno i sa proizvođačima duhana. Ovo namjerno govorim jer je kolega Šuker se toga dotakao pa je čak i netočno bio rekao kako je kvaliteta našeg duhana loša. Ne, nije, 80% onda sam krivo razumio, 80% duhanske proizvodnje u Hrvatskoj se proizvodi u Virovitičko-podravskoj županiji, preostali dio je u Požeško-slavonskoj županiji. Ali u čemu jer problem? Nije problem i neće ugroziti one koji proizvode duhan. 1300 obiteljskih OPG-a u Virovitičko-podravskoj županiji živi od proizvodnje duhana, ali njih će ugroziti ne samo ove trošarine, njih će još više ugrozit politika koju vodi Vlada Republike Hrvatske u odnosu na poljoprivredu, u odnosu na poticaje. Za 600 milijuna kuna su poticaji smanjeni novim proračunom i to je stvarna opasnost za OPG-e. A Poljska koja ima nižu otkupnu cijenu duhana ima znatno veće poticaje za proizvođače. Prema tome, trošarine su još jedan oblik jednog uistinu poreznog terora koji utječe na životni standard svih hrvatskih građana i ne možete nikog uvjerit da to nema nikakve veze i da se neće odraziti na stanje u kućanstvima.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Poštovani kolega, naravno da mi je drago da vi podržavate da se što manje koriste duhanski proizvodi kod građana. Kvaliteta proizvoda duhanskih proizvođača iz cijele Hrvatske je neupitna i po tom pitanju baš zato ja ne očekujem da će biti ugrožena proizvodnja jer otvaranjem europskog tržišta pa i u slučaju smanjenja proizvodnje u Hrvatskoj što ja ne vjerujem da će biti sigurno će dobiti i dobru mogućnost za plasman, a možda i za još kvalitetniji otkup.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega, govorili ste koje se sve trošarine i na što neće uvest. Ne znam kakva je to nova poruka s obzirom da na trošarine na neke naftne proizvode koje i sada se neće uvesti nisu bile ni do sada uvedeno pa to nije ništa novo. No međutim, želio bih podsjetiti da recimo zamjenik ministra je spomenuo da će se uvesti 10 lipa čini mi se na dizel. Ako se prisjetimo kada smo donosili proračun da se tvrdilo da naknada za HANDA-u, dakle čitav proračun HANDA-e ide u državni proračun, to je više od 700 milijuna kuna čini mi se, upravo iz razloga da se ne bi dizala trošarina na određene naftne derivate. Gdje se sad izgubilo to obećanje i kako sad argumentirati da se ipak mora uvesti trošarina na određene naftne proizvode, naftne derivate unatoč tome što ste uzeli novce HANDA-i i direktno ih strpali u proračun. Dakle i tada smo tvrdili da je jedini razlog što se čitav proračun HANDA-e trpa u proračun je krpanje proračunskih rupa i treba sasvim jasno reći da će dizelska goriva uvođenjem i izglasavanjem ovog zakona poskupiti najmanje za 10 lipa na osnovu troška za trošarine unatoč onim tvrdnjama i obećanjima da se to neće dogoditi jer je eto čitav proračun HANDA-e završio u državnom proračunu. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Pa jasno u zakonu piše da će se, a i u ovom slučaju o kojom ste vi govorili, propisati obvezna minimalna visina sukladno EU direktivama, prema tome to je ono što ja vama mogu odgovorit na to pitanje. A što ste spominjali da nije se oporezivalo, odnosno nisu bile trošarine do sada pa se ni sada ne uvode da je to poznato. S obzirom na rasprave koje su se vodile po pitanju ovoga zakona potrebito je naglasiti jasno da na određene gospodarske grane posebno i naročito, zato sam istaknuo ribarstvo, ali i poljoprivredu i druga gospodarstva, neće se uvodit trošarine jer se iz rasprave često shvati da se u biti uvode nove trošarine na apsolutno sve što nije točno.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega, po svemu ovom što ste vi pričali hvaleći intencije i učinkovitost ovog zakona ja mislim da bi trebalo po ugledu na Petra Kočića i njegovog jazavca pred sudom reći hvala vladama, hvala svim dosadašnjim vladama, lišili su nas za naše dobro naravno, uvijek za naše dobro, koječega. Lišili su nas gadnih hrvatskih banaka koje se bave čudnim stvarima, lišili su nas prljave naftne industrije, lišili su nas besmislenih instituta koje smo imali okolo po tvornicama, lišili su nas vožnje prljavim automobilima, lišavaju nas cigareta i alkohola, lišili su nas radnih mjesta, industrije kao takve, lišili su nas svega što bih mogao do navečer nabrajati. Ova Vlada će nas još ponečega lišiti do kraja svog mandata pa možda bi bilo dobro da klub vladajuće koalicije pripremu jednu rezoluciju zahvale svim dosadašnjim vladama koje su radile u interesu ovog građana i svega su riješili te građane pa eto oni sad jadni ne znaju što bi sa sobom, ne znaju više što da ponude Vladi, ajde još i ovo uzmite, bit će nam još bolje. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, ova Vlada i ova koalicija samo uvodi red u ovu državu što kroz financije, što kroz predstečajne nagodbe spašavajući posrnulo gospodarstvo, a govorimo o privatnom sektoru i to je ono što ova Vlada radi. A što se tiče usklađenja sa pravnom stečevinom Europske unije, usklađenje zakona, to je nešto što ste i vi apsolutno dosad i vjerujem da ćete ubuduće podržavati, a populističke izjave uvijek su dobrodošle bar da se onako mi nasmijemo jer ste rekli da ste u biti i populisti, a hrvatski građani jasno prepoznaju tko govori istinu i tko vodi realnu ekonomiju.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Prvi na redu je poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima. Na početku rasprave jedan prigovor gospodine predsjedniče, jedan vrlo složen zakon i po meni jedan vrlo važan zakon i za hrvatske građane i za hrvatsko gospodarstvo. Praktički nam je dostavljen u zadnji čas i na vrat na nos se raspravlja u ovom Saboru. A da to nije bezvezan zakon ja ću vam samo reći da prihod od trošarina u državnom proračunu je preko 10%, preko 10 i pol milijardi kuna. Prema tome, donošenje temeljnog tog zakona nije ni malo niti zanemarivo, ni malo nebitno. No, taj stil i način rada očigledno je da pod krinkom usklađivanje zakonodavstva sa EU opet će nas uvjeravati da nema poreza. Kao što je činjenica i istina da se ovaj zakon usklađuje sa direktivama EU, da se usklađuje sa onim što se Hrvatska obvezala da će napraviti do ulaska u EU tako i činjenica da se sa ovim zakonom uvode nove dvije dadžbine, dva nova nameta hrvatskim građanima. I nemojmo ovdje prikrivati istinu. Istina je kolegice i kolege da u ovom trenutku od starih članica EU ni jedna nema jasno definirane trošarine na plin i električnu energiju. U onom trenutku kad se odlučilo u EU uvesti te trošarine onda su one donesle nekakve simbolične iznose. I zato je kolegica Dalić rekla da će klub Hrvatske demokratske zajednice podnesti amandman da mi naprosto u ovaj zakon ugradimo ono što smo pregovarali. A ispregovarali smo upravo ono što imaju ostale članice EU koje naprosto nisu htjele svoje građane i svoje gospodarstvo opterećivati sa nekakvim novim velikim iznosima poreza jer nisu znali kakav će biti efekat toga nego su donesle nekakve minimalne iznose i upravo smo mi ispregovarali iznose koji su duplo manji od ovih koje se predlaže ovim zakonom. Zašto Vlada ide na duplo veći iznos? Opravdavat se s tim da oni koji su trebali bit temelje gospodarskog oporavka Republike Hrvatske, ta slavna i javna poduzeća nisu u stanju nešto provesti, ali hrvatski gospodarstvenici i hrvatski građani bi to u konačnici sutra trebali platiti jer oni moraju platiti. Jer gledajte kolegice i kolege, prihod od trošarina na duha i duhanske prerađevine negdje je oko 3 i pol milijarde kuna na godišnjoj razini bez obzira koliko ćemo i osobito mi bivši pušači reći da smo protiv cigareta itd. Ali to je 3 i pol milijarde koje plate hrvatski građani iz svog džepa. Kad pogledate koliki su prihodi od trošarina na naftu i naftne derivate oni su vam negdje blizu 5 milijardi kuna, možda čak i nešto preko toga i tu najvećim dijelom plaćaju hrvatski građani i najvećim dijelom plaćaju hrvatsko gospodarstvo. Mi sad otvaramo mogućnost, dakle da nešto bude takvo kao što je, isto kao što u jučerašnjem Zakonu o posebnom porezu na motorna vozila ako ste primijetili mislim da je to članak 12. stavak 7. je dana mogućnost Vladi RH da tijekom godine promijeni iznose trošarina ko da će se misija ugljičnog monoksida i cijena automobila znatno promijeniti, pa tu trebaju nekakve plivajuće trošarine kao što je to slučaj kod motornih i benzina gdje praktički svaki tjedan se mijenja tržište, odnosno situacija na tržištu i treba reagirati sa cijenama. Dakle, toliko oko onoga s čim se ne slažemo. Dakle, mi ćemo podržati ovaj zakon ako unutra ugradite trošarine koje su ispregovarane. Ako se koristite onim što koriste sve članice EU zadovoljile su zakonsku formu, zadovoljili su da usklade svoje zakonodavstvo sa direktivama, ali minimalistički. Dakle, to je što se tiče podrške i nepodrške zakonu. A sad kolegice i kolege što se tiče duhanskih prerađevina, proizvodnje duhana. Kolega Burić, ja nisam rekao da je ovaj duhan loš, međutim taj virginia duhan na žalost nitko ne koristi u proizvodnji cigareta. I jedini koji ga koristi je na žalost jedina, ali u ovom trenutku vjerojatno najprofitabilnija tvrtka u Hrvatskoj, nećemo reklamirati i ona to koristi više iz recimo nekakvih lokal patriotskih razloga, nego što stvarno ne bi na svjetskom tržištu mogla napraviti. Međutim, i ono što sam ja očekivao da će kolega Lalovac reći jer je to vrlo bitno, na žalost trošarine su jedna vrlo specifična da tako kažem područje i s njim u Hrvatskoj se bavi vrlo malo ljudi i vrlo malo ljudi zna na koji način se izračunavaju trošarine na duhan i upravo taj model izračuna trošarina na duhan će dovest do toga da ova domaća tvornica pitanje da li će kad se ovo sve uskladi za nekoliko godina moći opstati na svjetskom tržištu, jer način obračuna trošarina na duhan daje mogućnost onome tko je veći, tko je jači, tko više sudjeluje na tržištu, da praktički na račun vlastite zarade vrlo malim iznosom spusti znatnu cijenu i tom proizvođaču koji proizvodi puno manje dovede u poziciju da neće biti više tržišno konkurentan. Također, kad imate oko sebe neuređeno tržište na žalost u našem okruženju je tako, kad imate veliku razliku u trošarinama s obzirom da je cigarete i duhan su tzv. visoko tarifna roba onda ste izloženi i švercu i svemu onome što se događa. Jer gledajte, otić preko Save, donest dvije šteke cigareta, prodat ih je daleko isplativije nego se bavit nekakvim poslovima gdje vam je plaća mjesečno 2500 ili 3000 kuna. To je činjenica i to je istina od koje ne možemo pobjeći. Ali ono što sam govorio u replici to je nekoliko tisuća proizvođača u Virovitičko-podravskoj i Požeško-slavonskoj županiji. I naprosto za dvije ili tri godine taj duhan koji proizvede neće imati kome prodati. Što s tim ljudima? Njima naprosto Vlada mora naći model i način kako da im pomogne da se počnu baviti nečim drugim, jer na žalost u te dvije županije je i gospodarstvo totalno posrnulo. I ono gospodarstvo što je bilo to je gospodarstvo radno intenzivno sa vrlo, vrlo niskim plaćama. I to su činjenice koje ovdje treba reći kad govorimo o ovom zakonu jer to će nas naprosto, ako nećemo o tome govoriti, ako nećemo o tome razmišljati to će nas sutra dočekati kao bumerang i opalit će nas samo po glavi. U stvari nažalost opalit će te ljude i vojsci od 370 tisuća nezaposlenih nažalost pridružit će se oni koji u tome trenutku ipak imaju od čega živjeti i od ovoga prehranit sebe i svoju obitelj. I ono što nije dobro kolege iz Ministarstva financija ovakvim zakonima koji donose deset i pol milijardi kuna u državni proračun jer to je praktički najizdašniji ako pitate poreznike i carinike najdraži porez jer se najlakše ubire jer ovoga nije dobro ne navesti u istoj mjeri. I ako ste rekli da je nemoguće primijeniti ovu odredbu da je ova trošarina na električnu energiju, plin bude polovična onda ne možete reći da troškovi provedbe ovoga zakona su nikakvi jer svaki porezni zakon kad dolazi u ovaj Visoki dom, kad prođe Vladu mora sadržavati fiskalni efekat jer ako donesete novi porezni zakon onda morate zastupnicima koji će dignuti ruku za ili protiv tog zakona a prije svega hrvatskih građanima reći koliko ćete vi njih tim zakonom opalit ponovo po džepu ili ćete im reć ne, mi ćemo vam u džep ostaviti toliko lipa ili kuna više jer to naprosto ovakav prijedlog zakona mora sadržavati. Međutim moj prijedlog zakona ne može to sadržavati jer gledajte vi ste govorili ovo što je kolega Popijač rekao kad ste od HANDA-e pobrali 700 milijuna kuna da je to to, i da s tim u principu nivelirate trošarine na dizel da se ne bi morale povećavat trošarine. a sad se povećava za 10 lipa trošarina za dizel. Dodajte tome 25% PDV-a pa vam to onda više nije deset nego 12 i pol lipa i kako to već kod nas ide. Prema tome kolegice i kolege mislim da bi svi zajedno trebali podržati ovaj amandman HDZ-a koja će kolegica Dalić kasnije objasniti u ime kluba u dodatnih pet minuta i naprasito da se konačno držimo onoga da prema EU ispunjavamo minimalističke a ne maksimalističke uvjete jer ako smo uspjeli ispregovarati nešto što je duplo manje, onda stavimo to u zakon duplo manje, a ne duplo veće inače ćemo mi naprosto morati reći da Vlada isto tako donosi ovaj zakon da bi pokrpala rupe u proračunu.
Hvala lijepa. Krećemo na replike. Prvi je potpredsjednik Željko Reiner.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine zastupniče. Pa ja bih se referirao na dva navoda uvaženog zastupnika, ali krenimo od kraja. Jedan je vezan uz uzgajivače duhana. Naravno da i ja kao i moj kolega Burić podupirem da se destimulira uživanje duhana odnosno zlouporaba duhana. Međutim jednako tako treba vrlo jasno reći da onim ljudima koji žive od uzgoja duhana se mora zapravo subvencionirati izravno subvencionirati i time poticati da se počnu baviti uzgojem neke druge kulture. To ne može nitko drugi učiniti nego država i to je upravo sukladno europskim preporukama ali i sukladno i svjetskoj konvenciji o smanjenju pušenja. Tu dakle treba biti aktualan ili prestati pričati floskule jer se samo tako to može napraviti. Drugo ono što je vrlo važno reći je da i danas smo dakle kod ovog prijedloga zakona svjesni toga da će se time povećati opterećenje u smislu davanja hrvatskih građana. Ja to namjerno još jedanput ističem upravo zbog toga što evo jučer smo u vrijeme aktualnog sata imali priliku još jedanput po ne znam koji puta slušati premijera koji je rekao da nikakva porezna presija u Hrvatskoj nije povećana u zadnjih godinu dana nego samo ono povećanje PDV-a što naprosto nije istina. Svi znamo, građani znaju, svakoga dana znaju da to nije istina, svakoga dana znaju da sve teže žive upravo dijelom i zbog toga što se povećala porezna presija i ovo je isto samo jedan od oblika dodatnih dadžbina na te građane. Prema tome prestanimo molim vas govoriti neistine i ovdje i hrvatskim građanima ne povećavaju se nameti na hrvatske građane pa i to je nešto od toga. Hvala.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Reiner da, mi smo jučer imali priliku čuti u Hrvatskoj se nisu povećali porezi. Mogli bi sad napraviti jednu lijepu lepezu, nažalost hrvatskih građana sa svim onim što im je ispraznilo džepove u prošloj godini. Tako isto i sa ovim zakonom i bez obzira koliko oni bili uvodimo dva nova poreza. Kako će oni sutra biti, kako se budu ponašale ostale članice EU morat će i Hrvatska. Prema tome mi definitivno uvodimo dva nova poreza ali kolega Reiner vama kao sjajnom stručnjaku s područja medicine ja mislim ako ove trošarine će u sljedećim godinama ići na duhan gore i to će sigurno povećati prihod u proračunu za negdje milijardu, milijardu i pol kuna. Pa bilo bi logično kao što imamo onih 60 lipa za autoceste i ceste da se od tih milijardu i pol kuna bar polovica izdvoji za nekakva medicinska istraživanja, za liječenje i pospješivanje liječenja onih bolesti na koje direktno utječe duhan. Mislim da bi to isto nešto bilo o čemu bi ovaj Visoki doma trebao razmišljati.
Replika Dinko Burić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega Šuker, uvijek treba govoriti tako da vas ljudi razumiju, vi ste sada i u svojoj raspravi dobro rekli. Ne treba bježati, ovaj prijedlog zakona uvodi u najmanju ruku dva nova nameta, dva nova porezna opterećenja hrvatskim građanima i svi oni koji pokušavaju uvjeriti nas i hrvatske građane kako to neće se odrazit na životni standard građana onda evo nek pogledaju samo gdje su energenti i električna energija. Trošarina se plača na energente koji se koriste kao pogonsko gorivo ili gorivo za grijanje i električnu energiju, prema tome nema teorije da se to u konačnici ne odrazi i na račune koje će dobivati hrvatski građani svakog mjeseca. ali mi stalno pričamo o usklađivanju s direktivama EU, a usklađujemo poreze, pa usklađujemo cijene. A ja pitam a kada će ova Vlada početi raditi na onome za što je i dobila povjerenje hrvatskih građana? Kada ćemo početi usklađivati s EU plaće hrvatskih građana, mirovine hrvatskih građana? Kada ćemo početi usklađivati i mogućnost zapošljavanja sa standardom zemalja koje su nam bile uzor i zbog kojih ne ulazimo nisu hrvatski građani se odlučili za ulazak u EU zbog primjera Grčke, nego zbog primjera Njemačke. Zašto o tome ne počnemo jedanput razgovarati? A mi radimo sve suprotno, ne mi, ova vlada sve suprotno radi. Dakle, kada su u pitanju porezi i nameti onda žurimo i prije nego što treba da uskladimo i cijene, i poreze, i namete, a kada su u pitanju plaće onda zabijamo glavu u pijesak i umjesto da otvaramo nova radna mjesta, evo čuli smo i pametnu izjavu ministra rada danas kako će nezaposlenost početi padati kada počnemo otvarati nova radna mjesta. Genijalno, evo za Nobelovu nagradu.
Kolega Burić, molim vas svaki puta prelazite vrijeme za repliku. Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Da, kolega Buriću podugačka lista je novih poreza ali je vrlo interesantno da jedan porez kojim se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo sa zakonodavstvom EU ali koji u proračun donosi milijardu i pol on se morao donijeti sa 1.1. jer bi se izgubili 750 milijuna. Ali ovi poreščići koji su sada na početku mali ali vidjet ćete rast će oni kao i kruh kada ga zamijesite pa od germe buja tako će i ovi porezi rasti, oni se uvode sa 1.7. jer fiskalno nisu u ovom trenutku toliko interesantni, ali se otvara prostor zlu ne trebalo da se taj porez sutra povisi isto kao što se otvorio prostor sa onim člankom 12.stavkom 7.kod motornih vozila da Vlada u trenutku kada im trebalo može povisiti taj porez. Dakle definitivno sa ovim zakonom se uvode dva nova poreza. Ali ovaj zakon može od 1.7., a onaj tko donosi milijardu i pol on mora ići od 1.1., jel 850 milijuna je puno.
Replika, Davor Ivo Stier.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Šuker točno ste evo i vi naglasili kako se ovim uvode dva nova poreza ali stalno pod izlikom to se mora zbog EU, a da pri tom još jednom nismo dobili jasan odgovor, a zašto sa stopama dvostruko većim od onoga što po toj istoj direktivi EU bi moglo biti. Koji je taj odgovor? Čuli smo zamjenika da u principu barem što se tiče same one glavne poruke amandmana koje će klub HDZ-a predložiti da se može složiti ali da su i dalje u tijeku ti razgovori ili pregovori sa distributerima kako bi se to moglo obaviti. Međutim mene pita kako onda izaći sa jednim prijedlogom ako nije priprema za taj prijedlog zakona uspješno obavljena? Dakle, još jednom zašto ne iskoristiti mogućnosti koja sama direktiva EU daje da i ti nameti ako već moraju biti uvedeni budu upola manji i za plin i za el.energiju. Hvala.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Stier kao što predlažem ovaj amandman da idemo sa minimalnim iznosom koji nam treba da uskladimo zakonodavstvo sa EU tako smo i prilikom predlaganja onog drugog Zakona o povećanju nulte stope na 5% predlagali da se stopa od 5 ili 10% uveze na svježe meso, da na takav način hrvatskim građanima supstituiramo na određeni način povećanje ovih cijena. Ni tada predlagatelj nije prihvatio iz ovog ili onog razloga. Ali mislim da jedan kažem krovni zakon za prihode koji u državni proračun donose negdje oko 10,5 milijardi kuna bi bilo dobro da se u Hrvatskom saboru donese konsenzusom, tim više što amandman HDZ-a ne ide k politikanstvu nego ide k tome da ispoštujemo ono što smo uspjeli ispregovarati. Jer ljudi koji su pregovarali to su se godinama borili da dobijemo ove minimalne uvjete jer se nije znalo kakva je situacija u EU. Dakle ovo što će kolegica Dalić kasnije obrazložiti nije politikanstvo nego uđimo u EU sa minimum, minimuma s čim ćemo opteretiti hrvatske građane. Stisnimo HEP i one koji trebaju obračunati neka izvole to napraviti, neka to naprave jer oni žive od tih hrvatskih građana. I kažem kolegice i kolege bilo bi dobro da ovaj zakon donesemo konsenzusom.
Replika Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker govorili ste stvarno jasno o svim aspektima što nosi u ovoj teškoj situaciji gospodarske krize što nose novi nameti i što nova trošarina nosi u pogledu same proizvodnje. Proizvodnja opterećena sa novim trošarinama kao što je duhanska proizvodnja, drvoprerađivačka proizvodnja sigurno nosi za sebe nekonkurentnost i neprofitabilnost. Sa tom neprofitabilnošću ide i smanjenje radnih mjesta kao što stalno vidimo da se ona stalno gase i da nestaju. Samo u duhanskoj proizvodnji 1500 kooperanata u jednoj tvrci, 250 u drugoj čine 1750 kooperanata koji proizvode duhan. Pogonsko gorivo za sušare je plin, pomoćno gorivo je struka. Koliko će cijena toga proizvoda biti u konačnici i koliko će radnih mjesta nestati? Mi nemamo alternative. U podravskom bazenu je zemlja pjeskovita i samo duhan uspijeva na njoj i nema druge alternative jer navodnjavanje nismo ni pokrenuli, nema novaca za navodnjavanje, nema alternativne kulture i nema novih radnih mjesta. Ovakvim opterećenjima koja su maksimalna, a mogla bi biti dva puta niža kao što predlažemo sigurno bi postigli bar određene efekte zadržavanja ovih 5250 zaposlenih u proizvodnji samoga duhana ako računamo da svako obiteljsko domaćinstvo ima tri člana. Ja vjerujem da će razum prevladati ovaj puta i da ćete uzeti onu mjeru koja je najniža u direktivi kako bi pomogli i ovako teškoj situaciji održavanja radnih mjesta sa minimalnim trošarinama i na duhan i duhanske proizvode i na ono što je izvozni proizvod u drvnoj industriji, a energent je struja i plin. Vjerujem da nećete ići…
Hvala. Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Da kolega Đakić, vi ste u pravu. Ja sam zato upravo spomenuo proizvođače duhana jer njihov udio u BDP-u u Virovitičko-podravskoj županiji je i požeško-slavonski nije mali. Isto tako sve ono što je oko njih isto tako nije zanemarivo malo. Zašto sam govorio o ukupnom prihodu u državnom proračunu o trošarinama? Gledajte, mi se toliko bavimo pričom oko poreza na kapitalnu dobit, oko poreza na dobit, međutim prihod od trošarina u proračunu 2012. i ako pogledate prijedlog proračuna za 2013. je duplo veći od poreza na dobit. I onda ako je to toliko značajno za proračun vjerujte netko to plaća, a taj tko plaća itekako ga tangira koliko će platit. Prema tome,nemojmo reći da nešto nije bitno. I ako sa ovim izmjenama trošarina dovodimo u poziciju određene gospodarske grane da će s jednog područja naprosto nestati onda ovaj zakon nije zanemariv i nije zaslužio na ovakav način da se raspravlja o njemu, navrat nanos, preko noći ajmo raspravit pa to će biti tako. Ja razumijem kolege iz vladajuće koalicije, njima nije u interesu da se danas ovdje priča o tome da građanima Hrvatske šaljemo poruku, osobito u izbornoj godini za lokalne izbore, da ova Vlada je krenula sa listom novih poreza. Ali čujte kolege to je vaš problem, ne naš.
Đuro Popijač, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dakle, u pravu ste gospodine Šuker, neshvatljivo je da hrvatska Vlada nastavlja i dalje sa gospodarskom politikom koja je hrvatsko gospodarstvo u 2012. godini bacilo na koljena, a svi brojke znamo, -2% GDP-a u 2012. godini, 370 tisuća nezaposlenih, dakle 60 tisuća više nego 2011. godine i umjesto da se svim silama ova Vlada bori za podizanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva dakle ona uvodi i nameće nove namete u razini koje su veće nego što su to u konkurenciji u zemljama članicama Europske unije. I nije točno da su tehnički razlozi preduvjet zbog čega se to ne može drugačije, naime dobro znamo da opskrbljivači električnom energijom svake godine potpisuju ugovore sa poslovnim subjektima, da postoji toliko indikatora što je kolegica Dalić govorila gdje se distributeri i opskrbljivači mogu pozicionirati prema određenoj kategoriji poslovnih subjekata i gdje je moguće učiniti taj važan korak prema podizanju konkurentnosti hrvatskog gospodarstva ne podižući im trošarine tamo gdje to i u toj visini gdje to nije zaista potrebno i gdje to od nas nitko ne traži. Ali znamo dakle, proračun je uvijek gladan para pa će kao što su i obmanuli javnost kada su prebacivali 700 milijuna HANDA-e u državni proračun pa sad svejedno dižu trošarine za dizel za 10 lipa, tako i ovo definitivno temeljni razlog je punjenje državnog proračuna.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Da, kolega Popijač, zakon koji hrvatskim gospodarstvenicima uzima 5 milijardi po prilici iz njihovog poslovanja je sigurno vrlo bitan za njih. Zakon koji će sutra nekome omogućiti da zbog vlastitih poslovnih problema može nekome povisiti cijenu energenata bez koga se ne može, isto nitko ne može reći da nije bitan. Međutim, ima nešto što je vrlo interesantno , neću reklamirat ovdje ali jedna od tvrtki na koju se ove trošarine itekako odnose je pozvana u spas jednog hrvatskog brodogradilišta, sigurno jedan od najvećih investitora u Republici Hrvatskoj. Danas sutra kad se ove trošarine izjednače pitanje je da li će ta tvrtka egzistirati i pitanje je da li će novi, ako se oni odluče za prodaju, da li će novi vlasnici imati toliko sluha da pomognu za određene gospodarske grane u Hrvatskoj u kojoj bi trebali pomoći. I zato ovaj zakon zaslužuje našu pažnju, zato ovaj zakon zaslužuje da ga donesemo sa konsenzusom i zato ovaj zakon zaslužuje da kolege iz Ministarstva financija prihvate amandman koji će predložit klub HDZ-a jer s tim naprosto šaljemo poruku da razmišljamo i o hrvatskim građanima i o hrvatskom gospodarstvu.
I Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker, primijetio sam vaše razmišljanje ili možda dilemu da je ova ili ona vrsta duhana loša. Ja bih dodao da je bez obzira koja vrsta da je ona štetna po zdravlje, ono najvrjednije. Pa i na kutijama cigareta stoji pušenje ubija. Potrebno je ponoviti na ovom mjestu one statističke podatke da ajmo reći samo kod karcinoma bronha da je pušač gotovo 14 puta veća vjerojatnost da oboli od karcinoma bronha. Potrebito je da su koliko su izloženost pušača bronha opstruktivnim bolestima isto tako je značajno statistički, da ne kažemo da su pušači 10% više korisnici bolovanja nego ostala populacija. Cijena, troškovi posljedica pušenja su oko 3 milijarde. Sve su to podaci koji nam nalažu daljnje napore u osvješćivanju pučanstva poglavito mladih jer nažalost dakle pomiče se dobna granica mladih, a mladi ljudi su frustrirani, neizmjerno frustrirani i nije teško da krenu u puteve ovisnosti. Zato treba biti naravno oprezan sa onim izjavama e vidiš ja sam pušio laku drogu, ja sam ovako, ja sam onako. A druga stvar, treba poboljšavati kvalitetu života, ono što je obećavano u programu 21, a kvaliteta života kao što vidimo se urušava. Dakle, sve su to veliki rizici faktora i naravno treba i ovu zdravstvenu komponentu uzeti u obzir. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Da, kolega Milinkoviću. Zato jesam rekao kad sam replicirao kolegi Reineru da bih dio ovih povećanih prihoda s osnova povećanih trošarina na duhan trebalo usmjeriti prema zdravstvu. Ali kolega Milinković vi ste rekli da pušenje ubija. Ali tome treba dodati da i ova Vlada sa svojim načinom rada ubija zadnji tračak optimizma kod hrvatskih građana.
I pet minutna rasprava u ime kluba HDZ-a kolegica Martina Dalić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, pa kao što sam istaknula i u raspravi sa svim argumentima koji su spomenuti tijekom rasprave u ime kluba isto kao i pojedinačno od kolega. Klub Hrvatske demokratske zajednice podnio je amandman kojim se predlaže da u članku 84. kojim je utvrđena visina trošarina za sve kategorije ovih proizvoda koji se, čije se trošarine reguliraju ovim zakonom, da se trošarina na prirodni plin za grijanje za poslovnu upotrebu smanji sa 8,1 kuna po megawat satu na 4,1 kunu po megawat satu, te da se trošarina za električnu energiju i za tarifne oznake … [[Govornica se ne razumije.]] za poslovnu upotrebu smanji sa 7 i pol kuna po megawat satu na 3,75 kuna po megawat satu kao što je i utvrđeno relevantnom direktivom koja se ovim zakonom prenosi u naš pravni sustav. Zamjenik ministra je kao razlog zbog kojih je ministarstvo predložilo da se ove niže stope ne primjenjuju, pa je predložilo jednako porezno opterećenje i za gospodarstvo, odnosno poslovnu upotrebu i za negospodarske subjekte nemogućnost definicije što je to poslovna upotreba, a što je neposlovna upotreba. Međutim, Ministarstvo financija i predlagač je u istom tom članku u stavku 11. ustvari i sam napravio tu definiciju, pa je kazao da se za potrebe ovog zakona poslovnom upotrebom smatra upotreba od strane gospodarskih subjekata koji samostalno otpremaju robu i usluge neovisno o namjeni ili gospodarskoj djelatnosti. Gospodarskim subjektom smatraju se i pravne osobe koje u organizacijskom smislu predstavljaju samostalnu jedinicu koja je sposobna sama djelovati vlastitim sredstvima. Dakle, upravo suprotno od onoga što je zamjenik ministra rekao predlagač je i sam definirao poslovni odnos i neposlovnu upotrebu, odnosno rekao je da poslovna upotreba predstavlja gospodarstvo. Stoga mi našim amandmanom predlažemo da za potrebe praktične provedbe ovoga prijedloga nižeg opterećenja za gospodarstvo Vlada svojom uredbom u roku od mjesec dana od usvajanja zakona još detaljnije propiše ovaj stavak 11. ako to smatra potrebnim. Dakle već i sam prijedlog zakona jasno kaže da ni tehnička definicija i nemogućnost razlikovanja što gospodarstvo jest i što gospodarstvo nije ne može biti razlogom da se ne prihvati ono što direktiva predviđa. Smatramo stoga da ovaj amandman u trenutku kada se ove trošarine moraju uvesti omogućava da pored oslobođenja kućanstava, dakle građana njihovog potpunog oslobođenja od plaćanja trošarine na električnu energiju i plin i samo gospodarstvo snosi minimalno mogući teret i najmanje mogući teret koji je propisan direktivom. U slučaju prihvaćanja ovog amandmana Hrvatska demokratska zajednica će podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika Zoran Vinković.
Evo koje slučajnosti. Nije pet do 12 nego 12 i 5, ali nalazimo se, pa je ono je službeni semafor. Možda nisu baš usklađeni ali u svakom slučaju nalazimo se na kraju prvog mjeseca i slažem se ja da bi ovaj zakon trebalo pokušati usvojiti dogovorom. Postoji hrvatska riječ za konsenzus, kolege iz HDZ-a. Ali ima dovoljno vremena da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Ne samo da želimo postići dogovor, nego ovaj zakon treba i bitne promjene. Ima dovoljno vremena za raspravu obzirom na to da je primjena ovog zakona danom stupanja Hrvatske u EU. Jel' tako kolega Lalovac? Dakle, imamo dovoljno vremena. U međuvremenu mene su zvali brojni proizvođači vina gdje taj ja bih rekao prehrambeni proizvod i važan turistički potencijal u Hrvatskoj, a kunemo se i pričamo da nas turizam može izvući iz ovog jednog sveopćeg dubokog gliba da ne upotrijebim neku grublju riječ pa da se mora koristiti ovaj određeni toaletni papir. Tu je i članak 53. koji je doista smiješno napisan, gdje je praktično vino postaje alkohol u jednom trenutku nije. Pa evo ja apeliram i vezano za mnogobrojne dakle i kvalitetne proizvođače vina i kvalitetne sorte prije svega radi pomoći vinogradarstvu i tom dijelu poljoprivrede da upravo izbjegnemo plaćanje tih trošarina jer po meni vino nije alkohol. Može biti alkohol ako ga se malo više popije u određenim većim količinama, ali smatram da Hrvati nisu Dionizi i da ne sudjeluju.
Hvala kolega Vinković. Pogledajte vrijeme.
Davno je već gospođo potpredsjednice nekom završna riječ otkucalo. Evo …
Hvala. Završna riječ zamjenika ministra Borisa Lalovca.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Evo ja ču početi s čime je završio gospodin Vinković. Definicije su zapravo u ovom dijelu preuzete iz direktive i tome dijelu smo usklađeni. Vino je, trošarina je nula i kao što znate smanjivanjem PDV-a sa 25% na 10% u tome segmentu mi se nadamo da smo u tome dijelu pomogli našim proizvođačima vina da mogu plasirati svoje proizvode kao turistički proizvod ovoga ljeta na Jadranu i to onome što smo cijelo vrijeme i govorili. Smanjivanjem PDV-a da ćemo u tome dijelu na ugostitelje, na prehrambene u tom dijelu proizvode da ćemo potaknuti proizvodnju znači konkretno vezano za vino, dakle nema trošarina a PDV-om je omogućeno da budu konkurentni. Ovdje sam rekao vezano za ovdje koliko sam vidio glavna rasprava u ovome dijelu poslovne i neposlovne i nadovezao bih se na kolegu Šukera kada je rekao da stisnete HEP. Pa ja bih volio da su osam godina kada se bilo vladalo da se taj HEP stiskao i da je HEP se stiskao osam godina kada se vladao da ne bi imali ovakav i energetski cjenovni učinak koji je zapravo ova Vlada mogla sprovesti. Da se racionalnije upravljalo HEP-om osam godina nadamo se da nije trebalo doći do ovakvoga cjenovnoga šoka tako da svakako jedan dio odgovornosti a da ne kažem velike odgovornosti je na HEP-u zbog ovakve cjenovne politike koju je Vlada morala provesti a ne administrativnim mjerama uvoditi poduzeće u gubitak tako da svakako poslovanje HEP-a je jedan od velikih i odgovornih zbog čega se događa ovo što se događa našem tržištu a da ste zapravo prilikom pregovora kada ste govorili i usklađivanja i da se komuniciralo sa HEP-om da li oni mogu tehnički provesti onaj dio razdvajanja poslovnu i neposlovnu zonu i da se stislo prije tri, četiri godine oni bi danas bili spremni primjenu ove direktive što vi govorite. Ja nisam govorio o tehničkoj definiciji gospođo Dalić, nego sam govorio o operaterima koji su nam rekli da u njihovim sustavima imaju poteškoća u razdvajanju. Ja nisam govorio o tehničkoj definiciji kao što ste vi ovdje krivo naveli. Znači nisam govorio da ne postoji definicija, što se tiče definicija, nego da se postoji problem operatera. Tako da ja sam rekao da uvažavamo sve konkretne prijedloge. Vaš prijedlog je dapače konkretan i vidjeli ste da smo dosta i tih zahtjeva koje smo raspravljali i usvojili. Mi ćemo još jednom razgovarati i sa distributerima i sa HEP-om, svakako i sa hrvatskom udrugom poslodavaca na koji način najbezbolnije da provedemo ovaj dio razdvajanja i da vidimo u kojem roku su zapravo mogući i spremni se zapravo na ovaj dio što ćete vi predložiti u ovom dijelu amandmana, da vidimo koliko je trošak uspostave sustava i kolika je cijena u kojem se dijelu prodaje. Rekao sam vam da je to bilo intencija Vlade u prvome slučaju, međutim u ovoj raspravi koju smo bili sa tri, razgovarali smo sa svim distributerima ne samo sa HEP-om nego i sa ovima koji distribuiraju plin, kojih ima dosta u ovome segmentu. Tako da u tome dijelu ćemo to i razmotriti. Međutim moram biti iskren da me je malo zasmetalo kada ste govorili gospodine Šuker da ova Vlada ubija načinom rada, a ja vam moram reći da ova Vlada otkada je došla bar ja mogu reći u osobno ime, kada smo došli u Ministarstvo financija i kada smo se zapravo krenuli početi baviti stvarnim realnim problemima, to je problemi gospodarstva je li sve ono što zapravo pokušamo napraviti kada uspostavimo stabilno gospodarstvo, onda neće biti problem ni fiskalnoga efekta, neće biti problem ni poreznoga tereta, međutim znate da i godinu dana i donošenja zakona i priprema, svaki dan razgovaramo vezano za predstojeće nagodbe. Vidjeli ste koliko se poduzeća javilo i da Vlada ulaže izuzetno ogromne napore u restrukturiranje privrede i da mi smo svjesni da toga bez restrukturiranja pravog restrukturiranja privrede ovaj neće biti moguće, poboljšavanje životnih standarda naših građana i u konačnici smanjivanja svih poreznih davanja, ali bih ovdje još jednom napomenuo da je Vlada RH radila sve moguće akte smanjivanja porezne teret ako znate sa 25 na 10%, znate da smo smanjivali i porez na dobit. Da smo rekli da onoj koji će reinvestirati da je neće plaćati da smo i podizali prag PDV-a da u tome dijelu oslobađamo građane, znate da smo smanjili i doprinos za 2%. Gledajte kada ostavite deficit sa 5% i 15 milijardi i kada ostavimo sa velikim strukturnim problemima našeg proračuna gdje jesu, koji jesu realni, to ono mi ne bježimo od takvih znači jasno i prezentiramo kakvo je stanje u proračunu. Vlada čini sve maksimalno koliko može da se zapravo rastereti gospodarstvo. Činimo sve što je moguće tako da te kvalifikacije da ne radimo. Vidjet ćete efekte, efekti što se tiče nelikvidnosti u ovom dijelu godine kao što znate četiri mjeseca su se počeli smanjivati. Nadamo se da ćemo do 6 mjeseca, postavili smo jasne rokove. Postavili smo rokove kada smo došli na 41,6 milijardi kuna, danas smo negdje na 42 milijarde kuna u godinu dana u izuzetno teške godine da tu nelikvidnost držimo pod kontrolom, da smo aktivni, da radimo aktivnim mjerama na to. Samo ja bih volio isto tako, kada je ta nelikvidnost krenula od 2008. godine kada je počela nelikvidnost, kada je bila 28 milijardi kada je došla na 44 milijardi da su bile nekakve konkretne mjere. govorimo cijelo vrijeme o konkretnim mjerama i ja ne bih volio da u tome dijelu da se na taj način kvalificira da Vlada u tome dijelu radi. Radi maksimalno koliko se zapravo dopuštaju i gospodarske prilike, jesmo na terenu, razgovaramo s ljudima i Vlada će i dalje u budućnosti ići sa smanjivanjem poreznih rasterećenja čim se zapravo i privreda u tome dijelu zapravo se počne oporavljati i počne stvarati gospodarski oporavak. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I sad idemo na 6 replika. Zoran Vinković prvi.
Uvaženi zamjeniče ministra, evo dok ste vi ovo pričali, šest ljudi je ostalo bez posla, šest ljudi, to je statistika dnevna koliko ljudi ostane bez posla. Pa vjerojatno su to učinci svih ovih mjera koje ne provod samo Ministarstvo financija nego cjelokupna Vlada RH. Danas na Vladi imamo da oko 730 milijuna kuna koji će ići prema poticaju malog i srednjeg poduzetništva itd. Međutim osnovni pokazatelj razvoja jedne zemlje je povećanje ili smanjenje broja nezaposlenih, povećanje ili smanjenje proizvodnje, bruto nacionalnog dohotka, svi ti pokazatelji govore da niste u pravu. Lijepo je bilo vas slušati, pričate bolje nego Milanović, samo građani to gledaju jednim drugim očima. Posebno oni koji svakodnevno gube svoje radno mjesto. I ne možemo pričati da se ništa neće desiti kada će prije svega od 1.7.ako tog dana uđemo u EU poskupiti a ne samo cigarete, ne samo gorivo, ne samo energija, pa poskupit će i onaj kruh i ona kila mesa i kila jabuka i litra mlijeka i litra ulja jer sve je vezano uz cijenu energenata, cijenu goriva, cijenu el.energije, cijenu plina i nemojmo se zavaravati. Ima dovoljno vremena do tog 1.7.famoznog da ovo jednostavno još jednom prežvačemo. Meni je zašto što tu nema ministra Linića koji ima mogućnost kast u ime predlagatelja povlačim ovaj prijedlog i idemo u drugo čitanje. Vi nemate tu mogućnost i zbog toga ste često ovdje, zbog toga što ne možete povući prijedlog [[Upadica: Hvala lijepa.]] a i sami znate da će doći do poskupljenja kao što ste jučer znali da će poskupiti cijene automobila i svega ostalog.
Odgovor na repliku zamjenik ministra. Sjednite kolega.
Hvala lijepa. Vezano za broj nezaposlenih. Znači brojke koje smo rekao sam vam kada smo došli u 1.mjesecu 70 tisuća poslovnih subjekata je bilo nelikvidno u njima je bilo 60 tisuća ljudi koji su zapravo firme koji su 5 ili više godine bile blokirane. I svakako kada se dolazi do restrukturiranja poduzeća i do restrukturiranja gospodarstva da jedan dio svakako će ostati jedan dio neće. To je neizbježna činjenica. I u tome dijelu morate vidjeti šta je jedno sigurna ta registra ako ide na zavod a druga je ona koja u firmama ne primaju plaće i po nekoliko mjeseci da ne kažem godina. Tako u tom dijelu kada svaki put radite restrukturiranje gospodarstva sigurno ćete taj dio naići na taj problem nezaposlenosti. I slažem se da Vlada čini najbolje moguće i sada se nadamo da će ubrzo izaći industrijska konkurentnost Hrvatske da vidimo u kojim sektorima mi smo analizirali vrlo detaljno u kojim se to događalo industrijama ovaj pad što je bio u 11.i 12.mjesecu. najviše se radilo u hotelskim poduzećima koji su imali do 10., 11.mjesece … jako veliki broj zaposlenih ljudi koji su imali na određeno vrijeme. Imamo točno po hotelskim objektima koji su sada u ovome periodu i zatvarali objekte budući da je ajmo reći u tom dijelu ne rade gdje je sada dio otišao je na zavod za zapošljavanje. Također u ovom jednom dijelu građevine koja se još nije oporavila. Tako da znamo o kojim sektorima se govori i mi ćemo nastojati i ako vidimo sektor građevine i turizma nadamo se da će brzo i vratiti određeni ljudi sa burze u privredu i da će se taj trend nezaposlenosti od 3.mjeseca svakako jednim dijelom pokretanjem investicijskih projekta Vlade RH vratiti jedan dio u građevinu, jedan dio u turizam. Ali strukturni problem nezaposlenosti svakako postoji još uvijek zato što nemamo tako jaku konkurentnu industriju koja će moći prodavati svoje proizvode na zapadnom tržištu. Tek kada budemo imali u tom dijelu industrije onda će se stabilizirati taj dio … [[govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo. Replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine zamjeniče, dakle nije sporno to se slažemo svi da će provedbom ovog zakona doći do povećanja cijena struje za poduzeća u RH. Mene bi interesiralo ako ste izračunali koliko je taj iznos će podignuti povećati prihode Hrvatske elektroprivrede? No bojim se bez obzira koliko ovom provedbom zakona bili povećani prihodi HEP-a da tu neće moći poboljšati toliko situaciju u HEP-u ukoliko je ova uprava spremana i na koji način upravlja HEP-om. Naime, ja sam to jučer govorio za prvih 9 mjeseci prošle godine HEP je poslovao sa 420 milijuna kuna dobiti, a za prvih 9 mjeseci 2012.godine sa 212 milijuna kuna dobiti. U to isto vrijeme se HEP zadužio dodatno za milijardu 700 milijuna kuna, a ova Vlada je dala suglasnost da se poveća cijena struje HEP-u za više od 20%. Prema tome, usprkos povećanju cijene HEP posluje loše, katastrofalno jel i to je možda najbolji odgovor onome što ste vi u svom izlaganju rekli da kakav je to HEP bio proteklih 8 godina, pa onda dovoljno rječito govori podatak da je u zadnjoj godini tog našeg mandata u istom promatranom razdoblju poslovao sa 412 milijuna kuna dobiti HEP Grupa a da je u prošloj godini kada ste vi postavili i upravu i nadzorni odbor taj isti HEP poslovao sa 205 milijuna kuna dobitka uz povećanje cijene i uz dodatno zaduživanje milijardu 700 milijuna kuna. Prema tome, ja vas molim da kada želite plastično prikazati situaciju i potrebe u HEP-u onda se koristite podacima koje je objavila FINA a koji jasno govore o trenutnoj situaciji u Hrvatskoj elektroprivredi.
Odgovor na repliku zamjenik Lalovac.
Hvala lijepa. Evo prvo na ovo zadnje da sam ja postavio upravu HEP-a to mi baš nije, rekli ste da sam postavio ali dobro. Vezano za poslovanje HEP-a kažemo možemo uzeti i raščistiti njihovu bilancu pa možemo u tome isto konkretnije razgovarati. Ali ja sam mislio na vaše kada ste tražili repliku da ćete nas pohvaliti. A znate zašto? Ja se dobro sjećam jel vas jako pozorno tu slušam kada smo prošle godine imali isto Zakon o trošarinama gdje ste vi tražili ukidanje trošarina na gorivo za nacionalnu plovidbu gdje ste jedini bili koliko se sjećam suzdržani, a vi me ispravite kada se glasalo Zakon o trošarinama kada smo mijenjali ovaj elektronski dio jedini ste vi bili suzdržani upravo s tim razlogom da nećete podržati upravo zato što se nije ukinula ta trošarina za prijevoz nacionalno a sad se nadam da ćete vi to obrnuto, da ćete jedni glasati za jer usvojili smo u ovome dijelu i ukinuli smo trošarinu u onome zapravo što ste vi tražili. Tako da evo, ja sam mislio da ćemo i o tome danas progovoriti, da ćete pohvaliti da smo ukinuli porez na promet brodicama, da ukidamo trošarinu koja je bila prošle godine i da sada ukidamo i trošarinu na gorivo. Tako da u tom kontekstu sad ja očekujem od vas da glasate za. Hvala lijepa.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa evo ja ću isto slično nešto kolegi Bačiću jer zaista ja sam ovdje gotovo često, stalno i slušam objašnjenja vlasti pa i neke njihove izjave koja ja jednostavno ne razumijem. Oni kažu uvodimo reda u javna poduzeća i onda taj red od dobitka stvori gubitak. U 2011. imali smo 577 milijuna kuna dobiti javnih poduzeća u vlasništvu Republike Hrvatske. U ovoj prošloj godini 257 milijuna kuna minusa uz uvođenje reda. Onda kažu, premijer kaže vjerujem u rast BDP-a od 1,8%, a imamo 70 000 novo nezaposlenih. Tko će stvoriti taj BDP od 2% viška? Onda kažu povećavamo cijenu energije za 20% jer je loša hidrološka godina. Evo ova je sasvim dobra, ima dovoljno kiše, evo već gotovo mjesec dana pada, vjerojatno bi sada trebalo smanjiti cijenu energije za 20% jer je to logika. Onda opravdavaju zaduženje HEP-a tih silnih milijardi, čuli smo od 1,7 milijardi prošle godine za izgradnju elektrana. Od Plomina C nema ništa, barem ne dok kolega Kajin ne postane župan. Od Omble isto nema ništa jer je loša dokumentacija. Pa postavlja se pitanje gdje se troše ti silni novci. Nema ih, nema investicija, a non stop slušamo priču o tome kako treba podignuti cijenu jer treba investirati. Nema investicija, cijena je gore, hidrološka godina ove godine dobra, suše nema, a građani plaćaju sve promašaje aktualne vlasti. To je jedina istina. Ja zaista ne znam zbog čega ustrajete u toj priči da uvodite red kada tog reda nema, dapače samo minusi na računu gdje god pogledaš.
Hvala. Replika, Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Kolega Lalovac, vi ste jednim dijelom krivo razumjeli moju raspravu i replike. Dakle što se tiče nerada Ministarstvo financija tu nijednom rječju nisam spomenuo ali ne možete mi reći da građani Hrvatske kad su dobili sad veće račune za grijanje 37%, kad su dobili veće račune za struju da im to na određen način ne ubija optimizam. Pa ja stvarno ne razumijem onda gdje vi živite. Jer ako je mojim Velikogoričanima koji žive u zgradi grijanje poraslo za nekoliko stotina kuna, ako smo mi koji živimo u privatnim kućama dobili po 600, 700 kuna veće račune za plin pa ne možete reći da to ne ubija optimizam. To su činjenice i makroekonomski su pokazatelji nažalost takvi i koliko se god vi trudili da ih obrazložite to vi hrvatskim građanima ne možete obrazložit. Ali isto tako ne možete reći bar vi u Ministarstvu financija da ne nailazite ovdje na korektnu raspravu kojom vam želi pomoći, ako ništa drugo od dvoje ljudi koji su dugo bili u to Ministarstvu i koji znaju neke stvari. A što se tiče ove plovidbe itd., pa trebali ste reći da plovidbu uvodite u kategoriju plavog dizela. Sad je pitanje da li je to bolje na takav način raditi ili radit ono kao što rade sve europske zemlje, a to je subvencija kroz proračun da se jasno vidi koliko novaca ide kojom linijsko prijevozniku jer na ovakav način otvarate Pandorinu kutiju. Vi znate da se ta Pandorina Kutija u poljoprivredi riješila tek uvođenjem pametnih kartica, a Ministarstvo financija je 7 godina ratovalo sa Ministarstvom poljoprivrede da se uvede te pametne kartice. Kako ćete riješit problem plavog dizela kod linijskih prijevoznika. Prema tome, samo vas upozoravamo na problem jer nekada populistička mjera nije dobra mjera. Ja sam i dalje pobornik da svi poticaji iz državnog proračuna budu jasno evidentirani jer gledajte, lako je nama dok je Jadrolinija kao državno poduzeće vozi i profitabilne i neprofitabilne linije, a šta ćete kad sutra budete imali 30,40 linijskih prijevoznika. I kolega Bačić se za te linijske prijevoznike … dok je bio državni tajnik i dok je bio ministar, ali ja vas samo upozoravam na određene probleme koje vi niste naznačili u ovom zakonu.
Hvala kolega Šuker. Odgovor na repliku, zamjenik ministra Lalovac.
Zahvaljujem. Pa mi smo vam i pokazali u ovoj raspravi i koji smo rekli i kroz odbore da se međusobno uvažavamo i da mi prihvaćamo konkretne prijedloge tako da ja se nadam da ste i sa naše strane kada smo vidjeli, kada smo govorili o drugim zakonima kao što je bila predstečajna nagodba i u ovome sam zapravo naglasio da se zapravo … konstruktivne prijedloge da prihvaćamo i to ste zapravo i vidjeli da Vlada u tom dijelu transparentnije prihvaća taj dio. Kada sam govorio o cijenama energenata zapravo ja sam se samo upitao o poslovanju HEP-a u prošlim godinama i da je zapravo i oni snose jedan dio odgovornosti vezano što se ovo što ste rekli ubijaju optimizam naših građana na tako naglo povećanje energenata. Tako da u tom dijelu, a vezano za plavi dizel znači također isto kao što smo razmatrali, ja znam da je to sada u ovome dijelu neću reći nećemo prihvatit ali evo mi i taj dio koji pokušavamo reći da dajemo potporu nacionalnim za prijevoznike da u tome dijelu to pohvalite i podržite. Tako da u tom dijelu svakako ćemo probati razmisliti u ovom, ovo je vezano isto također za kartice znači korištenje. Tako da mislim da imamo dobru suradnju u tom dijelu i da prihvaćamo, baš smo vam pokazali u ovom dijelu i da slušamo i da prihvaćamo. Zahvaljujem.
Hvala. I Igor Rađenović, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice i zahvaljujem gospodine Lalovac što ste saslušali ovaj razumni prijedlog da se još jednom pokuša stisnuti HEP jer očigledno u ovim razgovorima i ovoj gužvi svoj koju imate oko svih drugih stvarima koje imate niste dovoljno stisnuli menadžersku strukturu HEP-a ili da vidimo ipak i ovih drugih distributera dakako plina i svega i da vidimo ipak cost benefit analizu oko ovoga da li će biti veći trošak ili veća korist od toga da se ipak razgraniče dakle poslovni i neposlovni korisnici. I zahvaljujem da ćemo u tom smjeru krenuti. Ali zašto sam se javio na repliku, gospodine Lalovac jer ste rekli da u doba HDZ-a očigledno nije dovoljno bio stiskan HEP. Da, HEP je bio samoposluga. Evo dužan sam to podsjetiti. Mnogi kolege su danas govorili o tome kako u HEP-u ne valja. Ali u HEP-u zaista nije bilo sa menadžerske strane nije bilo investicija sve ove godine gospodine Šuker i gospođo Dalić sjećate se vi kao ministri financija kako se povlačila dobit, a za investicije nije bilo. Nije bilo mogućnosti i dan danas nema mogućnosti da se prihvati alternativna energija, dakle proizvedena alternativna energija. Znamo gdje smo. Kupovala se struja u negativno vrijeme. Nije poskupilo grijanje reče gospodin Šuker, da nagomilali su se dugovi kroz sve ove priče. Hrvatska je osma zemlja u svijetu kažete mala Hrvatska kao jedna pet stotina Europe sutra je osma zemlja u svijetu po apsolutnom uvozu energije, a prva po uvozu energije per capita. Ali se HEP stiskao na neki način gospodine Lalovac i tu ste pogriješili. Stiskalo se jer su sudski procesi su u tijeku, menadžeri, HDZ-ovi menadžeri Mravak, pa zet kako se zove od Barišića Despot uzimali 10%. Jel' tako svojim dobavljačima. Kolega kako se ono zove Buljubašić kako sam zaboravio to prezime. Buljubašić je hodao, primao plaću u HEP-u, dobio stan u HEP-u, a u isto vrijeme je kolega Bačić sa vama radio u kancelarijama HDZ-a. Prema tome, ne nego je kolega Jarnjak, ispričavam se. U doba kolege Jarnjaka je hodao po HDZ-u. Prema tome, HEP se itekako stiskao. Hvala lijepo.
Rasprava je završena. O ovom prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno
Konačni prijedlog Zakona o trošarinama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 250. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom Sabora Hrvatske. U skladu sa člankom 166. Poslovnika Sabora dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za to? Hvala lijepa. Tko je protiv toga? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da smo većinom glasova, 106 glasova za i 15 suzdržanih, 15 protiv, oprostite možete li ponoviti? Hoćemo ponoviti glasovanje da utvrdimo, molim da ponovimo. Možemo li? Tko je za to da prihvatimo raspravu o amandmanima Vlade RH? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da smo većinom glasova, 105 glasova za, 15 glasova protiv i jednim suzdržanim glasom prihvatili prijedlog Vlade RH da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima same Vlade. Molim predstavnika predlagatelja da obrazloži amandmane Vlade RH. Zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Kroz raspravu Zakona o trošarinama, amandman broj 1 odnosi se zapravo na nomotehničko usklađivanje, odnosno došlo je od gramatičke pogreške pa je u tom smislu vlada predložila taj amandman.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 1 Vlade RH. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Utvrđujem da smo većinom glasova 107 glasova za, 13 glasova protiv, 1 suzdržanim glasom prihvatili amandman broj 1 Vlade RH. Amandman broj 2.
Amandman broj 2, znači kroz raspravu smo uočili da je potrebno razdvojiti poslovnu i neposlovnu zonu i na taj način Vlada RH predlaže razdvajanje u tom dijelu tako i da pobliže označava da ministar financija pravilnikom propisuje posebnosti ovoga članka tako da smo zapravo kroz ovaj amandman uvažili jedan dio rasprave koji je ovdje iznio u konačnici kluba HDZ-a.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 2 Vlade RH. Tko se javlja za raspravu? Predstavnica kluba HDZ-a poštovana zastupnica Marina Dalić izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče. Pa upravo sadržajem ovoga vladinoga amandmana u cijelosti se prihvaća amandman koji je podnijela HDZ sa ciljem da se u Hrvatskoj zakonodavstvo, direktive i propisi EU prenose na način kako su direktive napisane odnosno da se i hrvatskom gospodarstvu omogući korištenje određenih povlastica koje same direktive nude. U ovom slučaju radi se o povlastici da gospodarstvo ima nižu trošarinu na struju i plin od onoga koje npr. imaju neposlovne institucije, državna uprava, javni sektor uz činjenicu da stanovništvo odnosno građani jesu izuzeti od plaćanja ove trošarine. Mislim stoga da je dobro da je Vlada preuzela i prihvatila prijedlog HDZ-a i u tome smislu pokazala i određeno zrnce razuma kada se radi o pitanjima poreznog opterećenja. Jer vremena su teška i gospodarstvo je suočeno sa teškim okolnostima u kojim nikakva povećavanja poreznog opterećenja nisu dobra. Stoga će DHZ-a upravo u svijetu činjenice da je njezin amandman na ovaj način prihvaćen amandman i podržati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dobar primjer. Najprije zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo tko je za amandman Vlade RH broj 2? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da smo većinom glasova 190 glasova za i jednim glasom protiv prihvatili amandman broj 2 Vlade RH. Molim obrazloženje amandmana broj 3 Vlade RH.
Amandman broj 3 zapravo se odnosi isto kao i na amandman broj 2 da se zapravo u prijelaznim i završnim odredbama ta razdvajanje odnosi na, znači vezani je članak na ovaj prijašnji.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Tko se javlja? Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu o amandmanu broj 3 Vlade RH. Dajem na glasovanje amandman broj 3 Vlade RH. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Može rezultat? Hvala lijepa. Utvrđujem da smo većinom glasova, 113 glasa za i 3 glasa protiv i 4 glasa suzdržana prihvatili amandman broj 3 Vlade RH. Nema više amandmana Vlade RH. Idemo na amandmane koje je utvrdio Odbor za zakonodavstvo. Amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo. Molim.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 4?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 5?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Također postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 6?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 7?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 8?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 9?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. I na kraju amandman broj 10?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Poštovani zamjeniče ministra na kraju amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
Ne prihvaća se zbog nomotehničke usklađenosti gdje Vlada RH išla sa svojim amandmanom, tako da je suštinski da ali zbog tehničkih usklađenosti ga Vlada ne može prihvatiti.
Hvala lijepa. U ime kluba izvolite poštovana Martina Dalić predstavnika kluba HDZ-a.
Hvala lijepo. Pa kao što sam rekla jasno je da je Vlada svojim amandmanom prihvatila ono što je HDZ-a predlagala i ostvarila i osigurala da gospodarstvo ima točno onakvo opterećenje kako predlaže direktiva, a ne veće kao što je stajalo u osnovnom prijedlogu zakona. Stoga ja bih se trebala izjasniti da li sam zadovoljna ili nezadovoljna neprihvaćanjem. Zadovoljna sam stoga što je prihvaćena suština jer je cilj postignut, gospodarstvo je dobilo nižu trošarinu na struju i plin a sama forma kao što sam rekla je u ovom slučaju manje važna. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana predstavnice kluba HDZ-a. Amandman je konzumiran kroz amandman Vlade RH. Jeli povlačite ili ćemo glasovati? ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne treba. povlačite. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za konačni prijedlog zakona? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 105 glasova za i 13 glasova protiv donesen Zakon o trošarinama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
i prelazimo na 5. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o stambenoj štednji i državnom poticanju stambene štednje, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 248. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Prije nego ću dati riječ predlagatelju produžit ćemo danas sjednicu do 14 sati, pa će onda pauza biti od 14 do 15. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Zamjenik ministra financija Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. U Republici Hrvatskoj trenutno posluje 5 stambenih štedionica koji su na kraju prve polovice 2012. godine upravljale sa ukupnom imovinom od 7,3 milijarde kuna što je iznosilo 1,8% ukupne imovine sustava kreditnih institucija. Vlasnička struktura ostala je nepromijenjena. Jedna štedionica je bila u većinskom domaćem vlasništvu dok su preostale četiri u većinskom vlasništvu stranih dioničara koji drže 96% ukupne imovine svih stambenih štedionica. U stambenim štedionicama u istom razdoblju je bilo zaposleno 414 osoba što je 1,9% ukupno zaposlenih u kreditnim institucijama u Republici Hrvatskoj. Primljeni depoziti građana na dan 30.6.2012. godine iznose 6,1 milijardu kuna i čine 85% ukupnih izvora financiranja, dok su plasmani građanima na razini od 3,3 milijarde kuna, a ostalo se odnosi na plasmane u trezorske zapise Ministarstva financija 866 milijuna kuna što je povećanje sa 295 milijuna kuna na 866 koliko je bilo 2009. Depozite kod banaka štedionice drže 738 milijuna kuna što je svakako povećanje od 2009. kad je iznosilo 79 milijuna kuna, te ulaganje u obveznice RH od preko 1 milijarde kuna. Upisani dionički kapital svih 5 štedionica iznosi 488 milijuna kuna. Prema važećem zakonu stambena štednja je posebna namjenska štednja prikupljena od domaćih fizičkih i pravnih osoba radi rješavanja stambenih potreba građana, odobravanje kredita uz financijsku potporu države. Na iznose uplaćenih štednih uloga stambenih štedionica sukladno odredbama važećeg zakona iz državnog proračuna isplaćuju se državna poticajna sredstva u visini 15% od uplaćenih uloga stambene štednje pri čemu je maksimalni ulog 5000 kuna godišnje po štediši. To je najviši iznos državnih poticajnih sredstava koji se može ostvariti stambeni štediša tijekom jedne kalendarske godine iznosio 750 kuna. To je drugo smanjenje. Prvo je bilo kada je bilo 25% osnovice. Znači, 1250 kuna pa je 2005. zapravo spušten na ovaj sustav kao što je trenutno još važeći. Izmjenama i dopunama Zakona predlaže se smanjenje postotka državnih poticajnih sredstava u jednoj godini sa 15 na 10% slijedom čega maksimalni iznos državnih poticajnih sredstava po jednoj stambenoj štediši iznosi 500 kn godišnje. Smanjenje poticaja prvenstveno je rezultat analize sustava poticajne stambene štednje u Republici Hrvatskoj koja je pokazala da svrha nije u potpunosti ispunjena, te da sustav primarno ne služi stambenom zbrinjavanju građana. Znači, mali broj sklopljenih ugovora, veliki depoziti, nego je prvenstveno unosan vid štednje za one građane koji nemaju namjeru rješavati svoje stambeno pitanje na ovaj način. Sustav poticanja stambene štednje do sada nije bio efikasan i nije služio svrsi. O tome najbolje govore i podaci od ukupno 28600 ukupno sklopljenih ugovora o kreditima koji obuhvaćaju 400 000 štediša ili negdje oko 90000 obitelji, jer kredit uzimaju obitelji zajedno. Ukupan volumen kredita sam vam rekao da je 3,3 milijarde kuna što je udio od cirka nekih 5 i pol posto ukupnih stambenih kredita odobrenih u Republici Hrvatskoj. Ukupni saldo negdje kredita je oko 57 milijardi kuna, dok su s druge strane isplaćeni poticaji iz državnog proračuna 2,1 milijardu kuna odnosno nakon povrata kada se zapravo jedan dio štednje saldirao iznosi negdje oko 1,6 milijardi kuna. Drugim riječima u zadnje tri godine od 2009. od 2011. Republika Hrvatska je iz državnog proračuna isplaćivala prosječno 160 milijuna poticajnih sredstava stambene štednje, dok su one odobravale godišnje prosječno negdje 300 milijuna kredita. Znači čak bilo je godina gdje su oni odobravali od 170 milijuna do 500 milijuna kuna. Stoga će se sustav s obzirom na cjelokupne ove financijske brojke koje smo ovdje prenijeli, stoga će sustav poticaja stambene štednje biti dublje analiziran tijekom 2013. godine te će se ovisno o tome donijeti odluka o daljnjem statusu poticaja stambene štednje. Još bih ovdje na kraju htio ukazati da još uvijek ovaj stambeni proizvod, stambena štednja još uvijek najatraktivniji na financijskome tržištu budući da vam država daje prinos negdje oko 10%, 500 kuna od 5 000, znači daje deset posto, imate još kamatu gdje postoji, još uvijek vam je izuzetno poticajan program dok s druge strane ne možete ni u jednoj lepezi proizvoda naći na tržištu takav proizvod. Međutim ono što se analizom zapravo došlo da veliki broj građana zapravo nije rješavao ovo stambeno pitanje i ako vidite strukturu financijske imovine da su depoziti 6,1 milijardu kuna a da su oni odobreni samo tri milijarde i da je tri milijarde uloženo u vrijednosnice RH postavlja se pitanje da li mi potičemo banke da zapravo zarađuju i kroz poticaje na nas a s druge strane i na kamatama kroz vrijednosnice struktura. Između stambenih štedionica je različita, negdje normalno je da ima tu negdje 90% njihove aktive da su stambeni krediti. Međutim u nekim stambenim štedionicama imate 3%,5%, 10% da su ukupno odobreni stambeni krediti. Tako da ovaj model koji smo zapravo devedesetih godina krajem devedesetim prema uzoru na austrijske modele prihvatili zapravo nažalost moram reći nije zaživio na financijskom tržištu u RH ali ne kao što nažalost ponovno prikazivao se u javnosti krivnjom države. Znači ni ove vlasti, ni bivše vlasti jer su bile obilato poticane ta štednja, znate da je bilo tisuću dvjesto kuna i sedamsto pedeset kuna i danas je to još uvijek petsto kuna nego je zapravo od njihovih vlasnika pitanje njihove pitanje vlasnika znači banaka zbog čega i na koji način su zapravo izgurale svoje stambene štedionice sa tržišta koji rekli smo ovdje imaju 1,9% tržišta. U Austriji kada govorimo imate oko milijun godišnje sklopljenih ugovora, u nas imate u ovom 15-godišnjem razdoblju 28 tisuća ugovora, a vidite da se znatna financijska sredstva, znači preko 2 milijarde kuna građani su zapravo iz proračuna koji pune proračun poticali su stambenu štednju. No međutim u ovome dijelu govorimo da se treba preispitati ovaj model i na koji način potaknuti da se kroz najmove i da se stvarno riješi stambeno pitanje naših građana. Stvarno rješavanje a ne zapravo ostvarivanje dodatnih profita ponovno onih koji imaju da štede. Zahvaljujem.
Replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine zamjeniče, sami ste utvrdili da je ovaj oblik stambene štednje koji bi trebao rezultirati davanjem stambenih kredita još uvijek naj atraktivniji model za kupnju stanova u RH. A temeljni razlog zbog kojega Vlada mijenja ovaj zakon kako ste rekli jest da dolazi do nenamjenskog korištenja sredstava stambene štednje i zbog toga Vlada mijenja zakon. Ako smo utvrdili, a slažete se i vi i mi da je to najatraktivniji model onda je bilo bolje da je Vlada zadržala predstojeću subvenciju i ovo što ste vi rekli i najavili da ćemo tijekom ove godine analizirati model, možda ga učiniti atraktivnijim nego smanjivati subvenciju, ukazati na nestabilnost sustava i poslati poruku građanima RH da onda nek ne štede jer možda će u tom periodu od godinu dana praktički odustati od subvencioniranja stambene štednje. Trebala je Vlada zakonom sustav poboljšati, spriječiti mogućnost nenamjenskog korištenja stambene štednje od strane stambenih štedionica što ste vi prije spomenuli i na taj način ovaj atraktivni model učiniti još atraktivnijim i još pomoći u prodaji vrlo velikog neprodanog stambenog fonda u RH. Čini mi se da je Vlada išla potpuno krivim putem šaljući poruku kako neće podržati u budućnosti subvencioniranje stambene štednje jer se sada smanjuje, negdje se govori da se … [[Govornik se ne razumije.]] i na taj način do sada najuspjeliji model koji pruža stambeno kreditiranje putem stambenih štedionica praktično čini potpuno neizvjesnim i ovo je po meni vrlo loš korak hrvatske Vlade.
Hvala. Odgovor na repliku, zamjenik Lalovac.
Hvala lijepa. Kada smo govorili ovdje govorimo o smanjenju kao šta sam vam i uvodno i najavio i zapravo i rekao da se vaša Vlada 2005. godine također smanjila još više taj dio kada je bio određeni gospodarski rast i kada su zapravo bili i bolji ekonomski uvjeti nego što je to ove godine, tako da apropos ovoga da je to loš potez. Mi smatramo da se treba preispitati vezano za namjensku štednju, ja govorim da je to kao financijski proizvod jer on danas vam može dati da uložite dobre novce i da izvučete novce da uopće ne možete koristiti, dakle pitanje korištenja i zato ovdje govorimo da trebamo razgovarati o štedionicama jer kad smo rekli da trebamo ići po korištenju onda su štedionice rekle da bi u tome trenutku potpuno ubio takav sustav. Zato smo dali da je ovo prijelazno jedno razdoblje gdje ćemo razgovarati koji je to model da je poticajan al koji mora biti zajedno sa cjelokupnom politikom rješavanja stambenih pitanja. Dakle to je cjelokupan jedan paket. Zahvaljujem.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ. Ne žele. Otvaram raspravu. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a kolegica Nadica Jelaš.
Poštovana potpredsjednice, zamjeniče ministra, pomoćniče ravnatelja carinske uprave, poštovane kolegice i kolege. Ovim zakonom predlaže se smanjenje postotka državnih poticajnih sredstava sa 15 na 10% slijedom čega bi se maksimalni iznos državnih poticajnih sredstava u jednoj kalendarskoj godini smanjio sa 750 na 500 kuna s tim da bi se smanjenje primjenjivalo na sve uplate nakon prvog siječnja 2013. godine. Osnovica za poticaj ostaje ista. Dakle 5000 kuna godišnje po jednom štediši. Dakle ovdje nije riječ niti o ukidanju poticaja niti o ukidanju modela stambene štednje kao što je maloprije rekao kolega Bačić. Riječ je o smanjenju poticaja. Podsjećam da je prvobitno kod uvođenja sustava stambene štednje državni poticaj iznosio čak 25% to je bilo nominalno 1250 kuna, da bi već 2005. godine, dakle samo nakon 6 godina što je uopće taj model uveden dakle 6 godina nakon efektivnog funkcioniranja tog sustava, visina državnog poticaja bila smanjena na 15% ili na nominalno 750 kuna koliko je i danas, dakle to smanjenje je učinila HDZ-ova vlada. Čak i same štedionice i nakon ovog smanjenja smatraju i kažu da će stambena štednja ostati konkurentan štedno-kreditni proizvod jer je ukupni prinos na stambenu štednju i dalje atraktivan budući da štediše uz državni poticaj dobivaju naravno i kamatu. Osim toga klijenti i dalje stječu pravo na povoljan stambeni kredit s fiksnom kamatnom stopom za cijelo vrijeme otplate, a to je ogromna prednost moramo to priznati u odnosu na stambene kredite po komercijalnim uvjetima. Ovdje treba naglasiti da su upravo državni poticaji ti koji omogućavaju stambenim štedionicama da varijabilnu kamatu na stambene kredite transformiraju u tu fiksnu kamatu. Zato korisnici kredita stambenih štedionica imaju iste rate eto već 11 godina dok su onima koji su prije početka ovog recesijskog razdoblja koje složit ćemo se već predugo traje, dizali tada vrlo povoljne kredite u švicarskim francima, dakle njihove su rate danas nažalost veće i do 60%. Hrvatski sustav državno poticane stambene štednje danas nakon 15 godina postojanja obuhvaća kao što je zamjenik rekao 5 stambenih štedionica od kojih 4 posluju u sklopu banke ili bankovnih grupacija, dakle Zagrebačke, Privredne, Raiffeisen banke i Hrvatske poštanske banke. Izuzetak je Wüstenrot stambena štedionica koja nema iza sebe banku. Jedna štedionica je u većinskom domaćem vlasništvu dakle štedionica Hrvatske poštanske banke i njezina imovina čini tek 4% ukupne imovine svih stambenih štedionica, dakle čak 96% ukupne imovine stambenih štedionica odnosi se na 4 štedionice koje su u većinskom vlasništvu stranih dioničara. Prema podacima koje možemo iščitati iz polugodišnjeg izvješća HNB-a ukupna imovina stambenih štedionica sredinom 2012.godine iznosila je 7,3 milijarde kuna. Interesantno je pri tom da s ovom imovinom stambene štedionice sudjeluju u ukupnoj imovini svih kreditnih institucija u Hrvatskoj s postotkom od svega 1,8%. Međutim ono što je još interesantnije u ukupnoj svoti odobrenih stambenih kredita, stambene štedionice učestvuju s trostruko višim postotkom tj. s 5,5%. Ima još toga interesantnog. Udio nenaplativih stambenih kredita kod banaka već je sada visokih 6%, riječ je oko 10 tisuća slučajeva dakle 10 tisuća hrvatskih građana. Kod stambenih štedionica udio nenaplativih kredita iznosi samo 0,88% dakle stopa rizičnosti neusporedivo je niža. stambenih štedionice su do danas plasirale oko 4 milijarde kuna stambenih kredita i to po prosječnoj kamatnoj stopi za koju sam naglasila već da je fiksna u cijelo vrijeme otplate od 5%. Doduše ima i manje dobrih podataka, a jedan od takvih je da je u sustav stambene štednje u Hrvatskoj uključeno tek negdje oko 500 tisuća građana ili 12% ukupnog broja stanovnika, a to je gotovo tri puta manje nego u sličnim sustavima srednjeeuropskih zemalja recimo uzet ću za primjer Austriju koja je kolijevka stambene štednje. Na 10 milijuna stanovnika ima 6 milijuna ugovora o stambenoj štednji, dakle 60% stanovništva štedi u stambenim štedionicama. U Češkoj stambenu štednju ima više od 50% populacije, u Slovačkoj između 25 i 30% itd. Očito je i moramo to konstatirati da u Hrvatskoj ovaj sustav nije ostvario pun obujam svoje moguće realizacije. Jednu od najčešćih pitanja koje se postavlja vezano za stambene štedionice je ono zašto su štedionice dozvoljavale nenamjensko korištenje sredstava. Već sam naglasila da od pet štedionica koje posluju u Hrvatskoj 4 iza sebe imaju banke ili šire bankarske sustave. Naglasila sam pri tome da jedino Wüstenrot štedionica nema iza sebe banku i ta stambena štedionica plasira u stambene kredite čak 90% prikupljenih sredstava štednih depozita. Kod Raiffeisen štedionice je taj postotak negdje oko 60%, a za prvu stambenu štedionicu Zagrebačke banke kao i za štedionicu Privredne banke taj je postotak uopće nije poznat i logično se nameće pitanje koliki dio prikupljene štednje ovih štedionica se plasira preko komercijalnih kredita, a ne u vidu stambenih kredita jer su zarade od komercijalnih kredita neusporedivo veće. Konačno i Zagrebačka i Privredna banka članice su talijanskih bankarskih grupacija kao što je poznato UniCredito Groupe i Sanpaulo, Intesa Sanpaulo, a u Italiji koliko znamo nije poznata stambena štednja kao takva. E sada, možda bi radi osiguranja namjenskog korištenja štednje trebalo zakonski odrediti donju granicu obaveznog plasiranja štednih depozita u stambene kredite. Možda bi državni poticaj trebalo isplaćivati upravo u trenutku plasiranja stambenog kredita i to kumulativno za sve godine štednje, a ne tijekom štednje. Tako bi država bila sigurna da potiče upravo stambenu izgradnju, a ne neke druge namjene. Kada se govori o ovom problemu potrebno je ukazati na još jednu hrvatsku specifičnost. Naime, hrvatski građani svoju su ušteđevinu najviše ulagali upravo u nekretnine i zato hrvatski građani imaju znatno više nekretnina u svom vlasništvu nego što je to europski prosjek. Za razliku od nas u Europskoj uniji su stanove kupovali i kuće gradili samo oni najbogatiji, a najveći broj građana živi u iznajmljenim stanovima. Naravno tamo je tržište najma daleko bolje regulirano. Dalje, u Hrvatskoj je velik broj stambenih jedinica trenutačno neiskorišten. Imamo prema nekim podacima oko 20000 neprodanih stanova, dakle trenutačno imamo zapravo višak stambenog prostora. Istovremeno nažalost imamo sve veći broj građana kojima je rješavanje stambenog pitanja nerješiv problem jer naprosto nemaju financijskih sredstava. Sve ovo što sam nabrojila nedvojbeno jesu argumenti za jedan veliki zaokret u nacionalnom stambenoj politici jer dosadašnja, ako ju je uopće bilo, ne akceptira ta faktička stanja te činjenice, ona je zapravo u potpunosti neprilagođena. Na Vladi je dakle da definira jednu cjelovitu stambenu politiku i zato joj treba dati vremena i zato joj treba dati prostora da sveobuhvatnom analizom utvrdi što je racionalno rješenje za hrvatske građane, pogotovo za one mlade ljude, za mlade parove kojima je rješavanje stambenog pitanja primarno egzistencijalno pitanje. Da li je to cjeloživotno zaduživanje radi rješavanja problema krova nad glavom uz vrlo rizične uvjete, da li je to unajmljivanje stana uz dakako uvažavanje socijalnih kriterija ili je to neko treće rješenje. U svakom slučaju, stambena politika mora snažno uvažavati socijalnu komponentu. Stambena štednja je dakle jedno vrlo osjetljivo pitanje i zato će kao što je i rekao zamjenik ministra u uvodnom izlaganju tijekom 2013. godine sustav poticane stambene štednje biti dublje analiziran zajedno s bankama, zajedno upravo sa stambenim štedionicama te će se donijeti i odluke o daljnjem budućem statusu poticane stambene štednje u Republici Hrvatskoj. Klub SDP-a će podržati zakonski prijedlog.
Hvala. Replika, Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa uvažena kolegice Jelaš, evo ja sam vas pozorno slušao, kažete nije ukidanje nego smanjenje poticaja. Mi već godinu dana gledamo, slušamo politiku koja promovira povećanje poreza i smanjenje poticaja. Rezultati su vidljivi, idemo ravno prema dnu i ovo je jedan dio tog puta. Pa onda govorite i objašnjavate ovaj potez na način da se nenamjenski troše sredstva i navodite pet štedionica, a onda objašnjavate kako postoji jedna koja to vrlo uspješno radi i 90% svojih stambenih kredita plasira u stanogradnju ili kupovanje stanova, a ne želite reći da samo i isključivo želite uštedjeti 35 ili 40 milijuna kuna i da ćete te novce uzeti od 500 000 građana koji štede kroz ove štedionice i da je to jedini smisao ovog zakona jer bi pristojnije onda bilo reći ako se nenamjenski troši ukidamo poticaje na stambenu štednju. To bi bilo onda pristojno, po meni. Ali činjenica nije takva i nenamjenski se ne troše novci. Ovo su novci na koje su hrvatski građani računali i nemaju svi plaću 10, 15 i 20 tisuća kuna da mogu izdvojiti mjesečno ili godišnje i po nekoliko tisuća kuna da steknu uvjete da kupe stan i o tome treba voditi računa. Prosječni hrvatski građanin štedi negdje između 3000 i 800 kuna godišnje i to su činjenice. A ova priča da mi to radimo zato što to je nešto nenamjensko pa se to neke banke itd. malo igraju s građanima to nije istina. Vi ste oštetili i pojedine čitave mlade obitelji koje su na ovaj način htjele doći do stambenog prostora, međutim vi im oduzimate i tu mogućnost jer im svake godine želite dati sve manje i manje, a te priče kažem nenamjensko itd., bilo bi pristojnije onda da kažete mi ćemo to ukinuti jer nije svrhovito.
Odgovor na repliku, Nadica Jelaš.
Hvala poštovana potpredsjednice. Dakle kolega Boriću, ova Vlada zaista želi biti racionalna Vlada i u ovoj situaciji maksimalno se štedi svugdje gdje se štediti može. Dakle ono što ova Vlada više ne želi, ne želi poticati nenamjensko trošenje sredstava stambene štednje u stambenim štedionicama. Dakle jedino Wustenrot stambena štedionica plasira 90% stambenih depozita. Kod drugih stambenih štedionica to nije slučaj, dakle plasira se neusporedivo manje, odnosno jedan ogroman dio ušteđenih sredstava hrvatskih građana plasira se u komercijalne svrhe i to nije dobro i to država ne može dalje poticati. Dakle za Privrednu banku, za Poštansku banku, za Zagrebačku banku se uopće ne zna koliko zapravo plasiraju. A sam podatak rekao ga je zamjenik ministra da depoziti u stambenim štedionicama iznose 6 milijardi kuna, a da se plasira samo 3 milijarde kuna, dakle polovica ide u stambenu štednju, a polovica ide u komercijalne svrhe. To je nešto što ne može teko opstati.
Branko Bačić, replika.
Poštovana gospođo potpredsjednice. Ja bih replicirao gospođi Jelaš koja je krivo interpretirala moju repliku. Dakle ja nisam rekao da će se ukinuti stambena štednja nego sam rekao da je ovo prvi korak koji demotivira građane da štede u najuspjelijem projektu izdavanja i plasiranja stambenih kredita, a da se u javnosti pa i od strane štedionica stambenih govori kako je ovo prvi korak koji ide ka ukidanju. Dakle to ja nisam rekao. Druga stvar, vi predbacujete HDZ-u što je 2005. smanjio subvenciju i s time se kao ne slažete, a onda predlažete zakon kojim to dodatno smanjujete. Jel vama to apsurd ili nije ili smo mi bili u pravu pa ste onda vi ili mi nismo bili u pravu, a sad ste vi u pravu. Dakle ne može biti i jedno i drugo točno kao što ste vi rekli. Druga stvar, u svojoj raspravi hvalite ove kredite da su najbolji, da su najuspjeliji, da je svega 0,9% nenaplaćenih kredita za razliku od 6% koliko je nemogućnost naplate kredita od strane banaka. Pa ako je to dobro i to hvalite u svojoj raspravi, čemu onda, kako možete podržati onda prijedlog zakona koji ide za time da se demotivira građane da takve kredite uzimaju. I još jedna stvar s kojom se s vama ne slažem. Ako je bilo nenamjenskog korištenja, a bilo je od strane štedionica. I sami ste rekli da su neke štedionice nenamjenski koristile sredstva, a da jedna od njih nije onda predložite zakon kojega ćemo podržati, u kojemu ćemo prisiliti, kontrolirati, nadzirati sve štedionice da se ne upuste u plasiranje sredstava nenamjenski. I to je bio prijedlog zakona, a ne kažem da se smanjuje subvencija koja će sigurno onda smanjiti broj plasiranih kredita, broj plasiranih stambenih kredita.
Odgovor na repliku Nadica Jelaš.
Kolega Bačiću, dakle ovaj zakon doista nije na tragu toga da se ide na ukidanje stambene štednje. Upravo je zamjenik ministra gospodin Lalovac a i ja sam u svojoj raspravi naglašavala sve prednosti iz stambene štednje i činjenicu da ona još ovog trenutka jest najatraktivniji vid stambene štednje. Dakle, mi jesmo promovirali stambenu štednju i ovoga trenutka je to potrebno. Međutim, ono što je kod vas dilema zašto mi sada smanjujemo državni poticaj. Pa vi ste ga smanjili sa početnih 25 na 15%, dakle za punih 10 postotnih poena i to u startu, u startu kad je stambena štednja bila uvođena. Dakle, vi ste tada tim svojim potezom zapravo učinili to da ste ju, da je ona postala manje atraktivna i da ona nije pustila dublje korijenje u hrvatsko građanstvo. Dakle, na tom početku niste smjeli to uraditi, a ovo što mi sad radimo to je jedan racionalni potez.
Branko Hrg, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Evo gospođo Jelaš, ja se moram složiti da ste vi dali jedan izvrstan presjek, jednu analizu stambene štednje i da u principu to što ste sve rekli s time bi se čovjek mogao složiti i očekivao bi u stvari da dobijemo konkretne prijedloge kako ćemo probati dostići ili ići negdje prema austrijskom modelu i onolikom broju stambenih štediša koliko ima Austrija, barem u postotku srazmjerno broju stanovnika. No, meni stvarno nije jasno kakve to veze ima sa ovim prijedlogom zakona jer mi ovdje želimo stvarno kazniti građane, prvenstveno mlade ljude zato što sustav ne funkcionira. Meni se kosa diže na glavi od riječi ovdje izgovorenih kad čujem ovdje da je državni novac nenamjenski trošen. Ja vas molim ljudi koja je to poruka? Gdje je nenamjenski trošen državni novac? Tko odgovara za to? Tko će snosit sankcije? Građani kojima sad pod tim nazivom nenamjenskog trošenja novca skidamo 5% na poticaj za stambenu štednju. Razumijete? Mislim ja to ne shvaćam stvarno, meni to nije jasno. Istovremeno smo rekli nismo uspjeli naplatiti porez na krzna, dijamante, nakit, pa smo ga ukinuli. Bit će građanima lakše. Hrvati će kupovati dijamante i nakit, a ovdje gdje trebamo mladim ljudima pružit neku nadu građevincima da možda sutra počnu nešto opet graditi jer je sve stalo tu ukidamo i dajemo takvu poruku. Ovo nije dobra poruka i ovo nije dobar prijedlog zakona. Mislim da bi o tome trebalo malo bolje razmotrit, razmislit i malo se stati na loptu a ne na ovaj način krenuti dalje.
Odgovor na repliku Nadica Jelaš.
Pravo je pitanje po meni zašto hrvatski građani više ne štede upravo u stambenim štedionicama obzirom na to da su u njima povoljni uvjeti za stambenu štednju. Dakle, činjenica je da hrvatski građani štede, puno štede. Ovoga trenutka u bankama se nalazi negdje oko 170 milijardi depozita odnosno štednje. Ono što treba reći je da je najveći dio te štednje euriziran. Dakle, hrvatski građani vjeruju više euru nego kuni i više vjeruju bankama nego što vjeruju stambenim štedionicama. I istina da se jedan veliki dio depozita u stambenim štedionicama nije koristio namjenski. I slažem se s vama da je to loše. Ja sam u svojoj raspravi čak i navela neke mogućnosti o kojima bi trebalo u toku ove godine razgovarati kad se bude razgovaralo o ovom pitanju, odnosno o budućnosti, daljnjoj budućnosti stambene štednje i sa bankama i sa štedionicama. Dakle, postoji mogućnost da se moguće i zakonski odredi ona donja granica koja bi se od depozita morala plasirati u stambene kredite. Hoće li to biti 60%, hoće li to biti 70%, a onaj manji dio da se onda plasira u vrijednosne papire. Ovo sada kako sada stvari stoje nije dobro, dakle pogotovo kod dviju najvećih banaka kod Zagrebačke i privredne banke. Wustenrot je premala štedionica da bi ona poboljšala ukupno situaciju činjenicom da ona plasira 90% depozita.
I Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo i ja sam primijetio kolegice Jelaš ovaj navod da nije, da nije riječ o ukidanju stambene štednje i kolege su to već na neki način obrazložile. Ali meni je drago da se mogu javiti i pozdraviti gimnazijalce naše iz gimnazije Fran Galović u Koprivnici koji bi zasigurno bili korisnici ove stambene štednje, ali će biti u otežanim prilikama zato jer se radi o smanjenju poticaja. I ja postavljam pitanje zašto se ide na smanjenje koji se je pokazao uspješnim, koji je pokazao određene rezultate. Nije mi jasno isto tako kada se govori, evo danas smo dvije sljedeće točke Zakon o dadiljama, o rodiljnim naknadama kad se svi zaklinjemo u populacijsku politiku. Zašto se ide na to da se oteža tim mladim ljudima rješavanje stambene problematike kad ste i sami rekli da je to nerješiv problem za mnoge ljude, nerješiv a uz ove teške socijalne prilike udar na standard građana. To je izuzetno važno i uistinu je šteta. A onda kažete da ćete napraviti zaokret u tom dijelu. E pa ja predlažem da učinite zaokret i da krenete pravim putem u rješavanju socijalnih pitanja i poboljšanju kvalitete življenja građana. Hvala lijepa.
Hvala. Ali u uvodu svoje replike ste zloupotrebili institut replike. Odgovor na repliku Nadica Jelaš.
Poštovani kolega MIlinkoviću vi ste kao pravi iskusni političar iskoristili repliku da biste pozdravili gimnazijalce Gimnazije Fran Galović. Evo ja ih isto od srca pozdravljam mada ih ne vidim i oni mene ne vide, ali ono što im mogu obećati ova Vlada će učiniti sve da im osigura bolje mogućnosti štednje i rješavanja stambenih pitanja u njihovoj budućnosti.
Prema tome djeco držite ih za riječ. U ime kluba HSU-a kolega Željko Šemper.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo ja se također pridružujem i pozdravljam svoje mlađe sugrađane iz Koprivnice. Pred nama je još jedna hitna intervencija kojom se ostvaruje proračunska ušteda ali je to istovremeno i nepopularna mjera kojom se pomalo ruši nešto što je vrlo dobro funkcioniralo punih 12 godina. Radi se o institutu stambene štednje sustava kroz koji je prošlo preko 600 tisuća građana, a trenutno je u sustavu prikupljeno preko 6 milijardi kuna depozita i do sada je financirano preko 4 milijarde stambenih potreba naših građana. Od početka rada stambenih štedionica na 5 tisuća kuna godišnje štednje državni poticaji su iznosili 25% da bi bivša vlada 2005.godine smanjila na 15%. Sada se ovim prijedlogom izmjena zakona predlaže dalje smanjenje državnih poticaja za trećinu sa 750 na 500 kuna što će proračunu donijeti uštedu od 50 do 60 milijuna kuna. Zadržani … korist za stambenu štednju i štedionice velika šteta posebno ako se to nastavi sa smanjenjem stopa poticaja. Svojom koncepcijom stambene štedionice razvijale su kulturu štednje koja je u Hrvatskoj još uvijek na niskoj razini u odnosu na druge države u regiji. Malim mjesečnim iznosima štednje u pet godina stvarao se kreditni potencijal za kreditiranje stambene izgradnje, manje adaptacije kuće ili stana. Dio štediša koji je zaključio ugovor za štednju a nakon pet godina nije stambenu potrebu za kreditom štedio je za školovanje djece, za putovanje, za zamjenu automobila. U odnosu na skupe bankovne kredite s tendencijom rasta kamatnih stopa ili divljanja tečaja poput švicarca stambene štedionice su osiguravale relativno niske i limitirane fiksne kamatne stope na stambene kredite u kunama isključivo namjensko trošenje sredstava iz stambenog kredita i kontrolu trošenja tih sredstava, prikupljanjem velikog broja malih štediša u redovitim uplatama na dulji rok, slobodno raspolaganje sredstvima štednje i državnih poticaja istekom roka štednje od pet godina. Osim značajne koristi za građane važno je da je i država imala višestruku veću korist od isplaćenih državnih poticajnih sredstava. Izravna korist za državu su bili prihodi PDV-a za kupljeni materijal, od poreza na porez nekretnina, poreza i doprinosa zaposlenih u stambenim štedionicama, a strogom kontrolom namjenskog trošenja kredita izravno se sprečavala i siva ekonomija. Višegodišnje analize pokazuju da se za jednu kunu državnih poticaja u proračun vraćalo 2,5 kune prihoda. Neizravna korist odnosila se i na zaštitu socijalnog standarda građana posebno umirovljenika i to oni koji su mogli nešto uštediti za starost eventualno kako liječenje ili pomoći djeci ili unucima. Isto tako fiksne kamatne stope u uvjetima nestabilnog financijskog tržišta bile su stabilizator u kontroli kretanja bankovnih kamatnih stopa. Ako se prikupljena štednja nije uspjela plasirati u stambene kredite zakonska je obveza štedionica bila na kupnju državnih obveznica. Stambena štednja ne zahtjeva vanjsko zaduživanje jer se sva sredstva za financiranje stambenih potreba prikupljaju iz štednje građana. U svojoj biti koncepcija stambene štednje i fiksnih nižih kamata nije da svaki štediša diže kredit, već da troje štedi pet godina, a tek 4.klijent diže kredit. Slično je bilo i nekad kada smo svi zaposleni izdvajali u stambeni fond poduzeća, a stanove su dobili oni s više godina staža. Mi mlađi nikad nismo došli na red. Šteta da u ovom prijedlogu zakona nismo dobili analizu Ministarstva financija koja bi nam pokazala koliko se ova štednja koristi za stambeno zbrinjavanje, a koliko su točne tvrdnje da je to unosan vid štednje za one koji ne namjeravaju dizati stambeni kredit. Činjenica je da ova štednja nije bila puno povoljnija od bankovnog oročavanja jer je u manjim bankama još 2009.i 2010.kamata na oročenu kunsku štednju bila i do 7%. Neopravdana je bojazan da će se mali štediše obogatiti na račun državnog proračuna. sigurno je da će ovakvi potezi smanjenja poticaja ugroziti daljnji rad stambenih štedionica. U Hrvatskoj postoji 5 stambenih štedionica, ali su samo 2 prave štedionice dok ostale funkcioniraju kao odjeli banaka, naravno stranih. Njima sigurno nije u interesu razvijati stambenu štednju jer im nije profitabilno davati kunske kredite sa fiksnom i nižom kamatnom stopom. Štedionice u Hrvatskoj nisu velika konkurencija bankama ali su im trn u oku jer pokazuju da se i s manjim kamatama može normalno poslovati. No ovakvi potezi smanjenja državnih poticaja će za posljedicu imati manji interes štediša, manji broj ugovora, manji volumen poslovanja i doći na granicu isplativosti za samostalno poslovanje stambenih štedionica. Iskustvo u nekim država regije pokazuje da stambene štedionice mogu biti bolji izbor u kreditiranju stambenih potreba od banaka pa tako u Slovačkoj 60% stambenih kredita dolazi iz štedionica. Obzirom da će se prema članku 2 ovog zakona već rezati poticaji za 2013. godinu postavlja se pitanje pravne sigurnosti i realizacije ugovora sklopljenih do kraja 2012. godine. Ugovori su sklopljeni po dosadašnjim pravilima a novi uvjeti visine poticaja trebali bi važiti za ugovore sklopljene nakon što ovaj zakon stupi na snagu. Ovakva primjena zakona kakva je predložena stvara pravnu nesigurnost građana jer realizacija prava i obveza iz ranije sklopljenih ugovora je sada vrlo upitna. Dok je na jednoj strani bankovna zadužnica jača od svih zakonskih ograničenja u visini ovrhe o čemu smo jučer govorili, ovdje država bez problema ranije mijenja ugovorenu stopu poticaja. Naravno da država ima pravo odlučiti koliko će i koliko davati poticaja makar će ovo a vjerojatno i buduća smanjenja stope poticaja imati za posljedicu zatvaranje stambenih štedionica. Slažem se s izvješćem Odbora za financije i državni proračun da je potrebna tematska rasprava o budućnosti stambenih štedionica i protiv sam destimulativnog smanjenja stopa poticaja posebno na ranije sklopljene ugovore što u konačnici vodi do propasti instituta stambene štednje. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega. Zoran Vinković ima repliku na vaše izlaganje.
Uvaženi kolega. Volio bih vidjeti, pozdravljam i ja vlade iz Koprivnice s obzirom da sam silom morao biti tamo iako je to jako lijep grad 84. na 85 tamo u ulici Mihovila Pavleka Miškine a ne vjerujete baš svemu što čujete ovdje. Ja bih volio znati kako će klub HSU-a glasati u petak kad se ovo bude donosilo, jer ovaj zakon je očigledno donijela i predložila Vlada RH, dakle Kukuriku koalicija kojoj pripada i HSU. To mene podsjeća i na Kaina to ovaj koji često priča protiv zakona, onda ih izglasa i digne ruku za. To me podsjeća da često imamo političare koji se često ne slažu s vlastitim mišljenjem ali to onda bude kasno kad dignu ruku. Međutim predlagač bi trebao znati da se na jednu kunu isplaćenih poticaja stambenim štedionicama dakle stambenim štedišama državi u proračun kroz PDV vezan za gradnju i prodaju stanova i doprinose građevinara vrati 2,5 kune. Dakle ovdje ne možemo govoriti o uštedi u državnom proračunu od 30, 40 ili 50, 60 milijuna kuna nego u gubitku upravo u državnom proračunu jer će državni proračun na jednu kunu ostati bez 2,5 kune. Kad smo već spomenuli evo Koprivnicu a ovi mladi koji trebaju znati da se iz državnog proračuna u Koprivnici i Varaždinu ne radi uštede u državnom proračunu plaćaju oni … [[Govornik se ne razumije.]] od gotovo 40 milijuna kuna, dakle i u Koprivnici i u Varaždinu kroz program javnog privatnog partnerstva a bilo bi zanimljivo vidjeti što su određeni političari iz SDP-a govorili prije dvije godine u jednom sličnom zakonu o stambenoj štednji gdje je jedan od njih koji nije sad više u Saboru kaže da Vlada, da je tadašnji zakon bio običan spin, da Vlada ne pomaže ni građevinarima ni građanima nego jedino onima kojima pomoć nije potrebna. Mažu vrat debeloj guski odnosno bankama.
Hoćete odgovoriti? Željko Šemper.
Poštovani kolega što se tiče glasovanja to će se već sutra vidjeti. Ja sam i u svojoj raspravi naglasio da se ne slažem sa takvom izmjenom posebno s toga što to ima pa mogao bih reći nešto malo retroaktivnog djelovanja s obzirom da ima tu potpisanih ugovora o stambenoj štednji od 2009., 2010., 2011., pa i prošle godine što znači da ti uvjeti koji su bili u tim ugovorima neće više biti poštovani. S druge strane država ima pravo s obzirom da daje poticaje da ih i mijenja i kad sam i gledao jedan ugovor malo detaljnije onda sam primijetio kako neke stvari što već svi znamo i ugovoru stoje pisane fontom 8, znači vrlo malim slovima u kojima se kaže da se stope poticaja mogu promijeniti i u tijeku ugovora. tako da ja smatram da to nije u redu da smo mogli to i drugačije riješiti, a slažem se sa odborom koji je to predložio da se to, ta problematika riješi u sljedećoj godini i moglo je to prije svega u jednoj raspravi da se vidi kakva je sudbina tih stambenih štedionica a ne da se ovako preko noći ukida, ustvari smanjuje stopa poticaja, tek nakon prave rasprave kakva je sudbina njihova da se onda odluči. Jer tiče se ipak štediša bez obzira na koji broj ugovora se odnosi da će neki biti oštećeni jer su ugovore radili pod sasvim drugim uvjetima nego će biti sada nakon primjene ovog zakona.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine Šemper vrlo ste lijepo govorili o problemu poticanja stambene štednje u Hrvatskoj i ovom zakonskom prijedlogu i vidljivo je da vam je tema bliska i da ste vrlo dobro razlučili dvije osnovne premise kroz svoj govor zbog čega se ovaj zakon donosi. Prva je ona u potrebi uštede određenih sredstava u državnom proračunu, radi se o nekih 40 milijuna kuna koji se žele uzeti od 500 tisuća hrvatskih građana koji štede a druga je ona da ovakav zakon ide na ruku bankarima koji ne mogu plasirati skupe stambene kredite sa kamatama i do 8 i više posto jer su im stambene štedionice kad se za to steknu uvjeti od štediša nelojalna konkurencija. Činjenica jest da ova Vlada upravo cijeli svoj mandat već proteklih godinu dana ide paralelno sa bankama, ne želi im se suprotstaviti u ničemu i ovo je još jedan zakonski prijedlog gdje im se ide na ruku jer mali čovjek naravno više nije bitan, bitno je to kako povećati zaradu tih banaka i kako uništiti i ono malo dobrog tržišta koje se počelo stvarati ne tako davno. I stalno govorimo o poticajima koji su bili 1250 kuna, ali sjetimo se i tog vremena i trke mnogih osiguravatelja ili štedionica za ljudima, povlačenja za rukav itd. da se uopće krene u štednju. To je bila motivacija da se ljudi priviknu i krenu u jedan takav vid. Moguće je danas raspravljati o ovoj temi na drugačiji način, međutim Vlada je ostala na liniji da želi biti u korist bankara ali ne na strani malog čovjeka i pogotovo mlade obitelji kojoj je ovo bio jedan od načina da na lakši način dođe do stambenog prostora i da plaća manje, a dobije isto ono što bi dobio od banke za puno više.
Odgovor na repliku, Željko Šemper.
Evo ja mogu reći da sam ja prije 6,7 godina bio korisnik stambene štednje i svaki štediša koji napravi ugovor možda i nema namjeru dizanja stambeno kredita ali misli si za 5 godina možda će biti kakva potreba. Tako sam i ja također imao priliku i u svojem ugovoru sam digao kredit za izradu kuće svoje kćeri što je bilo u ono vrijeme korisno jer je bilo vrlo povoljno i stope što se tiče fiksne kamate i svih ostalih godina otplate. Međutim, sada se prigovara onima koji su uzeli tu štednju nakon 5. godine. To je bila njihova štednja i ova štednja govori da tri štediše trebaju štedit da bi četvrti mogao dignuti kredit. Ta stambena štednja, to nisu neke silne milijarde, prema tome mi smo trebali nešto napraviti da populariziramo još više ovu stambenu štednju, da se držimo ugovora, a ne ovako rezati i to kažem što me najviše pogađa što već sklopljeni ugovori više neće biti pod onim uvjetima i realizirani. Hvala.
Nastavljamo raspravu. U ime kluba HDSSB-a kolega Igor Češek.
Potpredsjednice, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Kolega Šemper, ipak ste u ime kluba rekli da nećete glasovat za ovaj zakon pa vidjet ćemo to sutra. Ja mogu otvoreno u ime kluba HDSSB-a reći da iz kluba HDSSB-a zasigurno neće nitko glasovat za ovaj zakon. Dakle cijela priča u današnjoj raspravi se svodi o problemu nenamjenskog trošenja sredstava. Pa zašto umjesto promjene zakona zašto nismo stavili članak o zabrani nenamjenskog trošenja tih sredstava iz stambene štednje. Imamo prijedlog zakona o izmjeni zakona, članak se mijenja i to članak 21. stavak 2. gdje riječi 15% zamjenjujemo sa riječima 10%, dakle smanjujemo DPS. Bojim se da na tom nećemo ostati, 2014. će to vjerojatno biti 5%, 2015. nula, dakle ništa nema od te stambene štednje koja je vrlo važna mladim ljudima. Žao mi je što ovdje nisu učenici iz srednje škole, to su generacija rođena koncem '90.-tih godina, ja te generacije i generacije rođene '80.-tih godina volim nazvat kontejner kutija generacijama zato što će uskoro biti prisiljeni svoju hranu tražit u kontejnerima, a nažalost živjet u kutijama. I upravo i ovaj Prijedlog zakona o državnom poticanju stambene štednje čini sve da ti mladi naraštaji ipak žive u kutijama. Sustav stambene štednje utkan je u domaće zakonodavstvo prije 15-tak godina Zakonom o stambenim štedionicama kojim su regulirani odnosi između države, štedionica i samih građana štediša i korisnika kredita. Zakon je utvrdio temeljne postavke sustava kao što su postojanje državnih poticaja, namjensko korištenje sredstava, ograničenje investiranja štedionica, ali i ograničenje odnosa između kamatnih stopa na štednju i onih na kredite. Taj zakon je trebao osigurati povoljno financiranje stambenih kredita ali i kroz srednjoročne i dugoročne efekte ostvariti značajne prihode za proračun, otvoriti nova radna mjesta te posredno poticati svijest o štednji i potaknuti anti inflacijske efekte. Zašto se takav sustav stambene štednje pokazao uspješnim? Tri su glavna razloga. Prvi razlog je razlika u kamatama na štednju i kredit su male, kod banaka to nije slučaj. Drugi razlog je fiksna kamatna stopa, dakle jednostavno rečeno sa fiksnom kamatnom stopom znamo na čemu smo. I treći razlog, da upravo DPS su zapravo poluga cijelog sustava. U prvih 10 godina u sustav stambene štednje uključilo se oko 500 000 građana, plasirano je 4 milijarde kredita i otvoreno je 5 stambenih štedionica. Građani su dobili kreditni sustav u koji se mogu pouzdati, sustav koji ćemo osigurati uzimanje kredita po povoljnim uvjetima s fiksnom kamatom, sustav koji će im jednostavno rečeno efikasno pomoći da dođu do krova nad glavom. Izrađene studije pokazuju da se za svaku kunu isplaćenu u stambenim štedionicama na ime poticaja država uprihodi 2,6 kuna kroz direktne uplate, porezi na nekretnine, PDV, porezi koji plaćaju štedionice, ali i indirektno kroz gradnju stanova, otvaranje novih radnih mjesta. Svi govorimo kako je vrijeme krize, činjenica je, no međutim neke zemlje članice EU baš u to vrijeme krize povisile su poticaje na stambenu štednju na čak 30%. Mi eto u to vrijeme krize opet radimo suprotno. Postoje konkretni primjeri iz života građana kojima je sustav stambene štednje i namijenjen, dakle za kupovinu svoga krova nad glavom. Svi smo na žalost upoznati sa problematikom kredita vezanih uz švicarski franak. Dakle, ljudi koji su uzeli kredite vezane uz švicarski franak imali su ratu kredita prije par godina 1700 kuna, danas imaju 2700. Prije su imali 2 i pol tisuće kuna, danas 4 i pol. I takvo je stanje postalo neodrživo. Na žalost, bojim se da s ovim smanjenjem poticaja sa 15% na 10 da će doći do smanjenja onih koji žele štedjeti. Uvjeren sam da sa ovakvim nastupima javno pozivate mlade da napuste Hrvatsku i da svoj krov nad glavom potraže negdje dalje. Iz istog razloga HDSSB će biti oštro protiv ovakvog zakona.
Hvala. Dražen Đurović, replika.
Pa ja ne znam zastupniče Češek zašto se vi, kak' vama nije jasno zašto se to ukida. Pa rekao je premijer u Vladi, svi smo čuli, da on pozna neke ljude koji su tu štednju koristili stambenu, a nisu digli kredit. I ako je tome stvarno tako, eto moglo se jedan članak ili dva tog zakona modulirati i onemogućit da se štednja iz stambenih štedionica pretvori zaista u štednju i da se može realizirati samo kroz kredit. Dakle, to bi bilo jednostavno realizirat. Zamjenik ministra govori da se to ukida zbog toga, smanjuje zbog toga što treba uštediti 50 milijuna kuna. Ako je tome tako dolazi nam primjerice Prijedlog izmjene o onim porezu na zrakoplove gdje Vlada, gdje se u obrazloženju navodi da je financijski učinak te im je tog poreza bio svega 2 milijuna kuna. Primjerice da je to bio toliko minoran financijski učinak da nam se taj porez ne isplati, pa ukidamo porez recimo na zrakoplove. 2 milijuna kuna je za državni proračun toliko malo da nije vrijedno bilo spomena. Ili još jedan primjer. 50 milijuna, možda je to onih 50 milijuna kuna koje smo nedavno upucali u jednu privatnu banku državnog novca. Možda je upravo tih 50 milijuna kuna sada manjka pa ih treba namaknuti uzimanjem iz mjera za stambene štedionice. U svakom slučaju vi ste dobro mislim to fokusirali, da je zapravo ta mjera mislim meni djeluje potpuno kao pogodovanje, posredno pogodovanje zapravo bankama, interesu banaka, a sve drugo ako ćemo to razgolititi mogu biti samo na ovaj ili na onaj način složene razno razne formulacije iza kojih ćemo zapravo skrivati primarni interes. A primarni interes će ipak biti pogodovanje bankama.
Odgovor na repliku, Igor Češek.
Hvala kolega Đuroviću. Apsolutno se slažem s vama i jedna nit vodilja moje rasprave je bila, u stvari upravo oko toga pogodovanje bankama. Pogodovanje bankama na žalost stranim bankama, jer u Hrvatskoj imamo jednu hrvatsku banku koja eto ide u privatizaciju i tko zna u čijim će rukama završiti. Dakle, čitava Vlada pogoduje krupnom kapitalu i ovakvim zakonom upravo radi na tome da banke, te strane banke ostvaruju ekstra profit, ekstra dobit na grbači osiromašenih hrvatskih građana.
U ime kluba HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine zamjeniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ni klub Hrvatske demokratske zajednice neće podržati Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o stambenoj štednji i državnom poticaju stambene štednje. Kao što je već u prethodnoj raspravi i gospodin zamjenik a i kolege zastupnici su iznijeli, ovaj je zakon praktično nastao 1998. godine, a u svrhu poticanja stambene štednje i omogućavanja vrlo povoljnih stambenih kredita na hrvatskom tržištu. Taj zakon i taj model kojega je ovaj zakon osmislio kao što smo već i čuli nije novo. U pojedinim državama srednje Europe je ovaj model već ustanovljen prije više od 200 godina kada se krenulo u stambenu štednju i osnivanje stambenih štedionica. Njime je uveden model namjenske stambene štednje poticane državnim poticajima s pravom dobivanja povoljnog namjenskog kredita predviđenog za financiranje stambenog prostora. Model je kao što je već rečeno u prvom prijedlogu zakona podrazumijevao 25% iznosa na maksimalni iznos štednje od 5000 kuna. Dakle, to je negdje državni stambeni poticaj bio oko 1250 kuna koji je kako je malo prije rečeno 2005. godine smanjen na 750 kuna, odnosno na 15% ukupnog maksimalnog poticajnog iznosa po jednom štediši u visini od 5000 kuna. Slažem se da tada to nije trebalo napraviti iako je to bio vrlo u odnosu na predloženi prijedlog iznosa državnog poticaja dva i pol puta veći. I da ako se Vlada ne slaže s tim prijedlogom Hrvatske demokratske zajednice koji je smanjio poticaje stambenoj štednji onda je bilo načina da se taj poticaj vrati na prvotno predloženi poticaj od 1250 kuna. Ovaj zakon koji je donesen 1998. godine temelje se i na odredbama koji imaju za cilj stambenim štedišama dati punu sigurnost da će putem sustava moći ostvariti niz prednosti te da će sa stabilnosti sustava osigurati, da će se stabilnost štednje osigurati i u promjenjivim i zahtjevnim vremenima. Upravo su ova vremena danas promjenjiva i zahtjevna vremena kada je trebala Vlada održati postojeću državnu subvenciju a ne ga mijenjati jer to dodatno unosi nesigurnost kod građana koji štede u stambenim štedionicama. Kroz stambenu štedionicu plasirani su najpovoljniji krediti za stjecanje stambenog prostora u RH jer se kamatna stopa kreće od 3,5 -4%, ono što je važno krediti su kunski i što je vjerojatno presudno, za cijelo vrijeme otplate kredita stambene štedionice svojim ugovorima pružaju fiksnu kamatnu stopu. S te strane gledajući to je daleko najpovoljniji stambeni kredit u RH. Ono što je važno napomenuti da se ovdje ne radi samo o stambenom kreditu koji se plasira za kupnju stana, kroz ovaj model može se dobiti kredit za gradnju obiteljske kuće, za rekonstrukciju, dogradnju, izgradnju, adaptaciju, popravak, kupnju građevinske čestice, komunalno uređenje građevinske čestice, prema tome, nije samo svrha ovog modela stambenog kreditiranja u svrhu kupnje stana već uz niz drugih mogućnosti koji se vezuju uz rješavanje stambenog pitanja pojedinog građana. Dakle, rekao sam da postojeći model nudi najpovoljniji stambeni kredit, stječe se pravo na dodjelu državnih subvencija u iznosu 750 kuna. Stambena štednja nudi najpovoljniji omjer sigurnosti i dobiti a štedni su ulozi osigurani kod državne agencije osiguranih štednih uloga, sanaciju banaka, prema tome štednja je potpuno sigurna neovisno o njenoj veličini. Štednja je prilagođena mogućnostima štediše koji samostalno određuje iznos i dinamiku uplate. Mjesečna otplatna rata ostaje fiksa tijekom čitavog roka platiše što sam maloprije rekao, štediti se može koliko se hoće i koliko se dugo hoće a uplate mogu se odvijati mjesečno, kvartalno, polugodišnje, godišnje ili jednokratnom uplatom. Prema tome ovaj model stambene štednje pruža iznimne pogodnosti i mogućnosti svim štedišama. Ćuli smo koliko je već depozit … [[Govornik se ne razumije.]] stambene štedionice, no nije važno ne spomenuti da je ukupno kada je donesen ovaj zakon ukupno u RH kroz sve vidove stambenih kredita plasirano negdje oko 57 milijardi kuna a da su od toga stambene štedionice plasirale negdje oko 6% ili negdje oko 4 milijarde kuna stambenih kredita što nije za zanemarit dakle nije opravdan olaki pristup ovom modelu kad znamo da je kroz njega od kada je donesen 6% prodanih, izdanih, stambenih kredita u RH realizirano. Prema tome, treba imati itekako ozbiljan pristup i poštivati to da su stambene štedionice plasiraju negdje oko 4 milijarde kuna u stambene kredite. I ono što je možda i presudno to je da je sigurnost povratka kredita upravo u ovom odjelu najsigurnija u Hrvatskoj jer svega je 0,88% stambenih kredita nenaplativo dok je kod banaka to negdje na razini od 6%. I ono što je već nekoliko predgovornika reklo, o kakvoj se ovdje uštedi u državnom proračunu radi kada je prema studiju koje su radile poslovne banke čini mi se 2009. godine dokazano da se na jednu kunu koja se subvencionira iz državnog proračuna vrati u državni proračun negdje oko 2,6 kuna. Drugi argument kojega Vlada iznosi to je i zbog kojega je krenula u izmjenu ovog zakona jest da se u značajnoj mjeri nenamjenske koriste sredstva stambene štednje i da to rade pojedine stambene štedionice. Slažem se sa svima onima koji su rekli da je to se trebalo onda takva pojava riješiti na drugi način, jednostavno omogućiti da se kroz izmjene zakona da se ne dopusti nenamjensko korištenje stambene štednje iako ako se i ne namjenski troši svaka država će poticati stambenu štednju iz niza razloga. potiče stambenu štednju pa ako je dijelom nenamjenski korišten ovaj kredit država to ne bi trebala uzimati kao presudni razlog zbog čega ovaj državni poticaj na stambenu štednju. A što se tiče uštede u državnom proračunu. U RH u proračunu za 2013. godinu će se za subvencioniranje građanstva, kućanstva i poduzeća tvrtki u RH osigurati isplatiti oko 6 milijardi kuna. Od tih 6 milijardi kuna prema prihodu državnog proračuna negdje oko 200 milijuna kuna čine subvencije za stambenu štednju i ako se od toga smanji za trećinu, dakle u optimalnim u maksimalnim brojkama govorimo o 60 milijuna kuna, trećina od 200 i negdje 60 milijuna kuna što dakle čini 1% svih subvencija u RH bi Vlada na ovaj način uštedila ili 0,05% svih rashoda državnog proračuna. Pa onda postavljam pitanje je li doista mi želimo učiniti dvojbenim najatraktivniji model u RH kad je u pitanju stambeni krediti, izvještavanje stambenih pitanja mladih hrvatskih građana zbog uštede od 0,01% ili 50 ili 60 milijuna kuna u državnom proračunu. Ja mislim da isti će državni proračun bitno osjetiti ovakovo smanjenje rashoda na strani subvencije stambene štednje ali s druge strane će poslati jednu lošu poruku da država nema jedan sigurni stabilni sustav koji ide ka poticanju stambene štednje i da će to rezultirati lošim stambenim kreditima za sve hrvate koji nemaju riješeno stambeno pitanje. Čuli smo također od predlagatelja da će Vlada tijekom ove godine promišljati o daljnjem sustavnom rješavanju stambene gradnje u RH, stambene politike. Ja vas moram gospodine zamjeniče demantirati jer koliko imamo informacije od strane Ministarstva graditeljstva, Ministarstvo graditeljstva je što se tiče vlastitog promišljanja pa rekao bih i vladinog promišljanja o budućnosti stambene politike u Hrvatskoj se referiralo kroz dva projekta. Prvi projekt ukinuli su Zakon o subvencioniranju stambenih kredita i državnim jamstvima, a s druge strane su rekli kamo smjeraju sa donošenjem Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticajnoj stanogradnji gdje su uveli tzv. model POS plus. I zato gospodine zamjeniče vam je itekako su značajna sredstva osigurana u proračunu za 2013.godinu čini mi se sa iznosom od 240 milijuna kuna. Prema tome Vlada je kroz državni proračun i kroz ova dva zakona jasno pokazala smjer kojim će se rješavati stambena politika u RH. a ja vas uvjeravam da je i jedan i drugi model su u krivu. Što se tiče modela od kojega je ova Vlada odstupila, a to je model koji se provodio kroz Zakon o subvencioniranju i državnim jamstvima stambenih kredita smo u RH to vi dobro znate, vi ste bili tada član uprave jedne banke koja se aktivno uključila u taj model da smo po najpovoljnijim kamatnim stopama omogućili mladim hrvatskim građanima da riješe stambeno pitanje. I kroz 6 mjeseci koliko je u 2 godine trajao taj projekt dodijeljeno je 2 tisuće 250 stanova, dodijeljeno je stambenih kredita, ne stanova, nego stambenih kredita što je negdje oko gotovo 600 stanova mjesečno. Taj se model pokazao vrlo uspješnim jer su predviđena sredstava u državnom proračunu vrlo brzo kroz par mjeseci potrošena jer su mladi ljudi u tom modelu koji je bio vrlo jednostavan na modelu "One stop shop" u vlastitoj poslovnoj banci putem državnih subvencija vrlo rado se uključio u taj projekt. I sada smo taj projekt ukinuli koji je bio najuspješniji i vraćamo se na program POS modelirani izmijenjeni i modificirani model POS-a tzv. program POS plus koji bi trebao krenuti ove godine. Mi imamo iskustva u RH sa programom poticajne stanogradnje i za usporedbu taj projekt traje već 12 godina. U tom projektu je realizirano negdje oko 5 tisuća 500 kredita za stanove, garaže i parkirna mjesta itd. što znači da je u tom projektu godišnje negdje oko 500 stanova riješeno. E sada kada to usporedite sa onim modelom koji je bio na snazi koji nije skuplji od modela POS vi ćete vidjeti da su hrvatski građani itekako se prihvatili projekta koji im je kud i kamo bio povoljniji, brži i koji je lakše rješavao njihove stambene potrebe. Prema tome Vlada je jasno rekla kuda smjera sa stambenom politikom u ovoj godini jer je odustala od tog projekta. S druge strane najavljuje realizaciju projekta POS plus i s treće strane ono što nam posebno smeta to je odustajanje praktično ili smanjuje subvencije u ovom modelu koji je itekako bio dobro primljen od hrvatskih građana. Prema tome da zaključim, ako je Vlada i Ministarstvo financija imalo namjeru riješiti, doraditi pitanje Zakona o stambenoj štednji i državnom poticanju stambene štednje onda je mogla u tom razdoblju kojeg ste vi spomenuli sagledati sve aspekte nedovoljno dobro razrađenog modela, spriječiti nenamjensko korištenje takvih sredstava, ne s time kažnjavati građane koji zbog toga nisu krivu, trebalo je doista onemogućiti one koji su nenamjenski ta sredstva plasirali, ne kažnjavati građane smanjivanjem stambene štednje, naći načina kako tome doskočiti i bilo bi kud i kamo bolje da je s obzirom da su danas teže dolaze do stambenih kredita naći bolje višu subvenciju, veće poticaje da se ovaj projekt zadrži. Jer 2005.godine kada dolazi do opadanja interesa za plasiranje stambenih kredita putem stambenih štedionica su poslovne banke zbog stanja na tržištu preferirali vlastite kredite i zbog toga je manje kredita išlo putem stambenih štedionica [[Upadica: Privedite kraju.]] Danas je vrijeme drugačije i u odnosu na 2005.godinu i ta logika kojom se vlada vodila 2005.godine nije ista i nije argument ovoj Vladi da krene u izmjene ovog zakona. Da zaključim, dakle klub HDZ-a neće podržati ovaj zakon.
Replika, Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega osim ovog zadnjeg što ste rekli vi ste tijekom rasprave rekli da bez obzira na zlouporabe kojih ste i sami svjesni rekli ste da zbog toga nije trebalo doći do ovakvih izmjena zakona, a osim toga da i 60 milijuna koliko ste posebno istaknuli i nije nešto što bi državu posebno obogatilo odnosno taj iznos na koji bi trebala država računati. Dakle ovdje se ne radi samo o tome o kriznim vremenima gdje je svaka kuna pogotovo kada ide mimo zakona itekako važna, radi se o tome da se naučimo ponašanju u svakom dobu da trošenje nenamjenskih sredstava ili izigravanje zakona ili ponašanje protivno zakonu je nedopustivo, da je nedopustivo varati državu kao što je nedopustivo da vlast vara građane. To je pitanje čak iznad propisa, to je pitanje morala, nešto na što se moramo naučiti. Sve ove izmjene o kojima smo jutros govorili u prethodnom zakonu pa i u ovom koje se žele prikazat evo država nema novaca, vi znate bolje zašto ona nema novaca, nastoji se prikazati nije nego ajmo izguliti od naroda, od građana što više. Pitanje dakle ovdje je prvenstveno takve naravi da je nedopustivo da država i inače ponavljam, a posebno u ovom vremenu subvencionira takve kamate pa da se one troše bilo kako jer toga smo se nauživali. Sve subvencije koje su davane do sada bili su uzrokom korupcije, privilegija i zlouporaba i tome treba stati na kraj, a i ovaj je jedan zakon doprinos tome. Ja znam, bez obzira kakve su vaše i vjerujem u vaše dobre namjere, ali mnogi koji su se tako ponašali da će biti itekako glasni i suprotstaviti se donošenju takvih zakona.
Hvala. Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem. Dakle vi ste gospođo Antičević-Marinović potpuno krivo shvatili moju raspravu. Prva stvar, ja se zalažem i to sam rekao, da se spriječi nenamjensko korištenje ovih sredstava ali da zbog toga što to netko drugi radi ne kažnjavamo građane koji štede i kroz vid štednje žele riješiti svoje stambeno pitanje. Vlada je trebala svojim izmjenama zakona to spriječiti, a ne kažnjavati građane. To je isto kao kada bi Vlada donijela odluku da na hrvatskim autocestama zbog toga što netko vozi 150 km smanjila ograničenje na 80. Ista bi to bila stvar. Prema tome, ovdje je Vlada trebala donijeti prijedlog zakona kojim bi to spriječila s jedne strane, ne bi onda demotivirala građane da odustaju od ove štednje, dapače bilo bi bolje da je spriječila nezakonito i nenamjensko korištenje i povećala štednju jer je ovo u ovom trenutku teške gospodarske situacije u Republici Hrvatskoj građanima najbolji put da riješe svoje stambeno pitanje ili da poprave svoje stanove, da ih rekonstruiraju, opreme, na bilo koji način pomognu, olakšaju sebi život. Na ovaj način ova im Vlada šalje poruku ne, mi vam više nećemo pomagati, mi ćemo vam smanjiti doprinos na stambenu štednju i na taj način otežati vam život. O tome se radi.
Replika, Josip Borić.
Kolega Bačiću vi ste se s pravom upitali gdje je sve ovo vodi na ovakav način i s ovakvim prijedlogom zakona. Ja sam već danas rekao da politika povećanja poreza, jutros smo raspravljali jedno povećanje poreza, a sada raspravljamo jedno smanjenje poticaja, vodi ovu državu ravno na dno i toga ćemo postat vrlo brzo svjesni jer već imamo praksu nakon godinu dana. Smanjili smo i gotovo ukinuli dio poticaja u poljoprivredi i stočarstvu. Rezultat toga je nekoliko tisuća zatvorenih OPG-a i farmi. Ti ljudi su danas na birou za zapošljavanje, proizvodnje nema, šteta u proračunu puno veća nego iznos poticaja, a tržište hrane, mesa destabilizira. Imat ćemo istu situaciju ovdje i u primjeru štednje jer nije utjecaj ukidanja ili smanjenja poticaja jednoznačan i samo za ovu godinu. Ako imate poticaje koji traju 10 godina, 7 godina i u jednom trenutku ih ukinete, nestane i farma, nestane poljoprivredno gospodarstvo. Ovdje će netko odustati od štednje, šteta je višestruko veća i nemjerljiva. To je problem. I činjenica jest da će hrvatski građanin reagirati na ovaj zakon, sačekat će mogući ulazak u Europsku uniju ako se desi i vrlo će lako pronaći načine nakon što im isteknu uvjeti iz ugovora i 5 godina gdje će otići sa tom svojom štednjom. Pretpostavljam da će otići u banke koje se nalaze na području drugih država i tamo će potražiti svoju mogućnost da riješe za svoje mlade obitelji ili za svoju djecu svoje stambene i druge probleme. To će biti jedini rezultat ovakvog odnosa prema stambenoj štednji i smanjenju poticaja. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, ja sam maloprije rekao da je trećina sredstava koje država plasira stambenim štedišama iznosi negdje maksimalno 60 milijuna kuna. Kada bi Vlada ostala na ovome da smanji taj poticaj za 60 milijuna kuna onda bi jedino mogao prihvatiti kada bi Vlada tih 60 milijuna kuna uložila u onaj Zakon o subvencioniranju stabilnih kredita i državnim jamstvima jer bi sa tih 60 milijuna kuna u ovoj godini odmah omogućila kupnju 3000 stanova mladim hrvatskim obiteljima koji bi prema tom zakonu siguran sam ušli u taj model i na taj način riješili svoje stambeno pitanje. Ovako tih 60 milijuna kuna dižemo svima onima koji su planirali rješavati stambeno pitanje putem stambenih štedionica, a gdje će ta sredstva završiti i na koji način to samo Ministarstvo financija zna.
I repliku ima Željko Šemper.
Evo što se tiče ove teme, ja sam iz medija pročitao da će stambene štedionice ovu godinu trebati iskoristiti za konsolidaciju, odnosno kao rješenje u cilju pronalaska za nastavak poslovanja ili spajanja tih štedionica u jednu jaču. Mislim da je u ovom slučaju napravljen krivi korak, da je prvo trebalo održati u ovoj godini tematsku raspravu oko budućnosti stambenih štedionica, a nakon toga ako treba napraviti nove uvjete stambene štednje. Ovako će bit oštećeni kao što članak 2. prijedloga zakona kaže, bit će oštećeni oni koji su potpisali ugovore u prethodnim godinama, sve do 2012. godine jer oni su potpisali ugovore da će dobit poticaj 750 kuna. Za promjenu elemenata ugovora inače trebaju bit suglasne oba dvije strane što u ovom slučaju neće bit moguće, jer ovdje praktički država ukida jedan važan elemenat odnosno smanjuje. Umjesto članka 2. trebalo je stajati da odredbe ovog članka da se odnose na ugovore koji će biti sklopljeni nakon što ovaj zakon stupi u primjenu. I u tom slučaju svi oni koji su prethodnih godina potpisali i sklopili stambene ugovore ne bi bili oštećeni. Ovako se kod građana vidi da to nije pravna sigurnost i da to nije fer prema onima koji su do sada to sklopili pod drugim uvjetima.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Slažem se s vama kolega. Dakle, ako je Vlada i krenula u ovu izmjenu čime se ni ja ni vi ne slažemo, onda minimum što je trebala napraviti je postojećim štedišama s kojima je sklopljen od strane štedionica ugovor zadržati tu visinu stambene, poticaja za stambenu štednju. Ovako se uvodi pravna nesigurnost. Šalje se kriva poruka i onima koji bi možda ove godine se upustili u projekt stambene štednje. Jer koliko god se mi i ovdje u ovoj raspravi trudili obrazložiti kako ovo nije korak ka ukidanju stambenih štedionica u isto to vrijeme postojeći štediše u stambenim štedionicama su doživjeli da im je smanjena kamata na njihovu stambenu štednju na način što je smanjen državni poticaj za stambenu štednju. Prema tome, ja ne vjerujem da će nakon ovoga bilo tko krenut u taj projekt jer računa do godine možda neće ni biti ovog državnog poticaja i čemu onda štediti u toj stambenoj štedionici. A vi ste lijepo rekli u svojoj raspravi vi ste rekli tri do četiri štediše omogućavaju onom petom da dobije stambeni kredit. I cilj bi trebao biti državi da je što više građana štedi u stambenim štedionicama. Primjerice čuli smo da je negdje oko šest milijuna Austrijanaca štedi u stambenim štedionicama. Pa ne vjerujemo da svih šest milijuna Ausrijanaca dobiva stambene kredite. Njih kroz projekt stambene štednje država potiče da štede u stambenim štedionicama ne bi li svojim sugrađanima omogućili primjereno stambeno pitanje. I to je cijela priča.
Hvala. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavka drugog Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta u 13 sati i 41 minutu. Određujem stanku do 14 sati, odnosno do 15. Prvi na redu je klub Hrvatskih laburista i gospodin kolega Mladen Novak.
Nastavljamo. U ime Kluba hrvatskih laburista Mladen Novak. Izvolite kolega Novak.
Dobar dan! Hvala lijepa poštovani zamjeniče. Dobro znam, čuo sam da imate aferu u Šibeniku, dva izborna rezultata pa. … [[Upadica se ne čuje.]] Zakon o stambenoj štednji odmah na početku da kažem Hrvatski laburisti odnosno Klub hrvatskih laburista-stranke rada bit će protiv ovog zakona a čisto da podsjetim devedesetih smo imali ovaj dio koji se sad mijenja, 1250 kuna ili ako hoćete i u postupcima možemo, do sada je to bilo 750 kuna sad će po novom bit 500 kuna što definitivno nije stimulirajuće za građane, za one koji su se odlučili za štednju, stambenu štednju, tko se u pravilu odlučio za taj oblik stambene štednje…./Govornik se ne razumije zbog kratkih tehničkih poteškoća. srednji sloj ljudi oni nažalost siromašniji nemaju ni šta štediti, nisu u toj prilici. Oni koji su bogatiji pa ih je premijer Milanović naveo u jednom govoru kao da zloupotrebljavaju takvu mogućnost, koriste na ovaj ili onaj način, pa moje je mišljenje osobno ako imate neke spoznaje da netko krši zakon da natko radi neke malverzacije da izbjegne zakon da koristi rupe u zakonu, pa nije onda rješenje ukinuti zakon ali na žalost ovo ide stremi tome da ćemo danas sutra ukinut poticaje na stambenu štednju nego je cilj uvesti reda. Znači kolega Bačić je spomenuo ako se ne varam jedan primjer da bi ovo dovoljno dočarao ja mogu i drugi primjer. Ako znate nekoga da koristi porodiljnu naknadu a da ne ostvaruje pravo na nju, da zloupotrebljava poziciju, da li ćete ukinuti kompletne porodiljne naknade. Pa to nema veze ni sa pameću ali ni sa … [[upadica se ne razumije.]] Ovdje se koristi kroz medije upravo se navodi da je jedan od razloga zloupotrebljavanja … [[upadica se ne razumije.]] tako je, da točno. Pravi razlog budimo iskreni je to što ne kako je rekao zamjenik ministra da bi se stalo bankama na kraj odnosno neće banke zloupotrebljavati nas i uzimati novce od nas nego upravo suprotno, ovo je pogodovanje bankama. 5 stambenih štedionica ima. One koje nisu pod okriljem banaka one imaju daleko veći postotak stambene štednje prevedene u stambene kredite. Ali tu moram još jednu stvar napomenuti da se ovdje krivo apostrofira to je smisao isključivo za stjecanje stambenih nekretnina. To nije točno. I adaptiranje, renoviranje to je isto dio ovog zakona i to u osnovnom zakonu stoji. Razlika od 5 odnosno 90% koje ste i vi zamjeniče naveli u svom uvodnom izlaganju upravo nam daje zapravo kada držimo da ovo ne treba mijenjati nego treba uvesti reda ovdje. Ne treba zato mijenjati iznos poticaja. Na kraju krajeva čisto da vas podsjetim i vaše reakcije kada su sa 1250 kuna na 750 smanjene su bile isto ovakvi. Isto ovo što sada doživljavate od današnje oporbe. Prema tome ne može biti danas je za istu stvar argumenat ovaj a sutra onaj, kako nam kada odgovara. Još jedan dodatni argumenat koji je s ove govornice već nekoliko puta s ove govornice spomenut zbog čega treba ostati pri ovom rješenje, pa čak što više možda tražiti način da se i digne odnosno stvori kvalitetnije rješenje je ono s čim se mi jako često volimo uspoređivati što volimo uzimati sebi za primjer. To su zemlje uređene, to su zemlje u kojima ovako nešto ima svoju praksu, ima svoju povijest pa često navodimo Njemačku koja doduše ima bitno drugačiji model, ali možemo navesti poticaje recimo u Češkoj koja nažalost i sada već daleko ispred nas, gdje poticaji iznose 100 eura, u Mađarskoj 280 pa onda možemo pogledati koji postotak ljudi je uključeno u to i to je danas već nekoliko puta rečeno da u Austriji od 10 milijuna ljudi je 6 milijuna uključeno u ovaj dio u ovaj vid stambene štednje. Definitivno ovo će uništiti stambene štedionice koje se bave isključivo s tim, a pogoduje stambenim bankama odnosno bankama koje će izazvati ove redovite stambene kredite koji su daleko nepovoljniji. Jučer smo imali jednu raspravu oko cestovnim vozilima pa smo praktički dodatni porezni namet pravdali ekologijom. Danas je zamjenik ministra brigom da banke ne zarađuju na nama pravda opet ovo. Pa nešto tu ne valja, činjenica je da kako god okrenete sve se svodi da je ovo dodatni udar na građane, htjeli vi to priznati ili ne. Ja ne znam koliko ima smisla da ponavljam onu rečenicu od jučer ali stvarno mi ponekad dođe skoro pa žao ljudi koji moraju braniti i zastupati nešto u što ni sami ne vjeruju odnosno znaju da to što brane da to nije ni ispravno ni pošteno. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba HNS-a Srđan Gjurković. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub HNS-a podržat će ovaj Zakon o stambenoj štednji. Moramo reći da mi smo kao klub HNS-a svjesni uloge i značaja stambenih štedionica općenito a posebno u RH. Stambena štednja je zatvoreni krug kod kojeg su ulagači štediše Hrvatske države, a ni fizičke osobe, a korisnici stambenog kredita također hrvatski državljani koji sredstva koriste u RH. Stambene štedionice se ne zadužuju veće za kredite koriste isključivo novac štediša otprilike 1:5 je odnos znači 5 štednji da bi se 1 kredit plasirao. Kamate na štednju i kredite su fiksne cijelo vrijeme štednje, odnosno kredita i samim time je i rata kredita uvijek ista i to je ona sigurnost korisnika kredita, odnosno stimulacija za štednju. Kamate za razliku od onih u bankama ne mogu se samo tako mijenjat. Zakonom je definirao da je razlika između kamata na kredit i na štednju maksimalno 3%, znači kamata na štednju ako je 3 kredit može bit 6, ako je 2% na štednju 5 je na kredit. Otprilike se to u Republici Hrvatskoj kreće znači kamata na kredite od 3 do 5,5%. Stambeni krediti svi znamo ulažu se u kupovinu, adaptaciju, dogradnju stanova ili kuća čime se potiče gospodarstvo, a posebice mali obrtnici i firme, a za razliku od banaka koja sredstva isplaćuju na osnovu troškovnika stambene štedionice za isplatu sredstava koriste kredite isključivo na račune i predračune. Sustav stambenih štedionica kod kojeg štediše na svoju štednju dobivaju kamatu i DPS motivira štediše da uštede sredstva s kojima sutra lakše dolaze do svog cilja, a svojim sredstvima pomažu onima kojima treba kredit, dakle dok ga ne koriste dok uplaćuju tu štednju. Ono što je ključno isto tako i bitno kod stambene štednje da nema inozemnog zaduživanja, nema oscilacija u kamatama, nema eurolibora, štednja građana pomaže gospodarstvu, ljudi pomažu sami sebi da se sačuvaju radna mjesta. To kažem u uvodu ove rasprave u ime kluba HNS-a da jasno poručimo da znamo čemu služi stambena štednja, koja je to korist i da bilo koje rasprave koje su se odvijale i čule u ovom Hrvatskom saboru o ukidanju stambene štednje apsolutno su neprimjerene. Oni modeli o kojima je zamjenik ministra u uvodu govorio o izmjenama zakona koji bi trebali osigurat u biti jedan drukčiji model približavanja i pojednostavljenja procedura, a i mogućnosti građanima da otkupljuju stanove što nove, što one koji su u izgradnji, a naravno i one koji će biti u sustavu poticajne stanogradnje je nešto na čemu ova Vlada radi i što je njena obaveza da nam u što skorijem roku dostavi kako bi i onaj dio kredita koji ide kroz stambene štedionice bio plasiran gdje bi građani mogli osigurati taj svoj problem kako ga mi zovemo, osigurati krov nad glavom. Naravno stambene štedionice nisu samo za stanove, može i za adaptacije, za namještaj itd. Ono što smo i u uvodu čuli i šta nam je sasvim jasno, a to je da broj stambenih štediša od recimo uzmimo zadnje tri godine se kreće na nekih između 398 i 393 tisuće i 399 tisuća. Dakle, on je jedan kontinuirani broj koji je prepoznat od građana koji koriste stambenu štednju kao vid štednje i planiranja za korištenje kroz stambeni kredit. 3,4 milijarde stambenih kredita odobreno je kućanstvima od strane stambenih štedionica, … milijarde stambenih kredita od strane poslovnih banaka. I sam podatak da 3 milijarde od 6 koji su imale stambene štedionice u biti u obveznicama, odnosno dobar dio je povlačen na način da se nisu koristili stambeni krediti. Jasno je da Vlada kao izvršna vlast ima pravo, ima obavezu da analizira podatke, ima pravo da predlaže određene promjene. Međutim, ovih 10% umjesto 15 poticaja, odnosno 750 koji ide na 500 kuna u odnosu na 5000 kuna koja je potrebito da se uplaćuje godišnje po stambenoj štednji je brojka i dalje i tu se slažem i u ime kluba HNS-a sa predlagačem, sa onim da cilj i dalje će biti postignut po pitanju štednje u stambenim štedionicama. Zašto? Slušali smo u Austriji, Češkoj, Njemačkoj, tradicijama koje postoje a mi ih uvodimo i 399 tisuća stambenih štediša to uopće nije mala brojka, uopće nije mala brojka, dapače naravno bilo bi puno bolje da je to više ali to nije mala brojka. Dakle kad se daje primjer Češke onda moram reći da je u Češkoj 10% poticaja na štednju. Prema tome, po tom pitanju mi uopće nismo izvan okvira onoga koji se pokazuju kao primjeri. U Austriji i slovačkoj vam je 22 eura na 1000 eura koliko se treba štedit godišnje. Kamate na štednju za razliku u Hrvatskoj koje se kreću negdje od 1 do 3% stambene štednje dok bez poticaja u Austriji su vam 0,2%, to bi se reklo a vista. Prema tome, kad se uspoređujemo i dajemo primjere drugih zemalja koje imaju zaista tradiciju i kroz koje je stambena štednja i postigla određene efekte zbog čega ona i postoji, onda kad izvučemo ove brojke i uspoređujemo se onda možemo reći da apsolutno u ovom trenutku 10% nije malo, 10% je i dalje izuzetno profitabilno za štednju jer ako dobijete 10% od države pa dobijete 3% od stambene štedionice to je jedan izuzetan prihod koji vi danas ne možete ni na tržištu kapitala realizirat, posebno sa sigurnošću. A onda posebno imate mogućnost da uzmete stambeni kredit na 20 godina sa fiksnom kamatom koje se sad kreću negdje od 3 do 5%, to sad naravno zavisi od one kamate koja vam je tijekom štednje. To su apsolutno dobri uvjeti da stimulira građane da i dalje ostanu u stambenoj štednji, a očekujemo od Vlade prijedlog koji bi spriječio mogućnost da se situacija koju imamo, a to je da se štedi pa se ne koristi za ulaganje i poticanje gospodarstva i za ostvarivanje ciljeva zbog čega postoji stambene štednje izvlači novac pa se ponovo to vraća kroz stambenu štednju i očekujemo da će kroz ove zakone to izregulirati i dodatno i stimulirati da ljudi uđu u stambenu štednju i da ono što je ključno koriste dalje. Prema tome, u ime kluba Hrvatske narodne stranke podržavamo donošenje ovoga zakona i smatramo da to nije nikakvo ukidanje stambenih štednja, a da smo dapače i dalje u vrhu po pitanju poticanja stambene štednje.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prvi se javio Mladen Novak. Izvolite kolega.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega naveli ste koliko je kredita pretvoreno iz stambene štednje u stambene kredite, ali to nije ni uvjet. Nitko to ne navodi kao uvjet. Bitno je da se stambena štednja koristi u svrhu ulaganja u stambene uvjete, a nećete sad ići dizati kredit ako ste stambenom štednjom ostvarili ne znam 30000 kuna. Potrebno vam je toliko za neku adaptaciju kuće. Sad ćete vi ići dizat kredit samo zato da bi zadovoljili ne znam čije apetite ili želje. Ovo kad ste spominjali određene postotke koji su u drugim državama vjerojatno ste apostrofirali na onih mojih 100 eura u Češkoj. Pa ja vas moram podsjetit da je uvodno izlaganje imala kolegica iz SDP-a koja je točno navela te iste iznose koje sam i ja rekao, pa između ostaloga stambenu štednju u Češkoj ima više od 50% ukupnog stanovništva. U Slovačkoj i Mađarskoj oko 25 do 30% ukupnog stanovništva, to u odnosu na naših 10% je budimo iskreni stvarno puno, puno više. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku kolega Srđan Gjurković. Izvolite.
Poštovani kolega, da li je 15% ili 10%. Da li je bilo onih 1250 kuna što ste spominjali nije utjecao značajno u smislu korištenja stambene štednje za stambene kredite. Dakle, treba stvarati neke druge uvjete da bi građani osim stambene štednje ulagali u novu imovinu ili adaptaciju zgrada. Volimo se uspoređivat sa drugim zemljama i to je dobro, jer to je jedini način da znamo gdje smo, da vidimo tko je iza nas, tko je ispred nas, čemu težimo, šta je dobro posebno kod onih koji imaju iskustva. Međutim, hrvatski građani i ova Vlada imaju sasvim svoj pristup kao što ovaj Hrvatski sabor ima svoje odluke i način na koji će stimulirat i stambenu štednju i izgradnju stambenu i rješavanje nagomilanih problema u građevinarstvu i jako puno stanova koji su slobodni.
Hvala. I sljedeća replika Dinko Burić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega ono osnovno što je loše ovakvom odlukom Vlade jest da je to u stvari jedna destimulirajuća mjera ne samo za stambenu štednju. Ona je prije svega destimulirajuća mjera za mlade. Mi šaljemo lošu poruku, šaljemo lošu poruku mladima da i onima koji su, kad netko ima 40 godina pa nije loše da i on ide dakle ulagat sredstva u stambenu štednju stvarajući preduvjete svojoj djeci i njima pomažući. Prema tome, to nije ono što je rekao ministar Linić jednom prilikom. Kaže, stambena štednja je služila ljudima koji su malo likvidniji da malo više zarade na kamati. Ma dajte molim vas, a je ti zarada 750 kuna godišnje. Ali pomažemo djeci na taj način dok sami ne dođu u priliku da i oni postanu, a ti možeš normalno početi i ako imaš, stambeno si zbrinut. Ne vidim ništa loše u tome da ti se omogući da stambeno štediš. To trebamo poticat da bi naši mladi ostajali ovdje, a ne da se iseljavaju iz Hrvatske. A Vlada RH vi ste rekli 10% štedi ovdje. Čuli smo ima i onih koji gdje se štedi 50% i 60% građana. Dakle, osnovna poruka je neće državni proračun smanjit to što će sa 750 doći na 500 kuna poticaja. Ali još je lošija poruka što se najavljuje da neće više uopće biti poticaja na tu stambenu štednju.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Gjurković. Izvolite.
Ne znam oko tih najava šta vi pričate nisam čuo da će se najavljivat da će se ukidat. Dakle, osim poticanja stambene štednje što ću ponovit da 10% plus kamata koju dobivate od stambene štedionice izuzetno veliki prihod u ovome trenutku gledajući kao kamatni prihod i fiksna kamata koju možete dobiti na 20 godina je više nego kvalitetno za onoga koji želi preko stambene štedionice osigurati stan, adaptaciju itd. Ali samo želim jasno poručiti da to nije jedina mjera kad govorite o mladima koji ova Vlada ima a to su POS-ovi stanovi, to su mjere koje smo naslijedili, a i prošle godine produžili koje je kolega Bačić imao vezano za dio, sudjelovala je država u sufinanciranju kupnje stanova. Prema tome, kad govorimo o stambenim štedionicama i kreditiranju, onda govorimo o paketu mjera o kojima je zamjenik govorio, a profit koji se dobiva u stambenoj štedionici je puno veći nego igdje šta može dobiti štediša sa sigurnošću.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Zlatko Komadina, izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naime osobnog sam mišljenja da država može pomagati onoliko koliko je država jaka. Ja taj zakon shvaćam samo u tom smislu kako državni proračun pada i sve skupa pada, tada i ono što se alimentira iz državnog proračuna u djelu se vjerojatno mora smanjivati. Osobno nisam sretan da se uopće smanjuje ovaj dio, volio bih da je isti ili da je čak veći, međutim bilo bi vrijedno čuti one koji su to već smanjili prije nas, zato tu odričem pravo kolegama iz HDZ-a da kritički govore o ovom zakonu jer su oni smanjili s 25% na 15%, pa bi bilo vrijedno čuti, ne znam da li sam propustio nisam bio svo vrijeme u Sali, gospodina Šukera koji je tad bio čini mi se ministar financija da nam npr. obrazloži razloge što je njih vodilo tada da smanje sa 25 na 15. Ja se duboko nadam da ni onu Vladu a kamoli ovu vodilo to da pomažu poslovnim bankama jer protiv sam ukidanja stambene štednje i mislim da miješamo kruške i jabuke. Danas nije tema ukidanje stambene štednje kao takve. Obrazloženja koja smo čuli od nekih naših kolega, možemo se s njima slagati i ne moramo. Ja naime ne smatram da se zlorabila stambena štednja a uostalom što znači zlorabiti stambenu štednju. Pa vi ste svojih pet godina vezali svoj novac i za to ste dobili poticaj, znači uložili ste taj svoj novac, prema tome svrha svega toga je bila da stimulirate ljude da stvaraju zapravo kapital za realizaciju stambenog poduhvata ajmo to tako reći, a ovaj drugi model koji je posao model ili takav neki sličan treba dati mogućnost da imate što povoljnije kupiti, da imate i povoljniju cijenu stana, da ne kupujete kreditom nečiji profit i zaradu na stambenom tržištu što je do jučer bilo kad su stanovi i na njima se zarađivalo 50-60% na cijeni gradilo se za 800 eura po kvadratu ili 600-700 a prodavalo se za tisuću petsto. Ja to bar dobro znam dolje u Primorju i više i prema dvije tisuće eura zavisi od lokacije. Prema tome apsolutno treba sustavno raditi na tome i treba dodatno zakonima spriječiti eventualne zlouporabe kojih je možda bilo ali rekao bih prije od strane poslovnih banaka nego od pojedinaca jer neke poslovne banke su svoje vlastite štedionice zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] da bi građane usmjeravali prema svom redovnom plasmanu i natjerali ih na rizičnije dizanje kredita sa promjenjivim kamatnim stopama itd. Imate podatke ne znam tko ima, ali ja ih imam … [[Govornik se ne razumije.]] plasirala 90% kredita, najslabija je jedna od naših najvećih poslovnih banaka, kroz njezinu štedionicu, prema tome tu nešto je trulo i to se jasno može i vidjeti što je tu. Stvar je u tome da je važno da se stvorila ukupna stambena masa za štednju a koja je stvorena na ovaj način oko 6, 7 milijardi što je negdje oko 6% ukupnog plasmana kredita svih koji su plasirani. Znači kažem završno ovo smatram samo kao mjerom državnog proračuna i ljudi koji vode računa o tome, mogućnostima što se sve može iz njega alimentirati i financirati a ne smatra ma treba krenuti u raspravu o ukidanju državne poticajne stambene štednje. Ali volio bih da se kolega Šuker javi za repliku, pa eto da ga možda probudim da se probudi da se javi za repliku, da čujem zašto je on to tada ukinuo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvi se javio Mladen Novak, izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Komadina rekli ste na početku ajmo reći na neki način nemamo vas pravo pitati ja se s tim mogu složiti da oko nekih stvari bi bilo stvarno upitno koliko treba da raspravljaju, kolega s druge strane ako sam kolega Bačić je rekao o.k. mi smo napravili grešku sa 1250 sa 750 i smatra on osobno da je to bio loš potez, al ako ja vidim da netko nešto loše radi, šta ću mu dokazati istom mjerom, vratit ću tako isto lošom, a ovo je upravo isto tako loše. Po čemu je ovo različito od onoga? Samo što je ono ajmo reć u postotku manje ali je isto tako loše. Zlouporaba velite vi niste svjesni da ih ima i kako uopće može biti zlouporaba nekoga tko daje svoj novac i štedi svoj novac, al to je korišteno kao jedan od argumenata i ovo vi velite nije, ne priča se o ukidanju stambenih poticaja ali nažalost priča se. priča se i upravo ide sve u tom pravcu, cijela Europa kojoj mi težimo i onaj dio Europe u koji se želimo ugledat jer Europa i Grčka i Španjolska, jer oni imaju, potiču tu stambenu štednju, razvijaju kulturu stambene štednje, a mi šaljemo upravo suprotnu poruku. Prije mjesec, mjesec i po dana ovdje je bila rasprava. Tada sam rekao problem je u tome što šaljete i loše vibracije ljudima. S ove strane totalno idu poruku deprimirajuće, ali mislim da bi baš trebalo bit obrnuto. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, kolega Komadina izvolite.
Pa mislim kolega da sam jasno rekao da smatram da se ovo ne uvodi ne zato što je dobro smanjenje nego zato što proračun nema adekvatnih mogućnosti.
Sljedeća replika Dinko BUrić.
Hvala poštovani kolega. Vi ste bili iskreni i to tako ide, onda to treba i reć. Rekli ste istinu, svaka država pomaže onoliko koliko može ali onda je i trebalo reć da je to zbog toga što se nalazimo u tako lošem stanju. Država više jednostavno to ne može ponijet, a ne se pravdat, tražit obrazloženja koja vrijeđaju i one koji u najboljoj namjeri su i uplatiti tu stambenu štednju. Pa godišnji limit je 5 tisuća kuna jel tako? I sada ti na 5 tisuća kuna dobiješ 750 kuna poticaja, nekome se to možda čini ništa ali mnogima je to uistinu jako važan način kako da mu i ono malo novaca što imaju ne propadne. Ali onda treba reći to je zato što u državnom proračunu nema sredstava a ne govoriti kao što sam već bio govorio nabijati kompleks ljudima koji su se koristili stambenom štednjom da su eto oni htjeli malo više zaraditi na kamati kao što je to rekao ministar financija. Vuku se neprekidno od strane Vlade RH potezi koji šalju lošu poruku, rekao sam one su deprimirajuće, šire pesimizam i ono malo sredstava što imamo podijelimo ih pošteno i ravnopravno svima ali dajmo konačno više i nešto pozitivno tim građanima, a ne samo nametati nove poreze i namete, a tako gdje građani mogu imati koristi tamo im i to uzimamo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Pa kolega Komadina ja namjerno nisam raspravljao o ovome međutim kada ste me povukli za jezik reći ću vam. Izvući jednu stvar iz konteksta vremena i prostora kada se ona događala i uspoređivati s ovom danas naprosto ne možete ako metodološki ne svedete na istu razinu, vi to jako dobro znate. Dakle tada je bilo vrijeme povijesno niskih kamatnih stopa, bilo je ako ikad građevina rasla bujala u tom trenutku je bila, dakle privatnici su gradili stanove, bio je POS, banke su kreditirale dakle i naprosto je bujalo. I u tom trenutku previla je bila razlika kamatnih stopa i naprosto se u ministarstvu činilo da je nepotrebno plaćati toliku razliku jer ljudi bi i tako i tako štedili jer ako dobijete u poslovnoj banci 3, 3,5 a ovdje dobije 7 ili 8% logična stvar da ćete ići tamo. Dakle to je bilo jedno vrijeme. Danas je stanogradnja praktički stala, ne postoji, građevinska industrija je u kolapsu. Kada pogledate od ovih tvrtki koje su potpisale ovaj sporazum predstečajne nagodbe pa ćete vidjeti da je najviše tih tvrtki i logična je stvar ako već smanjujete ova sredstva da ste možda prihvatili onaj model koji je bio kolega Bačić dok je bio ministar i to je možda bio najuspješniji model za prodaju stanova. Banke su snosile određeni rizik, investitori koji su to gradili snosili određeni rizik, a država je davala poticaje da se ti stanovi kupe i da se ta sredstva samo preusmjere opet natrag u gospodarstvo, nije bitno na koji način. Dakle radi se o tome. Ali kažem kada iščupate stvar iz konteksta i kažete vi ste ovo smanjili ovdje, a ne staviti stvari točno kako je bilo onda ispada ovako kako ispada. Međutim mislim da u ovoj sabornici nikome nije u interesu da sada napada Vladu zbog toga samo što to smanjuje, nego naprosto ako se sjećam kada sam branio taj zakon u ovom Viskom domu sa ove strane su me upozoravali da će biti daleko veća šteta, da će … morati isplatiti milijardu i 500 milijuna osigurane štednje jer će sve stambene štedionice propasti. Međutim nisu stambene štedionice propale i ako se ne varam, a to kolega Lalovac može vidjeti, ja vas molim samo još dvije rečenice, vidjet ćete da uz to smanjenje stope dakle koliko država subvencionira stambeno poticajnu štednju bilo je još nekoliko odredbi koji su preusmjerili stambene štedionice da određeni dio sredstava moraju plasirati točno na određeni način.
Hvala kolega Šuker. Imamo odgovor na repliku. Izvolite kolega.
Pa dobro upravo sam i hvala gospodinu Šukeru potvrdio ono što sam ja rekao, okolnosti čine jeli postupanja. Tako vi niste imali tada potrebu jer kažete da je bilo jeftinih … povoljnih kredita kroz poslovne banke, a sada su mogućnosti druge pa ovaj isti koji je dao poticaj malo slabušniji da daje tolike poticaje, što bi rekli državni proračun. S druge strane ovo o čemu govorite i argumentirati vi i neke kolege uopće ne piše u obrazloženju zakona. Znači ne piše da će se ukinuti stambena štednja niti piše da se donosi jer je netko nazovimo nenamjenski trošio. To ne piše u obrazloženju zakona. A to što je tko rekao to je njegov problem. možda čovjek poznaje nekog takvog pa je pod utiskom, npr. mene koji sam koristio 1250 kuna stambene štednje i sva moja djeca. I digo sam taj novac normalno da sam digo. Ali isto tako nekom tri godine sam platio komunalni doprinos sa njime, drugim riječima nisam ga tad iskoristio nisam imao … prema tome razumijemo se valjda o čemu govorimo.
Hvala lijepa. I završno u ime kluba HDZ-a Branko Bačić, 5 minuta. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo samo ću vrlo kratko ponoviti da je klub HDZ-a protiv ovoga zakona zbog toga što destimulira građane i u jednom od najboljih i najatraktivnijih oblika stambene štednje u RH. to je loša poruka inače za štednju u RH, a svakako za ovaj model za koji smo svi rekli da je daleko najatraktivniji do sada predviđenih modela stambene štednje. Druga stvar bih također želio reći da ako je to 1/3 državnih poticaja i ako smo u proračunu planirali 200 milijuna kuna za državne poticaje za stambenu štednju znači 1/3 je negdje na razini 66 milijuna kuna. To je ono što sam rekao u svom uvodnom dijelu svega 1% državnih subvencija u ovoj godini kojima će biti subvencionirani građani, kućanstva ili tvrtke pa prema tome s time se nekakva bitna ušteda neće dogoditi. Zato me čudi gospodine Komadina što vi kažete da kada Vlada ocijeni da u proračunu nedostaje sredstava poseže i za ovime. Naime, ovaj zakon mi raspravljamo drugi dan u ovogodišnjem zasjedanju Sabora. Što želim reći? Tek 24 dana da je na sceni novi državni proračun. Prema tome kada je Vlada predlagala proračun valjda je znala i za ovaj zakon koji će sada donijeti i kojim će pokušati uštediti 60 milijuna kuna, dakle svega nakon 24 dana otkada je novi državni proračun sad smo se sjetili da nam nedostaje 60 milijuna kuna. Nije opravdanje i vi se sa mnom u tome morate složiti, dakle da smo ovo negdje u 12. mjesecu, 11. mjesecu konstatirali ali na početku kad još nije ni podijeljena subvencija mi već mislimo, Vlada misli da vam nedostaje 60 milijuna kuna, a kažem te 0,005% ukupnih sredstava državnog proračuna. Ali ako je Vlada odlučila s čime se mi ne slažemo onda predlažemo da usvojite amandman kluba HDZ-a koji smo bili uložili na državni proračun kada smo rekli da bi sa ovim sredstvima mogli riješiti sa 60 milijuna kuna kad bi se vratili na onaj zakon o subvencioniranju i državnim jaslama stambenih kredita onda bismo u ovom trenutku mogli 3000 mladih hrvatskih obitelji zbrinuti kroz taj zakon i na taj način ako smo već odustali od ovoga čemu se protivimo onda bar ta sredstva uputite tamo gdje će se najbolje iskoristiti po tom modelu za subvencioniranje stambenih kredita. Pa barem toliko napravimo ustupak mladim hrvatskim obiteljima koje su u tom zakonu itekako pronašli načina da riješe svoje stambeno pitanje. I na kraju, kao što trudnica ne može biti malo trudna nego ili je trudna ili nije tako se ni državna sredstva ne mogu malo nenamjenski koristiti, već se ili namjenski koriste ili se namjenski ne koriste. Time što smo smanjili subvenciju sa 750 na 500 nećemo zaustaviti nenamjensko korištenje stambene štednje. Prema tome ili je ukinite ili je ostavite na 750, ali smanjenje od 30% neće se smanjiti nenamjensko korištenje stambene štednje. Onaj koji nenamjenski koristi 750 kuna nenamjenski će koristiti i 500 kuna, dakle to vam nije argument. Argument je da Vlada nije prijateljski raspoložena prema ovom vidu kreditiranja stambene štednje u Republici Hrvatskoj i na ovaj način rješavanje stambenih pitanja hrvatskih građana. Hvala.
Hvala i vama. Imamo repliku koju je prijavio Dinko Burić. Izvolite kolega.
Hvala. Poštovani kolega, u pravu ste što se tiče trudnoće samo može se dogodit da netko i ne zna da je trudan pa ima ono… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da, curica brala jagode, nešto je ubode, mislila je da je trava jel, no dobro. Dakle, vaša rasprava je u potpunosti na mjestu. Ili će ako se želi spriječit nenamjensko trošenje onda treba spriječit da se nenamjenski troši i 1%, a ne 10%. Dakle nije to argument nego je ono što smo rekli, nema se sredstava pa se onda neće reći prava istina. Ali sad kad ovoj krasnoj mjeri dodamo i onu mjeru najave poreza na nekretnine, e sad zamislite kako će to u konačnici, ovo plus porez na nekretnine imat utjecaja na građevinski sektor i u konačnici na vrijednost nekretnina. Stvarno ćemo doći do toga da će nam i tržište nekretnina i same nekretnine vrijedit nulu. Ali nešto je još drugo zabrinjavajuće, najavljeno je dakle priča se i o ukidanju poticaja osim ove na stambenu štednju i na dobrovoljne mirovinske fondove, i tamo je 15%. Na dobrovoljne mirovinske fondove, je, zasad je ostalo, ali ozbiljno je ministar Mrsić najavljivao i tu mogućnost. E pa sad gledajte, mi smo u projekciji proračuna za 2015. imali predviđeno da će za poticaje za štednju u dobrovoljnim mirovinskim fondovima biti negdje 50 milijuna kuna, za stambenu štednju ste predvidjeli 200 milijuna kuna. Obmanuli ste hrvatsku javnost, zastupnike ovdje onda i kad ste predlagali proračun. To ste stavili kao brojke, a tih 250 milijuna kuna ćete izbrisat ili ćete ih drastično smanjit.
Hvala. Sljedeća replika, Zlatko Komadina. Izvolite kolega.
Pa čujte evo moram se javit s obzirom da sam upravo to izrekao kad sam prvi put diskutirao i moram reći da se čudim kolegi Bačiću kojeg inače vrlo uvažavam i dosta smo surađivali na ovom dodatnom obrazloženju jer upravo sam rekao da ako tko ima pravo diskutirati onda to ovi kolege u sredini bi mogli, oni nisu ništa krivi bili dosad. Ali mi nije jasno kako možete argumentirat da je ovo naše kako to vi rekoste šaljemo krivu poruku smanjenjem za 5%, a vi ste poslali divnu poruku smanjenjem za 10%. Mislim stvarno moram priznat da to ovako logiku jednu zdravu baš ne drži. I kolega Šuker vam je baš lijepo objasnio i taman bi o tom bio šutio ali onda mogu i drukčije sad reći, onda mogu reći da ste vi tada pogodovali poslovnim bankama, ako ću biti zločest. Ali neću bit zločest pa ću reći da nije trebalo kao što ste vi rekli.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I meni je žao gospodine Komadina što niste bili na početku rasprave kada je u ime kluba SDP-a gospođa Jelaš rekla da i na određen način kritizirala Vladu HDZ-a koja je stupila 2005. godine visinu subvencije za stambenu štednju. E pa sad mi nije jasno ako vi kritizirate to što smo mi napravili 2005. kako sad branite ovo što vi radite 2013. Vi niste tu do kraja vjerodostojni, o tome se radi. Ja govorim i to sam rekao u svom izlaganju da nisam ni ja sretan i zadovoljan što je to napravila Vlada 2005. godine, ali to ne znači da sad zbog toga moram branit ovaj zakon, o tome se radi. A što se tiče o tome da smo mi podilazili poslovnim bankama 2005. godine, vi vjerojatno znate da su sve te štedionice ionako u vlasništvu tih istih poslovnih banaka.
Hvala. I zadnja replika, Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Pa kolega Bačić upravo na tragu i ove sad replike kolege Komadine nije dobro da u jednoj državi svijet prestaje kad ode jedna vlast, počinje kad dođe druga vlast. Dakle, postoji model od Vlade koji je bio efikasan složio se netko s njim, a ja vas molim da vi iznesete brojčane podatke. I s tim modelom ste trebali nastaviti dok ne nađete bolji model. I ja nemam ništa protiv toga, to je vaša stvar vaše politike koliko ćete vi poticati stambenu štednju. Ali ako ste meni tada kao ministru govorili da će, da morati isplatiti milijardu i 500 milijuna što će sve stambene štedionice propasti, a sad vidi čuda sad će sjajno rasti i cvasti onda mi nije jasno. Dakle, to se može vidjeti ne iz izjava tadašnjih vaših ljudi koji su govorili o financijama, gospodarstvu. Ali ja ponavljam samo. Mi se nalazimo u trenutku kad nam je građevinska operativa kako niskogradnja, tako visokogradnja na koljenima. I umjesto da zajedno sa poslovnim bankama koje će se naći u silnim problemima, jer te građevinske tvrtke su komitenti poslovnih banaka. Mnogi veliki i skupi projekti u Zagrebu su započeti, a imaju problema sa dovršetkom. Umjesto da svi nađemo model da prodamo ovo što sad imamo i da Vlada koja je na kraju preuzela odgovornost ponudi nekakav svoj model koji će bit bolji od ovoga što je bilo prije. I nema uopće nikakvog problema. Ja ne vidim ovdje da mi sad pričamo žuč netko koristi protuzakonito, ovako, onako. Ako stambene štedionice koriste protuzakonito zna se tko njih kontrolira, tko im je nadležan, nek im uđe nutra, nek ih opali po repu i doviđenja. Na kraju krajeva većina tih stambenih štedionica je u principu naslonjena na jednu od velikih banaka i stvarno ne vidim čemu žuči ovdje. A na kraju krajeva tko će gdje štedit, tko će na koji način investirati to je jedan problem. Međutim, mislim da je najveći problem u ovom trenutku tržište nekretnina u Hrvatskoj 370 000 nezaposlenih, strah ljudi što će biti sutra i jedna kompletno negativna atmosfera koja se napravila oko tržišta nekretnina i koju će hrvatski građani, hrvatsko graditeljstvo, dakle hrvatsko gospodarstvo još dugo plaćati. Jer kad stvorite strah u određenoj gospodarskoj grani presijom se ništa ne postiže, a kamoli gospodarski rast.
Hvala kolega. Imamo odgovor na repliku. Kolega Bačić izvolite.
U pravu ste kolega Šuker. Dakle, 2005. godine kada se smanjila visina državnog poticaja na stambenu štednju treba reći jasno da je tada na tržištu nekretnina u Hrvatskoj bila poplava povoljnih stambenih kredita poslovnih banaka. I u tom trenutku to nije opravdanje. Ja danas ne želim to pravdati, ali u tom trenutku ovi krediti koji se dobivaju temeljem stambene štednje nisu bili toliko atraktivni, tim više što tada kad je bila poplava povoljnih kredita ovi krediti za koje treba štediti najmanje pet godina nisu bili toliko atraktivni. Doduše postoji jedna brža varijanta brže štednje kad možeš nakon dvije godine, ali su nepovoljniji malo dobiti taj stambeni kredit po ovom modelu. Prema tome, to tada nije bilo dobro napravljeno. Ali i ja se kolega Šuker čudim Vladi što nije nastavila sa modelom koji bi doista polučio, koji je u protekle dvije godine polučio izniman rezultat gdje je 2250 mladih hrvatskih obitelji sa 30 milijuna kuna riješilo svoje stambene zahtjeve, stambene potrebe i to po najpovoljnijem modelu i ja ne vidim zbog čega se s tim projektom sada ne nastavlja. On se zaustavlja, otvaraju se neki novi modeli koji su već do sada u proteklih 12 godina se pokazali neučinkovitim i neće ni prema ovom novom modelu koji je najavljen. Zato smo mi u ime kluba i bili dali amandman. Ja pozivam gospodina zamjenika evo da s tim projektom nastavi. Inače kad je taj model uveden prije dvije godine onda se optuživalo Vladu da podilazi bankama, jer da se neće spustiti cijena jednog metra četvornog u Republici Hrvatskoj po tom modelu. I na kraju epilog tog modela jest da je metar četvorni nosi prosječnu cijenu od 1360 eura što je preko 25% niže od prosječne cijene stana u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Ovime smo završili. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni zakona o stambenoj štednji i državnom poticanju stambene štednje, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 248. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, 35 glasova protiv, jednim suzdržanim donesen zakon o izmjeni zakona o stambeni štednji i državnom poticanju stambene štednje u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Nastavljamo sa 6. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o Državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 246. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvolite zamjeniče ministra.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče.
Zamjeniče ministra samo sekundu. Kolegice i kolege, ja bih vas molio za pažnju. Nešto smo danas malo više raspoloženi za priču, ali molio bih vas razglas je dosta slab i suzdržite se komentara iz klupa.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, vrlo kratko. Zbog, ovo je znači tehničko pitanje. Zbog razrješenja dužnosti prvog potpredsjednika Vlade i ministra gospodarstva koji je bio po položaju i predsjednik uprave Agencije predlaže se da predsjednik uprave Agencije bude ministar financija i da se broj članova smanji sa 3 na 2. Također, slijedom navedenog odluka uprave donosit će se većinom glasova. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a, Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Ma evo ja ću vrlo kratko. Predstavnik predlagatelja je obrazložio jedino bih možda skrenuo pažnju na nelogičnost. Dakle, dosadašnji predsjednik uprave Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka bio je potpredsjednik Vlade koji je ujedno bio i ministar gospodarstva. Nakon što su te dvije dužnosti razdvojene, niti je onaj koji je preuzeo dužnost prvog potpredsjednika Vlade, niti onaj koji je preuzeo dužnost ministra gospodarstva nisu imenovani na ovo mjesto već dolazi vidimo do određenog preslagivanja u kojem je sada to ministar financija, pa nam je to malo nelogično kontekst i logika iz koje je proizašla ovakva vrsta odluke. Malo smo zabrinuti. Mislim možda je mogao od početka biti ministar financija, pa ne bi morali mijenjat ovako ovaj zakon na ovaj način. No ukoliko je to vaša odluka mi nećemo imati ništa protiv samo nadamo se da nećemo, da se neće dogoditi da ćemo svakih par mjeseci morat iznova odlučivati i donositi izmjene ovih zakona. Hvala.
Hvala. Imamo prijavljene dvije replike. Nikola Vuljanić, izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja se ne čudim ovim pretumbacijama, zapravo savršeno su mi jasne i jasno mi je kako je do njih došlo i svima ovdje je jasno zapravo. Ono što se čudim jeste da ministarstvo nije predložio da se ovaj zakon malo drugačije zove i da se zove zakon o državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga i sanaciju banke. Ostala nam je jedna, kad i nju prema najavama prodaju moći će se zvati zakon o državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga. Ili možda Hrvatska narodna banka čuva devizne rezereve u visini od 16 milijardi eura koje su veće od duga centralne države da bi sanirala strane banke, banke u privatnom vlasništvu, banke koje se sredstava i novaca građana koji su stvorili tu deviznu rezrevu ama baš ništa ne tiču.
Odgovor na repliku, gospodine Đurović izvolite.
Ma vi gospodine Vuljaniću ne pratite dobro ta aktualna zbivanja oko banaka, ima tu još banaka malih koje bi se mogle sanirat, pa vi niste primijetili da je država nedavno samo na jedan posredan način sanirala jednu malu banku, čini mi se još jednu u međuvremenu, bit će još tih malih banaka gdje će se moć ukoliko bude političke volje utrošiti još novca poreznih obveznika tako da nemojte podcjenjivati olako taj pojam sanacije banaka. Ukoliko bude političke volje ja vjerujem da će se naći banaka u kojima će ova vlast moći utrošiti još malo novca poreznih obveznika.
Replika Mladen Novak, izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega rekli ste da vas sve to iznenađuje, mene ne iznenađuje jer institucije državne uprave ne rade, sustav OIB-a još nije profunkcionirao u punom smislu riječi inače bi u ovom zakonu vjerojatno bio OIB, slike osobe i takve stvari, ovo je malo ironije. Činjenica je mijenjat zakon zbog osobe a to stvarno nema veze s pameću odnosno ovo oslikava dobre odnose unutar koalicije pa smo sad mi crveni malo jači od vas narančastih, a dok ste vi narančasti bili jači od nas crvenih bio je kak Pipi, tak nekako.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, gospodin Dražen Đurović. Izvolite.
Kad spominjete OIB ja kao građanin ne mogu nikad oprostiti onima koji su ga upropastili JMBG i natjerali nas na taj OIB bez obzira što su možda oni koji se bave financijama smatrali da će to biti korisno ali meni je jako žao JMBG-a i neću ga nikada zaboraviti. Što se toga tiče, bez obzira što ga više po zakonu ne smijem javno iznositi. A inače zanimljiva je stvar da se kad je riječ o stabilnosti prije neki dan smo govorili o koncesiji na poljoprivredno zemljište, kako će ta koncesija trajati 50 godina. pa vidimo koliko traju svi zakoni, sve ono što mi, pa to ne potraje mjesec, dva, tri, pet, pola mandata, dio mandata, jedan mandat ako jedan ustav izdrži prije nego što dođu ustavne promjene, tako i to se nažalost i sa većinom zakona. Većina ih se donosi manje-više ne pripremljeno, na brzinu pa onda uslijed toga i slijedi i ovaj način raspravljanja gdje zapravo mi kao zastupnici smo samo prisiljeni odrađivat volju predlagatelja koji ovako brza donosi eto tako … [[Govornik se ne razumije.]] a mi tu služimo samo skoro kao neki paravan da bi oni odradili one stvari za svoje potrebe koje njima trebaju bez obzira što je manjkavost kvalitete te provedbe vidljiva i kod nas koji o tome raspravljamo i kod njih koji nam to predlažu. Hvala.
Zahvaljujem, u ime Klub HDZ-a Ivan Šuker. Izvolite Kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Ponukan i ovim replikama i odgovorima na replike mislim da neke stvari treba pojasniti. Uvijek je na čelu DAB-a prvenstveno potpredsjednik Vlade za gospodarstvo. To što u nekakvim taktičkim promjenama i u vrijeme HDZ-ove Vlade je u jednom trenutku potpredsjednik vlade za gospodarstvo postao je ministar gospodarstva pa je to bilo kasnije i koalicijskoj vladi, to je drugi par cipela. Međutim uvijek je na čelu uprave DAB-a bio potpredsjednik vlade za gospodarstvo. Ja nemam ništa protiv toga da kolega Linić bude predsjednik uprave ali je nelogično da nema u upravi DAB-a ministar gospodarstva iz razloga što još iz vremena prve, druge i treće bankarske krize u Republici Hrvatskoj, i portfelju DAB-a se nalaze mnoge dionice od hrvatskih poduzeća i nije logično da ministar gospodarstva ne bude u upravi DAB-a. To je nešto što je nešto neuobičajeno, nelogično. Također događale su se vrlo čudne sanacije ali je bilo vrlo interesantno kada se Poštanska banka našla u određenom momentu u problemima kada je trebalo povisiti kapital i adekvatnost kapitala pa kad je DAB izvršio jedno hibridno oročene na pet godina i s tim praktički dokapitalizirao Poštansku banku onda su nastali silni problemi zašto to radi jednoj državnoj banci, zašto to ne radi privrednim bankama itd. Mislim da je DAB u proteklom vremenu odigrao jednu vrlo pozitivnu ulogu, na kraju krajeva vidjeli ste što se dogodilo kad je bio problem sa Kredom bankom kako su … [[Govornik se ne razumije.]] i brzo reagirali. Nekad u kriznim situacijama je potrebno pravovremeno reagirati da se spriječi jednostavno juriš štediša na poslovne banke a kada se dogodi juriš štediša na poslovne banke onda nažalost jedini rezultat toga je bankarska i financijska kriza. Također slažem se ne znam tko je to govorio kolega Vuljanić ili kolega Đurović oko vrlo čudnih sanacija nekih manjih poslovnih banaka, nekakvim čudnim bajpasima ali vrlo bitno je pogledati kakve kreditne aranžmane su te banke imale onda će vam biti sve jasno. Ponavljam u ime kluba HDZ-a ne protivim se to je stvar Vlade, smatramo da ministar gospodarstva u svakom slučaju trebao biti upravi DAB-a iz jednostavnog razloga što se u portfelju DAB-a nalaze mnoge dionice i logična stvar da ministar gospodarstva zbog informiranja vlade i svega mora informiran o tome. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike, prvi je Nikola Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala. Iskreno govoreći kolega Šuker potpuno mi je svejedno koji ministar je u DAB-u. dal to bio ministar financija, ministar gospodarstva, ministar kulture ili ministar sporta sve dok DAB sanira novcima hrvatskih građana privatne banke, dok radi ono što radi čitava liberalna i neoliberalna Europa i čitav neoliberalni svijet. Dok to radi svejedno mi je koji ministar je unutra, mislim a je to loš posao.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, kolega Šuker. Izvolite.
Kolega Vuljaniću ja vam moram nažalost reći da očigledno niste dobro informirani, nemojte se uvrijediti jer banke uplaćuju 1% od svojih sredstava u DAB i na takav način se stvara rezerva s kojom se pomaže kada neka druga banka dođe u krizu. Dakle to je iz sredstava poslovne banke, a ne sredstava. Dakle ona sanacija prve i druge bankarske krize je išla na teret hrvatskih građana, zato jesam govorio o ovome portfelju. Međutim sada u ovom trenutku svaka poslovna banka mislim da je to j 1,5% ne znam kolega, jel tako kolega Lalovac, mislim da ne bi krivo rekao uplaćuje u DAB i tako se formiraju sredstva s kojima se ne daj Bože kao što se dogodilo sa Credo bankom reagira promptno, ljudima se isplati zajamčena štednja i na takav način naprosto spriječiti ono što se događalo u svim europskim zemljama. Jer vama kada krene stampedo na poslovnu banku tu poslovnu banku više nitko ne može spasiti, kada štediše povuču novce gotovo imate kaos. Prema tome pustite neoliberalizam ovo ili ono to nema, ovo je stvar svih nas. Bilo koja ne daj Bože da se bilo koja banka zatrese u Hrvatskoj, ne daj Bože da to itko doživi onda bi vidjeli. Ja sam to nažalost proživio i doživio kada je počela ekonomska kriza u jesen 2008.kada se dizalo osigurane devizne štednje i dobro znam što se taj petak popodne događalo u jednoj našoj poslovnoj banci. I da nismo digli osiguranu štednju da to nije građanima poslalo poruku da im je štednja osiguranja pitanje boga da li bi ta danas jedna od najjačih banaka danas više postojala, a što bi bilo uopće sa bankarskim sektorom u tom trenutku u RH jer se cijeli svijet tresao. Prema tome, nekada zbog ovog ili onog razloga ne treba vraga prizivati, on je tu uvijek tu negdje. I ne trebate ga uopće zvati, on će doći sam.
Hvala. I zadnja replika Dražen Đurović. Izvolite.
Nešto sam se … gospodinu Šukeru. Ta premija osiguranja koju plaćaju poslovne banke DAB-u ona je bila navodno 0,2 pa je spuštena na 0,1 pa na 0,08% pa ne znam da li vi znate ili netko ja ne znam kolika je sada ta premija osiguranja s obzirom da je to prihod državnog proračuna. neki smatraju da je time u ovim godinama i u ovoj godini državni proračun prilično oštećen jel istodobno kako je padala premija poslovnih banaka DAB-u istodobno su porasli visine osigurane po depozitu sa 100 na 400. Dal netko zna koliki je taj iznos i da li bi se tu zapravo smisleno ići na povećanje tog postotka osiguranja kao državnog prihoda? Puno je lakše tako malo uprihodovati u državni proračun nego po niz ovih mjera kojima se zadnjih dana susrećemo i muka nam je od toga što se zapravo izravno uzima od hrvatskih građana. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku Ivan Šuker. Izvolite.
Kolega Đurović to nije prihod državnog proračuna. svaki put uz proračun imate financijski plan državne agencije i da pogledamo malo nažalost uz proračun dolazi puno dokumenata koji se ne gledaju po pogledajte malo te dokumente pa bi vidjeli da je to prihod DAB-a, to je prihod DAB-a. i taj prihod se točno može koristiti određenim pravilima iz razloga da sredstva koja uplaćuju poslovne banke da praktički zajamče štednju hrvatskih građana se ne mogu koristiti na bilo koji način. I nije prihod državnog proračuna nego prihod DAB-a.
Zahvaljujem. Hvala lijepa kolega Šuker. Ovime smo završili raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni zakona o državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje PZE br.246. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 88 za, 6 glasova protiv i 24 glasa suzdržana donesen zakon o izmjeni zakona o državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Nastavljamo sa: 8. Prijedlog zakona o dadiljama, prvo čitanje, PZE br. 214. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i sport, Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvolite ministrice.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je Zakon o dadiljama, naime jedan potpuno novi zakon u hrvatskom zakonodavstvu. Dakle ovo je po prvi puta da je takav jedan zakon uopće u Hrvatskoj napisan. Kada smo gledali malo neke druge zemlje različito je to uređeno, … zemalja u kojima u principu ne postoji nikakvo zakonodavstvo gdje vam npr. mlade cure koje dođu učiti strani jezik ustvari obavljaju poslove dadilje. Tako da kada budete imali neke pritužbe i primjedbe na ovaj zakon morate voditi računa da je u mnogim drugim zemljama to puno labavije i uopće gotovo da i nije niti regulirano zakonom. Zašto smo odlučili napisat zakon, pa zbog 132 žene koje su prošle edukaciju zahvaljujući sredstvima iz IPA projekata, dakle 132 žene koje su završile edukaciju, dobile su na neki način određene certifikate i dozvolu da se mogu baviti poslovima dadilje, međutim nisu taj posao do sada mogli obavljati zbog toga što uopće nije bilo nikakve pravne osnove da se taj posao može u Hrvatskoj raditi. U Hrvatskoj u ovom trenutku postoje dosta velike liste čekanja, negdje oko 5000 djece koja nisu mogla naći svoje mjesto u ustanovama za predškolski odgoj i u principu negdje oko 70% djece predškolske dobi u Hrvatskoj nije obuhvaćeno vrtićima iz raznoraznih razloga, najčešće to nije zbog nečije volje nego zbog toga što jedinice lokalne samouprave nemaju dostatna sredstva niti za izgradnju, a kamoli za održavanje jednog dosta skupog mehanizma kao što je vrtić. Postoje neke općine koje ne mogu, npr. ima jedna općina koja ima 130 i nešto djece koja bi trebala biti smještena u vrtićima, nažalost oni nemaju niti 2 milijuna kuna da naprave prvu početnu studiju, a kamoli da uđu u gradnju vrtića i održavanje svega. To naravno ne znači da dadilje zamjenjuju na bilo koji način vrtiće. Naime ovo je, to bih molila da vodite računa, ovo je jedna izvaninstitucionalna skrb, dakle ovo nema veze sa vrtićima niti ulazi u sferu predškolskog odgoja. Ovo je naprosto jedan servis, pomoćno jedno sredstvo koje može pomoći roditeljima da lakše zbrinjavaju djecu. Na kraju krajeva, to je nešto što punih možda 50, 60 godina živi u Hrvatskoj,no nažalost predstavlja ipak jedan neorganizirani rad, odnosno rad na crno i u zadnje vrijeme se pojavio problem inspekcija koje su evo sve ove godine negdje bile po strani i nisu ulazile u obitelji koje su se bavile uslugom čuvanja djece pa kako ne bismo više imali jedan prostor koji je u sferi jednog crnog i nedozvoljenog rada dobro je da ipak propišemo neke minimalne standarde za bavljenje tim poslom. Nadam se da će i ove 132 žene koje su prošle edukaciju i koje su do sada na neki način vršile pritisak na Ministarstvo da ovo regulira i da im otvori prostor da i one mogu to raditi, da će na taj način ući na tržište rada. Dakle ovo je nešto što otvara prostor i zapošljavanju jednog broja žena koje se u ovom trenutku imaju sve kvalifikacije da se time bave, ali otvore naravno i prostor onima koje bi se sutra uz potrebnu edukaciju željele baviti poslom dadilje. Mi smo u zakonu pokušali otvoriti što je moguće više načina kako se može postati dadilja. Ako smo u nekim svojim namjerama u želji da otvorimo što je moguće veći prostor za to možda negdje i otvorili prostor za određene zlouporabe. Ako to proizađe iz ove rasprave mi ćemo do drugog čitanja to razmotriti i naravno taj dio u zakonu mijenjati jer nam je svima u interesu da ustvari u ovoj saborskoj raspravi koja je već evo cijela dva dana i traje po odborima dobijemo puno kvalitetniji i bolji zakon od ovoga kojeg smo u ovom trenutku stavili pred vas. S druge strane, mnogi od nas traže da stavimo u zakon obvezu jedinica lokalne samouprave da sufinanciraju dadilje. Mi smatramo da to treba ostat ipak kao otvorena mogućnost. Mnoge jedinice lokalne samouprave su već sada budući da smo im u 10. mjesecu poslali jedan dopis u kojem smo ih obavijestili da će zakon biti sljedeće godine na snazi da mogu osigurati početna sredstva. Neki su već i osigurali određena sredstva kako bi vidjeli koliki broj žena će se u njihovim sredinama javiti za posao dadilje kako bi im na taj način pomogli da budu što konkurentniji na tržištu i da roditelji onda što manje moraju plaćati. Ja se nadam da će možda i neki drugi zakoni koji će uslijediti još malo pomoći da ovaj sustav dadilje bude konkurentniji na tržištu, a to je zakon koji bi trebao vrlo brzo pred vas stići iz Ministarstva rada i mirovinskog sustava koji bi trebao urediti privremene i povremene poslove, koji bi omogućili dadiljama dakle da ovo privremeno i povremeno čuvanje djece mogu regulirati na puno jeftiniji i za roditelje kvalitetniji način. Dakle u svim našim raspravama budući da je ovo bio zakon koji se ipak radio sa suradnicima iz nekoliko resora jer obuhvaća i dijelove obrta, dakle i poduzetništva i sustava obrazovanja i predškolske djelatnosti, dakle nekoliko ministarstava. Ono što je možda najbolji model za obavljanje posla dadilje je obrt. Možda i tu postoji neki prostor da se možda neki nameti i u obrtničkoj komori još malo smanje, ali to je nešto što ćemo probat u razgovoru s njima vidjeti kako bi doista ono što dadilja mora uplaćivati i ako je ovo sada svedeno na doista minimum minimuma bilo u nekakvim financijskim okvirima koji ju mogu učiniti konkurentnom na tržištu. Nadam se dakle da će ovaj zakon o dadiljama evo u svojoj praksi se pokazati kao dobar početak da takav jedan posao stavimo u zakonske okvire, da omogućimo ljudima nekakva pravila igre svim onima koji se žele baviti poslom dadilje i s druge strane da omogućimo roditeljima još jedan servis, jedan pomoćni mehanizam. S druge strane možda će to pomoći nekim jedinicama lokalne samouprave koje nemaju dovoljno novca za vrtić, da barem premoste sa ovim sufinanciranjem dadilja, zbrinjavanje djece u ovoj predškolskoj dobi što još jedanputa naglašavam naravno ne zamjenjuje vrtiće i jaslice. Ovo je samo jedan pomoćni mehanizam, jedan servis koji treba biti dakle prvenstveno na usluzi roditeljima za zbrinjavanje njihove djece onda kada idu raditi. Nadam se da će ovaj sistem dadilja biti i puno fleksibilniji možda od predškolskog sustava ukoliko rodieljima treba i u nekim večernjim satima čuvanje djece, utoliko će nam dobro doći ovaj zakon o privremenim i povremenim poslovima koji će malo fleksibilizirati ovaj možda za sada kruti sustav koji imamo. Evo možda o detaljima ne bih dalje. Bit će dakle propisana i određena edukacija koja će, koja u ovom trenutku nije ujednačena. Dakle, svako pučko učilište imalo i svoju satnicu i neke svoje sadržaje s kojima su educirali određeni broj žena. Mi ćemo sada pokušati sa agencijom napraviti jedinstvene dakle kriterije za edukaciju i pokušati smanjiti ovu satnicu jer posao dadilje ipak ne treba ovako jako opteretiti sa edukacijom. Mislimo da se to možda može i u nekom manjem broju sati za edukaciju. S druge strane kontrolni mehanizmi o kojima je bilo isto tako riječi na odborima gdje su mnogi zastupnici mislili da ih treba možda i pooštriti vodite samo računa da je riječ o ugovornom odnosu između roditelja i dadilje koja čuva dijete, tako je to bilo i do sada kada je roditelj odlučivao dakle u svom aranžmanu tko će se brinuti za njegovo dijete. Pa evo vodite računa o tome da ovaj zakon ne bi smio staviti prevelike prepreke. On mora staviti minimalne standarde, mora imati neke kontrolne mehanizme, ali da se ne dogodi da previše opteretimo čitav sustav i da onda napravimo sami neke blokade i da to ne bude onda nešto što bi bilo dostupno roditeljima, a na kraju krajeva i ženama koje će se baviti poslovima dadilja. Evo toliko za uvid. Mi ćemo slušati vaše argumente u raspravi i još jedanputa vam samo želim reći da smo spremni sve ono što vi u svojoj raspravi doista argumentirate kao nešto što nije dobro rješenje u ovom zakonu mijenjati do drugog čitanja. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama potpredsjednice Vlade i ministrice socijalne politike i mladih. Naime, propustio sam i ovom prilikom pozdravljam i vaše suradnice. Imamo i jednu repliku na vaše uvodno izlaganje. Kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade. Pa ja ne znam nije nekakva moglo bi se reći kritička replika, čak štoviše mislim da je ovo dobra stvar i da je dobro ovakav zakon napraviti. Ali iniciralo me da se javim ona vaša jedna rečenica gdje ste izrazili jednu zabrinutost možda u svom dijelu da bi trebalo možda sa Obrtničkom komorom razgovarati o tome da se malo olakša. Pa upravo je tu jedini problem čini mi se ovog zakona da se ne dogodi da jedna dobra ideja, da jedan dobar način brige o djeci predškolske dobi i naravno starije dobi i zapošljavanje, samozapošljavanje naiđe stvarno na neke birokratske prepreke koje nikako nisu potrebne i nužne, tako da mislim da stvarno treba tu vodit brigu o tome da se tu olakša, olabavi malo i da potaknemo taj proces u ostvarivanju ovog projekta. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ukoliko ne otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista Nansi Tireli. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo, ovaj prijedlog zakona koji imamo ispred sebe zasigurno ne polazi od nulte točke bez obzira što je ministrica rekla da je jedan novi zakon što i jeste. On ulazi u vrlo uhodan sistem na našim prostorima koji je na žalost nastao iz gorućih potreba upravo zbog ovih oko 5000 djece koji su da tako kažemo na čekanju za svoje mjesto u predškolskim ustanovama. Ono što možda nije dobro i o čemu bismo morali trebali razmisliti do drugog čitanja jeste to da donosimo Zakon o zanimanju, a da ne donosimo Zakon o djelatnosti, da dadilje nemamo klasificirano u nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti kao ni u nacionalnoj klasifikaciji zanimanja. Nacionalne klasifikacije do 2013. godine nisu usklađene sa regulativom EU, pa je evo već na samom nazivu zakona prostora za razmišljanje. Do 2007. godine do donošenja novog Zakona o predškolskom obrazovanju i naobrazbi imali smo na neki način sustav dadilja, odnosno obavljanje djelatnosti dadilje kao takav barem donekle riješen. Čuvalo se djecu samostalnim osobnim radom ili se obavljalo kao sporedno zanimanje. I od onda, od te 2007. godine tražimo novi model. Za ovaj prijedlog zakona zasigurno možemo odmah na početku reći dvije stvari. Prva je to da je pohvalno što pokušavamo taj nered na tržištu riješiti donošenjem zakona. I drugi da je dobro da je ovo prvo čitanje ovog prijedloga zakona jer i u radu svih ovih odbora u ova dva dana uočeno je da ima dosta nepravilnosti koje će ukoliko ih se implementira na ovakav način u praksi izazvati strašno, strašno velikih problema. Kako se navodi evo u ocjeni stanja i kako je i ministrica sama navela iako nismo imali zakonsku regulativu poduzimali smo određene mjere u svrhu osposobljavanja osoba za profesionalno obavljanje poslova dadilje. Tako je na primjer 2010. godine u Rijeci proveden projekt osposobljavanja dadilja koji je verificiran od strane Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i piše u uvodu ovog prijedloga da je kroz taj projekt osposobljeno 16 dadilja. Međutim, nije. Nije iz razloga zato što su se ta bespovratna sredstva u sklopu četvrte komponente IPA programa razvoja ljudskih potencijala potrošila. Nositelji tog projekta u Rijeci predavanja nisu odradila do kraja u fondu sati koliko je trebalo biti odrađeno. Polaznice tog tečaja nisu mogle dobiti verifikaciju da su uistinu dadilje i sada su evo primorane da same plate 6 tisuća kuna kako bi u biti tu edukaciju priveli kraju. U Ivanić gradu npr. bio je problem upisa osposobljenosti u radnu knjižicu polaznika. Osposobljeno je kako piše u prijedlogu 136 osoba od ministrice sada slušamo sada 132 osobe i potrošeno je dakle sada u ovim četvrtoj komponenti IPARD predpristupnih fondova preko milijun kuna dakle za osposobljavanje tih 132 ili 136 žena. To je negdje oko 8 tisuća kuna po osobi. Dakle evo iz ovoga iznesenog možemo zaključiti da bez obzira što smo se trudili osposobit to nismo napravili kvalitetno. Da li zbog toga što nismo znali kakav zakon želimo ili da li zbog toga što smo sa korištenjem predpristupnih fondova rješavali probleme nezaposlenih teže zaposlenih, nezaposlenih žena ili tome slično mislim da ćemo dobiti na to odgovor. Dakle rekli smo da se radi o novom obliku skrbi o djeci izvan institucionalnom obliku a utvrđivanje ispunjavanja onih osobnih i stručnih uvjeta za obavljanje djelatnosti odnosno poslova dadilje u nadležnosti je obiteljskih centara u županijama. Nažalost nedostaje nam dva obiteljska centra pa se nadam da ćemo do drugog čitanja imati riješeno u ovom prijedlogu zakona ukoliko se oni do primjene novog zakona i ne osnuju kao takvi koji će obavljat to što bi oni trebali raditi. Obiteljski centri vode i poseban registar dadilja i poseban imenik dadilja te su koordinator između osoba koje obavljaju djelatnost dadilja i roditelja i osiguravaju i usavršavaju dadilje kroz osiguravanje stručnih edukacija. Međutim ti obiteljski centri nisu obvezni vršiti stručni nadzor jer u članku 39. stavak 1. stoji da pored inspektora ministarstva socijalne politike i drugih ovlaštenih službenika stručni nadzor mogu ali ne moraju provoditi obiteljski centri što nije dobro bez obzira što mi smo detektirali da dadilje postoje, bez obzira što želimo da te dadilje posluju na naj mogući, jednostavniji način na našim da tako kažem tržištu pružanja evo svojih usluga. Ne smijemo mislim ni u jednom trenutku zanemarit činjenicu da se radi o brizi o djeci i da smo se i kao Ministarstvo socijalne politike i mladih već odavno degradirali a i svi mi ovdje dat ćemo o djeci vodit u kontinuitetu dobru brigu i da nećemo ništa prepustiti slučaju. Tako da bi se možda i o tome moglo malo više. Jedno je čuvanje djece u roditeljskom domu gdje dadilja i obitelj sklapaju taj ugovor i čuva se to u tom domu roditelja gdje se čuvaju djeca a drugo je ipak ako se te dadilje registriraju za obavljanje nekakvih svojih djelatnosti. Ako uzmemo u obzir npr. da dadilja može čuvati 6 djece od kojih su recimo svi zdravi i stariji od jedne godine onda po ovom prijedlogu zakona kažemo da dadilja može obavljati djelatnost kao obrtnica, kao trgovačko društvo ili kao zadruge. Vrlo je opasno da dozvolimo da se ta djelatnost obavlja kao trgovačko društvo iz jednostavnog razloga što je lako moguće da će postojeća poduzeća napraviti do registraciju za obavljanje djelatnosti u tom trenutku zaposlit ovlaštenu osobu da vrši poslove dadilje. Zaposlit još nekoliko dadilja, iznajmit određeni poslovni prostor koji će zadovoljavat minimalnim higijensko tehničkim uvjetima i da će onda u tom jednom prostoru recimo bit, ne znam dvije dadilje sa dvanaestero djece, tri dadilje sa 18 djece ili četiri dadilje sa 24 djece što u praktički dovodi do toga da imamo jedan vrtić ili jednu predškolsku ustanovu. Međutim dadilje po ovom zakonu u tom slučaju kao trgovačka društva uistinu ne moraju imati kapaticiranost tih svojih prostora na onakav način na kako su to dužni vrtići. I mislim da tu trebamo biti itekako vrlo vrlo oprezni. Kada pričamo o registraciji dadilje kao obrtnika svi ćemo se složit da bi voljeli da imaju čim manje papirologije da to čim jednostavnije riješe, da imaju čim manje davanja jer je uopće pitanje, kolika je i koja isplativost broja djece u odnosu na obveze koje ta dadilja mora ispoštovati. S obzirom da nemamo pravilnik uz ovaj zakon da se pravilnici donose naknadno, ne znamo koji su to uvjeti, ne možemo napraviti kvalitetnu kalkulaciju troškova te dadilje na jednoj projekciji recimo od 6 zdrave djece pa onda ne možemo sa sigurnošću o tome razgovarat nego poznavajući prilike na hrvatskom tržištu zasigurno možemo okvirno izračunat koliko je pojedina obitelj, koliko su roditelji spremni ili koliko to uopće mogu platit za čuvanje svoga djeteta. Ako tim dadiljama kao obrtnicama napravimo povoljnije uvjete onda stavljamo u nepovoljnije uvijete i u diskriminirajući položaj sve ostale obrtnike koji posluju na našem tržištu. Prvi osnovni problem koji se ovdje javlja jeste da za registraciju svoje djelatnosti dadilja između ostalog svega onoga što joj treba mora priložiti i rješenje o korištenju odnosno posjedovanju poslovnog prostora. Znamo nažalost iz prakse da vrlo mali broj žena jesu vlasnice poslovnih prostora ili obiteljskih kuća ili stanova, da su to u većini slučajeva muškarci i sad se tu otvara jedno pitanje da li će žena koja je dadilja morat sa tim svojim mužem napravit ugovor o korištenju tog svog stambenog prostora. Naime Zakon o prostornom uređenju i gradnji decidirano kaže da se mora napraviti prenamjena stambenog u poslovni prostor. Lanjske ili preklanjske godine imali smo barem na obali puno problema vezano sa iznajmljivačima, dakle sve žene koje su bile vlasnice nositelja obrta odnosno iznajmljivači turističkih smještajnih kapaciteta, a muževi vlasnici nekretnina morali su se napraviti drugi nositelji obrta. Dakle to je jedan gorući problem o kome svakako treba razmišljati kada govorimo da bismo htjeli pojednostaviti situaciju i dobro ju je pojednostaviti međutim ne na štetu drugih obrtnika jer svi se za isto bore na ovom slobodnom hrvatskom tržištu. Drugi problem koji se javlja sa obrtništvom u odnosu na druge obrtnike, a kada govorimo o dadiljama onda je to sljedeće, ako dadilja obavlja djelatnost u svom stanu u svojoj kući po kojoj će cijeni plaćati el.struju, vodu, komunalije? Svi obrtnici koji to obavljaju u drugim djelatnostima plaćaju veću cijenu. Zašto to onda ne bi plaćala i dadilja? Jer cijelo vrijeme pričamo da nam dadilje trebaju ali isto tako pričamo o tome da nam trebaju i sve one ostale djelatnosti pa smo evo tako negdje prije nove godine pričali recimo koliko su nam važni krznari ili zlatari. Pa zašto bi onda dadilja bila u povlaštenom položaju. I smatram da o tome opasno treba voditi računa kada se bude došlo do drugog čitanja zakona jer bi u protivnom puno postojećih obrtnika moglo imati zamjerke i to s razlogom. Što se tiče subvencioniranja, prijedlog zakona kaže da su jedinice lokalne i regionalne samouprave dužne subvencionirati obavljanje djelatnosti dadilje u onom trenutku u koliko nemaju na svom području organiziranu skrb o djeci predškolskog uzrasta. Svjedoci smo da nam se u praksi dešavaju čudne situacije. Imamo jedinicu lokalne samouprave koja nema vlastiti vrtić ali zato usluge čuvanja djece omogućava u susjednoj lokalnoj jedinici u kojoj njezina djeca nemaju pravo prvenstva prilikom upisa. Da li to znači ako ostaje neupisano pet ili desetero djece da ta jedinica lokalne samouprave nema organiziranu skrb o djeci ili jednostavno je došlo u situaciju da ima viška djece. Dakle kada pišemo i kada iščitavamo ovaj zakon svaka riječ nosi svoju težinu i svaka ta riječ ukoliko se implementira u praksu može donijeti velike nedoumice, a onda i puno pitanja. Što se tiče prelaznih i završnih odredba u članku 44.stavka 3.piše da "osobe koje su prije stupanja na snagu ovoga zakona obavljale djelatnosti poslove dadilje u okviru registrirane djelatnosti na drugi način dužne su uskladiti obavljanje djelatnosti s odredbama ovog zakona najkasnije do 31.12.2013.godine". Ja se pitam koje djelatnosti odnosno koje registrirane djelatnosti su mogle do sada obavljati u sklopu obavljanja djelatnosti dadilje? Rekli se da toga nije bilo, dakle mislim da možda se i na to obrati pažnja jer onda ispadamo neozbiljni u onome što govorimo i kontradiktorni onome što piše u prijedlogu zakona. Kako se će obavljati nadzor dadilje koja djelatnost obavlja u roditeljskom domu? Koliko bilo koji inspektor koliko bilo koji nadzor ima pravo ulaziti u roditeljski dom da bi obavljao nekakav nadzor kvalitete dadilje. Ja se slažem da je to poslovni odnos između roditelja i dadilje, međutim ukoliko stvarno želimo to staviti na jedan nivo i ukoliko želimo da više nemamo te sive ekonomije koju imamo evo ovo nam je još jedno od pitanja koja nam se otvara. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije prijavljene replike, prvi se javio potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo uvažena zastupnica je zapravo nekoliko spomenula momenata koje bih i ja savjetovao predlagačima da ih izmijene. Na prvom mjestu je sasvim sigurno pitanje trgovačkih društava. Trgovačka društva u toj djelatnosti čini mi se da bi bila veliki, veliki promašaj jer bi se sasvim sigurno u našoj praksi izrodila u nelojalnu konkurenciju vrtićima, a to bez ikakvih kriterija jer bi na kraju ispalo da će netko nazovi obiteljsko čuvanje biti bez standarda, bez atmosfere i na kraju bez svega onoga što vrtići u ovom času zahtijevaju, a to je visokoobrazovane tete, psiholog, medicinska sestra, kuhinja itd. zapravo bi se svelo na nekakav abortivni oblik vrtića, posebno naglašavajući pri tom da krajem ove godine stupa na snagu novi pedagoški standard koji još veće zahtjeve postavlja pred vrtiće, a ovdje bi imali situaciju da možda u 2, 3 sobe imamo nekoliko dadilja koje će imati grupe i voditi o njima skrb sigurno na nižoj razini nego što bi to vrtići trebali imati. Drugi aspekt koji je bio spomenut, a koji mi se čini posebno važan je ono da ako ima dijete sa teškoćama u razvoju onda da se smanji za samo jedno grupa ta. To mislim da je potpuno nerealno jer takva djeca zahtijevaju posebnu konstantnu skrb, pozornost itd. i nije realno da će dadilja moći uz takvo dijete posebice ako je ozbiljnije oštećenje moći skrbiti još o 4 druge djece. Čini mi se da je tu osim toga i vrlo važna bi bila edukacija takvih dadilja jer mislim da to ne može svaka dadilja sa prosječnom edukacijom kakva je predviđena za dadilje skrbiti i o takvoj djeci pa i to treba itekako obratiti pozornost. Hvala lijepa.
Hvala. Đurđica Sumrak sljedeća replika. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolegice Tireli, pozorno sam slušala vaše izlaganje i javila sam se u repliku vezano uz nazivlje, upravo i naziv ovog zakona zato što dadilja na neki način implicira osobu koja čuva dijete pa recimo do škole, starosti do škole, a već je u neko doba bila kasnije to guvernanta. Poslije se to izgubilo pa su to tete koje čuvaju. Tako da ja osobno mislim da bi se, a ne znam što vi mislite, da bi se možda zaista taj zakon mogao nazvati nekako drugačije jer dadilja zbunjuje. U ovom slučaju do 14 godine kad dijete kaže imam dadilju to već ne zvuči baš zgodno među društvom u kojem se ti tinejdžeri kreću. Evo toliko.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Tireli. Izvolite.
Da, slažem se s vama kolegice Sumrak, evo zato sam i odmah na početku upozorila upravo te dvije stvari. Značenje dadilje uzrast do 14 godina nisam ga spominjala jer znam da će neki drugi vjerojatno pričat o tome upravo onako kako su o tome raspravljali na odborima. Usredotočila sam se na ovaj dio i sljedeće upravo je i to problem, dakle donosimo zakon o zanimanju, ne donosimo zakon o djelatnosti i to mislim da bismo trebali o tome ozbiljno razmisliti.
Hvala. Sljedeća replika, Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Hvala. Ja mislim da vi ste iznijeli cijeli niz zanimljivih primjedbi, ali isto mislim da je činjenica ono što je rekla ministrica, to je da je to danas manje-više područje koje je izvan bilo kakvog nadzora i manje-više područje sive ekonomije. Dakle svaki pokušaj da se ta siva ekonomija stavi pod nadzor može se provest jedino zaista nekakvim režimom koji će bit prihvatljiv svima ili dobrom dijelu onih koji se danas tom djelatnošću bave. I mislim da bi zaista to tako i trebalo biti složeno, s druge strane isto da bi bilo zaista loše ukoliko bi se to na taj način formaliziralo i institucionaliziralo da se počne pretvarat u neki oblik poduzetništva ili zamjenskih vrtića. Prema tome, trebala bi ta forma biti takva da zaista ostane otprilike na onaj način kako i danas se to radi u Republici Hrvatskoj samo se pri tom ne plaćaju porezi niti postoji ikakav nadzor, dakle da ti ljudi koji to danas rade budu na neki način prepoznati institucionalizirani, kanalizirani i da plaćaju neki porez za tu djelatnost. A kad ste govorili o onim uvjetima koje imaju svi drugi obrtnici na tržištu, a to je točno ali to naša devijacija, dakle naša društvena devijacija da netko tko ima frizerski salon nekakav tihi obrt ili čuva djecu plaća industrijsku struju, industrijsku vodu ili industrijski plin. I ako počnemo i ako te dadilje u tim svojim djelatnostima to neće plaćati možda će to biti i neki korak koji će potjerati ove druge da se pobune i da traže da i oni za te svoje tihe djelatnosti koje zaista ni na koji način nisu industrijske, da im i lokalna uprava odnosno država koja im to danas onemogućuje, omogući da plaćaju primjerice vodu, struju i plin ne kao industrijske nego ove kao što plaćaju građani. Zaista je besmisleno da u ovakvim djelatnostima se plaćaju cijene industrijske vode primjerice.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Kolegice Tireli, izvolite.
Poštovani kolega, ja bih bila najzadovoljnija žena na svijetu ako bismo dadiljama oprostili plaćati skuplju električnu energiju, vodu, plin i sve ostalo i da nam to bude početak da svi ostali obrtnici plaćaju isto tako kao što ćemo omogućit dadiljama. Nažalost, poučeni iskustvom u našoj državi mislim da to nećemo dočekat ni vi ni ja. Mi smo u ovom saboru ukinuli recimo komorski doprinos na poljoprivrednu komoru ali smo još uvijek pustili sve ostale komore. Prema tome, taj jedan zakon svakako ne znači kod nas i pravilo, pogotovo ako je zakon u tom trenutku na štetu državnog proračuna, a ne u korist obrtnika ili nekog drugog. Što se tiče ovog dijela u kome ste govorili da tu sivu ekonomiju i tu praksu koja jeste na našem tržištu treba stavit u zakonske okvire, u potpunosti se slažem s vama. Upravo u takvom razmišljanju i na tragu takvog razmišljanja i podržavam donošenje ovakvog zakona, dakako uz sve natuknice i sve ove dobronamjerne sugestije da bi neispoštivanje ovih sadašnjih zakonskih regulativa koje stoje u ovom prijedlogu i ako ih pustimo ovakve mogle u praksi izazvat određene probleme i smatram da evo, a i ministrica je sama izrazila volju i želju da nas na ovom prvom čitanju sluša i čuje kako bi se sve ono što ne valja za opće dobro moglo implementirat u zakon do drugog čitanja.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a Biljana Borzan. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođo potpredsjednice Vlade sa suradnicama, kolegice i kolege. Pred nama je evo danas dakle zakon koji uređuje jedan segment koji je potpuno nereguliran i neuređen već dugi niz godina. Ovaj zakon je možemo reći spas za žene koje trenutno rade kao dadilje, za žene koje će to eventualno odnosno žele postati, spas za roditelje i spas za dio nezaposlenih. Građani se često žale da je naša država nedovoljno uređena, da previše pojedinaca nalaze rupe u zakonima. Od početka mandata uvodi se red u mnogim segmentima, od plaćanja poreza, legalizacije bespravne gradnje pa do rada na crno. Neki su zlobni komentari bili pa što je, kakav je ovo problem sa dadiljama, nije to i Bog zna šta, što sad ste to uzeli na dnevni red. Međutim taj tko to misli je potpuno u krivu jer kada samo uzmemo u obzir podatak da prema procjenama u Hrvatskoj radi oko 15000 dadilja i uglavnom rade na crno onda je jasno koliki je razmjer ovoga problema. Dakle, kada uzmemo u obzir da taj problem obuhvaća djecu i njihove roditelje jako puno ljudi je obuhvaćeno. Dadilje su na žalost u Hrvatskoj danas ne svojom voljom radile na crno, jer naprosto druge mogućnosti nisu imale. Dakle, to nije bio njihov izbor nego naprosto posljedica neuređene situacije. Ovaj zakon se tiče roditelja koji žive u sredinama koje na žalost nemaju dovoljno kapaciteta u jaslicama i vrtićima. Također tiče se i onih roditelja koji imaju takvo radno vrijeme da se naprosto ne mogu uklopiti u radno vrijeme jaslica i vrtića. Također možemo reći da ovaj zakon regulira jedno vrlo osjetljivo područje, jer dadilja ukoliko djelatnost obavlja u kući roditelja u stvari postaje gotovo član obitelji i izuzetno je važno da ju dijete i roditelji prihvate kao i ona njih. Većina ljudi prve godine djetetovog života pamte kao vrlo stresno razdoblje i dobra dadilja svakako da taj period može učiniti puno, puno ugodnijim, može pomoći. Prema jednom istraživanju čak 67% majki su izjavile da bi trebale napustiti svoje radno mjesto, da nisu uspjele dogovoriti na brzinu nekakav baka servis, pomoć roditelja, prijatelja, rodbine ili susjede. Taj podatak govori puno za sebe kolika je u stvari potreba za dobrom organizacijom izvan institucija. Dakle, izvan jaslica i vrtića jer naprosto kapaciteti nisu dovoljni. Osobno smatram da je nakon navršene treće godine djetetovog života uvijek poželjno kada je to moguće omogućiti djetetu da ide u vrtić, jer naprosto dadilja ne može zamijeniti vrtić. To je i ministrica govorila u svom uvodnom obraćanju. Dakle, miješati posao dadilje sa poslom vrtića je potpuno neprimjereno. Status dadilja do sad je po mom mišljenju u stvari bio ponižavajući, jer ako radite na tržištu rada potpuno nezaštićeno onda je to ponižavajuće. Što se dadilja tiče evo već su prethodnici govorili o tome. Dakle, dogodio se jedan tipični hrvatski apsurd da su žene, kažem žene, iako bih voljela da su to možda ponekad i muškarci završile edukaciju za dadilje a nakon toga su mogle svoj certifikat ili uvjerenje o završenoj edukaciji objesiti na zid i diviti mu se. One obrt nisu mogle otvoriti i onda su se događali oni slučajevi poput Delnica gdje se uhvatilo da tako kažem žene koje rade na crno i nastao je čitav skandal. Dakle, takve situacije će se sada konačno moći izbjeći. Također je bilo nekakvih komentara da je država došla po svoje. To nije primjereno. Činjenica je da će država od ovog zakona imati koristi jer svakoj državi koristi da bude, da ima uređene sve segmente i ovaj zakon će u svakom slučaju pomoći da Hrvatska bude jedan korak bliže ka pojmu uređena država. Također, ono što je bitno naglasiti ovim zakonom potiče se i ja ću reći žensko poduzetništvo jer uglavnom je to posao koji se do sad ticao žena. Žene su u krizi, žene su inače u Hrvatskoj na žalost veći dio onog broja nezaposlenih osoba, a u krizi se ti postotci vrlo često još više pomiču u negativnom smislu za žene. Dakle, ovim zakonom sigurno da će postojati mogućnost da se ovaj omjer malo popravi i zbog svega onoga što sam i izrekla puna podrška za ovo što nam je ministarstvo dalo na raspravu ovakav zakon uz vjerujem da od drugog čitanja određene poboljšice i u tom smislu klub SDP-a će podržati ovaj zakon.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prva se javila Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvažena kolegice Borzan, naravno da se slažemo da se treba urediti tržište rada. Tako ako se radi i o ovih 132 žene koje su završile svoje tečajeve, edukaciju za dadilje da njima treba dati mogućnost da mogu na neki način se organizirati ili registrirati. Ali ono što bih htjela onako iskreno među nama ovdje reći, a i sigurno među javnosti spomenuli ste 15000 dadilja koji su u velikom problemu jer rade na crno. Ja osobno mislim da one nisu u nikakvom problemu nego je u problemu država od tog rada na crno jer naravno ne plaćaju se porezi. One osobno nemaju taj problem, jer obično rade u 15000 ili ne znam manje obitelji koje ih angažiraju i te obitelji ne plaćaju porez na to, a niti one. Znači, bit je samo iskreni budimo da ipak u jednom između ostalog što pozdravljamo zaista da se napravi jedan takav zakon, ali da je bit u tome isto da se i porez plaća na to, pa tih 15000 dadilja koje ste spomenuli naravno da će morati onda i platiti porez, a to je problem države jer se to nije radilo. Eto, samo to.
Zahvaljujem. Imamo odgovor na repliku, izvolite. Možete i ruku kolegice Borzan, vidio sam.
Dakle, u prvom planu su žene i djeca koje oni čuvaju. Dakle dadilje. Državi je interes staviti to pod nadzor ne zbog novaca, jer taj novac nije novac koji će spasiti, izvući Hrvatsku iz krize nego naprosto zbog toga kako bi roditelji imali uređeni sustav u koji mogu ući da tako kažem. Dakle, da znaju koje dadilje su na tržištu, izabrati si onu koja je najbolja. Dadiljama dakle olakšanje, jer će znati da su zaštićene, da rade kao bilo koji drugi časni radnik u Hrvatskoj i djeci koja će biti u cijeloj toj situaciji također zaštićena i sigurna.
Hvala. I sljedeća replika potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, pa htio bih se referirati na ono što je rekla uvažena zastupnica i što je zapravo zastrašujući jedan podatak a točan je od prije negdje godinu i pol da je 55% žena prestalo raditi, žena koje su imale djecu mlađu od 8 godina zato da bi mogle biti sa svojom djecom i to je točno i to naravno itekako opravdava i donošenje ovog zakona. Međutim evo kad govorimo o tome možda par opet dodatnih sugestija predlagačima i nešto što bi se moglo poboljšati, jedno je pitanje naravno ovo sufinanciranja iz proračuna lokalne uprave i samouprave. Prvo potpuno je nerealno ako mi donesemo taj zakon a očekujemo da hoćemo valjda za koji mjesec u drugom čitanju, da se išta financira ove godine jer je isto kao državni proračun, jedinice su svoje proračune napravile, one u pravilu imaju vrlo skromne proračune i te skromne proračune su već raspodijelile tako da iza njih imaju premalo novaca tako da nije realno očekivat da će se išta ove godine dogodit na tom planu i da će ono moći to sufinancirati. Druga je stvar pitanje kriterija, pitanje kriterija u tome što na nekim područjima koji nemaju naravno organiziranu skrb od djece predškolskog uzrasta se očekuje da se to bude sufinanciralo. Međutim to nije dovoljno naprosto to tako reći jer negdje postoje takve ustanove ali nisu dovoljnog kapaciteta, dakle nije sve samo da uopće nema tih ustanova nego je pitanje i kapaciteta tih ustanova pa mislim da bi to bilo dobro unijeti također u ovaj zakon. Jedna od stvari koja bi bila vrlo važna čini mi se a to je dulji rokovi. Dulji rokovi zbog toga da bi dadilja dobila obrt, ona mora imati završenu edukaciju, mi imamo mali broj sada, očekujemo da će ih biti puno veći broj, ona mora platiti tu edukaciju, zatim mora prekinut bilo šta što radi, zapravo pola godine se posvetit toj edukaciji, tako da mi se čini da je bi bilo jako potrebno da se produlji taj rok kako bi uistinu se postigla ona kvaliteta koju ovaj zakon zavrjeđuje.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Izvolite kolegice Borzan.
Nisam sigurna da smo se razumjeli, ja sam govorila o istraživanju u kojem su majke izjavile da nisu uspjele organizirati čuvanje pomoću baka, prijatelja i rodbine da bi se morale vratiti, da bi odnosno morale dati otkaz. Međutim uglavnom se ljudi snađu ali to nije cilj, cilj je da probamo imati što uređeniji sustav i opet naglašavam, ne kao zamjenu za vrtić jer nisam možda ni napomenula jednu zgodnu i važnu stvar a to je da se zna da dijete koje je išlo u vrtić daleko manje obolijeva kada krene u školu jer je prošao onaj period imunizacije, dakle sigurno da blagodati koristi vrtića su neusporedive ali ovaj zakon je dobro došao jer će urediti onaj zakon koji već ionako postoji, dakle dadilje postoje i one nisu tu zato što roditeljima baš tako paše iz nekakve komocije nego zato što jednostavno drugačije ne mogu.
Hvala. U ime kluba zastupnika HDZ-a Branka Jurićev Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog zakona o dadiljama je zakon koji će Klub zastupnika HDZ-a podržati. Naime za ovaj zakon, sva istraživanja i pripreme je i odradila HDZ i bio je u planu za donošenje još 2012. godine neovisno o ne postojanju zakonskog uređenja u RH su se poduzimale određene mjere, to smo već i čuli i 2010. i 2011. vezano za osposobljavanje osoba. Kako je sve veća kriza i sve veći broj nezaposlenih još intenzivnije moramo razmišljati kako pružiti potporu obiteljima a posebno onim roditeljima u današnje vrijeme sretnicima gdje su oba roditelja zaposlena. Usluge za djecu su ključni element usklađivanja profesionalnog i obiteljskog života. U isto vrijeme ovim zakonom omogućavamo nova samozapošljavanja i sprječavamo sivu ekonomiju. Ove usluge servisi deficitarni su u RH i predstavljaju nadogradnju postojećeg sustava i do sada su kod nas čuvanja djece mogla se obavljati samo preko putem predškolskih ustanova. Međutim postoji veliki nedostatak mjesta u predškolskim ustanovama te se pojavljuje dodatna potreba za razvojem djelatnosti dadilje kao izvan institucionalnog oblika skrbi o djeci. Ovaj zakon će zato jako puno značiti onim sredinama gdje nije bila organizirana skrb o djeci predškolskog uzrasta. Tako npr. na području mog grada, grada Vodica postoji jedan gradski i jedan privatni vrtić, a prošlu godinu smo otvorili još jedan u selu u Zaleđu. Međutim na otoku Prviću nemamo vrtića, a ovu godinu u Šepurinu imamo šestero djece vrtićkih dobi a imamo i osobu koja je dovoljno stručna i zainteresirana o njima. Šestero djece je pravo bogatstvo na otocima, svi oni koji to znaju da i puno veća naselja od ovih naših imaju po jedno ili nijedno dijete. Do sada smo mi u gradu pronalazili načina kako bi pomogli i dali svoj doprinos njihovom odgoju, što ugodnijem životu i odrastanju. Time su njihovi roditelji dobili još jedan razlog zbog kojeg neće napustiti otok. Međutim tek ovaj zakon će nam omogućiti da naša briga može biti zakonski uređena, da točno definiramo naše odnose i svi znamo i naša prava i obveze. U slučaju brige i skrbi djece na otocima i malim ruralnim sredinama ako želimo da nam ta naselja ne nestanu trebamo pružiti još veću podršku. Ovaj zakon nije takva pomoć koju treba pružiti država. Država donosi strategije o razvoju takvih sredina, zakone, kune se kako naši otoci i naše selo trebaju i posebnu državnu skrb a onda se sve to samo prebacuje na lokalnu samoupravu koja iz dana u dan i svakim narednim zakonom ima sve veće obveze a sve manje sredstava. Stoga predlažem da ministrica ako stvarno želi skrbiti o djeci na otoku i selima a ne samo deklarativno da se izbori i osigura sredstva u državnom proračunu za njih. Ovaj zakon predviđa i skrb o djeci do 14 godina što posebno znači u onim sredinama gdje nemamo organiziran produženi boravak u školama. Briga i skrb o djeci zbog velikih problema, a institucionalnih nemogućnosti dovelo je do toga da je u društvu zaživjelo tzv. čuvanje djece bez da je djelatnost dadilje uređena i registrirana, ostvarivao se profit pružanjem tih usluga i to u zoni sive ekonomije izbjegavanjem plaćanja obveza državi. Ono što je najgore društvo se suočilo s problemom nezaštićene djece kao i roditelja. Interesi djeteta prema povelji Ujedinjenih naroda, europskim konvencijama, Ustavu, Obiteljskom zakonu, ali i zakonima koji u širem smislu vode računa o pravima djeteta primarna su prava i stvarna vrijednost. U skladu s tim na zakonodavcu je da usavrši akte do te mjere da u najvišoj razini jamče sigurnost djece. Hvalevrijedno je to što će se djeci koja nisu u institucijama sada omogućiti potrebna skrb, dok roditelji rade, i to da će s njima raditi osobe koje imaju određene kriterije i da su osposobljene za takav rad. Međutim u ovom zakonu ima i nekih segmenata koje treba doraditi. Ja ću samo taksativno jer svakom od njih može se jako puno govoriti. Što se tiče osposobljavanja djelatnosti i poslova dadilje trebalo bi odrediti točno i najmanju dob djece, kao što je u Zakonu o predškolskom odgoju. Djeca od navršenih 6 mjeseci tek mogu biti institucionalizirana jer do tada je majka na porodiljnom dopustu. Nadalje, u vrtićima postoje kriteriji po kojima se ne smiju miješati djeca od godine, i npr. 7, a prema ovom zakonu u istoj grupi može biti dijete od par mjeseci i ono od 12 ili 13 godina, trebalo bi ipak odrediti raspon, starost djece unutar grupe jer znamo da djeca do 3 godine imaju skroz drugačiji interes i drugačije potrebe od onih školaraca. Nadalje zakon kaže da dadilja može u situacijama nužde napustiti mjesto i povjeriti na čuvanje djecu nekoj zakonom opisanoj osobi i da djeca mogu biti povjerena na čuvanje bilo kojoj poslovno sposobnoj osobi, i taj stav treba preispitati kako ne bi ugrozili sigurnost djece. Iz istog razloga trebalo bi onemogućiti obavljanje poslova dadilje od samog početka kaznenog progona. Kad je u pitanju edukacija u članku 23. treba stajati da se dadilje trebaju stručno usavršavati, a ne da bi trebalo biti izbor koji to žele, to mora biti obveza jer to je naravno jedino u interesu djece. U kaznenim odredbama propustili ste mogućnost kažnjavanja onih koji se ne pridržavaju propisanog načina obavljanja djelatnosti poslova dadilje, sve ono što ste opisali u člancima 15., 16., 17. sve ono što treba nema svrhe ako nemate načina za sankcioniranje onih koji to ne čine. Isto tako i sa kaznenim odredbama za one koji nemaju sklopljene ugovore s roditeljima skrbnicima što nalaže članak 20. I kao i u ostalim zakonima trebalo bi propisati izricanje opomene za prekršitelje učinjene prvi put, kao i iznos i način kažnjavanja na licu mjesta, uz prijedlog da se ovaj zakon još doradi Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje Zakona o dadiljama, jer je on nadogradnja postojećeg sustava skrbi o djeci i bit će velika pomoć obiteljima s djecom. Ovaj zakon je korak naprijed u odgoju djece, za razliku od zdravstvenog odgoja koji je sigurno korak natrag i koji je nama roditeljima oduzeo i vjersku i odgojnu slobodu. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Prva se javila Dunja Špoljar. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Ja bih se samo nadovezala na to da je kolegica rekla da se do sada čuvanje djece moglo odvijati isključivo u predškolskim ustanovama, to je potpuno netočno jer u predškolskim ustanovama u Hrvatskoj djeca se nikad nisu čuvala, djeca su se odgajala, odgajali su ih visoko obrazovane odgajateljice i odgajatelji. A druga moja primjedba odnosi se na kronološko miješanje djece, kronološko miješanje djece kako je kolegica nazvala je pravo pedagoško bogatstvo i u nekim pedagogijama koje su u Hrvatskoj vrlo uspješno saživjele ono je čak i pravilo.
Zahvaljujem. Imamo odgovor na repliku. Izvolite kolegice Martinčev.
Pa ja se ne bih baš složila, s obzirom da znamo da ove dadilje će biti daleko lošije educirane nego one tete koje rade u vrtiću i, a daleko teže će imati uvjete za rad ako budu imale u grupi dijete od par mjeseci i dijete školarca od 12 ili 13 godina sa kojim treba napisati domaću zadaću.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, pa evo potakla me uvažena zastupnica spominjući opet ulogu lokalne uprave i samouprave. Naime postoji jedan problem, budući da je predviđeno da rješenje o minimalnim tehničkim uvjetima daju uredi državne uprave u županiji, oni kasnije neće imati zapravo nikakvog uvida jer nadzor ne provode oni, nego obiteljski centri i tu postoji jedan zjap koji bi mogao izazvati probleme, dakle iako je lokalna samouprava osnivač inspekcijski nadzor ima država, i tu bi nekako trebalo pomiriti taj problem da ne dođe do nekakvog razmimoilaženja. Druga isto jedna stvar u članku 11. gdje se kaže da djelatnost dadilje ne može obavljati se u stambenom prostoru ukoliko su odnosi članova kućanstva poremećeni. E sad, obiteljski centar trebalo bi definirati na koji način obiteljski centar to može ustanoviti. Naime skladnost ili poremećenost odnosa on nema uvida na to na temelju saznanja po službenoj dužnosti ili pak na temelju izlaženja na teren i utvrđivanja činjenica, to bi trebalo definirati, jer obiteljski centri su savjetodavnog karaktera i nemaju uvid u odnose u obiteljima osim ako im se netko iz obitelji ne obrati. Prema tome ako im se nije obratio oni neće ni imati uvida. I to bi valjalo možda nadopuniti. A jedna isto značajna stvar je u članku 36.nije definirano hoće li se stručni nadzor koji je silno važan i bit će silno važan hoće li se provoditi jednokratno ili će se provoditi sustavno, kako često će se provoditi i po kojim kriterijima. Pa predlažem da to isto predlagač uključi unutra. Hvala.
Odgovor na ovu repliku poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev.
Upravu ste poštovani kolega, naime zakonodavac je propustio uopće kaznene odredbe prema člancima 15., 16. i 17. Koji govori o načinu obavljanja djelatnosti i poslova dadilje. Tako da ne samo da se ne zna tko će biti od inspektora nadležan za ovo nego ih uopće nema u kaznenim odredbama.
Sljedeća replika poštovana kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolegice Juričev evo lijepo ste govorili u svom izlaganju i naravno da podržavamo svi mi donošenje ovakvog zakona. Ali govorili ste o dobnim skupinama koje mogu biti mješovite unutar nekog prostora gdje će dadilje čuvati djecu. Ja bih htjela samo napomenuti da je ovdje otvoren prostor i za djecu sa poteškoćama u razvoju pa jednako tako smatram da bi bilo dobro da bi se u tom zakonu na neki način subvencionirale dadilje koje bi bile apsolutno specijalizirane za čuvanje takve djece s poteškoćama u razvoju jer zaista postoji velika potreba u obiteljima koji imaju takvu djecu, a ne žele ih iz svoje zaista velike ljubavi dati u neke velike centre nego žele da oni budu tu, da budu s njima ali pošto rade da ih netko čuva. Pa evo možda da se i o tome razmili malo na koji način subvencionirati baš tako specijalizirane ajmo ih sada nazvati dadilje.
I posljednja replika uvaženi zastupnik Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice spominjali ste osiguranje sredstava u državnom proračunu za provođenje ovoga zakona. Doista je nevjerojatno svi ovi zakoni koji dolaze na dnevni red spominju lokalnu samoupravu i njezine obaveze. Znači imali smo prvo čitanje Zakona o predškolskom odgoji koji implicite govori koja je naša obaveza da jednostavno moramo obuhvatiti svu djecu predškolskog uzrasta. Čitam Zakon o rudarstvu članak 7.kaže da moramo izraditi geološke studije, znači opet trošak lokalne samouprave. Jučer na odboru za lokalnu samoupravu pomoćnica ministra pravosuđa vezano za zakon o izmjenama Zakona o zemljišnim knjigama na račun opet lokalne samouprave ažuriranje zemljišnih knjiga. Članak 37.kaže da jedinice lokalne područne samouprave dužne su subvencionirati obavljanje djelatnosti. Ja mislim da bi bilo fer i korektno da se kaže mogle bi ili ne znam neki drugačiji način to formulirati, a ne kazati implicite da mi to moramo raditi. od kuda novci? Ja ne znam da li ste vi svjesni kakvo je stanje u lokalnim samoupravama i našim proračunima. Zahvaljujem se.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Istina kolega mi koji smo na lokalnoj samoupravi na čelu lokalne samouprave to najbolje znamo što se svaki dan događa. Prošli puta na prošlom aktualnom satu pitala sam ministricu što se u njenom resoru događa. Između ostalog se pohvalila i sa asistentima u nastavi, a mi dobro znamo da gradovi i općine moraju financirati asistente u nastavi. znači lako je donijeti zakon tu podići ruku, a onda neka ga netko drugi financira i provodi. Hvala.
Sada ćemo čuti stajalište kluba HNS-a i uvaženu zastupnicu Nadu Turinu Đurić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Klub HNS-a pozdravlja inicijativu donošenja ovakvog zakona između ostalog zbog toga što smatramo da treba stvoriti zakonsku podlogu za transparentan i pravno siguran sustav na području izvan institucionalne brige o djeci. Svjesni smo činjenice da institucionalna skrb u RH o našoj djeci odnosno predškolske ustanove bile one javne ili privatne ne zadovoljavaju u potpunosti potrebe i potražnju za uslugama brige o djeci i u nekim sredinama je ta razina usluga vrlo dobra, a u nekim sredinama je jako dobra, ali ima i cijeli niz sredina gdje ta briga nije sustavna i nije na razini koju zaslužuju djece koja žive u 21.stoljeću u Europi u RH. Najčešće institucionalna skrb nažalost ne može izaći u susret svim onim nekim specifičnim ili posebnim pojedinačnim potrebama koje imaju prije svega roditelji, a onda naravno i djela o kojoj se u tom trenutku treba brinuti, a one su najčešće vezane uz radno vrijeme roditelja odnosno uz obaveze roditelja u nekim kasnijim popodnevnim ili čak večernjim satima kada bi upravo ovakva usluga, znači usluga dadilje posebno možda doći do izražaja ili u nekim drugim specifičnim situacijama kada je potrebna briga o djeci. Znači intencija je dobra. Intencija ovog zakona da se omogući zakonita djelatnost nečega što u stvarnosti već imamo što postoji ali nad čime do sada se nije mogao imati uvid odnosno nije se mogla imati kontrola. Ovim zakonom bi se upravo sve to trebalo staviti pod kontrolu odnosno trebale bi se stvoriti pretpostavke da se to tržište rada odnosno da se ta djelatnost kontrolira. Pozitivna strana zakona je isto tako i mogućnost samozapošljavanja. Nije zanemarivo budući da je pretpostavka odnosno statistika naša, podaci HZZ-a pokazuju da je najveći broj žena, odnosno žene populacije u Republici Hrvatskoj nezaposleno u nekoj dobi između 45 i 55 godina i to su najteže zapošljive osobe na tržištu rada. Pretpostavka je da će jedan dio naravno ne sve žene možda naći prostor, mogućnost samozapošljavanja i kroz ovu djelatnost, odnosno kroz mogućnosti koje pruža ovaj zakona. Naravno, dio žena koje bi mogle biti na tom tržištu rada su se i do sada snalazile na raznorazne načine i bile su jednim dijelom i u ovom sustavu, znači brinule su se o djeci na nezakonit način. Ovaj zakon bi trebao omogućiti da se ta situacija promijeni, znači da žene uđu u sustav i da osim što će legalno primati plaću za svoj rad, izvršavaju i obaveze prema državi, a i prema sebi kroz osiguravanje sebi zdravstvenog osiguranja i mirovinskog osiguranja što sigurno nije zanemarivo. Budući da se radi ovdje o prvom čitanju u ime kluba HNS-a htjeli bi skrenuti pozornost i na nekoliko stvari koje bi se mogle onako ispolirati ili izbrusiti ili popraviti, unaprijedit do sljedećeg čitanja, odnosno neke načelne nedoumice koje mi imamo u pogledu prijedloga ovog zakona. Smatramo da se ni u jednom trenutku ne bi u ovom zakonu moglo doći, naime da ne bi trebali dolazi do dvojbe da li se igdje u ovom zakonu izjednačava institucionalna briga, odnosno dječji vrtići o djeci sa tzv. čuvanjem djece jer ustvari je dadiljstvo u osnovi čuvanje djece. Naprosto nam struka to govori, struka to nameće. Mi u institucionalnom sustavu imamo obrazovane odgajatelje, stručne suradnike, imamo standarde koji su postavljeni i u odgojnom, ali i u prostornom smislu, znači nekakvim minimalnim tehničkim uvjetima prostora u kojem se ta djelatnost obavlja. Isto tako imamo i obaveze lokalne samouprave prema tim institucijama. To su sve jako važni razlozi zbog kojih ovaj zakon ne bi smio dozvoliti da dođe do brkanja ili mogućnosti izjednačavanja institucionalnih ustanova i dadiljstva, odnosno čuvanja djece. Ne bi bilo dobro da ovaj zakon na bilo koji način otvori mogućnost da se kroz ovaj zakon dogode neki novi pod navodnike dječji vrtići ili surogati dječjih vrtića, ali naravno puno lošije kvalitete sa ženama dadiljama koje bi onda radile u tom slučaju 24 sata ili tko zna kako za vjerojatno jako male plaće, a sve to da bude pokriveno legalnošću u okviru prijedloga ovog zakona. Samo upozoravamo, znači na nekim mjestima se u ovom zakonu ta potencijalna prijetnja otvara. Smatramo da bi se to spriječilo trebalo bi usmjeriti u ovom zakonu isključivo na samozapošljavanje, samozapošljavanje znači u čuvanju djece u vlastitom domu ili eventualno ugovor o djelu kad se radi o obavljanju te djelatnosti u domu roditelja. Smatramo da bi ta priča morala biti strogo diferencirana. Možda postoji neki bolji prijedlog, u prvom smo čitanju, dozvoljavam da netko od kolega, možda i samo Ministarstvo bi moglo poraditi na prijedlogu koji će ovu priču potpuno razgraničiti. Osim toga, još jedan detalj u kojem smatramo da smo možda previše približili institucionalni i vaninstitucionalni oblik brige o djeci, a to je upravo ovaj dio oko sufinanciranja. Moramo se zapitat da li prijedlozima koji idu u pravcu da sve jedinice lokalne samouprave bi trebale sufinancirati, a ne subvencionirati dadilje, da li ustvari otvaramo mogućnost da stvorimo ovo što sam prije rekla, znači nekakve navodne dječje vrtiće, nove dječje vrtiće po modelu dadiljstva, da stvaramo ustvari i jednu situaciju u kojoj se otvara prostor za manipulacije, pogotovo kad se tu radi o trgovačkim društvima. Mi imamo nažalost dosta tešku gospodarsku situaciju i pretpostavljam da će prijedlogom ovog zakona ako ostane ovakav kakav je, se možda dogoditi situacija u kojoj će neki naši poduzetnici pomisliti da jedan dio svog skladišta koje je do jučer bilo skladište ne znam neke robe kojim sada nije potrebno budući da je pala trgovina pretvore u prostor u kojem će vršiti ovakve usluge, da dio svojih djelatnica prekvalificira u dadilje i da na taj način u stvari zloupotrijebi ovaj zakon. Mislim da tu moramo biti vrlo, vrlo oprezni jer mislim da nama u konačnici svima nama zajedno ne bi smjelo biti za cilj da maksimalno razgranamo jednu ovakvu mrežu. Mi ovu mrežu u HNS-u smatramo odnosno ovaj zakon smatramo ono što sam rekla na početku željom da se uvede red u jedan servis, u jednu dodatnu djelatnost. Ja bih se usudila čak usudila reći povremenu i privremenu uslugu koja može imati svoje jako dobre pozitivne efekte s kojima se mi apsolutno slažemo. One su i u obrazloženju zakona, ali ne može postati supstitut za institucionalnu skrb i za dječji vrtić. Smatramo da do sljedećeg čitanja treba izuzet sve mogućnosti koje otvaraju ova pitanja kroz prijedlog ovog zakona. Inače isto tako sam htjela naglasiti da me upravo jutros zvao jedan gospodin koji je četiri godine ishodovao dozvole za izgradnju privatnog dječjeg vrtića i koji je uspio izgraditi dječji vrtić po novim standardima i koji planira zaposliti 10 odgajatelja, medicinsku sestru, kuharicu i sve oo što po standardima ide. I rekao mi je da li ću ja kad otvorim takav vrtić, a vi donesete ovakav zakon na tržištu naći ljude koji trebaju usluge mog dječjeg vrtića. Mislim da to moramo imati u vidu kod donošenja ovog zakona i spriječiti mogućnost da tu dođe do bilo kakvim manipulacija. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Stajališta kluba HSU-a iznijet će poštovana zastupnica Višnja Fortuna. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, potpredsjedniče Vlade sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o dadiljama i svjesni smo sve veće potrebe za organiziranjem i poticanjem izvan institucijske skrbi, oblika skrbi za djecu, te je Prijedlog zakona o dadiljama koji je evo ponavljam tu kod nas na stolu pozitivan pomak u ostvarivanju istoga. Ovaj zakon sasvim sigurno treba pomoći usklađivanju rada i obitelji što je temeljno pitanje svake obiteljske pa i socijalne politike. Skrb o djeci jedno je od prioritetnih područja obiteljske politike, a uvođenje mjera izvan institucijske skrbi o djeci dojenačke i mlađe predškolske dobi bio je sastavni dio još i nacionalne obiteljske politike koja je donijeta 2003. godine što je značilo u tom trenutku jednu od podrška obitelji, veću sigurnost roditelja, kao i veću kvalitetu usluga u tom trenutku. Od tada se intenzivno radi na jačanju ovih usluga. Podržali su se različiti programi i projekti, te poduzimale određene mjere u svrhu pomoći obitelji. Stoga je upravo predloženi zakon logičan slijed i nužna potreba kako bi se uredilo to područje, te u obavljanju djelatnosti dadilje djeci i roditeljima pružila profesionalna i kvalitetna usluga, a dadiljama omogućilo poslovanje sukladno zakonu. Ovakav pravni okvir s jasnim smjernicama i ovlastima regulira sva bitna područja za obavljanje ove djelatnosti i on je svojstven i za većinu europskih država. Također zakonom se pružaju potpore zaposlenim roditeljima posebice u sredinama u kojima postoji nedostatak mjesta u predškolskim ustanovama ili u kojima uopće ne postoje odgovarajuće predškolske ustanove. Za roditelje to znači usklađivanje profesionalnog i osobnog života, te mogućnost izbora što je vrlo bitno. Važno je dalje istaknuti da će se zakonom poduzeti mjere suzbijanja sive ekonomije, a posebno bih željela istaknuti nadzor nad obavljanjem djelatnosti koje će dovesti do zaštićenosti djece i roditelja, odnosno cijele obitelji. Također, preduvjet za snažnije uključivanje žena na tržištu rada upravo je razlog ovih usluga i servisa za brigu o djeci. Veća zaposlenost žena izravno utječe na povećanje i prirodnog priraštaja stanovništva pa time i dugoročno na jednu stabilnost i mirovinskog sustava. Obzirom da se ovdje radi o prvom čitanju što mi je jako drago iznijela bih ovdje neke od prijedloga kako bi ovaj zakon bio kao što je rekla i na početku naša ministrica bio još bolji, kvalitetniji od ovog prijedloga koji imamo na stolu. Dakle, prijedlogom zakona napomenula bih regulirani su ovdje uvjeti za obavljanje djelatnosti prema kome djelatnost se može obavljati putem trgovačkog društva, obrtnici, obrtništva i zadruga. Ovdje se nadam da ćemo dobiti jasne kriterije na koji način i kako bi to bilo jer tu može se dogoditi zaista u provedbi puno, puno toga što ne bismo željeli i puno toga što nas jednostavno može snaći, a u ovom trenutku možda to ni ne očekujemo. Pa bih zato molila nadležno ministarstvo da zaista veliku pozornost i veću pozornost do drugog čitanja obrati upravo na ove segmente. Naravno da smo svi svjesni ovdje činjenice da bi najbolja i najkvalitetniju uslugu ove djelatnosti da bi se mogla pružati, da se pruža kao što i do sada u domu roditelja ili u domu dadilje. Ali obzirom da je to djelatnost koju moramo širiti to je premalen obuhvat samo dom dadilje ili dom roditelja. Zato ponavljam, očekujemo ovdje podzakonske akte koji bi nam ovo ukazali na jasne, jasne kriterije. Nadalje članak 15. ovoga zakona navodi između ostalog da se u obavljanju djelatnosti čuvanja i brige broj djece može biti maksimalno 6. Ja bih se ovdje posebno osvrnula na djecu sa teškoćama u razvoju gdje bih posebnu pozornost ukazala da kriterij o broju djece nije dobar, dakle ako ima dijete jedno s teškoćama u razvoju onda se umanjuje broj djece za jedan, to je pet. Osnovni kriterij bi trebao biti oštećenje djeteta odnosno smetnje koje to dijete s teškoćama u razvoju ima. To dalje može značiti da bi broj djece bio samo jedan ovisno o oštećenju odnosno o oštećenju djeteta s teškoćama u razvoju. Pa u tom području smatram da bi bila potrebna i drugačija edukacija za te dadilje, sigurno drugačija dodatna edukacija koja bi bila baš isključivo za tu djecu prvo jer vi znate da u predškolskim ustanovama ne očekujem da budu i ne brkam uopće predškolske ustanove sa ovim područjem dadilja. To nije isto i to jedno drugom nikako neće moći ući uopće da tako kažem u područja. Međutim imamo i asistente i sve skupa, to neće biti ovdje ja se nadam potrebno, ali će biti potrebno još jednom članak 15 eto predlažem dobro preispitati. Nadalje zakon predviđa izdavanje rješenja i ispunjavanje uvjeta za obavljanje djelatnosti. To rješenje izdaje upravno tijelo grada odnosno županije. Ovo nije razvidno koje to upravo tijelo je odnosno pretpostavljam da se radi o istim kao što smo minimalne tehničke uvjete sada izdajemo za ustanove socijalne skrbi, obiteljske centre, ali tu bih onda napomenula da sada to što mi izdajemo rješenja iza toga kasnije mi više nemamo nikakvog uvida nad tim rješenjem koje smo izdali i kakva je dalje situacija nad tom ustanovom odnosno ovdje nad ovom djelatnošću. Dakle, tu bi isto molila da još jednom se vidi i preispita, ta mogućnost. Također ovdje bih napomenula da bi bilo jako dobro da postoji jedna za sada je ta suradnja dobra ali bolja koordinacija među tijelima, dakle tijelima lokalne uprave i obiteljskih centara koji će biti nositelji što mi je isto tako jako drago jer smatram da su obiteljski centri upravo odlučni i najbolji za upravo područje te djelatnosti. U ovom trenutku fale nam samo dva obiteljska centra i mislim da taj dio ćemo vrlo jednostavno i lako premostiti što je jučer i na odboru rečeno. Dakle oni koji su najbliži centri obiteljski sada će se obavljati a dva će nova obiteljska centra osnovati. Obiteljski centri će imati i stručni nadzor kako često se obavlja stručni nadzor, stručni nadzor se obavlja sustavno i stalno koordinirano. Mi ne možemo imati nadzor koji se obavlja jednom godišnje nego je on stalan i kontinuiran, a inspekcijski nadzor je u nadležnosti Ministarstva obitelji i mladih tako da je to nešto što je sigurno što je dobro i za pozdraviti. Također vezano za proračun i za proračunska sredstva i za jedinice lokalne i područne samouprave odnosi se samo na ona područja koja nemaju organizirane vrtiće predškolske ustanove ili na ona gdje je puno djece koja još nisu uspjela naći mjesto i tamo smještaj. Ja znam da je prošle godine išao jedan dopis i mailovi itd., gdje su se upravo vezano za ovaj prijedlog zakona i upozoravalo da će se zakon donijeti te ukoliko postoji mogućnost da se već u ovoj godini osiguraju sredstva. Bojim se da je ta sredstva malo tko je mogao osigurati zbog financijske situacije pa mislim da će se i tu morati vidjeti kako će se ova godina premostiti a za sljedeću godinu sigurno podržavamo da sufinanciranje dadilja je potrebno i na razini lokalne uprave. Nadalje iznimno bitnim za ovo područje smatram i obvezno stručno osposobljavanje, usavršavanje koje je regulirano člankom 22 ovoga prijedloga a kojeg pravilnikom propisuje ministar nadležan za znanost i obrazvoanje uz prethodno mišljenje ministra zdravlja i tu ću još jednom napomenuti posebno edukaciju za dadilje koje će raditi i koje će u grupi imati djecu sa teškoćama, to ponovno naglašavam. Uz izričite prijedloge, postavljana pitanja i komentare na prijedlog Zakona o dadiljama ističem kako HSU podržava ovaj prijedlog zakona, očekuje njegovu punu primjenu, uključivanje lokalne zajednice a sve s ciljem pružanja što većeg broja usluga izvan institucijske skrbi, zaštite djece, poticanja zapošljavanja i ženskog poduzetništva te jačanja mjera obiteljske i socijalne politike. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu po klubovima i u ime Kluba HDSSB-a govorit će uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite. Oprostite samo da upozorim da je u 17.17 isteklo vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu u trajanju od deset minuta.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, potpredsjednice Vlade sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Evo da ja ipak kao prvi kolega koji govori o ovoj temi ispred Kluba HDSSB-a da dam svoj doprinos i doprinos ove stranke ovoj temi koju smatram itekako važnom imajući u vidu da oko 10 tisuća djece u Hrvatskoj danas je djece predškolske dobi koja nije nigdje prijavljena u jaslice i vrtiće. Vidi se da se ova djelatnost dakle obavlja bez obzira na to što do sad u Hrvatskoj zakonom nije regulirano i da damo doprinos ravnopravnosti spolova. Ovo nije samo zakon koji se odnosi na žene, ovo je zakon koji se odnosi na muškarce jer bolje je biti muška dadilja nego nezaposlena osoba. U svakom slučaju otvara se tu mogućnost zapošljavanja i muškarcima i ženama i to je jedan pozitivan pomak jer postat ćemo članica EU i trebamo se brinuti o svim segmentima društva pa tako i ovime da se doprinos odgoju djece koja je naša ustavna vrednota mogu dati jednako i muškarci i žene. Mi dakako podržavamo donošenje ovoga zakona jer smatramo ga prije svega potrebnim zakonski urediti, jer evo 15 tisuća osoba u Hrvatskoj pretežito žena bavi se ovim poslom, ali nije zakon regulirano. Tu ne samo da gube osobe koje rade, jer one se ne evidentiraju kao zaposlene osobe, nego gubi država na doprinosima, a gubi i cijelo društvo u cjelini. Naša je ustavna vrednota dakle zaštita obitelji, djece i mladeži i mi trebamo kao i Hrvatski sabor i Vlada dati doprinos da se ova djelatnost regulira u zakonskim okvirima. Ako gledamo praksu europskih zemalja to je različito uređeno, ovaj naš zakonski prijedlog sličan je francuskom jer se ima model dakle da djelomice financira lokalna samouprava a djelomice roditelji, što isto ne bi bilo loše u budućnosti razmisliti o tome da se iako sumnjamo da će za ovu godinu biti sredstava u lokalnim proračunima da se za sljedeći proračun kada ćemo već biti članica Europske unije jednostavno osiguraju sredstva jer ako nema mjesta u institucionalnim okvirima, treba iznaći financijska sredstva da se pomogne roditeljima jer oni zaista ponekad, a i često rade za male plaće pa od tih malih plaća ne mogu izdvajati recimo u nekom gradu od tisuću do 3 tisuće kuna, a nekad i više za čuvanje djece, tako da imajući dakle u vidu i ovu europsku praksu dakle ovo je sličan model kao u Francuskoj, i mi trebamo dakle samo pogledati što naši europski susjedi rade, jednostavno takav sustav prilagoditi u Hrvatskoj što je dakle i moguće. Ima onih sustava koji recimo u Švedskoj koji kao naš do sada a to je da se dakle postoji samo institucionalni oblik čuvanja i odgoja djece a sve se zasniva na jaslicama i vrtićima, dok u Ujedinjenom Kraljevstvu recimo imamo, nema jedinstvenog zakona, nema propisane stručne spreme dadiljama, ali ima propisani oni minimalni uvjeti i to možemo reći da se radi o jednom obliku obrta ili samostalne djelatnosti gdje se ne upisuju taj nacionalnu agenciju gdje se i dio plaća, dakle plaćaju roditelji a dio plaćaju doprinosa plaća država. Dakle tu postoje dakle ovo je prvo čitanje zakona različiti modaliteti gdje jednostavno moramo vidjeti što je u ovom trenutku moguće u Republici Hrvatskoj. Ono što je za nas pomalo možda kritično u ovome prijedlogu zakona, mi smatramo da bi bilo bolje potpredsjednice Vlade možda izbaciti iz ovog prijedloga zakona trgovačka društva i zadruge, a ostaviti samo ovaj oblik obrta i samozapošljavanja, jer zaista može tu doći do nekakvih proširenja ovlasti po ovom zakonu da se jednostavno izgubi sam smisao dadilje, sam smisao čuvanja djece, jer otvaranjem trgovačkoga društva ili oblika zadruge može doći do samog dakle narušavanja osnovnog cilja ovoga zakona a to je omogućavanje zakonitog zapošljavanja dadiljama. Dakle moguće je da trgovačko društvo ima jednu kuću, jednu stambenu jedinicu sa četiri, pet soba, da se to prilagodi uvjeti koji će biti propisani pravilnikom i da jednostavno se zapošljavanjem osoba koje ispunjavaju stručne uvjete za dadilje izbjegne osnovni smisao ovoga zakona, a da se ostvaruje profit, da se dadilje zapošljavaju možda uz male plaće i da se jednostavno dođe do osoba koje ispunjavaju uvjete ali sa ovakvim načinom organiziranja trgovačka društva se gubi smisao zakona. Mi se više zalažemo dakle da to ostane u sferi obrta i samozapošljavanja što će dati doprinos prije svega osobama koje su do sada ispunile stručne uvjete, vi ste rekli da su to 132. osobe, dobro je da ih bude što više, pomalo je možda bilo apsurdno da su se odvijale stručni tečajevi gdje Ministarstvo znanosti, obrazovanja davalo suglasnosti, da te osobe nakon završetka toga tečaja koji se upisuje u radnu knjižicu ne mogu ostvariti dakle registraciju i to je čak i pokušavano, nema smisla obavljati edukaciju u gradovima u suradnji sa zavodima za zapošljavanje a da te osobe nakon te, tih certifikata i upisa u radnu knjižicu jednostavno s tim ne mogu ništa, da se nalaze zajedno na tržištu, to je do sada bilo sivo tržište, dakle tržište na kojem su se dakle osobe koje imaju stručne uvjete izjednačavale sa onima koji nemaju. Smatramo dakle potrebnim da se to zakonski u drugom čitanju dobro izregulira, i da se omogući osobama uz ove uvjete koje je propisano zakonom da se dakle stručno usavršavaju i da uz nove edukacije i novo obrazovanje steknu mogućnost zapošljavanja u ovome dakle obliku kako predviđa zakon. Slažem se sa kolegicom Fortunom da članak 15. treba preispitati, nije isto dijete s poteškoćama sa razvoju, u razvoju, postoje različiti oblici i različiti oblici bolesti pa treba procijeniti dakle koje su to poteškoće, koliko dadilja, ovdje se previđa dakle da se za svako takvo dijete smanji za jedno dijete po čuvanju, treba dakle procijeniti u tom članku zakona dodati dakle da se procijeni stupanj oštećenja djeteta, a da zaista se, jer je to jedno dijete, dvoje ili troje, da to dijete dobije adekvatno čuvanje i stručni nadzor. Što se tiče ostalih dijelova zakona, dobro je riješeno pitanje nadzora da je to nadležne inspekcije ministarstava, i obiteljski centri, smatramo da se ovim zakonom daje jedan novi iskorak u Republici Hrvatskoj, jedan novo svijetlo u ovu djelatnost koja je osobito važna, tu nema bojazni od miješanja institucionalne na izvaninstitucionalnu, dakle oblik čuvanja i odgoja djece to je sasvim druga kategorija, to zakon, ovaj zakon jasno regulira i ne ulazi u ono područje koje se tiče Zakona o predškolskoj dobi. Klub HDSSB-a dakle uz ove male napomene podržava prvo čitanje ovog zakona i nadamo se da ćete prihvatiti dakle ovaj prijedlog o trgovačkim društvima. I još nešto što sam zaboravio, ovo prijelazno razdoblje bi trebalo biti zaista možda do dvije godine, jer premalo je ovo do 31.12.2013. možda bi bilo dobro da to bude dakle do kraja 2014. godine da bi se ovim novim uvjetima mogli prilagoditi svi koji se žele baviti dakle ovim poslom, i da bi se ostavilo dovoljno vremena za one koji već to rade da se mogu stručno usavršiti i ispuniti sve uvjete koji se predviđaju ovim zakonom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem i ja vama. Na ovo izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku, poštovana kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Salapić, posebno mi je drago da ste dao svoj doprinos rodnoj osviještenosti vezano po pitanju Prijedloga Zakona o dadiljama, međutim mislim da je, da rodnu osviještenost provodimo parcijalno i da je ne provodimo upravo tamo gdje bimo je trebali provoditi. Naime u iščitavanju ocjene stanja vezano za prijedlog ovog zakona piše da je izbor svih polaznica programa osposobljavanja kroz projekte izvršen je od strane Hrvatskog zavoda za zapošljavanje na temelju psihologijsko-medicinske obrade kandidatkinja. Dakle već tu ja znam da smo koristili predpristupne fondove IPA komponente 4, znam da je to bilo bespovratna sredstva u onom dijelu žene na tržištu rada, međtuim isto tako imali smo i drugih komponenata gdje su bili uključene i muška populacija na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje pa evo dobra prilika da možda ukažemo i kada radimo takve projekte da ipak vodimo računa o toj rodnoj jednakosti.
Na repliku odgovara poštovani Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Tireli, ja sam upravo to i rekao u svojoj raspravi, to je bitno. Nalazimo se u jednom presudnom vremenom za Hrvatsku i kada se iščitavajući ovaj zakon ali i još neke druge zakone vidimo da nije uvijek takav položaj jednak i za muškarce i za žene. Ovo je jedno specifično zanimanje i dobro je da je na ovakav način riješeno. Ovo je jedan čvrst zakonski temelj za bolje uređenje koje ćemo donijeti u drugom čitanju ali zaustaviti i muškarce govoreći samo o ženama tu se prije svega radi o mogućnosti zapošljavanja, mogućnosti možda nekad u našem obiteljskom zakonu nekada je majka zaposlena, a otac kod kuće čuva djecu i tu se stječu iskustva. Danas-sutra nikad se ne zna netko od njih može postati dadilja, pa i kod nas ovdje u Saboru možda danas-sutra ne budimo zastupnici možemo biti dadilje. To nije ništa sramota, sramota je biti nezaposlen, sramota je ništa ne raditi, sramota je ništa ne učiti i ništa ne znati. A prije svega moj doprinos tome i našeg kluba je da sve osobe u Hrvatskoj trebaju biti svjesne trenutka u kojem živimo i tamo gdje možemo dati svoj doprinos trebamo dati svi zajedno i ovo je jedan zakon gdje svi klubovi zastupnika, sve stranke trebamo zajedno misliti za bolje sutra i tu nema nikakvoga prostora za političko prepucavanje nego za jedno kvalitetno i stručno rješavanje koje će pomoći svima i majkama i očevima, a i budućim roditeljima. To je za mene važno i krucijalno pitanje u ovom trenutku za Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Za riječ se sada javila uvažena potpredsjednica Vlade i ministra socijalne politike i mladih poštovana Milanka Opačić. Izvolite ministrice.
Prije svega moram početi s ovim s čim ste sada završili gospodine Salapiću, ja doista ovaj zakon nije nikakav ženski zakon dakle nije pisan samo za žene. Ja se nadam da će se jedna dio muškaraca javiti za ovaj posao. Ovdje je sa mnom gospođa Jasna Ćurković Kelava koja je godinama vodila Nazorovu i ja znam da su gore iz njezinih priča djeca puno više bila vezana za muške volontere nego za ženske, tako da doista nema nikakvih prepreka da se i muškarci bave ovom djelatnosti i nema dakle govora da je ovo zakon koji je pisan samo za žene iako je većina njih naravno završila ovu edukaciju ali to naravno u ovom trenutku ne znači puno. Htjela bih reći kada su u pitanju financiranje lokalne samouprave da ovaj zakon ipak nije namentuo obvezu jedinice lokalne samouprave, mi smo se samo referirali na već postojeće ovlasti i ingerencije lokalne samouprave, a to je da se oni brinu za skrb o djeci predškolske dobi. Mnoge jedinice lokalne samouprave u ovom trenutku nisu izdvojile sredstva, neki jesu početna sredstva zbog toga što niti ne znaju koliko će u njihovim gradovima uopće žene biti zainteresirane po ovom zakonu i imati sve uvjete da se mogu baviti poslom dadilje, tako da je ovo godina prilagodbe kako za jedinice lokalne samouprave tako i za žene koje će ići u skupljanje svih uvjeta za obavljanje posla dadilje. Mislim da će ipak s vremenom mnoge jedinice lokalne samouprave izdvojiti ono novca koliko mogu. Naravno da svi smo svjesni toga da i državni proračun i jedinice lokalne samouprave imaju vrlo malo novca na raspolaganju ali evo već su neki sada odvojili barem minimalna sredstva da ovaj projekt počne uz njihovu potporu živjeti u nekim jedinicama lokalne samouprave. Što se tiče toga da je moguće preklapanje ovog predškolskog dijela i poslova dadilje koji su isključivo čuvanje djeteta, mislim da smo tu granicu dosta dobro razgraničili osim ovog jednog dijela na koje ste upozoravali dakle trgovačkog društva o kojem ćemo onda razgovarati u drugom čitanju. Naime, treba znati da osoba koja je završila Pedagošku akademiju može biti dadilja ali obrnuto ne. Dakle žena koja je završila samo tečaj ne može raditi u vrtićima. Utoliko smo ja mislim postavili vrlo jasnu granicu i tu smo i dobili na neki način i suradnju svih onih koji su nam pomagali iz ovog predškolskog dijela u pisanju ovoga zakona jer je ta granica vrlo jasno postavljena. Dakle nije moguće da netko tko je završio tečaj dođe raditi u vrtić ali je moguće da oni koji su završili Pedagošku akademiju ili bilo koju drugu školu za odgajatelje mogu biti i raditi posao dadilje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem potpredsjednici Vlade. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se za raspravu javila uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Da se u Hrvatskoj roditelji, a i svi mi skupa ponašamo u skladu sa Ustavom i sa zakonom i da se preuzimaju u punom opsegu dužnosti ne samo prava nego i dužnosti odgoja i čuvanja djece ravnopravno, oba partnera mi bismo sigurno imali manje problema. Ali jednako tako s obzirom da smo svi svjesni da odgoj i čuvanje djece je gotovo ženski posao, a da tomu nije tako ovaj problem bi davno bio riješen i mi bi imali i zakonsko rješenje. Međutim trebalo je proći dugo vremena, iako su neki pilot programi bili i ranije, to svakako treba priznati ali evo da dođe na vlast i vlast koja pokazuje da ima sluha za ove problema, ali jednako tako i vlast koja ima dušu. Jer ovo nisu samo tehničke stvari, ovo nisu stvari koji su se drznuli reći od jutros govore, dakle kad štitimo okoliš kaže nije vama do zaštite okoliša, vama je do poreza. Kad govorimo isto tako o zlouporaba koji kradu državu i kradu subvencije kojima nisu namijenjene i kad to želimo spriječiti kaže nije vama do sprečavanja zlouporaba, vama je do poreza. Pa se netko i na ovu osjetljivu temu javio, vama je do skupljanja poreza, a ti isti govore zašto ne date više za ovo, zašto za ono. Dajte se malo svi skupa uozbiljimo i neke dobre stvari poduprimo, naravno ukoliko ima i boljih rješenja sa takvim prijedlozima treba i izaći. Mislim da je stvar preozbiljna, radi se o djeci, radi se o našoj djeci i kad je god stvar i kad je pitanje, kad je ovakva tema onda takvim raspravama zaista nema mjesta, pogotovo što statistike pokazuju porazne rezultate. Dakle svaki napor koji omogućava i koji ide u zaštitu roditelja i olakšava roditeljima posao, koji omogućava obojici partnera da se zaposle ide dakle i u prilog roditeljima, obitelji i čitavog hrvatskog društva. Sve su to mali koraci, ali u svojoj ukupnosti mogu dati dobre rezultate. Naravno da je dobro da mnogi postavljaju sada i vrlo detaljna pitanja, naravno da se sva ta pitanja nisu postavljala kad godinama smo imali situacije da očajni roditelji u sredinama gdje nema dječjeg vrtića, a kamoli jaslica moraju se snalaziti, nemaju baka servisa ili ti baka i djedovi zašto nisu ni dužni ili ne žele čuvati svoju unučad, moraju tražiti ljude. Redovito bi dobivali ljude, starije ljude do te mjere da bi i takvim osobama trebala biti potrebna pomoć, a kamoli da se još skrbi o djeci. Ali su i takve osobe imale jednu veliku vrijednost, bile su emotivno vezane za djecu. I ovaj posao ne može obavljati svatko, bez obzira u koliko je financijskoj stisci. Radije će čistiti, radije će nešto drugo radit. Ovaj posao treba voljeti i tko god radi ovaj posao dakle ima poseban emocionalni odnos prema djeci. Prema tome i takve osobe treba zaštititi. Da li ti koji su dali kritiku da je državi stalo do skupljanja poreza jer su se brinuli da li ta osoba iskorištava, ona koja čuva, na kraju krajeva da li joj se plaća mirovinsko, zdravstveno, a na kraju krajeva kakva je i sigurnost tog djeteta i te obitelji. Dakle apsolutno stavlja se, meni je drago da u biti bez obzira i na te primjedbe ipak svi podržavaju prijedlog ovog zakona. Dakle evo već je sada gospođo ministrica otklonila tu svaku dilemu bez obzira na naziv koji u članku 5. govori da je dadilja svaka fizička osoba, dakle i muškarci i žene, a djeca to smo vidjeli i po dječjim vrtićima, rado prihvaćaju upravo i muškarce kao čuvare njihove i kao odgojitelje. Prema tome i u tom smislu je ta ravnopravnost i jedan poziv i takvim osobama da se jave. Ima dosta mlađih ljudi koji su i zainteresirani za te poslove. Također bilo je ovdje primjedbi do sada i na to moram odgovoriti, a odnosi se na odredbu članka 35. da se gotovo svim zakonima nameću tereti jedinicama lokalne samouprave i kako će oni to financirati. Napomenut ću ovdje prije svega Konvenciju UN-a o pravima djeteta koja citiram govori: lokalna samouprava je dužna prema ovoj konvenciji, dakle konvenciji o pravima djeteta, zadovoljavati potrebe svojih građana, tretirati ih na jednaki način, bez obzira da li se obitelj odlučila na čuvanje djece u vrtiću ili putem dadilja. Prema tome, to je posao jedinice lokalne samouprave da brine o svojim građanima, a ne da gleda kako će vlastitu imovinu ili koju je do sada davala država raspodijelit svojima i svojim bližnjima. Ovo je posao da skrbi o svim građanima. Tu se treba trošiti porez, a pogotovo u ovom vremenu krize. Žalosno je da mnoge sredine, dakle ovdje se ne ulazi u pitanje, to je gospođa ministrica također objasnila, dakle preklapanja i dječjih vrtića i samih dadilja, ali ovaj zakon ide i u tom smjeru s obzirom da će jedinice lokalne samouprave biti dužne sufinancirati takve osobe ili tvrtke, vidjet ćemo u kakve oblike ili zadruge ili trgovačka društva, dobro tu je bilo primjedbi iako ne vidim nikakve opasnosti od različitih asocijacija, odnosno pitanja da li se radi o pravnim osobama koje osnivaju određene fizičke osobe. Mislim da to može biti samo još jačanje ovog instituta dadilja, a ne njegovo slabljenje, dakle da vrtići imaju posebnu jednu ulogu, a dadilje imaju također jednu nezamjenjivu ulogu. Dapače, moguće je jer vrtići ne rade 24 sata, odnosno da dijete ima i dadilju, a da i pohađa vrtić. I mnogi roditelji koji imaju sreću da rade, a moraju raditi nažalost sve više će biti, bit će im omogućeno da koriste dakle i dadilje, ali da jednako tako može dijete i pohađati vrtić. Evo da ne duljim više. Pozdravljam prije svega i ideju, a prije svega i ovaj koncept vrlo urednog jednog i u nomotehničkom smislu ovog prijedloga zakona koji je Hrvatska dugo očekivala i dugo trebala. Hvala lijepa.
Na ovo izlaganje imamo jednu repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvažena kolegice evo nisam mogao trpjeti jednu vašu rečenicu, onako mi je ostala, ostat će mi dugo u sjećanju zapravo. Rekli ste da je ovo prva vlast koja ima dušu. To je povijesni preokret u politici. Ja ne znam ni jednu vlast koja ima dušu. Evo ne znam ni jednu vlast na svijetu koja ima dušu i zato nisam mogao odoljeti. Rekli ste da ova vlast ima dušu zato jer donosi Zakon o dadiljama koji su taj zakon ispada stopirali čitavo vrijeme muškarci. Sad što je to nek i žene i muškarci prosude kakva je to, da kontekst. Pa ne treba sve baš reć. Naime, rekli ste sasvim sigurno da je odgoj djece uglavnom ženski posao. To je stereotip koji treba rušiti i to nije točno. Vaša tvrdnja nije točna. Izgleda da gledate samo onaj prosjek naših godišta. Mlađi ljudi se drukčije ponašaju i drukčija je praksa i u Hrvatskoj koliko god smo patrijarhalno društvo. No, sasvim sigurno da nije stereotip to što ste rekli da ste vlast koja ima dušu. I još ste jednu tvrdnju rekli s kojom se slažem da bi se trebali ponašati svi po Ustavu kako bi bilo drukčije u Hrvatskoj. I sad ja citiram članak 55. Ustava pa molim da se Vlada i Kukuriku koalicija ponašaju kako piše u Ustavu. Članak 55. kaže: "Svatko ima pravo na rad i slobodu rada. Svatko slobodno bira poziv i zaposlenje. Svakome je pod jednakim uvjetima dostupno svako radno mjesto i dužnost." Pridržavajmo se Ustava.
Odgovor na repliku Ingrid Antičević Marinović.
Pa poštovani i dragi kolega, vi ste već spremili ili ste htjeli reći nešto što ste htjeli reći, pa onda dopunjujete jedan dio moje rečenice, pa još dopunjujete svoju kao da su sve te moje. Pa to se zove inače u kaznenom pravu falsifikat. I ako ste htjeli replicirati imali ste dosta toga da mi replicirate samo za to treba imati malo više hrabrosti ali i onda kako niste imali toliko tako ste mi dodali nešto što biste vi voljeli da sam ja rekla kako biste vi mogli meni to odgovoriti. To nije potrebno. A ja se ne bojim reći da vlast treba imati dušu, treba imati um, ali treba imati i srca da bi bila bliska građanima i da bi vidjela što ljudima treba. Jer vidite ovdje je interes upravo zaštititi te ljude i doći do toga da dijete ima skrb, da ima tko dijete čuvati. I vi kažete samo da vlast, dakle da se skandalizirate. Ja prije svega nisam rekla da je prva vlast. Ja sam rekla da je ovo vlast koja pokazuje da ima dušu. I zašto sad tim da se govori oduzeti, pobijediti, uništiti. To su termini na koje nitko ne reagira u bilo kojem kontekstu i onda se čudimo zašto su nam djeca nasilna. A kad netko se usudi po vama kazati ovakav termin duša, dušebrižništvo, briga za drugoga onda je to čudo, onda je to čak drskost. Izgleda da je drskost reći istinu i pokazati dakle osjećaje i pokazati dušu. Mene čudi da upravo vi iz te stranke koja upravo ja mislim bar do sada koja je pokazivala afirmaciju upravo i težnju, dakle dosta tehno menadžerizmu i pokazivanje ovih drugih vrijednosti solidarnosti da to kritizira. Umjesto da ste to upravo pohvalili.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, poštovana zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo ministrice sa suradnicama. Pa evo za mene nekako ključne činjenice od kojih polazim kada razmišljam i raspravljam o ovom zakonu jesu dvije. Prvo da postojeći sustav skrbi o djeci treba modernizirati, da ga treba unaprijediti, razvijati, modernizirati. Druga važna činjenica jest ta da izvan institucionalni oblik skrbi o djeci je u Hrvatskoj u ovom trenutku deficitaran, odnosno on postoji, ali nije legalan i u tom kontekstu ovo je doista dugo očekivani zakon. Osobno držim da bi ovaj zakon trebao odgovoriti i na potrebe djece i roditelja i dadilja, ali i cjelokupne zajednice. Što se tiče potrebe djece i njihovih roditelja, dakle stvaramo jedan zakonski okvir, stvaramo jedan pravni temelj. Da, alternativni ali duboko vjerujem za ujedno i kvalitetan i siguran smještaj djeteta uz kontinuiranu skrb dadilja. Ponekad mi se čini da je postojeći sustav zapeo, kao da je zastao u nekim davnim vremenima kada su roditelji možda nezgodno reći manje radili. Ali drugačije je sve bilo i radno vrijeme i broj prekovremenih sati i u tom smislu držim da zakon koji se danas predlaže ide u korak sa vremenom, odnosno odgovara potrebama vremena u kojemu živimo. Ovaj zakon bi trebao odgovoriti i na potrebe dadilja čiji je rad danas čuli smo u sferi sive ekonomije i to ujedno znači i u sferi socijalno nezaštićenog oblika rada. Konačno, ovakvim zakonom vjerujem da odgovaramo i na potrebe zajednice jer s jedne strane institucionalni oblik u Hrvatskoj je nedostatan. Gradovi i općine u pravilu nemaju dovoljan broj vrtića, a u ovim teškim vremenima krize mislim da je teško očekivati gradnju novih vrtića. I konačno s druge strane možda će se sada veći broj roditelja kada bude osjećao jednu pravnu sigurnost odlučiti dijete ostaviti dadiljama. Godinama, možda i malo predugo su se stvarali uvjeti za donošenje ovakvog zakona. Ima pravo kolegica Tireli kada kaže ne idemo baš od nulte točke, doista u proteklih 12 godina dogodilo se dosta toga što je vodilo ka ovom zakonu i tadašnji zavod, državni zavod za zaštitu obitelji, materinstva i mladeži je započeo za zapošljavanjem žena, moram se pohvaliti, moram iskoristiti ovu priliku i reći da je grad Rijeka bio jedan od prvih koji je započeo sa projektom osposobljavanja dadilja i program se provodio po programu koji je bio reificiran od Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. 2010. program u Varaždinu, pa 2010. ponovno u Rijeci, u Primorsko-goranskoj županiji uz pomoć razvojne agencije tada smo osposobili negdje oko 60 dadilja odnosno 60 žena za poslove dadilja i onda dolazimo nakon svega toga, skoro 12 godina do jedne paradoksalne situacije. Odnosno cijelo vrijeme imamo paradoksalnu situaciju a to je da država, da županija, da gradovi daju novce za osposobljavanje žena za djelatnost koju one na koncu ne mogu registrirati, dakle koje ne mogu legalizirati. S jedne strane ih država educira a s druge im neda da rade, bar ne legalno. Dakle nevjerojatno do kojeg apsurda smo u stanju dovesti stvari no naravno tu smo da stvari mijenjamo na bolje na dobrobit građana. Situacija kakvu danas imamo, dakle nepostojanje zakona loša je jer djelatnost dadilje je u sferi sive ekonomije, to je naravno kao što je ovdje bilo istaknuto loše za državni proračun iako imala je pravo i kolegica Borzan, to što bude došlo u državni proračun, svakako ga neće spasiti ali ono što bi nas trebalo brinuti, mene osobno puno više jest to da su u takvoj situaciji, dakle u situaciju kakvu danas imamo nezaštićena prije svega djeca, nezaštićeni su njihovi roditelji jer nema mehanizma, kontrole niti uvjeta rada, niti načina rada dadilje ni njenih kompetencija ni njenoga znanja, ni prostornih uvjeta, ničega, zapravo ničega. Možemo samo zamisliti koliko puta se roditelji kada ostavljaju svoje dijete praktički nepoznatoj osobi pitaju da li ta osoba ima dovoljno kompetencija, da li će biti sve u redu, da li ima dovoljno znanja itd. Dakle sigurna sam da proteklih, da dadilje koje su se proteklih educirale za djelatnost dadilje zapravo čekaju da donesemo zakon relativno brzo vjerujem da će moći otvoriti obrt, započeti posao, čuli smo da takvih žena koje čekaju taj trenutak ima dosta, dakle konačno ćemo ukloniti prepreke za legalan rad. U tom slučaju preostaje da se nadamo u tom smislu i nekako apeliram da se osigura dobar sustav podrške dadiljama kroz redovite edukacije, stručna predavanja, usavršavanja dakle jednu kontinuiranu super viziju i trajnu edukaciju. Od kada je zakon ugledao svijetlo dana naravno bilo je i kritika na njegovo račun i sumnji da se radi o kvalitetnom zakonu. Jedna od kritika kao što je već tu spomenuto odnosila se na rad dadilja putem zadruga i trgovačkih društava, jako mi je drago da predlagatelj je spreman dodatno razmotriti određene segmente zakona, preciznije urediti ili doraditi ovaj u koliko to bude potrebno ukoliko se na taj način može spriječiti bilo kakva zlouporaba ili manipulacija. Jedna od kritika koja se mogla čuti prilikom široke javne rasprave je bila i ona koja se odnosi na jedinice lokalne samouprave odnosno njihovu obvezu u cijeloj ovoj priči osobno u tom dijelu zakona. Ja ne vidim ništa sporno, jer uvijek je bilo i uvijek će biti da u nekim sredinama postoji senzibilitet za određenu problematiku građana pa u tom smislu onda se brinulo i o nad standardima za skrb djece i osoba s invaliditetom i zaštitu materinstva u zdravstvenoj zaštiti, a u nekima tog senzibiliteta nema odnosno nije bilo. Dakle u nekim sredinama su građani prioritet, a u nekim drugima su neki drugi prioriteti i to nije uglavnom, nije nužno vezano za financijsku moć ili ne može jedinica lokalne samouprave, drugim riječima u nekim sredinama se bez obzira na postojanje financijskih sredstava radi malo ili gotovo ništa na tome da poveća kvaliteta života građana i uvedu npr. nekakvi nadstandardi i zapravo mislim da je dobro da zakon to propisuje. Dakle po mom dubokom uvjerenju ovaj zakon postavlja pravni temelj za kvalitetno i standardizirano provođenje djelatnosti prvo, drugo djeci pruža sigurnu skrb od strane educiranih dadilja, roditeljima pruža na neki način pravnu sigurnost i osim toga daje im mogućnost izbora, četvrto omogućava im sigurno i legalno zapošljavanje žena, peto ovaj zakon je možda spas za neke žene koje su bez posla i koje bi rado prošle edukaciju za posao koji će im biti temelj za mirovinsku i zdravstvenu sigurnost odnosno osiguranje. Netko može reći pa te žene mogu to i danas raditi, mogu ali ne mogu ostvariti one druge beneficije koje bi uz taj posao išle i konačno što je više puta spominjano ovdje a doista mislim da je to najvažnija stvar ali kad nabrajam sve elemente koji govore … [[Govornik se ne razumije.]] ovog zakona onda moram reći i to da će državi osigurati ovaj ubiranje poreza. Dakle sve su to razlozi koji po mom dubokom uvjerenju govore u prilog ovoga zakona. Hvala lijepa.
Replika, poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolegice Jerković, zaista evo slušala sam pažljivo i mislim da je potpredsjednica isto a tragom nekih drugih rasprava o nazivu ovog zakona i rekli ste predobru formulaciju, a to je kad ste govorili rekli ste ovo je zakon o izvaninstitucionalnoj skrbi o djeci. Dakle ja osobno mislim da bi se ovaj zakon mogao nazvati upravo tako kako ste ga nazvali, jer bi tada gospođo ministrice mogao možda ugraditi ovu novu inicijativu a to su igraonice, možda, možda, ne znam, evo govorim, ali, a možda bi i taj jedan naziv dadilje ne bi bio tako strogo definiran, jer doista su dadilje one koje u narodu je to da čuvaju malu djecu, a ne ovu stariju, ali ovo je fantastično stvarno meni se evo, kad bi mogli mi određivati i predlagati predložili bi ovo. Hvala.
Na repliku odgovara zastupnica Romana Jerković.
Kolegice Sumrak, ovo je doista osvježenje, kad god ste se javljali meni za repliku uvijek je bilo da izrazite svoje neslaganje s mojim mišljenjem, drago mi je čuti da se u nečemu možemo i složiti. Ako ministrica prihvati vaš prijedlog, za mene je sasvim ok. Hvala.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovana zastupnica Dunja Špoljar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, potpredsjednice sa suradnicama, uvažene kolegice zastupnice i kolege zastupnici. U posljednjih nekoliko desetljeća usluge čuvanja djece postale su stvar vrlo, vrlo ozbiljnog javnog interesa. Povoljna i kvalitetna usluga čuvanja djece, odnosno dadiljanje može poboljšati usklađivanje rada i obiteljskog života i time poticati sudjelovanje na tržištu rada i ravnopravnost spolova, dadiljanje također može pružiti važan odgovor na pad stope fertiliteta, odnosno nataliteta usklađivanjem tržišta rada i karijere s obiteljskim životom. Važnost pružanja usluge čuvanja djece također je prepoznata na razini Europske unije. Na summitu u Barceloni 2002. definirani su neki eksplicitni zaključci obzirom na odredbe usluga čuvanja djece, potvrđeni su ciljevi, a to je puna zaposlenost, uklanjanje prepreka za poticanje ženskog sudjelovanja u radu, pokrivenost barem 90% djece između 3 godine starosti i školske dobi i najmanje 33% djece mlađe od 3 godine. Značaj ovih ciljeva je potvrđen i u smjernicama za zapošljavanje usvojenim od strane Vijeća Europe. Čuvanje djece povećava roditeljski izbor, poboljšava položaj žene na tržištu rada i istodobno promiče obiteljski život. Postoji nekoliko razloga zašto bi u Hrvatskoj morali donijeti ovakav zakon. Klasičan argument odnosi se na činjenicu da dostupnost kvalitetnih usluga brige o djeci ima pozitivan utjecaj na stopu participacije žena na tržištu rada što može povećati ravnopravnost spolova, što potiče gospodarski rast i održivost socijalne države. Drugi argument ukazuje na činjenicu da briga o djeci može povećati stopu nataliteta tako da je imati dijete, odnosno imati djecu manje zahtjevno u smislu usklađivanja prihoda i karijere što u konačnici može pridonijeti smanjenju nezaposlenosti, pa tako i siromaštva. Argumenti u korist dadiljanja su dobro poznati i većina europskih zemalja iniciraju povećanje dostupnosti, odnosno kvalitete usluge brige o djeci, međutim mnoge države u Europskoj uniji su daleko od postizanja ciljeva iz Barcelone o toj usluzi, prepreke su financijske, ali i ideološke. Jedan od najsloženijih izazova odnosi se na činjenicu da ciljevi politike o ravnopravnosti spolova, poticanju nataliteta i socijalnoj integraciji nisu uvijek i lako kompatibilni. Drugo komplicirano pitanje se odnosi na pitanje roditeljskog izbora, roditelji se mogu razlikovati u svojim željama s obzirom na rad i na obitelj, no bez obzira na izazove ovaj prijedlog zakona osigurava na području koje dosada uopće nije imalo pravni okvir standard i kvalitetu usluge dadiljanja poštujući nekoliko načela, a to su načelo skrbi koje osigurava poštovanje dostojanstva i jedinstvenosti svakog djeteta, obaveza da se prema djeci odnosi s poštovanjem, to je sigurnost, odnosno kontrola života djece i mladih od nerazumnih rizika, to je pravo, odnosno zaštita ljudskih odnosno dječjih prava, poštovanje jednakosti i priznavanje različitosti, djeca tu tretirana jednako i pritom se poštuje njihova tradicija i kultura, pravo izbora djeca i roditelji i skrbnici dobivaju priliku za odabir iz niza opcija na temelju jasnih i točnih informacija i privatnost, djeca imaju pravo na mir, nesmetanost i slobodu, a roditelji i skrbnici znaju da su informacije o njihovoj djeci povjerljive. Bez obzira na sve potpuno je jasno odvija li se dadiljanje u domu djeteta ili kod dadilje je li usluga dadiljanja posvećena samo jednom djetetu ili dijete dijele skrb s ostalo petoro djece, dadiljanje ne zamjenjuje institucionalnu predškolsku ili školsku skrb, nemojmo zaboraviti djecu u produženom boravku ili cjelodnevnom boravku, odnosno djecu koja to ne mogu ostvariti. Dadilje nisu konkurencije odgajateljicama i odgajateljima, niti prijetnja vrtićima, bili oni privatni ili javni, izgrađeni ili planirani, istina je da su do sada registrirano djelatnu skrbi o djeci mogle obavljati samo predškolske ustanove, obzirom na činjenicu da u okviru predškolskog odgoja postoji nedostatak mjesta te da su sredstva za osnivanje predškolskih ustanova ograničena, alternativna skrb nije samo nužnost, nego je ona i stvarnost. Ovim zakonom će se zakonski regulirati sigurno i standardizirano obavljanje te djelatnosti koja je dosad bila isključivo u zoni sive ekonomije što je već do sada spominjano, a roditeljima omogućiti dobivanje odgovarajuće skrbi za djecu i određenu pravnu sigurnost, te na kraju krajeva mogućnost izbora. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je poštovana zastupnica Nadica Jelaš.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Javila sam se za ovu raspravu da bih pohvalila Vladu i resorno ministarstvo što su imali i hrabrosti i mudrosti i političke volje da naprave ovaj zakonski prijedlog da od jedne široko rasprostranjene aktivnosti koja se desetljećima radila na crno naprave sustav, dakle sustav koji će funkcionirati tako da budu zadovoljni i roditelji da budu zadovoljna djeca, da budu zadovoljne dadilje i na koncu konaca da bude zadovoljna i država. Zato je ovaj zakon prvi možemo reći pozitivni korak k legalizaciji rada dadilja i njihovog zapošljavanja ali istovremeno jedna zaista dobra polazna točka za razvoj modela obiteljskog čuvanja djece. Da je ovaj zakon donesen ranije prije nekoliko godina vrtići nam ovog trenutka ne bi bili krcati kao pčelinje košnice odnosno danas bi bili spremniji za nove pedagoške standarde koji bi se trebali početi primjenjivati do konca tekuće 2013.godine, a koji podrazumijevaju smanjivanje broja djece po grupama i povećanje broja odgojiteljica. Ono što treba zaista naglasiti da je ovaj zakon primjeren sadašnjem društvenom i gospodarskom trenutku. Ima li naime boljeg načina od ovog modela da se jednim potezom riješe tri velika problema. Prvi problem je velik broj nezaposlenih žena i to uglavnom teško zapošljivih skupina žena od kojih će jedan dio zasigurno naći zaposlenje upravo kao dadilje. I u tom smislu želim vjerovati da postoji koordinacija između Ministarstva socijalne politike i Ministarstva poduzetništva i obrta kako bi dadilje mogle koristiti sredstva Ministarstva poduzetništva namijenjena ženama poduzetnicima, dakle ženama poduzetnicama početnicama koja će im dakle ta sredstva će im biti potrebna za opremanje prostora za čuvanje djece. Drugi problem je nedostatak vrtića i taj nedostatak zasigurno još jedno duže vrijeme biti aktualan jer lokalna samouprava naprosto nema novaca za njihovu masovniju izgradnju. Za vrtić treba između 10, 12 pa i do 15 milijuna kuna, za organiziranje čuvanja djece uz pomoć dadilja treba neusporedivo manje. I ovaj zakon je jedno idealno rješenje za male lokalne sredine niskog fiskalnog kapaciteta koji ne mogu osigurati na svom području i institucionalnu brigu o djeci predškolske dobi. Treći problem koji će se riješiti vezano upravo za ovu sferu čuvanja djece je rad na crno. Njega će definitivno u ovom području nestati ili će ga u svakom slučaju biti neusporedivo manje. Dakle ovim zakonom profitirati će i roditelji ono što sam rekla i djeca i dadilje i država. Obzirom je u ovom zakonu riječ o potpuno novoj materiji kako je i sama ministrica rekla uvodno, dakle da nije postojao nikakav predložak za njegovu izradu, jasno je da on ne može biti savršen i sigurno ima dosta mjesta da se i popravi. Ono što je pri tom jako važno postoji volja predlagača da nas sasluša i da se na temelju naših primjedbi i prijedloga doista taj zakon i doradi. U tom smislu ukazat ću samo na dvije točke koje su mi osobno sporne jer o drugim dilemama je zapravo već dosta toga i rečeno. Prva stvar je sljedeća, važnu ulogu, vrlo važnu ulogu u zakonskom prijedlogu imaju obiteljski centi. Oni izdaju rješenje o ispunjavanju uvjeta za obavljanje djelatnosti dadilje. Međutim pitam se tko donosi takvo rješenje kada obiteljski centar ne postoji ili on ne funkcionira kao što je to slučaju upravo u Međimurskoj županiji? Tko onda donosi takvo rješenje i obavlja sve one druge nadležnosti koje su propisane ovim zakonom? I drugo pitanje je pitanje sufinanciranja od strane lokalne samouprave. naime, članak 37.stavak 1.prijedloga zakona kaže da su jedinice lokalne i područne odnosno regionalne samouprave dužne subvencionirati obavljanje djelatnosti dadilje ali samo ako na svom području nemaju organiziranu skrb o djeci. Mislim da bi jedinice lokalne samouprave i s time se slažem zaista sa mojim prethodnim govornicima, dakle mislim da bi jedinice lokalne samouprave trebale subvencionirati djelatnost dadilja i onda kada imaju vrtić na svom području ali on primjerice nema kapaciteta da prihvati svu djecu. Neprihvatljivo je da po meni da roditelj odnosno dijete kojem se ne može osigurati vrtićki odgoj, a zakon osigurava alternativnu mogućnost čuvanja djeteta da tu drugu mogućnost jedinica lokalne odnosno područne samouprave financijski ne prati. Svi roditelji i sva djeca trebali bi biti jednako tretirani bez obzira na to koji oblik skrbi dakle institucionalan ili izvaninstitucionalan koriste jer svi roditelji su porezni obveznici. I na kraju ću reći samo dajmo da se zakon počne primjenjivati pa će se vidjeti koje su njegove slabe točke a onda se on može svakako i doraditi odnosno učiniti kvalitetnijim i podobnijim za jednu dobru provedbu. Hvala.
Za repliku se prijavio poštovani zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se. Pa kolegice Jelaš najprije ste kazali da lokalne samouprave u RH još dugo neće imati sredstava za izgraditi vrtiće. Jesam dobro razumio? A na kraju kažete da te iste lokalne samouprave moraju skrbiti o djeci. Na koji način? Ja bih volio čuti nekoga od vas tko je s područja posebne državni skrbi ili brdsko-planinskog područja, a u vašoj stranci ima čini mi se načelnika i gradonačelnika koji su iz tih sredina pa da kažu oni koliko novaca imaju s koliko novaca raspolažu i zašto ih troše. Pa nema jednostavno mogućnosti za gradnju vrtića, a isto tako za trošenje novaca za nove izdatke. Lijepo je govoriti iz pozicije kolegice Jerković iz Rijeke, Zagreba itd., a dođite kod mene u Benkovac i radite tako nešto. Kolegica Ingrid prije govori o duši, kolegica Jerković kaže nema senzibilnosti, poziva se na konvenciju UN-a o pravima djeteta, ali isto tako i Europska konvencija o lokalnoj samoupravi kaže da nema davanja novih obveza ukoliko sredstva nisu osigurana, a upravo se o tome radi i stoga upozoravam na to.
Na repliku odgovara poštovana Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani kolega Kutija, vi ili niste dobro čuli pa ću vam ja zato zaista ponoviti ono što sam rekla, dakle jest problem nedostatak vrtića i taj problem će još dugo biti aktualan. Doista sam tako rekla, međutim sam istovremeno rekla i sljedeće. Za izgradnju vrtića treba između 10 i 15 milijuna kuna, a za ovo o čemu mi danas govorimo, dakle za organiziranje čuvanja djece uz pomoć dadilje treba neusporedivo manje novaca i ovaj zakon je zapravo idealno rješenje za problem o kojem i vi govorite, dakle za male lokalne sredine koje nemaju taj fiskalni kapacitet da izgrade vrtiće. Dakle mi danas govorimo o izvaninstitucionalnom zbrinjavanju djece, a ne o vrtićima i to je dobar primjer i dobro rješenje upravo za one sredine koje nemaju novaca da izgrade vrtiće.
Nastavljamo pojedinačnu raspravu. Na redu je poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažena potpredsjednice Vlade sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo puno je već toga do sada rečeno, ja ću se truditi ne ponavljati, međutim mislim da je u nekim slučajevima ponavljanje majka znanja, a ono koliko sam barem iz rasprava do sada shvatio, mnoge kolegice i kolege jednostavno ne razlikuju što je sustav predškolskog odgoja, a što je skrb o djeci. Dakle ako govorimo o institucijama predškolskog odgoja, one su prije svega odgojne ustanove. Možemo govoriti da su u jednom sada možda manjem dijelu i obrazovne budući da sada već u predškolskim ustanovama, znači ustanovama za predškolski odgoj imamo različite i obrazovne, odnosno edukativne programe. Ovo nije znači institucija dadilje, odnosno djelatnost dadilje, ako hoćete nije odgojni element iako može biti doduše, on je prije svega skrb o djeci, znači doslovno čuvanje djece odnosno ta djeca koja su u skrbi dadilje njima se pruža nadzor odrasle osobe tijekom vremena koje roditelji ili bliski srodnici, dakle bake, djede i slično ne mogu o njima skrbiti. Dakle tu je bitna razlika i mislim da evo slažem se i sa kolegicom Špoljar i mislim da je to i ministrica rekla dakle apsolutno ne zadiremo u elemente predškolskog odgoja. On je i dalje prisutan, on je jedna sasvim druga kategorija, itekako poželjna kategorija, ali nažalost zbog različitih objektivnih okolnosti jednostavno sva djeca ne mogu uživati u blagodatima iste. Po meni u ovom zakonu su zapravo dva elementa jako bitna. Prvi je iskorak u izvaninstitucionalnu skrb o djeci kao i postavljanje temelja za transparentno i pravni sigurni sustav o skrbi o djeci. Zašto to govorim? Dakle imali smo prije onaj čuveni baka servis, on je uvijek funkcionirao i naravno da će roditelji s punim povjerenjem svojim roditeljima ostaviti svoju djecu. Međutim, dovodite se u situaciju gdje svoju djecu bilo u svom prostoru ili u prostoru neke treće osobe ostavljate strancima, iako je to doduše išlo po preporuci i slično, dakle ipak tu postoji jedna bojazan, barem bih ju ja imao kao roditelj kome ostavljam svoju djecu. Ovako ipak postoji pravna sigurnost, da ljudi koji će se baviti ovom djelatnosti će biti akreditirani, dakle postojat će imenici dadilja u određenoj općini, odnosno gradu, županija i postojat će određena pravna sigurnost. Druga vrijednost koju vidim ovdje je samozapošljavanje. Kolegica Jelaš je to već spomenula, a ja vrijednost u ovome vidim posebno u samozapošljavanju teško zapošljivih kategorija, ako govorimo o ljudima koji će obavljati ove djelatnosti i možemo se složiti da će to većinom biti žene, tada govorimo o ženama 50+ godina, dakle one spadaju u vrlo teško zaposlivu kategoriju koju poslodavci manje-više izbjegavaju. Prema tome, stvorit će se mogućnosti da one na legalan način djelatnošću koje bi vjerojatno i ovako obavljale odrade znači ono što im fali do mirovine i da si osiguraju egzistenciju. Slažem se da je uloga jedinica lokalne samouprave ovdje itekako velika, kao i u većini stvari o kojima pričamo. Dakle možemo mi govoriti da centralna državna vlast ima ingerencije nad ovime, treba pomoći ovo ili ono i slažem se tu, svakako je skrb o djeci. No međutim, velika inicijativa i dalje ostaje na jedinicama lokalne samouprave. Naravno svjesni smo i financijske odnosno fiskalne ograničenosti jedinica lokalne samouprave po puno pitanja i po puno pitanja gdje im zakoni propisuju obaveze, dakle gdje već imaju zadane troškove od kojih ne mogu preraspodijeliti sredstva. Međutim vjerujem da i ovo je moje osobno uvjerenje, da mnogi načelnici, gradonačelnici, župani dosta statično doživljavaju svoju ulogu. Umjesto da su proaktivni oni su manje-više pasivni, posebno u situaciji gdje su imali mogućnost osigurati svojim jedinicama lokalne samouprave novac iz pretpristupnih fondova, sada će i dalje imati tu mogućnost no pod malo težim uvjetima. Dakle ulazimo tu u strukturne fondove, ovisno dakle o kojoj je kategoriji riječ. Ovdje je to uglavnom socijalna kategorija. Dakle, oni su mogli iznaći sredstva preko fondova za gradnju vrtića, opremanje istih itd. Naravno, to negdje nije moguće i toga trebamo biti svjesni i to je sasvim jasno, ali time znači ovim jedinicama lokalne samouprave dajemo legalnu mogućnost da subvencioniraju instituciju koja će brinuti o djeci. Posebice puna su nam usta tu brige o otocima i o selima. Slavonsko selo umire, isto kao i hrvatski otok, nažalost. Ali što je razlog tome? I gospodarska situacija između ostalog jasno, ljudi idu trbuhom za kruhom, ali i to što u manjim sredinama jednostavno nemaju iste mogućnosti kao što im se pruža u većim sredinama, dakle skrb o njihovoj djeci dok roditelji rade ili su zauzeti na drugi način. Dakle, na ovaj način i manjim općinama koja imaju limitirana sredstva posebice znači otočkim i ruralnim se daje mogućnost da svojim stanovnicima, dakle građanima omoguće barem ovaj vid skrbi o djeci. Evo zbog svega navedenog već je puno toga rečeno da se ne ponavljam ovaj zakon svakako treba podržati. Hvala.
Na ovo izlaganje imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hajdukoviću, rekli ste da morate ponavljati jer da vam se čini da mnogi ne razumiju razliku između ustanova predškolskog odgoja i ovog instituta dadilja odnosno djelatnosti dadilja kao skrbi o djetetu upravo zato što jako dobro razumijemo kolega Hajdukoviću, kolega Hajdukoviću jako dobro razumijemo upravo zato i upozoravamo na članak 37. koji ne kako vi kažete da je lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi mogućnost da subvencionira, ne daje joj mogućnost nego joj daje obvezu. Zakon kaže dužne su sufinancirati i upravo zato što to razumijemo onda znamo da je već Zakonom o predškolskom odgoju dužnost i Zakon o lokalnoj samoupravi također to govori da je dužnost lokalnih jedinica da se brinu za predškolski odgoj i da ga financiraju. A kako se radi ovdje o skrbi izvan institucionalnoj skrb o djetetu i novom zakonu, onda se radi i o novoj obvezi za lokalnu samoupravu, a kao što smo već čuli kako to kaže Konvencija Vijeća Europe da se lokalnoj samoupravi upravo da bi se osigurala građanima koji imaju pravo na nju ne mogu nametati zakonima nove obveze ukoliko im se za to istim tim zakonima poreznim ne osigura raspodjela poreznog kolača tako da tu djelatnost mogu i financirat.
Na repliku odgovara poštovani Domagoj Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ne znam da li ste bili ovdje u sabornici, ali rasprava je zaista išla u tom smjeru a ja vjerujem da satovi gospodina Sanadera, vašeg bivšeg predsjednika itekako razumiju probleme financiranja s kojima se sada suočavamo i zašto. I pitam se koliko bi jedan takav sat mogao financirati predškolskih ustanova. Hvala.
Ovako, kolegice i kolege molim vas da sačuvamo dignitet ovoga visokog Doma. Molim vas! Zastupnik ima pravo raspravljati, ima pravo izrazit svoje mišljenje. Ja moram osigurati to da ga se u tom govoru ne ometa i ja vas lijepo molim da ne dobacujete iz klupa dok zastupnik nešto govori. Ako se ne slažete s njegovim mišljenjem vi možete to mišljenje izraziti svoje mišljenje u nekakvoj replici ili odgovoru na repliku, ali vikati ne možete. Pružate ružnu sliku o ovom Saboru. Čuvajte se toga. Sad imamo prijavu povrede Poslovnika. Gospođa Đurđica Sumrak prijava Poslovnika. Šta ste imali? Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora i hvala vam što ste dali priliku da iskoristim ovu povredu Poslovnika. Naravno odnosi se na izjavu mladog gospodina Hajdukovića …
A vi povredu Poslovnika možete iznijeti u skladu sa našim Poslovnikom. Morate mi najprije reći koji je član, koja odredba. Saslušajte me malo! Morate prvo reći koji je članak prekršen i zbog čega.
Članak 212. Evo vidite.
Koji je članak prekršen?
212.
212. dobro.
Dakle, 212. zbog toga. Vidite kako to izgleda kad se nešto jako dobro želi upropastiti i kad se nešto jako dobro ugura nešto jako loše na intervenciju naravno vidjeli smo gospodina Dragovana koji je dao naravno šlagvort mladom gospodinu Hajdukoviću. To je jako žalosno i zaista ćemo sve podržati, ali na ovaj način razgovarati to je ma najblaže rečeno ma besmisleno, evo.
E sad ovako članak 212. nije prekršen, a vi ako smatrate da je ovo moje mišljenje i moje tumačenje neispravno trebate se obratiti Odboru za Ustav. Ako se ne obratite Odboru za Ustav onda znači da ste zloupotrijebili ovaj ispravak netočnog navoda, jer zapravo niste uvjereni da je, odnosno povrede Poslovnika jer zapravo niste uvjereni da je Poslovnik prekršen i zloupotrebljavate ovaj institut koji vam je Poslovnikom dan zbog toga da čuvamo Poslovnik a ne da zloupotrebljavamo pravo da se govori u Saboru o čemu se hoće.
Hvala vam lijepo. Obrati ću se odboru.
Nema rasprave, nema rasprave sa predsjedavajućima. I to vam piše u Poslovniku. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Nema dobacivanja iz klupe. I to je povreda Poslovnika. Pa držite se Poslovnika sami smo ga donijeli. Sad imamo još jednu povredu Poslovnika poštovana Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dakle radi se o povredi članka u pročišćenom tekstu Poslovnika to je sada članak 214. odnosno u onom prijašnjem je članak 216. pa bih vas ja molila da izreknete opomenu i to po meni za dvoje zastupnika. Za kolegu Šimu Đurđeviča i za gospođu Đurđicu Sumrak zato što su omalovažavali ili vrijeđali predsjedatelja ili druge zastupnike, zbog toga što je … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]]
Pa dajte se ponašajte pristojno sukladno mjestu na kojem se nalazite. Pa gledajte, vas su izabrali građani ove zemlje. Ja ne mogu ulaziti u to zašto su vas izabrali. … [[Upadica Đakić, ne razumije se.]] Pa dajte se ponašajte pristojno. … [[Upadica Đakić, ne razumije se.]] Ponašajte se pristojno. …/Upadica Đakić: Pa vi ste to učinili zadnji puta na saborskoj sjednici kad ste bili zastupnik u Saboru.
On je sad došao?
Određujem stanku u trajanju od 10 minuta.
Pa odredite.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 18,40]] Nastavljamo sa sjednicom. Kolega Hajduković se pitao koliko bi se koliko bi se vrtića moglo napraviti za Sanaderove satove, time nije uvrijedio nikoga. Ali se sa desne strane sabornice digla graja. Poletjele su i uvrede, kolegu Hajdukoviću se nazivalo balavcem što svakako ne odgovara dignitetu Sabora a kolega Đakić se zaletio prema predsjedavajućem prijeteći. Ja neću davati nikakve opomene sada u želji da se smiri situacija a svi će pred biračima odgovarati za svoje ponašanje. Sad nastavljamo s raspravom. Na redu je poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite. Oprostite imali smo jednu zaostalu repliku. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete dobiti sada riječ u ime Kluba HDZ-a jer niste tražili stanku, pa ne možete govoriti i raditi što vam pada na pamet, pa imamo poslovnik. Dakle, replika kolega Borić izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući i gospodine potpredsjedniče. Vidljivo je da se ne snalazite na toj funkciji, nemojte se naljutit, ovo vam je već drugi puta da krećete, isključivo se krećete unutar partijskih okvira pa onda ne možete riješiti situaciju pa proglašavate stanke, ali dobro, možemo otrpiti sve što dolazi s lijeve strane, pa i to ponašanje koje je jednostrano i na štetu nas s ove desne strane. Kolegi Hajdukoviću da postavim pitanje, koliko bi se vrtića moglo napraviti u Novoj Gradiški za onih famoznih deset milijuna kuna na krivoj garanciji, dal to postoji, možda jedan, možda dva a možda nijedan pa da na toj razini držimo raspravu, da to na ovoj lijepoj temi o kojoj ste se lijepo ovdje razgovarali. Vi ste u kompaniji za župana, to je vidljivo, župan nećete bit, ali ste svejedno udijelili lekcije svim sadašnjim načelnicima, gradonačelnicima, županima, maltene ih proglasili nesposobnima, da ne znaju izvući novce iz fondova, da ne znaju napraviti vrtiće i još pričate o otocima, a pojma nemate o otocima i pitanje je kad ste bili na otoku. Na otoku se živi tri mjeseca ljeti i devet mjesec zimi, u devet mjeseci zimi nema potrebe za dadiljom. U tri mjeseca ljudi snalaze se ljudi na svoj način uglavnom institucionalno u vrtićima kada druga djeca gotovo velika većina njih izlaze koji pohađaju ajmo reć tokom godine, onda ulaze neka druga djeca. Na otocima ima dovoljno za sada kapaciteta, za to se potrudila jedna druga vlast koja je bila uspješna u izgradnji infrastrukture i svega onoga što je potrebno da se institucionalno zbrinu djeca a kažem u zimskim mjesecima otočani malo rade, nemaju puno posla, čuvaju i odgajaju svoju djecu i dadilje nema tako da ova vaša priča o zakonu. Hrvatska udruga dadilja se ne slaže sa ovim zakonom a vi možete govoriti šta god hoćete i pozivat se na satove sve ostalo.
Kolega Boriću, za više od 30 sekundi ste prevršili vrijeme predviđeno Poslovnikom, ali samo pokazujete kako vi poštujete propise, Poslovnik za koji ste sami glasali. To pokazujte pred javnošću, ja vas nisam htio prekidati. Radite što hoćete. Odgovor na repliku, kolega Hajduković izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedavajući. Pa ne znam kolega ako ćemo se spuštati na razinu a nećemo, jer ja to neću, onda bih ja mogao reći da ste vi neznalica što se tiče poreza kad uopće niste shvatili moju raspravu o općem poreznom zakonu, ali nisam takav i neću se spuštati na tu razinu. Ja nisam nikoga ovdje uvrijedio, meni je jako žao što se vi dan danas identificirate sa gospodinom Sanaderom pa je to vama uvreda, ali činjenično stanje jest koje sam iznio. Nisam uvrijedio niti jednog župana, niti jednog načelnika, gradonačelnika. Rekao sam da mnogi doživljavaju svoju ulogu prilično pasivno. Nisam rekao da to rade svi. ja vam i sada mogu nabrojati niz primjera načelnika, gradonačelnika koji su gotovo iz ničega stvorili nešto, ali to nešto nisu stvorili tako što su sjedili u svom uredu nego su zaista, zaista predano radili. Vi ste isto ovdje donijeli čitav niz ocjena i uvrjedljivih primjedbi i vaši kolege su dobacivali balavče i slično. Ja ovdje nikog neću nazvati balavcem, nikog neću nazvati lažljivcem, kršćanski je praštati, a ja ću vam eto pokazati kako se prašta, pa ja vam opraštam.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženo gospođo ministrice sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege, jako mi je žao što je došlo do ovakvog incidenta. Žao mi je zbog toga jer evo suflerstvo vidi se do čega dovodi posebice moram reći kod neiskusnih kolega kao što je kolega Hajduković. Najmanje što sam se nadala jest da će jedan mladi čovjek koji je počeo svoju raspravu o jednom ovom prijedlogu zakona za koji zaista imamo svi mišljenje da je dobar i da ga treba podržati. Mi ćemo ga unatoč svemu podržati i nadam se da ćete gospođo ministrice uvažiti naše prijedloge isto i sve ono što sam ja u svojoj replici govorila i naravno pohvalila i posebice evo kod gospođe Jerković, pa i kod drugih naših saborskih zastupnika i zastupnica koji su govorili da ćete eventualno i uvažiti. Ovo nije ni mjesto ni vrijeme da se lome koplja na djeci, danas a i večeras ako netko gleda ovu sjednicu sabora, ja ne znam dal ju gledaju ili ne, zaista što će pomisliti, da podmećemo na ovaj zakon i na ovaj dobar prijedlog da pokušavamo minirati sa nekim besmislenim upadicama koje idu na drugu stranu. Takvih upadica bi danas mogli jedni drugima sipati beskonačno puno, vrijeđati se a nigdje ne bismo došli. Roditeljima uopće nisu važni ni ti satovi ni plaćanje doma za svoje pokojne tete, nisu im važni ništa danas žele znati kako će se riješiti čuvanje njihove djece. Što je u ovom cijeloj priči o ovom zakon koji se sada zove Zakon o dadiljama, važno roditelju? Tko će njegovu djecu odnosno dijete kome će ga dati na skrb? Kakva će ta osoba biti? Da li ta osoba voli djecu? Da li je bila majka? Da li zna skuhati? Kakvu brigu će pružiti njihovom djetetu? Najljepše vrijeme prolazi roditeljsko u onih godinu dana upravo poslije ovog zakona nam je Zakon o rodiljnim i roditeljskim naknadama, kada se roditelji i mama i tata u ovom slučaju spremaju na svoje radno mjesto, ako ga imaju onda su sretni, a onda su u dilemi. Možda nemaju baku i dedu da im čuva dijete jer oni rade i to ako imaju sreću. Dakle ovim je dobra podloga dobro je definirano ono što bi trebalo učiniti. Meni se ja osobno smatram još nekoliko samo pošto sam dosta replika imala rekla bih nekoliko sugestija, a to je da zaista ta osoba dadilje odnosno zgodno sam pročitala na internetu teta čuvalica jel netko jako lijepo to piše i jako lijepo to opisuje bi trebala biti osoba možda koja ima preporuke. Ako smo u poziciji roditelja koji daje djecu naravno to im je najvažnije. U tom trenutku roditelj ne razmišlja da li je ta osoba da li je platila porez ili nije platila porez u fokusu je dijete. Jako je važno da prostor u kojem će čuvati ta osoba dijete bude prostor koji je prikladan tome. Ja se ne bih složila i rekla tako hladno kao što je rekao moj prethodnih kolega Hajduković da se ovdje samo radi o skrbi, a da se ne radi o odgoju. Itekako se radi i o odgoju djeteta jer ne možete vi danas reći molim te lijepo moje dijete uzmi, metni ga spavati, nahrani, presvuci ga da nije zmazano i nemoj mu nijednu trunku odgoja dati. Vi ćete birati osobu ili bira se osoba za koju znate da će uz tu skrb naravno na jedan način i odgajati to dijete jer će to dijete provoditi ili sat, dva, tri, šet, pet možda nekad cijeli dan. Prema tome dosta je komponenti vezano. Ovo je jedan vrlo osjetljiv zakon i o njemu se ne treba govoriti hladno kroz članke i kroz stavke. Ja znam kada treba braniti nešto onda je najbolje reći ne znam tu je samozapošljavanje žena, ovdje se radi o uređenju ovoga, pa onda će se plaćati porez ali evo opet ali u cijelom tom zakonu je vrlo važno imati komponentu koja se odnosi upravo na skrb ali moram reći i na odgoj. I još jednom evo podržala bih rečenicu koju je govorila gospođa zastupnica Jerković i podržala bih možda čak i inicijativu koja se počela sada provoditi a to je u organiziranju dječjih radionica, igraonica pardon. Oprostite dječjih igraonica. Naravno da je to jedan isto dio u kojem te igraonice su prostori gdje će djeca jedno vrijeme boraviti, igrati se i neko će ih čuvati. I to možda bi moglo sve zajedno ući u ovakvu jednu zakonski ovaj prijedlog. Evo hvala vam lijepo i nadam se da ćete shvatiti da besmislena dobacivanja nemaju svrhu jer nemaju nikad kraja.
Na ovo izlaganje imamo prijavljene dvije replike. Prvo zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo. Pa evo kolegice Sumrak sigurno da ste u pravu kada govorite o tome da je ovo potreban zakon koji će sigurno poboljšati skrb i povećati broj djece koja će biti pod skrbi o otvoriti koje radno mjesto. No ono s čim se ne možemo složiti to je nova obaveza lokalnoj samoupravi za koje sigurno sve lokalne samouprave nemaju dovoljno sredstava i ne mogu isfinancirati. Stoga je nužno razmotriti taj dio u zakonu i reći shodno svojim mogućnostima. Ne treba spominjati u mogućnostima financiranje odgoja djece i brige o djeci sa Sanaderovim satovima sigurno nikako ni sa ničim drugim manifetlucima koji su činjeni u RH a ja bih mogao reći nekih drugih dužnosnika koje ne želim namjerno imenovati, a mogao bih. I jednih i drugih i trećih i plavih i žutih i crvenih i crnih, ima ih svakakovih. No međutim to nije predmet gospodine potpredsjedniče današnje rasprave i trebali ste prekinuti onda kada je počelo sa takovim dijalogom koji sigurno nema veze s onim čemu težimo svi skupa. A to je da podupremo ovaj zakon i da iznađemo mogućnosti i sredstva, ali ne da nametnemo obavezu koji za to nemaju u svojim proračunima mogućnosti da isfinanciraju. Ja vjerujem da razumijete o čemu govorimo i da ćemo zajednički popraviti onaj dio koji sigurno ne treba biti obaveza lokalne samouprave.
Na repliku odgovara poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Đakić slažem se s vama, slažem se sa svakom riječi ali mislim da je u tijeku današnje rasprave o ovome zaista bilo rečeno gdje su iskazane takve primjedbe vezano uz lokalnu upravu koja bi trebala sufinancirati i da je dan jedan prijedlog odnosno mislim da je ministrica rekla da to nije obveza nego da je to preporuka, da je to preporuka pa se nadam da će se to tako i shvatiti. A sigurna sam da i središnja vlast, ali i lokalna uprava od županije pa do gradova pa i do malih mjesta, načelnika, drage volje kad će biti novaca i sredstava će pripomoći u ovakvom osiguranju da se žene zaposle, dadilje da budu, da čuvaju djecu i tako, to neće sigurno nitko odbiti. Ali sigurno da za sada vjerojatno nema novaca u tim kasama.
Druga replika, poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja se slažem sa kolegicom, zapravo i kolegom iako njemu neću replicirati, dakle neću zlorabiti institut. Ovaj je zakon u prvom čitanju i baš smo zato i tu uostalom da brusimo te neke detalje. No ono što me žalosti, kolegice Sumrak vi i ja smo znali imati konstruktivnih rasprava, ponekad čak i šaljivih ako se sjećate. Ako se ne varam mislim da je to bilo o strategiji zdravstva. Međutim ono što mene tu pogađa, vi mene ne morate voljeti ali mene su izabrali neki ljudi, kao i vas uostalom, … manje iskusan, neiskusan, mlad, pa evo što je vaš kolega rekao balav. Mene su izabrali neki ljudi da kažem ono što mislim ovdje, ja sam to izrekao. Kao što se ja neću složiti s vama ili s kolegom, nebitno, ali ja poštujem one birače koji su vas izabrali. Slažem se s vama i to sam i spomenuo da je odgojna komponenta u ovom dijelu prisutna ali nije primarna, dakle odgojna komponenta je prije svega u institucijama predškolskog odgoja dok je, naravno dadilje će imati tu odgojnu komponentu i zato mislim da je dobro što se uvode stipulacije, dakle da će ljudi koji obavljaju tu djelatnost morati proći određenu edukaciju, makar i na onom nekom pa nazovimo to rudimentarnom, dakle sasvim primarnom nivou. I kažete hladno sam govorio kroz članke, pa mislim da je vaša kolegica Lovrin vrlo hladno citirala članke, ja sam to više govorio na jedan drugačiji način, ali evo to je isto pravo vaše interpretacije. Hvala.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Morate se javiti za odgovor za repliku i to dok traje replika, pa znamo to. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste dignuli. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažena potpredsjednica hrvatske Vlade sa suradnicama, svojim pomoćnicama. Žao mi je zaista što je ova rasprava krenula ovim tijekom jer sam zaista mislila da prvi puta onaj poziv svih nas da budemo konstruktivni, da radimo afirmativno kad su u pitanju djeca, obrazovanje, socijalna skrb, da tu nema dilema i da takve nekakve nepotrebne upadice ne bi trebale uopće izazvati i prekinuti ovu dobru raspravu. A zašto mi je žao reći ću vam. Zbog ovih nemojte se kolege zastupnici ljutit, zbog ovih žena i potpredsjednice Vlade i pomoćnica ministrice i potpredsjednice Vlade koji su zaista izuzetno puno uložile truda u izradi ovog novog zakona. Mislim da su doživjele gotovo na svim odborima dobru, konstruktivnu raspravu, da su i one u tom novom zakonu jer je to potpuno novi zakon, uspjele shvatiti koje su dileme se rađale među zastupnicima i koja su pitanja postavljali i dale su čak neke prijedloge i odgovore na odborima. Možda su se usuglasile sa onim što je predloženo, a možda nije, to ćemo vidjeti nakon drugog čitanja. Zato mi je žao što ćemo danas evo već u ovim poznim, kasnim satima zaista kad ste započeli upravo vi kolege raspravu koji ste najviše trebali podržavati i afirmativno govoriti o tome, zaista najviše, skrenuli ja bih rekla s puta i tu jednu dobru, pozitivnu, ono što smo rekli emotivnu raspravu pretvoriti u nešto što zaista ne priliči ovoj sabornici. Zato ću ja skratiti svoju raspravu i iskazat ću samo nekoliko dilema koje su me mučile i njih sam i na odboru rekla. Sigurno da se svi zalažemo za smještaj djece u dječje vrtiće i ja ću to prvo podcrtati jer mislim, a i ovaj zakon točno odvaja skrb djece i odgoj djece i obrazovanje u dječjem vrtiću, a podsjetit ću vas da smo nedavno pri kraju one sjednice raspravljali o Zakonu o predškolskom odgoju i obrazovanju gdje smo nametnuli obveznu predškolu i sufinanciranje predškole. Dakle ja ne mogu, a čula sam negdje iz vaših rasprava ipak prizvukom da su neki rekli da bi to mogli, poglavito u manjim lokalnim jedinicama, nekim mjestima zamijeniti sa dadiljama, ja se ne bih složila. Ovo su dvije odvojene institucije, nazvat ću iako dadilja nije institucija, to je osoba koja obavlja za sada skrb, čuvanje djece. Ali ne smijemo zanemarit i omogućiti ovim malim jedinicama lokalne samouprave da kažu sad ste nam nametnuli člankom 37.jer ministrice tamo stoji ona riječ dužan. Ako izmijenimo tu riječ dužan dobit ćemo sasvim drugačije tumačenje toga članka i mislim da neće biti sporno više. Bit će otvaranje mogućnosti da jedinica lokalne samouprave može ako ima financijska sredstva i treba ako ima financijska sredstva usmjeriti i na sufinanciranje dadilja. Ali se bojim jer sam iz nekih rasprava, kolegica Jelaš je jednom rekla, nema je sad, žao mi je, u jednoj rečenici nisam joj replicirala jer sam očekivala raspravu, rekla je čak možda bi to nekada trebalo zamijeniti. Ili kolegica Ingrid je rekla neka idu do podne ili ne znam do kada u vrtić, a kasnije roditelji ako imaju neke profesionalne obveze mogu i imati dadilju. E pa neće moći jedinica lokalne samouprave sufinancirati dječji vrtić, a mora ga sufinancirati jer je ona i osnivač dječjeg vrtića i još roditelju pomoći s te strane da mu sufinancira i čuvanje djeteta poslijepodne ili u kasnim večernjim satima. Zato je to oblik koji jedinica mora odabrati jedno ili drugo. znate, nemojmo to miješati, nemojmo da se to podvede pod eventualnu mogućnost da općinama, gradovima ili malim naseljima omogućimo da oni izaberu. Nema izbora. Dadilja je tamo gdje nema mogućnosti otvaranja dječjeg vrtića, ali svi trebamo se zalagati da se taj dječji vrtić, taj predškolski odgoj otvori. Još nekoliko pitanja koje sam htjela postaviti. Ovdje ste i vi ministrice, a i vaše suradnice rekle da smo evo educirali kroz IPA program 132 dadilje. Kolegica Tireli je napomenula u svom izlaganju da negdje nisu bili zadovoljni tim obrazovanjem. Ja imam isto takvo iskustvo. Mislim da bismo morali, morali posebnu pozornost posvetiti edukaciji dadilja, kasnije onom njihovom cjeloživotnom usavršavanju ali i edukaciji. Zašto? Ja znam da je to bio početak, to je bio pilot program koji je dobro došao, koji je otvorio mogućnost jednom broju žena a bilo je otvoreno vjerojatno i muškima ali se oni sigurno nisu javili jer je to tradicionalno pod navodnicima žensko zanimanje da one steknu jedno svoje obrazovanje, steknu određene kompetencije za obavljanje takvog posla. Ali kad smo mi to zakonom regulirali onda i mi imamo obvezu i kao zakonodavac obvezu kontroliranja takve edukacije da ona ne prođe kroz nekih 500 sati 3 mjeseca, 6 mjeseci. Ja ne znam koliko će trajati da će pravilnik biti donesen. Ali da ne prođe eto tako. Doveli smo te dadilje ja ću reći jedan slikoviti primjer. Ja znam da je jedna skupina dadilja boravila u jednom vrtiću. Neću navoditi da ne bi bilo insinuacija i ne znam što. One su stajale tamo i gledale što tete rade. To nije to. I mislim da ste i vi dobro i kolegica Tireli rekla da trebamo posvetiti posebnu pozornost edukaciji zato što smo tu djelatnost sada zakonski regulirali. Još nešto na što ću vas moliti da posebnu pozornost skrenete i upozorit a moji kolege su to već upozoravali, to je ovaj oblik da dadilje mogu raditi kroz trgovačko društvo i kroz zadruge. Bojim se da se to zaista ne pretvori za neka trgovačka društva. Ja ću pod navodnicima reći u veliku zaradu. Možda je kolegica Višnja rekla, imaju slobodan prostor. Vi ste nekakvo skladište naveli. Ja ne bih čak ni to. Ministrica je i sama rekla jednu kuću koju podijelite u 4 sobe, zaposlim 4 dadilje pa tu mogu organizirati čuvanje djece. To nije to. Izgubit će se smisao ako to dopustimo, a svjesni smo toga da se to kod nas može desiti. I velika zarada, odnosno da trgovačka društva postanu nekakve agencije za zapošljavanje dadilja. Kod zapošljavanja ako one, ako i pokušamo nekako kroz drugo čitanje osmisliti taj jedan oblik onda bi bilo dobro da se i kod sklapanja ugovora o radu vodi, vodi vrlo velika briga o tome kakav se ugovor o radu sklapa sa dadiljom. Znate zašto? I tu će bit problema. Zakon o radu je predvidio na primjer da vi kontinuirano u 8 sati radnog ili 7 sati radnog vremena nemojte me držati za riječ imate 30 minuta pauze. To ni jedna dadilja neće moći imati, to ni jedna dadilja neće moći imati, a neće ni za tih pola sata zvat onu pomoćnu dadilju. Dakle, kod tih sklapanja ugovora bojim se da te osobe koje će obavljati ovu djelatnost neće morati ljudi, neće biti, ja ću reći izrabljivane jednostavno pa će raditi i više nego što je potrebno. Zasigurno da dadilja neće moći raditi 8 sati, ni 7 sati. Zasigurno da dadilja neće moći one postavke koje Zakon o radu, sadašnji Zakon o radu predviđa zadovoljiti. I kod sklapanja tog ugovora o radu isto je to jedna bojazan koja se može istaknuti. Ja znam da možda se čini da previše mislimo o tome kako će se neke negativnosti desiti, ali znajući o čemu se radi da je vrlo osjetljivo pitanje zato ovo i navodim. Zato mislim da je upravo otvaranje obrta, ja znam da će njima to teško biti jer to je i administracija, to su neke obveze ali otvaranje obrta i kao samostalni rad mislim da je to daleko bolji oblik za svaku dadilju mada ona ima odgovornost po ovom zakonu. Dakle, ja molim da zaista razmislite do drugog čitanja i da sve ove prijedloge koji su bili jako dobro izneseni od svih naših kolega uvrstite, razmotrite prije svega je li moguće nekakav novi oblik i da to uvrstite u konačni prijedlog zakona. Isto tako je dobro, zaista dobro da ste uključili u mogućnost da dadilje bez da se posebno educiraju, ali da prođu jedan seminar obavljaju i veliki broj i obrazovnih djelatnika, mislim na učitelje, mislim na odgojitelje, mislim na, pa čak i pedagoge i rehabilitatore. Mislim na te ljude koji su sada u velikom broju nezaposleni posebno odgajatelji. Oni će imati veliku mogućnost ja bih rekla samozapošljavanja i to je mislim da je netko od kolega to istakao baš mislim kolegica Jelaš kao jako dobru stvar. Mislimo da je i to dobro da ste uveli. I još nešto molim. Članak 24. točka 2. trgovačko društvo ako ostane u tom obliku koje želi obavljati djelatnost treba imati i rješenje Ureda državne uprave u županiji, odnosno upravnog tijela grada Zagreba o ispunjavanju prostornih uvjeta za obavljanje djelatnosti dadilje. Ovo vam je opći pojam Ured državne uprave. On ima svoje službe. Mislim da moramo zbog toga što svatko će drugačije tumačiti ovaj pojam Ured državne uprave pa će netko to ovlastiti Službu za društvene djelatnosti, netko Službu za prostorno uređenje koje ima ili nema. Netko eventualno Službu za socijalnu skrb. Različito su oformljeni Uredi državne uprave ne zaboravite u županijama i da tu će se izgubiti pravi smisao donošenja ovih zadataka. I još evo netko već me upozoravaju na vrijeme mislim da bi zaista trebalo posvetiti posebnu pozornost obiteljskim centrima. Ministrice ovim ću završiti. Obiteljski centri su zaista institucije koje su u posljednje vrijeme odigrale veoma važnu ulogu u jačanju svijesti obiteljskim vrijednostima, o skrbi djece. Mislim da njih treba jačati, treba im dati ovu funkciju i nadzora i edukacije. Ali molim da onda da se zaista i ekipiraju. Vi sada različito da završim rečenicu potpredsjedniče, vi sada različito imate broj djelatnika u obiteljskim centrima, od 5-8 najviše i vjerujem da nisu u potpunosti ekipirani za ovakvu djelatnost. Evo hvala mislim da ćemo svi taj zakon.
Imamo prijavljene četiri replike. Prvo zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice ja ću samo reći da je sve dobro u ovom zakonu i da mi je žao što je zbog njega došlo do ovakvih implikacija koje su otišle u sasvim krivom smjeru, nužno je bilo konzultirati se sa savezom grada i općina na kojega se odnose stavke u kojima su obaveze prema njima kako bi oni dali svoj sud. U prijašnjim zakonima već smo im stavili obavezu održavanja groblja totalitarnih komunističkih režima, dali smo im još u nekim segmentima obaveze koji oni u svojim proračunima nisu ni planirali. Ako ovaj zakon sazivi što prije u nekim mjesec ili dva dana oni će morati rebalansom proračuna osigurati za one koji se prijave za financiranje ove djelatnosti. Ja vjerujem da će se osigurati i legalizirati radna mjesta dadilja koja sada nisu legalizirana i da će to donekle pomoći onima koji danas ili onema koje danas traže posao no međutim ne može to biti striktna obaveza jedinica lokalne samouprave. U nekim gradovima je pitanje zbrinjavanja djece u predškolskom odgoju riješeno ali ne nikada do kraja i uvijek postoje redovi i čekanja koja sigurno tište i gradove i općine i oni bi zasigurno htjeli da što prije riješe i taj problem kako bi mogli u polovičnom financiranju ili natpolovičnom financiranju smještaja u dječje vrtiće osigurati svojoj djeci jednake mogućnosti. No međutim, bojim se da do sada nisu to mogli učiniti i dogradnjom vrtića kao i novim vrtićima i privatnom inicijativom za gradnju vrtića i funkcioniranje koje su imali čak i dva strana jezika u njima učenja u samom početku uz dodatno financiranje i neke druge edukativne programe koji su sigurno roditelji sa većim primanjima mogli osigurati svojoj djeci. Mislim da u ovom pogledu nedostaje samo taj segment koji je a to je financijska obaveza jedinica lokalne samouprave koje treba usuglasiti uz ona mjerila i kriterije koji su potrebni.
Odgovor na repliku, zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala, pa evo kolega Đakić, ja sam u svojoj raspravi upravo na samom početku rekla i na neki način upozorila na ovu riječ dužno jel u članku predloženog zakona članku 37. Jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave dužne su subvencionirati. Ako tu riječ dužne promijenimo u neku riječ smisao će se izgubiti i neće ostati zakonska obveza. Slažem se s vama. Ja ću navesti jedan primjer Hrvatske Kostajnice. Bojim se da tamo gdje postoji već dječji vrtić, gdje oni više ne mogu održavati dječji vrtić bez eventualno pomoći sa strane i pomoći srednje države to smo pomagali i pomagat ćemo, morate znati da je to grad na samoj granici sa BIH, grad koji je jako strateški važan za RH al zaista koji je gospodarski na ja ne bih rekla više ni na koljenima nego na leđima i oni će vodeći se ovima reći ne, nama ne treba dječji vrtić, mi ćemo organizirati pet dadilja pa ćemo to sufinancirati sa 5 ili 6 ili 7 tisuća kuna, ja ne znam koliko po kriteriju će uopće to biti financijski i mi smo zadovoljili potrebe u predškolskom odgoju i potrebe skrbi za djecu, toga se bojim i zato mislim da treba razmisliti drugu formulaciju u ovom članku 37.
Druga replika, poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Roksandić, evo jako mi je drago da ste ovu svoju raspravu na ovaj način iznijeli, nama se večeras nigdje naravno ne žuri i zato i dajemo replike jer ovo je jedan prevažan zakon i prijedlog zakona za nas. I ovdje smo počeli govoriti tko koga voli, tko ne voli, pa to nije uopće važno, ja npr. imam dijete starosti kolege Hajdukovića, izuzetno cijenim mlade ljude i on mi je izuzetno simpatičan i nikad ne bi htijela njega osobno uvrijediti ali bi htjela podržati zaista sve dobre prijedloge pri donošenju ovoga zakona. Jednako tako stvar je i u edukaciji, ta edukacija mora biti posebna ali ono što sam ja rekla na jednom odboru ali i kroz kaže prolazi zdravstveni pregled buduća čuvalica djece. Ja sam tada isto rekla da bi između onog običnog pregleda sistematskog trebao biti jedan psihološki profil takve osobe. Mislim da bi to bilo neobično važno i da naravno da će roditelji koji takvu osobu uzimaju tražiti takvo nešto i da će tražiti preporuku. Po mom mišljenju bi bilo jako važno da je takva osoba i članica neke udruge, udruge dadilja koja u stvarnosti je krovna udruga takvim osobama i ono što bih još htjela reći da je pravobraniteljica za djecu po mom mišljenju jako dobro ukazala i na gornju granicu starosti takvih osoba, jedno su bake i dede kojima mi svoju djecu ostavljamo na čuvanje, pa makar oni imali jedno 70 godina. Nekako imamo povjerenja to je u našem stanju ili u njihovom, u kontaktu smo i oni to dijete osjećaju zaista kao svoje, nikakve naknade ne primaju za to, nisu opterećeni ni sa čim pa onda pružaju drugačiju njegu i ljubav i odgoj kakav su i nama pa možda bi trebalo razmisliti ipak bez obzira što je to možda suprotno ravnopravnosti spolova odnosno nekim drugim zakonskim diskriminaciji npr. ali ipak ...
Odgovor na repliku poštovana Ivanka Roksandić.
Hvala vam lijepo. Kolegice neću više komentirati onaj prvi vaš dio zato što smatram i zaista sam svoju raspravu posvetila tome da ovo bude pozitivna rasprava jel zaista mislim da treba biti. Članak 8.definira koja osoba može biti dadilja. Između ostalog se kaže da ima opću zdravstvenu sposobnost. Hvala vam na replici jer mogu isto iskazati svoje mišljenje koje sam isto tako izrekla i na Odboru za ravnopravnost spolova. Mislim da ako je zakonodavac regulirao ovu djelatnost da onda zaista moramo tražiti i psihologijsko-medicinsku obradu ovakve osobe. Mislim da je to najvažnije. Znam da ova opća zdravstvena sposobnost da ju izdaje najčešće specijalist medicine rada ali kada bi vam rekli kakvi su to pregledi ja neću ulaziti to moraju prolaziti svi obrazovani radnici u školstvu, znači i odgajatelji i nastavnici i učitelji, profesori svi koji rade u školama, ali se to svede na reguliranje eventualno mjerenje tlaka i nekakvu uopće medicinsku neću ulaziti nisam liječnik ne miješam se u tuđa područja, ali najčešće završi da su svi sposobni za rad. A to je u ovom slučaju vrlo, vrlo opasno jel se radi najčešće o maloj djeci ne onoj do 14 godine, najčešće su dadilje za malu djecu.
Slijedi replika kolege Branka Vukšića.
Evo moja neće biti u tom tonu. Uvažena kolegice izgleda da je intervencija gospodina Đakića urodila plodom, vi ste mogli dvije minute duže govoriti, svako je prekoračio repliku. Izgleda da je strah dobar. Evo svi ste nešto puni ljubavi, puni ste tolerancije i to je licemjerno. Preslušajte svoje diskusije što ste sve govorili. Sada najedanput mi više ne smijemo spominjati što vi nećete jer to narušava atmosferu. Koju atmosferu narušava? Dobra je, pozitivna, emotivna rasprava skrenula je kuda? Mladi kolega je spomenuo čovjeka koji je zavio Hrvatsku u crno, usporedio je sa vrtićima, sa djecom. Taj čovjek koji je zavio Hrvatsku u crno se može u bilo kojem tekstu spomenuti kao opomena, svakoga dana u kontekstu suše, nepogode, bilo čega, on je to radio uz vašu pomoć. I nemojte nam određivati što smijemo, a što ne smijemo, možda oni to žele da njima. Nemojte nam spominjati da mi ne smijemo spominjati jer je to skretanje s teme. Gospodine Đakiću … /Govornik isključen./ …
Molim vas uključite se.
Uz pomoć HDZ-a, tako je. Uz pomoć nego čega? Vi ste ta stranka uz pomoć HDZ-a. svaki dan ga treba spominjati čak i sliku staviti ispred da se ga sjetite da ga … /Govornik isključen./ …
Na repliku odgovara.
Kolega Vukšiću.
Kolegice Roksandić pa dajete samo da vam dam riječ. Dobro. Na repliku odgovara kolegice Roksandić. Izvolite.
Hvala vam. Neću duljiti da ne prigovarate predsjedavajućem. Ma žao mi je što ste ponovno vratili tu temu i nemojte govoriti vaš. Taj čovjek je zato odgovara i tamo gdje je, tamo gdje je. Nemojte govoriti vašu jel sam se ja osobno našla povrijeđenom a nisam mu pomagala ni u čemu, znate. O tome šta ko pomaže i u djelovanju jedne političke stranke o tome bismo zaista trebali i mogli razgovarati u svim političkim stankama pa i u drugim oblicima političkog djelovanja. Samo toliko.
I posljednja replika, zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče.
Ja bih molio da ne dobacujete iz klupa.
Želim replicirati kolegice Roksandić jer mislim da je dobro da tako … jednom dijelu dio koji se tiče osnivanja trgovačkih društava i zadruga itd. Mislim da roditelji biraju dadilje najviše zbog toga što mogu skrbiti o malom broju djece jer su fleksibilne i mogu u jednom malom krugu djece promovirati i obiteljski odgoj. Kada ulazimo u sferu trgovačkih društava ili zadruga mogu se pojaviti problemi jer činjenica jest da kada netko osnuje trgovačko društvo i zaposli dadilju očito da očekuje određeni profit. Taj profit sigurno će ići na uštrb zarade one dadilje koja bi trebala tu mogućnost imati i da ugovorom o radu sama to riješi i bez trgovačkih društava. Međutim to je problem koji se pojavljuje da ta trgovačka društva mogu po ovom zakonu iznajmiti poslovne prostore. U te poslovne prostore u jednu sobu možete staviti 12 djece. Mi dobivamo svojevrsne dječje centre, dječje centre. A ti centri nemaju nikakve standarde ne propisane niti obaveze prema djeci, roditeljima ili samim dadiljama. To je problem. Vi možete iznajmiti poslovni prostor sa 5 soba i srediti unutra 60 djece i zaposliti ne znam nekoliko dadilja. Jesmo li mi tada stvorili dječji vrtić? Formalno nismo ali jesmo. Kakva su pravila, standardi kroz zakon? Nije jasno. Mislim da to treba jasnije specificirati u drugom čitanju i da te nekakve mogućnosti mogu se čak izbaciti. Jer na ovaj način trgovačka društva se [[Upadica: Hvala lijepa.]] koje posjeduju pri zapošljavanju, a mi imamo zakon o agenciji koja posreduje pri zapošljavanju i na uštrb naravno da to ide na uštrb dadilja jer onda dobivaju manje novaca. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo ukratko. Kolega pa upravo u svojoj raspravi sam ja na to i ukazala na tu bojazan. Gledajte, da biste osnovali privatni vrtić, a i kolege su neke govorile i kolegice ili da bi jedna jedinica lokalne samouprave osnovala vrtić ona mora poštovati prije svega vrlo visoke državne pedagoške standarde koje smo donijeli mi u ovom Hrvatskom saboru. Dakle, osnivanje vrtića nije jeftino ja ću reći. Na ovaj način "na mala vrata" zaista bismo mogli nekakve centre za čuvanje djece osnovati jer ih ne možemo nazivati nikakvim ustanovama za predškolskim ustanovama ili ne znam čime sve, a ni dječjim vrtićima jer one to po ovom zakonu ne mogu i ne smiju biti. Zato mislim da su i predlagatelji shvatili da će ovakav oblik omogućiti da oni koji žele prerasti u Agenciju za zapošljavanje upravo to i učine od trgovačkog društva.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite poštovana zastupnice.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Dakle o zakonu nakon cijelog popodneva možda se ne može nešto posebno novo reći, ali mislim da je ovo jedan zakon koji zavređuje da se o njemu ipak i nakon tolike rasprave kaže nekoliko rečenica. Najprije pozdravljam ovakvu namjeru Vlade da ovakvim jednim zakonom doslovce ustvari uvede red u jedno područje za koje svi znamo da egzistira, ne samo da uvede red zbog ovih dadilja koje jesu educirane, možda mnogo više i zbog onih koje nisu educirane, a rade ovaj posao mimo svih zakona. Ne znači da bi to one radile, ali obzirom da nikakvog zakonskog utemeljenja nisu imale onda dakle je to jedno tržište, mi govorimo o tisućama prvenstveno žena koje obavljaju i dan danas taj posao. A ovaj zakon mislim da donosi jedan dobar okvir koji se uz određeni broj podzakonskih akata, pravilnika kojima će se dodatno razraditi mislim da možemo se složiti da je itekako dobrodošao i stvarno evo nakon otprilike godinu dana ove Vlade mi imamo ovaj jedan zakon. Osobno mi je žao da se nije slijedila ajde da tako kažem ona obiteljska politika s početka 2000., odnosno 2002. gdje su bile predviđene dakle odgoj, odnosno obrazovanje, mislim da smo tada i zvali njegovateljica za djecu ali evo kako se kaže nikad nije kasno. I osobno nisam za to da se, odmah ću reći na početku, produžuje nekakav rok koji je sad u ovom zakonu dat do 2013. godine jer smatram da se to prvenstveno odnosi i da će taj rok ispoštivati i one žene koje su ustvari već i prošle obuku, a jedan dobar dio žena smatram da će isto tako stići proći obuku do kraja 2013. godine, ali nakon toga naravno da to nije valjda kraj, odnosno da će i nakon toga se i dalje moći obrazovati, odnosno otvarati djelatnost. Smatram da i podržavam intenciju da dođe do određenih promjena u odnosu na ovo prvo čitanje zakona. Ja osobno se zalažem za to dakle da se ova djelatnost vrši kroz obrt, dakle da žene osnivaju obrt i dakle na taj način da se uredi djelatnost skrbi, odnosno čuvanja i odgoja djece jer dadilje i to ustvari rade. Uostalom, ako pažljivo pročitamo članak 18. i vidimo što sve dadilje će raditi u svojem radu sa djecom, dakle to se itekako odnosi i na odgoj, odnosno i obrazovanje djece o kojoj će skrbiti. Naravno ova Vlada, vjerujem i svaka buduća koja će biti ostavit će u svojoj onoj osnovi da su predškolske institucije, jaslice, dječji vrtići, dakle da je to osnovna skrb, odnosno briga o odgoju i obrazovanju predškolske djece. Ovaj sustav koji mi sada ovime omogućavamo, odnosno legaliziramo ga on ustvari postaje na neki način ne znam dal da kažem kompenzacija ili supstrat, nadomjestak za one roditelje koji s jedne strane ne uspiju upisati svoju djecu u neku od predškolskih ustanova. Ali s druge strane mislim da to nije nitko spomenuo, ja poštujem volju jednog dijela roditelja kojima je u biti ovo i prvi izbor da tako kažem, odnosno žele da njihova djeca u tim godinama da ih čuvaju dadilje i da dakle im omogućimo taj sustav. Osim toga, mala škola, predškola postala je obavezna za sve, prema tome kroz određenu instituciju onu godinu dana prije škole opet će sva djeca proći taj proces. Stoga smatram da je izuzetno bitno, obzirom na djelatnost odnosno na opis poslova, na sve ono što dadilje će raditi, da ostane ova odredba koja se odnosi na obavezu dakle subvencioniranja djelatnosti dadilja jer ustvari to je pomoć obiteljima. Dakle subvencije obiteljima da taj sustav dadilja postane dostupan i onima možda koji ne bi imali. Jer svi se slažemo da je to skuplji i da će biti to skuplji način čuvanja djece, ali ako neka jedinica lokalne samouprave nema dovoljno novaca da otvori, da sagradi jaslice, vrtić, a možda ima jedan dio novaca kojima može subvencionirati roditelje da daju djecu čuvanju dadiljama. I mislim da tu ne bi trebalo biti u tom smislu problema i da se tu ne bi smjelo ograničavati. Dakle, po meni mi na taj način omogućavamo većem broju roditelja, odnosno obitelji da, ajde da vam kažem, možda će nekima to biti privremeno rješenje dok se ne oslobodi neko mjesto u vrtiću i zašto im onda onemogućiti da lokalna uprava odnosno samouprava da i njima subvencionira. Pozdravljam ovaj zakon zato što je po meni ovo jedna ustvari potpora našim obiteljima. Mi svi govorimo i volimo govoriti o populacijskoj politici, o strašnoj demografskoj slici Hrvatske itd., itd. Osobno smatram da je ovo jedna vrlo važna i konkretna mjera koja ide ka ostvarivanju populacijske politike, odnosno kao jedna potpora i podrška obiteljima. Ono što isto tako treba istaći to je taj gospodarski dio. Slažem se sa svima onima koji dakle idu ka tome da ovaj posao ne obavljaju, ja se nadam da neće obavljati isključivo žene već da će se i možda i jedan dio nezaposlenih muškaraca, ali možda ne samo onih koji su nezaposleni, možda će netko tko je zaposlen muškarac ili žena odlučiti da završi tečaj za dadilje i da otvori svoj obrt. Dakle, podržavam pa ja bih ovako rekla i malo veću ja bih rekla propagandu u stvari i same države da se ovim poslom bave i muškarci kao što mislim da nam nedostaje još uvijek propagande da i taj posao u vrtićima dakle obavljaju i muškarci. Imamo puno premalo muškaraca koji su odgajatelji u dječjim vrtićima. Naravno nemam iluzija, mislim da nitko nema, da ćemo mi sa ovim zakonom ono što se kaže u potpunosti sada sanirati tu sivu zonu, to sivo tržište rada. Ali ovim zakonom ulazimo u tu sivu zonu, makar ćemo jedan dobar dio toga rješavati, a sigurna sam jednim dobrim nadzorom, pojačanim nadzorom, kontrolom, inspekcijama da možda ne u tako dalekoj mogućnosti možemo dakle ovu djelatnost potpuno svesti u zakonske okvire. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovane zastupnice Ane Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolegice Sobol, ma ja se apsolutno slažem sa vama. I inače mislim da je poželjno i da treba sudjelovati, pomagati roditeljima i subvencionirati sve djelatnosti skrbi i odgoja djece. Ali rekao je vaš kolega da ja hladno čitam zakon. Ja čitam zakon onako kako piše, jer zakon mora biti jednoznačno napisan da ga svi oni koji ga primjenjuju ili koji iščitavaju svoja prava ili obveze iz njega, da ga jednoznačno mogu i protumačiti. U članku 47. kaže da su dužne subvencionirati jedinice lokalne samouprave obavljanje djelatnosti dadilje. Čega se ja bojim? Naravno kaže dalje u skladu sa programima, pa posebnim propisima o lokalnoj samoupravi gdje se spominje predškolski odgoj što bi se moglo dogoditi recimo da sada dadilje se prijave, dobiju rješenje o ispunjavanju uvjeta za djelatnost dadilje. Dakle, imaju sve i onda zahtijevaju, a jedinica lokalne samouprave recimo nema sredstava, nisu predviđena u proračunu jer se već iscrpila na dječjem vrtiću. Jednostavno u tom trenutku ih nema. Je li one onda imaju ovlasti iz ovog zakona da zahtijevaju od jedinice lokalne samouprave temeljem ovoga zakona da im osigura sufinanciranje. O tome se radi. Dakle, svakako je dobro da postoji mogućnost, svakako treba poticati jedinice lokalne samouprave da sudjeluju i da pomažu roditeljima u skrbi i odgoju djece, ali ne im novu dužnost nametnut ovim zakonom a ne osigurati im dodatna sredstva.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Pa ja mislim da mi ipak različito gledamo ili možda otprilike isto gledamo na to, ali ja smatram da ako roditelj koji ima dijete u dječjem vrtiću i lokalna samouprava, dakle grad ili općina subvencionira dio cijene boravka tog djeteta u dječjem vrtiću smatram da to isto onda ta lokalna samouprava može napraviti i za djecu koju čuva dadilja. I to prvenstveno, evo ja se, vi se pozivate svi na članak 37. a ja se pozivam na članak 18. Istina, možda će biti i onih jedinica lokalne samouprave koje će reći da one ne subvencioniraju niti svoju za roditelje u dječjim vrtićima osim ako se eventualno radi o socijalnim slučajevima, pa tako onda neće subvencionirati niti za djecu koja su kod dadilja. I mislim da tu ne bi trebalo biti nikakvih problema i da to nije nikakav dodatan namet lokalnoj samoupravi.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovana zastupnica Tatjana Šimac Bonačić sada je na redu. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicama. Meni je drago da smo zapravo danas i svi klubovi i svi koji su sudjelovali u diskusiji zapravo da podržavamo ovakav zakon. Činjenica je da postoji jako velika potreba za skrbi, jako velika potreba za pomoć u čuvanju djece. I upravo zbog toga i ovaj zakon nekako sam ga i prozvala Zakon o pomoći u čuvanju djece. Činjenica je isto tako da postoji jako puno žena koje čuvaju djecu, koje upravo pomažu u čuvanju djece roditeljima. Međutim, oni rade na crno. Po nekim podacima to je 15000 djece, međutim oni su naravno rade bez računa, bez staža. Vjerojatno većina tih žena itekako želi zapravo da dobije godine staža. Prema tome, potreba je da se ovakav rad treba ozakoniti i ovaj zakon je zapravo jedan od načina, odnosno način da se to napravi. Moramo uvijek imati na pameti da ovakav način, odnosno da ovaj zakon nije, ne donosi ništa što je konkurentno vrtiću, nego stvarnu pomoć za čuvanje djece. Što se tiče lokalne samouprave, evo i danas smo jedinice lokalne samouprave i tog odredbice što stoji u zakonu oni su dužni ako nemaju osiguran predškolski odgoj. Ja bih rekla da je svaka jedinica lokalne samouprave u biti dužna i radi ako ima brigu jer ako je cilj javne uprave građanima olakšati svaku situaciju u koju se nalazi, ako se zna da se subvencioniraju ine stvari onda se očekiva čak i bez ovoga zakona da se rade subvencije i za takve stvari, pa sve jedinice lokalne samouprave imamo, raspisujemo javne potrebe. Sve imamo mjere socijalne politike Svi donosimo to, donosimo na gradska vijeća, gradska vijeća izglasavaju, izglasavaju te mjere socijalne politike. Prema tome kroz javne potrebe može se i na taj način subvencionirati i na taj način zapravo provoditi ovaj zakon. Navodi se, zapravo pitamo se vrlo često koja stručna sprema odgovara za dadilje. Mislim da će biti u ovom prijelaznom periodu da ćemo nailaziti na nazovimo ga problem, puno žena čak sa osnovnom školom čuva djecu. Za čuvanje djece nije to učenje veliko, potrebna je ljubav, naše su bake čuvale sa velikom ljubavlju i pažnje, prema tome čak u ovom prijelaznom periodu može se prihvatiti ali naravno stalno edukacija. Edukacija se treba razlikovati da li je to netko sa osnovnom školom, dal je to sa srednjom školom. Međutim svi se trebaju trajno stručno usavršavati i naravno to treba dokumentirati. Vrlo je važna kontrola i upravo i podržavam ovakvu kontrolu i nju treba zapravo treba poticati stalno. Treći su primjer, čula sam se jučer sa jednom kolegicom koja ima sestru u Njemačkoj i rekla je iskustava Njemačke. Iskustva Njemačke da oni imaju tečaj od jednog semestra, a oni imaju zakon od 68. godine. Broj djece je sličan našima, oni imaju od 8-10 je njihov broj djece i jedno dobro iskustvo njihovo. Oni recimo kuhaju za tu djecu, tako da jedna majka dođe svaki deseti dan da skupa jer kuha za cijelu djecu. Razno razni su načini kako se ljudi organiziraju. Dakle, potreba za pomoći čuvanju djece su oduvijek bile i zapravo će uvijek biti naročito za onu malu djecu i svi koji imamo bilo da smo mame, tate, bake djede i tako dalje imamo tu potrebu. Evo nedavno moja kćer koja za koji dan čeka rođenje djeteta, ona je meni rekla mama molim te pogledaj dali u tete Dade ima mjesta, predbilježi se kod tete Dade. Znači ta teta Dada ima privatni vrtić, ja sam se iznenadila, pa čekaj dijete, nisi još rodila, ali ta teta Dada ima već unaprijed u trudnoći se već bilježi kod te. Prema tome vrlo je, baka servis, bake su na važnom mjestu i do sada su bile kad govorimo o dadiljama, bili su razno razni projekti. Danas su spominjani od Rijeke itd, spominjan je isto tako projekt koji je radio HZZ odnosno to je bio projekt koji je dosta koštao, projekt EU, međutim nije bilo zakona na koji će se način žene te zaposliti i upravo zbog toga zakon donosi strukturu i još jedan put ga pozdravljam. Što se tiče forme na koji način, ne slažem se sa trgovačkim društvima. Pozdravljam obrte kao način na koji može se napraviti, a isto tako pošto je vrlo bitno fleksibilnost dadilja jer je upravo ta fleksibilnost prednost pred institucionalnim oblikom, pa sjetite se mi koji smo u sredinama gdje je razvijen turizam, koliko puta ste čuli da netko iz hotela traži tko će im pričuvati djecu ako idu ne znam na ljetne igre, ako idu negdje na put itd., itd. Prema tome i ovdje trebamo o tome razmišljati. I još jedna stvar, zašto ne vaučeri? Vidjeli smo da vaučeri vrlo učinkoviti. Prema tome i to je jedan od načina, kupnja vaučera. Tu se plaća doprinos na minimalnu dnevnicu a upravo se iznos dnevnice se može dogovarati sa između roditelja odnosno buduće dadilje. Evo još jedan put izražavam zadovoljstvo za ovakav zakon i još mi pada na pamet s obzirom da ga treba promovirat da treba instituciju dadilja promovirati, ja predlažem obzirom da već postoje tečajevi za trudnice, gdje dolaze i očevi i buduće majke, budući očevi i buduće majke. Prema tome i na tim tečajevima dati mogućnost i ovakvih dadilja. Naravno pozdravljam i registar jer je vrlo lijepo da ja u gradu ili županiji na jednom mjestu vidim koji je registar, mogu odabrati kod koje žene, kakvu kvalitetu želim. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljene dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Branka Kutije. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Pa kolegice Bonačić spomenuli ste opet financiranje lokalne samouprave, znači izgleda da imamo samo dva prijepora, jedan je trgovačka društva, a drugo je financiranje, odnosno učešće lokalnih samouprava. Ja opet ponavljam nemojte govoriti iz pozicije Dubrovnika, govorite iz pozicije Hrvatske Kostajnice ne znam Kistanja, Đeverska, Knina, bilo koje druge sredine koja nije jednako razvijena kao što je razvijen Dubrovnik. Pretpostavljam da znate, u najvećem broju jedinica lokalne samouprave, dva su temeljna prihoda, to je porez na dohodak i drugi je komunalna naknada. S obzirom da svakim danom imamo sve manji broj radnih mjesta, samim time znači smanjuje se prihod lokalnoj samoupravi a isto tako s obzirom da građani nemaju novaca sve manje se plaća i komunalna naknada. Znači proračuni lokalnih samouprava se smanjuju a ne povećavaju, a nameti odnosno nova zaduženja temeljem novih zakonskih rješenja svaki puta sve više padaju na leđa lokalne samouprave.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Tatjana Šimac Bonačić izvolite.
Pa kolega Kutija, ja jesam govorila sa aspekta odnosno Dubrovnika jer tamo jesam dio izvršne vlasti i radim na tim programima kojim sam govorila. Ja sam svjesna toga da nisu sve sredine iste, da nemaju sve sredine materijalna sredstva koja mogu davati, ali sve sredine trebaju skrbiti o svojoj djeci naravno prema onome što može. Sve sredine, zapravo svaka jedinica lokalne samouprave nosi mjere socijalnog programa i vjerojatno svako jedinica lokalne samouprave raspisuje javne potrebe u socijali. Prema tome uvijek morate naći načina bez obzira koliko sredstava imate.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Mladen Marelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja bih kolegici uvažavam što je rekla i misli, podržava da je da jedinice lokalne samouprave trebaju biti uključene. Evo kolega govori manje jedinice lokalne samouprave. Nažalost te manje jedinice lokalne samouprave imaju strahovito velike plaće ti načelnici, da imaju dosta veće plaće puno, puno gradonačelnika u gradovima. A te jedinice manje lokalne samouprave uopće ne skrbe za dječje vrtiće jer to je po školama i njih su oslobodili. Treba da uzmu i oni ozbiljnost da se malo potrude po tome. Ja znam iz svog mjesta gdje dolazim, 38 roditelja pokrenulo je postupak za vrtić. Imamo vrtić ali nema prostora i mislim da će ova stvar jako dobro doći što je reka prije kolega iz otoka da otoci tu nije važno. Dosta je važno na otocima jer ti mladići, žene dosta rade i dolazi iz mjesta gdje je veliki natalitet, ne dolazi ga nego lokalne sredine i tako da ima nataliteta dosta velikog i problem je. Mislim da je ovo zakon koji će pomoć o tome i stvarno zahvalit je potpredsjednici Vlade da je krenula s ovim zakonom ovako. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku. Poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa. Meni je drago kolega Marelić da ste vi u biti rekli primjer koji je problem u malim sredinama. Znači problem je novca, problem je infrastrukture. Najviše košta što se tiče skrbi o djeci upravo ta infrastruktura i upravo zbog toga dobro ste naglasili da će ovakav zakon zapravo pomoći tim malim sredinama.
Hvala lijepa. Teško je biti prvi na selu, to znamo. Sljedeća za raspravu od 10 minuta prijavila se poštovanja zastupnica Vanja Posavac. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa evo maltere pri kraju ove zapravo duge rasprave, evo kolegica Lovrin će biti zadnja, ja ću evo ispred SDP-a onda. Nekako ćemo na lijepi način završiti, svako će reći svoju završnu pa i ministrica. No moram evo ipak reći da nakon ove rasprave mislim da smo se svi usuglasili, a ja posebno podržavam donošenje Zakona o dadiljama i nadam se da će ovaj zakon dospjeti što prije i što hitnije u drugo čitanje. Naime svi mi znamo da tete čuvalice su dakle žene koje uglavnom u svojim domovima čuvaju djecu. Razlozi su brojni, jedan od najčešćih je nedostatak mjesta u vrtićima pa tako i u mom Bjelovaru uvijek ide već godinama preporuka čim pomislite na trudnoću brzo rezervirat mjesto u dječjem vrtiću. Drugo je eventualno ima i toga, veće povjerenje roditelja jer dadilje ipak čuvaju manji broj djece i treće nije zanemarivo a o tome isto ovaj zakon govori, to je fleksibilnije radno vrijeme u današnje doba koje znamo kakvo je. I zapravo u većini slučajeva te tete čuvalice mi ih tako iz milja zovemo su dobre tete, fino kuhaju, djeca su zadovoljna, sretna. Međutim tu postoje brojna pitanja ali i problemi koje je ovaj zakon rješava i to je po meni vrlo važno. Prvo što rješava je tko snosi odgovornost za djecu jer uglavnom dakle do sada te dadilje su ih čuvale na crno, nije se znalo tko. Drugo, nije manje važno koji točno sve poslovi spadaju u djelokrug poslova dadilje i treće na kraju krajeva ima, moglo bi se još nabrojati ali evo ja sam ovo izdvojila, koje životne i socijalne vještine mora zapravo dadilja to dijete i naučiti. Ovim zakonom uređuju se upravo sva bitna područja, dakle uvjeti za obavljanje djelatnosti, način obavljanja djelatnosti itd., a sve u svrhu pružanja što kvalitetnije i profesionalnije usluge i prema djeci, ali i prema roditeljima. Ono što je vrlo važno je što će ovaj zakon dadiljama omogućiti zakonito obavljanje djelatnosti te da će se time utjecati na smanjenje rada na crno čime će se učiniti dodatni iskorak u suzbijanju sive ekonomije u čemu smo večeras već jako puno čuli. Upravo će to i dajem podršku tome utjecati i na poticanje poduzetništva, osobito ženskog poduzetništva jer će se vjerojatnije dakle u većem broju pretpostavljam ovog posla prihvatiti žene, no nadam se da će biti i koji hrabri muškarac. I također je bitno da se povećava odgovornost i prava dadilja i to je za njih jako važno. Upravo one su sad te koje rade na crno i njihov posao je neizvjestan. Mogu radit dan, dva, tri dana a može jednostavno roditelj doći reć sutra vas ne trebamo. Ono što je za njih važno je da će im biti plaćeni doprinosi, da se plaćaju porezi i da su i one znači i skrbljena i odgovorne. Po meni ove dakle, upravo će dadilje popuniti prostor koji nedostaje a koji vrtići nemaju i ne mogu obavljati, priprema djeteta, praćenje u školu, čuvanje u nekakvom što sam rekla u fleksibilnijem vremenu večernjih sati ali i vikendom ne znam koliko vrtića u Bjelovaru ni jedan ne radi vikendom a ima puno zanimanja i pa liječnik i kuhar i konobar koji dakle se radi i subotom i nedjeljom i postoji potreba da se dijete ipak pričuva. Nemaju svi roditelji mogućnost baka servisa, prijatelja, rodbine da čuvaju i zato su dadilje te osobe koje će omogućiti roditeljima da bez straha i nervoze povjere svoje dijete na čuvanje i to stručnoj i odgovornoj osobi pod točno određenim uvjetima te stoga, a pogotovo stoga zato što u zakonu u prvom čitanju do drugog čitanja, čuli smo i na odborima ministarstvo će zapravo većinu preporuka prihvatiti, usuglasiti određene odredbe. Podržavam donošenje ovog zakona i evo još jedanput nadam se da će biti što prije u drugom čitanju. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovana zastupnica. Sljedeća na redu je poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicama. Pa evo ovaj zakon je u prvom čitanju, to je hvale vrijedno, dakle imat ćemo vremena i vjerojatno ćete i uvažiti neke naše primjedbe. Načelno podržavamo donošenje ovoga zakona, ja ga podržavam. Naime, izvan institucionalna skrb o djeci kotrlja se da tako kažem ta ideja već negdje evo kako i u obrazloženju piše od 2003.godine pa je onda i osnažena negdje i aktualizirana nacionalnom obiteljskom politikom, a onda nacionalnom populacijskom politikom i svakako da je u sferi socijalne skrbi institucionalna skrb dobrodošla. Ali institucionalna skrb onda podrazumijeva ili traži ili nužna je naravno kontrola državnih učinkovita kontrola državnih institucija nad kvalitetom obavljanja usluga. Zašto mislim da je dobro da se donese ovaj zakon? zato što ta usluga čuvanja djece odnosno dadilje postoje faktično postoje, to se obavlja ali nema zakonski okvir. Taj zakonski okvir je dobar prije svega za pružatelje usluga dakle dadilje i pomoćne dadilje jer će njima osigurati pravnu i socijalnu sigurnost, ali dobro je naravno i za roditelje jer će sa jasno zacrtanim okvirima i pravilima i oni imati sigurnost čuvanja svoje djece i garanciju kvalitetne usluge. Naravno da je dobro i sa stanovišta općedruštvenoga da nema sive ekonomije i da nema nelegalnih djelatnosti. Ali kao što sam rekla za sve ono što se pušta u izvaninstitucionalne vode dakle izuzetno je važna kontrola državnih institucija. O tome bih htjela nešto ovdje reći mislim da nije dovoljno naglašeno. Naime, to su obiteljski centri. Ovim zakonom se puno posla daje obiteljskim centrima. Kako smo imali čuti čini mi se od pravobraniteljice za djecu da obiteljski centri nisu niti ustrojeni u svim županijama u Hrvatskoj,a i tamo gdje jesu oni su vrlo različite snage da tako kažem kadrovske i financijske. Po ovom zakonu sada ti obiteljski centri uz sve one poslove koje do sada po drugim zakonima obavljaju, dakle oni izdaju rješenje o ispunjenje uvjeta za obavljanje djelatnosti dadilje, uvjete za dadilje i pomoćne dadilje, oni obavljaju stručni nadzor, oni vode registar i imenik dadilja. Sada gledajte koliko je to dodanih poslova, a u uvodu u obrazloženju zakona se kaže da provedbe ovoga zakona ne zahtijeva nikakva dodatna sredstva ni u državnom proračunu, a onda da li možda u proračunu jedinice područne samouprave ili tkogod financira te obiteljske centre, ali uglavnom tko ih financira itekako će imati dodatnih obveza jer postojeći kapaciteti ni kadrovski ni financijski obiteljskih centara neće biti dovoljni. Ukoliko ne bude novih kapaciteta kadrovskih i financijskih u obiteljskim centrima onda budimo sigurni niti učinkovite kontrole one stručne koja je njima dana u nadležnost jednostavno neće moći biti. Rekla bih nešto još o nadzoru, odredbama ovog zakona o nadzoru, dakle govori se o inspekcijskom nadzoru koje provodi inspekcija nadležnoga ministarstva, ali provodi ga i državni inspektorat, te druge inspekcije sukladno ovlaštenjima itd. bojim se da će se u ovom nadzoru nadležnosti i dužnosti inspekcija raznih preklapati da se zapravo nikada neće po ovako stipuliranoj odredbi članka 38.znati tko, kada i šta je dužan mora nadzirati. Članak 39.kaže da je pored inspektora iz članka 38.ovog zakona stručni nadzor nad provedbom zakona mogu provoditi obiteljski centri. Prvo, stipulacija mogu znati oni to mogu ili ne moraju raditi, kako im se hoće, dakle nema obveze provođenja stručnog nadzora. U članku 39.kaže da pored inspektora stručni nadzor provodi, premda se u prethodnom članku kaže da inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona provodi naravno nadležno Ministarstvo za socijalnu politiku putem svojih inspektora. Iz ovog proizlazi da i stručni nadzor provodi inspekcija, a obiteljski centar može to provoditi naravno ako hoće ili neće ili ima kapaciteta ili nema što ukazuje da toga učinkovitog nadzora neće niti biti. A upozoravam onda i na članak 40.koji kaže da je trgovačko društvo, obrtnik ili zadruga dužna inspektorima i ovlaštenim osoba omogućiti obavljanje inspekcijskog nadzora. Međutim u članku 41.u kojem govorite o stručnom nadzoru niti jednom riječju niste obvezali trgovačko društvo, obrtnika ili zadrugu i dadilju da omoguće stručni nadzor. Dakle zakon ako je stipulirao da obveže njih da se dozvoli inspekcijski nadzor dakle mora ih obvezati da dozvole i stručni nadzor jer mogu uskratiti obiteljskom centru takav nadzor. I u prekršajnim odredbama također imate određenu novčanu kaznu za društvo obrtnika odnosno zadrugu ukoliko onemogućili ili omete provođenja nadzorom iz članka 40.znači to je inspekcijski nadzor. Međutim nema nikakve prekršajne odgovornosti i kazne ukoliko ta ista osoba onemogući ovom obiteljskom centru stručni nadzor. Ovo sve napominjem da ne vjerujem da je intencija predlagatelja zakona bila da stručnog nadzora nema ili da se može onemogućiti pa onda upozoravam da do konačnoga teksta bi možda trebalo ovaj detaljnije stipulirati ove članke da se onda i to jasnije kaže da ne bi potpuno izostao stručni nadzor od strane obiteljskih centara. I obzirom da imam još da je ovo prvo čitanje vrlo brzo bih upozorila na nekoliko odredaba, dakle u definiciji pomoćne dadilje ona mora biti zaposlena u trgovačkom društvu ne kod trgovačkog društva i dobro bi bilo odrediti u ovoj definiciji da pomoćna dadilja ne može samostalno raditi, da se jasno utvrdi da ona ne može samostalno raditi. U definiciji članova kućanstva ne za potrebe ovog zakona nego u smislu ovog zakona. Također ne vidim razlog članak 12.kaže da se djelatnost dadilje ne može obavljati u stambenom prostoru gdje se pružaju usluge udomiteljstva. To baš ne vidim zašto ako uzme jedno dijete kao udomitelj u čemu je razlika da li je to kao da ima svoje vlastito dijete. Zašto uz to još ne bi mogao pružati, biti dadilja. Mislim nije mi jasno možda neki razlog postoji. Nešto još vrlo važno što mi se čini u članku 16.koji govori o zapošljavanju jedne ili više pomoćnih dadilja jedne ili više dadilja. Da li to znači da na svaku pomoćnu dadilju se broj djece može povećavati za dvoje, a na svaku dodatnu dadilju broj djece za šestero ili to znači da se ma koliko se pomoćnih dadilja ili dadilja zaposli broj ne može povećati više za 6 odnosno za 2, to ne proizlazi jasno iz ovoga? I da li netko tko ima djelatnost dadilje može zaposliti 4 dadilje pa onda imati 24.ili 30 djece u tom prostoru? Ali vjeruje da nije tako ali bi to trebalo i jasno odrediti. Članak 14.koji kaže da će uvjete prostora, opremljenost prostora opremom odrediti ministar pravilnikom, dakle trebali bi samo nešto reći Zakonom o legalnosti objekta, obzirom da ako otvara obrt taj objekt će morati biti legalan. Pa pitam što je onda s trgovačkim društvom ili zadrugom jer oni tu obvezu neće imati. I samo jedna rečenica, završne odredbe članak 45.možda imamo obrazloženje, dakle ministar će donijeti pravilnik o prostoru u roku odnosno ministrica sada pravilnik o prostoru u roku 60 dana, o programu za obrazovanje u roku 60 dana to je uredu, ali zbog čega treba 6 mjeseci da se donesu pravilnici o registrima za dadilje i imenik dadilja. Naime, pretpostavljam situaciju [[Upadica: Hvala lijepa.]] da u roku od 60 dana budu pravilnici, da dadilje steknu uvjete za obavljanje djelatnosti, a da neće biti pravilnika o registru i imeniku u koji će se one upisati. Hvala.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu zastupnika prijavljenih za raspravu u trajanju od 10 minuta. Sada je na redu u ime predlagatelja Milanka Opačić poštovana potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih. Izvolite poštovana potpredsjednice Vlade.
Pa prije svega ću zahvaliti svima koji su sudjelovali u današnjoj raspravi i hvala na svim argumentima i sugestijama da zakon bude bolji. Samo ću iskoristiti priliku da evo možda nekim zastupnicima koji su otvarali neke teme dam i neke informacije. Naime, razmišljali smo o igraonicama i kako regulirati odnosu igraonica međutim iz sustava obrazovanja rekli su da je to u njihovoj ingerenciji. Mi smo dobili njihovo na neki način očitovanje da će oni vrlo brzo krenuti u izmjene, da potrebnih zakona ili pravilnika, propisa u svakom slučaju bi igraonice isto tako trebalo definirati da nam se ne događaju slučajevi koji su se događali kada djeca budu u igraonici bez ikakvog nadzora odrasle osobe. Tako da očekujemo da će igraonice isto tako vrlo brzo biti obuhvaćene. I s druge strane nismo htjeli miješati na neki način po nama ipak odvojene stvari. Kada je u pitanju edukacija dadilja mi smo obavili razgovor sa voditeljima otvorenih učilišta, činjenica je da je do sada edukacija bila vrlo različita, svatko je imao neke svoje programe, nisu čak bili niti u istim nekakvim vremenskim trajanjima. Mi ćemo sada sa Agencijom za obrazovanje postići jednu jedinstvenu dakle jednu jedinstvenu edukaciju što bi trebale dadilje sve slušati na toj edukaciji, međutim bilo bi dobro da tu baš ne pravimo veliku nauku. Jer činjenica je da mnoge žene koje danas vrlo uspješno i dobro i kvalitetno čuvaju djecu nisu npr. prošle nikakvu edukaciju. Prema tome bilo bi dobro da ta edukacija opet ne bude nešto što će ih jako opteretiti, a što ih možda nužno i neće učiniti puno boljim i kvalitetnijim. Meni se čini mi smo ovdje komentirali malo ovdje u klupama da vam za posao dadilje odnosno za čuvanje djece prvenstveno treba velika ljubav za tu djecu i veliko strpljenje i jedna dobra psihološka stabilnost, a možda puno manje nekakvog znanja koje pitanje da li će vam nužno učiniti dadilju kvalitetnijom. U svakom slučaju ja se zalažem za edukaciju. Činjenica je da im treba neke stvari dati ali evo voljela bih da u dogovoru sa agencijom baš ne napravimo nekakvu veliku sada mudrost od svega toga jer ćemo samo onda otežati ženama da predugo možda se bave takvim edukacijama i da onda opet budu dugo izvan ajmo reći nekakvog tržišta. Što se tiče sufinanciranja dadilja, gledajte nikoga mi ne možemo natjerati dakle niti jednu jedinicu lokalne samouprave da financira nešto ukoliko nema novaca. Međutim financiranje ovog projekta ustvari će biti pitanje jedne socijalne osjetljivosti svakog gradonačelnika i načelnika. Svako će izdvojiti novaca koliko ima, ako ima. Ako nema, neće rješavat će probleme svojih građana na drugi način. Mislim da kada sam rekla u jednom prethodnom obraćanju da je ovo godina prilagodbe, dakle ovo je jedan novi institut koji treba još se uhodati, zaživjeti. Gradonačelnici isto tako moraju napraviti nekakva svoja pravila igre, dakle gradonačelnici mogu odlučiti da uvedu imovinski cenzus i da kažu da onim roditeljima koji imaju dovoljno sredstava da mogu plaćati dadilju mi nećemo u tome sudjelovati. Sudjelovati ćemo za određenu kategoriju, dakle naših roditelja kojima ćemo na taj način pomoći da mogu lakše zbrinuti ovaj djecu jer možda neće moći isfinancirati ovu cijenu koja će na tržištu biti formirana tako da gradonačelnici doista sada imaju prostor da sami na neki način odrede svoja pravila igre, što i kako žele financirati kao i svim drugim stvarima koje oni financiraju. Dakle, nije nam uopće namjera bilo što nametat lokalnoj samoupravi jer mislim i da nametnemo ako lokalna samouprava nema novaca što smo napravili, dakle apsolutno ništa. Što se tiče vaučera, dakle ja sam rekla da će nama jedan dio ovih problema riješiti dakle Zakon koji bi trebao doći u narednih mjesecima ovdje pred vas u privremenim i povremenim poslovima. Mislim da će taj zakon pomoći i ovom razlučivanju o kojem ste vi govorili, zašto bi dakle grad sufinancirao nekoga kome treba dadilja ne znam dva sata navečer ako želi otić u kino pa želi da mu dadilja dakle čuva djecu, da to jest nešto što je onda pitanje mog nekakvog komoditeta ali onda ja to moram i platiti. Prema tome mislim da će ti vaučeri povremeno i privremeno angažiranje dadilja jako razgraničiti ono što jest doista nekakva ajmo reći neko čuvanje i skrb za djecu u nekom terminu od 8-10 sati koliko roditelji rade i ovo jedno povremeno i privremeno čuvanje koje se isto tako roditelji mogu priuštiti, al onda u tome ne treba dakle definitivno sudjelovati ni grad ni općina jer nažalost nismo toliko bogati niti u jednom gradu da to možemo financirati. Što se tiče obiteljskih centara, da činjenica je da ih nemamo u dvije županije, budući da idu nešto ozbiljnije reforme u sustavu socijalne skrbi. Za sada neće ni biti popunjavanja dalje obiteljskih centara. Međutim mi ćemo sa postojećim kapacitetima riješiti pokrivanje dadilja na način da će se, da će odrađivati oni obiteljski centri koji su najbliži vašem mjestu stanovanja što znači da će obiteljski centri npr. u gradu Zagrebu pokrivat i prsten ovaj Zagrebačke županije u koje npr. nema obiteljski centar tako da ćemo sada pokriti sa obiteljskim centrima sve ovo što njima zakon u ovom trenutku propisuje i samo još nešto vrlo kratko oko nadzora. Mi dakle smo ipak dužni s obzirom da smo neke stvari u ovom zakonu formalno zapisali, dužni smo naravno provoditi određeni nadzor, međutim ipak jedan od najboljih nadzora će biti roditelji. Vi morate znati da je ovaj odnos između roditelja i dadilje dakle dobrovoljan. Sam roditelj bira koja je to žena koja će mu čuvati dijete. Tako je bilo do sada, tako će biti i u buduće, prema tome roditelji jako dobro znaju kome daju dijete. Obično se oni raspitaju, nismo mi New York, mi smo male sredine u kojima se svi znaju, svatko svakog zna. Prema tome mislim da u tom dijelu, ono najkvalitetniji nadzor koji možemo imati uz ovaj naš institucionalni će biti sami roditelji kojima je u interesu da onda to dijete doista bude kod osobe koja će dobro skrbiti o njegovom djetetu. Evo toliko o ovim nekim stvarima koje su bile ovdje u samoj raspravi. Ja vam se još jedanput svima zahvaljujem na argumentima i vidimo se u drugom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana potpredsjednice Vlade. Na vaše izlaganje prijavljene su tri replike. Idemo po redu. Prva je poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo gospođo ministrice, meni je bilo drago zapravo čuti ovo o obvezi jedinice lokalne samouprave. Vi ste govorili da naravno ne možete naredit da će to zahtijevat socijalnu osjetljivost itd. Međutim u ovom zakonu kaže da su one dužne subvencionirati, dakle građanin bilo dadilja, bilo roditelj ima pravo zahtijevat svoje pravo iz zakona, a Ustav kaže da prihodi jedinica lokalne i područne samouprave moraju biti razmjerne njihovim ovlastima predviđenim Ustavom i zakonom. Ovo je jedan zakon novi koji je nametno neki dodatni posao a da se pri tome nije razgovaralo o korekciji prihoda jedinica lokalne samouprave a nije se ni konzultirao Savez gradova i općina što je također obveza po Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi da se o pitanjima kada se dira u prava ili obveze lokalnih jedinica pita i Savez gradova i općina. Jednako tako ovaj, ovo glede kontrole, ma naravno da će roditelji kontrolirati i gledat kuda će dat djecu ali mislim da su institucije države dužne u tom nadzoru pomoći osigurati roditeljima da ta usluga bude kvalitetna, stručna itd., kao što to radi u vrtićima kada osigurava djeci tu skrb i apsolutno se slažem, to sam zaboravila reć da ovi organizacijski oblik kroz koji dadilje rade zaista mi se čini da je to kroz obrt najprimjerenije a svakako i ova da i ja kolegice Šimac-Bonačić o vaučerima je i izvrsna i nadam se da ćete ju akceptirat. Hvala.
Hvala lijepa. Da li potpredsjednica Vlade na kraju? Hvala lijepa. I druga replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Pa ja sam htio također reći da je možda dobro da se pošalje dopis i savezu gradova gdje je vaš predsjednik gospodin iz Rijeke, gradonačelnik, predsjednik Saveza gradova kao i općina neka daju svoje mišljenje na odboru za lokalnu samoupravu, neka zajednički konstatiraju da li to treba stajati. Dužne su i obavezne ili da mogu financirati pa neka same odlučuju o svemu onome što ste rekli.
Hvala lijepa. I treća replika, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepa predsjedniče. Jedan od osnovnih razloga uvođenja ovog zakona odnosno donošenje ovog zakona je između ostalog uvođenje reda na tržištu sivog rada i općenito području koje pokriva ovo koje dosad budimo iskreni nije ni bilo pokriveno skoro pa nikako. S obzirom da koliko se dilema tu pojavilo sa obrtom i trgovačkim društvima i da jedna i druga verzija ima svojih dosta slabosti. I s obzirom da rješenje koje ste vi sada malo prije spomenuli koje tek predstoji u privremenim i povremenim poslovima, ovo čisto je sugestija, možda da još analizirate neka rješenja izvana i da baš ne idemo prenaglo u drugo čitanje s obzirom i na čekanje ovoga zakona, a i eventualno još neka rješenja izvana. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Čuli smo sve. Zaključujem raspravu o Prijedlogu zakona o dadiljama u prvom čitanju. Glasovat ćemo o prijedlogu kada se steknu uvjeti za to. Prijedlog Zakona o dadiljama, prvo čitanje PZE br. 214 Rasprava o prijedlogu je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakona o dadiljama 1. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona Molim da se izjasnimo. Tko je za predloženi zaključak? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 118 glasova za donesen predloženi zaključak.
Evo vrlo kratko. Dakle ovdje je riječ o usklađivanju našeg zakonodavstva sa regulativom EU. I mogu samo reći da se sa ovim produženjem nastoji malo motivirati očeve da sudjeluju više u ovom roditeljskom dopustu. I vrlo kratko ću reći da se ovim zakonom prije svega usklađuju prava zaposlenih i samozaposlenoj trudnici u korištenju jednog slobodnog dana u mjesecu u svrhu obavljanja prenatalnog pregleda, da se propisuju prenosivi i neprenosivi roditeljskog dopusta te uvjeti za korištenje prava na roditeljski dopust samo od strane jednog roditelja, izjednačava se trajanje posvajateljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelje bez obzir na dob posvojenog djeteta i sukladno promjenama u korištenja prava na roditeljski dopust propisuju se iznosi i naknada za vrijeme korištenja pojedinog prava uvažavajući dosadašnju ukupnu razinu tih prava. Evo hvala lijepo.
Hvala i vama potpredsjednice Vlade. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu. Idemo u raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je prvo klub HNS-a i poštovana zastupnica Sonja König. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče Sabora, poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Nedavno je ministar zdravlja ili zdravstva Velike Britanije najavio uvođenje dodatnih kreveta za očeve u rodilišta diljem zemlje s namjerom da ohrabri očeve na uključivanje u život djeteta od prve minute njegova života. Ministar je svoju odluku za koju će iz proračuna inače izdvojiti 25 milijuna funti temeljio na brojnim istraživanjima i s namjerom stvaranja jačih veza ne samo onih između djeteta i roditelja već i onih između roditelja. Vjeruje da će to pomoći u tome da se majke ne osjećaju izolirano, a očevi isključeni. O tome sada raspravljaju političari u Velikoj Britaniji, a stručnjaci iz Švedske prve zemlje koja je uvela plaćeni obavezan roditeljski dopust za očeve, tvrde da će očevi koji uzmu roditeljski dopust živjeti duže. Naime, prema jednom švedskom istraživanju u kojem je proučavano 72 tisuće očeva, 2 mjeseca roditeljskog dopusta kažu oni snižava muškarčev rizik za preranu smrt za čak 25%. Razlozi zašto je tome tako nisu sasvim jasni ali prema jednoj teoriji muškarci koji su bliskiji s djecom bolje će se brinuti za svoje zdravlje, manje će piti, živjet će možda manje stresno ili rizično, jest će zdravije i češće se kažu posjećivati liječnika. Švedski stručnjaci tako tvrde da ohrabrivanje muškaraca na roditeljski dopust može smanjiti jaz među spolovima u dugovječnosti. Naime, sada je prosječni životni vijek muškaraca kao što znamo 5 do 7 godina manji nego kod žena. To je i kod nas slučaj, nažalost ili na sreću. Samo vas je troje kolega inače je četvero tu. Danas dakle u Švedskoj više od 85% očeva koristi dio roditeljskog dopusta. Nemojte se ljutiti poštovani predsjedniče Sabora, ovo je bilo više da malo razbijemo ovu večerašnju možda dosadu. Dakle, podatak da se postotak očeva u Hrvatskoj koji koriste ili su koristili roditeljski dopust mjeri u promilima, pokazuje da je na promociji rodne ravnopravnosti potrebno puno više raditi ne samo u javnoj sferi nego i u onoj obiteljskoj. Zapravo nam niti ne trebaju statistički podaci da vidimo koliki je broj očeva koji koriste roditeljski dopust. Dovoljno je da pogledamo u susjedstvo, prijatelje, poznanike, njihove prijatelje ili njihove poznanike koji su nedavno postali roditelji i da vidimo da zapravo takvih gotovo da i nema ili su vrlo, vrlo rijetki. Pogodnosti koje Vlada 2011.dala roditeljima izmjenama zakona o kojem danas raspravljamo dodajući između ostalog još dva mjeseca roditeljskog dopusta ako otac bude s djetetom barem 3 mjeseca u godinu dana, povećala je broj očeva na roditeljskom dopustu ali značajne promjene ipak se nisu dogodile. Nadamo se da će se ovim dodatnim izmjenama to promijeniti, a mi u HNS-u pomno ćemo pratiti utjecaj zakona na odluke roditelja. I ako se u narednom periodu pokaže da ove mogućnosti koje donosi zakon, nisu potakle očeve na korištenje roditeljskog dopusta predložit ćemo da roditeljski dopust barem u jednom svom dijelu bude obavezan za oba roditelja. Dakle obavezan i za majku i za oca, obavezan i za majke i za očeve. Svjesni smo da današnji očevi nemaju baš dugu tradiciju u ulozi roditelja koji je odgovoran za odgoj i brigu o djeci i kućanskim poslovima jer njihova tradicionalna uloga nije uključivala takvu vrstu odgovornosti. U skladu s time nemaju ni iskustva prethodnih generacija na koje bi se mogli osloniti, ali nemaju niti teret prošlosti u smislu iskustava tih ranijih generacija i obrazaca koje mogu ili trebaju slijediti i s toga imaju priliku da odnos s djetetom grade uz otvorenost i entuzijazam koji je karakterističan za svaki novi početak. Mislimo da će se preuzimanjem djela brige o djetetu ili djeci od prvog dana značajno smanjiti sukob i nezadovoljstvo među partnerima zbog majčina osjećaja preopterećenosti i očeva osjećaja. Zapravo zbog osjećaja nerazumijevanja. Prva godina života djeteta, vrijeme nakon što se dijete rodi je jasno vrijeme najveće sreće ali i vrlo stresno vrijeme za roditelje u kojem se bračne ili izvanbračne najčešće raspadaju. Stoga se pridružujemo preporukama onih koji žele potaknuti očeve na odluku da već od samog djetetova rođenja preuzmu dio odgovornosti za brigu o djetetu, za njegov rast i razvoj, a ta odluka bi značila da poštuju sebe, svoje potrebe, integritet i cjelovitost ali i da poštuju integritet i cjelovitost djeteta i da poštuju svoju partnericu. A provedeno vrijeme sa svojim djetetom, doživljaj svakodnevnih njegovih uspjeha, rasta i razvoja a sve bez stresa koji nosi posao je neprocjenjivo. I zato tate okušajte se u ovoj ulozi i vjerujemo da ćete biti zbog toga vrlo, vrlo sretni. Upravo kao što se životi žena i muškaraca mijenjaju, vidimo to svakodnevno. Mijenjaju se i odnosi na tržištu rada i u obitelji. Premda muškarci danas rade u kući više nego li prije 50 ili 100 godina istraživači nalaze da se radi o procesu usporene adaptacije, tj. da muškarci i žene o novoj raspodjeli kućanskih poslova pregovaraju sporije nego li što žene ulaze u svijet rada i to na štetu žena. I dalje je prisutna predrasuda da se problem, rad, obitelj postavlja kao ženska stvar. S druge strane, obiteljski zakon ali i zdrav razum određuje da roditelji ravnopravno, zajednički i sporazumno skrbe o djetetu ili djeci. Uzdržavanje djece dužnost je i pravo ali i privilegija roditelja i zato čak diskriminacijski u odnosu na oca možemo smatrati neke postojeće odredbe ili predrasude koje majku obvezuju a ocu daju mogućnost, kao da u tom najtežem ali i najljepšem poslu na svijetu, a to je biti roditelj otac nema ista prava kao da nema iste obaveze. Iako na odluku želi li netko ili ne postati roditelj utječe cijeli niz faktora, i ovaj o rodiljinim naknadama sigurno nije jedan od ključnih. Vjerujemo da će se dijelom doprinijeti stvaranju pozitivnog ozračja prema i među roditeljima, prema roditeljstvu i prema djeci, ovim prijedlogom naše zakonodavstvo usklađujemo s europskom regulativom, zadržavamo postojeću razinu prava i poboljšavamo mogućnost očeva. Za sada ih ne obvezujemo. Iako bi u idealnom društvu, u onom u kojem bi ravnopravnost spolova stvarno zaživjela roditeljski dopust koristila oba roditelja ali procesi, pomaci u poboljšanju društva odvijaju se vrlo, vrlo, vrlo sporo i sitnim koracima. Mi mislimo da ova izmjena zakona o roditeljskim potporama predstavlja mali ali ipak značajan korak u tom smjeru i zato će Klub HNS-a podržati predloženi zakon. Hvala.
Hvala lijepa Klubu HNS-a i vama poštovana zastupnice. Sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovana zastupnica. Ispričavam se, oprostite kolegice Sumrak. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Najavio sam se odmah na početku kada je bilo ono uvodno izlaganje iz pozitivna iskustva iz Europe, dapače lijepo zvuče. Ne znam koliko nam je to daleko, bojim se da svjetlosnim godinama, ali fino ste obrazložili da to utječe na stres i na produljenje životnog vijeka oba roditelja, naročito ste tad apostrofirali u tom dijelu. Ja mislim da i na stres i na produljenje životnog vijeka bi jako lijepo utjecalo i nać zaposlenje, o.k. to se neće s ovim zakonom rješavat ali možda razmislit o ideju da recimo pravo na porodiljinu naknadu i na porodiljini dopust i sve što ide uz to da ostvaruju i nezaposleni, odnosno nezaposleni i jedni i drugi. Da, da, ali ovo što ste vi naveli, npr. da proširite tu priču. Da, hvala lijepa. Da, da ali u ovom dijelu koji je. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega. Sada je stvarno na redu Klub HDZ-a i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženo gospođo ministrice sa suradnicama, uvažene kolegice i kolege. Pa evo pred nama je danas prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Mislim da je dobro da smo danas razgovarali prije ovog zakona ovom prijedlogu zakona o dadiljama premda je moglo biti i obrnuto jer se jedno veže na drugo. Ja ovdje imam Ustav i člankom 63. Ustavnim se odredbama RH opredijelila za osobitu zaštita materinstva, djece i mladih te stvaranje socijalnih, kulturnih, odgojnih, materijalnih i drugih uvjeta kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život, a osobita pozornost poklanja se zaštiti roditelja i roditeljstva. Sve mjere u području obiteljske, populacijske, zdravstvene, porezne i gospodarske politike u stvarnosti trebaju osnaživati obitelj u ispunjavaju njezine jedinstvene društvene uloge te joj prućiti potporu o skrbi o djeci. Zašto? Evo nekoliko rečenica, naime o našoj demografskoj situaciji. Znamo da je hrvatski narod u prošlosti prolazio mnoga teška razdoblja masovnog iseljavanja. To vrlo dobro znaju ljudi sa otoka iz Dalmacije kada se je putovalo preko Atlantika od 1990. do 1914., zatim su bila dva svjetska rata od 1915. do 1918., od 1941. do 1945. pa različite epidemije npr. Španjolske gripe od 1918. do 1919., pa privremene ekonomske emigracije u zapadnu Europu od 1965. do 1975. i slično kada je uistinu naš hrvatski narod bio ugrožen, a i njegov opstanak je došao u pitanje. Sjetimo se samo najsvježijeg i najbolnijeg moram reći razdoblja u životu hrvatskog naroda, a to je Domovinski rat. Cijela jedna generacija možemo reći da je otišla nepovratno. Demografski dubici u 21.stoljeću primarno su demografski zbog smanjenog i padajućeg broja živo rođenih, a povećanog i narastajućeg broja umrlih ljudi. Smanjeni broj žena je fertilnoj i napose u najfertilnijoj dobi. Dosta žena, ma mora se reći po istraživanjima povećani broj žena odustaju od toga da imaju djecu. Obitelji su u teškom položaju, jednom riječju da ne duljim došlo je do demografskog starenja. U Hrvatskoj je 2003.godine bilo 39 tisuća 668 novorođene djece, 2010.bilo ih je 43 tisuće 361 dijete novorođeno, a 2011.zabilježeno je 41 tisuća 197 živorođene djece. Te 2011.istodobno je umrlo 51 tisuća i 19 stanovnika, što znači da je više umrlih nego rođeni. U toj godini bilo je 9 tisuća 822 osobe. Stopa nataliteta iznosila je 9,4%, a stopa mortaliteta 11,6%, pa je stopa prirodnog prirasta bila negativna i u 2011.iznosila je minus 2,2. U gradu Zagrebu bio je pozitivan prirodni prirast, a u svim ostalim hrvatskim županijama bio je negativan. Najveći negativni prirodni prirast bio je u Sisačko-moslavačkoj županiji minus 1,81. Pozitivan prirast bio je u 101 gradu i općini, negativan u 445, dok se u njih 9 imalo nulti prirodni prirast. Posebno je alarmantno stanje te godine bilo na hrvatskim otocima. Što posebno utječe na ovaj pad nataliteta? Obično te čimbenike dijelimo na demografske, to je smanjivanje broja žena u fertilnoj i najfertilnijoj dobi, donošenje odluke o stvaranju potomstva, u starijoj dobi u kojoj značajno veća neplodnost žena i muškaraca, zatim manjak žena koje žele djecu i nedemokratske dakle prije svega odnose se na nestabilnost određenih društvenih struktura i institucija, obitelji, braka, društvene krize u široj zajednici, mladi ljudi su bez posla i teško je u takvim uvjetima rješavati svoje stambene potrebe, rješavati svoje obiteljske potrebe jer nema se ni materijalne sigurnosti u nijednom pogledu. Zatim ambiciozni mladi ljudi vrlo često prioritet postavljaju završetku fakulteta, kupovanju novog stana, kupovanju novog auta i tek negdje na zadnje mjesto dolaze djeca, a u najnovije vrijeme nažalost pojačana je želja tih istih mladih ljudi da napuste granice naše domovine. Hrvatska je u prošloj godini demografski izgubila jedan grad nešto veći od 10 tisuća stanovnika. Stoga je i ovaj zakon kao i zakoni prije toga važan i važan je u svrhu populacijske politike koja treba biti prvorazredno političko pitanje svih vlada i evo zbog sve manjeg nataliteta, ali i stihijskih migracija koje možemo očekivati posebice kada se otvore granice i kada uđemo u EU. 2006.godine Vlada je po prvi puta naručila znanstvenu studiju Temeljne značajke demografskog razvoja Hrvatske, bilanca 20.stoljeća, ali izradila je i prvi puta u svojoj povijesti i usvojila i ozakonila program populacijske politike 2006.i taj dokument nacionalne populacijske politike još i danas je na snazi i nadamo se da će doći do izrade i novog programa nacionalne populacijske politike. Upravo je Zakon o rodiljim i roditeljskim potporama jedan od važnih rekla bih i najvažnijih koji je stupio na snagu 1.siječnja 2009.godine u svom sadržaju obuhvatio sva osnovna prava zaposlenih, samozaposlenih, nezaposlenih majki odnosno roditelja odnosio se na rodiljne dopuste i naknade propisane Zakonom o radu, Zakonom o rodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost nezaposlenih majki, osim toga u zakonu je propisan potpuno nov način korištenja svih prava te prava na posvojiteljski dopust. Tim zakonom a koji je još uvijek važeći, rodiljna naknada sredstvo je većini roditelja koja pomaže da lakše prebrode razdoblje kada im se troškovi života gotovo udvostruče zbog novorođenčeta. Iako to nije nikakav dodatak roditeljima na dosadašnja primanja, nego je to iznos koji supstituira neto plaću majke u određenom razdoblju. Ja neću sad, neću nabrajati što je sve određeno tim zakonom, jer smo ga dobro svi skupa proučili ali rekla bih da je tada jedna od većih novina zakona je tada bila i dijeljenje dopusta na rodiljni, pa taj rodiljni dopust je dopust u prvih 6 mjeseci a na njega se nastavlja roditeljski dopust koji je puno fleksibilniji i mogao se koristiti do osme godine djetetova života i tad po prvi puta tu se uključuje i uključuju se i očevi u obiteljski život, odnosno u čuvanje i odgoj svog malog djeteta. Mi danas pred sobom imamo zakon i prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Ovim prijedlogom postojeći zakon mijenja se u dijelu koji se odnosi na trajanje roditeljskog dopusta radi usklađivanja sukladno odredbama direktive 210/18 Europske unije i dijelu izjednačavanja trajanja posvojiteljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelje zbog mišljenja predlagatelja da će time poboljšati posvajanje djece. Dopust nakon rođenja djeteta ubuduće će trajati 14 mjeseci, 6 mjeseci će trajati roditljni dopust, a roditeljski dopust sa današnjih 3+3 povećat će se na 8, odnosno 4+4 mjeseca. Međutim, otac će pravo na korištenje polovice svog roditeljskog dopusta moći prebaciti na majku. U članku 9. Stavak 2. prijedloga ovoga zakona govori se o naknadama na plaću za roditeljski dopust i ona stoji da se ona može za puno radno vrijeme iznositi više, ne može iznositi više od 80% proračunske osnovice mjesečno. Mi smo se nekako nadali da će se … [[Govornik se ne razumije…]] naknade pa da će one biti 100% ali ja sam sigurna da u neko dobro vrijeme kad će biti novaca da će se i to desiti jer vidimo što znači napraviti dobar Zakon o rodiljnim i roditeljskim potporama. Nešto što bih još rekla a to je primjedba Pravobraniteljice za osobe s invaliditetom koje ćemo mi jednako tako u Klubu HDZ-a kao i ovaj zakon naravno podržati a odnosi se na članak 45. Ovog zakona i dozvolite samo da se ja malo tu još pročitam to obzirom da ja nisam pravnica i ono što su upozorila pravobraniteljica a mislim da je to potpuno u pravu, da žalba, dakle to je stavka 3. Čanka 45. ne odgađa izvršenje rješenja i da se protiv drugostupanjskog rješenja može pokrenuti upravni spor. Međutim šta se dešava? Automatski majka ili roditelj mora se vratiti na posao kad se pokrene upravni spor nakon toga znači traje jedno vrijeme očekivat je da će dobiti upravni spor. Međutim bez obzira što će možda dobiti i neku novčanu naknadu ovoga ali onaj gubitak koji je ona morala otić radit a ne imat kome ostaviti dijete, to je nenadoknadivo. Pa evo mi predlažemo i molimo da se o tome razmisli i da se usvoje ovi prijedlozi jednako tako pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom. Hvala lijepo i podržat ćemo ovaj zakon.
Hvala i vama. Sljedeći Klub zastupnika je Klub Socijaldemokratske partije Hrvatske i poštovana zastupnika Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo ministrica sa suradnicama. Evo na početku kolegica Sonja je govorila na primjere kako se zapravo promovira odnosno kako se ohrabruju očevi da uzmu dio porodiljskog pa ću ja samo nadovezati se na to vaše. Naime jedan švedski ministar je upravo uzeo dva mjeseca s jedne strane da pomogne supruzi da ona ide raditi tada a s druge strane da pokaže svojim primjerom kolege i vidjeli ste koliki postotak ima Švedska, koliko zapravo očeva uzme taj porodiljni dopust, a čak Ministarstvo pravosuđa novi očevi uzimaju po četiri mjeseca no to je Švedska. Vratimo se mi našoj Hrvatskoj. Dakle ovim zakonom dolazi zapravo do usklađenja sa zakonodavstvom EU sa direktivama vijeća EU koja se odnose na roditeljske i rodiljne dopuste. Ovim izmjenama držimo da se štiti majčinstvo, da se zapravo olakšava usklađivanje obitelji sa profesionalnim obvezama, daje se mogućnost većih sudjelovanja očeva u tim prvim prekrasnim danima u podizanju djece. Dakle sukladno Europskim regulativama produžava se minimalno trajanje roditeljskog dopusta sa tri na četiri mjeseca svakog od zaposlenog i samo zaposlenog radnika, znači to je osam mjeseci. Naravno da se regulira nemogućnost prenošenja dva od ta četiri mjeseca. Obično se prenosi na majku i upravo je tendencija da se uključe očevi u te prve dane u prvu godinu djeteta. To je zapravo poticaj muškarcima odnosno očevima da se od najranije dobi participiraju na što bolji način. Podaci naši, čuli smo i od mojih prethodnica govore da su u Hrvatskoj da su rodiljni dopust svega 0,34% a roditeljskih svega 2,4%. Međutim čemu je tome razlog? Pa razlog je s jedne strane što su očevi više plaćeni u Hrvatskoj a naravno da je kod većine mladih obitelji što je normalno financije zapravo diktiraju korištenje roditeljskih prava. Prema tome, ja ponavljam daje se mogućnost iako se uzmu ta dva mjeseca, očevi ako uzmu ta dva mjeseca, znači kod svojih beba netko ostaje punih 14 mjeseci, a ako dva daš supruzi a ne iskoristiš svoje dakle roditelji su uz dijete, odnosno majka je uz dijete godinu dana odnosno 12 mjeseci. Držim isto tako da je teret roditeljstva, kažem teret ali s druge strane ljepotu roditeljstva jer to su ipak najljepši dani, treba ih ravnomjerno rasporediti. Uloge, vrlo često se razmišlja tko je bliži, tko je potrebniji djetetu u prvoj godini dana. Kažem da su uloge različite. Međutim uloge su vrlo komplementarne. Naime, uloga oca ona nije samo da skrbi o tom djetetu, ona je sigurno i pomoć i daje jednu emotivnu sigurnost majci, ona je podrška majci u tim trenucima. Prema tome i na taj način posredno zapravo djeluje na dobrobit djeteta. Naravno moramo i ovdje izraziti svi se slažemo da veće naknade odnosno veća financijska izdvajanja za naknade će isto tako i bolje stimulirati participaciju očeva. Svjedoci smo da oni sretnici koji su bili uz svoje malene, oni imaju prekrasna iskustva, a sigurno to djeluje vrlo, vrlo pozitivno na odnose između muškarca i žene na odnose u obitelji. Druga bitna izmjena to je zapravo izjednačavanje trajanja posvojiteljskog i roditeljskog dopusta, za posvojitelje bez obzira na dob kada se dijete posvoji. To je jedan dobar poticaj za posvajatelje, jer mi znamo da u Hrvatskoj imamo vrlo skromno posvojenje odnosno vrlo malo svega nekih 150 posvojenja kroz godinu dana. Da ne ponavljam kako je bilo u prijašnjem ali je dovoljno reći da je to izjednačeno prema tome da je to jako dobar stimulans za posvojitelje. Daljnja izmjena se odnosi na utvrđivanje dana očekivanog poroda. Prijedlog je da to utvrdi doktor ginekologije iz obveznog zdravstvenog osiguranja. Gospođo ministrice možda bi to razmišljali i o privatnom ginekologu, dobro predlažemo i to. a prije toga je bilo u prošlom zakonu da je izbor radio dr. opće obiteljske medicine prema nalazima izabranog ginekologa. Na ovakav način skraćivamo nepotrebno, prije nije bilo smisla. Poštovane kolegice i kolege klub SDP-a podržava ovaj prijedlog zakona u izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama to je držimo korak naprijed. Znači uspjelo se uskladiti sa europskom regulativom, stvoren je okvir da se očevi potaknu da sudjeluju prema naravno svojim radnim obvezama da budu uz svoju djecu jer to je vrlo važan kvalitetan odnos i za majku i za oca i za dijete. Naravno odlične su izmjene zadržavanja postojeće razine prava uz poticaj udomiteljstvu. Ja se nadam da će poticaj očeva biti puno veći kada se stvore gospodarski uvjeti koji će omogućiti i veće iznose i naknade. Isto tako bi bilo dobro kada bi se moglo već na početku da barem dva tjedna očevi ostanu uz dijete odnosno uz majku i dijete kada je majka najosjetljivija, ali naravno da to ide na teret HZZO-a. Evo nadam se boljim vremenima da ćemo udovoljiti i ovakvim stvarima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovana zastupnica Nansi Tireli. Izvolite poštovana zastupnice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo bit ću stvarno kratka. Ono što mislim da u dosadašnjoj raspravi nismo čuli jeste da je ovaj prijedlog zakona ustvari usklada hrvatskog zakonodavstva sa zakonodavstvom EU i upravo je i povod da pričamo o rodiljnim i roditeljskim naknadama. Ovim prijedlogom zakona propisujemo onaj prenosivi i neprenosivi dio roditeljskog dopusta te one uvjete za korištenje prava na roditeljski dopust samo od strane jednog roditelja. Time bi se navodno očevi trebali uključiti ili barem potaknuti na odgoj djeteta u njegovoj najranijoj dobi, kako čitamo u tumačenju doprinijelo bi to svakako i razbijanju onih nekakvih stereotipa o majci kao isključivom roditelju koji može i zna brinuti o djetetu. Bilo bi dobro i poučno da u prijedlozima zakona u objašnjenju da će zakon doprinijeti nečemu da se onda navedu i dosadašnje statistike npr. koliko je to očeva do sada koristilo roditeljski dopust u Hrvatskoj po nekakvim godinama, da se napravi jedan kvalitetni monitoring. Mislim da bi svakako dobrodošao s obzirom da želimo bolje i drugačije, a onda bi nam zasigurno to i koristilo u predlaganju bilo kakvih zakona jer uistinu je žalosno da imamo sve moguće podatke od Engleske, od Švedske koliko očeva, a koliko naknada, koliko dana porodiljnog dopusta, a da to za Hrvatsku nemamo. A ono što je najvažnije ovaj zakon ipak donosimo za nas, a ne za nikoga izvan Hrvatske. Tako da mislim da bi itekako bilo poželjno i dobro kada se donose zakoni, pogotovo oni zakoni koje uspoređujemo sa nečim što je bilo i tvrdimo da će izmjene postojećeg zakona donijeti boljitak onda bi bilo dobro da imamo i nekakve podatke na kojima bimo mogli potkrijepiti nekakve takve analize. Ono što sam uspjela naći jeste podatak da je 2011.godine pravo na roditeljski dopust u RH koristilo oko 1350 očeva što je mali porast naspram par godina ranije. Iz Ministarstva socijalne politike i mladih najavili su ili najavljivali su promjene zakona kojima bi se uveo obvezni roditeljski dopust za očeve u trajanju od barem jednog mjeseca a sve s intencijom povećanja očinske uloge u prvim mjesecima djetetova života. U RH za porodiljni dopust se sada odlučivalo svega 3% očeva dok je recimo europski prosjek čak 30%. Koliko god mi željeli doprinijeti tome da očevi više participiraju u najranijem odgoju svog vlastitog djeteta mislim da ipak je dobro da ministarstvo nije donijelo promjene u smislu da bude obvezno korištenje roditeljskog dopusta za očeve da to ipak prepustimo odluci obitelji, da to prepustimo dogovoru između majke i oca jer misli da s obzirom na situaciju i svakodnevicu u kojoj jesmo samo oni znaju što im se najviše isplati i što je najbolje, a mislim da smo na onom prijašnjem zakonu kad smo o njemu raspravljali čuli od jednog našeg kolege da se vremena ipak mijenjaju a mislim da smo i mi svjedoci i svi toga da se više i više mladih očeva ipak prisustvuje i porodu, da se današnji dan više pomože svojoj supruzi u odgoju djece nego što je to bilo nekad i da se ipak ti ustaljeni i dugogodišnji stereotipi polako mijenjaju na bolje. Svakako evo iskoristit ću samo još jednu rečenicu da pohvalim da se posvojitelji poistovjećuju sa roditeljima i da imaju potpuno ista prava u korištenju potpora. Prije je netko rekao da će to biti stimulans posvojiteljima. Ja imam svoje mišljenje, mislim da roditelji koji pet, šest, devet, deset ili ne znam koliko godina u RH čekaju da budu posvojitelji i ako nakon tog dugog vremena dobiju dijete na posvojenje i da bi čak vrlo rado pristali i na to da im država nedaje nikakve potpore i da od te države apsolutno ništa ne traže jer su onda, apsolutno im ništa i ne treba jer su dobili na posvojenje dijete koje su toliko dugo čekali i čak mislim da bi na žalost velika većina njih bila spremna dat otkaz, maknut se sa posla i bit doma sa tim djetetom koga su uspjeli evo nakon toliko muka dobiti ali u svakom slučaju za one ipak koji žele bit posvojitelji i imat ista prava kao roditelji u svakom slučaju pohvalno. Klub Hrvatskih laburista podržat će ovaj prijedlog zakona bez obzira na izjave kolega ali zna se tko je šefica Odbora za ravnopravnost spolova.
Hvala i vama. Ali ipak imamo jednu repliku. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak i replika.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ova replika samo naime pohvalna jer drugi način nemamo pa sam željela reći ovoga kolegici Tireli da kao i obično ima stvarno rasprave onako kako bi trebale one i biti u ovom Saboru ali što se tiče visina plaće, mislim da je tu odlučujuće tko će koristiti i roditeljsku i rodiljnu dopust, jer ako majka ima veću plaću naravno da će ona to sve iskoristiti posebice onih prvih šest mjeseci kada dobiva punu plaću i zato nekako smo se nadali da će se i ovih drugih šest mjeseci desit to da se jednako tako osiguraju sredstva pa da bude i ona i tih drugih šest mjeseci puna plaća. Međutim valjda u neka bolja vremena kao što ste rekli, za to treba možda se malo jače izboriti, imati hrabrosti. Tako sjećam se tih, 2006., 2005. Pa evo imali smo i Ministarstvo obitelji što možda nebi bilo i loše da ga imamo i sada jer zaista obitelj u sebi sadržava sve komponente i mislim da bi se puno jednostavnije neke stvari mogle rješavati. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Na redu je Klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Evo hvala gospodine predsjedniče Sabora, predstavnice ministarstva, kratko. S obzirom da mi u Klubu zastupnika nemamo ni jednu ženu evo dopalo je mene da ja pokušam usuglasiti se sa prethodnicama, evo dat ćemo sve od sebe da u sljedećem sazivu bude, kad budemo imali desestak, 15 zastupnika, bit će i zastupnica. Dakle kratko i prilično se slažem s ovim što je zastupnica Sumrak govorila o problemu zapravo, o populacijskom problemu s kojim se Hrvatska susreće i mislim da zapravo nijedna Vlada dosada se nije dovoljno prispodobila taj problem a da se nijedna politika time zaista nije pozabavila. Nijedan populacijski program ni onaj prethodni do sada nije uspio. O tome govori jasni statistički pokazatelji i uključujući novi popis stanovnika. Mi ovaj prijedlog zakona ovakav kakav je podržavamo. Tu su određeni koraci koji su eto u duhu vremena. Ništa se tu značajnije ne mijenja ali onaj dio koji se korigira je za nas prihvatljiv. Nisam, imam troje djece i mislim da je sreća za obitelj ako je prilika da majka doji tu djecu 12 mjeseci ako je moguće i više i mislim da majka ne odgaja dijete nego ga odgajaju roditelji zajedno pa prema tome dio ove retorike kod nekih prethodnica nije dio mog svjetonazora nego svatko ima svoj svjetonazor pa molim ono. Ono što mislim da se nitko zapravo ne usudi dotaći a što zapravo je većini obitelji. Nije problem dal će otac bit mjesec ili dva na porodiljskom dopustu ili porodiljinom ili kako god hoćete već je problem što ovih drugih šest mjeseci primaju 2600 i nešto kuna što su također neke prethodnice spomenule. Prema tome, idemo vidjeti i nas kao društvo i kao vlast ili kao neka odgovorna skupina ljudi imamo li mi tu snage uložiti određena sredstva, to će biti pravi korak. A ne će biti pravi korak da li će očevi biti 2 mjeseca ili neće biti 2 mjeseca i da li će ne znam to su stvari koje neće puno mijenjati zapravo ništa, neće utjecati ni na odluku roditelja da imaju djecu ni da nemaju djecu niti će im olakšati situaciju u jednom pogledu, već idemo ukinuti prvo one restriktivne odredbe kojima se kao isplaćuje 100% plaće ali se limitira sa nekakvim proračunskim osnovicama, što je nepravedno prema onima koji imaju viša primanja. A i ovih drugih 6 mjeseci također gdje kao 100% plaća ali kada se postavi proračunska osnovica … osnovice tada su ti iznosi nemjerljivo mali i nedostatni za mladu obitelj da to dijete može kvalitetno opskrbiti, da ga može obući, da može kupiti sve potrepštine. To je problem za mladu obitelj, a nije problem mlade obitelji da li će otac biti 2 mjeseca na porodiljskom dopustu ili neće. Ovo je eto jedna društvena norma koja je uredu ali pravo pitanje je ovdje da li postoji mogućnost da malo dereguliramo neke naše društvene standarde i da nekim kategorijama koje podržavamo izreduciramo ako je potrebno prava, a usmjerimo se na ono što bi zaista moglo biti značajno za ovo društvo, a to je broj novorođene djece, struktura stanovništva, dobna struktura, populacijska politika i uopće nekakva opstojnost ljudi na ovom prostoru. Dakle, mi ćemo kao klub ovako podržati a u drugom čitanju ćemo dati amandmane. Hvala.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu klubova prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Željko Reiner. Nema ga, gubi pravo rasprave po ovoj temi. Sljedeća je poštovana zastupnica Dunja Špoljar. Nema je, gubi pravo rasprave po ovoj temi. Sada je na redu poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođe iz ministarstva, ja pretpostavljam da je gospođa Maja Sporiš pomoćnica ministrice socijalne politike i mladih. Evo ja ću nešto reći o ovom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona kojim se iščitavajući ga zapravo ja bih rekla suštinski ne mijenja ama baš ništa ili se mijenja vrlo malo, ali se zato ovim prijedlogom zakona uskraćuje nešto što građanima itekako pripada, a to je njihovo jedno od ustavnih prava, a to je pravo na žalbu. I zato ću početi od izmjena zakona nekako sa kraja, a to je članak 14.kojim se mijenja članak 45.postojećega zakona. Što se ovim izmjenama događa? Naime, u postojećem zakonu određeno je da o pravima u prvom stupnju rješava nadležna ustrojbena jedinica zavoda na čijem području stranka ima prebivalište ili boravak, da o žalbi odlučuje direkcija zavoda, a da se onda protiv drugostupanjskog rješenja ima pravo pokrenuti upravni spor. Što se ovim zakonom mijenja? Ovim zakonom se određuje da o pravima iz ovog zakona u prvom stupnju rješava zavod, a protiv rješenja toga rješenja zavoda može se pokrenuti upravni spor. Što smo time učinili? Time smo građanima onemogućili njihovo ustavno pravo koje kaže u Ustavu u članku 18. "da se jamči pravo na žalbu protiv pojedinačnih pravnih akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili drugim ovlaštenim tijelom". Što je bila namjera i što je intencija i zašto je predlagatelj ovo predložio? Zaista mi nije jasno. Treba li sada osobi koja zahtjeva pravo iz ovoga zakona na porodiljni dopust, na naknadu kada zavod, dakle centralni zavod riješi o nekom pravu i u tom rješenju krivo obračuna plaću, krivi podatak je uzeo ili šta god, vi tjerate tu osobu da se nema kome požaliti da na komadu papira napiše žalim se na rješenje krivo ste mi obračunali tu plaću. Vi nju tjerate u upravni spor, vi ju tjerate da joj netko piše tužbu, da uzima odvjetnika. A onda ako posegnemo u zadnje izmjene zakona u upravnim sporovima pa tamo nađemo odredbu po kojoj se dosjetila država da kaže da u upravnim sporovima svaka stranka snosi svoje troškove. Pa ćete imati sada osobu koja traži porodiljni dopust ili roditeljski dopust u kojem će dobiti 1600 kuna u onim zadnja dva mjeseca da ona angažira odvjetnika da joj piše tužbu Upravnom sudu da kada ostvari to svoje pravo u upravnom postupku jer je netko rješavajući nenamjerno uzeo krivi podatak, krivo obračunao, svašta se može dogoditi. I kada uspije u tom sporu onda joj se kaže izvoli sada troškove odvjetnika i sve te koje je stranka imala neka sama snosi jer eto država se zabunila pa je krivo nešto obračunala. Dakle, zaista ne razumijem Ministarstvo socijalne skrbi koje mora biti socijalno osjetljivo zašto uskraćuje pravo osobi da u upravnom postupku se može žaliti na prvostupanjsko rješenje kada je tu u niz drugih upravnih postupaka to pravo ima? Zašto je baš pravo iz Zakona o rodiljnim i roditeljskim naknadama to koje se ne može ostvariti zaštita u žalbi na … ? Ja zaista apeliram na ministricu da razmisli o tome i da do drugoga čitanja vrati ljudima pravo na žalbu u upravnom postupku. Zašto sam rekla da se zapravo ništa ne mijenja ili se mijenja vrlo malo? Zato što je i postojećim zakonom bilo predviđeno roditeljski dopust 3+3 pa onda ako je roditelj čak je i bila oštrija stimulacija za očeve da koriste roditeljski dopust jer je po dosadašnjem zakonu bila odredba da ako otac koristi najmanje 3 mjeseca roditeljskog dopusta da se ona dobivaju dva nagradna mjeseca. Sada je ono što je bilo 3+3+2 u slučaju da otac koristi 3 mjeseca sada je to svedeno samo na 4+4 s tim da se ta dva mogu prenašati pa dođete na istu stvar. Dakle ukoliko taj roditeljski dopust koristi samo majka, on je 6 mjeseci, ako ga koriste zajedno on je 8 mjeseci, s tim da je u prethodnom onom bila obveza za oca 3 mjeseca, a sada ja za oca obveza 2 mjeseca. Ja ne mislim da treba bilo koga prisiljavati na godišnji i ne bih se složila sa kolegicom König da bi uvela obvezu za očeve, ne. Izvrsna je odredba i ovog prijedloga i onog koji je do sada bio da je to zajednički i da se dogovorno određuje tko će. Obitelji će prema svojim obiteljskim prilikama procijeniti kako im je to povoljnije. I svakako kada smo tu govorili o švedskom ministru koji je otišao na porodiljni i o Englezima, Britancima i Šveđanima koji odlaze očevima na porodoljni bilo bi zanimljivo da znamo kolika im je podrodiljna naknada. Ja mislim svakako da im nije 300 eura u ona prva 2 mjeseca, a 200 u onih dodatnih 13.i 14.mjesecu. sada zamislite obitelj u kojem je recimo, a može biti da je majka sa većom plaćom ili otac, dakle oni će prema svojim prilikama procijeniti za koga je to povoljnije i takvu odredbu svakako treba i zadržati. Zato govorim da se vrlo malo ili ništa osim forme 4+4 ili 3+3+2 izmijenilo. I još nešto. Govori se o izjednačavanju trajanja rodiljnog dopusta za posvojitelje i roditelje, naravno ja to pozdravljam. Ali svakako u ovom obrazloženju koji govori da uvažavajući činjenicu da se u prosjeku 140 do 150 posvoji djece, dakle svakako mislim da nije razlog što se posvojenja ne događaju, taj porodiljni dopust dakle da spomenem i sada je on do tri godine života posvojenog djeteta, 6 mjeseci, a onda se u rasponu do 18 godina on do sada je bio 5 odnosno 4 mjeseca, a sada je 6. Dakle pokažite mi nekoga tko bi razmišljao o posvojenju u kategoriju hoću imati 6 ili 4 mjeseca rodiljnog dopusta. to svakako nije razlog, razlog je puno dublji i ja mislim i čvrsto se nadam da ministarstvo radi na tome da pitanje posvojenja postupak regulira. Naime, dobili smo podatak da u 2012.je usvojen registar potencijalnih posvojitelja. Evo ja čestitam jer je to još zakonom iz 2004.utvrđeno da se to učinilo, očekujemo i registar potencijalnih usvojenika, dakle da i on negdje bude jedinstveno. Ne znam evo možda ću dobiti obrazloženje zašto to ne bi moglo biti iz razloga što se sada potencijalni posvojitelji upućuju na to da sami diljem zemlje pišu i grubo mi je to reći ne znam koji bi izraz upotrijebila, ali traže djecu za posvojenje. Dakle mislim da bi to svakako kako i zakon kaže trebao biti jedinstven registar u ministarstvu, da bi morao biti jedinstven postupak i jedinstveni kriterij. I kada jedanput centar za socijalnu skrb utvrdi podobnost osoba za usvojitelja ili posvojitelja da onda nikoji drugi kriterij i procjene ne mogu biti važni osim vremena koliko netko čeka. Upozoravam da je to i EL Dorado za kojekakve možda nečasne radnje u situaciju kada imamo u registru posvojitelja 634 osobe, a kaže se da je prosjek godišnji 140 do 150, ali evo podatak za 2012.da su zasnovana 84 posvojenja. Istovremeno 1170 djece je u domovima za djecu bez roditeljske skrbi. Svakako ovakav nesrazmjer osoba koje bi bile voljne dati dom nekom od djeteta koji bi svakako bio kvalitetniji nego institucionalni smještaj očito nešto treba promijeniti, na nečem treba raditi i treba staviti pod kontrolu cijeli postupak jer ovako je netransparentan i za osobe koje žele posvojiti dijete, ali i netransparentan je i za sve nas druge kada pokušavamo nekako shvatiti, teško ide. Vraćam se na ovaj zakon [[Upadica: Hvala lijepa.]] sigurno ovih mjesec dana neće biti razlog odustajanje od namjere posvojenja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu u trajanju od 10 minuta. Da li predstavnica predlagatelja želi? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o prijedlogu zakona kada se za to steknu uvjeti. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, prvo čitanje, PZE br. 241 Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskih sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 118 glasova za donesen predloženi zaključak.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo vrlo kratko uvodno o Zakonu o volonterstvu. Naime, riječ je o jednom obliku ljudske aktivnosti koja u principu potiče neke vrijednosti koje možda lagano izumiru, dakle ljudi se danas okreću više dobiti, kako zaraditi. Volontiranje je ustvari jedan društveno koristan posao i kada smo dodjeljivali neke nagrade bili su neke opaske da bi npr. neke službe možda bolje radile kada bi bile profesionalci, međutim Hrvatska služba spašavanja je možda i dobra upravo zbog toga što se bazira na volonterskom radu, a ne na plaćenom poslu tako da volontiranje doista u Hrvatskoj je nešto što se lijepo razvija i nadam se da će i ove promjene zakona koje će još malo doraditi, volonterstvu pridonijeti da taj oblik rada još više zaživi u Republici Hrvatskoj. Mi smo ustvari kroz ovaj zakon nastojali omogućiti da se nešto taj volonterski rad čini vidljivijim i marljivijim nego što je to bilo do sada. Zakon predviđa isključivo dakle organizirano odnosno formalno volontiranje što znači da se nije dopustilo na neki način druge vrste volontiranja. Treba reći da se ovaj zakon uskladio i sa KZ-om u ovim nekim odredbama koje se tiču volonterstva. S druge strane, ove izmjene zakona su definirale jasnije pojam dugotrajnog volontiranja i uvodi se pojam kratkotrajnog volontiranja. S druge strane zakon je usklađen i sa Konvencijom UN-a o pravima osoba s invaliditetom što znači da smo ovim izmjenama osigurali stručni nadzor i zaštitu volontera koji su pripadnici socijalno isključenih skupina, posebice dakle kada je u pitanju volontiranje osoba lišenih poslovne sposobnosti Zakon je isto tako podigao standarde zaštite volontera, olakšao njihovo organiziranje i provođenje volontiranja, smanjuje administrativne prepreke u volontiranju i osigurava instrumente za vrednovanje volontiranja i priznavanje kompetencija, vještina i iskustva stečenih volontiranjem. U principu smo htjeli pomoći mlađoj populaciji, dakle mlađim ljudima koji volontiraju da svoje kompetencije, vještine i znanja koje su stekli volontiranjem mogu primijeniti u daljnjem obrazovanju, cjeloživotnom učenju i zapošljavanju. Evo toliko. Hvala.
Hvala lijepa potpredsjednici Vlade Milanki Opačić. Da li žele izvjestitelji radnih tijela, odbora Hrvatskog sabora uzeti učešće? Utvrđujem da ne. Otvaram raspravu. Idemo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom parlamentu. Prvi je na redu klub HNS-a i poštovana zastupnica Sonja König.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo ja ću kratko u ove kasne sate. U ovogodišnjem, ali i u onom prošlom godišnjem državnom proračunu sredstva za razvoj volonterstva povećana su ako se sjećate, razgovarali smo o tome prilikom proračuna, za 27% čime se šalje nedvosmislena poruka da volonteri u našoj zemlji predstavljaju ogroman potencijal, a volontiranje doprinosi društvenom i gospodarskom razvoju zemlje. Republike Hrvatske nema službenih sustavno prikupljenih podataka o razvoju volonterstva niti pokazatelje o ekonomskoj vrijednosti volonterstva, no prema istraživanju Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva u Hrvatskoj volontira samo 5% građana, a značajan je podatak da osobe starije dobi više sudjeluju u volonterskim aktivnostima u odnosu na mlade generacije. Tako barem kažu podaci Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva. Razina volonterstva je primjerice vrlo visoka u Austriji, Nizozemskoj, Švedskoj, Njemačkoj i u nekim drugim jer je u tim zemljama preko 30% odraslih osoba uključeno u obavljanje raznih volonterskih aktivnosti. U Poljskoj je recimo lani volontiralo oko 5,5 milijuna ljudi tj. oko 15% stanovništva, a približna ekonomska vrijednost volonterstva tamo iznosi oko 125 milijuna eura. U Velikoj Britaniji svake godine volontira oko 20 milijuna ljudi, a tamo se procjenjuje da je rad koji volonteri obave za to vrijeme jednak radu 180 000 stalno zaposlenih radnika. Za svaki euro izdvojen iz javnih fondova za volonterstvo, volonteri obave rad ili posao vrijedan 30 eura a ekonomska vrijednost volonterskih aktivnosti u Velikoj Britaniji procijenjena je na više od 65 milijardi eura godišnje ili oko 6% njihovog nacionalnog BDP-a. No volonterstvo je područje ljudskog djelovanja čija važnost u Hrvatskoj kao što smo rekli i vidimo svugdje nije u potpunosti shvaćena. Napori poduzeti u svrhu procjene volonterskog rada sporadični su pa ne znamo koliko iznosi njegova ekonomska vrijednost, ali razvojna učinkovitost ne treba biti mjerena samo BDP-om po glavi stanovnika nego i u kojoj se mjeri unaprijedila kvaliteta života i povećala mogućnost izbora. A volonterstvo upravo to čini, promovira temeljne ljudske vrijednosti, uči toleranciji, promovira humanost, solidarnost, zajedništvo, uzajamno poštovanje, osobni i društveni razvoj. Volontiranjem se preuzima odgovornost. Zato moramo pronaći načina da podignemo svijest da je volonterstvo bitna sastavnica svake strategije koja prepoznaje da se napredak ne može mjeriti samo ekonomskim pokazateljima i da pojedinci nisu motivirani samo vlastitim interesom, već i duboko ukorijenjenim vrijednostima i uvjerenjima. Dizanju te svijesti doprinijele su i ova, ali i ona prošla Vlada čije napore u promociji volonterstva možemo prepoznati u donošenju Zakona o volonterstvu 2007. godine, osnivanju Nacionalnog odbora za razvoj volonterstva i nagrade za volontera godine, ali i u ovim današnjim izmjenama i dopunama koje će zato klub HNS-a podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći je klub SDP-a Hrvatske i poštovana zastupnica Romana Jerković. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Klub SDP-a će prihvatiti izmjene i dopune Zakona o volonterstvu. Naime petogodišnje iskustvo je pokazalo da su promjene zakona potrebne jer su neke odredbe neprecizne, neprovedive i postoje brojne administrativne prepreke. Mi u Klubu SDP-a smatramo da je ovo vrlo važan zakon jer volonterstvo je vrijedan segment djelovanja u društvu i stalo nam je da u volonterstvo bude uređeno u zakonodavnom smislu na najbolji mogući način. Volontiranje je znamo svi to jako dobro korisno i za pojedinca i za društvo. Pojedincu pomaže osobno jer potiče njegov razvoj i razvoj vještina i kompetencija, ali nije nevažno niti to što volontiranje pomaže bruto nacionalnom dohotku, pa tako npr. u Velikoj Britaniji dobrovoljni rad doprinosi sa skoro pet milijardi funti bruto nacionalnom dohotku. Tradicija volontiranja u Hrvatskoj je doista stara. Razvojem civilnog društva i razvojem demokracije, volontiranje postaje sve raširenije i sve prihvatljivije. Dakle Hrvatska s jedne strane ima bogato iskustvo u volonterestvu ali držimo u Klubu SDP-a da ga treba i dalje razvijati i prilagođavati jednom širem društvenom kontekstu. U tom smislu naravno pozdravljamo sve promjene koje će volonterstvo učiniti još transparentnijim, koje će ga debirokratizirati, koje će ga promovirati u društvu itd. Danas se činjenica je sve više očekuje od građana da pokažu inicijativu i da daju doprinos tamo gdje je potrebno da u službu humanosti i solidarnosti stave i svoje vrijeme i iskustvo i znanje i tako na neki način direktno pokreću promjene u sredinama u kojima žive. Međutim dok je izvan Hrvatske rad volontera izuzetno priznat i vrednovan i tražen i predstavlja važnu i gotovo mogli bismo reći obveznu preporuku za svako daljnje zapošljavanje. Nažalost u Hrvatskoj to nije slučaj, to nije tako i tim više mi u Klubu SDP-a pozdravljamo onaj dio zakona koji se upravo na to odnosi, koji se odnosi na priznavanje i vrednovanje volonterskog rada, kompetencija, vještina i iskustva koje se volontiranjem stječu. Dakle, formalno se volonterski rad pri zapošljavanju danas ne vrednuje ali pomalo ohrabruje to što se u posljednje vrijeme neformalno vrednovanje čini sve značajnim kod potencijalnih poslodavaca koji na takvu aktivnost gledaju kao na nešto vrijedno. Koji na takvu aktivnost gledaju kao na mogućnost stjecanja vještina, dragocjenih vještina i znanja koje su važne za tržište rada. Najčešće se u tom kontekstu spominje iskustvo stjecanja tzv. soft odnosno mekih vještina kao što su društvene i komunikacijske vještine i timski rad, određivanje prioriteta, postavljanje ciljeva itd. Ono na čemu bi institucije definitivno trebale poraditi. Institucije mislim društvo općenito jest promocija volonterstva. Mi nismo zemlja bez iskustva kao što sam već rekla, ali svakako prostora za unapređenje volonterstva svakako ima. Istraživanja pokazuju da građani općenito imaju pozitivan stav prema volontiraju i volonterima. Međutim volonterstvo bi trebalo kao što je moja prethodnica to istaknula trebalo više promovirati među mladim ljudima jer je upravo jedno od recentnijih istraživanja pokazalo da su oni najveći skeptici prema volontiranju a baš njima bi volontiranje pomoglo da razviju ili dodatno usavrše određene vještine i steknu pouzdanje i samopoštovanje kako bi postali obučeni i spremni za razne mogućnosti zaposlenja. Možda nam je danas to neobično ali izvan Hrvatske je čak uobičajeno da tvrtke potiču i omogućuju zaposlenicima sudjelovanje u društveno korisnim akcijama u toku svog radnog vremena, a također i besplatno posuđuju recimo to tako svoje zaposlenike udrugama. Dakle, da skratim zaključno bih željela reći još samo to da predložene izmjene i dopune Zakona o volonterestvu će uskladiti zakon sa pravilima i vrijednostima EU, da će unaprijediti zaštitu volonterstva, da će olakšati provođenje volontiranja, svakako smanjiti administrativne prepreke koje danas postoje i što smatramo da je vrlo važno osigurati vrednovanje volontiranja i stoga će Klub SDP-a podržati izmjene i dopune ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeći je Klub Hrvatskih laburista i poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo kao što je kolegica rekla tradicija u RH što se tiče volontiranja vrlo je stara ali nije vrednovana. Velika većina nas ovdje sjeća se i omladinskih radnih akcija gdje smo mogli itekako dobro vidjeti što znači volontirati i tu su se stvarno neke vještine životne itekako dobro svladale i dobro je evo ipak zbog nečega da ulazimo u EU, pa je i ovaj izmjene Zakona o volontiranju jedan od toga da ipak zahvaljujući regulativama EU neke vrijednosti koje već dugo desetljeća u Hrvatskoj imamo, konačno dignemo na jedan nivo koji im pripada. Najveći dio volontera u biti jesu članovi udruga, organizacija civilnog društva i oni stvarno rade, ulažu svoje vrijeme, znanje, stručnost, sposobnost za to naše opće dobro. U Hrvatskoj ima trenutno negdje blizu 40 tisuća udruga sa ne znam koliko točno volontera i mogli bimo opet reći nagradno pitanje za milijun kuna, kolika je to ekonomska vrijednost volonterskog rada u izračunu društvenog bruto proizvoda RH i mislim da ga nitko ne bi osvojio jer opet smo krenuli sa podacima iz Engleske, opet točno znamo koliko ima volontera, znamo koliko ti volonteri doprinose razvoju cijelog gospodarstva i cijelog društva ali za Hrvatsku nažalost nemamo. Iako smo svi itekako svakodnevno svjedoci toga da se suočavamo sa raznoraznim udrugama i organizacijama civilnog društva koje tako puno dobroga naprave za veliki broj građana i za veliki broj profila tih građana od djece pa do onih najstarijih, od zdravijih pa do onih bolesnih. Kao što je kolegica Sonja rekla po nekakvom istraživanju Zaklade za razvoj civilnog društva u Hrvatskoj imamo negdje tek oko 5% stanovništva jesu volonteri, dok je Institut Ivo Pilar ipak u svojim istraživanjima došao do malo optimističnije brojke od oko 11%. Međutim u tim istraživanjima detektiralo se još nešto, a to je ona žalosna spoznaja da više od polovice građana RH uopće ne razmišlja o volontiranju. Rezultat je svakako takvog razmišljanja to što biti volonter često je u Hrvatskoj značilo da si netko tko ima previše slobodnog vremena i tko iz dosade ide nešto raditi. to je bila jedna solucija, a druga je solucija bila ta e pa ne bih bio tu da nema nešto od svega toga. Dakle volontiranje se nije smatralo nešto što donosi dobro, upravo zato što se oni koji su trebali cijeniti volontiranje to nisu znali ocijeniti odnosno za to nam nije postojala ocjena. Osvješćivanje značaja što u biti jeste volontiranje u RH mislim da koliko god ima dugu tradiciju da će isto tako biti i dosta dugi proces, dokle god ne nađemo određeni model vrednovanja tih volontera jer svatko tko radi svatko tko volontira za opće dobro zasigurno na kraju svega toga želi imati o tome nekakvo uvjerenje. Što se tiče stjecanja kvalifikacije s obzirom na liberalizaciju tržišta i da i na nove nekakve politike menadžmenta u kojima svaki vlasnik poslodavac, a pogotovo strani itekako traži od svakog svog zaposlenika da bude u malom jedan veliki multipraktik. Vještine sticane volontiranjem u svakom slučaju dobro dođe. To je to cjeloživotno učenje bez obzira što nismo na veleučilištima, što nismo u otvorenim učilištima, što nismo na seminarima, volontiranje itekako znači da smo određene vještine stekli, a da bimo tu svoje iskustvo stečeno znanje mogli dokazati svakako nam treba nekakva potvrda i mislim da tu trebamo biti itekako oprezni, zbog toga što u RH imamo da tako kažem one velike i one male udruge. One velike koje su medijski više eksponirane, određene pojedince iz tih velikih udruga koje se češće javljaju u medijima, nažalost evo to su pojedinci koji rade u udrugama, ali koji su ču većini slučajeva za to što rade i plaćeni, dok one male udruge koje djeluju recimo u jedinicama lokalne samouprave stvaraju itekako veliku vrijednost za te općine i te gradove. Udruge koje pogotovo rade sa djecom, udruge koje osmišljavaju projekte i programe u kome se taj volonterizam i biti volonter u kontinuitetu uči. Oni ostaju negdje ne primijećeni i onda imamo osjećaj da u biti se i ništa ne radi što definitivno nije točno. Jedan od svijetlih primjera što se tiče učenju mladih volontiranju zasigurno je i organizacija Crvenog križa gdje su oni sa svim školama itekako dobri da tako kažem volonterski partneri gdje tu djecu od najranije mladosti stvarno uče pomagati bližnjemu i napraviti sve da bi zajednica bila sretnija. U biti volonterizam i jeste osoban izbor svakoga od nas. Volonterizam jeste nešto što jesmo ili što nismo. Da li ćemo nešto odraditi sa uvjerenjem ili bez uvjerenja veliku većinu nas malo briga i smatram da velika većina volontera Hrvatske koji su desetljećima stvarno doprinosili gospodarskom razdoblju i povećanje tog nekakvog našeg društvenog bogatstva koga imamo a koga nažalost nikad nismo vrednovali pa nemamo za njega ni nikakve podatke definitivno će i dalje biti volonteri jer im je to jednostavno stil i način života, na takav način funkcioniraju to žive i to dalje ono što je najveća sreća u svemu tome prenose i na svoju djecu jer je to jednostavno da tako kažem odgoj. Evo klub Hrvatskih laburista podržat će svakako ovaj Zakon o volontiranju u nekakvoj nadi da ćemo konačno početi više vrednovati volontiranje, da ćemo konačno početi raditi i te nekakve baze podataka s kojima i sa tim podacima koji bimo eventualno mogli na Ministarstvo socijalne politike i mladih u nekakvom kontinuitetu ili na stranicama zaklade civilnog društva u kontinuitetu prikazivat, mislim da bi to bila jedna predivna ravnoteža onim podacima HZZ-a gdje se broj nezaposlenih u svakom trenutku ga pratimo kako se povećava pa da evo barem onda imamo jednu alternativu da možemo onda pogledat koliki je i kako se povećava broj volontera.
Hvala lijepa. Čut ćemo sada repliku zastupnice Tatjane Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegica Nensi slažemo se svi da volonterizam zapravo povećava kvalitetu društva, isto tako da je uvijek dvosmjeran, da dobivaju i oni koji daju i oni koji zapravo primaju, da volonterstvo je zapravo pravi i povećava hrvatski socijalni kapital koji je vrlo bitan za verificiranje kvalitete jedne zajednice. Pitate se zašto nemamo više volontera. Naravno da želimo i slažem se s vama da treba vrednovati njihovu, da je i to jedan način poticaja, ali isto tako da trebamo otpočetka djecu učiti volonterstvu. Upravo zbog toga treba uzimati primjer dobre prakse i zato sam vam htjela replicirati i reći da smo kroz program djelovanja za mlade imali par godina za redom akciju, najvolontersku akciju po školama. Prema tome, škole mogu na nivou županije raspisati natječaj za najvolontersku akciju i vjerujte to je tako dobro takmičenje, to je tako dobar razvoj volonterizma i upravo zbog toga treba početi ispočetka da bi zapravo generacijama stvarali prave volontere. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, zastupnica Nansi Tireli.
Evo slažem se kolegice s vama da treba počet od obitelji, da treba počet od najranijeg djetinjstva. Ne slažem se s vama u onom dijelu, nisam rekla da nemamo volontera dovoljno ili puno volontera, ja cijelo vrijeme tvrdim da imamo strašno puno volontera u Hrvatskoj koji do sada nisu bili vidljivi, nisu prepoznati, a upravo karakteristika i tih volontera jeste da su samozatajni i da rade upravo to što žele radit, a to je doprinosit općem boljitku okoline u kojoj žive.
Stavove kluba HSU-a iznijet će nam poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade sa suradnicom. Dakle volonterstvo se danas prožima kroz veliki broj djelatnosti, ono ne predstavlja samo nadogradnju pomažućim djelatnostima već daje poticaj i smjer kojeg odabiru mnogi, kako oni koji svoje slobodno vrijeme odvajaju za one koji su u potrebi, kao npr. osobe s invaliditetom, starije, nemoćne, djeca, žrtve nasilja, tako i oni koji svoj volonterski angažman žele usmjerit u šire područje zajednice. U tom smislu volontiranje ne predstavlja nikakvu novu aktivnost, ono je itekako odavno prepoznato u već dobro uhodanoj praksi u svakodnevnom životu, ali unatoč toj činjenici, takvom društvenom angažmanu trebalo je dati kvalitetan zakonodavni okvir kako takva dobra praksa društvenog angažmana ne bi posustala s obzirom na moguće prepreke. Upravo je to učinio Zakon o volonterstvu koji je donijet 2007. godine kao prvi normativni akt u Republici Hrvatskoj kojim su propisana prava i obveze volontera i organizatora volontiranja te kako bi se osiguralo društveno okruženje u kojem je razvoj volonterstva prihvatljiva, provediva aktivnost te kako bi se pravno uredio položaj svih pravnih i fizičkih osoba uključenih u volontiranje. Postojeći Zakon o volonterstvu otvorio je vrata kvalitetnijeg razvoja volontiranja, ali unatoč pozitivnim iskustvima u provedbi naišao je i na određene prepreke. Upravo te prepreke ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o volonterstvu dorađuje, a ja bih se ukratko u svojem razmatranju osvrnula samo na neke od njih. Dakle, uvođenjem pojma kratkotrajnog volontiranja i volontiranja u kriznim situacijama svakako će se doprinijeti smanjenju administrativnog opterećenja organizatora kratkotrajnih oblika volontiranja. Kao pozitivnu praksu ovoj izmjeni svakako možemo očekivati povećanje broja kratkotrajnog volonterskog angažmana te samim time i evidentiranje takvog volontiranja. Nadalje, značajan doprinos ovog prijedloga izmjena i dopuna zakona predstavljaju sljedeće odredbe: odredbe koje propisuju zaštitu maloljetnih volontera kao i volontiranje pripadnika socijalno isključenih skupina kroz načela inkluzivnog volontiranja, zatim usklađivanje zakona s odredbama Konvencije UN-a o pravima osoba s invaliditetom, a odnosi se na osiguranje stručnog nadzora i osobite zaštite volontera koji su pripadnici socijalno isključenih skupina, kao i posebna pravila o volontiranju osoba lišenih poslovne sposobnosti te propisivanje odredbi s posebnim naglaskom na pripadnike socijalno isključenih skupina stanovništva, a s ciljem njihova uključivanja u društvo i socijalno osnaživanje. Posebno bih istaknula važnost dodatne razrade statusa i zaštite volontera s jedne strane kao jasnije definirane obveze organizatora volontiranja s druge strane. Ovakve predložene odredbe olakšat će volonterski angažman sigurno kojemu je možda postojeći Zakon o volonterstvu u pojedinim situacijama do sada stvarao prepreke. Kao moguće prepreke koje bi se i nadalje mogle pojavljivati u provedbi zakona vidim prikupljanje podataka organizatora volontiranja. Naime, iako se ovim zakonskim prijedlogom propisuju između ostalog i prekršajne sankcije za neistinitost dostavljenih podataka postavlja se svejedno pitanje dostupnosti informacija o široko rasprostranjenim organizatorima volontiranja, kao i pitanje organizacije nadziranja evidencije volontiranja. Ujedno važno područje koje nije definirano dosadašnjim zakonskim odredbama odnosi se i na priznavanje vrednovanja volonterskog rada, posebno mladih kako bi se zajednička društvena dobrobit koja proizlazi iz volontiranja učinila mjerljivom i opipljivijom te kako bi se priznale i vrednovale kompetencije, vještine i iskustvo stečeno volontiranjem. Međutim da moramo na vrijeme promišljati na koji način će se utvrđivati kompetencije, vještine, iskustvo stečeno volontiranjem koje će i dalje biti kriterij za vrednovanje za daljnje vrednovanje koje će se, kako će se provoditi. I još bih se kratko zaključno osvrnula na prijedlog izmjena i dopuna Zakona o volonterstvu koje će omogućiti jednostavnije administriranje, kratkotrajnog, dugotrajnog volontiranja čime se otvaramo mogućnost angažiranja većeg broja organizatora volontiranja i poseban doprinos učinit će se prepoznavanju ponavljam ponovno jer smatram to vrlo bitnim volontiranja socijalno isključenih skupina prema načelu inkluzivnog volontiranja čime se navedenoj grupi građana daje vrijednost doprinosa društvenom angažmanu i poseban doprinos dati će se i vrednovanju volontiranja u RH čime će se volonteri svoje kompetencije, vještine i znanja stečena volontiranjem u obrazovanju, cijelom životnom učenju i zapošljavanju. Ova činjenica posebno će doprinijeti mladima kao posebno ugroženoj skupini obzirom na nezaposlenost danas ali isto tako i osobama starije životne dobi s obzirom na mogućnost cjeloživotnog učenja i aktivnog starenja. Klub hrvatske stranke umirovljenika podržat će prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Čut ćemo stavove Kluba HDZ-a. Iznijet će ih poštovana zastupnica Martina Banić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo potpredsjednice Vlade sa suradnicom, kolegice i kolege. U Hrvatskoj je volontiranje započelo početkom devedesetih godina prošlog stoljeća kao dio humanitarne pomoći u područjima pogođenim ratom, za pomoć žrtvama rata, prognanicima i izbjeglicama. U drugoj polovici devedesetih počelo je osnivanje i organizacija civilnog društva koje su se sve više razvijale nakon 2000. godine. Hrvatski sabor je 2007. usvojio Zakon o volonterstvu kao prvi normativni akt u RH kojim su propisana prava i obaveze volontera i volontiranja. Volontiranje se prepoznaje kao aktivnost od interesa za RH te kao neprofitna i neplaćena aktivnost ili usluga kojom pojedinci doprinose dobrobiti svoje zajednice ili cijeloga društva. Nadam se da će i današnja rasprava na određeni način potaknuti još jače razmišljanje u javnosti oko koristi volontiranja i povećanje zainteresiranosti za volonterski rad. Obzirom da brojčani pokazatelji odnosno postotak onih koji se prema istraživanjima bave volonterstvom ne može biti ono brojčano stanje koje nas može zadovoljiti. Moram reći da je u zadnjih devetnaest godina provedeno pet istraživanja, no postoji velika razlika u rezultatima te postotak hrvatskih građana koji volontiraju varira od samo 5%-40%. Rezultati istraživanja o volontiranju koje je provela 2005. Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva pokazuje da 66% hrvatskih građana uopće ne razmišlja o volontiranju. Njih 24% razmišlja o volontiranju ali nisu nikada ništa poduzeli po tom pitanju, 5% razmišlja i želi volontirati a samo 5% hrvata doista volontira. Međutim pozitivno je da svake godine bilježimo porast broja građana zainteresiranih za volontiranje. Mišljenja sam da je volontiranje posebno važno za mlade ljude zato što je to trenutno jedno od rijetkih mogućnosti za stjecanje radnog iskustva u trenucima kad smo suočeni sa činjenicom da gotovo 700 ljudi dnevno ostaje bez posla. Kroz volontiranje mladi ljudi osim stjecanja radnog iskustva upoznaju nove ljude, razvijaju dodatne vještine, vlastite potencijale i osobnost, pomažu lokalnoj zajednici, al ono što je također jako bitno pomažu drugim ljudima. Volontiranje kao aktivnost od interesa za RH dovodi do poboljšanja kvalitete življenja pa mogla bih reći do demokratskijeg društva. Volontiranjem se i potiče razvijanje nekih slabije razvijenih dijelova Hrvatske. U prijedlogu Zakona o kojem danas raspravljamo redefinira se pojam dugotrajnog volontiranja, uvode se pojmovi kratkotrajnog volontiranja i volontiranja u kriznim situacijama. Također se proširuje i jasnije definira pojam organiziranog volontiranja i smatram da je to jako dobro. Pojam dugotrajnog volontiranja do sada je dugotrajno volontiranje odnosilo se na razdoblje od 6 mjeseci sada je to od najmanje tri mjeseca bez prekida mislim da je dobro što je taj rok pri dugotrajnom volontiranju skraćen i mislim da će i to biti poticaj mnogim mladim ljudima da se odluče na volontiranje. Zato želim spomenuti primjer Specijalne bolnice za kronične bolesti dječje dobi u gornjoj Bistri. Prema riječima ravnatelja bolnice pet i pol tisuća volontera iz Italije u dobi od 17-70 godina prošlo je kroz tu bolnicu, dok je odaziv volontera iz Hrvatske jako mali. Nadam se da ćemo na ovaj način potaknuti nekog da svoj doprinos i ljubav da djeci smještenoj i u toj bolnici. Kolegice i kolege usvajanjem novog zakona omogućit će se ne samo promocija i provođenje volontiranja nego i pravo na potvrdu o kompetencijama stečenih kroz volontiranje u slučajevima dugotrajnog volontiranja ukoliko to volonter zatraži. I smatram da je to također dobro. Međutim najveću nedoumicu predstavlja članak 21. Konačnog prijedloga odnosno članak 27. Zakona o volonterstvu. To je članak o kojem smo danas i raspravljali na Odboru za obitelj, mlade i sport. Ne slažem se sa predloženom izmjenom stavka 2 i 3 ovog članka. Naime predloženim izmjenama otvara se mogućnost kojim se volontiranje kojim se ugovara pružanje usluga djeci omogući samo na temelju pisane izjave volontera u udovoljavanju uvjeta iz članka 10. Odnosno predviđa se provjera podataka u kaznenoj evidenciji po službenoj dužnosti samo u slučaju ugovaranja dugotrajnog volontiranja. Smatram da volontiranje kojim se ugovara pružanje usluga djeci i drugim rizičnim skupnima neovisno o tome da li je riječ o kratkotrajnom ili dugotrajnom volontiranju mora osigurati ispunjavanje uvjeta iz članka 10 te po službenoj dužnosti mora se osigurati provjera osoba koje dolaze u kontakt s djecom. Pisana izjava volontera da ne postoje zapreke koje bi onemogućavale volontiranje ne može biti garancija za zaštitu djece. Obzirom da je predloženi zakon u hitnoj proceduri mislim da je nužno još promisliti o toj odredbi na koju između ostalih upozorava i pravobraniteljica za djecu. Uvažava mišljenje da je potrebno smanjiti administrativne i bilo koje druge barijere kad je u pitanju volontiranje i poticanje volonterskog rada no ipak moramo biti svjesni činjenice da su dječja prava iznad svih drugih prava te da su djeca posebno osjetljiva skupina u društvu. Na kraju želim kazati da vjerujem da smo svi suglasni kada govorimo o volonterstvu da je potrebno maknuti sve prepreke i učiniti volontiranje lako dostupnim i privlačnim svim dobnim skupinama. Potrebno je stvarati pozitivnu klimu da se što više ljudi uključi u volontiranje te prepoznavati i cijeniti vrijednost volonterskog rada. U ime Kluba zastupnika HDZ-a želim svim volonterkama i volonterima u RH reći jedno veliko hvala i odati priznanje za njihov društveno koristan rad.
Zahvaljujem. Ostaje nam još čuti klub HDSSB-a poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, ministrice, zastupnice i zastupnici. Vrlo kratko. Samo da naglasim slažem se sa svim izrečenim samo da naglasim još jedan aspekt koje prethodnice nisu iznijele, a to je zapravo pojam prepoznavanja volonterstva. Zašto neke države imaju toliko uspješne volonterske programe koji su navođeni? Zato što one društveno prepoznaju volonterstvo. Mi dobijamo u raznim kandidacijskim postupcima životopis i ovdje u Hrvatskom saboru raznih kandidata. Nitko od njih nije ni pokušao navesti da li je ikad bio igdje volonter u bilo čemu i da je to bilo kakva stavka njegovog životopisa. To je slučaj i kod zapošljavanja. To je slučaj kod svih natječaja. Dakle o tome treba razmišljati jel ne treba gajiti iluzije o tome da oni ljudi koji dolaze u Hrvatsku i tamo gdje je to volonterstvo razvijeno da je ono razvijeno i zbog toga zbog njihove potrebe da nešto učine kao volonteri ali i zbog toga što je to prepoznato kao jedna vrijedna referenca i da se ne može biti aktivist primjerice u NGO da se ne može sudjelovati u raznim programima razmjene studenata, da se ne može sudjelovati na nekim projektima iz društvenih znanosti ili da se vrlo teško može ili da je teže određene poslove dobiti ukoliko nemaš referenci kao volonter. E to je ono što mi možemo mijenjati, na što mi možemo utjecati. Ukoliko ćemo mi i država i javna uprava i javni servisi prepoznati to kao jednu referencu i druga okolnost na koju bi spomenuo, to je činjenica da dobar dio jedinica lokalne uprave i samouprave još uvijek nije i općina i gradovi i županija i onih ustanova koje su u njihovom vlasništvu nema uopće ne iskazuje osobitu ni želju niti imaju razrađene programe kako primiti volontere. I kada se javi mladi čovjek, sada ću se okrenuti u prvom redu prema mladima. Dakle jedna mlada osoba koja želi ići vani u razmjenu na nekim društvenim fakultetima za nju je vrlo korisno i sudjelovati u nekim programima, za nju korisno ako će aplicirati uz potvrde da je negdje volontirala da je odradila neke volonterske programe. I onda se ta osoba javi u nekoj općini i gradu i kaže ja bih volontirao, oni kažu, a nema što raditi, za tebe ni nema nekog prostora, što ćeš volontirati. Kada ta osoba kaže ja bih htio nešto konkretno raditi ali onda dođe tamo pa joj daju pomoćne poslove da radi ili joj još kažu ma koju potvrdu trebaš, dobit ćeš potvrdu ali nemoj gnjaviti, nemoj ometati ljude koji već rade i imaju svoj posao e sada ćeš ti još se uplitati i nešto volontirati uz te ljude koji već imaju svoje poslove definirane. Dakle ajmo taj aspekt malo pogledati u onom dijelu uz ovu deklarativnu potporu koja je prisutna već desetljećima da vidimo koji su oni aspekti gdje mi možemo kao društvo prepoznati. Stoga ni u ovom prijedlogu zakona ja nisam zamijetio da je osobit naglasak stavljen da se igdje spominje obveza, dužnost tih jedinica lokalne samouprave, općina, gradova, županije i države da to organiziraju da to sustavno provode i da se odrede nositelji provedbe tih programa. A s druge strane kažem idemo naći načina da ratificiramo volontere, da ih prepoznamo i da prepoznamo tu referencu kao nešto što je vrijedno i kao nešto što ćemo i mi prepoznati, ne samo u humanitarnim poslovima. Dakle, dobar dio ljudi mladih ljudi sa završenim fakultetima ukoliko će mu neka referenca biti što je on volontirao, ali ne volontirao po nekakvoj sili zakona za 1600 kuna nego volontirao na nekim poslovima i nekim stvarima koje ga zanimaju u životu i njegovoj struci, nekih par mjeseci ako mu je to neka vrijedna referenca onda ćemo i takve oblike. Ali idemo to pokušati prepoznati i mislim da se to može. To uz određenu volju nećemo sada pretvoriti u sustav bodovanja, ali da to postane neki oblik preporuke kod zapošljavanja ili kod sudjelovanja u znanstvenima projektima ili kod sudjelovanja u raznim razmjenama i slično. Inače mi kao klub zastupnika ćemo podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem. Na ovu raspravu imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Đurović ja sam vam samo željela reći, volonterstvo i biti volonter to je poziv koji osjećate u sebi. Znači ne može to svatko raditi. ovdje se radi o humanitarnom. Znači vi osjećati npr. da morate svaku nedjelju i subotu obilaziti svoje bolesne susjede, napraviti ručak i odnest im, to je poziv u sebi. Dobro je da se to negdje valorizira. Dakle nije isto ono naše volonterstvo kada smo mi išli volontirati na faks pa nismo dobili to nigdje zapisano i ne znam slično ili ovo za 1600, ovdje se radi o nečem drugom i tu zaista treba na neki način nagraditi taj poziv. Ali ti zaista pravi volonteri zaista ne traže nikad ništa.
Hvala vam lijepo. Ovim rasprava o tekstu zakona završena. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. A uvjeti će se steći sutra. Sada ćemo prekinuti sjednicu, nastavit ćemo sutra u 9,30 po dnevnom redu 11.točkom Potvrđivanje statuta HRT-a. Hvala vam i laku noć.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o volonterstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 252. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U skladu sa člankom 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za to? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 117 glasova za i 6 suzdržanih prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika Vlade, predlagatelja da obrazloži amandmane. Poštovana potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih Milanka Opačić. Izvolite.
Prvi amandman na Zakon o volonterstvu je zakon koji smo uskladili sa prijedlogom pravobraniteljice za djecu kojim se unosi nova prekršajna odredba prema kojoj se predviđa prekršajno kažnjavanje organizatora volontiranja koji ne postupi sukladno obvezama iz članka 10. stavka 3. i 4., odnosno koji u slučaju kada su korisnici volontiranja djeca, osobe s invaliditetom, starije i nemoćne osobe, bolesne osobe ili osobe koje su potpuno ili djelomično lišene poslovne sposobnosti ne osigura stalni stručni nadzor nad volontiranjem, odnosno omogući da volonter dođe u nenadzirani kontakt sa korisnikom volontiranja. Na ovaj se način nastoji osigurati dodatna zaštita navedenih zaštićenih skupina korisnika volontiranja kroz kažnjavanje organizatora volontiranja koji ne postupaju sukladno svojim obvezama.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravi mogu sudjelovati to znate samo predstavnici klubova zastupnika. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo. Tko je za prihvaćanje amandmana Vlade RH? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da smo amandman Vlade RH prihvatili većinom glasova, 112 za i 8 suzdržanih. Amandman br. 2. Vlade RH.
Riječ je o nomotehničkom amandmanu kojim se dorađuje zakon. Naime, člankom 34. bilo je predviđeno dodavanje članka 40. koji već postoji u Zakonu o volonterstvu.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 2. Vlade RH. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da smo amandman br. 2. Vlade RH prihvatili većinom glasova, 113 glasova za i 8 suzdržanih. Imamo još jedan amandman poštovana potpredsjednice Vlade RH. Amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 34. Potpredsjednica Vlade poštovana Milanka Opačić, izvolite.
Dakle, taj članak je konzumiran amandmanom Vlade RH.
Hvala lijepa. Molim predsjednicu Odbora za zakonodavstvo.
… [[Govornici isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Povlači se amandman Odbora za zakonodavstvo jer je konzumiran u amandmanima Vlade RH. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo. Tko je za konačni prijedlog zakona? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 110 glasova za i 11 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o volonterstvu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.