Poštovani predsjedavajući, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, pred vama je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima. Ova konvencija zaključena je u Santiagu de Composteli u Španjolskoj, 25. ožujka 2015. a stupila je na snagu 1. ožujka 2018. g. RH ju je potpisala 29. 11. Osnovni ciljevi koji se žele ostvariti ovom konvencijom su sprečavanje i borba protiv trgovanja ljudskim organima, zaštita prava žrtava te olakšavanje suradnje na nacionalnoj i međunarodnoj razini u mjerama suzbijanja trgovine ljudskim organima kao i mjere prevencije. RH uživa status jedne od vodećih država što se tiče darivanja i presađivanja organa. Jedna od ciljeva za vrijeme predsjedavanja EU-om je upravo da ova tema bude jedna od glavnih tema našeg predsjedavanja i upravo stoga namjera je da se zaokruži pravni okvir. Prošle godine izmjenama Kaznenog zakona, odredbe Kaznenog zakona su usklađene sa prijedlogom ove konvencije. Glavni nositelji provedbe konvencije su Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo zdravstva i Ured za ljudska prava i manjinska prava kao kontakt točka određena za provedbu konvencije. Do sada je 24 države potpisalo ovu konvenciju a 7 država ih je ratificiralo. Slijedom navedenog, predlažemo da se ova konvencija potvrdi u Hrvatskom saboru, hvala.
Zahvaljujem, nije bilo replika. Žele li predstavnici se obratiti? Ako ne, onda otvaram raspravu, prvi je na redu poštovani kolega Ivan Kirin u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani tajniče. Dakle Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima, ustavna osnovna za donošenje Zakona o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima sadržana je u članku 140. stavku 1. Ustava RH. Temelje za donošenje ovog zakona nalazi se u članku 207. Poslovnika Hrvatskog sabora prema kojem su zakoni kojima su u skladu sa Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovoru donose u pravilu u jednom čitanju a postupak donošenja pokreće se podnošenjem Konačnog prijedloga Zakona o potvrđivanju međunarodnog ugovora. Za provedbu ovog zakona sredstva su osigurana u državnom proračunu RH za 2019. g. i projekcijama za 2020. i 2021. g. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći, postojanje neovlaštene trgovine ljudskim organima na svjetskoj razini u svrhu presađivanja, poznata je činjenica koja dovodi do opasnosti za zdravlje pojedinca, ugrožava zdravstvo u cjelini, predstavlja kršenje temeljnih prava i sloboda čovjeka te se protivi ljudskom dostojanstvu. U borbi protiv navedene kaznene djelatnosti na međunarodnoj razini, usvojeni su međunarodni ugovori kao i propisi na nacionalnoj razini, protokol za sprječavanje, suzbijanje i kažnjavanje krijumčarenja ljudi posebice žena i djece kojim se dopunjuje Konvencija UN-a protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta sastavljenog u New Yorku 15. studenog 2000. g. kao i Konvencija Vijeća Europe o suzbijanju trgovanja ljudima sastavljana u Varšavi 16. svibnja 2005. g. kojih je RH stranka, dakle članica, sadržaj provedbe kojima se kriminalizira trgovanje ljudima u svrhu uzimanja organa. Konvencija o ljudskim pravima i biomedicini koja je RH stranka u čl. 21. propisuje da ljudsko tijelo i njegovi dijelovi kao takvi ne smiju biti izvor novčane dobiti. Čl. 22. dodatnog protokola uz Konvenciju o zaštiti ljudskih prava i dostojanstva ljudskog bića u pogledu primjene biologije i medicine u vezi presađivanja organa i tkiva ljudskog podrijetla sastavljenog u Strasbourgu 24. siječnja 2020.g. kojeg je RH također stranka, zabranjuje se trgovanje organima i tkivom u skladu sa čl. 26. navedenog dodatnog protokola stranke su dužne propisivati odgovarajuće kazne koje će se primijeniti u slučaju odredaba iz dodatnog protokola. Konvencija vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima sastavljena u Santiagu Dekompostela 25. ožujka 2015.g. stupila je na snagu 1. ožujka 2018.g. Dosad su 24 države potpisale Konvenciju, a dok ih je 6 stranaka Konvecije. Vlada RH je na sjednici održanoj 31. listopada 2018.g. donijela odluku o pokretanju postupaka za sklapanja Konvencije. Svrha ove Konvencije jest sprečavanje i borba protiv trgovanja ljudskim organima inkriminacijom određenih dijela, zaštita prava žrtava, kaznenih dijela utvrđenih u skladu s ovom Konvencijom, olakšavanja suradnje na nacionalnoj i međunarodnoj razini u mjerama suzbijanja trgovanja ljudskim organima, kao i mjere prevencije na nacionalnoj i međunarodnoj razini. RH već je stranka srodnih međunarodnih ugovora kako je navedeno. Ministarstvo zdravstva ukazalo je Ministarstvu pravosuđa na činjenicu da RH uz Španjolsku uživa status vodeće zemlje u svijetu prema broju darivanih i presađenih organa. Planirano je stoga da jedan od prioriteta u području zdravstva, za vrijeme predsjedavanja RH Vijećem EU u prvoj polovini 2020.g. bude transplantacija organa. Stalni predstavnik RH pri Vijeću Europe, veleposlanik Miroslav Papa 29. studenog 2018.g. u ime RH potpisao je Konvenciju. RH ima jasno definiran, transparentan, te učinkovit nacionalni transplantacijski program kojim se među rijetkim u svijetu uspješno odgovorilo na najveći izazov u području transplantacijske medicine, globalno prisutan nedostatak organa. Naime, zahvaljujući uspješnom modelu darivanja i presađivanja organa, baziranog na najvišim etičkim standardima, pacijenti u RH imaju osiguranu dostupnost metode liječenja presađivanjem organa i to, naravno, u rekordno kratkom vremenu. Belgija, Njemačka, RH, Luksemburg, Nizozemska, Mađarska, Austrija i Slovenija pridružene su u Eurotransplant. U zemljama članicama živi gotovo 136 milijuna ljudi, prednost suradnje su postojanje jednog donorskog identifikacijskog sustava i jedne središnje liste čekanja. Na središnjoj listi čekanja u zemljama Eurotransplanta nalazi se ovog trenutka 15 000 pacijenata. Zahvaljujući bazenu pacijenata, omogućena je savršena kompatibilnost, dakle, može se dobiti organ koji najviše odgovara, pa su rezultati transplantacije uspješniji. Godišnje Eurotransplant ostvari raspodjelu otprilike 7000 donorskih organa. 81 transplantacijski centar u Eurotransplantovom području pohranjuju u Središnju bazu podataka Eurotransplanta sve važne podatke pacijenata koji čekaju presađivanje organa. Na dežurnom šalteru Eurotransplanta, 24 sata dnevno, 7 dana u tjednu, na raspolaganju je osoblje koje je uvježbano za ove zadatke jer se organi moraju transplantirati što je moguće žurnije. Službenik na dežurnom šalteru Eurotransplanta donorski organ daje na ponudu transplantacijskom centru prvoga pacijenta s liste čekanja, dakle, nema dvojbi, rekli bi mi, nema muljanja. Eurotransplant je utemeljen 67.g., a RH je 2007. postala članica Eurotransplanta. Prva transplantacija u RH i to bubrega, učinjena je u Rijeci 1971.g., dakle, 4 godine poslije osnivanja Eurotransplanta. RH na prvom je mjestu po broju transplantacija jetre, a na drugom po transplantaciji srca i to naravno na broj stanovnika. RH ima cca. 40 donora na milijun stanovnika, 2000.g. bilo je 12 donora, a danas ih je tijekom godine cca. 140 do 150. Na 50.-toj obljetnici Eurotransplanta, posebni uzvanici su bili nizozemski suveren Wiliam Alexandar i ministar zdravstva najuspješnije Eurotransplantove države, to je ministar zdravlja RH prof. Kujundžić. Predsjednik Eurotransplanta dr. Majsner je tada rekao, teško je kopirati hrvatski model jer zahtijeva visoku razinu solidarnosti u društvu, izvrsnu organizaciju, jaku stručnu i neprekidnu predanu službu a aktivnu kroz cijelu godinu, iznad svega posvećene liječnike i transplantacijske koordinatore, koji žive za taj posao. To je odgovor onima koji u Hrvatskoj o medicini govore ovo i ono, da smo zadnji i puno toga. U Hrvatskoj postoji Zakon o pretpostavljanom pristanku, po kojem se kada osoba je moždano mrtva smatra da postoji ne pristanak za presađivanje. Pored toga se uvijek razgovara sa obitelji, jer se želi da to bude darivanje organa. Ilegalno tržišta organa su sve prisutna. Najveća ilegalna tržišta organa proširila su se iz područja Azije u dijelove Bliskog Istoka, istočne Europe, Južne Afrike, Latinske Amerike i SAD-a. To je jasno oko milijun ljudi godišnje čeka na transplantaciju organa. RH, će prilikom polaganja svoje isprave o ratifikacije kod depozitarna, na konvenciju Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima, priopćiti rezerve u skladu sa člankom 10. stavkom 3 i 5 također u skladu sa člankom 22. Konvencije, RH će prilikom polaganja svoje isprave o ratifikacije kod depozitara na konvenciju priopćiti izjavu, da je nacionalna kontaktna točka, za razmjenu informacije o trgovanje ljudskim organima u RH, Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Vlade RH. Nacionalni referirali sustav za suzbijanje trgovanje ljudima u RH sastoji se od nacionalnog odbora za suzbijanje ljudima, operativnog tima, za suzbijanje trgovanja ljudima i nacionalnog koordinatora za suzbijanje trgovanje ljudima koji je nadležan za ovu problematiku i koordinira sve aktivnosti, koje uključuju rad sa žrtvama trgovanja ljudima. Hvala vam na pozornosti i Klub HDZ-a naravno podržava ovaj zakon, a pošto se radi o nadpolitičkoj temi, vjerujem da će i ostali klubovi učiniti isto. Hvala vam.
Hvala. Sada je na redu Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Za trgovinu organima manje-više svi smo čuli, ali nekako usput. Dok se nikako nismo u biti dublje zapitali, kakva je stvarnost u vezi toga, odnosno, što u praksi znači zlouporaba medicine. Čuli smo o tome, kako bogataši mijenjaju organe, ne samo zato što su bolesni, već iz razloga da bi si produžili život. Čuli smo npr. da isto tako bogati ljudi često mijenjaju krv, npr. posebno oni koji konzumiraju droge, da među njima ima čak i političara i slično. Priča se da se ratno stanje koristi, da bi se ubijenima pa ponekad i zarobljenima krali organe. Takve priče, nažalost, kružile su i u našemu neposrednome susjedstvu. Kako je već spomenuto, na svijetu se preko milijun ljudi nada doniranju organa, a potražnja je sve veća s obzirom na medicinski napredak. Nesrazmjer u svjetskom bogatstvu, odnosno, siromaštvu, pogoduje razvoju crnoga tržišta, u kojem ljudi svakodnevno riskiraju svoj život i zdravlje, kako bi zaradili na svojim organima, a ponekad su na to prisiljeni i protiv svoje volje. Najčešće se radi o trgovanju bubregom i jetrom, ali prodaju se i pluća, srce, gušterača, rožnica oka i slično. Kriminal u vezi trgovine organima odvija se na više razina, često siromašni ljudi, formalno čak daju pristanak da im netko uzme organ, nadajući se da će dobiti novac, a onda se dogodi da ili novac uopće ne dobiju ili dobiju nekakvu smiješnu cifru, recimo u Nepalu ljudi dobiju 200 dolara ili dobiju ne znam par tisuća kuna, znači skoro pa ništa za uništeno zdravlje u konačnici. Ponekad se čak organi ukradu, doslovce, imigrantima, beskućnicima ili neobrazovanim ljudima, bez njihovog znanja, bez njihove volje, znači otmicom i uspavljivanjem. Ilegalna prodaja organa čini u ovom trenutku oko 10% ukupnog broja transplantacija u svijetu. Samo što se tiče bubrega, godišnje se oko 10 tisuća transplantacija napravi. Cijene su pritom vrlo visoke, odnosno, zarada je vrlo visoka. Za bubreg se daje oko 150 tisuća eura, a za srce čak do 13 milijuna eura. Znači ogromna i vrtoglava cifra, s time da je potpuno jasno, da onaj koji je donirao srce ili mu se uzme srce definitivno više ne može živjeti. Osim što se organi kupuju za transplantaciju, organi se kupuju i za eksperimente neetičnih znanstvenika, a također se kupuju za koje kave čudne rituale koji još uvijek postoje. Koliko je ova pošast uzela maha, možemo vidjeti po tome da se povremeno čak i u malim oglasnicima nude organi na prodaju recimo na ebay dok u Kini postoje tvrtke koje nabavljaju organe i njihovi oglasi otprilike glase, donirajte organe, riješite svoje financijsko stanje. Osim u Kini, jako puno organa se prodaje, odnosno najviše se prodaje u Pakistanu, Indiji, Egiptu. Egipat je glavna točka za prodaju organa u Africi, s obzirom na ogromni broj izbjeglica koje ima u Africi i računa se da se samo u Egiptu godišnje obavi oko 5000 transplantacija. Postoji jezivi izvještaj iz našega susjedstva, npr. bivši albanski premijer i predsjednik Sali Berisha objavio je da se na granici Kosova i Albanije krijumčare djeca mlađa od 18 godina, a isto tako, čuli smo da slični slučajevi postoje i na teritoriju Rumunjske. Kad sam kao član Odbora za nacionalnu sigurnost sudjelovao na konferenciji o trgovini ljudima i organima u Bruxellesu, zaprepastila me činjenica da je tržište organa vrijedno oko 8 milijardi eura, a najviše od svega činjenica da trgovine organa ne bi bilo bez sudjelovanja liječnika. Znači, ovom zločinu se ne radi o, idemo reći, nekakvom ljudskom talogu, šljamu, klošarima, ljudima sa ulice, nego se radi o finoj gospodi, jako dobro obrazovanoj koja pristaje koristiti svoje obrazovanje, svoja znanstvena saznanja za nešto tako stravično, kao što je uništenje ljudskih života. Iz svih navedenih razloga dobro je da danas pokrećemo akciju suzbijanja ilegalne trgovine organima. U Hrvatskoj se čini da krađe organa za sada nema ili se radi eventualno o nekom izoliranom slučaju, ali je problematika na drugoj razini, a ta je da naši državljani, nesvjesno, manje-više, sudjeluju u toj trgovini kao korisnici usluga. Znači, netko tko treba organ, u Hrvatskoj ga ne može dobiti u nekom roku koje je njemu odgovarajuće, možda se taj rok produžio na par godina i onda on jednostavno odlazi u inozemstvo, posebice u Kinu, gdje se organ može dobiti praktički odmah. I plaća te organe, a u biti se postavlja pitanje, kako je moguće da u Kini nema čekanja, a u europskih zemljama se tako dugo čeka. Prema istraživanjima koje su provele ugledne međunarodne organizacije, u Kini se godišnje obavi oko 10 000 transplantacija, a broj transplantacijskih centara se u zadnjih 15 godina povećao za čak 4 puta. Istovremeno nije objašnjen izvor organa jer Kina nema sustav doniranja. Kad pitate kineske vlasti od kud im toliki organi, oni to pravdaju, dakle, da nabavljaju organe od osoba osuđenih na smrt. Međutim, u Kini se godišnje ubije 2 000 tisuće ljudi i sasvim sigurno ta brojka nije dovoljna za tako veliki broj transplantacija, a osim toga, takav način uzimanja organa predstavlja kršenje svih etičkih normi i ljudskih prava. Nakon pritisaka koje je međunarodna zajednica radila na Kinu, oni sada tvrde da osuđenici na smrt dobrovoljno doniraju organe, znači kao više nije prisilno nego su oni sami na to pristali. Čak 6 opsežnih međunarodnih izvještaja ukazuju na to da je izvor organa u Kini su najčešće zatvorenici savjesti, znači recimo to otvoreno, vjernici i to ponajviše pripadnici budističkog pokreta Falun gong, a manjim dijelom kršćani, Tibetanci i Ujguri, koji su muslimani. Računa se da je od tih osoba koje su isto tako zatvorene u kineskim zatvorima, uzeto najmanje 100 tisuća organa i prodano na međunarodnom tržištu. Poslije tih izvještaja kineske vlasti su rekle da se radi o crnome tržištu, međutim, u Kini su apsolutno sve transplantacije napravljene u državnim bolnicama, prema tome ta informacija ne stoji. Ugledna međunarodno udruženje i publikacije osuđuju ovu kinesku transplantacijsku praksu, spomenimo samo neke, World medical association, World health organization, Trasplantation society, UN Report human rights i brojni drugi. S obzirom na to, EU parlament je donio posebnu rezoluciju 2013. g. koja je osudila transplantacijsku politiku Kine, a slijedile su je brojne druge zemlje, poput recimo Kanade, SAD i dr. Iz toga razloga važno je napomenuti da ova konvencija koju danas usvajamo je tek prvi korak u suzbijanju ilegalne trgovine organa. Znači, bilo bi jako dobro podignuti daljnju svijest u smislu, ponavljam još jednom, da se ne kupuju organi ljudi za koje nismo sigurni da su im uzeti na legalan način. Italija, Češka, Španjolska i neke druge europske zemlje, donijele su posebnu konvenciju kojom zabranjuju svojim građanima da odlaze u Kinu po organe. Znači, to je nekakva dodatna, dodatna zaštita. Prema tome, ova konvencija koja je danas pred nama je jako dobro da je došla, ali ona u konačnici neće riješiti sve probleme te bi trebalo nastaviti sa daljnjom razradom ove politike, a tim prije jer je Hrvatska u samom svjetskom vrhu po pitanju transplantacijske medicine, mi u stvari možemo dati svijetli primjer kako legislativom, tako i praksom. Živi zid će podržati konvenciju o zabrani trgovine organima. Hvala lijepo.
Sada je na redu Klub zastupnika SDSS-a i poštovana kolegica Draga Jeckov, izvolite.
Uvaženi predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, državni tajniče, pomoćniče ministra, izvinjavam se, državni tajnik je, izvinjavam se na neznanju. Ja ću također kao i prethodnik govoriti malo o nelegalnoj trgovini kao svojevrsnoj pošasti današnjice. Pa je ilegalno tržište ljudskim organima zapravo dodirna točka na kojoj se susreću beznadno bolesni sa jedne strane i beznadno siromašni sa druge strane. Takva mračna trgovina nažalost obavlja se u pojedinim bolnicama, zatvorima i laboratorijima gdje se trguje preko lokalnih, regionalnih, odnosno nacionalnih granica. Potencijalno svaki odjel za transplantacijsku kirurgiju može biti dio globalne mreže za prodaju ljudskih organa ali usprkos toj globalnoj prepredenosti svijet transplatacijske trgovine zbog tih prljavih poslova ilegalnih korijena na neki način se baca sjenka na humanost transplatacije i na njen napredak koja ona doživljava iz dana u dan u svakom pogledu. Komercijalizacija ljudskih organa samo je jedan od oblika globalnog trgovanja ljudima, tijelima, željama i potrebama. Ilegalni dio transplatacijske tehnologije replikant je globalne ekonomije koja nezasitno proždire sirovine i marginaliziranih, siromašnih i isključenih ljudi. Potreba za organima je velika i dok je god tako u tom tzv. transplatacijskom turizmu netko debelo zarađuje. Prodaja ljudskih organa, tkiva i stanica velik je biznis i mračna strana medicinskog sustava. Postojanje neovlaštene trgovine ljudskim organima na svjetskoj razini u svrhu presađivanja. Činjenica koja dovodi do opasnosti za zdravlje pojedinca ugrožava zdravstvo u cjelini i predstavlja kršenje temeljnih ljudskih prava i sloboda te se protivi sigurno ljudskom dostojanstvu. Potrebe za organima, u manjoj mjeri za tkivima uvelike premašuju ono što je raspoloživo. I s obzirom da je transplatacijska medicina ostvarila izuzetan napredak te potrebe očekivano je da će i dalje rasti. U borbi protiv navedene kaznene djelatnosti na međunarodnoj razini usvojeni su međunarodni ugovori te je donesen i kazneni propisi na nacionalnoj razini. Važno je zato da međunarodni sporazumi i nacionalna zakonodavstva da jasno postave okvir unutar kojeg će se u svakoj zemlji odvijati presađivanje organa, tkiva i stanica kako bi se od ove nadasve humane djelatnosti odmaknula preprodaja ljudskih organa koji su svedeni na tržištu kao roba do koje se dolazi na nelegalne načine vrlo često koristeći ljudsku patnju i nevolju kao što rekoh uz to usput obilato i zarađuje. Točnost podataka o broju ljudskih organa koji se prodaju protiv volje njihovih vlasnika zapravo nemamo ali je izvjesno da je ilegalna trgovina organima znatno porasla. Svjetska zdravstvena organizacija procjenjuje da se 10% presađenih organa u svijetu pronalazi i ilegalno preprodaje i presađuje na tzv. crvenom tržištu. Čak 12% ljudi ne doživi presađivanje a samo je 10% bolesnika dobilo recimo potreban bubreg, podaci su svjetske zdravstvene organizacije. Osim rijetkih iznimaka ni jedna zemlja nema dovoljno organa za zadovoljenje rastućih potreba i Konvenciju vidimo kao dio ozbiljnog nastojanja da se suzbije trgovina za koju mnogi misle da nije samo lukrativna, naplativa nego i neizbježna. Čuli smo dakle da je u Španjolskoj 25.3.2016. pod okriljem Vijeća Europe donesena Konvencija o borbi protiv trgovine organima koja ima za cilj borbu protiv takve prakse u svijetu. I sigurno da je to jako važan iskorak kada su u pitanju ljudska prava. Konvencija istovremeno donosi mjere za zaštitu žrtava takve trgovine i potiče međunarodnu suradnju u tom planu. Odredbe konvencije ne stupaju automatski na snagu u zemljama potpisnicama i potrebno je da svaka od njih na neki način bude prilagođena zakonima svoje zemlje. Već smo imali priliku čuti da RH uz Španjolsku uživa status vodeće zemlje u svijetu prema broju darovanih i presađenih organa. Također kako je planirano da jedan od prioriteta u području zdravstva za vrijeme predsjedavanja RH Vijećem Europe u prvoj polovini 2020. upravo bude transplatacija organa gdje je sigurno da RH zaista ima svoje posebno mjesto. Po broju donora Hrvatska je na samom vrhu Zaklade eurotransplant, to je dakle neprofitna organizacija za doniranje i dodjeljivanje organa za transplataciju u 8 europskih zemalja. Darivanje i primanje ljudskih organa zasniva se na uvažavanju prioritetnih interesa za očuvanje života i zdravlja i zaštitu osnovnih ljudskih prava i dostojanstva davaoca i primaoca ljudskih organa. Kao što sam rekla, trgovina ljudskim organima predstavlja globalni problem, globalnih razmjera i izravnu prijetnju slobodi i životu pojedinca. Potvrđivanjem ove konvencije RH će se priključiti inicijativi jačanja mehanizama međunarodne suradnje na prevenciji odnosno učinkovitom sankcioniranju takve prakse. Samo univerzalna primjena konvencije protiv trgovanja ljudskim organima može spriječiti da počinitelji najtežih kaznenih djela zaštićenih međunarodnim pravom ne ostanu nekažnjeni. RH zalaže se da sve države stranke Konvencije Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima osiguraju njenu punu implementaciju u svoja nacionalna zakonodavstva te stvore odgovarajuće mehanizme u skladu sa konvencijom kojim će se osigurati suradnja država stranaka. Imali smo prilike čuti svrhu koja će se ostvariti ovom konvencijom i sigurno da bi se suzbila ilegalna trgovina ljudskim oranima, sigurno da je preporuka da se potiče posmrtno doniranje, da je neophodno osigurati zakonsku odgovornost zdravstvenih profesionalaca na moguće, s obzirom dakle na moguće neregularnosti i sigurno pratiti i razotkrivati oglašavanje ilegalnih ponuda ili potražnje koje se kao što smo svi svjedoci dakle događa i putem agencija, novina, putem internetskih, putem internetskih stranica. Također je važno transplantaciju kadaveričnih organa što više promovirati i poticati ljude da svoje organe nakon smrti doniraju, kako bi se smanjila potreba za transplantaciju živih donora. Sigurno je neophodno sprječavati manipulacije listama čekanja, kako bi se inozemni bolesnici proglasili hitnim radi novčane naknade iz sustava njihovih zdravstvenih osiguranja. Unaprijediti i osigurati javnost nacionalnih registra i lista čekanja i međunarodnu suradnju sigurno unaprijediti u domenu zdravstva, pravosuđa i unutarnjih organa. Također iskoristi ću priliku da kažem da među svojim bliskim prijateljima imam dvoje ljudi koji su, kojima su organi transplantirani u Zagrebu, u pitanju su mlađi ljudi jedna od njih je moja prijateljica kojoj je transplantirana jetra i meni su uvijek te njihove priče posebno iskustvene i oni kada pričaju o tome uvijek govore kao s jednom posebnom dozom zahvalnosti prema stručnjacima koji su to uradili. I zapravo uvijek u razgovoru s njima osjetim tu njihovu potrebu da kažu da im je na neki način pružena druga šansa. Uvijek su puni hvale i imaju tu jednu posebnu, tu jednu posebnu dozu živosti, a članovi njihovih obitelji naravno da, da su svu tu bolest koja je bila prije transplantacije prošli sa njima sad ih prepoznaju kao potpuno nove ljude čija je kvaliteta života danas daleko, daleko bolja nego što je to bila ranije. I oni se zaista, zaista sad uživaju u svakom trenutku i na neki način oni nam mogu i takvi, takvi primjeri nam mogu biti zaista dokaz da je to što, što je transplantacijska medicina napredna i sve naprednija da je zaista nešto što treba obilato koristiti i na kraju krajeva s čime se RH treba i pohvaliti. Klub zastupnika SDSS-a će podržati prijedlog zakona.
Hvala vam. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi je na redu poštovani kolega Vlatko Kopić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege evo konvencija o kojoj danas raspravljamo u sustavu trgovanja ljudskim organima predviđa inkriminaciju slijedećih radnji. Protupravno uzimanje ljudskih organa, korištenje protupravno uzeti organa za svrhe usađivanja ili druge svrhe osim usađivanja, usađivanje organa izvan domaćem sustava presađivanje ili kršenjem osnovnih načela domaćeg prava o presađivanju, protupravno poticanje, vrbovanje, nuđenje i traženje ne pripadajuće koristi, zatim pripremu, očuvanje, pohranu, prijevoz, prijenos, primitak, uvoz i izvoz protupravno uzetih ljudskih organa te pomaganje ili poticanje i pokušaj kaznenih djela utvrđenih u skladu s ovom konvencijom. Crno tržište organa kreće se od južne hemisfere ka sjevernoj, od siromašnih ka bogatima, od pripadnika žute i crne rase ka bijelcima i od žena ka muškarcima. Siromašni predstavljaju jedan od glavnih izvora trgovine organima, a u lancu u kojima bubreg od davatelja dolazi do kupca zarađuje niz posrednika. Crni promet kreće se od Južne ka Sjevernoj Americi, Europi i Srednjem istoku, od zemalja bivšeg Sovjetskog Saveza k Baltičkim zemljama, od Zapadne Europe, od Rumunjske preko Turske i Cipra ka Italiji, Izraelu i Srednjem istoku, od Kosova i Albanije prema Zapadnoj Europi i Srednjem istoku, od Kamođe i Vijetnama prema Tajlandu, znači obuhvaća skoro svaki dio ovozemaljske kugle. Trgovina organima je generalno gledajući etički neprihvatljiva pa je plaćanje donatorima za njihove organe ilegalno u skoro svim zemljama. Trgovina organima će pravodobno dovesti do sukoba temeljnih prava donatora i primatelja s druge strane. Danas je trgovina ljudskim organima vrlo aktualna, ilegalna trgovina o kojoj čitamo je samo kap u oceanu i crna trgovina organima događa se širom svijeta htjeli mi to priznati ili ne. Ovakvim aktivnostima bave se organizirane grupe koje međusobno surađuju i koriste dobro uhodane ilegalne putove. Trgovina organima je specifična i po tome što zahtjeva sudioništvo medicinskog stručnog osoblja među inima i samih liječnika. Donatori su iz jedne, kupci iz druge, dok se operacije obavljaju u trećim zemljama. Takav fenomen naziva se čak transplantacijski turizam. Problem nedostatka organa za presađivanje postaje u svijetu sve aktualniji. Donacija organa ne drži korak s brzim porastom novih zahtjeva u razvijenim zemljama Zapadne Europe, Amerike i Kanade gdje se izvodi preko 90% presađivanja postoji manjak organa s obzirom na stvarne potrebe. Rastuće potrebe za organima rezultat su sve većih mogućnosti i uspjeha transplantacijske medicine i širih indikacija za transplantacijsko liječenje. No broj sakadaveričnih organa se na raspolaganju nije značajnije povećavao. Potrebe rastu za oko 16 do 24 posto godišnje, a broj umrlih u čekanju raste oko 18% godišnje. U Europi, danas na presadak čeka preko 50 tisuća a u Americi preko 76 tisuća bolesnika. Službeni podaci pokazuju da u zapadnoj Europi, oko 25-35% bolesnika koji čekaju na presađivanje organa neće dočekati tu priliku, oko 500 ljudi umire godišnje čekajući jetru, a isto toliko i srce. U Americi oko 10-30% onih koji čekaju jetru umire ne dočekavši samo organ. Uspije li se translatirati svaki peti bolesnik s liste čekanja tek, u posljednjih nekoliko godina kod nas u Hrvatskoj, na redovitoj dijalizi godišnje ima oko 500 novih bolesnika, taj se broj gotovo udvostručio u posljednjih 10 g. Svake godine 1000 ljudi umire jer ne dobiju organ za transplantaciju na vrijeme, ali za one koji si to mogu priuštiti, koji su dovoljno beskrupulozni, postoji naravno alternativa. Potreba za organima je velika i dok je tako, netko će negdje na tome i zarađivati, prodaja dijelova ljudskog tijela je veliki biznis i za odgovarajuću cijenu mračna strana medicinskog sustava nuditi će organe, iako to znači isto tako i ukrasti ih. Kada se ljudi suoče sa smrču, moralna načela i viši zakoni ih neće sprečavati da na bilo koji način dođu do zdravlja, pa čak i ilegalnom trgovinom samih organa. Presađivanjem stanica, tkiva i organa, preraslo je granice eksperimentalne medicine danas i predstavlja dio standardne zdravstvene skrbi u svim razvijenim zemljama. To je istovremeno jedno od najdramatičnijih i najsloženijih području medicine gdje uspješan zadatak na svim neposredan način se nudi sam život ili neusporedivo bolje poboljšanje kvalitete ljudskoga života. Transplantacijsko područje medicine, koje se sve više nego jedno drugo … [[Govornik se ne razumije.]] na humanost i altruizam kao i čvrsto uporište u općoj etici kao i u općoj deontologiji. RH ima jasno definiran, transparentan te učinkovit, nacionalni transplantacijski program, kojim se među rijetkima u svijetu uspješno odgovorilo na najveći izazov u području transplantacijske medicine, globalno prisutan nedostatak organa. Naime, zahvaljujući uspješnom modelu darivanja i presađivanjem organa, bazirano na najvišim etičkim standardima pacijenti u RH imaju osiguranu dostupnost metode liječenja, presađivanjem organa u rekordnom kratkom vremenu. Pa evo i s ovoga mjesta upućujem zahvalu svima transplantacijskim timovima u RH, među ostalim transplantacijskom timu iz Kliničkog bolničkog centra Osijek, iz kojeg ja osobno dolazim, koji je već više od 10 g. rade sustavno i aktivno unutar same mreže eurotransplatant. No s druge strane, kako smo čuli, postoji ta ružna, crna strna ovih djelatnosti, pa mislim da na području zakonitosti, trebamo naravno poduprijeti ovu konvenciju Vijeća Europe, kako bi se to što je moguće svelo na nižu razinu. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sada je na redu poštovana kolegica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani predstavniče Ministarstva pravosuđa, kolegice i kolege. Meni je drago da smo mi u današnjoj raspravi se složili kako je ova tema izuzetna bitna i kako je neovlašteno trgovine ljudskim organima opasno i koliko ugrožava život i zdravlja ljudi, ne samo onih koji daruju, već i onih koji primaju određene organe. Isto tako ugroženo je na taj način i zdravstvo u cjelini, kao i temeljna prava i slobode čovjeka. Ono što se naglasilo kroz sve ove rasprave i to doista trebamo stalno naglašavati da RH je u samom vrhu što se tiče transplantacijske medicine, tome trebamo zahvaliti našim transplantacijskim stručnjacima, ali i isto tako nacionalnom transplantacijskom programu. Ja ću ovdje spomenuti nekoliko brojeva koje smatram da su izuzetno važne za ovako malu državu. U 2017. g. transplantirano je 147 bubrega, 112 jetri, 33 srca, 3 gušterače. Ako pogledamo na liste čekanja, koje u Hrvatskoj, obzirom na ostatak svijeta nisu tako velike, svim bolesnima, to je naravno prilično dugačak period. Ali u Hrvatskoj se još uvijek čeka negdje oko mjesec dana na presađivanje jetre, oko pola godine za srce, no najviše se čeka za bubreg koji se i najčešće presađuje, u prosjeku oko 2 g. Ono što bi ja svakako naglasila, da u ovom trenutku u svijetu mi ne znamo točan broj, ali negdje više od milijun ljudi čeka na transplantaciju određenog organa. Iako u svijetu postoji ogroman nesrazmjer između bogatstva i siromaštva što otvara, naravno daje priliku crnom tržištu, najčešće trgovine bubrezima i jetrom se događaju u onim rekli bi i najsiromašnijim zemljama. Trgovina se obavlja od kriminalnoj trgovini od preprodavača koji prisiljavaju svoje žrtve, preko oni koji dobivaju sitne naknade, koji su darovatelji organa, pa sve do onih koji su naravno ranjive skupine, neobrazovani beskućnici, imigranti da ne nabrajam dalje. Ono što trebamo naglasiti, da posljedice crnog tržišta organa, velike su i kod darovatelja i kod primatelja. Najčešće se javljaju fatalne infekcije. U svim ovim slučajevima ilegalna transplantacija je negdje oko 40-70% je fatalnih infekcija, gdje više od polovice ljudi nažalost umire. Ako pogledamo bolesti današnjeg vremena, shvatiti ćemo ustvari da je transplantacijska medicina, nešto što će u budućnosti nam sve više i više trebati. U zadnjih 15 g. broj donora porastao je svega 2% dok broj onih koji trebaju određeni organ, rastu godišnje oko 20%. Ako pogledamo na svjetskoj razini liste čekanja samo 30% onih koji čekaju organ, će ga doista i dočekati. Više od 30% nažalost onih koji su na listi čekanja će i umrijeti prije nego što dočekaju svoj organ. U RH se organi prikupljaju od ljudi koji odnosno eksplantiraju se od onih koji su pretrpjeli moždanu smrt, kod kojih još uvijek radi srce, da to tako laički kažemo, no prakse u svijetu su različite. Recimo imamo Iran koji najčešće uzima odnosno eksplantiraju se organi od živih darovatelja, što je naravno vezano i za određene religijske karakteristike. Ono što smo čuli i u današnjoj raspravi, a što je potrebno razvijati i njegovati, to su presjeci kadaveričnih organa odnosno kadaveričnih darovatelja i to je ono što u stvari je nekako se naviknulo kao u budućnost u transplantacijskoj medicini. Iako je još uvijek, bez obzira na to da je RH na visokom mjestu u transplantacijskoj medicini, da imamo izuzetno visoki broj darovatelja organa i visoki broj presađenih organa, još uvijek ima i u našoj zemlji dosta ljudi koji dosta sa skepsom gledaju na ovaj oblik medicine. No, trebamo znat da smo svi mi, bez obzira na to kako se u ovom trenutku osjećali, potencijalni primatelji i darovatelji određenih organa. I zato ovaj zakon koji će vrlo jasno definirat trgovinu na crnom tržištu organa, treba svakako pozdravit, prihvatit ga jer to je jedan od bitnih početaka, a i napretka, rekla bih, transplantacijske medicine koja se treba vratit u one ustanove koje su doista za to obučene i u kojima se transplantacije trebaju obavljati. Hvala.
Idemo sada na raspravu poštovanog kolege Mladena Karlića, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani predlagatelju, evo nekoliko riječi ću reći o ovoj temi koja je izuzetno važna, možda ne toliko, možda nismo svjesni u ovom trenutku, ali će sigurno biti izuzetno važna u budućnosti. Postojanje neovlaštene trgovine ljudskim organima na svjetskoj razini u svrhu presađivanja, poznata je činjenica koja dovode u opasnosti za zdravlje pojedinca, ugrožava zdravstvo u cjelini i predstavlja kršenje temeljnih ljudskih prava i zato, kako ta trgovina postaje globalni svjetski problem, važno je da se i RH potvrđivanjem Konvencije priključi ovoj inicijativi jačanja mehanizama međunarodne suradnje u prevenciju učinkovitom kažnjavanju trgovine ljudskim organima. Na svijetu je, kao što je već i rečeno, preko milijun ljudi se nalazi na listi čekanja za transplantaciju različitih organa, s čega je očito da postoji potražnja za zdravim organima i ona postaje sve veća, broj onih bogatih ljudi koji bi mogli platiti te organe je također sve veći, a isto tako, s druge strane, broj onih koji mogu dobrovoljno ili prisilno donirati organe zbog siromaštva, isto tako strašno veliki, pogoduje razvoju ovoga tržišta. Najčešće se radi o trgovini organima poput bubrega i jetre zato što bubrega imamo dva, pa jedan može, s jednim se može živjeti, a jetra se transplantira samo jedan komad, dio, tako da je, može preživjeti osoba. Ono što je puno još opasnije je transplantacija srca, gušterače, ne znam, drugih organa koji uzrokuju nakon toga smrt donora. Zato, na nekoliko načina se ta trgovina radi, dijelom nagovaranje, dijelom, znači, nuđenjem financijskog, određenog financijskog iznosa, ali naravno, i ono najgore, nasilnim uzimanjem organa od ranjivih skupina kao što su siromašni, beskućnici, imigranti, djeca koja nemaju skrbi ili roditelje, tako da u tom smislu i naravno, obično se tu, ako je to u obliku nagovaranja, daju toliko mali iznosi koji u siromašnim zemljama ljudima predstavljaju ipak nešto čime će možda moći preživjeti nekoliko godina. Nerijetko na prodaju organa čini oko 10% svih transplantacija bubrega u svijetu, tako kažu neki podaci i to u medijima i to je negdje oko 8000 organa… [[Govornik se ne razumije]] transplantacija gdje osoba koja daje bubreg dobije negdje od 3 do 5000 da li EUR-a ili dolara, ovisno u kojoj zemlji, a za to netko drugi plati 50 do 100.000, dok za, ne znam, jetru i više od 150, pa i više, srca do milijun EUR-a i to je jedno, problem koji može postat slijedeći. Ono što mene muči, što se može dogoditi u budućnosti, možda u ovom trenutku nije toliko, ali jednog dana kada budemo svi imali naše genske karte, kad se budu točno znali svi naši genski podaci, kad bude bila ta banka naših, zapravo, genoma, onda ćemo sigurno postojat mogućnost da netko dođe do tih podataka i da nađe one osobe koje su podudarne, koje zapravo su vrlo sličnih i genskih karakteristika i gdje bi zapravo to presađivanje bilo vrlo funkcionalno i dalo zapravo život daleko dalje. Ono što je problem u ovom trenutku, znači, kod ovog ilegalnog, ilegalnih oduzimanja organa je što se teško može napravit ta genska podudarnost, napraviti sve analize, medicinske, znači, laboratorijske da bi se utvrdilo kome taj organ je najsličniji odnosno tko bi ga mogao najkvalitetnije i najduže iskoristiti, zato se i događaju kod takvih osoba česte komplikacije koje završe, znači, i vrlo loše, od infekcija, od zaraze HIV-om, od hepatitisa, znači, bolesti jetre, do odbacivanja organa u čak 40 do 70% slučajeva. Kako sam radio godinama na dijalizi, imao sam … [[Govornik se ne razumije]] pacijenata koji su bili transplantirani u Indiji, koji su dobili bubreg, kupili zapravo bubreg na taj način i naravno, ponovo nakon nekoliko godina završili na dijalizi jer su bubrezi otkazali odnosno taj bubreg koji su dobili ili kupili, otkazao, tako da su ponovo na istoj terapiji. Ono što je problem da svake godine u RH nestane oko 1600 osoba, od čega se do 10% nikad ne nađe i to zato budi sumnju da je možda netko od njih zapravo upravo nestao zbog toga što su mu oduzeti organi da je nakon toga usmrćen i da ga zapravo ne možemo ... [[Govornik se ne razumije.]] i to nam zapravo mora ... [[Govornik se ne razumije.]] moramo pojačati mehanizme kako prvo naravno otkriti i sve nestale osobe odnosno pronaći i naći način, drugo spriječiti sve moguće ilegalne načine trgovanja ljudima na bilokoji način, bilo organima, bilo cijelim osobama znači i posebno ženama i djecom. Ono što bi želio reći isto tako kao liječnik da nije tako jednostavno znači uzeti organe, to je jedan postupak koji zahtjeva zapravo cijeli tim ljudi koji se time, takvim kriminalom bave, složene postupke, određivanja podudarnosti tkiva, znači treba laboratorije za to, posebna oprema i operacijske sale, da li su to neke ilegalne bolnice, laboratoriji, ne znam, ambulante ili nešto slično ali mora biti kompletan tim i to je ono što zapravo na čemu treba raditi. Trgovci organima koordiniraju bolesnike, dobrovoljne te donatore znači u siromašnim zemljama i medicinsko osoblje koje spremno kršiti profesionalno etičke norme radi enormne financijske zarade. Kako donatori dolaze iz jedne zemlje, često kupci organa iz druge a operacije se obavljaju u trećim zemljama, to se već kako je već rečeno, naziva transplantacijski turizam. Kad se ljudi suoče sa smrću onda moralna načela i zakoni više ih neće spriječiti da na bilokoji način dođu do svog zdravlja pa evo onda to zapravo dovodi do ove ilegalne trgovine. Godišnje se ilegalno presadi oko 8000 bubrega, 2600 bude transplantacija jetre, negdje oko 600 srca što govori zapravo sigurno je taj broj i daleko veći. Procjene su i da godišnje oko 800 000 ljudi postaje žrtva trgovina ljudima na razne načine znači a jedan dio od toga je trgovina ljudskim organima, evo zato je izuzetno važno da ovu konvenciju svi zajedno podržimo ali i da implementiramo da ona postane takva zapravo da svih mehanizmima zaštitimo naše sugrađane a u tom smislu mislim da je isto tako važan i Zakon o nacionalnoj sigurnoj gdje bi zapravo trebali voditi brigu o svakom svom građanu na svaki način. Hvala.
Imamo repliku kolege Kirina, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani tajniče, uvaženi kolega Karlić. Recite mi da li vam je poznat model, protokol suradnje između Eurotransplanta i Hrvatske? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala na pitanju. Pa evo, Hrvatska je jedna važan član Eurotransplanta i ono što je izuzetno važno znači kad god se pojavi negdje u zemljama koje su članovi Eurotransplanta, organ od nekog bolesnika odnosno sada već mrtve osobe, onda se to prijavljuje znači u toj zemlji, da li bolnica, da li Ministarstvo zdravstva ili tom Eurotransplantu koji onda kako ima podatke o svim onim ljudima koji su prijavljeni na listu za transplantaciju sa svim svojim podacima, onaj kom je najsličniji, tog se obavještava i organ se šalje u jednom hladnjaku ili tako u ledu što brže u što kraćem vremenu do ekipe koja će onda presaditi bubreg toj osobi kojoj je potreban.
Zahvaljujem. Sada je na redu poštovani kolega Gordan Maras koji upravo stiže pa ćemo mu dati priliku da kaže nešto o trgovanju ljudskim organima, izvolite.
Hvala vam lijepo kolega predsjedniče na razumijevanju zbog toga šta je intenzivna rasprava, ne možeš planirati koliko će to trajati ali evo uspio sam stići da kažem par rečenica vezano na ovu temu i mislim da je to jedna od top tema koja se provlači ispod radara odnosno ljudi kao što znate i kada se radi o zdravlju, pokušavaju u nedostatku kvalitetnog zdravstvenog sustava si pomoći na raznorazne načine, ne radi se to samo u Hrvatskoj, radi se to i u drugim zemljama. Nažalost ljudi nekada ne prezaju ni pred čime i određene kriminalne radnje rade kako bi pomogli sebi dođi do određenih sredstava i tu Hrvatska treba biti ja bi rekao prva i prihvatiti standarde koji vrijede u EU-u vezano uz zabranu odnosno strogo sankcioniranje, za mene je to jedan od najgorih zločina koji postoji. Što se tiče same i konvencije i svega onoga što se veže uz nju, bitno je reći da mi u Hrvatskoj u nekim situacijama ljudska prava naših građana u potpunosti ne poštujemo i tu se treba boriti za određene stvari kako bi ta razina ljudskih prava bila ista kao što je primjerice i zaštićena isto kao što je primjerice u nekim drugim zapadnim zemljama, zemljama članicama osnivačima EU-a i ovdje imamo čitav niz tema koje se provlače kroz to, jedna od top tema je naravno i pravo naših ljudi koji su bili zaštićeno najmoprimci da ih se ne baci na cestu. Zašto uopće spajam ove dvije teme? Zbog toga što je tu također borba za život, za život ljudi koji su do jučer imali stabilnu situaciju u svojim stanovima koji ni krivi ni dužni su dobili od bivše države i našli su se njih 10 000, preko 10 000 u RH u ovom trenutku u borbi za život. Da se tu nije našao HNS, Štromar i njihov državni tajnik koji te ljude jednostavno su htjeli riješiti i onemogućiti im da dalje žive na način na koji su mogli živjeti do sada u svojim stanovima, doduše ne u vlasnički svojim stanovima ali ni krivi ni dužni dobili te stanove od bivše države i ulagali u njih i na neki način u njima živjeli. Tu se također kao i u pitanju ove konvencije gdje govorimo o ljudskim pravima trgovinom organima, ljudi bore za goli život. Radi se o tome da ljudi moraju sebe zaštititi, da o ljudima moramo razmišljati, da nije dopušteno ne riješiti problem ljudi nego donesti zakon koji taj problem ne rješava i sada iz godine u godinu dizati najamninu i de facto ih tjerati na ulicu. Da li se netko pita šta je sa zdravljem tih 10 00 naših sugrađana? Da li se pita neko, ja sam jučer bio na jednom sastankom sa udrugom zaštićenih najmoprimaca, gdje su se ljudi žalili da su išli i od stresa na operacije, da su egzistencijalno ugroženi nitko od njima ne vodi računa jer su Štromar i sad se ne mogu točno ni sjetit kako se zove ona državni tajnik koji je imao nekolicinu stanova kao vlasnik i koji je, kako se zvao onaj jel znate možda državni tajnik sa naočalama onaj gospodin iz graditeljstva, kako, znači gospodin koji ovdje branio te zakone, iz HNS-a je inače tu nema greške, koji branio te zakone i koji je na kraju ljudima oduzeo njihovo ljudsko dostojanstvo, koji je oduzeo njihovo temeljno pravo da budu zaštićeni od svoje države. I zbog toga kada govorimo o ovakvim stvarima kada se pokušavamo boriti za ljudske prava, kada se pokušavamo boriti da Hrvatska ima standarde prema svojim građanima kao sve ostale zemlje EU, nemoguće je ne spomenuti takve slučajeve i nemoguće je ne reći da Hrvatska tu debelo zaostaje. I sa te strane ja vas pozivam da kao što ćemo podržati ovu konvenciju zajedno, da razmislimo o tome kako ćemo zaštititi svoje građane u svim ostalim situacijama koje su ispred nas i koje, koje nam kao neki izazov slijede i sa druge strane da kada imamo standarde prema građanima i prema određenim stvarima kao što je trgovina ljudskim organima i presađivanju organa kada to usvajamo u RH napravimo isto i u drugim sferama gdje se štite ljudska prava. Nemojmo se smijati cinično kao što se smiju kolege iz HNS-a koje očito nije briga za te ljude, za 2.500 familija dovest ću vam ih ovdje u Hrvatski sabor pa se onda smijte dame i gospodo onda će vam biti jako smiješno kada vidite kako ti ljudi žive i koji su njihovi egzistencijalni problemi. I sa te strane, da zove se Uhlir nisam se mogo sjetiti ja se ispričavam taj čovjek mi ništa ne predstavlja u životu, ali treba znati tko je bio zainteresiran da se riješi taj problem iz svoje perspektive a zove se državni tajnik Željko Uhlir, pod patronatom HNS-a također odnosno Štromara, Vrdoljaka i društva koji su na taj način unizili ljudska prava 2.500 familija odnosno preko 10.000 ljudi u RH i na neki način im onemogućili da žive dostojanstveno nego iz godine u godinu kako će im se dizati najamnina, znači ove godine 50%, pa opet slijedeće godine itd., da ih se cijedi, a Batinić gospodin se ovdje smije njemu je to smiješno. Meni to nije smiješno isto kao što nije smiješno ni ljudima koji se suočavaju sa zdravstvenim problemima i nažalost koji su prinuđeni da u lošem zdravstvenom sustavu se snalaze na koje kakav način kako bi riješili svoje probleme zdravstvene pa možda onda i transplantacijom organa. Hvala vam lijepo.
Dosta ste odstupali od teme, ali i to je pravo vaše da na taj način gledate na ovu tematiku, a to je izazvalo i dvije replike, prava je poštovana kolegica Makar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvaženi kolega Maras do sad ste za mnoge stvari optužili HNS, ali ovo je prvi puta da HNS netko optužuje i za trgovinu ljudskim organima, jer je to zakon o kojem danas raspravljamo. Naravno vi ste to povezali sa Zakonom o zaštićenim najmoprimcima, naravno da za te sve ljude je osigurano rješenje i upravo tim zakonom je omogućeno da oni ne ostanu na ulici, ali isto tako je osigurano i to da oni koji do sada nisu bili u ravnopravnom položaju dođu do svojih prava. I zato vas molim, dajte ako vas kontaktiraju ti zaštićeni najmoprimci dajte analizirajte još jedanput zakon i uputite ih na pravo mjesto da ostvare svoja prava. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo gospođo iz HNS-a, ovaj ja nisam optužio HNS za trgovanje ljudskim organima jer to još baš ne mogu izrijekom reći, kada budem mogao ako budem imamo neke indicije reći ću, ali ne trguju ljudi iz HNS-a ljudskim organima, evo to možete bit mirni za to vas nisam optužio, ali pošto se radi o Konvenciji Vijeća Europe, a Vijeće Europe se bavi zaštitom ljudskih prava onda je nemoguće ne povezati ovu vrstu nasrtaja Uhlira, Štomara i HNS-a na ljudska prava naših sugrađana na njih 10.000 koje vi kažete lakonski riješili ste im, pa dajte odte sa mnom pa im objasnite. Očete otić sa mnom među te ljude? Kad ste tako nadmeni i kad objašnjavate da ste u biti vi njima nešto riješili. Niste im riješili ništa, pozivam vas slijedeći mjesec [[Upadica: Hvala.]] da odete zajedno sa mnom na taj sastanak ukoliko imate hrabrosti.
Hvala kolega Maras. I molio bih vas da se zastupnicama i zastupnicima obraćate njihovim prezimenom, a ne stranačkom pripadnošću, jer ni ja vama ne kažem da ste kolega iz SDP-a nego vam kažem da ste poštovani kolega Maras, pa vas molim da se tako ophodite i sa drugima. Izvolite kolega Batinić.
Pa nije prvi puta kolega Maras da vi spominjete HNS, bilo pozitivno to nisam čuo u negativnosti da, tako da je pitanje koliko ste uvjerljivi opće u tome, to je jedna stvar. Kad govorimo o konvenciji znači ovaj zakon koji vi spominjete zaštićeni najmoprimci upravo je i on donesen na tragu konvencije zaštite ljudskih prava, što je dobiveno i od potvrde same Europske komisije i oni su inzistirali na tome jer ne možemo stavljati u nepovoljan položaj jednu kategoriju da se drugoj povlađuje, to je jedna stvar. Inače vi ste bili ministar tada u Vladi kad smo bili koalicijski partneri, taj zakon je bio tada gotov. Međutim ono što je bitno, a propuštate kazat i možda vas nisu informirali tadašnji premijem Milanović je kazao ne idemo tada sa time jer to nam neće, nemamo snage se suočit sa time i to je jedno i to je jedno i druga stvar donijeti će nam nekakve … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, odgovor izvolite.
Iskreno ovo prvi puta čujem što govorite, ja se ispričavam kolegici Makar, uspuhao sam se tu kada sam dolazio, nisam se mogao taj tren sjetiti kako se zove kolegica, nadam se da se ne ljuti zbog toga, neće se više desiti. Ali, ono što je problem kolega Batinić, bolje da niste napravili ništa. Vjerujte mi problem koji ste sad stvorili je deset puta veći nego prije nego što se je zakon donosio. Ljudi su ugroženi, ljude tjeraju na cestu, dižu im po 50% najamninu svake godine, de facto ste ih ostavili na cjedilu i oni se nemaju kome okrenuti. Da se je ovakva situacija desila u Njemačkoj ili u Austriji, vjerujte mi država bi stala iza svojih građana. I zato vam ja govorim, u Hrvatskoj se ljudska prava, ljudsko dostojanstvo ne poštuje na isti način, kao što je to u Austriji, Njemačkoj, Francuskoj i to treba promijeniti, to nam treba biti prvenstveni ključ, kako zaštiti naše građane, a ne da štitile svoje interesne skupine kao što to HNS obično i radi. Hvala lijepo.
Hvala vam. Ovime smo došli do kraja rasprave. Zaključujem ju, a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskim organima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 569. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencija Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskih organima. Molim glasovanje. Utvrđujem da je jednoglasno, 115 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju Konvencija Vijeća Europe protiv trgovanja ljudskih organima.
Kolegice i kolege zapela me dužnost da u ime Odbora za informiranje, informatizaciju i medije iznesem prijedlog Odbora za imenovanje četvrtog člana Nadzornog odbora HRT-a. Na osnovnu raspisanih nadraspisanog natječaja zaprimljeno je ukupno 9 kandidatura, od toga su 3 kandidata ispunjavala uvjete natječaja, pa je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije na svojoj sjednici utvrdio listu kandidata te donio zaključak, da uvjete za izbor člana Nadzornog odbora HRT-a propisanim natječajem ispunjavaju sljedeću kandidati, Ljiljana Očko-Marković, doktorica znanosti Antonija Petričušić i Tomislav Radić. Na svojoj sjednici, na svojoj 23. sjednici održanoj 13. studenog 2018. g. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije obavio je razgovore sa kandidatima s liste, a nakon toga je sukladno članku 22. stavak 1 Zakona o HRT-a odlučio predložiti Hrvatskom saboru imenovanje doktorice znanosti Antonije Petričušić za članicu Nadzornog odbora HRT-a. Pa takvu odluku predlažemo i Hrvatskom saboru. Naime, samo par riječi o predloženoj kandidatkinji. Kao doktorica znanosti, kao pravnica završila je studij novinarstva, upoznata je sa relevantnim odredbama domaćeg i međunarodnog prava koje reguliraju medijske slobode i prava i posebno ističem da je u dosadašnjem radu između ostaloga analizirala stanje zastupljenosti manjinske tematike u hrvatskim medijima te ostvarivanje ljudskih i manjinskih prava u Hrvatskoj i zemljama regije. Hvala lijepo.
Hvala. Sada otvaram raspravu, prva je na redu, poštovana kolegica Sunčana Glavak u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, kolegice i kolege. Kolega je već otprilike rekao kako je tekao postupak sukladno i zakonu Odbor za informiranje, informatizaciju i medije razmotrio je pristigle prijave i ovime će se vjerujem potvrditi i predložena kandidatkinja koja sada radi inače na Pravnom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu na katedri za sociologiju za članicu Nadzornog odbora HRT-a. Moram reći da je sve provedeno, pa tako i postupak sukladno zakonu za razliku od nekih prethodnih godina, kada nismo i po 3 i više mjeseca imali članove nadzornog odbora i zapravo smo doveli, ne mi, nego tadašnji predlagatelji, bilo je to 2015. g. gotovo u krizu funkcioniranje našeg najvećeg javnog servisa. Članovi Nadzornog odbora HRT-a djeluju sukladno i poslovniku, koji je usklađen naravno sa njihovim djelovanjem sukladno važećem Zakonu o HRT-u pa mislim da je i to važno spomenuti. Njihov mandat traje 4 g. dio članova nadzornog odbra već smo izabrali a njihov djelokrug rad i nadležnosti i ovlasti, utvrđene su Zakonom o HRT-u, a jednako tako i statutima HRT-a. Da ne bismo lutali oko ovog što su ovlasti članova nadzornog odbora, jer često se to dogodi u kolizi onoga što radi programsko vijeće, podsjetiti ću samo da nadzorni odbor donosi plan rada za tekuću godinu, utvrđuje okvirni plan i raspored održavanje redovitih sjednica Nadzornog odbora, utvrđuje plan aktivnosti vezano uz nazor poslovanja HRT-a o čemu se govori ovdje i u Hrvatskom saboru i naravno njihovu usklađenost sa zakonom i drugim propisima. Donosi se plan nadzora nad provedbom odluka i zaključaka i plan ostalih aktivnosti. Nadzorni odbor HRT-a konstituira se u trenutku kada je izabrana većina članova nadzornog odbora zašto to spominjem? Upravo zbog ovo što sam i ranije rekla, nije dobro kada se po 3 mjeseca ne izaberu, odnosno, ne predlože članovi nadzornog odbora i na taj način dovodimo javni servis u krizu. Članovi nadzornog odbora, odgovorni su za donošenje odluka iz nadležnosti nadzornog odbora, mogu predlagati uvrštenje pojedinih pitanja iz djelokruga rada, na njihovim sjednicama, sudjeluje ravnatelj HRT-a, mogu biti nazočni i šefovi, odnosno, urednici pojedinih reakcija, tako da nadzorni odbor zapravo vrši provedbu nadzora zakonitosti rada i financijskog poslovanja HRT-a o svemu tome nadzorni odbor s obzirom da je biran u HS-u, odnosno njihovi članovi su biranu u HS-u, o svom radu izvješćuje i HS svake godine i to obično do 30. lipnja tekuće godine za proteklu poslovnu godinu. Godišnje izvješće uvijek se objavljuje i na Internet stranicama HRT-a, nakon što ga mi ovdje usvojimo. Ne ulazeći u ostale aktivnosti HRT-a i o svemu onome o čemu se i na odboru raspravljalo, o čemu se raspravlja i po hodnicima HS-a, na različitim razinama, dakle, ovdje govorimo o imenovanju članice hrvatskog nadzornog odbora, kao što je predložio Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, dr. sc. Antoniju Petričušić. Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sada je na redu Klub nezavisnih zastupnika i kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Pozdrav kolegice i kolege. Mogao bih se složiti sa jednim dijelom onoga što je rekla kolegica Glavak. Davno je na sjednici Odbora za informiranje, informatizaciju i medije bila točka o izboru i rasprava o izboru članice, odnosno članova nadzornog odbora HRT-a. Davno. Isto tako, jako smo dugo čekali da raspravljamo i da biramo članice i članove programskog vijeća. Sjećamo se svi kako je došlo do prijevremene smjene prethodnog nadzornog odbora HRT-a i u tom interregnumu, da tako kažem, koji još uvijek traje, zapravo je naša odgovornost što smo dozvolili da se HRT nađe u situaciji koja se nalazi danas. A ja mislim da o toj situaciji treba nešto reći i da ne možemo raspravljati o izboru članice nadzornog odbora HRT-a bez da prije toga kažemo kakva je današnja situacija, koja je nastala između ostalog zato što je namjerno, po mojemu mišljenju ostavljen prostor bez nadzora, dakle, uprava trenutna HRT-a je namjerno ostavljena bez nadzora da radi što hoće, a to što su radili jer su htjeli i jer su mogli, najbolje opisuje činjenica da evo, sad u subotu će se dogoditi prosvjed protiv HRT-a, novinarki i novinara koje je ova uprava, protiv koje je ova uprava pokrenula brojne tužbe. Ja bih ovdje pročitao zapravo proglas organizatora prosvjeda koji, mislim da je važno da se čuje na ovome mjestu kako bismo razgovarali o njihovim motivima za taj prosvjed. Kvalitetan i javni medijski servis jedan je od stupova demokratskog društva. Nažalost, Hrvatska nema javni medijski servis već javnu televiziju koja medije, koja izvještavaju o zbivanjima na Prisavlju pokušava ušutkati sudskim tužbama. Isto kao i vlastite novinarke i novinare koji bi svoj posao željeli obavljati pošteno i profesionalno. Umjesto tužbama i pritiscima, ugled i neovisnost javnog servisa, trebali bi se štititi podržavanjem novinara i novinarki, poboljšavanjem kvalitete programa i upravljanja te ostalim aktivnostima usmjerenim na zaštitu, a ne zatiranje slobode medija. Vrijeme je da takvom ponašanju kažemo dosta. Mi, dolje potpisane organizacije, do novinarskog prosvjeda ne damo, novinarstvo ne damo koje će se održati 2. ožujka 2019. g. nećemo sudjelovati u programu HRT-a ni pojavljivanjem u HRT-ovom studiju ni davanjem izjavama pred HRT-ovim kamerama. Uz solidarnu podršku svim tuženim novinarkama i novinarima i medijima, kao i ostalim novinarima koji svakodnevno trpe pritiske i zastrašivanja, namjera našeg bojkota je ukazati na nakaradnost situacije u kojoj javni servis tuži medije i novinare koji izvještavaju kako se troši javni novac i time politikom zastrašivanja i pritisaka pokušava dodatno srozati medijske slobode u Hrvatskoj. Stoga se pridružujemo zahtjevu Hrvatskog novinarskog društva, koje od HRT-a traži odbacivanje svih tužbi protiv novinara i novinarki i medija. Takvih tužbi do sad je HRT podigao najmanje 36, a ukupna visina traženih odštetnih zahtjeva javnog servisa približava se iznosu od 2,3 milijuna kn. Službeni je stav Europske federacije novinara, da je HRT po razini neovisnosti, najgori javni servis u Europi. Iako su problemi na javnoj televiziji brojni, smatramo da je podizanje tužbi posebno problematičan način trošenja novca poreznih obveznika i pretplatnika. Ovo je do sad nezabilježena praksa u djelovanju javnih servisa, po kojoj smo nažalost već postali prepoznati u Europi. Pozivamo sve druge zainteresirane, udruge, sindikate, institucije i pravne osobe u RH, da se pridruže našoj inicijativi u znak solidarnosti te da se uključe u bojkot HRT-a do novinarskog prosvjeda. Pozivamo sve koji se žele pridružiti bojkotu, da to objave putem Facebook eventa ili Twittera, sa hashtagovima, hashtag povucite tužbe na svojim društvenim mrežama i/ili službenim web stranicama. Organizacije koje su ovo podržale između ostalog su ostaloga su, recimo, Autonomna ženska kuća Zagreb, CESI Centar za edukaciju, savjetovanje i istraživanje, Centar za mirovne studije i zaista brojne, brojne druge organizacije. Danas se između ostaloga priključila i jedna druga organizacija, Društvo hrvatskih filmskih redatelja, koja u svojem priopćenju navodi da HRT sustavno unizuje položaj redateljica i redatelja, zakida na autorskim pravila, ne poštuje kvote neovisne produkcije, ne proizvodi sadržaj za djecu i mlade, čineći tako neopisivu štetu audio-vizualnoj industriji i hrvatskoj kulturi u cjelini. Mislim, ne smatrate li kolegice i kolege, da je u najmanju ruku neobično i da zahtjeva u najmanju ruku vrlo široku javnu raspravu. Činjenice da ključne strukovne udruge, novinari i novinarke ovako govore o HRT-u, naš sustav je kulturi postavljen tako da je upravo HRT jedna od njegovih centralnih institucija. Upravo način na koji HRT može financirati različite sadržaje, vrlo jasno daje na znanje da je upravo ta institucija ima jedno centralno mjesto u kulturnoj produkciji RH, ali oni koji bi trebali proizvoditi te sadržaje, govore da ih ta institucija unizuje i da ih zakida na autorskim pravima i da ne poštuje kvote neovisne produkcije. To je u najmanju ruku, kao što sam rekao, nešto što je vrijedno široke javne rasprave i interesa. Mi smo imali sjednicu Odbora za informiranje, informatizaciju i medije na kojoj smo pokušali s jedne strane posjesti uprave HRT-a i s druge strane sve one koji su oni tužili i preporuka, molba i poziv tog odbora oko kojeg su se složili i opozicija i vladajući je bio da se pokuša pronaći rješenje. Evo, tek nedavno je neka vrsta takvog poziva od HRT-a išla prema samo jednome dijelu onih koji su tuženi. Istovremeno, HRT ima toliko porazno nisku gledanost, dakle, to je jedan trend koji se već nekoliko godina može vidjeti, ali ta gledanost je toliko porazno bila niska i toliko im je očigledno smetao interes javnosti za nisku gledanost, da je nedavno Agencija za elektroničke medije prestala mjeriti gledanost, između ostaloga, HRT-a jer sad mi više ne možemo znati točno koliko malo ljudi gleda HRT. I to je problem. Iako, gledanost, ja to želim ovdje reći jer ne želim pribjegavati populizmu, gledanost kod javnog servisa nije osnovni kriterij. Javni servis ima, prije svega, ulogu stvaranja nekakve dodatne vrijednosti, nekakve kulturne vrijednosti za našu državu, a i za njezine građanke i građane prije svega, ali vrlo je jasno da taj servis to u ovome trenutku ne čini. Što čini. Hajmo malo i o tome. Recimo, samo nekoliko primjera. Mnogo se pisalo o tome kako je HRT stopirala seriju o NDH, koji je financirala. Dakle, iz nekog razloga sadržaj koji je proizveden i plaćen novcima hrvatskih građana, jednostavno nikada nije vidio svijetlo dana. Onda, također, kao što je i Društvo hrvatskih filmskih redatelja govori, postoje vrlo vrlo ozbiljne indikacije da se sredstva koja su tamo namijenjena za produkciju, za financiranje produkcije, u najmanju ruku, dodjeljuju na upitan način, koji bi zahtijevao itekako interes institucija koje se time bave. I naravno, samo jedan primjer kako HRT praktički bez diskriminiranja dovodi različite ljudi kojima nikako ne bi trebalo biti mjesto na hrvatskoj javnoj televiziji, pa su tako recimo u emisiju Dobro jutro, Hrvatska pozvali neonacista i homofoba, poznatog po tome što je hvali Antu Pavelića i širio u najmanju ruku, pa mislim ja ću reći, zastrašujuće laži o tome kako gay populacija namjerno i svjesno širi AIDS po Hrvatskoj. Dakle, takva osoba je pozvana kao autoritet za porezni sustav, između ostaloga, na HRT. I onda je pitanje zašto tu televiziju ljudi ne gledaju. Mislim da je dobro da svečano, bolje ikad nego nikad biramo članicu nadzornog odbora HRT-a. Mislim da je HRT u dubokoj krizi, mislim da je duboka nepravda i građani to moraju osvijestiti da HRT kao jedna od centralnih institucija kulture u Hrvatskoj, novcima građana zastrašuje i progoni novinare i medije koji bi trebali raditi upravo u interesu građana. Zašto? Zato što su propitivali financije i drugu situaciju na HRT-u. To je vrlo opasno, kao što se i kaže, slobodni mediji su jedan od stupova demokratskog društva, oni čine, oni su jedan važan element u onom sustavu demokratskih osigurača. Dakle, bolje ikad nego nikad. Klub nezavisnih zastupnika će svakako podržati ovo imenovanje. Međutim, imam potrebu također nešto reći. Klub nezavisnih zastupnika, dakle, moji kolege Vučetić i Žagar i ja, pridružujemo se bojkotu HRT-a do prosvjeda. Također pozivamo sve građanke i građane da se pridruže bojkotu HRT-a i da osvijeste da je ovo što se događa izrazito opasno, za njih. Ovdje se ne radi samo o novinarkama i novinarima, na kraju dana ovdje se radi o tome da netko njihovim novcima u konačnici radi na tome da građani budu manje informirani, da imaju manje izvora informacija raznolikih i različitih i na kraju krajeva, da oni koji bi trebali biti jedan od nosivih stupova demokracije, da im se uskrati mogućnost da djelovanje i za rad. Toliko o tome. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ispred Kluba zastupnika SDP-a govorit će g. Gordan Maras.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege zastupnici, hrvatski građani koji nas danas gledate i pratite ovu raspravu i možemo odvojiti dvije teme, ali koje su nužno povezane jedne sa drugom. Znači jedno imenovanje oko kojeg se možemo složiti u HS u nadi da će osobe koje budu imenovane raditi na drugačiji način nego što se radilo do sada i da će raditi na način koji će mijenjati i rad HRT-a i opravdati na neki način javni novac koji se u tu instituciju ulaže. Hrvatski građani svake godine daju milijardu kuna svojih novaca kako bi HRT bila korektan i javni servis, kako bi informirala naše građane i kako bi oni imali kvalitetnu uslugu. Umjesto toga dešava se po našem sudu upravo suprotno. HRT se ne bori da podržava istraživačko novinarstvo, da ima veću kvalitetu programa nego upravo suprotno nekim aktivnostima kao što smo čuli malo i ranije ali treba ih i ponovno istaknuti ide za time da guši novinarsku slobodu i to upravo kod svojih novinara koji su godinama radili korektno, profesionalno i na neki način nosili HRT i u pravilu su to novinari iz informativnog programa koji bi trebao obavještavati građane o svakodnevnim situacijama koje se dešavaju u RH. HRT je dala preko 30 tužbi i traži po informacijama koje mi imamo 2,3 milijuna kuna odštete od svojih zaposlenika među kojima su mnogi dugogodišnji urednici na toj tv, koji gledajte čuda do sada nisu nikada imali takav problem ali otkada je novo vodstvo HRT-a, od kada je proeuropski premijer Plenković i HDZ preuzeli vođenje Hrvatske i imenovali to vodstvo HRT-a od tad počinje jedna represija po našem mišljenju koju nismo vidjeli od '90.-tih godina, znači ovakvo što se nije dešavalo na HRT-u dugi niz godina. Ja sam osobno surađivao sa mnogim od tih novinara, nikada, ali baš nikada nisam primijetio neprofesionalan pristup, dosta često sam se osjećao u emisijama da su propitivali i neka stvari koje možda nisu ugodne niti opoziciji. Ali čim se spomene nešto što nije po volji HDZ-u i vladajućoj koaliciji onda dolazite u probleme. Znači HRT bi trebala se truditi i omogućavati svojim novinarima korektan rad, kritičko preispitivanje vlasti predsjednice Republike, Vlade RH, premijera a ne da novinari zbog ovakvih poteza koje su napravili svjesno po našem mišljenju u vodstvu HDZ, ne HDZ-a ali to je skoro isto, sada sam se malo lapsus, ne u vodstvu HDZ-a nego u vodstvu HTV-a. Ali tu bi se mogla čak i jednakost potegnuti između jednog i drugog. Znači svjesno to rade kako bi ljudima napravili presiju, kako bi gledali emisije, kao što smo neki dan gledali gdje jedan mladi političar velika nada premijera Plenkovića u emisiji Otvoreno de facto on moderira emisiju, govori 90% vremena, dijeli svima lekcije kao da je najveći autoritet na području svega. Kako bi imali takve informativne emisije, kako bi imali takve dnevnike, kako bi imali takvo izvješćivanje javnosti upravo zbog toga se rade i ove tužbe i pritisak na novinare koji su egzistencijalno ugroženi na ovaj način i bio bi skandal, bio bi skandal prve vrste, Hrvatska bi se uvrstila među najnedemokratskije zemlje na svijetu da i jedna od ovih presuda na hrvatskim sudovima prođe i da ljudi moraju platiti odštetu za posao koji su savjesno i pošteno radili. Ili mi u Hrvatskoj, ja sam siguran da neki to žele, ali velika većina građana to ne želi, ne želi HTV koji će biti kreiran po volji jedne stranke, jedne vlasti. Ne želi HTV gdje će predsjednica birati tko će ju intervjuirati pa se onda ne uzima čak niti zaposlenik HTV-a nego se uzima vanjski suradnik koji onda, koji onda radi jer je po mjeri predsjednice RH. Ne želi HTV gdje će premijer Plenković birati svoje novinare koji će ga intervjuirati a onda vrlo vjerojatno ima mogućnost i utjecati na to koja će se pitanja postaviti. Ne želi HTV na kojem će, pazite sad ovaj podatak, znači imamo najveću vjerojatno političko trgovačku moguće i koruptivnu aferu a to je kupovina u Gradskoj skupštini Grada Zagreba gdje su dva zastupnika preko noći prebjegla gradonačelniku Bandiću iz neobjašnjivih razloga, nisu dali niti jedan amandman da bi se usvojio na proračun ali su digli ruke da gradonačelnik i HDZ ostane na vlasti. I kako HTV završava taj prilog, sa vatrometom. Znači izglasan je proračun i završetak priloga vatromet kao da je nova godina, kao da se nešto slavi. Pa zar takav HTV želimo gospodo iz HDZ-a, gospođo Glavak i drugi koji nas ovdje slušate, da li želimo takav HTV koji, ja bih rekao, zatire mogućnost da se kritički preispituju, da se kritički preispituje vlast, premijer Plenković i predsjednica Republike? Ili želimo HTV koji plaćamo svi mi, koji plaćaju hrvatski građani i oni koji nas danas ovdje gledaju, koji bi trebali dobivati informaciju koja je realna, koja je napravljena na istraživačkom novinarstvu gdje se novinari ne boje pozvati nekoga u emisiju ili gledati kakav će omjer biti ili kakav će biti, pa nebrojeno puta sam bio u emisijama HTV-a gdje su ljudi sa nelagodom komentirali bio si prežestok prema Vladi i HDZ-u, kao dojam je, nije dobar dojam, šta će reći šefovi, urednici itd. Ja ne želim takav, opet govorim skoro HDZ, ali HDZ je takav, ali ne želim takav HTV, ne želim takav HTV i ne želim plaćati takav HTV, kao što i 90%, vjerojatno i više, građana RH ne želi plaćati takav HTV. Razmislimo malo o tome, razmislimo da li je potreba da javnim novcem financiramo medijski servis HDZ-a, premijera Plenkovića i vladajućih struktura, gradonačelnika Bandića itd. ili želimo medijski servis koji je, ja bi rekao, evo barem na malo bio prikazan herojskim činom Tatjane Munižabe koja se usudila objaviti nasrtaj Andreja Plenkovića ovdje u HS na Grmoju i Bulja. To vam je, recimo, zbog čega nama HTV treba. HTV nam treba jer to je tipičan primjer fejk njuza koji je vladajuća stranka pokušala nametnuti, htjeli su pokazati da se tu nije ništa desilo, da premijer nije nasrnuo na Bulja i Grmoju, a da je Grmoja pobjegao, da nije bio kamerman HTV-a i da tu nisu bili profesionalci Munižaba i kamermani, žao mi je što ne znam osobno njihova imena, da im sad ovdje, da ih ovdje pohvalim i javno pred hrvatskom javnošću, mi bi nasjeli na fejk njuz laži koje su nam govorili kolege iz HDZ-a o tome da premijer Plenković nije nasrnuo na nikoga, da je Bulj i Grmoja da su pobjegli iz dvorane i da je to bila jedna najnormalnija situacija. Znači, upravo zbog toga nam treba profesionalni HTV, da pokazuju ljudima informacije kakvim su se desile, da pokazuje da se premijer zatrčao ovdje, da je Grmoja laganim korakom odšetao odnosno da se nije maknuo i nije pobjegao iz dvorane i sa te strane da imamo profesionalce kao što je Tatjana Munižaba koji su u stanju takvu vijest obraditi i plasirati je u Dnevnik i kasnije je to bila top vijest koja je bila sutra u svim drugim medijima. Da toga nije bilo, vjerujte mi, onda bi riječi gđe. Glavak bile istina, ona je rekla da premijer nije nasrnuo, a vidjeli smo svi šta se ovdje desilo i snimke koja je bila prikazana, pa sad onda vjerujte ili HDZ-u, tvorcima fejk njuza ili vjerujte svojim očima. Ja sam siguran da su građani RH svi vjerovali svojim očima kad su vidjeli kako je premijer u stilu razbijača krenuo prema, prema, prema Grmoji i Bulju. Tako da ja ću se uvijek boriti i Klub zastupnika SDP-a će se uvijek boriti za to da profesionalci mogu radit svoj posao, da se zaštite ljudi poput Hrvoja Zovka, poput Sanje Mikleušević Pavić i ostali koji su izloženi pritiscima i ovih tužbi da dobivamo informacije sa Nadzornog odbora na šta se trošio proračunski novac, da novinari mogu tamo raditi slobodno, bez ikakvog stresa, da mogu pitati pitanja koja ih zanimaju, da predsjednica ne naručuje tko će je intervjuirati, da ne postoje Plenkovićevi novinari, protiv toga ću se ja boriti i Klub zastupnika SDP-a će se boriti i zbog toga dajemo i podršku kolegicama i kolegama na ovom prosvjedu u Novinarskom društvu jer mislimo da je to jedan od stupova naše demokracije koji treba obraniti. Vjerujte mi, ovo nije kaj god, ovo je borba da sutra ljudi koji kreiraju vijesti u HDZ-u ne mogu imati otvoren teren za fejk njuzeve koji su konstantni, koji su oni koji žele kreirati kakva je situacija u RH u neskladu sa onim šta to stvarno je. I zato još jednom kažem, vrlo je važno kako će ovaj Odbor nastaviti raditi dalje, kako će HTV raditi i da li će se novinari uspjeti obraniti od ovakvih napada kao što sam rekao maloprije. Puna podrška kolegama iz, kolegama tuženim novinarima HTV-a, želimo da naš javni servis ne bude po rangu Europske federacije novinara na posljednjem mjestu u EU, ne želimo, kao što je rekao i kolega prije mene da se pozivaju kao relevantni gosti i kao oni koji bi nam trebali tumačiti šta je dobro u određenoj sferi našeg društva, ljudi koji štuju ikone kojih se treba sramiti iz naše prošlosti, koji šire homofobiju, koji šire homofobiju na način, kao šta je rekao kolega Glavašević, da gevi namjerno šire AIDS u RH, takvi ljudi nemaju šta raditi kao gosti na HTV-u i više ih se nema šta zvati i otvarat im se prostor jer to nije, takve osobe nisu osobe koje bi trebale uopće imati prostor za javno djelovanje u jednom modernom, kvalitetnom, slobodnom, transparentnom, pravednom društvu. I sa te strane želim da HRT bude kuća na kojoj cenzura neće biti, nažalost, u ovom trenutku dojam je da postoji itekakva cenzura na HTV-u. Hvala lijepo.
Hvala i vama g. Maras. Imamo jednu, imamo jednu, jednu povredu Poslovnika, pa će nam reć sada gđa. Sunčana Glavak o čemu se radi i na koji članak se odnosi.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Čl. 238. vjerujem da ste i vi primijetili, kolega Maras je nekoliko puta ovdje prozivao moje ime. Kolega Maras, ja se ne zovem Antonija Petrićušić, gđa. o kojoj bi danas mi trebali govoriti koja se predlaže za članicu Nadzornog odbora. Bože moj što čovjek može sve izgovorit u 15 minuta, pa kad ste tako brižni da se podmire dugove, da financije budu u redu, onda ja samo vas mogu pitati jeste li vi podmirili 4,3 milijuna kuna duga iz kampanje TV Sljemenu, pa da i oni mogu normalno raditi?
Hvala, vrijeme. Sada, dobro, pričekajmo sad da odgovorim na ovo. Mogu? Hvala. Pa ja sam bio steko dojam da je barem prvi put kad vas je spomenuo kolega Maras je bio ljubomoran što ga niste slušali i ja sam to zaključio da je to tako, a iskreno rečeno neuobičajeno da se obraćate zastupniku, zastupnici, zastupniku al nisam steko dojam je vrijeđao, dobro kritizirao je ali tu smo ovdje da razgovaramo. Zato dao sam vam mogućnost da reagirate na povredu Poslovnika i shvaćam vaše razloge ali nisu dovoljni za opomenu, da se razumijemo, nisu dovoljni za opomenu. A sad ću dati riječ gospodinu, gospodinu Marasu.
Hvala lijepo, gospodine podpredsjedniče stvarno nisam razumio o čemu gospođa Glavak govori, znači 238. je sigurno povrijeđen ne znam zašto bi ja morao platiti …/nerazumljivo/…
Ali vi, ali vi, ali koji je vaš članak?
Moj članak je isto 238 [[Upadica: Isto 238. ok.]] jer gospođa Glavak iznosi neistine, znači ja ne znam zašto bi ja morao platiti nekome nešto jer ja nisam nikome osim banci u kojoj imam stambeni kredit ista dužan, tako da s te strane mi to stvarno nije jasno, a vi ste u pravu da gospođa Glavak [[Upadica: Vrijeme.]] nije imala povredu Poslovnika, ali bi vas molio da se onda držite ovog pravila ukoliko [[Upadica: Hvala lijepa.]] niste dali opomenu njoj da nastavite ne davati opomenu i [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] dalje. Hvala vam lijepa.
Ne dobro, neću dat nikakvu opomenu, mogu reć samo ko pravi Istrijan da se i s vama slažem također, hvala lijepa. Idemo dalje sa klubovima zastupnika. Gospodin Boris Milošević ispred Kluba zastupnika SDSS-a.
Poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici danas raspravljamo dakle o popuni nadzornog odbora HRT-a, procedura je odrađena a na nama je sada da ovdje predloženo ime raspravimo i da poslije glasamo. Nadzorni odbor je važno tijelo unutar same kuće prema Zakonu o HRT-u i statutu nadzorni odbor ima velike ovlasti, to su značajne ovlasti, a sam nadzorni odbor odnosno sam rad nadzornog odbora ide zapravo nadzorni odbor odgovara ovom visokom domu, dakle odgovara direktno nama i stoga je taj rad vrlo važan, vrlo je važno da imamo kvalitetno popunjen nadzorni odbor kako bi mogli u biti kad raspravljamo o izvještaju nadzornog odbora ovdje imati pravu sliku što se događa na HRT-u. Predložena kandidatkinja zadovoljava formalne uvjete i u ovom slučaju poklanjam vjeru nadležnom saborskom odboru koji ju je predložio da će dobro odraditi svoj posao u nadzornom odboru, da će biti kvalitetan kadar, a to nam je u ovom trenutku potrebno jer stanje na HRT-u je loše, nije loše od danas, nije loše od jučer, loše je već zapravo duže vrijeme, ako pogledamo zadnjih nekoliko godina možda i duže. I s lijeve i desne strane sabornice brojni zastupnici su govorili o HRT-u izražavali su nezadovoljstvo sa stanjem u HRT-u i sa poslovanjem i sa uredničkom politikom i navođeni su brojni i pojedinačni primjeri, al ukupno gledano svi su izražavali brigu i želje da stanje na HRT-u krene nabolje ali nažalost to se po mojoj procjeni nije dogodilo. Navođeni su neki i pojedinačni primjeri u današnjoj raspravi, ja ću isto reći jedan primjer koji me posebno zasmetao, a to je već sam i o tome govorio bio ranije, predstavljanje knjige o Jasenovcu gdje se negira, ne samo da negira da se dogodio holokaust, nego se negira da se dogodio bilo kakav zločin. I povrh toga onda imamo izjave u medijima pojedinih odgovornih ljudi s HRT-a je dogodio se propust nije bilo druge strane. Ako je tu propust nastao samo zato što nije bilo druge strane onda tom logikom možemo očekivati kad slijedeći put budemo primjerice obilježavati dan holokausta, Svjetski dan holokausta, pa dovedemo nekog stručnjaka za holokaust da ne bi bilo uredničkog propusta da voditelj ima s druge strane i negatora holokausta, dakle i drugu stranu koja će zastupati negaciju. Inače, zastupnici SDSS-a su višekratno za ovom govornicom izražavali nezadovoljstvo sa HRT-om u pogledu ispunjavanja obaveza iz Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina ali nisu to izražavali samo i zastupnici SDSS-a to je izražavao i savjet, Vladin savjet za nacionalne manjine, izražavano je nezadovoljstvo udjelom sadržaja manjinskog programa na HRT-u, nedostatka kadra, edukacije kadrova koji se bave manjinskom problematikom, ponajviše zapravo nedostatkom emitiranja i proizvodnje programa na jezicima nacionalnih manjina. Održani su brojni sastanci sa predstavnicima HRT-a, pozvani su, pozvani su bili i urednici i članovi ravnateljstva HRT-a i sam glavni ravnatelj i na sjednice savjeta, na svim tim sjednicama je raspravljano o tim stvarima, doneseni su brojni zaključci koji su poslani HRT-u, poslana su pisma HRT-u, ali svi mi skupa u savjetu uključujući i zastupnike nacionalnih manjina smo stavljeni od strane HRT na ignor. Dakle nikakvih pomaka svih ovih godina nije bilo. Ono što posebno zabrinjava u posljednje vrijeme su tužbe protiv novinara. Naši medije pogotovo u zadnje vrijeme i novinari osobno su zatrpani tužbama. I u toj atmosferi fake newsa, govora mržnje, brojnih tužbi i zabrinjavajuće sudske prakse koja satiru tretira kao činjeničnu vijest koju treba i koja je podložna preispitivanju, mi imamo situaciju da se HRT kao javni servis priklonio strani koja tuži i to vlastite novinare. Pa pitam se zapravo je li to uloga HRT-a kao javnog servisa? Zabrinjavajuće je dakle da imamo preko 1000 i 100 tužbenih zahtjeva a da ih sam HRT ima negdje oko 34 tužbe protiv medija, raznih medija i protiv novinara ali i protiv vlastitih novinara pa i protiv čak dakle predsjednika strukovnog udruženja Hrvatskog novinarskog društva. To je čisto kršenje medijskih sloboda i Europske konvencije o ljudskim pravima. I u drugim europskim zemljama imamo tužbe protiv medija i tužbe protiv novinara, nije to nigdje ekskluziva. Dakle svugdje se to događa ali samo u Hrvatskoj odnosno u svim zemljama članicama Vijeća Europe, samo u Hrvatskoj imamo situaciju da javni servis tuži novinare. Dakle nijedan javni servis nigdje u Europi, nigdje u 47 članica Vijeća Europe, nemamo primjer da javni servis tuži novinare. Pogotovo da ne tuži vlastite novinare. Uz tolike probleme koje HRT ima, HRT je odlučio zapravo ne rješavati ništa već se suočiti sa novinarima, to je po meni igranje teatra apsurda. Umjesto da vodi računa o tome kako povećati nezavisnost HRT-a, kako ojačati ulogu javnog servisa, HRT ovakvim postupanjem gubi publiku, gubi povjerenje javnosti, gubi prijatelje, gubi saveznike na štetu i nažalost svih nas ovdje ali i gledatelja koji vole gledati HRT. HRT je najjači medij u regiji, ima najjači ugled, ima dostupnost dakle publici od preko 20 milijuna ljudi, može kreirati javno mnijenje puno šire nego što je hrvatsko, ništa od toga HRT ne radi, ničim se ne bavi nego zapravo sad nažalost progonom novinara i kako opravdati HRT koji vuče ovako loše poteze? Ovo su najgori potezi koje je HRT povukao od samog svog osnutka. Ti potezi se ne mogu opravdati, oni se mogu samo popraviti a popraviti se mogu samo povlačenje tužbi. Onaj tko je predložio vodstvu HRT-a da pokrene tužbe protiv medija, protiv medija je napravio HRT-u medvjeđu uslugu i taj ne zaslužuje biti na javnom servisu. Samo kao primjer, samo kao jedna plastičan primjer, navest ću tužbu protiv tjednika Nacional dakle ponesene su dvije tužbe putem dva odvjetnička društva za istu stvar, dakle za istu stvar, nanošenje štete ugledu i časti, u jednoj tužbi se traži 20 000 kuna, u drugoj 200 000 kuna. Po Zakonu o parničnom postupku, tužba koja je podnesena kasnije, bit će dobačena dakle u proces će ići samo ona tužba koja je podnesena ranije a troškove odvjetničke i sudske, HRT će platiti za obje tužbe. To je zapravo najbolja ilustracija lošeg poslovanja i lošeg odlučivanja u ovoj stvar. Ovdje mogu profitirati jedino odvjetnička društva. Bez obzira na rezultate ovih sudskih postupaka, može i HRT dobiti sve, može zaraditi preko 2 milijuna kuna ali dugoročno HRT će biti jako veliki gubitnik. Zato apeliram i na vodstvo kuće ali pogotovo na nadzorni odbor koji danas popunjavamo, koji je odgovoran za zakonito poslovanje HRT-a da prekine ovakvu praksu sramoćenja ove javne kuće. Tužbe moraju biti povučene. U ime kluba SDSS-a također dakle izražavam podršku prosvjedu i bojkotu i naravno podržavam imenovanje gđe. Petričušić u Nadzorni odbor HRT-a.
Hvala g. Milošević. Sada ispred ili u ime Kluba zastupnika HSS-a govorit će g. Davor Vlaović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo stajalište kluba HSS-a je da naravno HRT kao javni servis mora funkcionirat i da mora funkcionirati obnašanjem odnosno pružanjem javne usluge kako naši građani traže i zaslužuju i da nadzorni odbor tu ima važnu ulogu kontrole poslovanja i trošenja javnog novca. I Odbor za informiranje je predložio novu članicu, prošla je proceduru i vjerujemo da je u tom smislu sve ok i uvijek predlagač kaže da je to najbolji izbor i da je to najbolje za HRT i tu se mi slažemo međutim da li je stvarno gđa. koja je predložena promatrala dosadašnji period rada Nadzornog odbora HRT-a i da li su ti nadzorni odbori radili najbolje u interesu svih nas kojih imenujemo i u interesu svih građana a i same institucije. Činjenica je da ako ne poštuješ volju vladajuće većine, da ćeš biti smijenjen. Najbolji primjer je nadzor odbor u kojem je bila uvažena gđa. Anja Šovagović Despot jer taj nadzori odbor je prijavio čelništvu upravu svoju za nezakonito poslovanje. I što se dogodilo? Oni su razriješeni a ovo se zataškalo. Nemam povratne informacije da li je bilo kakve istrage i da li je tko stradao zbog toga. To samo govori da gđa. koja je predložena u nadzorni odbor joj treba čestitati na hrabrosti da se uhvati tog posla jer vidimo da ukoliko ne bude slušala aktualnu vlast, Vladu, da će proći kao prethodni nadzorni odbor i ukoliko bude ukazala na nekakve nepravilnosti što bi po zakonu morala, da će biti razriješena. A što nama ostaje? Ostaje nam HRT kojom građani nisu zadovoljni pa i mi HSS-a također nismo zadovoljni jer kao što je većina klubova prije mene rekla da je prisutna cenzura, da se biraju novinari, koji će raditi intervju, da se biraju pitanja i ukoliko ne radi tako, što ga očekuje ili razriješene ili smjena sa mjesta voditelja neke emisije ili čak i evo, tužba. Sramotno je da se protiv 30-tak novinara vodi sudski postupak i da to čini javna televizija. Nažalost to se evo u Hrvatskoj događa i nažalost, većina građana misli, zbog toga i to je jedan od razloga da ova Vlada ne radi dobro, da Hrvatska ide u lošem smjeru, međutim, i međunarodne organizacije, koje proučavaju i prate slobode demokracija i javne medija, pa i HRT kažu da su tu loši odnosi i da je to loše stanje. Premjer Plenković i Vlada kažu da je to zlonamjerno informiranje međunarodnih organizacija, da to nije stvarno stanje, da novinari mogu pisti sve što hoće. A kada bi stvarno bilo tako, onda ne bi bilo ni ovih 30 tužbi, onda bi bilo više istraživačkog novinarstva na HRT-u onda bi bilo više objektivnog informiranja jedne, druge i treće strane u svakom od problema ili predmetima o kojima se pišu ili govore na javnim medijima. Što vidimo da nije tako, da je prisutna cenzura, da novinari dobivaju otkaze, da dobivaju smjene i da nažalost se i sude, odnosno, vode sudski protiv njih. Ono s čim mi iz HSS-a također nismo zadovoljni, da je veliki broj dopisništva, lokalnom regionalnom nivou ugašen, da se smanjio broj novinara i ono što je prigovor evo iz Slavonije, Baranje i Srijema, vjerujem iz Like, Dalmacije iz Zagore, da je malo emisija iz tih krajeva, da je malo vijesti iz tih krajeva i da zbog toga većina naših sugrađana kaže, pa neću plaćati pretplatu, jer nema nikakvih vijesti iz mog kraja, ima tamo pozitivnih primjera i tamo ljudi žele živjeti i raditi, ali nažalost, nisu prisutni na javnom mediju, javnom servisu HRT-a. Ne mogu doći. I to je jednostavno nedopustivo i to se mora promijeniti, to mi iz HSS-a očekujemo od nove članice nadzornog odbora da promjeni i tu uređivačku politiku a ovo ne može ona sama niti je to prava uloga nadzornog odbora, nego je naš prijedlog da se provede jedna tematska sjednica u Hrvatskom saboru o stanju na HRT-u i oko ovih financijskih malverzacija o kojima ništa nije učinjeno već zataškano, a i samom programu, o samoj dostupnosti, jer nažalost i danas još uvijek imate naselja gdje nije dostupan signal HRT-a. A moraju plaćati pretplatu i mnogi to nisu htjeli i zbog toga su ovršeni i sramotno je da je HRT koristila dobro, to joj zakon omogućava da ide u ovrhu i naplatu naših građana, ali bez da je ljude obavijestila, bez da je shvatila zašto to ne plaćaju, većina njih nije htjela platiti jer nemaju signal i drugo što su nezadovoljni što nemaju mogućnost da vide nekakvu vijest iz svog kraja, nego se samo gleda ono što očito vladajućima odgovara. Također, želim ovdje reći da kvaliteta programa nije dobra i da je nedopustivo da neke od važnih događanja nije na javnom servisu, nego moramo plaćati nekakve pakete drugim privatnim televizijama. Pa evo i današnja povijesna utakmica našeg Dinama ne možemo ju gledati na HRT-u na HTV-u je nema. Mislim da je to za svaku osudu i da se takva politika vođenja ove naše HRT-a mora promijeniti i očekujem da novi nadzorni odbor promijeni takve politike i da ukaže na te nepravilnosti i očekujemo da se vladajući ne petljaju previše u tu uređivačku politiku. Jer vidimo da oni vedre i oblače, ali više je mračno, nego što je vedro u javnom servisu i zbog toga su građani nezadovoljni i mi iz HSS-a. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je trenutak kada ćemo pozdraviti učenice i učenike 16. gimnazije zagrebačke. Oni su ovdje s nama i nama je drago da su s nama. … [[Pljesak.]] Hvala lijepo. Idemo dalje, sada će govoriti uvaženi zastupnik Ivan Pernar ispred Kluba zastupnika Živoga zida i SNAGA-e. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, godišnje HRT šalje preko, odnosno, otprilike 100 tisuća ovrha, barem je tako bilo donedavno. Sumnjam da će nova članica nadzornog odbora HRT-a išta promijeniti po tom pitanju. Međutim, ono što je presudno jest da opet odvjetnička društva vrše ovrhe za HRT i ako sam dobro pročitao u medijima opet odvjetništvo društvo Hanžeković. Što se događa? Imate neplaćenu pretplatu od recimo 80 kn, na to dođu troškovi odvjetnika javnog bilježnika i postupka, FINA naravno uzme svoju naknadu kada vam skida novac sa računa i mi dolazimo do iznosa od recimo 700, čak 800 kn. I zbog tih HRT ovrha, mnogi građani su zapravo s blokiranim računima, neki su čak blokirani na iznose koji se mjere u tisućama kuna i zapravo rade za HRT pretplatu a ne za sebe. Takvoj praksi treba stati na kraj i ja sada i s ovog mjesta pozivam hrvatske građane na bojkot HRT-a zato jer HRT nažalost mnoge građane drži u simuliranoj stvarnosti. To je znači, postoji, to je David … [[Govornik se ne razumije.]] objašnjava, postoji percepcija i postoji istina. Znači ako recimo svi mediji, uključujući HRT izvještavaju da je u Ukrajini ubijen novinar Arkadi Babchenko ljudi će vjerovati da je to istina, jer su mediji stvorili takvu percepciju. Kasnije dan dva će mesiji objaviti recimo da on nije bio nikada ubijen. Ali u onom trenutku kada su mediji govorili da Arkadi Babchenko je ubijen, uključujući i HRT ljude su uvjerili zapravo u laž, u neistinu i na taj način su, zapravo, plasirali lažnu vijest, nije to jedina lažna vijest, svojedobno je HRT tj. nisam siguran jel HRT, ali su svi zapadni mediji tj. većina zapadnih medija objavila vijest da Irak posjeduje za, oružje za masovno uništenje. Irak nije imao oružje za masovno uništenje, ali percepcija koji su mediji stvorili je bila da Irak posjeduje oružje za masovno uništenje, kasnije je zemlja bila napadnuta, bombardirana, ljudi su poginuli itd. Pitanje koje se danas nama ovdje postavlja jest jesu li mediji, uključujući HRT u službi određene agende, agende čiji je cilj ispunjavanje volje vladajućih odnosno čiji je cilj manipulacija nad širokim masama, uvjeravanje njih da je sve super, da je sve u redu, a da zemlja propada, nestaje itd. Po mojem sudu, ja imam osjećaj da HRT nažalost je u službi manipulacije, a reći ću i zašto, zato jer trenutno imamo akutan problem u HR, a to je nestanak naših stanovnika, mi i da se nitko ne iseljava iz HR, mi imamo problem vrlo niskog nataliteta, jako malo djece se rađa. Kad se od tog broja ljudi koji se rode, još odnosno od negativnog prirasta, oduzmu još i ljudi koji se iseljavaju iz zemlje, mi u RH imamo rapidan pad stanovništva odnosno depopulaciju naše zemlje. Na HRT-u, nažalost, nisam primijetio da se o tom problemu govori u adekvatnoj mjeri, o tome bi trebali u svakom Dnevniku izvještavati i trebali bi tražit da Vlada pronađe rješenje za taj problem, da na neki način pomogne roditeljima, da na neki način zadrži mlade itd. Međutim, umjesto toga, ha, na HRT-u se HDZ-ovci hvale da je sve super, da zemlja ide u pravom smjeru, da se živi bolje nego prije, da, a ono da su svi ekonomski pokazatelji dobri itd. Međutim, pitanje se postavlja je li to stvarnost ili je to simulirana stvarnost? Po mojem sudu radi se o manipulaciji odnosno zapravo prikrivanju stvarnih brojki od strane HDZ-a, a HRT daje prostor HDZ-ovcima zapravo da pričaju što hoće, to ste nedavno imali prilike vidjeti u emisiji Otvoreno, gostovao je g. Restler i on je mogao zapravo pričat koliko god je htio u Studiu, a naš kolega Damir Grunbaum, e, on je puno manje pričao, onda mu je voditelj rekao kasnije kao trebali ste se kao nametnut kao, a zamislite koji paradoks kao g. Restler, on kad je pričao, nije ga se baš prekidalo, nije mu se baš upadalo u riječ, mogao je lamentirat tamo o uspjesima HDZ-a, zapravo bez ikakve opstrukcije, a uspjesi HDZ-a su takvi da RH danas nije suverena država, da 2/3 zakona koji dolaze u HS, dolaze iz Brisela, rezultat je da ljudi koje su banke izlihvarile pomoću švicarskog franka, još uvijek nisu obeštećeni svi, istina je da je srušen iz EU zakon koji smo mi ovdje donijeli, kojim se zaustavljaju ovrhe koje su provodile RBA zadruge iz Austrije odnosno zakon kojim su ti ugovori o kreditu sa neovlaštenim vjerovnicima koji su poslovali bez dozvole HRT-a bili proglašeni ništetnim. Međutim, pitanje je što konkretno svatko od nas, znači, svaki građanin, uključujući učenike iz galerije, nas koji smo u opoziciji u HS, a i svi drugi ljudi koji se trenutno nalaze u našoj zemlji, mogu učinit da pruže otpor HRT-u. Moj poziv je da se masovno otkazuje HRT pretplata, ja osobno ne plaćam HRT preplatu, pozivam sve hrvatske građane da ju otkažu i ono što je ključno da nakon što se HRT pretplata otkaže, morate tražiti potvrdu od HRT-a da je prijamnik uistinu i odjavljen. Je, ukoliko nemate crno na bijelo, potvrdu o odjavi prijamnika, javljaju mi ljudi da im stižu ovrhe iako su otkazali pretplatu. Sad, meni to zvuči nevjerojatno i ne želim vjerovati da HRT to radi, međutim, ja sam pitao tog dečka jel imaš potvrdu o odjavi, veli on, nemam. E, nisi tražio potvrdu. Znači, obavezno na papiru tražit potvrdu o odjavi. Druga stvar, ovih dana haraju kontrolori HRT po RH i ono što ljudi kažu, recimo, dođe vam HRT kontrolor, pita vas imate li televiziju i vi kažete ne, nemam, pita vas imate li radio, vi kažete ne, nemam i onda on pita dobro, imate li laptop i vi kažete da imam, ha, moraš plaćat HRT pretplatu. Znači, kada vam dođe HRT kontrolor, ako kažete da imate laptop, mobitel ili bilo koji drugi uređaj s kojim bi se u teoriji mogao primat HRT signal, odmah, ukoliko ga nemate, a moja pretpostavka je naravno da ga nemate, morate reć ne nemam ništa od toga. Znači, ako kažete jednu krivu riječ, a ti kontrolori HRT su specijalizirani da vas navuku na tanak led, na klisko područje, postoji mogućnost da ćete reć kao da, imam mobitel ili, recimo idete otvorit vrata, vi ne znate tko je, sa mobitelom u ruci, vi kažete ha, kaže on, ha gospodine vi imate mobitel, kako sad pričate da nemate mobitel. Znači, bitno je da kad vam netko pokuca na vrata da prvo pitate tko je, to je ono učili su nas još ko male roditelji da se tako ponašamo i kada kaže, ako nismo sigurni tko je s druge strane odnosno ako je s druge strane kontrolor HRT-a samo kažete nemam prijamnik, HRT signala nemam, a apsolutno ništa s čime bi se HRT signal mogao primati. Tada će vas kontrolor pitati kao dobro, kao jel bi ja to mogao kojim slučajem provjerit, čak sam čuo za anegdotalne slučajeve da su ljudi recimo otvorili vrata kontroloru i da se kontrolor pokušavao kao ono, neću reć prošuljat, ali onak da se nagurava [[Upadica: To vi, to vi, galeriju uvjeravate ili koga?]] [[Govornik se ne razumije]] pa apsolutno trebaju i učenici znat što ih sutra čeka kad im dođe HRT kontroli gospodine [[Upadica: Oni punoljetni, a ne oni maloljetni, oni punoljetni jel da?]] Gospodine ima ona narodna izreka vrag nikad ne spava, treba se biti spreman i čuvati se.
... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala. Idemo dalje.
Jer neće oni ako i jesu maloljetni neće vječno tako ostati.
Amo dalje sa temom, ajmo dalje sa temom, ajde.
I hoću reći da, znači pokušati će možda ući u vaš stan ali nemojte im dozvoliti da uđu u vaš stan jer nemaju na to pravo. Po Ustavu je dom zaštićen i nitko nema pravo bez sudskog naloga ući u vaš dom. Znači morate se suprotstaviti HRT kontrolorima, ne pustiti ih u stan i samo rezolutno zauzeti stav nemam nikakav prijemnik HRT signala. Ukoliko nećete zauzeti takav stav, što bi se moglo dogoditi? He, dolaze računi za HRT pretplatu. I sad ukoliko jedan račun ne platite, što vaš čeka? Čeka vas ovrha, čekaju vas veliki troškovi. Znači moja je preporuka da izbjegnete te troškove ovrhe na jednostavan način da jednostavno otkažete HRT pretplatu. I to je ono što vas u suštini ukoliko ste dovoljno mudri može zaštiti od ovrhe neovisno o tome tko je izabran za člana nadzornog odbora HRT-a. Jer HDZ odnosno uprava HRT-a koju imenuje HDZ će nastaviti utjerivati pretplatu. Moram još jednu stvar spomenuti, neki će možda reći, pa dobro gospodine Pernar vi sada nama puno toga pričate kao ali što ste vi konkretno poduzeli da se zaustavi HRT pretplata? Pa Živi zid je u Sabor uputio zakon da se ukine HRT pretplata međutim vladajuća većina koju čini među ostalim HDZ, Bandić i družina, oko njih je odbila taj zakon. Znači Živi zid stoji uz pretplatnike HRT-a, Živi zid se protiv tome da privatni odvjetnički uredi vrše ovrhe za HRT i Živi zid poziva građane na bojkot HRT pretplate, poziva ih da otkažu pretplatu i da zapravo ne puštaju kontrolore HRT-a u stan i obavezno ako vas pitaju imate li što, koji prijemnik HRT signala morate reći. I sa zaključno, kontrolori HRT-a nemaju pravo ući u vaš stan bez obzira što govorili. I u slučaju odjave RTV prijemnika morate tražiti od HRT-a papir na kojem vam piše da je uređaj odjavljen. Ako nemate taj papir, tu potvrdu da je uređaj odjavljen od HRT-a moguće je da vas HRT svejedno ovrši. Vi kažete, ali ja sam HRT pretplatu odjavio ali oni vam kažu ha, ha, moguće je sve. Je li namjerno, je li ljudska greška, ljudski faktor, potpuno nebitno. Kaže ono, ja mislim da je jedan političar govorio Churchill možda čak „Seeing is believing“ vjerovati ću kada vidim. Tako i vi uvijek morate biti spremni na najgore. Kaže ona misao, misli najbolje, pripremi se za najgore. Znači obavezno, bolje je ne iskušavati sreću sa tim ovrhama, bolje je otkazati HRT pretplatu, bolje je imati potvrdu o odjavi HRT prijemnika i ne puštati inkasatore u kuću nego živjeti u strahu ili pod ovrhama koje su u Hrvatskoj nažalost sasvim izvjesne. Nažalost. Svako dobro svima i pamet u glavu. Živjeli.
Dobro. Sada je, počinjemo sa pojedinačnim raspravama. Na redu je gospodin Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, kada govorimo o ovoj temi, odnosno o ratu HRT-a, nadzornom odboru i sve što je vezano uz to, ja se zbog revolta građana koji ja također osjećam, mogu razumjeti u biti ovakvu raspravu kolege Pernara ali u načelu bih radije htio da javni servis u RH radi svoj posao na kvalitetan način. Ima potrebe za objektivnim izvješćivanjem, ima potrebe za kvalitetnim dokumentarnim programom. Pa vidite da predsjednica čak i u 50.-tim godinama ili nešto, ne znam sad, vjerojatno i nešto manje da sada ne kažem krivo godine, neke osnovne vrijednosti nije usvojila. Znači ona kada govorimo o starim ustaškim pozdravima ona treba savjetnika da joj kaže da li je to ispravno ili nije ispravno, odnosno da li je to stari hrvatski ili ustaški pozdrav koji je za mene u Hrvatskoj nedopustiv i šalje jednu krivu poruku i koju treba sankcionirati. To je jedan sramotni dio za našu zemlju, period koji je ta kvlinsliška država pokušala izgraditi odnose sa Italijom i Njemačkom i bila na pogrešnoj strani. To su ja bih rekao predstavnici našeg naroda koji su nam nanijeli sramotu. Oni koji su oslobodili Hrvatsku su vratili Hrvatsku na pobjedničku stranu u Drugom svjetskom ratu i omogućili da danas imamo Hrvatsku državu koja je članica EU. Tako da s obzirom da je i predsjednici Republike, gospodine potpredsjedniče potrebna ta vrsta edukacije u zrelim godinama očito je da i dokumentarni program HTV kvalitetno treba educirati građane i slati im poruku. I zbog toga ja mislim da treba HTV na taj način vršiti svoju funkciju jer to najčešće nisu, jer to najčešće nisu komercijalni programi ali dobro je podsjetiti, pa možda i ovog Tajania iz EU kako je oslobođen Trst, možda je dobro podsjetiti Tajania iz EU kako je završila epizoda također sramotna iz talijanske povijesti kada su bili na krivoj strani također na strani zla tijekom Drugog svjetskog rata. Treba podsjetiti te ljude koji se očito postavljaju revizionistički prema nekim stvarima, svojataju hrvatsku Dalmaciju i Istru i na taj način šalju krive poruke, neeuropske poruke, a čovjek je na čelu EU parlamenta. Pa čak nisam nesklon g. potpredsjedniče da HRT napravi jedan takav dokumentarac, možda i sa titlovima i na talijanskom jeziku za primjerice gledatelje koji bi mogli biti zainteresirani, kao što je Antonio Tajani, koji očito ne zna i nije svjestan što se ovdje dešavalo i šalje krive revizionističke poruke prema našoj Dalmaciji i našoj Istri, na koju smo ponosni, koji su dio naše domovine i da ga upoznamo sa činjenicom tko je oslobodio Trst kako bi on toga bio svjestan. Tako da, HRT ima jednu svoju ulogu i trebao bi je imati, ali je nažalost u ovom trenutku ne ispunjava. On je ne ispunjava. Znači, mi imamo situaciju gdje se HTV više bavi, HRT pardon, više bavi problemima sa svojim novinarima, kako oni izvještavaju, da li oni govore o HRT-u na ovaj ili na onaj način, da li rade svoj posao na jedan kvalitetan način i tuži ih hrvatskim sudovima i na taj način pokušava, ja bih rekao, to je moj dojam, uvesti jednu vrstu cenzure na HRT i zato još jednom dajem potpunu podršku novinarima HRT-a. Oni su u ovom trenutku jedni od najistaknutijih pojedinaca na braniku demokracije u RH. I još jednom ću reći, da nema takvih hrabrih pojedinaca i na radioteleviziji odavno bi HRT-om zavladao potpuni mrak. I ne treba, znači ta imena uopće, kako bi rekao, ne tužiti nego njima trena odati priznanje i g. Zovku i gđi. Mikleušić Pavić, ali i onima koji se bore i dalje, tamo i daju informaciju kako bi razotkrili fake news koji nam plasira HDZ poput gđe. Munižabe, još jednom ću to reći, koja je razotkrila fake news HDZ-a prilikom incidenta sa Andrejom Plenkovićem ovdje u Saboru. Kada je gđa. Glavak tvrdila da je Grmoja pobjegao, a da g. Plenković nije nasrnuo na nikoga, HRT je pustio snimku i pokazao što se tamo desilo i razotkrio laž HDZ-a, Vlade RH vezano uz tu situaciju. I zbog toga nam treba HRT, ali u ovom trenutku, da oni ne ispunjavaju svoju zadaću, oni ne zaslužuju da hrvatski građani na taj način ih plaćaju javnim novcem jer im ne daju zauzvrat ono što bi trebali dat. Rekao sam, situacija kada imate evidentnu političku trgovinu u gradskoj skupštini gdje gradonačelnik Bandić i HDZ istrguju i kupuju de faktički politički većinu, oni prilog završavaju sa vatrometom. Sa slavljem. Kaže, izglasan je proračun u gradskoj skupštini i onda imate kao da je Nova godina, završava 10 sekundi vatrometa nekog su uzeli, u prilogu oni slave, više, maltene više slave to nego ovi koji su odahnuli u Holdingu uhljebljeni iz HDZ-a itd. Pa danas evo imamo prilog na jednoj televiziji, jedna zastupnica koje je prešla iz moje stranke Bandiću postaje zamjenica direktora Velesajma. Pa je li vama to normalno? Je li se na taj način u gradu Zagrebu treba raditi? Da li zato Zagrepčani plaćaju prirez? Da bi se politički trgovalo? Gledam tu, evo zastupnike iz Kluba Milana Bandića, g. Varda gleda u pod. I meni bi bilo neugodno. I meni bi bilo neugodno na njegovom mjestu. On je prvi dan skoro otišao. Dobio nekoliko stotina glasova na listi gdje sam ja bio prvi i odmah kod Bandića. To je stvar političke kulture i standarda u RH. HRT treba i HTV to trebaju osuđivati, zato trebamo javni servis, a ne da smo na kraju ostali, što je, svaka čast, ispravno, kada gledamo televizije poput N1, da nema televizije poput N1, da nema N1, ne bi imali taj dnevni servis uopće. HRT-ov 4. program se ne može ne nositi, nego nije uopće usporediv sa N1 i sa objektivnošću i pristupom koja ta televizija njeguje i na koji način radi jer da toga nema, mi bi imali HRT 4 koji prenosi gdje se ljudi boje pitati i kakav će biti dojam nakon emisije da li su previše napali Plenkovića ili predsjednicu. Tako da nema privatnih inicijativa, ma da, ma da vjerojatno mogu s N1 biti i zahvalni HRT-u na tome jer inače ne bi imali takvu vrstu gledanosti. Da nema privatnih inicijativa, N1, RTL-a i NOVA-e, Hrvatska ne bi imala objektivno izvješćivanje, barem što se tiče dnevno-političkih tema, nego bi bila situacija da se biraju vladajući novinari tko će ih intervjuirati, pa to smo vidjeli kod predsjednice, kako je ona birala neke kolege, oni su se čak i sami hvalili sa time. Zašto je recimo HTV nije tužio te kolege da opovrgne njihove navode da su se mogli birati novinari kada su dolazili predsjednica ili vladajući na HRT? Znači, da završim, potrebna nam je drugačiji nam je potrebni javni servis, dajemo punu podršku i daje punu podršku novinarima HRT-a da se izbore za svoj status i da rade neovisno kako bi trebali raditi, a još jednom podržavam jači rad dokumentarnog programa za ove koji nisu dobro savladali lekcije iz povijesti, poput predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović i predsjednik EU parlamenta Antonia Tajanija, koji je sramotno revizionistički nasrnuo na našu zemlju. Hvala lijepo.
Hvala, recimo i hvala i vama, ali vas moram podsjetiti na 2 stvari, prva stvar je ta, da nadam se da i vi pripadate generaciji, to je za svaku generaciju, koja nije elegantno spomenuti godine jedne dame, pa makar to bila predsjednica Republike, pa makar bila predsjednica Republike, nije elegantno, a o elegancije se vi brinite. A druga je stvar, ta, nismo shvatili o kojem datumu oslobođenja Trsta se vi odnosite, onaj koji je od kraja 4. mjeseca, ili onoga 40 dana kasnije. To još nismo shvatili. Shvatili smo samo da vi govorite o toj temi i stavljate ju u usta gospodinu Tajaniju, kojemu treba staviti druge stvari, ali oslobođenje Trsta ne. Idemo dalje. Molim, od koga? Da, dobro.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući, vi ste prekršili članak 238. jer vi niste tumačili onoga što je saborski zastupnik htio reći, on je htio reći ono što je rekao, a kolege zastupniče komentirati što to je Tajani rekao, svima je jasno da je dao fašističku izjavu, da je htio uzurpirati svoju izjavu Dalmaciju i Istru i to je činjenica, da je on fašistički nastrojen čovjek koji vodi parlament Europskog vijeća, s tim da [[Upadica Radin: Vrijeme, gospodin Bulj vrijeme.]] vi nemate to pravo. Hvala.
Vrijeme, ja sam govorio o oslobođenju Trsta nisam govorio o onome što je rekao o Istri, Rijeci, Dalmaciji, a o tim temama sam se distancirao ako je uopće moguće više puta nego što ste se vi distancirali gospodin Bulj, više puta. Više puta nego što ste se vi distancirali, distancirao sam se ja. A sada imamo, nemojte iskorištavati, govorom o oslobođenju Trsta, ne znam zašto ste spomenuli oslobođenje, šta nas briga. Oslobođenje Trsta je jedna situacija o kojoj se povjesničari moraju baviti i sve što se je dogodilo tamo. Šta mi imamo govoriti danas o oslobođenju Trsta, kada je povijest pokazala sasvim nešto drugačije poslije ili ste valjda, ili e bavite teologijom, ne. Tada je još uvijek Staljin vodio brigu, ne. A replika, prvu repliku je tražila gospođa Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolega Maras, indeks demokracije u ove posljednje 3 godine, nikada više, a zapravo je stanje na HRT javnoj televiziji, na neki način lakus papir stanja demokracije u Hrvatskoj. Uz to što posljednje 3 g. zapravo upravo zbog ove vlade, nikada nemam, dakle, nemam ni potpora n i poticaja za neovisno i istraživačko i kritičko novinarstvo, dakle, uz to sada imamo i sprečavanje novinara da se bave svojim poslom i to na javnoj televiziji. A ono što je zapravo ključno i tragično, da Plenković, dakle, premjer Plenković kaže i zapravo sliježe ramenima i kaže da zapravo neće njemu netko iz vana govoriti o stanju demokracije.
Odgovor gospodin Maras.
Hvala lijepo, kolegice. Kada govorimo o ovoj temi, jasno je da je u Hrvatskoj, pa to ne treba biti previše upućen u temu, niti previše pratiti, kada HRT prijavi svoje novinare, potražuje od njih novac, daje mu otkaz, pa nakon tužbe ih vraća, pa ih onda suspendira da ne mogu raditi, možda si to mogu priuštiti s obzirom da imaju skoro 3 tisuće zaposlenih, ali to se na stanje demokracije odražava porazom. Ja još jednom kažem, da HRT izvršava svoju funkciju, pa da i snim jedan film, recimo dokumentarni, koji bi onda mogli poslati gospodinu Tajaniju, kako ljudi iz Sinja ili Imotskog ili Dalmatinske zagore oslobađaju Trst, to bi bilo prekrasno, da se gospodinu Tajaniju to pošalje. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Glavak, ideologija je teška za … [[Govornik se ne razumije.]] da, Glavak. Gospođo Glavak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras ja sam shvatila da ste vi pasionirani gledatelj HRT i ostalih televizijskih kanala, što je sjajno, nisam znala da ste i vrsni urednik, ali vidim da biste rado uređivali neke programe. Pa eto, morate se onda malo prekvalificirati. Nisam znala da sam vam ja danas u fokusu, a ako mi nešto želite reći, možete nema problema, javno, na kavi, kako god želite, ali ako želimo polemizirati o stvarima koje se tiču medijskog prostora, onda vas molim da i vi ne zadirete u prava novinara, boriti se za njihova prava, da ali ne na način, da biste vi nešto uređivali ili bilo tko u ovoj zemlji. Osim toga pobrkali ste apsolutno sve nadležnosti nadzornog odbora, programskog vijeća, uprave, tu nitko živ, to ne može s ničim spojiti. I ono na što ste jako slabi, a to nije ova dvorana, to vam je tamo preko puta, to je gradska skupština, a u tome vam ja ne mogu pomoći, morati će vas izabrati.
Odgovor.
Hvala lijepo gospođo Glavak, vi više niste novinarka vi ste političarka. I preporučam vam da se ne bavite spinovima i lažnim vijestima, to je ono što je moja preporuka vama i nemam nikakav problem, ali mi kao političari, koji otvaramo određene teme, moramo diskutirati, pa ne možemo mi raspravljati na kavici. Građani naše političke stavove moraju čuti. Ja znam da HDZ funkcionira na takav način, što dalje od javnosti, da nas ne čuju i da na neki način ne znaju o čemu raspravljamo. Ali, ja upravo suprotno s vama želim raspravljati pred hrvatskim građanima, da oni čuju koji je stav moj, a koji je vaš. Isto kao što su svojim očima, mogli vidjeti šta se desilo u sabornici, kada je bio premjer Plenković, a šta ste im vi prije toga govorili, vi ste govorili da on nije nasrnuo, ljudi su vidli da je nasrnuo. Vi ste govorili da je Grmoja pobjegao, a on nije pobjegao, tako da, mi moramo raspravljati pred hrvatskih građanima da oni vide [[Upadica: Vrijeme.]] što mi govorimo i kome će vjerovati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Povreda Poslovnika, gđa. Glavak.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Čl. 238. kolega Maras mene optužuje da proizvodim fake news, ja vas lijepo molim, kolega Maras, da se malo saberete i da ne govorite ovdje laži i neistine bez obzira što vas štiti saborski imunitet, ali vi jednostavno lažete i insinuirate i tome treba reći dosta.
G. Maras, povreda Poslovnika. G. Maras, dok predsjedavam, ja odlučujem kad ću govoriti o jednoj i o drugoj možebitnoj povredi Poslovnika. Izvolite.
Dobro, inače Poslovnik definira da se odmah kaže, ali okej, možete i objediniti [[Upadica: Ja mogu, da, ali nije na vama da to kažete, nego na vama da kažete koji članak.]] Možete samo vrijeme vratiti, molim vas [[Upadica: Nisam Bog, samo Bog može vrijeme vratiti.]] Čl. je 238, gđa. Glavak je rekla da sam ja nešto lagao. Pa ljudi su čuli. Gđa. Glavak je govorila da premijer nije nasrnuo, čovjek se tu zaletio prema Bulju i Grmoji, a kad se vraćao, kravata mu je bila skroz, mislim, to je bila scena nevjerojatnog hormonskog naleta kod našeg premijera, ali se vidjelo da je nasrnuo. A vi ste govorili da nije. I sa druge strane, govorili ste da je Grmoja pobjegao, a nije pobjegao. Tko onda ne govori istinu gđo. Glavak? [[Upadica: Evo, ja mogu produžiti malo, imate još 10 sekundi. Ne mogu vratiti vrijeme, ali mogu ga produžiti.]] Hvala vam lijepo, ja sam, evo, još jednom samo rekao da je gđa. Glavak radila fake news ovdje, objašnjavala hrvatskoj javnosti nešto što se nije dogodilo [[Upadica: Dobro.]] To je ono što sam htio reći.
Lijepo ste si rekli ono što mislite i sada idemo dalje na pojedinačnu raspravu. G. Lenart je sada.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo meni je drago da je ovako vesela atmosfera u Saboru, da se malo i smijemo oko događanja. Što se tiče imenovanja gđe. Antonije Petričušić za članicu nadzornog odbora i o tome da li će ona dobro raditi ili ne, treba vrijeme pokazati i treba ženi dati priliku da pokaže što zna ili ne zna. S obzirom na njezine kvalifikacije, ima potencijal i smatram da ukoliko će biti neovisna, neće biti pod šapom nekoga iz vladajuće garniture, da može puno toga pridonijeti radu HRT-a. Nažalost bivši nadzorni odbor je HDZ razjurio jer je nadležnim organima prijavio poslovanje uprave HRT-a i zbog toga su jednostavno razjureni. Ono što je dojam u hrvatskom narodu, ako s njim razgovarate i komunicirate, da je HRT postala režimska televizija, da se je kvaliteta programa jako puno srozala i da program kao takav postaje neinteresantan gledateljima HRT-a koji, by the way plaćaju svaki mjesec 80 kuna, njih negdje oko milijun i 230 tisuća, što iznosi na mjesečnoj razini negdje oko 95 milijuna kuna pretplate. Ljudi za taj novac, koji nekome možda ne znači ništa, a nekome znači puno, ne dobivaju ono što gledatelji tj. pretplatnici očekuju. Danas se, umjesto HRT-a više gledaju NOVA TV, RTL, pa čak u večernjim satima i DOMA TV jer nude kvalitetniji program i zabavniji nego HRT. Zbog čega se je to dogodilo? To je pitanje i za nadzorni odbor i za programsko vijeće, ali i za sve nas ovdje i HSS je sklon tome da se traži i da se napravi tematska sjednica o stanju na HRT-u, o radu programskog vijeća, o ovrhama prema građanima koji ne mogu platiti pretplatu HRT-a i o tome zašto se glavni sportski događaji, kao što su nogometne utakmice hrvatskih klubova ne prenose više na HRT-u. Nažalost, HDZ više ulaže truda u PR nego u rješavanje problema u RH. Znači, od gospodarskih pa i do ovoga na HRT-u jer, ne znam, valjda je PR najznačajniji za razvoj RH, pa tako i hrvatske televizije. Jasno je svima da, unatoč tome što HRT ima veliki broj kvalitetnih novinara, koji imaju jako veliki potencijal i mogu producirati najkvalitetniji program u RH, no međutim, oni koji određuju što će se objavljivati i na koji način će se objavljivati, su ti koji koče gledanost i sam program koji se odbija na HRT-u. HRT ima jako puno vremena koje je na sceni, HRT je najstariji javni servis, što se tiče medija na televiziji i jednostavno ne smijemo dopustiti da ona odlazi u ovakvu provaliju gdje svi, pomalo građani osuđuju to što se prikazuje i na koji način se manipulira sa HRT-om. I s obzirom da, narod kakav je, takav uvijek prati stanje oko sebe i uvijek to zorno opisuje sa svojim poslovicama ili vicevima pa s obzirom, kako eto, ja nekada znam ispričati poneki, ispričat ću jedan vezan uz televiziju gdje određeni gospodin donesao svoj televizor kod automehaničara i ovaj ga pita, pa dobro što si meni donesao televizor, ja ne popravljam televizore. Kaže on, televizor je ispravan, ali ja bih te molio da mi ugradiš brisač na prednju stranu televizora jer neki moji ukućani se ne mogu suzdržati tijekom gledanja dnevnika hrvatske televizije. Hvala.
Hvala i vama gospodine Lenart, imate jednu repliku od gospođe Glavak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolega Lenart ne ulazeći u vašu dozu humora, mislim da je ova posljednja rečenica bila potpuno neprimjerena, ali i to ćete vi sami zaključiti. Ono što bih vam željela reći bilo bi dobro kada raspravljate o HRT-u da barem ono minimum usvojimo, što radi nadzorni odbor, što radi uprava, što radi programsko vijeće. Da minimum usvojimo na kojim načelima radi HRT to je ugovor HRT i Vlade RH, HRT nije ovdje da se natječe sa privatnim televizijama iako svi želimo da on ima kvalitetan program, da ima vjerodostojne informacije. HRT je tu da pokriva primjerice obrazovni program, sva naša sela i gradove putem svojih dopisništava koji su dodana vrijednost, da ima obrazovni program, da ima manjinski program. Dakle, to su teme kojima se nužno mora baviti HRT, stoga niste u pravu i ne poznajete materiju i voljela bih da se upoznate.
Odgovor na repliku gospodin Lenart.
Gospođo Glavak meni je drago da vi znate materiju, eto mi smo svi malo prikraćeni, ali bože moj priroda je takva nemilosrdna prema nama. HRT ima 4 programa i može na svoja 4 programa od zabave do obrazovanja cijelu lepezu vrlo lako prikazati i ima potencijale kroz novinare kao što sam rekao, ali onaj tko određuje što će biti očito nema potencijala, a još manje onaj tko mu naređuje što će biti. No međutim, bitno je da piar bude najzastupljeniji i da bude pod kontrolom na HRT-u. Oko 95 milijuna kuna mjesečno što privatne televizije ne dobivaju smatram da bi HRT trebala daleko kvalitetniji program imati nego televizije koje se bave komercijalnim načinom financiranja svoga programa. Hvala.
Hvala i vama gospodin Lenart. Sada ima pojedinačnu raspravu gospodin Ivan Pernar, nema ga, gubi pravo. Gospodin Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, skoro sam vas unaprijedio, skoro sam vas unaprijedio skoro sam rekao poštovani predsjedniče pa sam se ispravio i reko sam poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, ipak zahvaljujem [[Upadica: Ipak ćemo vam oduzeti ovo vrijeme, mislim, neka bude jasno. Izvolite.]] nema problema. Uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, HRT bi trebala biti javni servis, trebala bi ispunjavati potrebe hrvatskih građana, građanki i građana za informacijama, trebala bi ispunjavati potrebe građanki i građana da budu informirani o onome što je za njih izuzetno važno. HRT nije ispunila svoju zadaću i ne ispunjava svoju zadaću. Ona se pretvorila u stvari u servis političkih stranaka i to prije svega onih stranaka koje vladaju i to je poražavajuće. Ja ću vam reći konkretan primjer i konkretan dokaz, konkretan argument da je to tako. Radi se o 125.000 hrvatskih obitelji, 125.000 hrvatskih obitelji obuhvaćeno je kolektivnom sudskom presudom u slučaju Franak. Najprije je u ožujku 2018. godine donesena presuda kojom je utvrđeno da nema zastare potraživanja za svih tih 125.000 obitelji, ako krenu u privatne sudske, u svoje privatne sudske sporove. HRT nije našla za nužno da unajmi, da plati pravnog stručnjaka koji bi proučio tu cijelu situaciju oko slučaja Franak, jer radi se o 125.000 obitelji, znači radi se oko 400.000 možda čak i do 500.000 ljudi na koje se to tiče, nije našla za shodno pronaći pravnog stručnjaka koji bi sve to proučio i koji bi onda javno informirao ljude koja su njihova prava. Nakon toga donesena je pravomoćna kolektivna sudska presuda u lipnju i objavljena je u srpnju 2018. godine kojom je definitivno utvrđeno da su banke ugovarale i nepoštenu kamatu i nepoštenu valutnu klauzulu CHF. Ponovno HRT ne ispunjava svoju dužnost, u dnevniku ne informira o tome, glavne emisije nisu pune informacija o tome, emisija Otvoreno nikad nije niti jedna posvećena toj, tom slučaju, ponovno nitko stručan ne govori o tome nego tamo u nekakvoj emisiji poslijepodne koja je zamijenila Hrvatsku uživo koja je bila puno kvalitetnija u tome smislu, nešto malo se govori o tome, a novinari pri tom nemaju poima o čemu se radi. To je za mene jad i bijeda HRT-a. Na takav način ona nije javni servis nego naprotiv ona je jedno ignorancijsko sredstvo koje na neki način odvraća ljude da uopće prate taj program. S druge strane moram reći isto ono što je rekao kolega Maras, N1 je puno posvećeniji građanskim problemima i puno više informira o tome. Ja ne znam što će biti sada kada Vrhovni sud RH donese opet neke svoje nove odluke, odluke o tome imamo li nakon konverzije pravo na obeštećenje i odluku o revizijama banaka. Hoće li onda dnevnik HRT-a biti 5 minuta biti posvećen toj temi, hoće li pozvati u dnevnik nekoga tko se u to razumije, hoće li unajmiti konačno nekog pravnog stručnjaka da o tome govori kvalitetno, hoće li pozvati predsjednika Vrhovnog suda ili predsjednika Građanskog odjela Vrhovnog suda da o tome govore, hoće li tema dana biti posvećena tome, jer dosada se to nije događalo. Dosada su to bile informacije negdje u kutu koje nitko nikada nije nigdje primijetio. Ja takvu televiziju i takav radio ne smatram javnim servisom. To je servis koji služi rekao sam prije svega besplatnom piaru HDZ-a, jer tamo se dopušta da netko o nečemu govori što je manje bitno nekoliko minuta i da ispunjava prostor bespotrebno i da građani jednostavno odustanu i da ne gledaju tu televiziju nego odu na neki drugi program i uopće ne prate hrvatsku televiziju. Evo apeliram odavde na HRT, na one koji upravljaju tom televizijom, na nadzorni odbor da posvete malo više pažnje problemima hrvatskih građana i očekujem da kada se donesu neke nove presude Vrhovnog suda da se o tome govori više, da se o tome govori u središnjem dnevniku, da Otvoreno bude konačno posvećeno barem jedan sat slučaju Franak, da se konačno govori o toj temi koja se tiče 125.000 obitelji, a ne tamo nekog iz nekog zaseoka koji je nekom rekao neku ružnu riječ. Zahvaljujem.
Hvala gospodine Aleksić i na kraju znači Klub zastupnika MOST-a završno gospodin Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege HRT je megafon Vlade Andreja Plenkovića i to je jasno cijeloj Vladi, to je jasno narodu u Hrvatskoj. Umjesto da štite i da bude štićenih slobode govora, javni mediji da bude servis svega što je u Hrvatskoj i pozitivno i negativno oni danas nemaju domaće produkcije osim što puštaju meksičke i ostale sapunice il sve nekoje dok naši glumci na drugim televizijama naše serije, naše produkcije na drugim televizijama privatnim imaju najgledanije termine, dok domaća glazba u vrlo malo se pušta tj. vrlo se malo koristi, ali je najveći problem ovdje po meni što smo izgubili sportski program gdje komercijalne televizije su preuzele vrlo bitne sadržaje. Drugo što nemamo informativni program jel nije gledan, jel jednostavno tu će se složiti i kolege iz HDZ-a ako bilo tko nastupa iz oporbe odmah je iza toga javljanje uživo znači glasnogovornika Vlade ili Andreja Plenkovića ili gospodina Bačića ili nekoga iz HDZ-a, oni su toga, il Sunčane Glavak. Prema tome, ovde je ključni problem šta je udar na slobodu govora. HTV se ponaša na način kao da je ona tužitelj novinarima, a novinarima se želi uvući strah u kosti, to je jedino što se radi na HTV-u. Sve suprotno, sve kritično od onoga što misli Andrej Plenković je jednostavno pritisak, iđu kaznene prijave, iđu šta ne znam sve. I tamo nema slobode medija, na HTV-u nema slobode medija. HTV regionalna zastupljenost o problemima od juga, od Prevlake do Savudrije, do Slavonije, vrlo malo tih emisija, jednostavno to je program, provode program Andreja Plenkovića. Pa jel žalosno da ugasili emisiju Vita jela, zelen bor ili jednu od gledanijih emisija Hrvatska uživo. Naravno da su to ugasili jel je to bilo gledano, jel je bilo djelomično i kritički prema Vladi i prema oporbi, ali je ta emisija ugašena. Smatram da HRT u ovome trenutku ne ispunja one obaveze koje bi trebala ispunjati, ono što bi trebala biti, ona je megafon Vlade Andreja Plenkovića, ona je piar Andreja Plenkovića, ona iskrivljuje sliku u javnosti, ona se ponaša kao da je javni servis u Sjevernoj Koreji i na taj način ne možemo govoriti o javnom servisu. Mi ovdje govorimo o jednom mastodontu, jednom monopolisti koji pokušava biti monopolista, a u biti izgubio je sve. Izgubio je od komercijalnih televizija gledanost programa, svih od informativnog, sportskog, sve su izgubili i danas imamo HTV kakav imamo. Imamo gašenje slobode govora, a mi saborski zastupnici bi tribali biti oni koji ćemo braniti slobodu govora, jel nama su Šeksovim poslovnikom dostignuta prava slobode govora ukinuta, taj Šeksov poslovnik vrijedi i na HRT-u, svi neposlušni bit će kazneno gonjeni, bit će utuživani, bit će proganjani koji ne misle kao Vlada Andreja Plenkovića i zbog toga mi u MOST-u šaljemo poruku da HTV nije zaštitnik javnog interesa, nije javni servis nego štite Vladu RH, oni su megafon Vlade Hrvatske, oni su piar Vlade Hrvatske, a svi oni koji kritički misle, a o tome zna najbolje gospođa Sunčana Glavak vidimo da se prijavila, ona to vrlo dobro zna da demokracije i demokratske misli i riječi na HTV-u nema [[Upadica: Vrijeme gospodine Bulj.]] osim poslušničke politike Andreja Plenkovića. Hvala.
Vrijeme i sada će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit gospođa Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, kolegice i kolege na kraju ove današnje rasprave želim reći da se razgovaralo o svemu pomalo, a ponajmanje o onome a to je prijedlog kandidata odnosno osobe za članicu nadzornog odbora koje je za vas kolege koji možda uopće niste pogledali o čemu je riječ, dakle dogovor međustranački i to je kandidat opozicije. Tako da je vrlo zanimljivo da se uopće niste imali potrebe referirati na to. Međutim, želim reći još nešto kada govorimo o javnom servisu, a ovo nije privi puta da o tome govorim i sjećam se dobro unazad 15 godina što se događalo na tom istom javnom servisu. I možemo izvaditi sve naše rasprave i vidjeti kakva je bila kronologija i da je ovaj zakon koji je danas na snazi donio SDP, bio je prijedlog Socijaldemokratske partije i da je to prvi puta da nije bilo usuglašeno i da nije bio postignut konsenzus svih stranaka ovdje o jednom zakonu koji je tako važan za javni servis. Iznenađuje me doista razina nepoznavanja zakonskih propisa a svi o tome nešto imamo za reći. Nije dobro da hrvatskoj javnosti šaljemo poruku da uopće ne znamo meritum o kojem raspravljamo. Doista mislim da to nije dobro. Zabrinutost za prava novinara, apsolutno, novinarske slobode apsolutno, govoriti o tome, svaki dan ako treba, ali moramo znati onda činjenično stanje a ne raspravljati na razini tračeva. Mislim da to nije naša uloga i da to nije naša zadaća. Govoriti o svemu samo ne o onome o čemu bismo trebali raspravljati. Ne dati HRT-u, ovdje su kolege duže od mene još u Saboru, kolega Stazić je bio predsjednik Odbora godinama, zna kakve smo polemike vodili. Voditi polemiku, raspravljati, doći do zajedničkih rješenja da, pitati se zašto nema sportskih prijenosa a ne znati uopće na koji način se realiziraju. Ne pohvaliti možda HRT s one strane, one sve male priče o kojima su govori neki kolege da mogu imati prostor a nemaju na privatnim televizijama jer oni imaju puno pravo svoj program kreirati na način kakav žele. Javni servis mora poštivati ugovor sa Vladom RH i ispunjavati njegove kriterije, biti odgovoran za financiranje jer financira se iz pristojbe, ne pozivati hrvatske građane na to da ne poštuju zakone RH. Pa kakvu im mi poruku šaljemo? Dakle doista pozivam vas sve, nemamo svi gledati na koji način je netko zastupljen. Govoriti da je niska gledanost HRT-a a s druge strane svi kažete da netko radi sebi PR, dakle tu ste u koliziji sami sa sobom. I javni servis u svakoj državi ima svoje zakonitosti. Mi možemo propitkivati način financiranja, način rada ali nitko ni iz jedne stranke ne smije uređivati program javnog servisa, bilo koje emisije. Upozoravati, kritizirati, raspravljati da, ali miješati se u uređivačku politiku tada bismo svi mi ovdje kršili zakon a upravo to su mnogi od kolega danas i napravili. Stoga kolegice i kolege kada govorimo o javnom servisu, govorimo o onome što nije dobro, što moramo popraviti i što mi možemo unaprijediti. U krajnjem slučaju mi ovdje u Hrvatskom saboru biramo vodstvo HRT-a, biramo tijela HRT-a, moramo znati što, koje tijelo od njih radi, podnosi nam financijska izvješća, izvješća o svom radu i tada je vrijeme da o svemu tome raspravljamo. Bilo je i u proteklim sazivima tematskih sjednica, bilo je zabrinutosti, bilo je smjena preko noći 50-ak novinara kojima su „odsječene glave“ naravno figurativno se izražavam, bilo je promjena zakona, na silu, bez dogovora. I danas imamo ovo što imamo. Svi zajedno trebamo napraviti da javni servis ispunjava one ugovorne obveze, to je naša zadaća, da kritiziramo, da propitkujemo, da gledamo kakva su financijska izvješća, na što se troši novac i da li se nešto mora ili ne mora po zakonu i obaviti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin Lenart ispred Kluba zastupnika HSS-a, završno. Pardon, pardon, gospodin Bulj izvolite, povreda Poslovnika. Nije se čulo, oprostite, gospodin Bulj, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegica je povrijedila članak 138. jer je saborskim zastupnicima govorila da ne znaju o čemu govore. Bilo je najbolje da nam napiše Sunčana, da nam vi napišete šta ćemo govoriti kao šta pišete na HTV-u. Slobode govora nema na HTV-u niti je javni servis. HTV piše tužbe zbog izgovorene riječi svojim novinarima i tako pokušava utrati strah novinarima na HTV-u da provode i da im vi pišete što vi želite. Hvala.
Gospodin Bulj, slobode govora ima u Saboru u okvirima danim Poslovnikom od jedne, od 30 sekundi koliko je i kao što ste vidjeli imali ste mogućnosti da kažete ono što mislite, nema povrede Poslovnika naravno ali pravo govora ima. Sada je gospodin Lenart na redu, završno, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, evo ovo je bilo vrlo zanimljivo da nam gospođa Glavak dođe održati predavanje, nakon što je otišla iz sabornice i doživjela naknadnu pamet pa se vratila i nama zastupnicima održala predavanje o tome što bismo mi možda trebali govoriti ili ne bismo trebali govoriti. Gospođo Glavak ako ste frustrirani tome što vas je gospodin Maras odbio za kavicu, evo ja ću popiti s vama kavicu, nije problem da ne budete frustrirani. Ja se nadam da ono što smo mi danas govorili ovdje o HRT-u i gospođi Antoniji Petrušić mislim da ne bismo trebali o njoj sad, ne znam što govoriti, njezin CV je vrlo jasan, kvalitetna osoba, samo ćemo vidjeti normalno kroz sve ovo vrijeme koje je pred njom da li će ona opravdati i to povjerenje koje će dobiti. Mi smo više toga govorili o tome da je HRT režimska televizija, nismo spominjali koji režim je taj koji upravlja ali uglavnom onaj koji dođe na vlast pokušava i trudi se upravljati HRT-om. HRT jako dobro selektira vijesti i priče koje idu van i to ste vi tog svi svjesni, neki možda i sudjeluju u tom kreiranju ali hrvatski narod to prepoznaje i zbog toga pada gledanost HRT-a. Ja vas pitam da li će HRT danas objaviti vijest da je u Hrvatskoj kroz kebab prodano negdje od 500 kg pa do 8,5 t zaraženog mesa, baš me zanima da li će u glavnom Dnevniku biti takva jedna vijest koja se tiče isključivo hrvatskog naroda koji je konzumirao taj kebab i pojeo to zaraženo meso koje je došlo sa sumnjivih strana. Stoga u zadnje vrijeme se često ovdje ponavlja da nama zastupnici HDZ-a govore kako mi ne bismo trebali govoriti ovako ili onako. Gđo. Glavak, ja sam ovdje izabran kao zastupnik na listi, od hrvatskog naroda, dobio sam čak više glasova od predsjednika Hrvatskog sabora i to barem duplo ako ne i više i smatram da zastupam ljude s kojima komuniciram na dnevnoj bazi, sa svojim prijateljima, poznanicima, ljudima među kojima se krećem i koji primjećuju deformacije i nepravilnosti u ovome društvu pa isto tako i u onome što HRT plasira kroz svoje kanale prema gledateljima, informira njihovu savjest i njihovo razmišljanje na neki način. Stoga vas molim evo, nemojte vi nama držati prodike o tome pogotovo kad se naknadno vratite, doživite, naknadnu pamet a što se kavice tiče, evo moja ponuda vrijedi. Hvala.
Hvala g. Lenart. Imamo jednu povredu Poslovnika od gđe. Sunčane Glavak, koji članak?
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Članak 238., nažalost nemam drugu mogućnost [[Upadica Radin: Vječni 238.]] a vječni 238., možda bismo trebali još koji članak dodati ali nažalost nemamo tu mogućnost Kolega Lenart, vi ste išli od seksističkih izjava do kebaba i ja vam nemam što drugo reći nego da vi jednostavno možete govoriti o svemiru, o svim mogućim stvarima u ovom životu a to što se pozivate na broj glasova, to nikako ne znači da ono što govorite ima veze sa zdravim razumom.
G. Lenart također, po članku 238. vjerojatno povredu Poslovnika?
Kolegice Glavak, ja u svojem govoru nisam imao nikakve seksističke izjave, ako ste se vi tu pronašli, imate fobiju od toga, ja tu nisam kriv. No međutim, ono što sam ja govorio smatram da treba ovdje reći. Možda nisam ja uvijek u pravu, dopuštam da i ja griješim, nitko nije bezgrešan, ali očito vi mislite da ste bezgrešni. Hvala.
Dobro, želim samo istaknut da sam danas mogao dati jedno 8 opomena zato što nije bila niti jedna povreda Poslovnika nego su bile debate iliti replike jedan drugome za što nije bilo poslovničkih mogućnosti. Nisam dao niti jednu i ja bi vas molio da vi to uvažavate i da shvatite da od slijedeće točke nadalje da ću počet davati jer nemojte pitati zašto imate dva kriterija, zato što u jednom trenutku napuni se flaša, jel da, i ne stane više unutra pa onda od sada nadalje ako će bit replike, biti će i opomene ili ako će biti debate umjesto povrede Poslovnika. Hvala lijepa. G. Maras ima završnu riječ sada ispred kluba SDP-a.
Hvala vam lijepa. Kolegice i kolege, nakon ove rasprave koja je bila djelomično i živopisna ali je dominiralo ono šta ljude opterećuje u RH i s time se moraju složiti svi ovdje. Znači nemamo kvalitetan javan servis kakav bi trebali imati. Znači mi ćemo na svaku točku vjerojatno kada se bude spominjalo ili programsko vijeće ili nadzorni odbor a i izvješća da ne govorim, imati raspravu non-stop jedno te istu. Znači rasprava će biti da li ljudi koji plaćaju 80 kn za nešto, dobivaju adekvatnu protuuslugu. A protuusluga se sastoji u kvalitetnom javnom servisu koji najviše utječe na nas putem informativnog programa ali utječe na nas također i preko dokumentarnog programa, vlastite produkcije, vanjske produkcije itd., itd. U Hrvatskoj da ocjenjuju građani kvalitetu u ovom trenutku u kojem dobivamo od HRT-a, vjerojatno bi to bila ocjena koja ne bi zadovoljila i ne bi dobila prolazak. I od toga ne treba bježati i ne treba se gospodo iz HDZ-a, skrivati iza nekih parola ili iza vlasti nego treba preuzeti odgovornost. Znači treba preuzeti odgovornost i treba reći da, može se nešto tamo napraviti, treba maknuti politički šapu sa informativnog programa HRT-, treba pustiti ljude da rade svoj posao, treba omogućiti i Predsjednici i premijeru da ih intervjuiraju novinari koji će ih pitati slobodno bilokoje pitanje da se oni ne naljute, treba omogućiti ljudima da rade istraživačko novinarstvo, da ne strepe egzistencijalno nad time da li će ih njihova matična kuća tužiti za 250 000 kn. Možda je to nekom sitan novac, možda je to nekome nebitno, možda HDZ želi u biti na taj način ljude držati u šahu, možda neko na taj način ljudima želi poslati poruku kao šta je i poslao, da ne nastave raditi tako, da povuku svoje izjave a da će se sa druge strane onda povući tužbe. Pa to je klasična vrsta pritiska na novinare, na one koji bi trebali izvještavati naše sugrađane, koji bi danas u naslovnicama trebali imati da je informacija na jednoj lokalnoj televiziji izašla da je prebjeg u klub Milana Bandića postao zamjenik odnosno gđa. je postala zamjenica direktora Velesajma, da se direktno na taj način trguje, zbog čega se to ne potencira kao tema na HRT-u nego se otvaraju šampanjci i snimaju vatrometi kada se usvoji trgovački proračun grada Zagreba. To je ono što traže ljudi od HRT, a ne da se teme skrivaju i guraju pod tepih. To je sramota što mi imamo u Hrvatskoj, sramota je na koji način funkcionira glavni grad RH i gradonačelnik na njegovom čelu i dok se to ne promijeni ne možemo govoriti o europskim vrijednostima, ne možemo govoriti o tome da je Hrvatska u punom smislu te riječi europska država, jer nije. Ukoliko novinari strepe o čemu će izvještavati, ukoliko HRT tuži 32 novinara zbog njihovih izjava ili rečenicama koje su rekli, na javnim, na društvenim mrežama itd. onda Hrvatska nije u punom smislu riječi demokratska država. Jedino je pitanje zbog čega europejac Andrej Plenković to podržava. Ja znam odgovor, ljudi iz HDZ-a znaju odgovor, ali naši građani trebaju čuti odgovor, odgovor je zbog toga što to njemu odgovora, zbog toga što odgovara vladi RH da se u superlativima piše i izvještava o njihovim tzv. uspjesima koje nitko drugi ne vidi i završiti ćemo onda u onoj priči, car je gol, svi će govoriti da je sve krasno, a stotine i stotine tisuće ljudi odlaze iz Hrvatske. Ukoliko je u Hrvatskoj zbilja tako kasno kao što nam govori HRT, zbog čega ljudi odlaze iz Hrvatske? Zbog čega traže perspektivu u drugim zemljama? Zbog čega se prazni Dalmatinska zagora, Slavonija, zbog čega ovdje ljudi ne vide perspektivu? I zbog čega kada novinari rade takve priloge, dobivaju tužbe od HRT-a? Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Sada iskoristim priliku, da najavljujem na galeriji drugu grupu 16. zagrebačke gimnazije, drago nam je da ste s nama i molim vas da pozdravite te vrijedne učenike sa jednim velikim pljeskom. … [[Pljesak.]]
Prijedlog odluke o imenovanju članice nadzornog odbora HRT-a, predlagatelj je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju članice nadzornog odbora HRT-a, no prije toga, kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, nije ovo povreda poslovnika, ovo je 2 minute, a dobro samo sam signalizirao rukom.
Onda vratite 2 min, ali molim vas da budete precizni.
Dobro ja se ispričavam. Gospodine predsjedniče prije ovog glasanja tražim stanku u ime Kluba zastupnika SDP-a da se još jednom konzultiramo oko glasanja, ali i oko stanja na HRT-u, koja je postala podružnica HDZ-a i skupina koju vodi tu podružnicu, uređuje program na način na koji to odgovara premjeru Plenkoviću, HDZ-u i uopće ne uvažava važnost HRT-a i ne uvažava to da hrvatske građane treba obavještavati objektivno i da je to u biti javni servis koji plaćamo svi 80 kn u RH. Ovakav servis, ovakva HRT uopće ne zaslužuje da postoji. 80 kn koji građani RH uplaćuju za političare na HRT-u su bačen novac i možda bi trebalo razmisliti o ukidanju obveze plaćanja 80 kn jer nema potrebe da svi građani RH daju svoj novac svaki mjesec da bi se financirala HDZ-ova televizija i političari koje je tamo HDZ imenovao. Sa druge strane, oni, tuže svoje novinare, vode sporove protiv svojih novinara, zbog toga što upozoravaju na probleme na HRT-u, nažalost, to je danas takvo stanje. Nikada gore stanje na HRT-u nije bilo od '90. godina pa na ovamo. I zbog toga pozivamo sutra sve da se priključe prosvjedu Hrvatskog mornarskog društva u 12,05 sati ispred Novinarskog doma u Gradu Zagrebu, da se kaže, ne ovakvoj upravi i ne ovakvoj HRT-u. Hvala vam lijepo.
Jvalj ali se još netko? Kolegice Glavak, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba HDZ-a kako bi još jednom podsjetila kolege da HRT djeluje sukladno zakonu koji je donijela Socijaldemokratska partija na potpuno nedemokratski način, da bi podsjetila da je Socijaldemokratska partija ili skraćeno SDP ili konkretno kolega Gordan Maras, izbacio novinare javnog servisa sa press konferencije i time uveo cenzuru i presedan i nedemokratsko ponašanje u hrvatskom društvu i neviđeno za demokratske Hrvatske. Jednako tako da bi smo se podsjetili, a nećemo to moći u kratkom vremenu da je lik i djelo kolege Gordana Marasa najviše na ekranu HRT-a što se može provjeriti u bilo kojoj emisiji. Stoga kolegice i kolege ja vas lijepo molim, da razmislimo, razmislimo o tome što govori kolega Maras i još jednom ću podsjetiti, da je zahvaljujući ovom zakonu koji je donio SDP, po kojem trenutačno djeluje HRT, preko noći smaknuto gotovo 70-tak urednika na HRT-u. Što se tiče zakona, sve vas pozivam još jednom, nemojmo mi krojiti uredničku politiku na HTV-u. Možemo imati primjedbe, možemo propitkivati poslovanje, zato smo ovdje i mi uostalom izglasavamo ili donosimo odluku o tome tko će biti na čelu HRT-u, tko će sjediti u tijelima HRT-a, a kao što znate prošli tjedan, čak ste se pobunili protiv vlastitog prijedloga, tko bi trebao sjediti u nadzornom odboru. Stoga ja ne razumijem ovo što se događa s desne stran sabornice, ali apeliram na zdrav razum. Svi u ovoj zemlji imaju pravo prosvjedovati, pa tako i kolega Maras, pa makar i protiv samog sebe. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Maras, tražio je povredu poslovnika.
Hvala lijepo, gđa. Glavak je povrijedila poslovnik u dijelu obrazlaganja stanke, jer je spomenula ravno 12 puta, kolega Maras, pa ne glasa se o Marasu ovdje gđa. Glavak i ne razgovara se o Marasu, razgovara se o HRT gdje vaš prijatelj Kovačić također vrlo ostao upamćen po smjenama urednika itd. Znači vaš … [[Govornik se ne razumije.]] , na toj televiziji i ja vas molim [[Upadica Predsjednik: Hvala vam, kolega Maras hvala vam.]] nemojte se sramotiti kao novinarka koja je tamo radila …/Govornik isključen./…
Kolega Maras, ja sam vas već isključio, niste korektni, dobili ste povredu Poslovnika, zloupotrebili ste tu povredu i dobili opomenu, ali barem se držite vremena. Kolega Pupovac, javio se isto tako za stanku, pretpostavljam.
Ja u ime Kluba samostalne demokratske srpske stranke tražim da mi ne date 10 minuta, da, ako želi, dozvolite mi da to obrazložim. Oni koji traže i misle da trebaju razmišljati o ovom izvještaju, imali su prilike mnogo da razmišljaju o tome i neka razmisle o tome kako su doprinjeli tome da se televizija nalazi i radio u stanju u kojem se nalazi. Ovaj klub čiji sam ja član, a i ja kao njegov dio smo o tome govorili u ovom HS mnogo puta uključujući i posljednji govor u kojem smo i kolega Milošević i ja upozorili da je neophodno da se ovaj HS time ozbiljno bavi. Ovo što kolegice i kolege traže nije ozbiljan pristup problemu i zato u ime kluba tražimo da ne date 10 minuta, nego da završimo posao, a oni neka razmisle o tome što su činili i što trebaju učiniti u vezi s televizijom.
Bez obzira što vi tražite da ne dam stanku, sukladno Poslovniku ja ću stanku odobriti jer je tako pravilo koje stoji u Poslovniku, pa nastavljamo u 11,55, molim vas da budemo tu. STANKA U 11,45 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,55 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa radom, samo jedna informacija, prije nego što budemo glasovali, dakle, u sabornici se u ponedjeljak 4. ožujka održava sjednica simuliranog parlamenta, studenti 3 fakulteta biti će ovdje, pa vas samo molim, da krajem današnjeg zasjedanja uklonite s klupa svojih osobnih stvari i materijale radne. Idemo sada na glasovanje. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju članice nadzornog odbora HRT-a, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 92 za i 3 glasa protiv, donijeta odluka o imenovanju članice nadzornog odbora HRT-a.
Idemo dalje sa sljedećom točkom dnevnoga reda: - Izvješće o korištenju europskih strukturnih i investicijskih fondova i pretpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2017. godine Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske, temeljem zaključka Hrvatskog sabora, donesen je na 14. sjednici održanoj 24. listopada 2014. godine. Raspravu su proveli Odbor za regionalni razvoj i fondove EU i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja i fondova EU gospodin Velimir Žunac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Dakle, temeljem zaključka Hrvatskoga sabora donesene na 14. sjednice održane 24. listopada 2014. g. Vlada Republike Hrvatske obvezna je Hrvatskom saboru, podnositi redovna šestomjesečna izvješća o korištenju predpristupni programa pomoći EU kao i europskih strukturnih instrumenata. Izvješće daje pregled financijskih pokazatelja iskorištenosti i opisni predmet stanja provedbe korištenja sredstava europskih strukturnih fondova, za financijsko razdoblje 2014.-2020. kroz prikaz svih operativnih programa i to operativnog programa konkurentnosti i kohezija, operativnog programa učinkoviti ljudski potencijali, program ruralnog razvoja i operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo. Polugodišnje izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći i europskih strukturnih instrumenata obuhvaća ključne podatke o provedbi 1, 2, 5 komponente IPA-a programa IPA te operativni programa promet, zaštite okoliša, regionalna konkurentnost i razvoj ljudskih potencijala te operativnog programa za ribarstvo, financijskog razdoblja 2007.-2013. uključujući i financijske pokazatelje uspješnosti, apsorpcije, pojedine komponente, odnosno, operativnog programa. Kada govorimo o financijskom razdoblju 2014.-2020. znamo da je ukupna vrijednost dodijeljenih sredstava RH za sve operativne programe financijskog razdoblja '14.-'20. iznosi 10 milijardi 10,74 milijardi eura. U predmetnom izvještajnom razdoblju, dakle od 1. siječnja 2017. do 30. lipnja 2017. godine, ugovoreno je projekata u vrijednosti od 1,12 milijardi eura, od ukupno ugovorenih sredstava na dan 30. lipnja 2017. g. koje su iznosili … [[Govornik se ne razumije.]] milijardi, što zapravo znači da smo u prvoj polovici 2017. g. gotovo polovicu svih ugovorenih sredstava ugovorili. Kranjem korisnicima i ugovarateljima plaćeno je ukupno 312,85 milijuna eura, od ukupnog plaćenog iznosa od 655,61 milijuna eura, dakle, isto tako gotovo polovica svih plaćenih sredstava krajnjim korisnicima i ugovarateljima, isplaćena je u toj prvoj polovici 2017. g. Također ovjereno je 96,06 milijuna eura od ukupnog uvjerenog iznosa od početka provedbe koje iznosi 303,45 milijuna eura, dakle, to je negdje otprilike oko trećine sredstava uvjerena u prvoj polovici 2017. g. Europska komisija doznačila je iznos od 90,08 milijuna eura, od ukupno doznačenog iznosa od 774,15 milijuna eura, što iznosi 11,6% u odnosu na sveukupno razdoblje. Promatrajući dinamiku objave javnih poziva i natječaja, situacija dakle, je krajem predmetnog izvještajnog razdoblja, na polovici 2017. g. bila sljedeća, dakle, što se tiče operativnog programa konkurentnosti i kohezija ukupno je obavljeno, do polovice 2017. g. 85 postupaka dodjele bespovratnih sredstava ukupne vrijednosti 3,63 milijarde eura. Dakle, a u samom izvještajnom razdoblju u prvom polovici 2017. g. obavljeno je 44 postupka dodjele bespovratnih sredstava ukupne vrijednosti 1,50 milijardu eura, što znači da smo više postupaka objavili u prvoj polovici nego u cijelom vremenu do tada. U operativni program učinkoviti ljudski potencijali, dakle, ukupno je obavljeno 44 postupka dodjele besplatnih sredstava ukupne vrijednosti 413,7 milijardu eura. Dakle, u samom izvještajnom razdoblju u prvoj polovici 2017.g. obavljeno je 17 postupaka dodijele ukupne vrijednosti 125,29 milijuna EUR-a. Što se tiče programa ruralnog razvoja, do lipnja, do kraja lipnja 2017. ukupno je objavljen 41 natječaj, ukupne vrijednosti 764,6 milijuna EUR-a, a u predmetnom izvještajnom razdoblju u prvoj polovici 2017. objavljeno je 13 natječaja ukupne vrijednosti 218,95 milijuna EUR-a. I na kraju, u operativnom programu za pomorstvo i ribarstvo u prvoj polovici 2017.g. objavljeno je 6 natječaja od ukupno 23 natječaja koja su objavljena, dakle, do kraja izvještajnog razdoblja, dakle, ukupno je otvoreno u tom trenutku 47,58 milijuna EUR-a od ukupno 204,27 milijuna EUR-a koliko je u programu za pomorstvo i ribarstvo bilo objavljeno. Kad govorimo o razdoblju 2007.g., 2013.g., znači, ukupna vrijednost dodijeljenih sredstava za operativne programe i programe pred pristupne pomoći financijskog razdoblja 2007., 2013. iznosila je 1,28 milijardi EUR-a, a u predmetnom izvještajnom razdoblju u prvoj polovici 2017., dakle, nije bilo novih ugovaranja, došlo je do raskidanja ugovora za projekte u vrijednosti od 280,31 milijuna EUR-a, što je, dakle, smanjilo ukupnu ugovorenu vrijednost, tako da je i ona iznosila milijardu i 381 milijun EUR-a. Krajnjim korisnicima i ugovarateljima plaćeno je ukupno 53,49 milijuna EUR-a od ukupno plaćenog iznosa koji je početkom provedbe, od početka provedbe koji je iznosio, dakle, milijardu i 118 milijuna EUR-a. Od Europske komisije je traženo odnosno ovjereno je 18,34 milijuna EUR-a od ukupno traženog odnosno ovjerenog iznosa koji je od početka provedbe do tog, dakle, kraja izvještajnog razdoblja iznosio milijardu i 120 milijuna EUR-a. Dakle, i konačno Europska komisija je doznačila iznos od 3,92 milijuna EUR-a od ukupno, do određenog iznosa od milijardu i 80 milijuna EUR-a, dakle, od početka provedbe programa do kraja izvještajnog razdoblja. Dakle, prihvatljivost troškova za navedeno razdoblje završila je sa 31.12.2016.g., a, dakle, ukupna iskorištenost sredstava ovih programa, govorimo za razdoblje 2007., 2013., bit će poznata prilikom njihovog konačnog zatvaranja, dakle, koje još nije završilo. Kad govorimo o nepravilnostima u izvještajnom razdoblju, dakle, u sustavu IMS evidentirano je 20 novih nepravilnosti, 3 su bile, 3 slučaja su bila u okviru komponente 5 programa IPA, jedan slučaj u okviru operativnog programa regionalna konkurentnost, jedan u slučaju operativnog programa razvoj ljudskih potencijala, jedan u slučaju u okviru operativnog programa učinkovitost ljudski potencijali, te 13 slučajeva u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i jedan za, u okviru Europskog fonda za ribarstvo. Dakle, u predmetnom izvještajnom razdoblju od 1. siječnja 2017. do 30. lipnja 2017.g. zabilježen je značajan rast i ugovaranja i plaćanja korisnicima i ugovarateljima, kao i ovjeravanje sredstava iz Europskih strukturnih i… [[Govornik se ne razumije]] fondova, a što je izravno povezano sa velikim povećanjem broja objavljenih javnih poziva i natječaja, a ti pozitivni trendovi nastavljeni su i sljedećim izvještajnim razdobljima, a o tome ćemo uskoro izvještavati ovdje u HS. Toliko o ovom uvodnom obrazloženju, hvala vam na pozornosti.
Hvala i vama. O imate nekoliko replika, prvu repliku je tražio g. Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. g. Državni tajniče, za vas imam jedno jednostavno pitanje. Nadam se da znate da u RH postoji jedan ozbiljan problem, a to je problem zgrada, višekatnica, bez liftova. Nažalost, one se ne mogu sufinancirati novcem iz Fondova EU, pretpostavljam da to isto znate. Više puta smo od vas tražili da se izmijene odgovarajući programi kako bi se omogućilo sufinanciranje i tih projekata odnosno ugradnje liftova u višekatnice, to smo tražili primjerice, moj kolega Ranko Ostojić, više puta je o tome govorila i cijeli projekt na razini Europskog parlamenta pokrenula zastupnica Biljana Borzan, a i ja sam vam o tome i pisao i govorio na tiskovnim konferencijama. Međutim, ministarstvo se o to oglušilo i koliko je meni poznato odnosno koliko imamo prilike čitati u medijima, od tog projekta za sada neće biti ništa. Moje pitanje vama je zbog čega ministarstvo ne uvede taj projekt i ne omogući ljudima koji žive u [[Upadica: Hvala]] višestambenim zgradama [[Upadica: Vrijeme]] kroz lift, višestambenim zgradama bez liftova da ih ugradi. Hvala.
Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Dakle, sukladno isprogramiranim, dakle, prioritetnim osima i operativnim programima u ovom trenutku to nije moguće. U 2019.g. RH odnosno Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU će s Europskom komisijom, dakle, imati ozbiljne diskusije u svezi izmjene operativnog programa, dakle, velike izmjene operativnog programa gdje ćemo jedan od ciljeva imati, dakle, i da se omogući prijava ovakvih projekata. Dakle, sigurno da se radi o važnim projektima i o projektima, dakle, koji će omogućiti ljudima, dakle, kvalitetnije življenje u njihovim, dakle, zgradama odnosno njihovim stanovima i tek po izmjeni operativnog programa po odobravanju od strane Europske komisije to će biti moguće, a kao što sam već i rekao, dakle, to i planiramo napraviti.
Hvala. g. Grčić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. g. Državni tajniče, isto dva jednostavna pitanja za vas. Prvo je, recite hrvatskoj javnosti koliko u ovom trenutku je vaša procjena da će biti opozvano, dakle, vraćeno u EU proračun sredstava iz 2014. i 2015.g. s obzirom da je isteklo razdoblje N+3, dakle, ne znam zašto se ta informacija krije od hrvatske javnosti ili je taj iznos možda 0 EUR-a? Evo molim vas da odgovorite na to pitanje. I drugo pitanje, vi ste sada u svojoj raspravi rekli jednu vrlo čudnu konstataciju da su ugovorena sredstava iz razdoblja iz 2007., 2013., korigirana, dakle, umanjena za 238 milijuna EUR-a ugovorenih sredstava. Ja znam šta je to, to je ono što smo mi ugovorili, a vi ste prebacili u 2014., 20.-ta, ali evo, ja vas molim [[Upadica: Hvala]] ako nije tako da objasnite hrvatskoj javnosti.
Hoćete odgovoriti? Izvolite.
Evo, hvala lijepo poštovani zastupniče, dakle, što se tiče opoziva sredstava odnosno N+3 pravila se krajem 2018.g. RH ispunila je sve, dakle, potrebne, dakle, limite odnosno neće biti opoziva sa osnove N+3 ciljeva, to smo dakle jasno rekli. Što se tiče raskidanja ugovora, dakle došlo je do raskidanja ugovora, kao što znate postoje određeni problemi u provedbi određenih projekata, dakle tipa imovinsko pravnih, problema u nabavi itd., sada da ne nabrajam, ali Hrvatska je reći ću tako bila mudra pa je išla u over booking pa dakle još uvijek smo dakle iznad onih sredstava koje smo zapravo, nam dodijelili. Prema tome, neće za sada biti nikakvih gubitaka jer još uvijek smo dakle u iznosima ugovaranja iznad znači onih sredstava koje ... [[Govornik se ne razumije.]] dodijelili. Ti projekti će se realizirati ili se realiziraju dakle u razdoblju '14./'20. Prema tome, od tih sredstava, odnosno projekata se neće odustati i oni će se realizirati dakle ili su se već realizirali.
Gordan Maras.
Hvala vam lijepo. Gospodine državni tajniče, mene zanima jedno jednostavno pitanje, gledao sam usporedbe zemalja poput Rumunjske, Bugarske koje su također u teškoj gospodarskoj situaciji ali kod njih je omjer uplaćenih i povućenih sredstava otprilike 1:5. Hrvatska je 1:2 a kada sve skupa uzmemo u obzir još uvijek Hrvatska nema tu egzaktnu korist i više ja bih rekao naši građani, sama Hrvatska pa i oni koji nam rade na tim projektima izvana zarađuju nego što zarađuje Hrvatska i nema tu korist iz EU. Zanima me zbog čega je to tako i zanima me zbog čega po vašem mišljenju Grad Zagreb stoji među najslabije u hrvatskim županijama po povlačenju sredstava i po glavi stanovnika i po onome što se radi jer smo svi svjesni da bi se i žičara i ceste, mostovi mogli raditi iz europskih sredstava a ne rade se. Zbog čega mislite da Zagreb ne odrađuje svoj posao koji bi mogao kao grad da povlači sredstva iz EU? Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite gospodine državni tajniče.
Ja se dakle ne bih složio da Hrvatska nema koristi od europskih fondova, kada prođete kroz RH, kroz brojne gradove, općine, županije dakle vide se brojna gradilišta upravo financirana, odnosno sufinancirana europskim sredstvima i Hrvatska je dakle najmlađa članica EU pa dakle ti efekti očito dolaze najkasnije od svih država članica. Podsjetimo se Rumunjska i Bugarska su ušle 2007. godine. Što se tiče pitanja vezana za Grad Zagreb, teško ja taj odgovor mogu vama dati, dakle to je pitanje za gradonačelnika Grada Zagreba osim što dakle naravno Grad Zagreb je i najveći grad i ima mnogo projekata pa vjerujem da ste i u pravu kada kažete da bi se sigurno neki od tih velikih projekata mogli financirati europskim sredstvima ali to je pitanje za dakle odgovorne ljude u Gradu Zagrebu.
Gospodin Vešligaj.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Pa evo EU fondovi, svi ćemo se složiti da su zapravo jedna od glavnih prilika za razvoj. Jesmo li to dovoljno iskoristili? Pa ja smatram da nismo jer da jesmo ne bi imali samo nažalost 16% isplaćenih sredstava u ovoj alokaciji 2014./2020. i po tome to je zapravo jedno postignuće po kojem smo na pretposljednjem mjestu u EU. Činjenica je da je dosta natječaja trenutno raspisano, da su se lokalne jedinice dosta dobro pripremile, pripremile i više projektne dokumentacije nego je trenutno tih natječaja raspisano. Pa mene sad zanima jedno konkretno pitanje planirate li barem za one koji su se pripremali za te, za EU fondove, a to su prvenstveno jedinice lokalne samouprave osigurati još veću alokaciju. Evo primjer za društvenu infrastrukturu prvenstveno za vatrogasne domove na području kontinentalne Hrvatske. Hvala.
Odgovor poštovani državni tajniče.
Dakle ponoviti ću, uvaženi saborski zastupniče, dakle Hrvatska dakle nije baš sjajno pozicionirana u ovom trenutku, no međutim dakle te stvari se popravljaju, definitivno se popravljaju i dakle kada gledamo po pojedinim fondovima, dakle imamo mi situaciju da smo u nekim, u iskorištenju određenih fondova i u sredini, dakle nismo baš tako loši kako se to javno govori. Osim toga, jako je velik rast što se tiče ugovaranja. Vi jako dobro znate da su brojke današnje još znatno bolje nego što su bile u ovom trenutku i u ovom razdoblju o kojem danas govorimo. Kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave o našim općinama i gradovima naravno da se planiraju još natječaji, no međutim moramo biti svjesni da je već 63% sredstava od ukupne alokacije 10,7 milijardi eura ugovoreno i da dakle već u ovoj financijskoj perspektivi više ne ostaje baš previše prostora osim možda dakle za nekakve pojedinačne natječaje koji sigurno neće biti iznimno veliki. Sljedeća financijska ... [[Govornik se ne razumije.]] donijeti će nove prilike.
Hvala. Gospodin Mateljan.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Evo koliko su kolega Grbin i kolega Grčić imali jednostavna pitanja moje je još jednostavnije. Na njega možete odgovoriti kratko sa da ili ne. Dakle smatrate li da ima smisla danas u veljači 2019. u ovom Saboru raspravljati o izvješću koje se odnosi na prvo polugodište 2017. kada vaše ministarstvo ima ionako gotove podatke završno sa 15. studenim 2018., dakle da ili ne, da li to ima smisla trošiti energiju ovog Doma ili staviti dakle na raspravu nešto što je puno aktualnije a to je trenutno trošenje sredstava odnosno povlaštenih sredstava EU fondova?
Odgovor gospodin državni tajnik.
Uvaženi saborski zastupniče, naravno da ima smisla, mi dakle sad tek o ovom dakle izvješću govorimo jer hvatamo dakle zaostatke koje smo dakle na neki način propustili napraviti u prošlosti pa dakle sada je ovo tema današnjeg, dakle ove plenarne sjednice. Vrlo brzo ćete imati na stolovima odnosno materijale za drugu polovicu 2017. a u prvoj polovici 2019. godine ćete raspravljati i o cijeloj 2018. godini dakle te zaostatke ćemo sustići i prema tome imati ćemo dakle onda aktualizirano stanje.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Tajniče, govorite o 10 milijardi eura sredstava koje je Hrvatska imala na raspolaganju. Govorite koliko smo ugovorili, koliko smo povukli a koliko smo uplatili, dajte nam usporednicu. Koliko je Hrvatska uplatila u bilo koji račun ili članarinu ili bilo šta a koliko smo povukli sredstava. To je vrlo bitno. Drugo je bitno kada govorimo o poljoprivredi da je ... [[Govornik se ne razumije.]] EU fondova bilo 64 tisuće, gospodarstava, OPG-ova koji se bave mljekarskom proizvodnjom, sada su prazne farme. Gdje je novac? zbog čega nije povučen? Kad govorimo o prometu, evo ja ću govoriti o Dalmatinskoj zagori, spoj Drniš, Knin, Sinj, Imotski, tunel u Vrgorcu, gdje su te ceste? Što je sa spojem Cetinske krajine, gdje je taj novac na autoput? Gdje je taj novac? Vi jednostavno, samo Vlade, organizirate da bi manipulirali ljudima [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] na tim projektima. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Hvala. G. državni tajniče.
Uvaženi zastupniče, hvala lijepo na pitanju. Znači, nedvojbeno je da smo, kao RH, kao država članica u debelom plusu, što bi, dakle, kad govorimo samo o članstvu 2013.-2018., znači negdje na razini oko malo manje od milijardu i pol eura, znači, 10 i pol, 11 milijardi kuna smo mi dakle više novaca povukli nego što smo ih platili našim članarinama u EU, a vi projekti o kojima govorite su dobrim dijelom u tijeku zbog porasta ugovaranja, slijedi i isto tako i provedba projekata, svih tih cesta i svih tih dakle, ulaganja i u poljoprivredna gospodarstva i u sve ostale segmente.
G. Pranić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, državni tajniče, sastavni dio ovog izvješća je detaljni pregled provedbe operativnih programa ... [[Govornik se ne razumije.]] 2013., tada je HDZ bio na vlasti i kad sagledamo operativni program promet, dodijeljeno nam je bilo 236 milijuna eura, a tada nismo bili država članica i tada nismo uplaćivali ništa. To nam je dosta ... [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, tih 236 milijuna eura i nacionalno je sufinancirano 41 milijun eura, ugovoreno je samo 82% sredstava, a isplaćeno 66% dodijeljenih sredstava. Ukupno se planira isplatiti 170 milijuna eura, a vidimo da smo imali na odobravanju 236 milijuna eura. Znači mi nismo znali povući ni ono što nam je džabe dala EU, da uđemo u EU. Tko je kriv za to? Tko je bio na vlasti od 2007.-2011. godine? I recite mi razlog zašto smo izgubili pola milijarde kuna u tom razdoblju? Hvala.
G. državni tajniče, izvolite.
Uvaženi saborski zastupniče. Dakle, kad govorimo o financijskog razdoblju 2007.-2013., znači, onda možemo govoriti o Vladi kojoj je na čelu bio HDZ, Vladi kojoj na čelu je bio SDP, Vladu kojoj na čelu je bio HDZ zajedno sa MOST-om i dakle o sadašnjoj Vladi koja je, dakle, opet ima HDZ kao čelnu stranku, prema tome je odgovornost je široka, ja ne bih govorio o količinama trajanja, ali definitivno, već sam rekao da su se određeni ugovori raskidali iz razloga, zbog problema u projektima, zbog faziranja projekata, zbog prebacivanja financiranja u sljedeće financijsko razdoblje, a ono što je ključno, znači, Hrvatska je napravila overbooking, više projekata je ugovorila nego što ima dodijeljenih sredstava, prema tome, ta sredstva nisu izgubljena u konačnici, možda će jedan dio biti izgubljen, na kraju kad ćemo dobiti konačno zatvaranje tih programa, odnosno projekata.
G. Demetlika.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Iz vašeg uvodnog izlaganja, čuli smo, ja ću se izraziti suhoparno, ono što piše i u samom izvješću, međutim, ono što bih ja postavio pitanje, vaša konkretna ocjena o realiziranim projektima putem EU fondova. Znači, u zaključku samom sam očekivao da vidimo koja je ta ocjena, koji su razlozi podbacivanja i u čemu možemo biti puno uspješniji. Ne možete se hvaliti ili tješiti sa sredstvima koja smo dobili više nego što smo uplatili. Mene zanima onaj minus koji smo ostvarili tj. ono što smo mogli realizirati, a nismo realizirali i da svi zajedno upremo snage kako da budemo uspješniji. Jer činjenica od ovih postotaka koji su u samom zaključku, onih 50, a ja ću reći 25% isplaćenih sredstava da u stvarnosti ne možemo biti zadovoljni.
Hvala. Odgovor, g. državni tajnik.
Uvaženi saborski zastupniče. Dakle, ja bih to ovako rekao. Znači, mi smo kao najmlađa država članica u EU, dakle propustili priliku kvalitetno se pripremiti za korištenje EU fondova i ta prilika nam je dakle nepovratno izgubljena u tim godinama, prvih godinama članstva. 01.01.2017. smo bili na 9% ugovorenosti, iza nas su bila 2014., 2015. i 2016. godina. 01.01.2018. smo bili na 35% ugovorenosti, a 01.01.2019. 62% ugovorenosti od ukupno ... [[Govornik se ne razumije.]] 10,7 milijardi eura. Prema tome, činimo sve kako bismo taj zaostatak pokušali umanjiti odnosno kako bismo do kraja ove godine došli do 85% ugovorenosti, a 2020. koja je krajnja godina za ugovaranja, dočekali sa nekakvih 105%, recimo to tako, do 108% jer ćemo ići u overbooking, da nam se ne bi izgubila sredstva, ako nam neki projekti zastanu u realizacije provedbe. Dakle, treba se kvalitetnije pripremiti, to je bila poruka.
Nastavljamo sa raspravom o Izvješću, o korištenju europskih strukturalnih i investicijskih fondova itd.. Znači to je, sada smo na izvjestitelji odbora. Žele li neki izvjestitelji odbora koji su proveli raspravu o ovom izvješću uzeti riječ? Ne. I otvaram raspravu. Prvi je gospodin Ante Pranić iz Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Mi danas raspravljamo znači Izvješće o korištenju europskih fondova od 1.1.2017. godine do 30.6.2017. godine a danas je 21.2.2019. godine. Znači još čekamo izvješće za razdoblje u periodu od 30.6. do 31.12.2017. od 1.1. do 30.6.2018., 30.6. do 31.12.2018. godine. S obzirom kako dolaze izvješća u Sabor nije ni čudo kako sporo povlačimo sredstva. I postavlja se pitanje kada ćemo govoriti o izvješćima i periodu i ostatka 2017. i 2018. Tko će zapravo govoriti o tim izvješćima? Ako ovako nastave o tome će govoriti predstavnici neke druge Vlade, odnosno neće odgovarati oni ljudi koji su sada odgovorni za samo to provođenje. Koliko smo spori, znači govore sama izvješća kako sporo dolaze u Hrvatski sabor, bez, pred saborske zastupnike. Međutim želim se posebno osvrnuti na točku 6. izvješća koji govori o jačanju sustava i povećanju učinkovitosti provedbe europskih strukturnih investicijskih fondova. Naime, u okviru europskog semestra 22. veljače 2017. godine Europska komisija donijela je radni dokument službi komisije pod nazivom „Izvješće za Hrvatsku 2017.“ s detaljnim preispitivanjima o sprječavanju, ispravljanju makroekonomskih neravnoteža u kojem se također ističe pitanje administrativnih kapaciteta u kontekstu upravljanja i kontrole korištenje europskih strukturnih investicijskih fondova navodeći kako je apsorpcija sredstava iz fondova EU i dalje otežana zbog ograničenih administrativnih kapaciteta i strateškog planiranja. I to je ono zapravo što se danas u RH javlja, rezultat jedne politike uhljebljivanja 20 i kusur godina, gdje u javnim službama su mahom ljudi koji očito, neću reć su nesposobni, al su manje sposobni sigurno od onih sposobnih ljudi koji se danas nalaze van granica RH i to je normalno vidljivo iz europskog izvješća za RH u 2017.g. Zbog neučinkovite javne uprave, jasne strategije i bez strateških dokumenata, izrazito loše apsorbiramo bespovratna sredstva. A što se tiče same javne uprave za razvoj i povećanje učinkovitosti osigurano vam je 880 milijuna kuna bespovratnih sredstava, a kad se prihvatio akcijski plan razvoja javne uprave u ovom HS gdje je Europska komisija odabrala odnosno omogućila je odobravanje njima plana sa, omogućeno nam je 880 milijuna kuna bespovratnih sredstava. Koliko mi želimo činiti tu javnu upravu efikasnom govori podatak da je od 880 milijuna kuna povučeno 0,45%, znači, reda veličine statističke pogreške i bez učinkovite i brze javne uprave, bez jačanja administrativnih kapaciteta, normalno da imamo ovako izrazito loše povlačenje bespovratnih sredstava. Prema globalnom indeksu konkurentnosti svjetskog gospodarskog foruma, RH je pozicionirana na dnu svijeta po efikasnoj javnoj upravi, uspješniji smo od Venezuele, nemojte mi pričati o ugovaranju Europskih fondova i dodjeljivanju, ajmo pričati o podacima ovjeravanja. Koliko ZNS-ova se ovjerava, koliko se ugovora koje ste vi osigurali ovjeravaju, tko bi te ugovore trebao ovjeravati, tko bi trebao kontrolirati te procese? Te procese bi trebali upravo ovjeravati i na njima se baviti oni sposobni ljudi u državnoj javnoj upravi. Međutim, koliko su oni sposobni na razini ministarstava govore porazni podaci kada sagledamo financijski određene pokazatelje. Vidimo da iz ovog dijela je potrebno zaposliti 676 dodatnih zaposlenika u Središnjim tijelima državne uprave i pravnim osobama s javnim ovlastima koji su uključeni u sustav upravljanja i kontrole korištenja SF fondova. Ja sad postavljam pitanje zašto nije došlo do prekvalifikacije pojedinih službenika u državnim službama unutar pojedinih ministarstava? Što se čeka s tom prekvalifikacijom kad znamo već od 2007. u kakvim ćemo problemima biti i sad se ti problemi dolaze na naplatu, dolazi na naplatu politika zapošljavanja podobnih, a ne sposobnih. Nemam ništa protiv ni da se 676 ljudi zaposli, dapače, zaposlili ste čini mi se 1500 ljudi samo na ovim projektima, ali zašto onda niste 1500 otpustili u nekim drugim službama ako se oni ne mogu prekvalificirat, ako se ne mogu uhvatiti svojim znanjem u koštac sa Fondovima EU. Što se tiče strategije, šta nam isto zamjera Europska komisija, govori činjenica da danas 21.2.2019. uopće nemamo nacrt strategije RH za razvojni period 2020., 2027., toliko o našem strateškom planiranju i sad se postavlja pitanje kako će se i kada će usvajati strategije nižih razina, regionalnih razina, lokalnih razina, ako mi nemamo donesenu sada krovnu strategiju, malte ne smo je trebali imat usvojenu sada da imamo slijedeće programsko razdoblje spremno 2020., 2027. Imamo, nemamo državnu strategiju, al što imamo? Imamo neusklađenu analizu stanja, neusklađene projekte, neusklađene prostorne planove, neusklađene imovinsko pravne odnose, neusklađene studije utjecaja na okoliš, neusklađene dozvole za građenje, pa nije zapravo uopće čudno zašto nemamo jasnu viziju korištenja bespovratnih sredstava, projektiraju se pojedine ceste tri do četiri puta, ne zna im se kad će koji fond, natječaji biti raspisani, koji će kriteriji, kriteriji se mijenjaju iz mjeseca u mjesec i onda mi pričamo o Europskim fondovima. Zapravo, ovo je prvi jasni ispit javne uprave RH i svih onih službenika i dužnosnika na javnim mjestima, a vidimo da na tom ispitu RH pada. Možda danas, sad kad sagledamo ovu situaciju, ne možemo ništa postići plačući za prošlim programskim razdobljima, ta sredstva su bila na resornim ministarstvima i ta resorna ministarstva, Ministarstvo regionalnog razvoja nije vođen od strane MOST-a, to je vođen od strane i HDZ-a i strane SDP-a, a s obzirom da nemamo usvojenu strategiju razvoja za buduće razdoblje, niti ja vidim u pojedinim programima ministarstava da se ide u strateška projektiranja, čini mi se da već možemo plakati za budućim razdobljem. Generalno što se tiče korištenja bespovratnih sredstava u razmatranom razdoblju svi procesi su spori, možda više nismo puževi što se tiče ugovaranja, al smo sigurno kornjače. Državni ured za reviziju objavio je zaključno kako je provedba operativnog programa o konkurentnosti i kohezija djelomično učinkovita, te su potrebna znatna poboljšavanja, temeljem tog izvješća do konca 2017. ugovoreno je 7,8% sredstava manje od plana, plana kojeg ste vi definirali, a odobreno je 39,8% manje od planiranog. Ako sagledamo financijske pokazatelje statusa provedbe operativnih programa financijskog razdoblja 2014., 2020. od početka, znači, 2014.g. do kraja izvještajnog razdoblja 30. lipnja 2017. vidimo da smo ugovorili svega 22% sredstava. Znači, mi smo govorili 22% sredstava na sredini razdoblja dodijeljeno, od dodijeljenih 10,7 milijardi EUR-a plaćeno je svega 6,1%, ovjereno 2,82%. E, to je ono što se u RH događa, nerad, nerad jer nitko mi ne može reći da se možemo hvaliti činjenicom da je 2,82% sredstava ovjereno. Znači, svi mi čelnici jedinica lokalne samouprave znamo, mislim i pojedini saborski zastupnici, kako se dodjeljuju bespovratna sredstva, od procesa ugovaranja do pred financiranja, a da zapravo tek posao kreće prilikom procesa ovjeravanja i kako vi stojite s procesom ovjeravanja 30. lipnja 2017., 2,82%. Pa što rade silni ti državni službenici koji su zaposleni, koji su zaposleni od ovih 676 ili 1500, kako imamo novije pokazatelje, a doći ćete tu s tim podatkom, što oni rade? U okvirnom programu konkurentnosti kohezije na raspolaganju nam je ukupno 8,1 milijarda eura do 30. lipnja 2017. ukupno je objavljeno 85 postupaka ukupne vrijednosti 3,63 milijarde eura. A temeljem pokrenutih postupaka dodijeljeno je bespovratnih sredstava do 30. lipnja 1,55 milijardi eura. Ukupno plaćeno 304 milijuna eura, a ukupno ovjereno samo 60,73 milijuna eura. I to je ono što mi danas možemo govoriti o bespovratnim sredstvima, znači mi možemo samo pričati o ovjerenim sredstvima. Koja su, hajmo reći završena. Sve ovo drugo je rekla-kazala i bit će kako bude. U okviru programa ruralnog razvoja RH na taj program ću se posebno osvrnuti zato što vi temeljite ravnomjerni razvoj Hrvatske baš na programu ruralnog razvoja. Sjećam se ovdje kad smo imali set zakona o potpomognutom i brdsko planinskom području, pa ste rekli da nama nacionalna sredstva ne trebaju, da ćemo mi regionalnu ujednačenost Hrvatske definirati bespovratnim sredstvima. Imate na raspolaganju 2,03 milijarde eura, ukupno je plaćeno 310 milijuna eura, ovjereno je 223 milijuna eura. Ali, ako sagledamo ovu tablicu, pa kad vidimo poražavajuću činjenicu, recimo, Splitsko-dalmatinska županija, zato što je moj prethodnik u iznošenju stajališta govorio iseljava Dalmatinska zagora, pa normalno da će iseljavati, kad ti projekata iz Dalmatinske zagore nema. A zašto nema? Zato što vam župan Splitsko-dalmatinske županije rasporedi 50 milijuna kuna za sitne kapitalne investicije, mahom HDZ-ovim gradonačelnicima i načelnicima i zašto bi oni razvijali bespovratna sredstva? Pa nema ni nacionalnih sredstava, nema nacionalnih projekata pa normalno da ljudi iseljavaju. Ipak, još ću jednom se osvrnuti na izlaganju, na operativni program za financijsko razdoblje 2007.-2013., što sam u pojedinačnoj replici na vaše izlaganje rekao, to razdoblje je završeno, to razdoblje je trajalo do 31. prosinca 2016. godine. Gospodo draga, od 2007. g. do 31. prosinca 2016. godine. Znači promijenilo se to Vlada i Vlada i resornih ministarstava i sad sagledajmo to programsko razdoblje. Sagledajmo operativni program samo prometa. Dodijeljeno nam je 236 milijuna eura, dano u .../nerazumljivo/... , znači, tada EU nama dala 236 milijuna na raspolaganje eura u .../nerazumljivo/..., tada nismo platili lipe ni eura i to je trebalo biti znak naše spremnosti što se tiče projekata. Međutim, od početka korištenja programa znači 2007. godine do 30. lipnja 2017., kako se gleda u ovom jednom razdoblju ugovoreno je ukupno 196 milijuna eura, odnosno 82% dodijeljenih sredstava, a korisnicima je isplaćeno 157 milijuna eura. Tko je za to kriv? Mi smo tu maltene izgubili pola milijarde kuna. Znači kolike smo projekte smo mi prijavljivali? gdje su nastale greške? Tko je odgovoran? Na to pitanje ne dobivam odgovor. Samo bit će, bit će, bit će. Pa shvatite jednom da treba presjeći na jednom programskom razdoblju i reći krivi smo. I definirati krivce, tko je tada resorna ministarstva držao? Tko je aplicirao pojedine projekte? A zašto nastaju greške? Nastaju greške zato što nema strateškog planiranja. Pojedini projekti koje sam ja osobno u ovoj sabornici u ovoj godini dana naslušao, projektiraju se, evo, sada je 4. put. Toliko o spremnosti pojedinih projekata. Pa ajde da se sad isprojektiraju do 2020., pa da mi netko kategorično tvrdi da će taj projekt biti prijavljen od 2020.-2027., međutim neće ni to. Samo se ljudima na terenu laže, obmanjuje, a projekti nisu spremni. Mi nismo znači bili spremni od 2007. do 31. prosinca 2016. iskoristiti bespovratno dodijeljenu u 100%-tnom obliku 236 milijuna eura. Pa ni te projekte prijavljivao netko u Bruxellesu. Iz Bruxellesu došao pa Hrvatima rekao koje će projekte prijaviti. Sami smo definirali te projekte. Sami smo provodili te projekte. Ali se EU komisiji ne može lagati. Znači sve greške se skupo plaćaju, a zapamtite koje će greške nastati u Hrvatskoj. Poglavito u ruralnom području. Tko će plaćati sva ova održavanja, silne ove aglomeracije gdje se sipaju novac, sad vidimo kao što sam rekao, dodjeljuju se bespovratna sredstva za izgradnju vrtića, a ista općina koja dobiva sredstva za vrtić i gradi vrtić i gradi vrtić nema u proračunu za zaposlit tete u vrtićima. I mi kažemo da ćemo bespovratnim sredstvima zadržati stanovništvo. Pa stanovništvo 10 puta brže iseljava nego što vi povlačite sredstva bespovratna. A nitko ne sumira održavanje te infrastrukture odnosno one pokazatelje koje smo aplicirali kao neki pokazatelji pozitivni i koji će se, koji će nastati prilikom razvijanja tih infrastrukturnih projekata. Tih pokazatelja neće biti. Pa kasnije naknadnom provjerom, bit će vraćanja tih bespovratnih sredstava, tko će za to odgovarati? U ovoj Hrvatskoj nitko ne odgovara za ništa. U cijeloj javnoj upravi, imali smo primjer prošle godine jednog otkaza. Jednog samo otkaza, znači naša javna uprava radi odlično. Radi odlično, vidimo kako radi, sa 2-3% ukupno ovjerenih sredstava. Ja čekam za jedan vrtić od 15.9. ZNS zadnji. Od ovjere. I to je hrvatska stvarnost. To je hrvatsko korištenje europskih bespovratnih sredstava. I mi s tim sredstvima želimo zadržati stanovništvo na našem području. Pa neka netko dođe u ruralno područje Hrvatske pa kad vidi koliko dnevno iseljava stanovništva, a neki projekt treba 5 godina da se realizira, a govorimo da nacionalnih sredstava nema. A samo u sektoru prometa smo izgubili pola milijarde kuna. Sektor od 2007.-2013. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu gđa. Branka Juričev-Martinčev koja će govoriti u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ispred nas je Izvješće o korištenju europskih strukturnih i investicijskih fondova i pretpristupnih programa pomoći EU za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2017. godine koji će HDZ-a podržati. Vlada RH je obvezna HS-u temeljem Zaključka od 24. listopada 2014. podnositi 6-mjesečna izvješća o korištenju pretpristupnih programa pomoći EU i europskih strukturnih i investicijskih fondova. Za razdoblje od 1. siječnja 2014. g. do 30. lipnja 2016. pripremljeno je 5 izvješća kojima smo tu u jedinstvenom paketu razgovarali upravo u ovom mandatu i prihvatili ga u srpnju 2017. g. dok je izvješće za dugu polovinu 2016. raspravljeno i prihvaćeno u ožujku prošle godine. Danas razmatramo izvješće o prvoj polovini 2017. g. iako već imamo svježe podatke od siječnja ove godine koji su dostupni i na stranicama ministarstva i Europske komisije i tu bise složila sa kolegama koji su mišljenja da bi bilo puno primjerenije da danas razgovaramo o tome što se i koliko učinilo u 2018. nego ovo kad razgovaramo tek o prvoj polovini 2017. g. Također napomenula bi da je ova Vlada formirana u listopadu 2016. i da je ovo šestomjesečno razdoblje prvo razdoblje ove Vlade u kojem je ona mogla raspisivati natječaj, ugovarati ili nešto kvalitetnije napraviti po pitanju povlačenja sredstva iz europskih fondova odnosno financiranja istih. Iako apsolutne brojke nisu impresivne, ono što je značajno su indikatori rasta kako ugovaranja tako i plaćanja. Npr., operativni program konkurentnosti i kohezije ostvario je napredak u ugovaranju u odnosu na prethodno razdoblje od 132% dok je plaćanje ostvarilo povećanje od 152%. Ukupno ugovaranje na razini europskih strukturnih i investicijskih fondova bilježi u tom periodu rast od 88% dok plaćanje bilježi rast od 91%. Od 1. siječnja 2017. do 30. lipnja iz europskih fondova onih koji su nam bili na raspolaganju od 2007. do 2013., smanjena je vrijednost ugovorenih sredstava zbog raskida ugovora i faziranja, radi se 5 uglavnom velikih projekata koji se odnose na izgradnju željezničke infrastrukture, zatim razvoj Zračne luke Dubrovnik, tu su čak na popisu nešto manji projekti koji su se morali fazirati, odnosi se na izgradnju za obilaznice grada Vodica, izgradnja mosta otok Čiovo kopno na području grada Trogira, znamo da imamo jako velikih problema kad je u pitanju javna nabava, posebno ovako veći i značajniji projekti, kada dođe do žalbe koja mora ići onda na Državnu komisiju za kontrolu postupka javne nabave i sli., sve su to bili razlozi da se ti pojedini projekti faziraju. Ipak ugovoreno do 30. lipnja 2017. g. bilo je 108% i istovremeno korisnicima isplaćeno 1,12 milijarda eura odnosno 87,64%. U istom razdoblju je u okviru programa financijske perspektive 2014.-2020. u kojoj se još uvijek nalazimo, ugovoreno 1,1 milijarda eura tako da je do tog dana ukupno ugovoreno 22,17% što je znatno više nego što je bilo 6 mj. ranije kada smo imali svega 11,83%. Najveći iznos ugovorenog u izvještajnom razdoblju je u okviru operativnog programa konkurentnosti i kohezije i iznosi 880 milijuna eura dok je postotak ukupno plaćenih projekata od ukupno dodijeljenih najbolji u okviru programa ruralnog razvoja, iznosi 15,33%. U izvješću su navedene i nepravilnosti te aktivnosti koje trebaju unaprijediti funkcioniranje sustava, tako je u tom periodu Vlada RH donijela izmjenu i dopunu Uredbe o institucionalnom okviru sustava za suzbijanje nepravilnosti i prijevara. Izrađene su smjernice u upravljanju nepravilnosti, provedena je analiza potrebna za izobrazbu itd. Žalosti činjenica da je u razdoblju od drugog tromjesečja 2008. do 30. lipnja 2017. utvrđeno ukupno 730 slučajeva nepravilnosti od kojih je zatvoreno njih 539. kad kažemo nepravilnosti, tada znamo da RH odnosno naši ljudski potencijali nisu dovoljno prošli ni dovoljnu izobrazbu i sigurno da ima posebno u manjim sredinama odnosno kada se radi o nositeljima projekta koji imaju slabije ljudske potencijale dovoljnu izobrazbu međutim sve je dobro ako ne dođe do problema da treba za određeni projekt čak i vraćati ta bespovratna sredstva. Iako je u ovom periodu Vlada tek krenula sa radom, ipak do kraja 2017. bilježi povećanje od 277% ugovorenih sredstava na razini europskih strukturnih i investicijskih fondova za financijsko razdoblje 2014-2020. a 225% uplaćenim sredstvima. Veseli nas pročitati jučerašnji članak koji kaže da smo po stanju ugovorenih projekata za razliku od postotka isplaćenosti, da se Hrvatska približava europskom prosjeku. Naime, posljednji podaci kažu da smo objavili natječaje u vrijednosti 79% ukupne alokacije za period od 2014. do 2020. što je u usporedbi sa četverogodišnjim razdobljem od 2014. do 2017. znatno više kada je taj iznos bio svega u razini 52%. Dakle, možemo zaključiti kako je do najvećeg pomaka došlo kod objave natječaja i stope ugovorenosti projekta. A na mrežnim stranicama Europske komisije, redovno se osvježavaju i podaci o postotku isplaćenih sredstava pa osim što na dnevnoj bazi možemo pratiti stanje, možemo vidjeti i direktnu usporedbu naše izvedbe s drugim državama članicama. U nešto manje od 14 mj. Hrvatskoj je isplaćeno 820 milijuna što je za 78% više nego 14 mj. prije. Hrvatska stručnjakinja za europske fondove Ariana Vela također smatra da je stopa isplaćenih sredstava niska i u prvom redu jer se nije na vrijeme planiralo kasnilo se s ugovaranjem i provedbom velikih projekata. Stoga kad govorimo o izvješću za upravo ovo razdoblje ne može ova Vlada i ovo ministarstvo biti odgovorno. Ova Vlada ulaže velike napore i do kraja prošle godine svi su programi ostvarili n ciljeve, n plus ciljeve, znači plus 3 godine. Naime, s 31. prosinca 2016. završilo je to n+3 razdoblje provedbe programa IPA i Operativnog programa financijskog razdoblja 2007. i 2013. Tijekom 2017. slijedilo je postupno zatvaranje programa s krajnjim rokom u ožujku 2018. godine i jedina iznimka je bila kod IPA 1 koja se provodi do 14. siječnja 2020. U mandatu ove Vlade RH je zabilježila značajni rast ugovaranja projekata financiranih iz fondova EU ugovore, na sredstva su porasla sa 935 milijuna EUR-a s kraja listopad 2016. na 6,75 milijardi EUR-a što je porast od 585%. Međutim, osim povlačenja raspoloživih sredstava i ove financijske perspektive neophodno je da se aktivno radi na pripremama za slijedeće programsko razdoblje i tu se slažem sa svim svojim prethodnicima da moramo uložiti znatnije napore i u povlačenju sredstava, a i u primjeni i pripremama za slijedeću financijsku perspektivu. Hvala.
Hvala i vama, sada je na redu gospodin Branimir Bunjac ispred Kluba zastupnika Živo zida i SNAGE.
Hvala lijepa podpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, kod podnošenja ovakvih izvješća kao što je ovo o korištenju Europskih fondova vidimo u stvari kakvo je pravo stanje članstva Hrvatske u EU gdje se sve ono što nam se obećavalo tzv. predpristupnim pregovorima uglavnom u praksi nije ispunilo. Kad smo mi ulazili u EU između ostaloga obećavalo nam se da ćemo imati veće plaće, a danas nažalost nemamo veće plaće, plaće se povisuju u državama EU brže nego što se povisuju u Hrvatskoj. Minimalna plaća je prošle godine u članicama EU rasla i za više od 10%, sad su nas već prestigle ne znam i Litva i Litva nas je prestigla, mi imamo bruto plaću 505 EUR-a, a katastrofalna Grčka jelda ima 758 EUR-a, a ove zemlje vodeće imaju od 1.500 pa čak preko 2.000 EUR-a minimalac. Zašto Hrvatska se nije barem donekle približila tim zemljama u omjeru, znači mi i dalje imamo plaće manje za 3 do 4 puta nego u EU. S druge strane govorilo nam se u redu imat ćete veće plaće i imat ćete niže cijene, prilazite pristupate velikom tržištu ovoga doći će do pada cijena itd. Međutim vidimo da tome nije tako, evo upravo danas je objavljena analiza jednoga trgovačkoga centra u RH koji posluje na području cijele EU i isti proizvod potpuno isti u Austriji košta upola manje nego u Hrvatskoj. Znači priče o nižim cijenama jednostavno nisu isti, manji su popusti kod nas nego u EU i što je još najgore od svega niža je kvaliteta robe. Treba li uopće spominjati ovu priču o uvozu mesa, treba li spominjati priču o mesu koje se uvozi, mlijeku, voću, povrću koje je ne druge, treće kategorije nego pete, šeste kategorije i u biti Hrvatska na neki način postaje smetlište EU. Tu je bitno napomenuti tu, istaknuti tu riječ uvoz, jer se nama govorilo da će se povećati izvoz, međutim izvoz se nije poveća, povećao se je uvoz i mi danas uvozimo jako puno stvari koje Hrvatska može proizvesti, evo recimo uvozimo čak i lišće, uvozimo mahovinu, uvozimo 40% voća i povrća, imamo toliko plodne zemlje koja je neobrađena. Govorilo se da će se otvoriti radna mjesta, gdje su ta radna mjesta. Znate li koliko je u proteklih mjesec dana izgubljeno radnih mjesta u RH? U mjesec dana izgubili smo 20.000 radnih mjesta, od prosinca do siječnja. Prije ulaska u EU imali smo 1.380.000 zaposlenih, znate li koliko imamo danas, isto toliko, isto toliko. Uz sav rast, uz sve investicije, uz sve ove fondove uz sve te neka ulaganja ovoga mi nemamo ni jednoga zaposlenoga više nego onda kad smo ulazili u EU. Istovremeno aktivnoga stanovništva imamo manje za 200.000, znači izgubili smo aktivno stanovništvo, a nismo povećali broj zaposlenih. Kakve su cijene režija u Hrvatskoj, evo sad je poskupio odvoz otpada, poskupit će plin od 1.4., želite li znati kakve su cijene u usporedbi sa drugim članicama EU. U Zagrebu stan od 85m2 režije iznose 170 EUR-a, u Beču 160 EUR-a, u Amsterdamu 150 EUR-a, u Milanu u Italiji 120 EUR-a. Znate li koliko su njihove plaće veće? To sam već naveo na samomu, na samomu početku. Kažu ovdje gospoda koja predstavljaju te Europske fondove da je RH, ima mogućnost povući 11 milijardi EUR-a, je, to super zvuči, doista, kad bismo mi uspjeli povući 11 milijardi EUR-a ja bih recimo razmislio možda o tome da RH ostane u EU da je to možda dobro. Ali prema ovom izvješću koje je pred nama, na našim stolovima, mi smo od tih 11 milijardi EUR-a povukli 7%, znači, povukli smo 7% doslovce. Znači, nismo u stanju povući, kako bi rekli, ni neki malo veći dio toga novca, a kamoli, kamoli sve. Istovremeno, mi svake godine uplaćujemo EU 4 milijarde kuna, 4 milijarde kuna svježega novca, zdravoga novca da bi nazad dobili manje od toga i što je najbitnije da bi dobili novce koje moramo potrošiti po nalogu EU, ne po onome što bismo mi htjeli potrošiti, što su nama prioriteti, ne mi moramo potrošit onako kako su nam oni naredili, ja ne znam jel vi čitate kome se dodjeljuju ta sredstva, ali po meni je to bacanje novca u bunar. Evo recimo, čitao sam zadnje dodjeljivanje u Gradu Zagrebu, Udruga Ane Stavljenić Rukavina koja je desna ruka Milana Bandića je dobila 10 milijuna kuna za prilagodbu hrvatskog zdravstva EU standardima. Jesu li to naši prioriteti? Kako to da opet političari ili ljudi povezani s politikom dobivaju te novce? Zašto mi ne bismo s 4 milijarde kuna, ne znam, otvorili radna mjesta, platili dugove, povećali mirovine, besplatne udžbenike, prijevoz učenika, stipendije, evo 4 milijarde kuna da podijelimo u stipendije, znanost, obrazovanje, ja mislim da bi bila veća korist nego što ih damo gđi. Rukavina i sl. uz svo poštovanje. Osim što mi, dakle, dajemo više novca nego što primamo, a u stvari logika je trebala biti potpuno obrnuta, Europa je nama morala dati, a ne mi njoj. Postavlja se pitanje koliko stotina tisuća, pa i milijuna radnih sati hrvatski radnici potroše da bi napisali projekte i opravdali projekte, to je novac koji možda nije vidljiv direktno na računu, ali se indirektno i te kako osjeti. Mi smo mogli svoje zaposlenike, svejedno da li po ministarstvima, svejedno da li po općinama, svejedno da li je to po školama ili nekim drugim institucijama, dati im druge zadatke da izvršavaju umjesto da se bave tim Europskim fondovima koji, kao što smo čuli, često uopće niti ne uspijemo proći na natječajima. Znači, mi potrošimo, ne znam, tri mjeseca posla da se prijavimo na neki natječaj i onda ne prođemo. Pa nije li to, nije li to demotivirajuće i nije li to na određeni način čak ponižavajuće? Kaže, Europa je nama prijatelj, da li nam je prijatelj g. Tajani, je li nam prijatelj ili nije? U toj istoj Europskoj pučkoj stranci s g. Tajanijem se nalazi g. Andrej Plenković. U toj istoj Europskoj pučkoj stranci se nalazi g. Viktor Orban koji nam je uzeo INA-u odnosno uzet će je nakon izglasavanja ovog zakona. U toj istoj Europskoj pučkoj stranci se nalazi Aleksandar Vujčić. Da li su to ti prijatelji iz Brisela kojima vi možda vjerujete? Da li mi može bilo tko odgovoriti od članova Vlade koja je to zemlja, članica EU prijatelj RH, osim nekih malenih možda zemalja, možda eventualno Slovenija, al koliko vidim, ni oni baš nisu potpuno iskreni prema nama? Rekli su kad smo ulazili u EU povećat ćemo mirovine, danas vidimo da se mirovine smanjuju, smanjuju, koja neka čudna simbolika upravo je ušla gđa. Pusić. Omjer mirovine i plaće se konstantno smanjuje. Prema međunarodnoj Konvenciji rada, mirovina koja iznosi manje od 40% plaće prosječne, predstavlja kršenje ljudskih prava, znači, ona ne predstavlja samo socijalnu degradaciju, nego predstavlja uništenje čovjeka. A mi prema Pavićevoj mirovinskoj reformi imamo 37% sa daljnjim padom, pa kako je to moguće kad smo mi u takvoj EU koja je divna, krasna, koja nas voli, evo teče nam med i mlijeko, itd. Rekli su da će se korupcija smanjiti. Prema svim pokazateljima, korupcija se u RH povećava. Zašto? Zato što EU nije košničar korupcije, nego je izvor korupcije. Sve ono što se radi u HS, u Briselu se radi još tri puta na gori način. Ovdje mi zasjedamo 12 dana u mjesecu, u Briselu se zasjeda 5 dana, ovdje zastupnici za to što ne dolaze na svoj posao dobivaju 2.000 EUR-a plaću, u Briselu isti ti zastupnici, istog tog HDZ-a i SDP-a dobivaju 5.000 EUR-a plaću. To plaćaju hrvatski građani, to ne plaća nikakva EU, to mi financiramo. Kakav je uopće to Europski parlament, to je jedan jedini Europski parlament na kugli zemaljskoj gdje zastupnici ne mogu predlagati zakone, to se uopće ne može zvati parlamentom, to je nekakav fikus još gori nego HS, ovdje barem glumimo da mi donosimo zakone iako znamo da se donose po uputama interesnih skupina, a tamo čak niti to, tamo sve određuje birokracija koja je 3 puta još smješnija od naše birokracije. Pa pogledajte onog šefa Europske komisije, Junkera, taj ne zna di je ljevo, di je desno. Po meni takav čovjek ne bi smio vodit ne znam ovoga vatrogasno društvo ono seosko, a kamoli kontinent sa 700 milijuna ljudi. Štipka, štipka hrvatskog premijera, pa ja ne znam ak je to vama normalno, ak je to vama uzor koji mi moramo slijediti onda ne znam, onda sam valjda ja lud. Po meni je to nedostojno, nekulturno, primitivno i krajnje štetno za interese hrvatskog naroda. Jeste li pročitali objavljena je prije dana njemačka strategija industrijska za razdoblje do 2030. godine, je li itko pročitao, nije nitko ni ne znate da taj dokument postoji. I što tamo piše, evo ja ću vam reći. Ukoliko ne zadržimo radna mjesta u industriji nećemo moći ostvariti socijalne mjere, rast BDP-a, ulaganje u znanost, obrazovanje i kulturu. A što radi Hrvatska, što radi Hrvatska, recite mi kakva je industrijska proizvodnja kod nas? Da li znate već 24 mjeseca u padu za redom, to je veliki uspjeh gospodina Plenkovića koji sve druge osim sebe naziva neznalicama, ne znam šupljoglavcima, a svoje vlastite, svoje vlastite propuste provalije u gospodarstvu ne vidi. Zašto je uništio brodogradilišta, slučajno ili namjerno? Namjerno. Po čime uputama, po uputama Bruxellesa. Zašto je dao INU, kome, po čijem nalogu? Opet po uputama Bruxellesa. Mi moramo pitati njih da li možemo imati udjele, mi moramo pitati njih da li možemo nekom dati jamstva, da li nekom možemo dati kredite itd. Bez velikih tvrtki, velikih tvrtki u hrvatskom vlasništvu, Hrvatska će biti svedena na predmodernu zemlju, vratit ćemo se u 19. stoljeće, doslovce ćemo ovisiti o milosti gospodara. Da li znate da moramo od naših carina 75% davati u Bruxelles, da li znate da moramo svoj dio PDV-a davati u Bruxelles, da li znate da su lijekovi 5 do 6 puta skuplji samo zato što smo članica EU, da li znate kako se uopće izračunava cijena lijeka, tko određuje cijenu lijeka? Cijena lijeka u Hrvatskoj vam se izračunava temeljem prosjeka cijene lijeka u Njemačkoj, Italiji i Španjolskoj. Pa recite vi meni kako može Hrvatska određivati svoje cijene po njemačkim cijenama, kak je to moguće? Toliko o uspjesima vaših predpristupnih fondova i pristupanja EU općenito. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Milorad Batinić, izvolite.
Hvala podpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, ovo izvješće znači radi se od 1.siječnja do 30. lipnja 2017. godine manje-više može se poistovjetiti sa sličnim izvješćima i prethodnih razdoblja i onih do 2018. odnosno to će se vjerojatno raspravljati kroz godinu i pol do dvije. No ono što bi generalno moglo se kazati iščitati iz ovoga izvješća pogotovo kada se uspoređuje financijski u postotnom iznosu koje su mogućnosti u određenom vremenskom periodu privlačenja tih sredstava, koliko se kandidiralo projekata gledajući i financijski, koliko je ugovoreno, a koliko je isplaćeno. Znači moramo biti svjesni znači vremenski period od 6 mjeseci, bilo bi daleko egzaktniji pokazatelji kada bi se mogli jedni duži, širi periodi pratiti, minimalno godinu i pol do dvije koliko i traje praktički od kandidiranja do realizacije određenih projekata. Ovaj dio izvješća, pardon, nema razloga da ne podržimo to su uglavnom brojke, međutim ono htio bi se malo osvrnuti na ono što svakako bi želio istaknuti to je u točki 5. to su nepravilnosti i ono što mi svakako nije, a radi se o periodu znači i period od 2008. pa skroz do 2017. godine i ono što mi svakako bode oči i ne mogu se suzdržat a da ne komentiram, znači nepravilnosti i prijevare. E sad nepravilnosti to je nešto što mi je prihvatljivo, može se razumjet iz više razloga jer je u tom periodu i prije pristupanja Hrvatske članstvu EU, nakon što smo postali članica EU, pa čak i dan danas, dan danas 2019. godini postavlja se pitanje ne samo količine projekata nego prvenstveno kvalitete. Tko ih je kandidirao, tko je radio aplikacije i mogu prihvatiti određene nepravilnosti pogotovo što se tiče onoga dijela, a jedan najveći dio je tih nepravilnosti u postupcima javne nabave, jer i sam zakon je izuzetno kompleksan i kompliciran i naravno tu se postavlja pitanje kvalitete i kvalifikacije onih koji rade taj segment. Međutim ovaj dio što se tiče prijevara, to je apsolutno neprihvatljivo. Postavlja se pitanje, ja postavljam pitanje, kakvi su to prijevarni oblici ili kako bih ih mogao nazvati i tko je to tko je htio prijevarom, ukoliko je to u doslovnom smislu riječi ovdje izričaj prijevara, znači netko je želio prevarit nekog. Postavljam pitanje kako? Da li je dao krive podatke, svjesno da bi mu projekt mogao proći? No zašto to govorim, naravno da je ovo nužno sve ovdje što piše o nepravilnostima, koja je svrha, zaštita, financijska prvenstveno što se tiče Europskog novca itd., itd. međutim tu isto tako postavljam i pitanje koje se djelomično pokušalo, vjerujem da će se primjenom i izmjenom novoga Zakona u stvari primjenom novog Zakona o regionalnom razvoju, formiranjem javnih ustanova kao Agencija, dodatnom edukacijom od lokalne razine i edukacijom svih vrsta, ne samo Agencija, nego potpornih institucija koje su i u vlasništvu lokalnih samouprava i regionalnih, upravo izbjeći ova kategorija učestalih nepravilnosti, a pogotovo ne i prijevara. Postavljam pitanje nadalje, i sami procesi koji traju u resornim Ministarstvima što se tiče, pojednostavit ću provjere usklađenosti samih projekata sa natječajem. Pa evo jedan, jedan primjer koji je više nego poznat, mislim da je bilo to 2017. godine u veljači, kad je potpisan ugovor sa lokalnom akcijskom grupom, jer tada su određeni projekti bili spušteni na provedbu i na raspisivanje natječaja preko lokalnih akcijskih grupa, znači mjera 7.4 Ulaganje u pokretanje, poboljšanje i proširenje temeljnih usluga za ruralno stanovništvo uključujući i slobodno vrijeme, kulturne aktivnosti i tako dalje, i tada je bil potpisan ugovor na iznos, za mjeru 19.2, 7,2 milijuna kuna. Dan danas, dan danas, još to uvijek traje. E pa sada ću vas, dozvolit će te mi toliko da vas zamaram upravo sa tim nekim datumima, statističkim pokazateljima, koji su razlozi? Znači, najprije se čekalo donošenje Pravilnika, isti je donesen bio, evo imam, 29.05.2018. godine, znači to je praktički negdje godina i, više od godine i pol, nije se moglo provesti, a ugovor je potpisan. Projekti su bili spremni, isti ti projekti od čimbenika, od dionika, lokalnih samouprava, da li su tu bili OPG-i, radilo se o dijelu i mjere 19.3 i 19.4, znači i nešto i ovih drugih, znači ne samo, ne znam, infrastrukturni, kulturni ili kakvi već projekti s lokalne razine, da bi se u 15.10. raspisao natječaj od LAG-a, lokalne akcijske grupe, i rok za prijavu je bio, znači do 07. siječnja. Procedure, iako se novim Pravilnikom su se te procedure skratile, još uvijek pitate, čekate, nemate nikakve povratne informacije o tome, sveukupno gledajući, znači, 17. veljače 2017.-te, danas je 21. kol'ko mi se čini, 21., znači točno dvije godine. Propuštena je prilika, ne samo da se projekti realiziraju, nego da se kandidiraju novi. E sada, to je ono, to je onaj dio koji svakako treba se zapitati i tijela koja provode, prvenstveno znači najodgovorniji koji jesu, Ministarstvo regionalnoga razvoja, tako da evo, naravno da je to uočeno i vjerojatno i ranije, znači, nije, ne radi se, ovo je samo jedan, jedan mali primjer, a takvih primjera što se tiče nedostatka administrativnih kapaciteta u sustavima koji vrše provjeru, da ne kažem samo onima koji pripremaju projekte, krenulo se bilo, znači, pa je dodatno zapošljavanje odobreno, znači Vlada je u travnju 2017.-te, treba zaposliti 676 službenika, mene zanima u kojoj mjeri je, se uspjelo u tome. Naime svjesni smo činjenice da za evaluaciju i valorizaciju tih projekata, da bi oni uopće mogli dobiti odobrenje, treba proć' jedan određeni period, treba sistematično proučiti, vidjeti što i kako da bi uopće mogli doći do, doći se do sklapanja ugovora, i u konačnici do same realizacije, i onda provjere, jer određene vrste projekata, govorim općenito, znači, tek po izvršenju, tek pošto si platio tada tražiš povrat novca. Ono što je generalno problem i vjerujem da proizlaze iz toga i ovi statistički podaci koji ne govore, baš nam ne idu u prilog, toga moramo biti svjesni, upravo te dugačke procedure. Ono što je vrlo interesantno i vidi se i iz Izvješća, iz prethodnih Izvješća, moram prokomentirati, 2013. ušli smo u Europsku uniju, prije smo koristili predpristupne programe, očito da se tek po ovim nekim pokazateljima počelo raditi i na ispravljanju nepravilnosti, na dodatnom osnaživanju administrativnom u 2017. godini, nažalost. '15.-ta i '16.-ta potpuno nefunkcionalne, neoperativne i naravno da je to rezultat i ovih rezultata koji nisu na onoj razini kojoj bi mogli očekivati, koje bi trebali, ali i sada vjerujem da postoji prostor da se određeni procesi koji se moraju provesti radi same provjere, da se pokušaju ubrzat. Bio sam i kad su, i na Odborima, i kad je bio sam Zakon o regionalnom razvoju, mi smo formirali javne ustanove, dobra namjera, međutim ne znam, volio bi vidjeti i nakon proteka vremena kakvi su rezultati, oni su u nadležnosti regionalne samouprave, to je jedna stvar. Druga stvar, vjerujem da još uvijek postoje kapaciteti, a i znam, postoje potporne institucije koje su u vlasništvu, u nadležnosti lokalnih samouprave koje bi svakako trebalo staviti intenzivnije od strane Ministarstva regionalnoga razvoja u funkciju čak i provjere evaluacije, to su certificirani ljudi, visoko obrazovani koji znaju posao. Znači, ono osnovno što svakako bi trebalo težiti u narednom razdoblju, to je da se efikasnost čitavog sustava apsolutno poboljša i da ti rezultati kroz vremenski period do 2023. do kada će trajati provedba, da uspijemo stići te cifre koje su nam zadane, koje su nam sami na neki način zadali. Nadalje, nije slika nikada crno bijela. Moramo se jednako tako zapitati, što je bilo ispregovarano, kada je pregovarano, jer svjedočimo sada i u ovom vremenskom periodu, po pokušaja prenamjena operativnog programa iz jednog u drugi, znači u periodu kada se je dogovarali, kada su se koncipirali operativni programi, očito da se nije imala cjelovita, potpuna informacija, u kojem smjeru se mogu očekivati projekti, koji apliciraju na europski novac. To je jedno, druga stvar, jednako tako moramo biti svjesniji situacije što se tiče projekata, koje kandidiraju gospodarstvenici, na kojoj su razini, koliko su vješti ako sami pišu, znači tu definitivno radi se o malim vrijednostima ili ukoliko angažiraju agencije, koje su licencirane, u kojoj mjeri su one kvalitetne za pisanje tih projekata. Jednako tako što se tiče i same poljoprivrede, naravno, mislim da je najmanji problem i najveća prolaznost, možda griješim ili sam krivi statistički podatak dobio, isto se ne radi o nekim prevelikim iznosima, financijskima, al ono što su radili sami ljudi uz potporu ili savjetodavne službe da je velika većina tih projekata prošla ili nije bila toliko stroga kontrola u onom pretpristupnim dijelu. Svakako podržati ćemo ovo izvješće sa preporukom i napomenom ili možda jednom dozom kritike. Cilj nam je svima privlačenje do 2023. sve što je zacrtano, da ne ispadne da više uplatimo nego što povučemo, što svakako nije slučaj, ali i da se kvalitetnije pripremimo i kadrovski za onu perspektivu koja dolazi to je 2021. i 2027. jednako tako da se dođe do što kvalitetnijih informacija da operativni programi koji će biti, da budu u skladu i sa stvarnim potrebama, ne samo tržišta gospodarstva, poljoprivrede nego jednako tako i lokalne samouprave. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Batiniću. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a poštovani kolega Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Odmah na početku svog izlaganja ću izreći stav našeg kluba, da je stanje u vezi korištenja europskih fondova u Hrvatskoj daleko od potrebnog i zadovoljavajućeg što potvrđuje i podneseno izvješće. Najodgovornija za takvo stanje jest loša državna politika vladajuće većine i sama državna administracija, koja ne provodi postupke u vezi iskorištavanje europskih fondova, dovoljno angažirano i dovoljno profesionalno. Složiti ću se i sa izlaganjem državnog tajnika, da nismo pravovremeno se pripremali, da nismo ulagali u educiranje ljudi, da nam je prošlo vrijeme i da sada moramo hvatati neki korak ubrzano. Ali, ono što mene brine, je da i dalje se rade greške i da se donose zakoni koji upravo ne doprinose ubrzavanju i kvalitetnijem povlačenjem sredstava iz europskih fondova. Kada govorim o lošoj državnoj politici, a vezano za ovu temu, prije svega mislim na indeks razvijenosti, jedinice lokalne i regionalne samouprave, kojega je vlada, odnosno resorno ministarstvo utvrdilo prošle godine i koji zapravo kažnjava one najuspješnije jedinice lokalne i područne samouprave u Hrvatskoj. Vlada je tom prilikom odlučila pomoći slabije razvijenim hrvatskim krajevima, tako što se je smanjila mogućnost onima najuspješnijima jer njima valjda, a to proizlazi iz vladine politike, taj novac, nije ni potreban. Neprihvatljivo je i usuditi ću se reći sramotno, da od vladinih dužnosnika, nam kažu, pa šta biste vi htjeli, vi imate dovoljno novaca i ove projekte možete vlastitim sredstvima rješavati. Mislimo da je takva politika potpuno pogrešna i dugoročno štetna za sve nas za državu za naše građane, kao i cjelokupno gospodarstvo, jer da ponovim, ono što smo i tada govorili, ako kočite lokomotive koje vuku naprijed, usporiti ćete cijeli vlak. Mi u Klubu IDS-a nemamo ništa protiv da se pomaže slabije razvijenije jedinice, ali je zbog takvih indeksa razvijenosti, onima razvijenijima otežano povlačenje novca. Stoga očekujemo reviziju i izmjene zakona upravo u ispravljanje tih nepravdi vezano za one nerazvijene. Naime, dijelovi Hrvatske, koji su za naše prilike iznad prosijeku, u europskim okvirima smo ispod prosjeka, tako da i u tim dijelovima treba omogućiti da se nesmetano razvijaju i brže napredaju a ne da ih se … [[Govornik se ne razumije.]] Podsjetiti ću da smo nedavno raspravljali i da je vlada donijela novi prijedlog podjele na NUC2 regije i tada smo vidjeli da samo 3 županije uz Grad Zagreb prelaze 50% prosjek, europskog prosjeka razvijenosti po elementu BDP-a po glavi stanovnika. Mislim da to je poražavajuće i da to nas ne smije zadovoljavati. Tako da se ne slažem sa iznošenjem kolegice gđe. Brnke Juričev Martinečv da se približavamo tom prosjeku od 50% i da možemo biti sretni sa time, jer nemojmo zaboraviti u taj prosjek od 50%, da to se uzima prosjek gdje su uključene ostalih 26 zemalja EU, da su tu i Bugarska i Malta i sve ove nerazvijene, a mi izgleda da smo opet na nekom dnu, a time pokušavamo se zadovoljiti. Sljedeće što želim napomenuti je, to su natječaji koji se provode po metodi tzv. najbržeg prsta. Riječ je o potpuno neadekvatnom i birokratiziranom modelu dodjeljivanja sredstava koji ne uzima u obzir kvalitetu samih projekata i moguće pozitivne efekte njihove realizacije, nego se vodi time tko je prvi poslao prijavu. Nadam se da će resorno ministarstvo shvatiti negativne posljedice dodjeljivanja sredstava na ovakav način te da će se s tom praksom prekinuti. Kada govorimo o temi EU fondova, moramo ponovno spomenuti jedan slučaj iz Istarske županije koji pokazuje svu neažurnost i neprofesionalnost državne administracije oko provođenja natječaja za dodjeljivanje sredstava. Znači, želim se osvrnuti na konkretan primjer iz prakse. 16. studenog prošle godine bio je krajnji rok za prijave projekata na natječaju u sklopu programa ruralnog razvoja mjere 721. koji omogućava ulaganja u građenje javnih sustava za vodoopskrbu, za odvodnju i za pročišćavanje otpadnih voda. Uz projektnu dokumentaciju, koju je trebalo pripremiti za pravovaljanu prijavu, jedan od obveznih dokumenata kojeg je potrebno priložiti bilo je i mišljenje o potrebi provedbi procjene utjecaja zahvata na okoliš koje izdaje Ministarstvo zaštite okoliša i energetike. Komunalno društvo Istarski vodovod kao prijavitelj na natječaj, poslao je zahtjev za davanje navedenog mišljenja, a koji je u Ministarstvo zaprimljeno 11. listopada prošle godine. Odgovor iz ministarstva, koje je gotovo formalne naravi, za 14 projekata u Istarskoj županiji, koji su trebali značajno unaprijediti vodovodnu infrastrukturu u unutrašnjosti Istre, stiže nakon 35 dana. Točno 16. studenog u 11 sati i 47 minuta, putem e-maila ili točnije 13 minuta prije zatvaranja natječaja. Dakle, da ponovim, 13 minuta prije zatvaranja natječaja, to je dovelo do toga da te projekte nije vremenski bilo moguće prijaviti. Ovdje ja sad otvoreno postavljam pitanje nadležnima. Kako je moguće da se to dogodi? Kako je moguće da jedno ministarstvo tako neodgovorno postupa s prijavama za natječaje? Da li je nama cilj privući što više novaca ili ćemo se hvaliti da smo stigli na 50%, 60 ili nam je cilj, ono što je netko rekao 105%. Mi u Klubu IDS-a smo već više puta upozoravali na taj slučaj, no nažalost, nitko se o njemu nije očitovao i pozivan sada s ove govornice, da se napokon rasvijetli što se dogodilo u tom konkretnom slučaju? Je li riječ o još jednom nizu propusta državne birokracije ili je, što bi bilo još gore, riječ o namjernom isključivanju i zakidanju projekata iz Istre. Nameće se jedno pitanje. Da li s time želite stvarno Istru kazniti? I na kraju, iz rezultata samog Izvješća, jasno je vidljivo da Hrvatska nije uspješna u korištenju EU fondova, koliko Vlada nastoji prikazati da je sve sjajno, bajno i uspješno. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanog kolegi Demetliki. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Damir Mateljan. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a, uvažene kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Iako ste vi sami rekli dakle, da su podaci koji su stariji više od godinu i pol dana aktualni, da su vrijedni rasprave, ja tako ne mislim, a vjerojatno niti većina od vas jer svi koji su raspravljali danas ovdje upravo su koristili nove aktualne podatke koji se odnose na studeni 2018. godine, i vi ste sami državni tajniče koristili najnovije podatke pa ste tako rekli da je sa 1. siječnjem 2019. godine, ako sam dobro zapamtio, visinu ugovorenih projekata negdje na razini 62%. Dakle, ne možemo iz anakrone rasprave, iz starih podataka izvući konkretne i dobre zaključke jer je to jednostavno staro i jednostavno je nemoguće. Međutim, vrijedno je dakle ovu govornicu i ovu temu koristiti za temu EU fondova i uvijek nanovo govoriti konkretno o ciframa koje se nalaze u omotnici za RH. Pa je tako, još jedanput po meni potrebno reći da je ta omotnica ogromna i da ona iznosi 10,7 milijardi eura, 10,7 milijardi eura, koje su dakle, namijenjene hrvatskom tržištu, odnosno hrvatskim korisnicima. EU fondovi su izuzetno važni, prije svega, za vidljivost koristi koje nam donosi EU. Neiskorištavanje odnosno loša apsorpcija EU fondova je razlog zašto euroskeptici, recimo, zbog čega je kolega Bunjac imao onakvu raspravu, jer mu jednostavno neiskorištavanjem EU fondova, lošom apsorpcijom, dajemo vodu na mlin, dakle, svima onima koji zaista smatraju da EU nije nikakav iskorak napraviti da sva ta sigurna sredstva koja su na raspolaganju ovisi isključivo o EU, a zapravo ovise o nama. Da tih 11 milijardi eura fokusiramo odnosno ulažemo upravo u one dijelove hrvatskog gospodarstva koji su nam najslabiji, zasigurno danas ne bi bili na dnu europske ljestvice, pogotovo svim gospodarskim mjerilima, a EU fondovi su gotovo ključni instrument pomoću kojeg smo se mogli dakle skinuti, odnosno otrgnuti od toga dna. I sama Vlada u planiranju proračuna za 2018. godinu bila je pomalo ambiciozna u tome, ali vrlo brzo u prvom rebalansu proračuna odustali od te ambicioznosti i mislim da negdje za 2,7 milijarde eura, dakle smanjila je 2,7 milijardi kuna, smanjila je mogućnost apsorpcije EU sredstava u 2018. godini. A kada se pitamo zbog čega je to tako, dakle koje su to glavne prepreke, zašto nismo uspješniji u apsorpciji EU sredstava, onda tu ne moramo izmišljati toplu vodu, dovoljno je da čitamo ona izvješća Europske komisije koja se u tom kontekstu odnose na RH. A glavne su dakle značajke odnosno glavna fokusiranost zamjerki Europske komisije su one što i mi znamo a to je da u Hrvatskoj dva ključna sektora za apsorpciju sredstava Eu fondova nisu baš u redu a to je javna uprava i lokalna samouprava i da je bilo nužno učiniti dakle strateške reforme upravo u ta dva sektora kako bismo dakle bili spremni i kako bismo bili sposobniji za apsorpciju sredstava Eu fondova. Mislim što Vlada čini? Vlada umjesto strukturnih reformi upravo u ta dva sektora donosi zakone poput lex Šerifa ili dakle Zakona o regionalnom razvoju koji su ili o brdsko-planinskim područjima koji su po svom sadržaju, po svom obujmu sve samo strukturne reforme. Mi imamo problema ne samo na lokalnoj razini, ne samo na područnoj razini, mi imamo probleme i na nacionalnoj razini sa kapacitetima. Naime, od 100 000 ljudi koji rade u javnoj upravi, jedva njih 1000 do 2000 se bavi apsorpcijom sredstava Eu fondova. I upravo u tim djelu, sad je potpuno vidljivo dakle da je zapravo zapelo na provedbi i ta tijela koja su zadužena za provedbu su postala usko grlo i jednostavno dolazi do problema i u ugovaranju a pogotovo i u isplati sredstava a taj problem u isplati sredstava može dovest do katastrofe odnosno do povrata, do opoziva sredstava i tada će svi oni korisnici koji su koristili sredstva EU fondova upasti u velike, u velike, velike probleme. Što na kraju uopće reći? Dakle, ono što ste rekli i vi, državni tajniče. Mi se za ovu financijsku perspektivu 2014.-2020. očito nismo pripremili. Nismo bili spremni i nećemo biti dobri u povlačenju EU fondova ma kako to na kraju završilo. Dakle ili ćemo biti zadnji ili ćemo biti predzadnji ili ćemo biti treći odozada. Dakle nismo iskoristili priliku. Bojim se da to jednako činimo i za ovu financijsku perspektivu, dakle koja nam slijedi i umjesto dakle da razgovaramo danas ovdje o nečemu, o podacima iz 2017. g., možda bi bilo pametnije da poput nekih parlamenata u Europi koji imaju ne samo plenarne rasprave o novoj financijskoj perspektivi nego imaju posebne parlamentarne odbore koji se bave novom financijskom perspektivom, da je to imao i naš parlament.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, g. državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo izvješće koje je pred nama je zapravo povod za raspravu jer se odnosi na razdoblje koje je započelo pred 2 g. Dakle i sam državni tajnik je ovdje rekao da je sada situacija bitno drugačija, ja se nadam da je tako, dakle da je ugovoreno 60% od sredstava koja su nam bila ili koja su nam na raspolaganju međutim mi smo suočeni sa činjenicom da raspravljamo o jednom izvješću sa velikim zakašnjenjem i to samo po sebi govoriti o podacima koji su u njemu, čini malo bespredmetnim i očito je zbog toga se ljudi koncentriraju na raspravu generalno o problemima koje imamo sa korištenjem europskih fondova a ti su veliki. I po ovom izvješću situacija nije dobra. Za bilo šta što se odnosi na korištenje sredstava osiguranih u europskim fondovima kao naravno mogućnost za svaku državu članicu, nije ni na koji način kriva EU. Krivi smo si sami. I ta logika da kad nešto ne napravimo dobro, uvijek pronalazimo nekog drugog krivca će nas samo dalje držati u tom nekakvom imaginarnom, izmišljenom svijetu u kojem nikad mi nemamo nekakvu odgovornost nego uvijek odgovornost imaju neki drugi koji su nam nota bene na neki način otvorili dvije mogućnosti. Jedna se odnosi na mogućnost napredovanja gospodarstva korištenjem europskog tržišta zajedničkog koje naravno na kojem su uspješniji oni koji su konkuretniji, pa ja bi rekla da se ti rezultati vide čak i regionalno u Hrvatskoj, dakle one regije i županije koje su bile pripremljenije i koje su gospodarski konkurentnije su bitno profitirale od beztarifnog i bezcarinskog tržišta EU-a a to je sjeverozapad, Zagreb, to je Istra, Primorje, one koje nisu bile su u tom pogledu zapravo nisu bitno profitirale od tog zajedničkog tržišta. Drugi i po mom mišljenju manje važan ali naravno ne nevažan element je mogućnost korištenja europskih fondova. Oni naravno stoje na raspolaganju svima ali tu bi se kao zemlja morali posebno potrudit da upravo oni dijelovi Hrvatske i onaj tip djelatnosti koji zaostaje, koristi taj instrument za ekonomski koheziju jer zato i razvoju koheziju dakle i ujednačavanja ajmo reći razine razvijenosti i unutar EU-a, ali naravno i unutar svake zemlje ponaosob da koristimo upravo za to, te fondove kako su oni uostalom i namijenjeni. Što se samog izvješća tiče, dakle, koje je za prvu polovinu 2017.g., mislim da nije niti sasvim uvjerljivo da se u nekim od podataka pokazuje napredak uspoređujući to razdoblje sa razdobljem druge polovice 2016.g. u kojoj se očito nije radilo ništa jer su bili izbori, jer se konstituirala Vlada, jer je bila takva situacija kakva je, dakle, u usporedbi sa ništa, 300% uspjeha, to nije neki naročiti, naročiti rezultat. Samo izvješće, a to se ne odnosi samo na ovo izvješće, nego se odnosi generalno na izvješća koja dobivamo vezano na korištenje Europskih fondova je zaista nepregledno. Vi morate biti stručnjak za to područje da bi mogli točno pratit o čemu se radi jer se s jedne strane govori o cijeloj financijskoj perspektivi, onda se uzimaju neki segmenti, onda se recimo ne navodi mogućnost da se sredstva koriste tzv. N+3, dakle, godinu do koje se mogu iskoristit + dodatne tri godine, dakle, u tom pogledu je nekome tko se ovako informativno želi upustit u to izvješće, gotovo nemoguće rasplest o čemu se točno radi i onda ćemo tek na kraju cijelog financijskog razdoblja, dakle, 2020. se najedanput suočit s time da smo općenito slabo iskoristili financijske mogućnosti koje fondovi pružaju, a u nekim područjima ćemo biti užasno loši, ali ljudi ti nije problem EU, to je naš problem i ja bi rekla da je to, se može smatrat djelomično političkim, djelomično strukturnim problemom. Reći ću što mislim da je politički aspekt tog problema. Dakle, mnoge institucije države, uključujući nacionalnu razinu, ali svakako i lokalnu razinu se a) ne snalaze, b) ima i pojava da se ne žele kandidirati za sredstva Europskih fondova zbog toga što je tu ipak jača kontrola trošenja novca, dakle, tu se moraju polagat računi za sve za šta se taj novac potrošio. Nitko nama ne govori za šta mi moramo to potrošit. Mi moramo to potrošit za one projekte koje smo sami prijavili i koji su prošli na natječaju, ali često se ne prijavljujemo na te projekte zato jer se boje na različitim razinama ljudi kontrole koja ide sa trošenjem europskog novca i konačno c) kod nas se uvriježila jedna praksa da različiti političari lokalnoj nacionalno sebe predstavljaju kao oni koji su nekome dali neki novac, dakle, dao gradonačelnik, dao ministar, a kad se radi o europskim novcima, onda to nije moguće zbog toga što su to novci koji su došli iz Fondova EU i tu se političari na različitim ili dužnosnici na različitim razinama vlasti puno teže predstavljaju kao oni koji eto, naravno da nitko od njih ne daje odnosno ne dijeli neke svoje novce, nego dijeli novce poreznih obveznika, ali kad se radi o europskim novcima onda je puno teže se na taj način predstavljat i to također dekuražira dužnosnike na različitim razinama da posegnu za projektima EU odnosno da kandidiraju projekte ili kvalitetno izrade projekte koje je moguće financirat iz europskih izvora. Glavni zaključak i iz ovog izvješća i iz izvješća koje smo imali prije i bojim se kojeg ćemo imati i poslije, je da bi morali umjesto da se nadmećemo oko ovoga, osmislit neki efikasniji model i pomoći bilo tvrtkama, pojedincima, bilo jedinicama lokalne samouprave da se kandidiraju za Europske fondove, u izradi projekata, recimo kad gledate jedinice lokalne samouprave, vjerojatno postoji 5-6 tipskih projekata koje svakom trebaju, koje će svaka jedinica lokalne samouprave reć da im treba, zašto se ne bi izradila neka vrsta modela tih projekata koji se onda prilagođavaju obzirom na veličinu i obzirom na potrebe jedinice lokalne samouprave koji, za koje znamo da prolaze jer su već prošli jer je dokazano da u toj formi prolazi. Jedna od zemalja koja se smatra najuspješnijim, od novih članica, koja se smatra najuspješnijom u korištenju Europskih fondova je Poljska. Poljska je napravila gotovo jednu armiju mladih ljudi koji su bili zaduženi za, u tom prvom razdoblju, koji su bili zaduženi za jedinice lokalne samouprave, pa onda i za privatne, kad, privatne mislim tvrtke ili pojedince kandidate po cijeloj Poljskoj koji su s ljudima i s jedinicama i jedinicama lokalne samouprave radili na izradi projekata koji su prolazili. I zbog toga je, al to je naprosto to je organizirana država. Dakle, to nije nešto što se spontano stvorilo ili nešto što se neki načelnik, gradonačelnik ili neka tvrtka sjetila nego organizirala država, investirala je u to, a to im se stostruko da ne kažem tisući puta više vratilo u iskorištavanju sredstava koja je Poljska postigla. Dakle, ako nešto funkcionira ajmo to prepisat, ajmo koristit takav jedan model i za nas iako naravno će biti iz onih razloga političkih koje sam prije navela, će biti određeni otpor tome i zbog toga je važno da upravo država bude inicijator jednog takvog novog drugačijeg modela izrade projekata i kandidiranja projekata za Europske fondove jer i po ovome je iskorištenost fondova i u prijavi i u realizaciji ja bi rekla sramotno mala. Iskoristit ću da spomenem recimo jedan primjer koji je naš klub, članovi našeg kluba davno pokrenuli, a to su oni famozni liftovi. Mi imamo mogućnost, dakle ugradnja liftova u zgrade koje to nemaju, mi imamo mogućnost inicirati korekciju Operativnog programa i dobiti sredstva za ugradnju tih liftova za koje su građani pokazali ogromni interes. Međutim to će ovisiti da li ćemo bit uspješni u pokretanju takve inicijative će ovisiti o uspješnosti i rezultatima u povlačenju sredstava iz Europskih fondova do sada. Ako se pokaže da mi to nismo u stanju, onda naravno nema niti nikakvog temelja da tražimo korekciju Operativnog programa i dodatna sredstava ako nismo u stanju povuć ni ono što nam sada stoji na raspolaganju. Dakle, na neki način sa slabim rezultatima si onemogućavamo i ono u budućnosti što bi htjeli i mogli napraviti. Također, npr. fond, Europski fond namijenjen zapošljavanju mi smo tu koliko vidim prijavili otprilike 50, projekata za 50% sredstava kolko je tu predviđeno, a iskoristili odnosno ugovorili 17%, Slovačka 100%, dapače obzirom na iskorištenost omogućili su im sredstva preko onog što je originalno bilo za njih namijenjeno. Neke stvari svakako su specifične i trebamo osmislit specifično za hrvatske uvjete, ali neke stvari su zaista primjenljive bilo gdje. Dakle, ako nismo sami u stanju i nismo to do sada napravili pa koristimo primjere onih koji to jesu napravili, u tome bili uspješni i primijenimo ih na našu vlastitu situaciju. Od toga možemo imati samo koristi odnosno od toga hrvatski građani mogu imati koristi iako se možda dužnosnici na različitim razinama ne mogu baš praviti osobno važni kako su nekome dodijelili novce baš oni, ali se može koristit sredstva koja nam pripadaju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Vesni Pusić. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege, uvaženi tajniče, evo govorimo o povlačenju sredstava tj. rezultatima u EU fondovima, spominju se 10,5 milijardi EUR-a, spominjemo brojke a ogromne iznose, a jednostavno kad gledamo rezultate evo krenut ćemo od poljoprivrede. Da li je naš poljoprivreda ako smo ušli u EU konkurentna? Pa nije naravno, naravno da je Slavonija prazna, da nemamo znači farme prazne, naravno da konkurencija i mlijeko koje uvozimo, koje je upitno kakve kvalitete mi smo uništili domaće mljekare, domaće svinjogojstvo, uvozimo u razne lobije, međutim bilo je sredstava koji su bili namijenjeni za OPG-ove, gdje su završili? E to je sad upitno, da li su završili OPG-ovima i obiteljima koji se tradicionalno bavili obiteljskim gospodarstvima primjera proizvodnje mlijeka ili svinjogojstva. Nama je bolje uvoziti strano svinje uvoziti koje su u biti GMO hranom hranjene, to znamo svi, gdje je kilo mesa 10 kuna u trgovačkim lancima, gdje uvozimo iz Novoga Zelanda za 10 kuna janjetinu koja je smrznuta, koja je upitne kvalitete, gdje uvozimo upitne kvalitete jaja, gdje znači jednostavno mi smo doveli hrvatsko selo do propasti. A ovde se hvalimo i pričamo maglu o hrvatskoj poljoprivredi. Više ima korova u RH na njivama neizoranih od kad se ušlo EU nego kad ih se, a imamo kao tehnologiju, imamo traktore, imamo sve što treba imati, međutim kad su bili volovi orali, više se njiva oralo nego sada. Toga smo mi svjedoci. Imamo promet, pa naše željeznice su turistička atrakcija, takve nisu bile, evo gore su mladi ljudi, ni u vestern filmovima, pozdravljam mlade koji su došli ovdje učenike, takve nema u film, vestern filmovima, za vrijeme Divljega zapada u SAD nisu take bile željeznice, to je turistička atrakcija. Na šta se vi pozivate gospodo na dvije trećine prazne RH, dvije trećine. Kad govorimo o prometnicama pa vidim evo ja samo očitovao se na Vladu Andreja Plenkovića koja je imala sjednicu u Splitu, sve projekte koje ste obećavali, ponovit ću to 100 puta, koje ste obećavali bezbroj puta to su prometnice koje povezuju Drniš, Knin, Sinj, Cetinski kraj, Imotski kraj i Vrgorački kraj ... [[Govornik se ne razumije.]] , tisuće puta, tisuće strategija, tisuće dokumentacija, tisuće, i kad mi dajemo amandman, i kad dajemo amandmane ovdje da opstane to područje, na proračun, da bude u programu Hrvatskih cesta, vi to ne prihvaćate, a sad pred izbore pojist će te i ono stada janjaca i ovaca što ih je ostalo, samo vrlo ih je malo ostalo kol'ko ste ih u predizborno vrijeme pojili doli, jednostavno sve su potamanjeni u predizbornim kampanjama. I to su vaši EU fondovi, pred izbore obećavati sad ljudima kao i Župan Boban koji obećaje ne znam šta za gradnju, al' nema tko gradit više kuće, od 2011. sa 143.000 stanovnika, sada je za 30.000, 40.000 manje, i ne zna se kol'ko je manje jer brojni se mladi ljudi još uvijek vode na svoje adrese, a žive u Zagrebu, al' sve manje i u Zagrebu, nego u Irskoj, Njemačkoj. Pa koja su vaša obećanja osim što dođete na vrgorački i drniški pršut, šta dođete na Sinjsku alku, šta je to obećanje vaše, šta se slikate, šta vas ugostimo, šta na račun grada to jest troškova jedinica lokalne samouprave se pojide i popije, ok, mi smo gostoljubivi, imamo šta pokazati gastronomski ponude, i to dobro pometete stolove, i to plati jedinica lokalne samouprave, i to je sve šta ste vi za taj kraj napravili. ... [[Govornik se ne razumije.]] obećanja i velikih skupova pokretnoga cirkusa po Dalmaciji, Dalmatinskoj Zagori poglavito, ništa drugo iza vas ne ostaje, osim pometeni stolovi. To je sve šta vi od EU fondova i vaše priče, i vaše magle ovdje radite, evo žao mi je šta je ostalo samo jedan, dva zastupnika iz HDZ-a pa neka me demantiraju, postoje li isto stada sada il' ovaca, il' janjaca naravno, ali pojili su oni janjce i ovce, tako da je vrlo malo, uništili ste i čak i to u predizbornoj kampanji, umjesto da ste poticali ljude da se bave stočarstvom, da ste ovaj novac iz EU fondova povukli, vi ste pojili čak i ono šta je bilo. Pa to je više nego sramotno šta ste napravili od toga kraja, iste projekte obećajete iz godine u godinu, pa evo, koji je infarstrukturalni projekt, gospodine tajniče za, na području Dalmatinske Zagore? 2016. godine i studija izvedivosti spoja od Križica do Kukuzovca, studija izvedivosti je postojala i postoji i sada, rečeno je da će biti od 2019. godine gotova dokumentacija, al' nema građevinskih dozvola, šta će te kandidirati, koji projekt? 'Oćete spoj kninske, ovaj ponosa grada kad dođete za Oluju, naravno uz mjere da nitko ne smi biti blizu, da vam ne bi slučajno zviždalo, jer će vam ljudi zasigurno zviždati, nemate te čak ni hrabrosti premijer doć' pa govoriti, nego jednostavno blokiran je grad ko da ulazite u Beirut u najtežim vremenima. Jednostavno vi tim krajevima ništa ne, ne obećate, mislim, gdje su EU fondovi? Imamo kninsku bolnicu usred Dalmatinske Zagore, pa postoje li EU sredstva da te, riješimo da imamo, znači, mi u Dalmatinskoj Zagori da imamo pod za fizikalnu terapiju i potreban bazen, da ima, al' nazvali ste je veterani, Veteranska bolnica Hrvatski ponos, ponosna je, je. Dok se u isto vrijeme u Splitu, u Šibeniku gomilaju redovi ljudi, jednostavno ne možu, žene umiru u redovima ne mogu osnovne, pregled ultrazvuka dojke ne mogu, u mome Sinju ne mogu napraviti, u Vrgorcu je Ante Pranić, još imamo u Domovima zdravlja dijagnostičke uređaje sa, iz, iz Drugog svjetskog rata sa Sutjeske tamo, piše Sutjeska čini mi se čak. ... [[Govornik se ne razumije.]] veterinarske stanice nego labaratorij, to je katastrofa šta ste napravili. Drniš ste proglasili razvijenima, kol'ko ste povukli EU sredstava? Evo mene zanimaju samo brojke, i rekli ste maloprije milijardu i pol kuna da je u plusu Republika Hrvatska, bila u ... [[Govornik se ne razumije.]] , pa članarina, naknada, obaveza, dodvoravanja Tunsku i Junckeru, Tajaniju, Tajaniju, Tajaniju, zbog dodvoravanja ma vi bi prodali ćaćin grob, samo da se dodvorite. I zbog toga imamo 2/3 Hrvatske prazno, ja ne znamo možete li vi to razumjeti. I nije dovoljno samo doći u Imotski i govoriti, evo ga, mi smo riješili Zakon brdsko-planinski gdje je apsolutno, omotnica je 40 milijuna kuna, diglo se sa 30 na 40, a povećalo se sa 45 jedinica lokalne samouprave na 85 ili 86, znači vi ste smanjili i to. Jedino koji je cilj EU fondova, gurati štetne projekte koje će ministrica Burić gurati, koje je vlasnik suprug, da gura da se grade energetski projekti da bi strance domogli, znači, da bi ekološki, ekonomski i energetski štetne projekte, kao što je Termoelektrana Peruča, to su vam interesi i to ste gurali, brate, lobiralo se u Europskoj uniji nemilo. Evo ža' mi je ovdje što nije moj kolega Šipić, on je gradonačelnik mog susjednog grada, pa neka on potvrdi kol'ki je demografski pad, ponavljam još jednom, ministri često dolaze, održavaju tribine u Trilju, hvale se sa asfaltiranjem, al' koji su to projekti za koje imamo ulaganja, investiranja u Dalmatinsku Zagoru? Nema ih. Osim asfaltiranja u vrijeme izbora. I to na teret proračuna lokalnih, županijskih, i evo, što je kolega Pranić rekao, da župan podijeli 50-ak milijuna i tako drži gradonačelnike, čelnike lokalne samouprave, pa mi u Sinju imamo dvoranu, školsku, u vlasništvu Županije koja bi mogla povuć' EU sredstva, gdje djeca igraju u čizmama i kišobranom, jer prokišnjaje, u Sinju, u centru Zagore. Šta rade Županije? Vi im decentralizirate novac, i tako kontroliraju, a EU fondovi, više smo uplatili, pet puta, i skuplje će nas koštati, jer će ovo šta smo pameti proizveli, proizvodimo, šta naše djece, otić u Irsku, Njemačku, a tome ste vi krivi koji [[Upadica: Zahvaljujem…]] obmanjujete, lažete [[Upadica: …poštovanom kolegi Bulju…]] dodvoravate se EU i činovnicima [[Upadica:…na ovoj raspravi]] Hvala.
Imamo nekoliko replika. Prije replika zamolio bih vas sve da pozdravimo učenice i učenike, te njihove profesorice i profesore Srednje škole za Cestovni promet, Zagreb, koji su nam se pridružili na Galeriji, želimo im ugodan boravak u HS… [[Pljesak]] Hvala. Poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolega Bulj, spominjali ste infrastrukturne projekte na području Dalmatinske zagore i spoj Knina sa autocestom i spoj Sinja sa autocestom i spoj Imotskog sa autocestom i spoj Vrgorca odnosno autoceste s Trajektnom lukom Drvenik tzv. brza cesta Ravča-Drvenik. Uredno su nas lagali za programsko razdoblje 2007., 2013., pa nas ponovno uredno lažu za programsko razdoblje 2014., 2020. i sad nas uredno lažu i za razdoblje 2021., 2027. jer kako uopće govorit o projektima koji građevinskih dozvola nema. Vi imate situaciju u hrvatskoj politici da predsjednik HDZ-a splitsko-dalmatinske županije g. Ante Sanader najavljuje projekt koji nema ni idejno rješenje lokacijsku dozvolu i govori da će dobit bespovratnim sredstvima, pa kojim bespovratnim sredstvima, mi nemamo strategiju razvoja RH do 2027.g., strategije su totalno neusklađene.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Odgovor, kolega Bulj.
Pa vjerojatno je Ante Sanader mislio da je to ka bojanje tunela, al valjda to ne prolazi kod EU fondova da se more pet puta bojat isti tunel i naplatit se deset puta skuplje, očito su ovo projekti koji trebaju ne građevinske dozvole, nego apsolutno bar ovaj dio dokumentacije koje mi tražimo kao saborski zastupnik da postoji u programu RH da završimo dokumentaciju koju smo davali i za spoj Drniša i spoj Knina i spoj Cetinskog kraja, Sinja i Cetinskog kraja i tunel Ravča-Drvenik i Imotski kraj, dajemo amandmane da se nastavi dokumentacija, da se dođe do građevinske dozvole, da možemo projektirat taj projekt, oni to ne žele i to su njihovi projekti jel zbog čega, njima je puno, puno su bitnije javne nabave, to su puno bitnije za njih stvari i da se naravno da se bojaju tuneli da bude, skuplje je bojanje tunela od izvođenja radova u tunelu. Koliko je studija napravljeno, koliko, mislim, više studija u RH ima, nego u SAD [[Upadica: Zahvaljujem…]] i Kini zajedno.
…/…poštovanom kolegi Bulju na odgovoru/… Slijedeća replika poštovani kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, ja vas moram demantirati da su naše željeznice su ipak modernije nego one u, na divljem zapadu, danas imamo lokomotive sa diodnim opuštanjem, sa tiritorskih, imamo dizelke, doduše sve su stare 50 godina barem. Jedino što se nije promijenilo u odnosu na taj divlji zapad kojeg ste vi spomenuli, to su brzine vlakova i one su na razini tih koje su bile. A što se tiče svega ovoga što ste vi pričali, mnogi ljudi u poljoprivredi se ne žele ni odlučiti na apliciranje na pred pristupne fondove, zapravo na Fondove EU zbog toga što kad dobiju sredstva EU, oni moraju 5 godina obavljati tu djelatnost za koju su sredstva i tražili, a nisu sigurni hoće li ostat u RH tih 5 godina i jednostavno ne žele se zaduživati na ovaj način i bit obvezni nekom 5 godina. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bulj, izvolite.
Što se tiče željeznica, svake godine otkad smo ušli u EU od Zagreba do Splita dva sata je sporija po godini je sporiji vlak da dođete, toliko o napretku, o EU fondovima, o 10,5 milijardi, o Junkeru, Tusku… [[Govornik se ne razumije]] dodvoravanjima njima, znači, triba snažno reć, jako da su političke elite, varaju narod i govore im neistine, jel nikakvih rezultata po nijednom pitanju nemamo, evo a poglavito što se tiče željeznice, pa čak sam čuo da je Dugo Selo-Križevci projektiralo željeznicu, projekt napravilo, ali nema kolodvora, znači, ne možeš, kako će biti željeznička kad nema kolodvora, di će stat, kome, di će, skakat će ljudi, pa ko će, kako, na koji način? Jednostavno, ovo ću još jednom ponovit, imamo željezničku prugu tj. takva nam je, izgleda nam infrastruktura da najbolja bude turistička atrakcija za snimanje vestern filmova, evo, to je to, hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj na odgovoru. Slijedeća replika poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, rekli ste da u Dalmatinskoj zagori nema nijedan projekt odnosno ako netko zna za neki projekt da vam kaže. Ja ću vam sad reći, evo, grad Drniš je prošlu godinu proglašen gradom 13.-tim po redu po povlačenju europskih sredstava, što mislim za od 128 gradova da je to dobro i zavidno mjesto. Evo samo neki od projekata, izgradnja i opremanje reciklažnog dvorišta, jačanje teritorijalnog i gospodarskog razvoja prekogranične suradnje, izgradnja prometnice sa infrastrukturom u stambenoj zoni Pazar, izgradnja dječjeg vrtića Drinovci, izgradnja nadstrešnice i prodavaonice, izrada prostornog plana i energetska obnova zgrada dječjeg vrtića Drniš, integralni pogon obnove kulturne baštine i Natura Drniš, mislim da je to solidan broj projekata samo za jedan grad Dalmatinske zagore.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bulj.
Ja ne znam živimo ja i ti u istoj doli izbornoj jedinici? Kad ste bili u Drnišu? Pa čak ni mačaka nema, al miši nemaju šta, nemaju se, pa doli je prazno, jeste li svjesni o čemu vi pričate? Gdje su radna mista? Pa jeste vi prošli tim selima Dalmatinske zagore? Nema djece, nema plača, nema škola, nema vrtića i sad se ulaže kao u nekakvu infrastrukturu, a nema ljudi, da bi se vi mogli pohvalit i tako čitat lipo, al nema ljudi, nema radni mjesta, pa gore je nego za vrime turskog Carstva stanje po broju stanovnika, usporedite, uzmite usporednicu, nikad gore nije bilo i vi ste čak, ova Vlada proglasili Drniš razvijenim krajem, kao nema zaposlenih, kako će biti nezaposlenih kad nema uopće stanovnika, naravno da nema nezaposlenosti, kad ste ga ispraznili i to je najgore, a svi ti projekti apsolutno nisu otvorili niti jedno radno misto, osim da se vi možete hvaliti [[Upadica: Zahvaljujem…]] kako ste povukli veliki novac [[Upadica: …kolega Bulj]] novac… [[Govornik se ne razumije]]
Prelazimo na slijedeću repliku, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Bulj. Kad govorimo o EU fondovima u stvari te novac iz EU fondova djelomično raspoređuju hrvatska ministarstva pa tako evo, ministar Pavić, ministar rada i mirovinskog sustava dodjeljivao novce za zapošljavanje žena i kao baš slučajno je dodijelio 9 milijuna kuna centru koji vodi Ana Stavljenić Rukavina, desna ruka Milana Bandića i njegova zamjenica i tu se u biti moramo zapitati kolike zlouporabe postoje prilikom dodjele tih EU fondova koje se očito dodjeljuju ponekad i na način da se zadovolje određeni politički interesi, a ne toliko da se zadovolje interesi građana i poreznih obveznika koji te iste EU fondove pune. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bulj.
Kolega Bunjac. Primaran interes nas saborskih zastupnika treba biti koliko je hrvatska država uplatila u EU fondove, a koliko smo vratili. To je primaran interes i koji su efekti našega članstva preko EU fondova u EU. Meni je žao kad gledam poljoprivredu, prometnu infrastrukturu, kad gledam u demografsko stanje, nikad gore nije bilo. Nikad gore. Ja govorim o području gdje živim, a tako je i u Lici i Gorskom kotaru, a vjerojatno gdje vi živite. Mi imamo dvije trećine Hrvatske prazne. I nezaustavljivo to ide i sad idu kao neke mjere poticaja u mojoj županiji za obnovu kuća, što je pohvalno, međutim, kad je sve iselilo, tko će graditi kuće i na koji način? [[Upadica: Zahvaljujem kolega Bulj na odgovoru.]] Hvala.
Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, učenici Prometne škole, dobrodošli u HS i baš evo, kad danas razgovaramo o izuzetno važnoj temi, radi se o EU fondovima, o europskoj temi, koju je kolega Bulj malo sveo ovako slikovito na janjad i ovce, ali i u tom dijelu se može vidjeti, ja bih rekao koliko slabo djelujemo u tom području. Možda to izgledamo malo smiješno kada kolega Bulj govori, ali u biti, govori onako kako vidi iz svoje perspektive. Ono što je bitno reći je bitno, da Hrvatska nije dosta efikasna u tom području, koliko god se Vlada hvalila, koliko god ministrica Žalac pokušava opravdati svoju aktivnost. Kada usporedite zemlje s kojima se možemo usporediti jer su nove članice EU, kada vidite koliko one povlače sredstava, koliko Hrvatska povlači, to je neusporedivo. Znači, naše uplate na razini pola milijarde eura godišnje, u odnosu na ono što povlačimo, je, nešto više novaca dolazi kroz EU fondove, ali na kraju hrvatski neto, ono što smo primili ili šta smo eventualno platili kroz te projekte opet drugim zemljama, mi smo duboko u minusu. Jedna Rumunjska i jedna Bugarska imaju taj omjer članarine i onoga što dobivaju iz EU fondova 1:5. Znači, kada pogledate to u odnosu na Hrvatsku, onda vam je jasno da nismo uspješni i da što god napravila ova Vlada u zadnjih dvije godine, sigurno nije napravila napredak u odnosu na povlačenje strukturnih fondova i sa te strane, ono što fali hrvatskoj Vladi je kapacitet da povuče određeni novac i određene projekte. Nedostatak reformi, nedostatak prilagodljivosti EU fondovima, određenim projektima koji nam se nude, dovode do toga da nismo uspješni u cjelokupnom procesu. Još više u odnosu na Vladu nisu uspješne neke jedinice lokalne samouprave. Grad Zagreb koji bi trebao biti predvodnik povlačenja sredstava iz EU fondova je jedna od najneuspješnijih jedinica lokalne samouprave u RH gledaju kapacitet, gledajući mogućnost povlačenja novaca, gledajući moguće projekte, gledajući zaposlene i sve ono što se može sagledati u okviru toga, grad Zagreb uopće ne koristi svoje kapacitete i potencijale. Primjerice, imamo sada projekt Sljemenske žičare, koji je velebno gradonačelnik vozeći bager otvorio, ali pitanje je zbog čega Zagrepčani i Zagrepčanke moraju uplaćivati preko 5 stotina milijuna kuna, što je najskuplja žičara na svijeta. Znači, grad Zagreb će imati najskuplju žičaru na svijetu. Zbog čega mi to moramo iz proračuna uplaćivati kada je takve projekte, to je jedan tipski projekt regionalni kojeg podržavaju fondovi EU. Zbog čega to nismo prijavili na fondove EU, odnosno zbog čega grad Zagreb to nije prijavio na fondove EU? Pa zbog toga, odnosno moje mišljenje je, a sad, vi ćete reći da li dijelite to mišljenje isto kao i ja, zato što u EU fondovima vrlo teško prolazi princip pola pijem, pola šarcu dajem. Znači, sa te strane, tamo je dosta transparentna procedura i ne možete puno imati načina da netransparentno potrošite novce i nažalost, moj dojam je, još jednom govorim, da se upravo zato Zagreb ne prijavljuje na fondove jer ti projekti velebni koji su po meni u načelu, šteta je što ne koristimo fondove EU, upravo zbog toga idu direktno. Zato što onda nema nadzora, kvalitetnog jer grad Zagreb dosta netransparentno troši proračunski novac i sa te strane nema ovog principa koji sam maloprije rekao. Ili primjerice kada gledamo, evo danas Dinamo igra povijesnu utakmicu i uvjereni smo svi da ćemo konačno i, ne samo dočekati proljeće nego ćemo se i zadržati u natjecanju europskom, nešto duže nego što je to bilo do sada. Zadnji puta nešto duže nego što je to bilo do sada, zadnji puta prije više od 48 godina tako da s te strane danas je veliki dan za Grad Zagreb, ali kad čujemo nebuloznu ideju da se potroši 300 milijuna kuna za krov na dvije tribine, onda se opet postavlja pitanje zbog čega Grad Zagreb ne bi iskoristio neki projekt i razvijao sportsku infrastrukturu također uz pomoć europskih fondova, zbog čega? Zbog toga šta onda ne bi mogli ić' takvi nebulozni projekti koji troše stotine i stotine milijuna proračunskih kuna od koji, po meni, građani imaju vrlo malo koristi, ili imaju neku korist, ali puno veću koristi imaju oni koji to grade odnosno oni koji će na kraju imati enormne profite iz toga. I zbog toga bi se Grad Zagreb trebao okrenuti apsolutno i Europskim fondovima, da se uredi centar grada, znači, i ova velebna najava da se uređuju fasade također možemo financirati više nego šta sada financiramo kroz sredstva Europske unije, liftove je netko spomenuo, to nije ekskluzivni projekt, kao što je rekla gospođa Pusić, njenog Kluba, to je projekt u kojem sudjelujemo svi, kojima je stalo da se podigne vrijednost nekretnina koje su stotinu godina možda stare u, u gradovima, koji imaju nekoliko katova, gdje žive naši sugrađani koji imaju dosta godina i teško se već i kreću, da ne razmišljaju ljudi da li se može otići dva ili tri puta na dan van stana jer nije jednostavno prevaliti nekome 30, 40 stepenica, koji ima 80 i više godina, tako da to je nešto šta se može financirat sigurno iz, iz sredstava Europske unije. Mogu se financirati i mnoge druge stvari koje bi naš grad uredile drugačije, ceste, mostovi, govorimo o Jarunskom mostu, to je također moguće na taj način isfinancirati, ali se tu ne radi gotovo pa ništa. I zbog toga ja mislim da bi trebali imati generalni zaokret, ne samo u Vladi Republike Hrvatske gdje ministrica Žalac radi nešto, a najveći, najveći trud pokazuje kada se posvadi sa par ministara koji recimo lošije koriste europske fondove, a od toga mi nemamo ništa, tu bi se trebalo napraviti reforme u unutar državne uprave, okrenuti, ja bi se rekao kvalitetnom projektiranju, pogledajte neke gradove koji su izuzetno uspješni u tome, primjerice Ludbreg, Jaska, možete pogledati te primjere koji su, koji su ja bih rekao lideri u Republici Hrvatskoj po tom pitanju, i ako se na taj način orijentiramo, onda možemo biti uspješni, i onda će Hrvatska imati koristi od toga šta je u Europskoj uniji. Ne može Hrvatska imati koristi od toga samo šta je formalno članica Europske unije, jer kažem, ovaj omjer plaćenog kao članarina i vraćenog kroz projekte, još uvijek nas vodi u negativu. To samo naizgled, izgleda da mi povlačimo više, ali gdje je tu uvezena tehnologija u koju se investira, a koja je većinom iz vana. Znači sa te strane Hrvatska je, vjerujte mi, još u velikom minusu, ne baš ovakvom minusu kao što govori kolega Bulj, gdje se sve svede na stada, ovih, janjadi, ali, ali je u ozbiljnom minusu i ja procjenjujem da bi taj omjer članarina i povučenog novca, trebao biti tri do četiri puta veći u korist povučenog novca, da bi mi mogli reći da zbilja imamo veliku ili značajnu korist od Europske unije. Sa te strane pozivam Vladu da to radi, ono za što ću se ja posebno zalagati je da oslobodimo taj potencijal jer on postoji, u Gradu Zagrebu i ljudski, i projektni, i gospodarski, i financijski, kakav god hoćete, Zagreb bi mogao izgledati tri put drugačije da imamo kvalitetnu orijentiranu gradsku upravu prema korištenju tih Fondova, i onda bi se ovi new deal-ovi vezani uz fasade puno lakše odvili, i onda bi na kraju krajeva i, i liftove mogli dobiti, i sve ono što, što u Gradu Zagrebu, novi most, sve ono šta je u Gradu Zagrebu znamo da nam je potrebno, a nema. I kada, kada na kraju pogledamo jednu analizu koja je vrlo zanimljiva, a koja govori kol'ki je udio EU novaca u proračunima pojedinih zemalja, onda možete vidjeti da su u pravilu lideri zemlje koje su nove, ili gdje je gospodarstvo treba razvijati, kao šta je Litva, Bugarska, Rumunjska, Estonija, Mađarska, Poljska, svi oni imaju udio preko 6%. Hrvatska se stisnula negdje na 3%, znači, duplo manje nego što, nego šta, nego šta imaju te zemlje, i po tome se vidi da nismo uspješni, to su egzaktni podaci o kojima ne možete varati građane Republike Hrvatske, vidi se da mi nismo uspješni i da imamo još puno posla, kako bi postali uspješni, kako bi Hrvatska imala neke koristi od europskih fondova i Europske unije. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Gordanu Marasu. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Maras, ni mi iz HSS-a, ni ja, nismo zadovoljni sa povlačenjem sredstava iz Europske unije, hvalio se ministar Marić kako će to biti značajan prihod u državnom proračunu, a vidimo da to baš i nije tako. I spomenuli ste ministricu Žalac kako se samo hvali, treba joj čestitati na hrabrosti jer je na nedavnom sastanku, doduše zatvorenom, ali su neki mediji prenijeli, javno prozvala neke od svoje kolega ministre da ne rade dobar posao, prvenstveno ministra Horvata, ministra Ćorića, ministra Butkovića, da njihova Ministarstva sporo i loše rade, da ne dostavljaju dokumentaciju na vrijeme, pa evo samo primjer Ministarstva energetike i zaštite okoliša koja je imala na dispoziciji milijardu i pol da povuče i pripremi projekata, a realizirano je samo 40% ili 575 milijuna kuna. Ali ipak u nečemu jesmo lideri, u tih godinu dana zaposleno je oko dvije tisuće ljudi, a puno je i u Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, u tom smo lideri kako uhljebiti ljude, a povlačit sredstva ne znamo. Hvala.
Hvala lijepo. Hvala lijepo kolega Vlaović. Odgovor kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vlaović, vi ste relativno precizno upozorili na jedan problem, a to je da, figurativno rečeno, pola Zeline se zaposlilo u Fondu za zaštitu okoliša, znači, od kad je tamo zaposlen član HNS-a kao predsjednik Uprave, jedan od glavnih kriterija, kada bi gledao čovjek strukturu zaposlenih, je da ste iz Zeline, ne. Ovaj, i da, i da nosite narančastu kravatu, to je, to je recimo jedan od, od jačih kriterija i onda se javi ministar Ćorić koji objašnjava da je sve po zakonu, po zakonu ne, ali da li je moralno i da li je opravdano i da li ljudi gube zbog toga i želju da uopće budu u našoj zemlji, to je pravo pitanje, uvjeren sam zbog takvog pristupa, a tu su stranke kao [[Upadica: Zahvaljujem…]] HDZ i HNS prednjače [[Upadica: …poštovanom kolegi Marasu na odgovoru]] ljudi odlaze iz RH. Hvala lijepo.
Slijedeća replika poštovani kolega Damir Mateljan, izvolite. Poštovani kolega Mateljan, izvolite.
Kolega Maras, pitali ste se koji je razlog zašto Zagreb kao najbogatiji grad u RH koristi najmanje EU fondove? Pa upravo u toj činjenici da je najbogatiji krije se jedan od razloga, bogati gradovi poput Zagreba su jednostavno nemotivirani da vlastita sredstava ulažu u nešto za što misle da ta sredstva već postoje, što je naravno, u najblažu ruku rečeno, bedasto. Drugi je razlog taj što za EU fondove, za EU natječaje postoje vrlo komplicirane procedure, pa što mnogi mislili, i vrlo su transparentni i to također ne odgovara mnogim čelnicima lokalne samouprave. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Mateljan, pa tu se slažem, znači, to sam i upozorio. Znači, transparentnost nije nešto što u Zagrebu dominira i sa te strane jedan od glavnih razloga zbog čega to u Zagrebu se ne koristi je upravo to jer kaže naš gradonačelnik da on uopće ugovore ne čita, znači, on se s tim neće zamarati i on funkcionira na jedan drugi način, možda da ugovore čita i da radi na transparentan način, manje bi trošio svog uredskog vremena na Zrinjevcu. Znači, jer, jer još malo koliko je tamo, morat će otvoriti i kancelariju blizu kako ne bi u prometu gubio puno vremena, tako da s te strane žao mi je što, žao mi je zbilja što Zagreb se ne razvija jer tu postoji ogroman potencijal i imaju kapacitete i ljudske jer imaju jako veliku gradsku upravu i financijske, jel bi se sve to skupa moglo odviti, al na žalost to se, to se ne odvija zbog ovih razloga koje smo maloprije naveli.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Slijedeća replika poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras, pa lijepo ste rekli da zapravo, posebno što se tiče ovog problema koji nikako da, da se riješio, radi se o mogućnosti korištenja EU fondova za ugradnju liftova koji bi svakako bili jedno, pogotovo jedino rješenje za povećanje pokretljivosti starijih osoba i osoba s invaliditetom u višestambenim i višekatnim zgradama koje nemaju te liftove i to nije ekskluzivno zaista pravo nikoga, nijedne stranke ovdje, pa niti nijednog zastupnika, ni jednog čovjeka, al ono što treba reći da su zapravo građani odradili ogroman posao, a da upravo taj posao nikako da dođe ili nikako da ga prizna sama ministrica Žalac. Ono što sam negdje i pronašla i u medijima je to da su naš elaborat, znači, g. Manenica koji govori da je elaborat [[Upadica: Zahvaljujem]] koji su poslali u Brisel koriste već Poljaci i Česi, a mi ništa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici. Odgovor kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Alfirev, svaka Vlada koja brine o svojim građanima, a nadamo se da u načelu bi to trebala biti svaka Vlada bez obzira, bez obzira koje opcije je, kada bi vidjela iskaz interesa 12000 ulaza što znači barem 60-70 000 stambenih jedinica, kada uzmemo još barem 2-3 osobe, to znači da su interesi iskazali 200-300 000 naših sugrađana i sada umjesto da se netko na glavu baci, figurativno rečeno, na posao da to odradi, mi kao da tražimo odnosno ne mi nego Vlada kao da traži način da se to ne desi. Znači, sa te strane ukoliko postoje takvi primjeri, tim više bi Vlada mogla to iskoristiti, inzistirati na tome da pomogne našim sugrađanima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Marasu na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. državni tajniče, kolegice i kolege, ova tema liftova je posebno osjetljiva kada znamo primjerice, pazite sad, samo u gradu Rijeci postoji 255 petero i šesterokatnica koje nemaju liftova, a ima više od 10-tak zgrada koje imaju 7 ili više katova, 7 ili više katova, sad zamislite ako netko ima 70 ili 80 godina i treba se popesti na 7 kat, šta znači za njega biti bez lifta, a mogli smo to ugraditi, postojalo je prostora, definitivno postoji i sredstava. Međutim, to je samo jedan od problema koji ova Vlada ne adresira. Drugi problem za koji bih ja rekao da je čak, čak je opasniji od toga i zbrinjavanje otpada. Umjesto da povučemo milijarde, RH će zbog toga što ne radi na problemu zbrinjavanja otpada, plaćati stotine milijuna kuna, već su neki postupci pokrenuti. A recimo tu je, posebno loš primjer Grada Zagreba i združenim djelovanjem g. Ćorića i g. Bandića uopće ne ispunjavamo ono što smo se obvezali. Hvala.
Zahvaljujem kolega Grbin. Odgovor, kolega Maras.
Hvala lijepa. U pravu ste kolega Grbin, Zagreb je kritičan primjer lošeg gospodarenja otpadom, nefunkcionalnog gdje, moj je dojam, nema samo nesposobnost svoje prste unutra, nego ima i konkretni interes koji, opet kažem moj je dojam, dok se to tržište ne uredi, što duže to traje, postoje pojedine interesne skupine koje onda zarađuju ogroman novac u tom sustavu. Postavljam vrlo jednostavno pitanje zbog čega Grad Zagreb umjesto da posloži tu cijelu priču, da građani odnosno Grad Zagreb ima čak i koristi od otpada, on plaća da se taj otpad zbrinjava, tko zna gdje i tko zna na koji način i još da netko na njemu zarađuje. To je čista sprega između gradonačelnika Bandića, HDZ-a i pojedinih interesnih skupina. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Marasu. Sljedeća rasprava, poštovani kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala vam gospodine podpredsjedniče, pozdravljam predstavnike Ministarstva, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Današnja tema je Izvještaj o korištenju, o strukturnim i kohezijskim fondovima Europske unije, o tome neću toliko pričati jer je to već iz 2017. godine, dakle, što bi rekli to su mnogi podaci passe, ali neke ću koristiti u raspravi. Zašto uopće postoje, elementarno dječje pitanje, zašto postoje fondovi Europske unije? Pa njih, oni su osmišljeni da budu, ajmo tako reć', jedno sredstvo za uravnoteženiji razvoj različitih zemalja i regija unutar Europske unije, da bi zemlje koje su nerazvijenije dostigle, ajmo tako reći, u nekom što kraćem razdoblju, prosjek odnosno Europske unije u životnom standardu. Međutim, mi vidimo da taj proces ne ide kako treba. Kao prvo, koji je ključni problem? Proračun Europske unije, iz kojeg se isplaćuju, dakle, sredstva za ove razno razne fondove, ovih pet fondova, on iznosi oko 150 milijardi EUR-a, i to je, to je otprilike samo 1% bruto domaćeg proizvoda zemalja Europske unije. Ponavljam, samo 1% bruto domaćeg proizvoda svih 28 zemalja članica Europske unije. Ovdje se postavlja ključno pitanje, može li Europska unija izdvajajući samo 1% iz, znači, sa tako ograničenim malim proračunom, može li ona ostvariti ovakve grandiozne ciljeve, a to je da druge nacije i države koje su slabo razvijene, podigne na jedan daleko viši stupanj, razvoj životnog standarda? Odgovor je jednostavan, ne može. Ne može. Zašto oni nemaju proračun koji bi bio 20% BDP-a ukupnog, 30% kao što je on u prosjeku kod svih zemalja? E pa zato što Europska unija nije država, ona je projekt koji je, što se kaže, ni na nebu, ni na zemlji, to je nedovršeni projekt, politički projekt, prema tome to je Unija, to nije država, ona nema, pošto nema jedinstveno fiskalnu politiku, onda ne može ni njen proračun biti veći. Znači, ovo što govorim to je ... [[Govornik se ne razumije.]] ekonomski pristup Europskim fondovima, i europskom proračunu, i svemu što iz toga proizilazi. Ja se neću zamarat ovdje navodeći podatke koji jedna i druga stranka koje su vladale Hrvatskom do sad i još vladaju koriste da bi jedni drugima prigovorili, jer oni su svoje rezultate pokazali i pokazuju, i zato svi patimo u Republici Hrvatskoj. Međutim, ja bih vam sad rekao kako izgleda formula europskih fondova koja nikad ovdje nije ispričana i mislim da javnost ne zna, i napisano je da od 2014.-te do 2020. Hrvatskoj pripada, odnosno raspoloživo za povlačenje, oko 10 milijardi EUR-a. Da bi se povuklo tih 10 milijardi EUR-a, Hrvatska mora uplatiti 5 milijardi EUR-a. Znači, pazite koje su obmane, masovne, to je propaganda, kroz javne medije da ministrica EU fondova, premijer, svi ministri svaki dan govore da nam 10 milijardi EUR-a stoji da to povučemo. Nikad nisu rekli da pola mi plaćamo. Znači, kad od 10 milijardi odbijemo 5, mi imao na raspolaganju samo 5 milijardi, gospodo, EUR-a. Samo 5 milijardi. E sad slušajte dalje, maksimalno što mogu, mogu u Hrvatskoj napraviti stručnjaci za tako zvano povlačenje fondova, jest da prijave 50% projekata da se povuku fondovi, više nema, nema šanse. Znači, zapamtili ste, ostalo nam je 5 milijardi, 50% najviše mogu po projektima povući, kol'ko je to? 2,5 milijarde, znači, 2,5 milijarde, sa 10 već pali na 2,5 milijarde. E sad slušajte dalje, od ove 2,5 milijarde koje su realizirane, koje su realizirane, 60% je uvozna komponenta. Znači, uvozna, strojevi, cijevi za kanalizaciju, vodovod, ovo ono, 60% od 2,5 milijarde EUR-a, to vam je 1,5 milijarda EUR-a, pa prema tome nama ostaje milijarda EUR-a. Milijarda EUR-a. Od velebnih 10 milijardi EUR-a, poštovane kolegice i kolege, evo ja sam tu, da što se kaže, razmijenimo argumente, spalo na 1 milijardu EUR-a. A kroz vlasništvo nad našim financijskim sustavom, na bankama, telekomima, i tako dalje, izvučene su iz drage nam Hrvatske, desetine milijardi kuna. Vidite, u bivšoj Jugoslaviji, postojao je, postojala je slična intencija, ali ona se zvala Fond za razvoj nedovoljno razvijenih Republika i Pokrajina, onda su bogatije Republike i Pokrajine uplaćivale i tako dalje. Što je ovdje problem? Jeste li primijetili da u politici EU fondova ima recimo Fond za industrijski razvoj? Navedite mi tvornicu koja je otvorena od EU fondova u zadnjih godinu, dvije, navedite jednu tvornicu. Toga nema. Ono što je najgore, politika EU fondova postala je opsesija, ona je postala zamjena za razvojnu politiku koja odavde treba ići. Znači, mi uplaćujemo svake godine skoro 4 milijarde kuna, sigurno, tvrdo, opipljivo u europski proračun, a mi ne znamo što ćemo dobit, znači, tek trebaju od tamo negdje odlučiti što ćemo mi dobiti. Pa u što se najviše investira, za što se najviše povlače, ja bih ovo Ministarstvo nazvao Ministarstvo povlačenja, za što se najviše povlače sredstva? Pa to su infrastrukturni projekti, i to ne oni najvažniji, naravno, kad vi u selu napravite vodovod, to je sigurno važno, ne može se reći da nije, pa ako već nešto i povlačimo i za nešto se natječemo, pa dajte podignite tu efikasnost maksimalno. Ako ne znate, ili imate problem, pa zovite Fince i Poljake, oni su se tu izvještili, platite im dobro, jer će nešto, jer će nam sigurno doprinijet. Ponavljam, Europski fondovi, a to ste raširili toliko propagandom da narod uopće ne shvaća da ova država treba imat svoju razvojnu politiku, industrijsku politiku, regionalnu odnosno da budem i da govorim argumentima, jer pored toga što sam političar, ja sam sveučilišni profesor. Hrvatski građani na štednji samo imaju oko 200 milijardi kuna, ovako mala zemlja, mala ekonomija, ona nam se može gušiti u 200 milijardi kuna akumulacije. Ali, znate li gospodo da tzv. hrvatske banke više kupe vrijednosti iz inozemstva od naše akumulacije, nego što odobre poljoprivrednih kredita u jednoj godini, to ne znate, to vas i nije briga. E pa zato ćemo mi u Stranci promijenimo Hrvatsku koja je ozbiljna jer mi imamo stručnjake, mi ćemo okrenuti priču i ovo što govorim je radosna vijest za hrvatske građane, da imamo potencijal, da imamo 200 milijardi kuna ušteđevine, što devizne, što kunske, da možemo financirati svoj razvoj, da imamo pametnih ljudi, da ćemo ih platiti dobro da ostanu tu jer to su vrhunsku stručnjaci, vrijedni, a ne kao vi rastjerivati ih diljem planete, jer od svih vrsta izvoza, jedino ovoj, kao i prethodnim Vladama, najbolje ide izvoz najboljih naših ljudi, naše mladeži, naše omladine, pa prema tome politika EU fondova koja preferira isključivo infrastrukturu i to onu nižeg ranga, ona ne može postić ciljeve. Ako se već želi pokrenuti pravi infrastrukturni projekt, onda to na prvom mjestu mora biti željeznička pruga Rijeka-Zagreb, mađarsko-srpska granica, ali nikad je nitko nije započeo, nikad lopatu nitko nije napravio, takve ćemo stvari mi pokrenuti, vi se bavite hodanjem po selu, zašto, jer to je baza za slijedeće izbore i to radite. Ono što je vidljivo, što je potpuno jasno, da zaključim, ova politika, pa i ovo što možemo povuć, nije dalo rezultate od, vi svaki dan, vi ste do sada, premijer govori, ministrica, vi ste toliko posijali ugovora po Slavoniji, obećavajući da više ljudi ne mogu posijati pšenicu i kukuruz po njivama od silnih ugovora koliko ste rekli, to su silne milijarde. Naši zastupnici u EU, što oni rade? Njihov je najveći doseg bio ispitivanje ujednačenosti kvalitete deterdženta i nutele i ničega se drugo ne sjećam, ništa drugo ne mogu ni napravit, e zato Stranka promijenimo Hrvatsku kao suverena stranka uvest će i uvodi u nove standarde zajedno sa novim ljudima u ovom HS, a svi vi koji ste prije bili i sada, vi ste prošlost, nikad nećemo izaći iz krize i RH gubi na EU fondovima, dakle, da bude jasno, više uplaćujemo, nego što isplaćujemo, isplate u RH su samo 9% od onog što je odobreno i to je prava istina i točka.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lovrinoviću. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. g. Lovrinoviću, ne znam da li znate, ali ovaj projekt gradnje pruge već neko vrijeme je prema Mađarskoj, malo ide sporije nego što smo se nadali, ali funkcionira i radi se i to je već projekt koji postoji, tako da ne znam da li ste mislili neki još posebno projekt dodatni ili na upravo taj da ga treba malo ubrzati. I druga stvar koja, koja mi je ovako zanimljiva, a volio bi da mi malo pojasnite, zbog čega mislite da, evo kolege iz HDZ-a, baš namjerno neće aktivirati više potencijala EU nego šta, nego šta bi mogli, da li je to po vama neki koncept koji HDZ dugoročno planira? Hvala lijepo.
Odgovor, kolega Lovrinović, izvolite.
Pa kolega Maras, ti dijelovi pruge o kojima govorite, očito se grade par kilometara kako Vladi treba da postigne trgovački sporazum sa nekim zastupnicima ovdje, pa naprave par kilometara ili odvojak, to nije, to nisu ozbiljna posla, kad se započne tako veliki projekt, on se radi žestoko, dinamično i to svi znaju koliko je napravljeno. A kad me pitate zašto ova Vlada, ova koalicija ne pridaje i ne postiže uspjehe u tome, prvo jer nije sposobna dovoljno, nije profesionalna, osposobljena, navlače ljude koji u pravilu dolaze po vezama tamo, a s druge strane, tu se ipak ne može previše mućkat, znate, tamo ipak na razini EU ima jedna dobra stvar da oni pregledaju sve papire, pa je tu teže mućkati i onda očito nije baš toliko, ali najvažnije je govoriti koliko se ugovorilo znate, vi možete ugovorit 20 milijardi EUR-a, povuć 50 milijuna, evo.
Hvala lijepo na odgovoru kolegi Lovrinoviću. Slijedeća replika poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega, pa kad već govorite i educirate javnost onda bi bilo dobro da kažete da naš udio nacionalnih sredstava u tome je svega 15%, što je vrlo značajno s obzirom na to da je to velika razlika u odnosu na ono što vi govorite i koju matematiku vi imate.
Zahvaljujem, odgovor kolega Lovrinović.
Pa slušajte, ja se nažalost ne mogu u toj mjeri obraćati javnosti kao vi iz HDZ-a jer vi ste potpuno privatizirali medije, HTV je u toj mjeri postala cenzurirana da ja ne pamtim kako znam za sebe da je bila takva, sve ste uzeli u ruke, medije, sve živo, prema tome, provodite pravu propagandu, to što radite nije promocija, to je propaganda, to je propaganda, ali ja vas razumijem, morate se držati zajedno, u istom ste, na istom ste mjestu, u istom vlaku i to, to je tako. To što ste napravili, gdje su vam djela, pokažite, pa vi prodaste sve što je ostalo, Petrokemija, uništit ćete brodogradnju, vidite, jučer ste izglasali da ćete se riješiti INA-e, rastačete ono malo industrije što je ostalo, ja naprosto ne mogu ništa drugo reć [[Upadica: Zahvaljujem…]] nego da jednostavno… [[Govornik se ne razumije]]
…/poštovanom kolegi Lovrinoviću na odgovoru/… Slijedeća rasprava poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Evo poštovani podpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, pa kada govorimo o ovom izvješću koje svi tumače kao jedno usko i nešto što je prošlo onda bi bilo dobro da uz to se pogleda i ono što se objavljuje na stranicama ministarstva, a isto tako da se pogleda jedno prethodno izvješće, a to je Državne revizije koje je vrlo kvalitetno odradilo posao i napravio izvješće o reviziji učinkovitosti provede Operativnog programa konkurentnost i kohezija 2014. do 2020. I u upravo u tom izvješću revizije gdje kaže vrlo detaljno o svim stavkama i svim problemima s čime se Hrvatska ovaj suočava i vrlo kvalitetno prikazuje zapravo stanje koje imamo trenutno u ovom financijskom razdoblju. U ovom razdoblju je dakle ko što je poznato Hrvatskoj dostupno 10,7 milijardi EUR-a od čega je 8 i skoro 500 za ciljeve kohezijske politike, oko 2 milijuna za poljoprivredu i ruralni razvoj te 252 milijuna za razvoj ribarstva. Normalno kao što je već spomenuto sve su to zapravo sredstva kojim se omogućava zapravo zemljama članicama, manje razvijenima, da omoguće razvoj odnosno konvergenciju prema, prema razvijenim članicama i na taj način zapravo pospješiti vlastiti razvoj. Kada pogledamo samo izvješće onda moramo konstatirati da je dakle do sada u ovom razdoblju ugovoreno 1,1 milijardu EUR-a, a da je plaćanje izvršeno negdje oko 305 milijuna EUR-a i to je znatno povećanje u odnosu na prethodno razdoblje i to treba i te kako dobro pogledati kada se i uzme u obzir da na stranicama ministarstva imamo prikaz od prosinca 2015. pa do dan danas, kada vidimo da je od ukupno ugovorenih od 2015. taj iznos narasao sa 985 milijuna EUR-a na 6,62 milijarde EUR-a što je povećanje za skoro 5 i po odnosno skoro 6 puta. Normalno da nismo zadovoljni samo sa ugovorenim da je jako važno sve ono što se realizira kvalitetno što se povuče i što se naplati i što se odradi do kraja. Ono što je plaćeno korisnicima iz Europskih strukturnih i investicijskih fondova isto tako znatno povećanje pa je sa 291 milijun EUR-a povećan na kraj 2016. 1,98 milijardi EUR-a što je isto tako višestruko povećanje isto tako skoro 6 puta. Sama državna revizija u svom izvješću isto tako kada daje prikaz svih fondova i iskorištenosti po pojedinim projektima onda daje i temeljit prikaz i pojedinih velikih projekata koji su se događali i koji su prijavljeni uopće u tom razdoblju, pa znamo i evo kako tu stoji da je bilo prijavljeno preko 30 projekata koje e sada moramo kritički promatrati i da je taj ukupan broj zapravo smanjen u početku na svega 19 projekata odnosno skoro na pola na 15. Zbog čega? Tu postoji velika odgovornost kako izrađivača pojedinih planova, projekata koji nisu temeljiti, koji nisu napravljeni kako treba, razno razni imovinsko pravni problemi koji postoje u realizaciji projekata i sl. i zbog toga je vrlo važno zapravo procjenjivati rizike koji bi se mogli događati u samom postupku i kod nominacije projekata, a i u konačnici realizacije. Ono gdje nailazimo isto tako, a iz iskustva to znam, dolazimo do velikih poteškoća i u samoj javnoj nabavi pa se i tu događa da imate otezanja, da imamo žalbi, da imamo nažalost i događaja da pojedini izvođači imaju problema, odustaju od projekata pa se onda cijeli projekti moraju odnosno objava mora ponavljati i to su sve oni rizici koji zapravo nisu nekada ugrađeni, a kojih zaista ima i o kojima treba jako voditi računa jer bez toga zapravo u konačnici nema ni dovršetka projekta, a onda niti do povlačenja sredstava u punom iznosu. Mi smatramo da je kada pogledamo listopada 2016., dakle prije gotovo 3 godine, stopa ugovaranja koja je bila svega 9%, a stopa plaćanja 2,7% i kada su ti postupci povećani gdje sada oni iznose dakle preko 62% ugovorenog odnosno preko 14% plaćenog, onda je to nešto što itekako moramo smatrati velikim iskorakom za što se i Vlada, i Ministarstvo potrudilo da i olakša, i omogući puno jednostavniji, puno kvalitetnije i lakše prijavljivanje projekata i na taj način zapravo njihovu, njihovu realizaciju. Kada se pogledamo o odnosu na ostale države, a to je analiza podataka na razini članica država, članica imamo jednu analizu u odnosu na 15 država, gdje je recimo u odnosu na vrijednost ugovorenih projekata financiranih iz Fonda za regionalni razvoj i kohezijski fond, na dan 31.12.2017., od 15 država, Hrvatska je na 11. mjestu, i tu je, to je otprilike, dakle, 47% je ugovorila projekata. Sve ovo govorim zato što mi smo jedna od najmlađih država koja je Europske unije i koja svakako možda nije se dovoljno dobro pripremila za, za povlačenje tih sredstava, ali kad pogledate da neke države koje su prije ušle u Europsku uniju, a to je i Slovenija, i Cipar, i Češka, i Rumunjska koje su iza nas, onda nam to govori da ipak se provode i, i rade veliki napori da se educira i da se postigne što više, i da se zapravo gospodarski razvoj, način, učini što kvalitetnijim i da iskorištenost ovih Fondova bude što bolja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Grozdani Perić. Sljedeća rasprava poštovani kolega Ante Pranić. Izvolite.
Hvala uvaženi podpredsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče. Mi smo država bez strategije, država tromog i efikasnog, neefikasnog javnog sustava upravljanja, država koja srlja iz mandata u mandat i država koja nije izvukla pouke iz programskog razdoblja dijela 2007.-2013. godina, od ovom razdoblju ne treba ni govoriti, jer ono je maltene skoro iza nas, jer danas je 21.02.2019., a u Saborskoj raspravi govorimo o Izvješću Europskim, povlačenju Europskih fondova, sredstava od 31. lipnja 2017. godine. Mene više kao mladog čovjeka koji planira ostat' živjet, radit u Hrvatskoj, planira odnosno brine me Strategija razvoja Hrvatske od 2021. do 2027., mi da ne nemamo Nacrt, mi ne znamo uopće što bi trebali prijavit, što bi trebali aplicirat, koje projekte bi trebali pripremit. Dolazim iz Dalmacije, iz Dalmatinske Zagore, i u ovoj godini dana u Saboru nasluša' sam se prometnih projekata povezivanja, kao što sam u jednoj replici rekao, od spojne ceste Knina, Drniša, Imotskoga, autoceste Sinj, autoceste, spojne ceste, autoceste A1, trajektne luke Drvenik, no mi uopće nemamo prometne master planove Županija, na regionalnih razinama, nabacivamo se prometnim projektima kako kojoj opciji paše, projektiraju se neke dionice bez ikakve opravdanosti, u javnosti se iznose neke buduće projekcije projekata koje nemaju ni lokacijsku dozvolu, a najavljuju se da će počet se radit za 20 mjeseci, dapače najavljuju se da će se biti financirane iz buduće programske omotnice, a da uopće nemamo to u Strategiji razvoja Hrvatske za budući period. Eto, to se u Hrvatskoj danas radi, i onda zapravo pitamo se zašto imamo takav neefikasan sustav povlačenja europskih sredstava. Neefikasan. Kad sagledamo naš gospodarski rast Hrvatske, kad sagledamo gospodarski rast drugih zemalja u tranziciji, oni su maltene poduplali gospodarski rastove u odnosu na nas. Umjesto da pomognemo ruralnom području Hrvatske preko programa, ubrzamo dodjelu, ubrzamo evaluaciju, sve ostalo, deset puta brže iseljava stanovništvo iz ruralnog područja, nego što se odobreni, kažem odobreni, a da ne govorim o apliciranju i raspisivanju natječaja, projekti realiziraju. I dobit će te jedan paradoks, da vam jedan programski paket traje maltene četiri, pet godina od projektiranja, ishodovanja dozvola, do raspisivanja natječaja, odobravanja, realizacije programska post kontrole, a za isti taj period izgubit će te četiri do pet generacija mladog stanovništva na ruralnom području Hrvatske. I kada se napravi takva neka javna infrastruktura, bit će itekako upitno održavanje te iste infrastrukture. A isto tako, svi se pouzdamo u europska sredstva u politici regionalnog razvoja, a nije mi jasno da kao država se ne možemo jače zauzeti za naš ruralni prostor i napraviti naš vlastiti nacionalni program, osigurati mu u državnom proračunu milijardu, dvije milijarde kuna, a vidimo da novca ima, novca ima za avione, novca ima za kojekakve stvari koje su dobre bogatim državama, a mi se trenutno nalazimo u situaciji da doslovno treba sačuvat ruralni prostor Hrvatske preko 75% površine, gdje ljudi masovno iseljavaju. I onda govorimo da smo uspješni po povlačenju europskih sredstava. Ne da nismo uspješni, nego imamo poražavajuće rezultate, kad vidimo kol'ko se ovjeravaju, kol'ko se plaćaju od ukupno ugovorenih sredstava, maltene ne u 6%, ovjereno 2,82%. Mene zaista, ne mogu razumjet, ne mogu shvatit, što pojedini zaposlenici, službenici ispod ranga državnih tajnika jer ne možete vi kontrolirati, evaluirati procese. Što naša državna uprava radi? Kompletna kažem državna uprava, javno pravna tijela, od samog starta, znači od onih uvjeta i potvrda na glavne projekte pa do ishodovanja građevinskih dozvola, pa do prijave a da ne govorim o evaluaciji. Događa se situacija da maltene mi lokalni čelnici moramo zvati pojedine državne službe, moliti ih da van zakonskog roka dostavljaju nam određene dokumentacije ili pak moramo mi, naša vlastita sredstva da bi platili izvođaču pravovaljano sukladno ugovoru, dati naša sredstva da bi tražili i dobili za 6, 7, 8 mjeseci ta sredstva nazad iako jasno stoje rokovi koje jedinice lokalne samouprave potpisuju sa ugovarateljima bespovratnih sredstava. To sve guši likvidnost malih sredina i zapravo dovodi upitnost uopće prijavljivanja budućih projekata. Kažem vam, može se dogoditi situacija i mislim da je dobro što se išlo u oblik demografske obnove dodjeljivanja bespovratnih sredstava za izgradnju dječjih vrtića ali dogodi se sad paradoks da pojedine jedince lokalne samouprave koje su dobili sredstva i početi će sada graditi da neće imati dovoljno jak fiskalni kapacitet da bi uopće zaposlili djelatnike u tom istom vrtiću. To su te strateške greške koje se događaju kada nemate izrađenu strategiju, kada ne znate što želite, najlakše je alocirati sredstva, svečano potpisati ugovore sa 10, 15 ili 100 gradova, dodijeliti, no najveći tada nastaje posao, posao izgradnje, posao evaluacije, povrata sredstava a da ne govorimo o problemu o kojem mi malo pričamo a to je mogući povrat sredstava u kontroli određenih postupaka. Vi imate situaciju da ste podijelili određena sredstva iz IPARD-a, gospodarskim zonama koje su uredno sagrađene, jedinice lokalne samouprave uredno dobili sredstva. A što se događa? Događa se da oni pokazatelji koje su oni postavljali u svojim metodologijama ne pravdaju se, nema investitora ili određeni dijelovi nisu sagrađeni. Sve će to uzrokovati povrat sredstava koji su već osigurani, za koja mi trenutno sada ne znamo kolika su. Ali kažem sa početka svoje rasprave sve je to jedan rezultat stihije, stihije koja će se sigurno dogoditi i u periodu 2021., 2027. Vidimo po najavi da ćemo imati oko 9 milijardi eura na raspolaganju. Vi meni recite u kojoj to programskoj niši, u kojoj toj programskoj osi bi mi trebali ajmo reći već sada pripremati se kroz lokalne proračune sa svojim lokalnim projektima. Događa se situacija da vam izađe indikativna lista natječaja pa se taj isti natječaj 5 dana prije prolongira za 7, 8 mjeseci. Više ne znate ni kako ćete predložiti prijedlog proračuna i sl. I to su oni stvarni problemi s kojima se mi svi susrećemo, gradovi, općine a sve to utječe na stanovništvo naših građana s kojima se susrećemo svakodnevno i mislim da ćemo se i susretati sve do 2027. godine. Mi smo govorili da će EU nama donijeti dobro, možda je i donijela u smislu sigurnosti ali kad sumirate koliko ljudi odlazi iz Hrvatske, odlazi puno više nego što smo postali punopravna članica, kad pogledate naš gospodarski rast, on nije toliki koliko se predstavljalo da će biti, dapače kudikamo zaostajemo za konkurentnim državama u tranziciji. I umjesto da smo izvukli pouku iz razdoblja 2007./2013. pa i ovog razdoblja 2014./2020. da smo se usmjerili u buduće programsko razdoblje do 2027. vidimo zapravo da je to jedan nastavak stihije, jedan nastavak jednog lutanja koji apsolutno neće ništa donijeti novo. Ovaj Sabor će sigurno biti tu iza 2027. Ja bih želio da se ovakva izvješća koja će biti tada budućim saborskim zastupnicima na stolu budu bolja. Ali kad znam kako je prošlo ovo razdoblje, ova prošla dva razdoblja, mislim da ono kao takvo neće se dogoditi. Mi nismo reformirali javnu upravu, naša javna uprava sa kapacitetima nije spremna za provođenje i evaluaciju, nismo reformirali imovinsko pravne odnose kao što smo trebali, imamo apsolutno nesređeno i katastarsko stanje i u gruntovnici stanje, nereformiranu javnu upravu i sve to uzrokuje našu neefikasnost i provlačenju ... [[Govornik se ne razumije.]] sredstava.
Zahvaljujem kolega Praniću. Imamo repliku, poštovana kolegica Ljubica Maksimčuk. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi kolega, upravo ste govorili o prometnom razvoju u ovoj svojoj raspravi i o master planovima pa ću se ja malo osvrnuti, upravo moja županija je potpisala 2015. godine jedan, ustvari ušla je u projekt održivog razvoja prometnog sustava. Međutim sa 966 tisuća kuna koji je tada bio u tom planu, vi ne možete napraviti ništa. Nakon toga smo išli u master plan sa 5 slavonskih županija, naravno da je on pao na državnom povjerenstvu, taj natječaj je poništen. A da biste radili nešto ne možete znači da ne napravite elektronički modelirani promet jer ako to niste radili onda niste napravili ništa. Tako da evo u biti nije baš da se nije radilo i sve županije su se i trudile, prijavljivale, no međutim evo uvijek kao što vidite negdje zapne. Ali kao što sam rekla 2015. godine je potpisan jedan takav sa 966 tisuća kuna gdje ne biste mogli kandidirati gotovo ništa i uzalud vam je i raditi nešto ako nemate dobru podlogu ne možete niti kandidirati.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ljubici Maksimičuk. Odgovor kolega Pranić, izvolite.
Problem je to što u pojedinim master planovima se politika ne drži stručnih mišljenja a mi nikako na razini EU, naši europarlamentarci ne mogu pozicionirati Hrvatsku koja bi trebala zauzeti znatno važnije prometne europske koridore. Vi nemate činjenicu, odnosno imate činjenicu da niti jedan europarlamentarac ne priča o Jadransko jonskom koridoru najkraćoj prometnoj vezi Srednje Europe i Azije koja i te kako bi trebala prolaziti našom Dalmatinom koja bi treba povećati efikasnost prometa za, ona bi povukla za sebe gospodarski sigurno pozitivne smjernice, al o tome se razmišlja o tome se projektira, evo sad gledajte imamo Pelješki most, zapinje za onim prometnicama koje bi trebale bit pristupnica Pelješkom mostu, što nakon toga, da li imamo građevinske dozvole do Dubrovnika, nemamo, pa šta smo radili 25 godina. S čim ćemo mi to [[Upadica: Zahvaljujem.]] aplicirat na buduće programsko razdoblje za 2027 [[Upadica: Zahvaljujem kolega …]] nerazumljivo/… na odgovoru./… s ničim.
Slijedeća rasprava poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo često puta se mene predstavlja teoretičara zavjera, međutim ovo što ću sada izreći te informacije ne dolaze od Davida Ickea nego dolaze od Branka Grčića iz SDP-a, on je naime rekao da je iskorištenost EU fondova od strane Hrvatske samo 15%, jeste svjesni što to znači. Zašto to govorim? Zato jer se nama stalno govori da je EU do sada kroz Europske fondove nama na raspolaganje stavila nešto više od 10 milijardi EUR-a i kad oni stalno mašu mi smo Hrvatskoj dali 10 milijardi EUR-a, Hrvatska je imala 10 milijardi EUR-a oni ne kažu ono što kaže gospodin Branko Grčić, a to je da je ukupna količina novca koju smo mi uistinu i dobili samo 15% od tog iznosa, što će u prijevodu značiti milijardu i pol EUR-a. Međutim istovremeno mi svake godine od članstva u EU dajemo 550 milijuna EUR-a članarine i sad ja vas pitam. Kada s jedne strane stavite iznos koji dajemo za članarinu i s druge strane iznos koji smo dali odnosno koji smo primili kroz te fondove jasno vam je iz aviona da smo mi sa EU u neto minusu. S druge strane imate slijedeći problem, a to je da banke odnosno kreditori iz EU i SAD-a, a kojima naša država druguje novac, ja sam uputio zastupničko pitanje točno tko su ti kreditori, koje iznose im dajemo na godišnjoj razini, mi znamo da je ukupan iznos koji dajemo na otplatu vanjskog duga otprilike na godišnjoj razini 35 milijardi kuna ili više čak. Znači imamo 5 milijardi EUR-a dajemo godišnje na otplatu vanjskog duga, a usto još dajemo 550 milijuna EUR-a za članarinu EU, a za uzvrat smo dobili što sam reko iskorištenost fondova 15% od 10 milijardi EUR-a, dobili smo milijardu i pol EUR-a. A kolko smo dali zapadu kroz ove sve godine, enorman iznos i zamislite kad bi se recimo novac koji dajemo na otplatu vanjskog duga ili na članarinu u EU, zašto mi ne bismo sami sebi mogli izgradit Pelješki most, zašto mi prvo moramo dat Bruxellesu recimo 4 i nešto 4 milijarde kuna svake godine onda molit dajte nam vi Pelješki most, dajte nam vi Pelješki most, zašto mi ne bismo mogli sami od svojeg novca to izgradit? E zato jer ima određena grupa političara sluganski mentalitet koji nisu u stanju sami radit stvari koje žele, već moraju molit, moraju klečat, moraju milit, kumit nekog drugog da napravi, jer nemaju sami karakter, nemaju snagu, nemaju intelekt, nemaju volju. I ta jedna kukavička bezlična politika je dovela do toga, da dok se strani kreditori na nama bogate, dok svake godine dobivaju milijarde na naš konto da je minimalna plaća 3.000 kuna, da ljudi ne žele radit i da se ljudi iseljavaju. I svim tim iznosima koje sam naveo dodajte još iznose koje su strane banke izvukle iz naše zemlje, znate i sami stavite si vodeće hrvatske banke, dobit na godišnjoj razini opet par milijardi kuna ode van, e na zapad. I još ću jednu stvar reći, a ova stvar je jako, jako opasna i jako jako bitna za sve nas ovdje. RBA zadruge iz Austrije koje ovršavaju nekretnine naših građana radile su bez dozvole HNB-a, nisu plaćale poreze u Hrvatskoj i zakon koji je donedavno štitio te ovršenike koji su bili na neki način, na neki način, zapravo ne neki način nego doslovce ovršeni od tih zadruga, taj zakon o ništetnosti tih ugovora o kreditu to je isto sad stavljeno van od Europskog suda. Znači EU nas tretira ko 13 prase i EU će nas satrati ljudi moji, EU ne samo da nas je upropastila odnosno ti građani koji ne mogu vratiti te kredite s tim kamatama tim zadrugama, oni će letit iz svojih kuća. Gospodo iz HDZ ste vi svjesni šta znači biti deložiran ili vi iz SDP-a, ostat će ljudi bez svojih nekretnina. To je poklon EU, obećavali ste im med i mlijeko, a što će dobit? Poslat ćete im interventnu policiju i onda kad ja dignem svoj glas protiv toga onda ćete reć Pernar populist, e Pernar populist. A šta vi radite, zapitajte se o toj svojoj politici. Sjećam se kad je bila vlada inaugurirana još 2016. isto je bila neka deložacija u tijeku na Svetom duhu 8, sjećam se adrese isto RBA te zadruge. Molim vas ljudi božji, pa dajte malo, dajte malo pameti u glavu, dajte otvorite oči vidite da nas tretiraju ko zadnje smeće. Pa pogledajte primjer sa Zakonom o privatizaciji INE, jeste svjesni da nama Bruxelles diktira kakav će bit naš zakon, jeste svjesni da Bruxelles traži od nas da se de facto odreknemo kontrole nad INOM? Jeste vi toga svjesni da oni traže da mi to brže privatiziramo? I to ne samo INA-u. Ta trojka, MMF, Svjetska banka, EU. Oni hoće i da privatiziramo autoceste, hoće da HEP privatiziramo. Više se čak neće moći spriječiti niti privatizacija komunalnih poduzeća, sad EU komisija ima moć da ako neka lokalna samouprava ne želi prodati odvoz smeća, privatizirati ili opskrbu vodom, a može EU komisija blokirati tu odluku lokalne samouprave. I jasno je kao dan da sve manji broj ljudi živi u Hrvatskoj, a da je dug kojim smo opterećeni sve veći, da ta porezna presija, taj teror će biti sve veći iz godine u godinu, iz dana u dan. I nije daleko dan kada će kreditori biti sve okrutniji pred našim narodom i kad će deložacije postati i iseljavanje hrvatska svakodnevnica. Mi iz Živog zida upozoravamo na taj scenarij. Apeliramo na sve druge da vide što se događa, da progledaju. Međutim, kao i onoj biblijskoj priči, mnogi zastupnici, političari, imaju oči, a ne vide. Imaju uši, a ne čuju. Mogu ja vikat ovdje do sudnjeg dana, mogu ponavljati brojku od 35 milijardi kuna odnosno 5 milijardi eura koji dajemo na otplatu vanjskog duga godišnje, da dajemo još 4 milijarde kuna za članarinu, da godišnje, znači, 40 milijardi kuna izravno državno daje tim zapadnim imperijalistima, a onda oni nama dolaze i kažu, evo, pa vidite vi kako smo mi dobri prema vama, kao pa mi ćemo vama dati jedan Pelješki most. Ma je li? A mi smo vama dali, koji vrijedi 2 milijarde kuna taj Pelješki most, a vi ste nama uzeli, tj. dali smo vam mi na godišnjoj razini čak 40 milijardi kuna. Znači, mi vama damo 20 Peljeških mostova, vi nama date jedan, i onda taj jedan Pelješki most kvislingška vlada, sluganska vlada, marionetska vlada, predstavlja kao nekakav uspjeh i krunu nekakvog svog rada. Kao mi smo povukli 2 milijarde kuna, a kad isplaćuju svaki mjesec tranše stranim kreditorima u milijardama, onda se ne hvale, e, danas smo dali 5 milijardi ili 2 milijarde ili milijardu stranim kreditorima. Onda šute kao zaliveni o tome. Kada daju za članarinu 4 milijarde kuna godišnje, isto se ne vide, nisam primijetio u novinama da se hvale i kažu, hej, opet smo uplatili ne znam koliko stotina milijuna kuna na oltar Bruxellesa. Zašto radite budalu od hrvatskih građana? Do kada to mislite raditi? To je pitanje koje se postavlja, ali kaže se da svaka laž ima rok trajanja, tako će i ovaj bajka o EU, koja se pretvara polako u noćnu moru, za mnoge građane sve više postati razotkrivena i ja znam da će se narod probunit, da će ustati protiv ovog sustava i da vrijeme njegovo curi, tika taka. Hvala vam.
Zahvaljujem kolegi Pernaru. Replika poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Kolega Pernar. I tko gradi Pelješki most? Grade Kinezi. Nemam ništa protiv Kineza koji su dobili na javnoj nabavi Pelješki most. A gdje su hrvatske firme građevinske? Pa nisu se mogle ni javit. A zašto se nisu mogle ni javit? Pa zato što su sve propale. Sve velike građevinske firme hrvatske su propale, a iste te firme su radili prije 20-ak i 30-ak godina najvažnije infrastrukturne projekte Europe. I ovakva politika Hrvatske je uništila hrvatske građevinske firme. Najbolji hrvatski inženjeri, najbolji hrvatski radnici se danas nalaze u Europi. Znači, mi nemamo na javnim pozivima doslovno, morate moliti pojedine firme da vam se uopće pošalju ponudu, naš građevinski sektor je uništen. Uništen po sistemu kad se gradila autocesta. Kad su izvlačili novce, kad su se bojali tuneli dva-tri puta i sl. To je ono što smo dobili danas. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Praniću. Odgovor kolega Pernar, izvolite.
Ha, kolega Pranić, da oni se hvale, dobili smo dvije milijarde kuna, ali nisu rekli da te dvije milijarde kuna će otići Kinezima. To nisu rekli. Nisu rekli odakle će biti čelik koji će biti uložen u taj most. Nisu rekli da radnici iz Kine, Indije, Nepala, tko zna od kuda dolaze graditi taj most. Da neće hrvatski radnici njega raditi, to nisu rekli. A znate zašto, g. Pranić? Zato jer nije u interesu ovog sustava da se istina razotkrije. Zato jer nije u interesu njima da narod ima svijest na koji način oni posluju i rade. I na kraju, objašnjavam još jednom. Hrvatska koristi od EU nema, ali EU i te banke strane imaju veliku korist od nas. A to će uskoro shvatiti i naši građani kad ih budu RBA zadruge deložirale iz Austrije. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća rasprava, poštovani kolega Damir Mateljan, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dok sam govorio u ime kluba, u raspravi sam spominjao važnost jačanja kapaciteta za povlačenje EU sredstava, prije svega u dva ključna sektora, a to su javna uprava i lokalne samouprava, odnosno područna samouprava, tj. općine, gradovi i županije. Današnja situacija sa kapacitiranošću ta dva sektora, za apsorpciju sredstava EU fondova su izuzetno niska, kako u financijskom, tako i u onom ljudskom dijelu. Čak bi mogao reći da su onom ljudskom dijelu kudikamo još podkapacitiraniji jer u zadnje dvije godine ipak su se proračuni jedinica lokalne samouprave malo, malo su ovaj se podigli i taj rast će potrajati tamo negdje od 2021. godine. Vlada je krenula krivim putem u jačanje kapaciteta, prije svega područne samouprave i to novim Zakonom o regionalnom razvoju gdje je odlučila da će županijske razvojne agencije koje su prvo bile javne ustanove, pa su postala dionička društva, sada će ponovo postati javne ustanove, postoji tzv. regionalni koordinatori imati vrlo važnu ulogu u stvaraju projektnih ideja i pisanju natječaja za EU projekte. Ono što Vlada smatra jačanjem kapaciteta, a time i ubrzanje provedbe i veći broj kvalitetnih održivih projekata uvjeren sam zapravo da je korak unatrag i da se osim stranačkog zapošljavanja i gomilanja ortodoksne birokracije, da ova odluka neće ničemu drugome doprinjeti. Ispričavat ću vam jedan prvi praktičan primjer iz svoje županije, nakon županijskih izbora, novi HDZ-ov župan zamijenio je starog HDZ-ovog župana, napravio je političku čistu u raznoj agenciji da bi u zadnje dvije godine upravo ta karlovačka županija uz splitsko-dalmatinsku bila najgora županija u povlačenju EU sredstava. Dakle, klasičan primjer o tome da ovaj, da Zakon o regionalnom razvoju koji regionalne koordinatore uzdiže na piestal, na piestal agencije koja je ključna pri apsorpciji sredstava EU fondova nije, nije dobar, nije dobar zakon. Osim dakle tog problema, problem su i kvalitetni održivi projekti koji su plod promišljenih strategija. Naime, nažalost, većina projekata koji su u mjeri ruralnog razvoja, bojim se da su prije svega ad hok promišljanja i vizije lokalnih političara, nego ozbiljni održivi projekti iza kojih stoje strateška razmišljanja, a to su pogotovo projekti iz mjere 74. Vrlo je pohvalna i kvalitetna demografska mjera, o tome je nešto govorio g. kolega Pranić, dječji vrtić. Međutim, većina tih projekata rađena je bez nekakve kos benefit analize, recimo vjerojatno se nije gledalo na to koliki je broj djece, nije se gledalo na fiskalne kapacitete lokalnih samouprava, da li će, dakle, nakon što se sagrade ti dječji vrtići biti dovoljan broj djece, da li će jedinice lokalne samouprave imati dovoljno novaca da održe hladni pogon, nažalost, neće, nažalost neće i bojim se da će nakon 2021.g. veliki broj objekata poput dječjih vrtića, famoznih vatrogasnih domova, famoznih domova kulture, famoznih rasvjeta, nogostupa i sl., da ih neće imati tko održavati jer jedinice lokalne samouprave ukoliko ne učinimo, dakle, i teritorijalne promjene na tom planu, jednostavno neće imati snage financijske da održavaju onu infrastrukturu koju su, koju su dosad, koju su dosad i kroz ove fondove uspjeli sagraditi. Na kraju bi se još osvrnuo na kapacitete na nacionalnoj razini, pa i ovoga Visokoga doma, kada bismo mi danas u ovome HS proveli anketu da pitamo, dakle, naše saborske zastupnike što je to Europska komisija, što je to Europski parlament, što je to Europsko vijeće, koje su njihove uloge, bojim se, bojim se nažalost, da bi bilo vrlo malo zastupnika koji bi znali pravilne odgovore na ta pitanja i koji bi znali zapravo kako EU funkcionira ili što je to recimo, višegodišnji financijski okvir. Puno se lakše nabacivati, dakle, nekakvim neprovjerenim činjenicama odnosno glupostima i takvih euro skeptičkih gluposti će biti sve više jer smo mi za to krivi. Jedan od razloga zbog čega su te gluposti toliko medijski prezentirane je i taj što smo neuspješni u povlačenju sredstava EU fondova, da smo u tome bolji i da ljudi, dakle, vide češće one plave zastavnice na kojima piše „sufinancirano sredstvima EU“ vjerujte mi, vjerujte mi dakle, da bi ljudi EU doživljavali kao nešto pozitivnije. A ono što imamo sad, dakle, imamo situaciju gdje imamo manji broj zaposlenih, teže prelazimo granice, na granici sa Slovenijom imate zid od dva metra bodljikave žice, na granici sa Mađarskom imate zid od dva metra bodljikave žice, kada prelazite u susjednu Republiku Sloveniju trebate čekati u sezoni satima kako bi ušli u drugu zemlju EU. Dakle, ja to shvaćam da nismo još u Šengenu, međutim, ja to ne mogu objasniti svojim građanima koji očekuju to već danas. I na kraju, zaključit ću dakle, onako kako nam je kapacitirana država odozgo prema dolje ili odozdo prema dolje, tako nam je uspješnost povlačenja sredstava EU fondova. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mateljanu. Imamo dvije replike, poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Mateljan, čini ste da ste jako dobro opisali upravo ovu situaciju koja se tiče sada gradnje dječjih vrtića. Čini mi se da mi zapravo, pa i ova Vlada zapravo ne rješava konkretne probleme, probleme koji jesu trenutno i koje imamo, već kao po nekakvoj se čini, sad je jednostavno, eto aktualno ili možda lijepo zvuči idemo graditi dječje vrtiće i to se grade zaista dječji vrtići tamo gdje možda je dvoje djece, dakle, u općinama ili nekim, dakle, mjestima gdje stvarno djece i nema i sami ste spomenuli da je zaista upitno hoće li i na koji način će kasnije se ti vrtići održavati. Ali, ne rješavaju se upravo oni problemi koji u tim mjestima jesu, npr. problemi starijih ljudi umjesto toga, dakle, ne rješavaju se ljudi za ili nekih stotinjak, recimo 50 ili 100 domaćinstava gdje su zaista stariji ljudi koji nemaju nikakvu pomoć i koji bez te pomoći zaista vrlo teško uopće preživljavaju.
Zahvaljujem kolegici Mariji. Odgovor, kolega Mateljan, izvolite.
Hvala lijepo. Pa da, kao što sam i rekao razlog tome je to, dakle, što ti projekti nisu plod strateškog promišljanja, dok god ne bude takve Vlade koja će imat hrabrosti uć u stratešku reformu lokalne samouprave koja uključuje teritorijalni preustroj, takve će se stvari događat. Ja sam nažalost uvjeren, gledajući i hodajući među ljudima i među, posjećujući mnoga mjesta u ovoj zemlji da će upravo, dakle, ta infrastruktura, ta famozna mjera 74 nam ostavit čitav niz prostora koje na kraju neće imat tko plaćat grijanje, neće imat tko plaćat režije, a kamoli tete u tim vrtićima i ta mjera nažalost nam će se demografski odbiti u glavu umjesto da nam bude demografskoj pozitivna.
Zahvaljujem kolegi Mateljanu. Slijedeća replika poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Mateljan, vi ste ozbiljan zastupnik i poznajete problematiku o kojoj govorite, tako da sam teško razumio vašu raspravu. Vi jako dobro znate da je 2014., 2015., 2016. rashodi državnog proračuna za nabavu nefinancijske imovine da su se urušavali, da su investicije svakog dana bile sve manje, da jednostavno nije bilo moguće ulaziti u nikakvu ozbiljnu investiciju. Da su investicije svakog dana bile sve manje, da jednostavno nije bilo moguće ulaziti u nikakvu ozbiljnu investiciju, da sve što se investiralo ozbiljnije u Hrvatskoj se dugo vremena investiralo zaduživanjem kod međunarodnih financijskih institucija. Da danas Hrvatska sve što iole značajnije ulaže u infrastrukturu bilo koje prirode, bilo da se radi o komunalnoj, društvenoj, prometnoj, kapitalnoj infrastrukturi da se financira ovim sredstvima. Treba biti bolje, slažem se, međutim imamo još 4 godine za preostalih 30% ugovoriti i ja sam siguran da će onda to i naplatiti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću, odgovor kolega Mateljan. Izvolite.
Pa kolega Bačić, pa ne znam u čemu se onda ne slažem, upravo sam to i rekao, dakle da, mi smo novac iz EU fondova ulagali u infrastrukturu ali to smo radili ... [[Govornik se ne razumije.]] bez strategije, dakle bez strateškog promišljanja, nažalost jesmo, na lokalnoj razini, na regionalnoj razini jesmo. Ja znam dakle čitav niz jedinica lokalne samouprave koji su isključivo dakle išli u te projekte i planirali su doslovce da taj projekat ostvare onda kada budu lokalni izbori. To se događa uvijek, da, nažalost je to tako, nažalost je to tako. I meni su te stvari i meni su te stvari smiješne, i meni su te stvari neobjašnjive ali se događaju. I Vlada i ministarstvo katkad dopušta da se to događa jer to je tako i to je tako jednostavnije. Ne rade se cost benefit analize tamo gdje bi se trebale raditi. I puno, puno strateškije moramo promišljati kako na nacionalnoj razini tako i na lokalnoj razini. A reforma lokalne samouprave naravno da je već zakasnila.
Zahvaljujem kolegi Mateljanu na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o ovom izvješću kada se za to steknu uvjeti.
Izvješće o korištenju europskih strukturnih i investicijskih fondova i pretpristupnih programa pomoći EU, za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2017. g. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prihvaća se izvješće o korištenju europskih strukturnih i investicijskih fondova i pretpristupnih programa pomoći EU za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2017. g. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 86 za, 10 suzdržanih i 3 glasa protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2017. godini; Podnositelj je Vlada RH na temelju članka 38. Zakona o otocima. Raspravu su proveli nadležni Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu i Odbor za regionalni razvoj i fondove EU. Pozivam predstavnika predlagatelja poštovanog državnog tajnika Ministarstva regionalnog razvoja i fondove EU, gospodina Velimira Žunca da nam da dodatno obrazloženje izvješća. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Dakle u skladu sa odredbom članka 38. Zakona o otocima Vlada RH ima obvezu podnošenja izvješća Hrvatskom saboru o učincima provedbe istoga zakona. Upravo je Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU ono koje dostavlja Vladi RH Prijedlog izvješća o učincima provedbe Zakona o otocima i to na osnovu podataka dobivenih od svih tijela sa državne, regionalne i lokalne razine. Ovo izvješće prikazuje način provedbe Zakona o otocima i njegove učinke te ulaganja i angažman svih tijela javnog sektora u razvoj otoka i poluotoka Pelješca upravo u 2017. godini odnosno ulaganja svih tijela, središnjih tijela državne uprave, lokalne i područne regionalne samouprave i pravnih osoba u državnom vlasništvu. Državni i javni sektor su u 2017. u razvoj otoka uložili milijardu 699 milijuna 241 tisuću 508 kuna i 27 lipa, odnosno gotovo 1,7 milijardi proračunskih sredstava od čega su bespovratna sredstva preko milijardu i 435 milijuna a u obliku kreditiranja gotovo 264 milijuna kuna. Od ukupnog iznosa uloženih sredstava preko 251 milijun kuna odnosi se na financiranje provedeno kroz fondove EU. Kad govorimo o tim ulaganjima ona su bila usmjerena na prometnu povezanost otoka sa kopnom i otoka međusobno, prometnu infrastrukturu, komunalnu infrastrukturu, zaštitu okoliša, energetsku učinkovitost, gospodarstvo i potpore u gospodarstvu, turizam, energetiku, elektroničko komunikacijsku infrastrukturu kao i drugu povezanu opremu, kulturu, obrazovanje, zdravstvo, socijalnu skrb, ulaganje kroz sredstva povrata poreza na dohodak ustupljene otočnim jedinicama lokalne samouprave i druga ulaganja. Dakle iz samog izvješća vidljivo je da je javni sektor bio prvenstveno orijentiran na poboljšanje gospodarstva i potpore u gospodarstvu te prometnu povezanost otoka sa kopnom i otoka međusobno i prometnu infrastrukturu. Za navedene namjene u 2017. godini uloženo je oko milijardu i 200 milijuna kuna. Najveća ulaganja u 2017. godini odnose se na Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture u ukupnom iznosu od 381,2 milijuna kuna a ulaganja se najvećim dijelom odnose na poticanje redovnih pomorskih, putničkih i brzobrodskih linija u javnom obalnom linijskom pomorskom prometu te za sufinanciranje mostarine za most Krk. Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU u otoke u 2017. godini uložilo ukupno 181,68 milijuna kuna a najveći dio ulaganja Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU odnosi se na ulaganja Uprave za otoke za u kapitalne i malne infrastrukturne projekte u iznosu od 58,6 milijuna kuna te u mjere kojima se pokušava izjednačiti kvaliteta života na otocima s onima na kopnu a to su sljedeće. Dakle, subvencioniranje javnog otočnog cestovnog prijevoza za što je ministarstvo u 2017. godini izdvojilo 32,9 milijuna kuna, subvencioniranje cijene vode u otočnim kućanstvima za što je u 2017. godini ministarstvo ukupno izdvojilo 14,3 milijuna te potpore male vrijednosti otočnim poslodavcima za očuvanje radnih mjesta na otocima za što je u 2017. godini Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU izdvojilo ukupno 9 milijuna kuna. Dakle očito je da izrada ovog Izvješća o učincima Zakona o otocima iz godine u godinu dokazuje svoju opravdanost jer se zaista na jednom mjestu, dakle sustavno su razrađena sva ulaganja svih tijela državne uprave te lokalne i regionalne samouprave upravo u otoke. Ujedno ovo Izvješće otvara mogućnosti za nove otočne razvojne modele, instrumente, mjere i ulaganja a čemu će vjerojatno dodatno doprinijeti i novi Zakon o otocima kojeg je Hrvatski sabor usvojio koncem prošle godine. Stoga provođenje definirane i jasne otočne politike i dalje ostaje važan cilj u nadolazećem razdoblju. Jačanje kapaciteta za korištenje sredstava iz europskih strukturnih investicijskih fondova je također prioritet jer se isti nameću kao potencijalno veliki i važan izvor financiranja projekata i programima koji se provode na hrvatskim otocima. Toliko od nas u uvodnom obrazloženju, hvala lijepo na pozornosti.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ispričavam se imamo 1 repliku, poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Svaki zakon, a i ovaj može biti najbolji. Međutim, što to vrijedi ako našim otočanima, našim građanima s otoka Kaprija i Žirja, to zapravo ne znači ništa, ako oni zapravo ne mogu doći do svog mjesta, do otoka, upravo zato što koncesionar ne može osigurati siguran i redovit prijevoz, a to se upravo događa. To jako dobro vidimo, danas su prosvjedovali, ovih dana je upućeno i dosta upita, stoga i ova potpora, koja se kroz ovaj zakon dodjeljuje, a koja je svrha isplate ove potpore, da je povezivanje otoka s kopnom, otoka međusobno s ciljem poboljšanja uvjeta života na otočnim, na otocima i povećanje konkurentnosti otočnog gospodarstva te održivog razvoja, zapravo je jako upitna.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Alfirev. 0tvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj, nije nazočan. U ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče kolegice i kolege. Kao i svake godine, vjerujem da će i ove godine izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima proći u Hrvatskom saboru jednoglasno ili skoro jednoglasno i tome će i Klub SDP-a dati svoj doprinos, dakle, podržati ćemo prihvaćanje ovog izvješća, uz nekoliko stvari koje mislim da treba naglasiti kada se govori o izvješću za 2017. koje će biti nažalost nešto malo drugačije od onoga za 2018. Još smo prilikom prihvaćanja izvješća za 2016. g. predložili da Hrvatski sabor izrazi zabrinutost zbog promjene Zakona o financiranju jedinice lokalne samouprave, u kojima su jedinice lokalne samouprave za razliku od drugih jedinice lokalne samouprave koje su nešto dobile jedinice lokalne samouprave na otocima su izgubile oko 37 milijuna kuna, što su čini mi se i spominje u izvješću oko, u izvješću sredstava, koji govori o dijelu koji govori o sredstvima Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Drugi što bi želio naglasiti, dakle, pozdravljam činjenicu da je u o0kviru nadležnog ministarstva, a svaki put se sjetimo mi da bi mi opet nekako više voljeli da je tu Ministarstvo pomorstva, nego Ministarstvo regionalnog razvoja, ali nema veze, da je osnovana uprava za otoke, to samo po sebi ne mora biti ništa revolucionarno ali može biti dobro, pa se to još jednom treba pozdraviti. Također želio bih izraziti nadu da će potrebni podzakonski akti, koji su predviđeni novim Zakonom o otocima, biti što prije i u potpunosti donesene, da bi se onda moglo na potpuni, na ispravan način valorizirati što nam je donio novi Zakon o otocima i želio bi također zamoliti nadležne odbore, da što prije stave na raspravu i na prijedlog zakona, izmjena, odnosno, dopune zakona o obalnom, linijskom i pomorskom prometu, kojem sam predložio da se određenoj skupini djece omogući besplatan prijevoz, kao i njihovim pratiteljima i vozilima, konkretno misli se na djece sa poteškoćama u razvoju. Želeći dakle, izraziti vjerovanje, da će nadležni ministri što prije donijeti pravilnike kojima će se u potpunosti operacionalizirati novi Zakon o otocima i tako postići učinci koji su željeni s njime, Klub SDP-a podržati će ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Arsenu Bauku. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Nada Turina Đurić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo na samom početku želim reći da će Klub GLAS-a i HSU-a podržati ovo izvješće, ali bi htjeli malo komentirati neke od pokazatelja, unatoč tome što su pokazatelji, koje odnosno, statistički podaci, koje smo dobili iz 2017. g. i unatoč tome što smo promijenili, izmijenili Zakon o otocima, pa će vjerojatno i neka buduća izvješća temeljem tog zakona biti malo drugačija. Ono što je mene uvijek na neki način smetalo, u ovim izvješću je to da se izvješće zove, izvješće o učincima. A u izvješću, ako ga dobro pogledate, pola tog izvješća su popisi tokova novca, prenošenje sredstava od strane nekih držanih tijela od prema jedinice lokalne samouprave ili institucijama koje rade na ili djeluju na otocima ili su zadužene za provođenje određenih programa na otocima. A vrlo malo ili gotovo ništa se ustvari ne bave tom analizom, odnosno, upravo time što piše da se zove samo izvješće, to su učinci tih svih transfera i to je ono što po meni nije dobro. Nije dobro, jer unatoč tome koji znamo gdje se i što se ulaže na otoke, smatramo da je to dobar posao i da je to zadržao, ja bi rekla život na otocima i uopće djelatnosti na otocima i razvoj turizma na otocima i sve ostalo uz šta vežemo, vežemo otoke kao pojam kad ih uopće spominjemo i vrlo su važni za RH, imamo ih jako puno, na to smo svi osobito i ponosni, radujemo se što ih možemo kao resurs koristiti i kao, znači, jedan gospodarski resurs, prije svega u turizmu, ali nam je važno da ti otoci žive na jedan primjeran način odnosno da ljudi koji žive na otocima žive na način primjeren čovjeku ili barem približno onako kako to žive ljudi na, koji žive na kopnu kao građani RH. Znači, da imaju određenu jednakost šansi bez obzira na to što su okolnosti u kojima žive ljudi na otocima ipak teže i drugačije nego što su to za sve ostale građane u RH. Znači, podatak da ustvari u ovih, od 1999.g. se znači provodi cijeli niz mjera i ulaže se prosječno milijarda i pol kuna, ja bi ovdje ipak malo upozorila, to strašno zvuči milijarda i pol kuna u odnosu recimo na neka druga područja RH, rekli bi vjerojatno neki da to nije sasvim pravedno s obzirom na broj stanovnika koji živi na otocima, ali ja sam duboko uvjerena da je opravdana svaka kuna koja je otišla u investicije na otoke od infrastrukture do kulture, škola, dječjih vrtića i svega onoga što je održalo život na otocima i na neki način je održalo demografsku stabilnost otoka, vidimo da su otoci zadržali, u prosjeku zadržali broj stanovnika kojeg su imali od zadnjeg odnosno od predzadnjeg popisa stavnovnika. Međutim, ono što sam počela govorit, a to je učinci, znači, mislim da smo dosegli određeni standard i da bi tu trebalo pristupit jednoj pomnijoj analizi kako dalje ulagati u otoke, a da imamo ono kvalitetniji fit bek odnosno da se ti novci koji se ulažu ipak višestruko vraćaju, ne samo kroz materijalne pokazatelje, nego i kroz druge kvalitativne pokazatelje, a to je da nam ostaje što više mladih ljudi na otocima, da se na otocima zapošljavaju, da se razvijaju gospodarske djelatnosti, da se razvija poljoprivreda, osim turizma, da turizam ne bude monokultura na otocima, da se ljudima omogući i cjelogodišnje bavljenje određenim poslovima. To nije sasvim niti jednostavno jer je to relativno mali broj ljudi na velikom prostoru, usitnjeno na više, naravno mjesta, mi smo zemlja sa puno, puno otoka, nije to jednostavno, ali je sigurno važno da bi život kao takav tamo, tamo opstao, vezano je sve naravno uglavnom uz turizam, znači, u većini naših lokalnih samouprava na otocima se višestruko povećava broj ljudi koji su prisutni na malom području u vrijeme turističke sezone, za to je potrebno osigurati veliku i skupu infrastrukturu, počevši od vode, odvodnje, preko prometa, preko prijevoza turista, znači, sa kopna na otoke i obrnuto i cijeli niz drugih sadržaja koji su potrebni da bi mogli obavljat djelatnost turizma koji su vrlo, vrlo skupi, otuda proizlaze i ovi podaci o vrlo velikim sredstvima kojima država i njene institucije pomažu otocima da taj standard zadrže. Ono što, čini nam se da smo to dosta dobro svih ovih skoro 20 godina kroz provedbu zakona činili i da smo otoke zadržali približno u nekakvoj ravnoteži sa standardom ili smo barem to nastojali u takvoj ravnoteži u odnosu na ostatak RH odnosno na sve one koji žive na kopnu i to treba činiti i dalje jer otoci neće moći usprkos svim svojim prednostima neće moći sami po sebi i sami od sebe proizvoditi višak vrijednosti kojim bi mogli taj standard kontinuirano zadržati ako to ne budu osigurali iz proračuna višeg ranga, da li su to županije, danas sutra regije ili nacionalno kroz državni proračun. Ja bi samo dvije stvari rekla koje mislim da, na koje se nije posebno u ovom izvješću ništa reklo, a mislim da je jako važno otočanima, bar znam za onaj dio otkud ja dolazim, a to je Sjeverni Jadran, znači, jedan problem na otocima koji, neće mi nitko ovdje moć objasnit zašto ga nismo imali dovoljno snage riješiti, a to je problem ne zavičajne i alohtone divljači na otocima. Znači, na sve ove milijarde koje smo potrošili u dugom nizu godina i zaklinjali se u otočno, mogućnosti razvoja otočnog gospodarstva, prije svega, poljoprivrede, uzgoja stoke, prije svega, ovčarstva, istovremeno znači nismo imali snage tim ljudima koji uzgajaju ovce, pa i onima koji imaju vinograde jer nažalost ta alohtona divljač ne radi štetu samo na ovcama, nego i na poljoprivrednim nasadima, da nismo uspjeli tu divljač izolirat na neki način, da ju nismo uspjeli uspostavit nekakvu ravnotežu koja bi bila barem zadovoljavajuća. Godinama o tome govorimo, godinama se povlači nekako konop između dvije strane, s jedne strane su oni koji su zaduženi to su ovaj obično, ne obično nego jesu županije zadužene za lovno gospodarske osnove koje se donose na određenom području za određena lovišta onda to zakupnici odnosno koncesionari tih područja moraju održavati ravnotežu životinja, divljih životinja koje su na tom prostoru, međutim to se u stvarnosti ne događa na zadovoljavajući način i puno naših poljoprivrednika odnosno puno naših stočara na otocima imaju taj veliki problem da imaju štete koje ne mogu, koje ne mogu ni na jedan način riješit, na način da se ta divljač konačno kaže neće obitavat na otoku i ajmo to, ajmo to riješit unutar nekog zakona jer se stalno vrši, stalno se događaju prijepori između lovaca koji su, koji su zaduženi odnosno lovačkih društava i nacionalnih i lokalnih u odnosu na ovčare u odnosu na lokalne samouprave i na regionalne samouprave da se taj problem riješi. U tom natezanju stradaju oni koji se bave gospodarstvom na otocima. Tako da mislim da bi u ovakvim izvješćima bilo mjesto odnosno da bi trebalo zadužiti određeno tijelo vjerojatno Ministarstva poljoprivrede ili možda čak i ponovo uspostavljenu tu Upravu za otoke da se taj problem konačno riješi. Taj problem inače nije samo problem otoka, ali evo samo to napominjem ima takvih problema nažalost i u Slavoniji odnosno velikih šteta od te ne zavičajne divljači na poljoprivrednim usjevima, a evo u ovom slučaju ovdje i na stoci koja se uzgaja na jedan tradicionalan način na otocima i na koju smo svi jako ponosni, ali ne činimo dovoljno da i to zaštitimo odnosno prije svega da zaštitimo proizvođače. I druga stvar koju vezano uz zdravstvenu zaštitu isto povezano sa turizmom nismo još adekvatno riješili to je pitanje hitne medicinske pomoći na otocima odnosno uvođenju helikopterske hitne pomoći, sve te ideje i prijedlozi su bili više puta razrađivani, više puta najavljivani međutim i dan dana tu hitnu helikoptersku službu obavlja kod nas vojska i vojni helikopteri koji apsolutno nisu primjereni i nisu adekvatni oni su na sreću postoji, na sreću ih imamo i u redu pomognu u onom trenutku kad je to najneophodnije i treba im na tome zahvaliti ali to nisu adekvatni helikopteri za pružanje takve pomoći i u Hrvatskoj koja je turistička zemlja tu bi službu trebalo uspostaviti na minimalno 4 centralne lokacije u Hrvatskoj posebno bi trebalo pokrit obalu. Bez takve sigurnosti, bez takve mogućnosti da se u nekakvoj situaciji koja se dogodi, nepredviđene ugroze života, da mi kao turistička zemlja nismo u stanju promptno reagirati sa helikopterskom zdravstvenom hitnom pomoći, mislim da to je nešto što spada i u ovu problematiku otoka ili možda prije svega u problematiku otoka, jer možemo zamislit samo nekog turista na nekoj plaži. Ja ću govori o mjestima gdje u mojoj županiji, znači recimo u Loparu ili u Baški, gdje u jednom trenutku više od 10.000 ljudi bude na oko neke plaže i kad se desi nešto na takvoj plaži. Znači ne možete si ni zamislit tog liječnika koji u tom trenutku mora na takvom mjestu intervenirati, koji mora nekog pacijenta spremiti u vozilo hitne pomoći i odvesti do prvog nekog centra gdje se može pružit adekvatna hitna pomoć. Znači helikopteri i uz to brodovi koji bi mogli prevozit takve pacijente to je za naš turizam neophodno, ja se živo čudim da nismo imali većih problema i veće anti reklame koja se mogla dogoditi zbog toga jer to nismo učinili. Evo, ja neću više, moglo bi se puno govoriti o ovome, 20 evo očito da mi nije dosta ovih minuta 15 koliko ih imam, ali u svakom slučaju mislimo da su učinci ovih ulaganja bili do sada dobri i da ih treba i dalje poticati, ali da ih treba također i adekvatno evaluirati. Hvala lijepa.
Hvala, u ime Kluba zastupnika HDZ-a sada će govoriti poštovani zastupnik Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovana pomoćnice ministrice, poštovani kolegice i kolege Klub zastupnika HDZ-a podržava Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima za 2017. godinu. Ono što bih uvodno odmah na početku rekao da mi u Klubu zastupnika HDZ-a posebno podržavamo činjenicu da je ova Vlada reustrojila ili ponovo ustrojila zasebnu upravu u sustavu državne uprave upravo za otoke koja predstavlja svojevrsnu ispostavu otočnih jedinica lokalne samouprave u Zagrebu jer se na tom mjestu praktično sublimiraju svi oni zahtjevi, prijedlozi, sugestije otočana i na taj način kroz samu upravu provodi otočna politika prema hrvatskim otocima, prema otočanima. Druga stvar koju još uvodno želim posebno istaknut, činjenica da je nakon 20.g. HS krajem prošle godine donio novi Zakon o otocima koji je stupio na snagu i koji zakon je bilo potrebno donijeti s obzirom na činjenicu da je do tada važeći zakon koji je donesen 1999.g. temeljen na nacionalnom programu održivog razvoja hrvatskih otoka iz 1997.g. i da se u velikom dijelu on je, u velikom je konzumiran i oni problemi, zahtjevi otočana koji su, i datiraju iz početka 90.-tih godina, danas više nisu bili na toj razini zbog toga što je veliki dio tih problema sa zakonom koji je stupio na snagu 99.g. ustvari konzumiran odnosno riješio je te, u najvećem dijelu tadašnje potrebe za život otočana na hrvatskim otocima. Taj novi zakon kojega smo usvojili prošle godine, krajem prošle godine je preuzeo sve one subvencije, potpore, rješenja iz zakona iz 1999.g., ali je išao jedan korak naprijed i svakako da je aktualiziran s obzirom na činjenicu da je RH u međuvremenu postala članicom EU, pa onda je bilo potrebno napraviti, rekao bi, sofisticiranije mjere koje su u skladu s pravnom stečevinom EU. Ali ono što je važno reći da one osnovne potpore i subvencije koje smo rješavali zakonom iz 1999.g., a odnose se na poticanje pomorskog prometa, cestovnog prometa, na poticaje otočnim poslodavcima, na subvencije u vodoopskrbi, na uvođenje hopa i poticanje gospodarstva, na činjenicu da smo temeljem toga osnovali otočno vijeće kao jedno reprezentativno tijelo otočana i predstavnika državne vlasti, državne uprave je moglo kroz njegov rad najbolje osluhnuti potrebe otočana i na određeni način ih onda kroz brojne podzakonske akte koji su došli nakon 1999.g. kad je zakon donesen, implementirati sve ono što su otočani kroz to vrijeme predlagali kako bi se moglo što bolje realizirati sam Zakon o otocima. Novi Zakon o otocima donosi nekoliko bitnih promjena, dobrih, pa bi posebno istaknuo nacionalni plan razvoja hrvatskih otoka kojega bi Vlada trebala donijeti do kraja iduće godine i pozivam, evo tu, i predstavnike ministarstva da prilikom donošenja te svojevrsne strategije koja se donosi na razdoblje od 7 godina, se maksimalno uključi, jasno, i jedinice lokalne samouprave i otočane u cijelosti kako bi doista taj nacionalni program mogao biti ne samo na razini onoga iz 1997.g., nego koji bi trebao još napraviti novi iskorak. Druga važna stvar da se donosi, pored tog nacionalnog programa razvoja otoka, donosi se plan razvoja otoka kojega donosi otok za čitavu jedinicu, za sve jedinice lokalne samouprave na otoku, što je također dobro jer jasno da time se dovodi do jednog sporazuma, međuotočnog sporazuma unutar otočnog sporazuma koji prihvaća ta rješenja i sada iz ta dva dokumenta bi proizašao taj novi godišnji program kojega bi donio ministar i koji bi trebao unaprijed već pretpostaviti sve one projekte kojima su otočani, koji su važni za život otočana i koji bi mogli za razliku od sad ove situacije kada nakon donošenja proračuna praktično otočne jedinice lokalne samouprave dostavljaju svoje prijedloge, mogle bi se tim otočnim godišnjim programom pretpostaviti unaprijed i vjerojatno bi to onda bila lakša provedba realizacija projekata koji ne bi toliko bili vezani uz fiskalni kapacitet uprave za otoke i drugih ministarstava, već bi mogli pretpostaviti unaprijed što i na koji način financirati na hrvatskim otocima. Ono što iz ovog izvješća mogu posebno izdvojiti, to je činjenica da je sa milijardu i 700 milijuna kuna koliko se izdvaja za otoke bilo putem bespovratnih sredstava, negdje oko milijardu i 450 milijuna i sa 250 milijuna kreditnih sredstava sa poticajnim kamatama, subvencioniranim kamatama od strane HABOR-a. Po glavi stanovnika na otoku odnosno po jednom otočaninu se za ove mjere izdvaja negdje oko 13.000 kn godišnje. Dakle, to je jedan iznos koji se već dugi niz godina, čini mi se od 2004.g., 2003. ili 2004.g. uspostavio na razini RH i koji se uz manja odstupanja, u pravilu svake godine na toj razini donosi. Ta činjenica da godišnje oko milijardu i 800, 700, 800 milijuna ulažemo u hrvatske otoke, treba bit do kraja tu iskren i reć da smo time riješili vrlo velike projekte prometne, komunalne, društvene infrastrukture na hrvatskim otocima, od izgradnje brojnih luka i lučica, kako onih na otocima, tako i onih koji su u funkciji prometnog povezivanja otoka, a koji se nalazi na kopnenoj strani, brojna ulaganja u obnovu flote Jadrolinije, ali i drugih brodara koji obavljaju pomorski promet, zatim izgradnja brojnih sustava vodoopskrbe, odvodnje, dječjih vrtića, domova zdravlja, škola, dvorana, vatrogasnih domova, domova umirovljenika itd. itd. Dakle, tim smo sredstvima u ovih 20-tak godina koliko je Zakon o otocima na snazi doista učinili, realizirali velike i značajne projekte na hrvatskim otocima. Kada se spomene činjenica da se izdvaja 13.000 kn iz državnog proračuna godišnje po jednom stanovniku hrvatskih otoka, možda to, na prvi pogled zvuči dosta, ali činjenica jest da je negdje oko 25% cjelokupnog turističkog prometa se odvija na hrvatskim otocima, od 106 milijuna turista koliko odnosno noćenja koliko je bilo u prošloj godini 20 milijuna turista negdje oko 4 milijuna, više od 4 milijuna turista je bilo na otocima i negdje oko, preko 20 milijuna noćenja se dogodilo na hrvatskim otocima, a znajući da je turizam oko 20% BDP-a onda se može vidjet koliki je praktično doprinos tih 1444 hrvatska bisera odnosno 50 naseljenih otoka u cjelokupnom gospodarskom razvoju RH i ta činjenica na određeni način zahtijeva da se infrastruktura na otocima ne prilagođava životu 130 000 otočana nego da se ta činjenica da tih 50 naseljenih otoka, praktično u sezoni znaju bit više nego 4, 5 puta brojniji nego u sinjskom periodu. Iz bog toga je potrebno graditi infrastrukturu koja ne osigurava život samo otočanima nego osigurava mogućnost da turisti u vrijeme sezonu mogu imati sve one zahtjeve koji se odnose na infrastrukturu bilo kažem, bilo prometnu, bilo društvenu, bilo komunalnu, bilo gospodarsku infrastrukturu na hrvatskim otocima i iz tog razloga ovo ulaganje u hrvatske otoke koje iznosi oko milijardu i 700 milijuna kuna apsolutno je opravdano. Druga stvar, htio bi, žao mi je što nema kolege Bauka, otišao je, kolega Bauk je u ime kluba SDP-a predložio zaključak u kojemu traži da se hrvatskim otočnim jedinica lokalne samouprave ispravi nepravda na način da im se zbog činjenice da je donesen novi Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave i da je izvršena preraspodjela poreza na dohodak koji u cijelosti pripada jedinicama lokalne samouprave oštetila otočne jedinice lokalne samouprave za 37 milijuna kuna, ne znam odakle taj podatak kolegi Bauku ako smo, a to su podaci Ministarstva financija, dakle u 2017. g. temeljem poreza na dohodak otočne jedinice lokalne samouprave kao svoj prihod sa osnova poreza na dohodak su uprihodile 180 milijuna kuna a u godini za koju kolega Bauk kaže da bi trebalo nadoknaditi jedinicama lokalne samouprave na otocima, 37 milijuna kuna rast je bio prihoda temelja poreza na dohodak, tim mislim jedinicama lokalne samouprave za 33 milijuna kuna. Dakle, ne da je manjak od 37 koje treba nadoknaditi nego je višak od 33 u odnosu na 2017. g., pri tome nisu sve jedinice lokalne samouprave jednako rasle, ima onih koje su rasle na 80% u odnosu na 2017., ima neke koje su malo ispod 2017. ali zato postoji tzv. fond izravnanja tako da niti jedna jedinica lokalne samouprave na hrvatskim otocima u 2018. g. nije dobila ni lipu manje sredstava temeljem poreza na dohodak u odnosu na 2017. g. Ja ovdje imam čak i popis jedinica lokalne samouprave na hrvatskim otocima, njih 50 u kojem se vidi da neke su jedinice lokalne samouprave čak i 90% više, 99%, 100% sredstava temeljem poreza na dohodak uprihodile u odnosu na 2017. g. Prema tome, ta fiskalna decentralizacija koja je napravljena Zakonom o financiranju jedinica lokalne samouprave inače poreznim reformama je išla u prilog svim jedinicama lokalne samouprave a nije oštetila jedinica lokalne samouprave na otocima koji su i prije ove porezne reforme već imale veliki dio, veliki udjel u porezu na dohodak, međutim ta bojazan da bi ta nova porezna reforma oštetila jedinice lokalne samouprave na otocima je ovim podacima koji su dostupni Ministarstva financija apsolutno demantirana i u tom smislu nema doista nikakvog problema. Ono što nisam spomenuo kad sam maloprije govorio o Zakonu o otocima, važna je i činjenica da s obzirom na novu politiku gospodarenja otpadom u RH, omogućit ćemo jedinicama lokalne samouprave dodatne subvencije iz Fonda zaštite okoliša i energetsku učinkovitost. Naime, moramo biti svjesni činjenice da ukoliko želimo ekološki čiste otoke, da onda otpadu nema mjesta na hrvatskim otocima no ta činjenica s druge strane a s obzirom na cijenu brodskog prometa odnosno pomorskog prometa gdje kamioni koji biorazgradivi otpad odvode sa otoka jest doista velika stavka u financiranju komunalnih poduzeća odnosno jedinica lokalne samouprave, novim Zakonom o otocima će se omogućiti komunalnim poduzećima odnosno jedinicama lokalne samouprave da im se subvencionira taj odvoz sa otoka što je vrlo, vrlo važna stavka u brojnim jedinicama lokalne samouprave pogotovo kada znam, rekao sam da nije otok u 4 ili 5 mj. turističke sezone samo oni domaći stanovnici otoka nego da su to i brojni turisti, to u ljetnom periodu je enormno veliki iznos koji bi gotovo onemogućio normalno gospodarsko ponašanje i postupanje i rad komunalnih poduzeća i time se novim Zakonom o otocima doskočilo i tome i to će biti sufinancirano od strane Fonda za zaštitu okoliša. Dakle mi ćemo u klubu zastupnika podržati ovo izvješće s time što bi ponovio još jednom da prvi važan pravi projekt, strateški projekt je izrada Nacionalnog plana razvoja hrvatskih otoka. Tim nacionalnim planom koji će biti svojevrsna strategija života na otocima idući 7 g. bi trebali se uistinu odrediti prema svim aspektima poticanja gospodarstva. Mislim da smo brojnim ulaganjima riješili najvažnije infrastrukturne točke, bilo one pomorske a pri tome mislim na luke, bilo one prometne, pri tome mislim na ceste i drugu infrastrukturu, sada je vrijeme da se kroz tu strategiju nađe načina kako u novim okvirima koji su definirani europskom politikom, nađemo načina kako potaknuti na zakonit način financiranje onog gospodarstva koje je autohtono, tradicionalno na hrvatskim otocima i koje bi doprinijelo otvaranju novih radnih mjesta. U tom smislu ćemo dakle se aktivno uključiti u donošenje tog Nacionalnog plana razvoja hrvatskih otoka, svakako ćemo podržati ovo Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Pa evo, danas kad govorim o provedbi učinaka Zakona o otocima za 2017. godinu dosta bi se toga moglo reći i pričati jer zaista život na otoku je otežan i ima jako puno problema od onih u prijevozu, od organiziranja zdravstvene zaštite, predškolskog odgoja, cijene prehrambenih proizvoda, izvođenja građevinskih radova, pružanja poštanskih usluga, odvoza otpada i sl., al ja bi samo par, na par stvari stavila akcent. Pa evo u prvom redu u 2017. godini kažemo kako se na otoke uložilo oko milijardu, 1,7 milijadri kuna, to je iznos o kojem često govore kolege koji nemaju puno doticaja sa otocima i na neki način to iznose kao dobar primjer jer da se toliko ne ulaže u druge krajeve pa je onda je to bilo posebno zanimljivo kad smo donosili izmjene i dopune i nove zakone o brdsko-planinskim područjima o potpomognutim područjima jer kako su navodili i kako stoji jer u brdsko-planinski će se izdvojiti svega 117 milijuna kuna godišnje, u potpomognuta 300 milijuna, a ja bi upravo stoga vratila se na ovo izvješće u kojem se vidi. Znači od 1,7 milijardi kuna Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU je izdvojilo je nešto više od 1 zarez, 181 milijun kuna što znači da svi zajedno smo dužni ulagati u te otoke, ne gledati da je to isključivo i samo obveza Ministarstva regionalnoga razvoja gdje spada Uprava za otoke. Danas kako dolazim iz Šibensko-kninske županije bilo bi neophodno reći i apelirati i na Upravu za otoke da da podršku problemima našim otočanima na Kapriju i Žirju. Naime, kad znamo a i jučer smo pričali o potporama koje imamo, koje dobije pomorski promet znači u 2017. dodijeljene su potpore pomorskom prometu u iznosu od 271,3 milijuna kuna, a Agencija za obalni, linijski pomorski promet koja je nadređena i koja je odgovorna za funkcioniranje i dodjelu koncesija istima, dodijelila je 259,4 milijuna kuna dok je Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture dodijelilo potpore u vrijednosti 11,9 miliona kuna putem oprosta poreza, poreznih oslobođenja, izuzeća i olakšica. Naime, kao što sam rekla veliki problem imaju naši mještani Kaprija i Žirja i inzistiraju da se oduzme koncesija za brzobrodsku liniju tvrci Catamaran line iz Splita. Naime, ona se kako kažu često kvari i imaju velikih problema i ne mogu do svojih otoka odnosno do kopna, onako prema predloženom plovidbenom redu. Danas se oglasio i ministar Butković, a evo ja ovom prilikom i vas da se uključite i da zatražite što hitno rješavanje ovog problema, jer raspisivanje natječaja i dodjela koncesija je u ingerenciji agencije, ali sigurno pošto je Uprava za otoke i Ministarstvo regionalno to koje je donijelo Zakon o otocima a znamo što smo sve rekla bi obećali otočanima, onda je i naša dužnost reagirati na isto. Upravo je u izradi nacionalni plan razvoja obalnog linijskog pomorskog prometa, koje je povjereno Pomorskom fakultetu u Rijeci i ono bi trebalo donijeti okvir i smjernice razvoja obalno linijskog pomorskog prometa za razdoblje do 2030. godine. Na području Šibensko-kninske županije imamo otoke koji su već povezani linijskim prijevozom. Naravno da svi otočani bi željeli kada bi ta linija bila i učestalija, kada bi brodovi kao što vidimo bili i veći i sigurniji, ali za to je neophodna i infrastruktura odnosno luke otvorene za javni promet. Naš Nacionalni park Kornati je nacionalni park koji u svojem sastavu ima i brojne objekte, ima i naselja, ima i stanovnike koji su tamo prijavljeni. Udruga Kornatara uputila je također apel, pa evo ovom prilikom i ja, da se razmotri mogućnost i da se ne dogodi da nacionalni plan razvoja obalnog linijskog pomorskog prometa koji predviđa čak razdoblje do 2030. godine da uopće ne bude u razmatranje već da se vide mogućnosti naravno da se trebaju stvoriti pretpostavke kao što sam rekla sa izgradnjom određenih luka, ne bi bilo moguće i na svakom otoku u svakoj uvali, ali s obzirom da sve veće su potrebe i sve više se razvija sam park i njihovi stanovnici, a i stanovnici Murtera koji su, koji imaju određene svoje i gospodarske djelatnosti na tom području su zainteresirani za jednu takvu novu liniju. Kad su u pitanju linije evo iznijela bi i pozitivan primjer grada Vodica i grada Šibenika koji su na zahtjev svojih otočana, stanovnika otoka Prvić luke, Šepurine i otoka Zlarina financiraju novu brodsku liniju koja će ići nedjeljom popodne samo u zimskim mjesecima od 26. kolovoza do 16. lipnja i iz svojih proračuna izdvajaju evo grad Vodice 55.000 kuna tolko isto i grad Šibenik. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći klub, slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovani državni tajniče i pomoćnice ministrice, dok sam u ime kluba govorio općenito o provedbi, o izvješću o učincima provedbe Zakona o otocima, sad bi se osvrnuo na problematiku Dubrovačko-neretvanske županije i spomenu bi dva vrlo važna događaji koja su obilježili bi rekao postupanje Vlade RH prema otocima i u Hrvatskoj, a posebno u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. Prije svega izdvojio bi prošlogodišnju sjednicu Vlade na Hvaru, dakle to je prva sjednica na hrvatskom otoku Vlade RH nakon 20 godina gdje je brojnim projektima koji bi trebali biti realizirani u srednjoročnom, srednjoročnom razdoblju planirano i od, predviđeno negdje oko 5,5 milijardi kuna ulaganja u projekte, projekte na hrvatskim otocima i drugi… [[Govornik se ne razumije]] najviše javio jest događaj, to je sjednica Vlade u Dubrovniku od 1. veljače, dakle, prije 20-tak dana na kojemu je, na kojoj sjednici Vlade je odobreno projekata za cijelu dubrovačko-neretvansku županiju u iznosu od 4,5 milijarde kuna. No, ono što je važno, veliki dio tih sredstava planiran je za otoke dubrovačko-neretvanske županije, dakle, za moju Korčulu, odakle i ja dolazim, za Lastovo, za Mljet, za Elafite i za poluotok Pelješac. Ova točka se praktično, izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima nastavlja na maloprijašnju točku izvješće o korištenju sredstava Europskih fondova, pa evo, iz tih podataka može se vidjet da dubrovačko-neretvanska županija prednjači daleko ispred svih drugih županija kad su u pitanju povlačenja iz sredstava Europskih fondova, doduše, velikom zaslugom, rada državnih tijela, u prvom redu zbog izgradnje Pelješkog mosta, ali isto tako zbog izgradnje zračne dogradnje i rekonstrukcije Zračne luke Dubrovnik. Ali ono zbog čega, što želim posebno istaknuti, to je projekt kojega provodi Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, a to je izgradnja luka na Jadranu, a koje su u funkciji prometnog povezivanja hrvatskih otoka. Među tim projektima ja bih istaknuo 9 luka na području dubrovačko-neretvanske županije koje je upravo Vlada RH poduprla, osnažila svojim zaključcima na sjednici Vlade u Dubrovniku, a odnosi se na rekonstrukciju luke… [[Govornik se ne razumije]] na Lastovu, novi putnički terminal, trajektno pristanište u Veloj Luci, novu luku Polačište na Korčuli, novu luku Perna u Orebiću, dogradnju luke u Trpnju, novu luku Donje Ćelo na Koločepu, novu ribarsku luku Sustjepan u Dubrovniku i dogradnju luke od državnog značaja Ploče, dakle, to su enormna ulaganja u, prije svega, prometno povezivanje otoka dubrovačko-neretvanske županije. Inače, kad već govorim o tim lukama, potrebno je reći da nisu samo luke one koje su nužne za bolje prometno povezivanje, vrlo je važno je, su plovila, bilo katamarani, bilo trajekti, bilo putnički brojevi, o čemu je govorila maloprije i kolegica Branka Juričev Martinčev, a zbog čega je čini mi se danas i bio na određen način izraženo nezadovoljstvo stanovnika odnosno otočana šibensko-kninske županije koji traže da im se omogući kvalitetnije plovilo za pomorsko povezivanje, ja mislim da je u tom smislu i danas ministara, prije svega brodar bi trebao odgovoriti sa kvalitetnijim plovilom, ali kad već govorim o tom plovilom, onda evo na moju inicijativu održan je u Dubrovniku sastanak sa županom dubrovačko neretvanskim i svim gradonačelnicima, načelnicima otočnih općina na području dubrovačko-neretvanske županije kako bi se iznašlo novo, još jedno, još jedan trajekt za bolje prometno povezivanje najteže, najzahtjevnije linije na Jadranu, a to je linija Split-Vela Luka-Ublina-Lastovo i na taj način bi se još kvalitetno već nadam se i za ovu sezonu moglo povezivanje, povezivati te otoke dubrovačko-neretvanske županije. Pa i u tom smislu, još jedanput ću podržati, dakle, ovo izvješće na tragu onih rješenja koja su dana Zakonom o otocima, a koje očito Vlada sa ovim izvješćem u cijelosti i podržava. Hvala.
Hvala lijepa. S time zaključujem raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Mi ćemo time završiti danas sa radom, a nastavit ćemo sutra, u petak 22. veljače u 9,30 i prva točka biti će Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2017.g. s financijskim pokazateljima. Želim vam ugodno poslijepodne i večer. SJEDNICA PREKINUTA U 17,18 SATI
Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2017. g. podnositelj je Vlada Republike Hrvatske, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prihvaća se izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2017. godini, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 95 za i 3 protiv donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Zastupnik Arsen Bauk, predložio je Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključak, prvo prihvaća se izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2017. g. i drugo, Hrvatski sabor izražava zabrinutost što se temeljem novog Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne regionalne samouprave jedinicama lokalne samouprave, na otocima smanjuje učešće u udjela poreza na dohodak sa 80% na 60% čime se je stvorio manjak prihoda u iznosu od 37 milijuna kuna. Zaključak pod brojem 1. upravo smo donijeli, te o njemu nema smisla glasovati, no zato dajem na glasovanje prijedlog zaključka zastupnika Arsena Bauka, pod brojem 2. Molim glasujmo. Utvrđujem da je zaključak dobio 20 glasova za, 4 protiv i 4 suzdržana i 74 protiv, tako da nije dobio dovoljan broj glasova.