Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 13. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovno prate rad našeg doma i predstavnici određenih nevladinih organizacija. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa današnje sjednice opravdali su poslanici Zvonko Jurišić i Zlatko Lagumdžija. Prema informaciji službe sjednici je prisutno 33 poslanika, prema displeju. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kada je riječ o izmjenama i dopunama dnevnog reda, odnosno izmjenama dnevnog reda, želim vas upoznati da smo s ranije predloženog dnevnog reda skinuli tačku 9. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti, predlagači poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić (prvo čitanje). Na zahtjev Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku, koja nije održala sjednicu zbog nedostatka kvoruma, te je tražila produženje roka za dostavljanje Mišljenja o Prijedlogu zakona, Kolegij Doma je kao krajnji rok odredio 21.11.2011. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. S obzirom da nema prijavljenih, zatvaram raspravu o dnevnom redu i konstatiram da 13. sjednica Predstavničkog doma ima sljedeći 1. Usvajanje Zapisnika 12. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja. 3. Prijedlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu Bosne i Hercegovine, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-9-6510, od 2.12.2010. (drugo čitanje) a) Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Amandmanu XI. poslanika Dušanke Majkić, b) Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Amandmanu XIII. poslanika Dušanke Majkić, c) Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Amandmanu XIV. poslanika Dušanke Majkić, 2 d) Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Amandmanu XV. poslanika Dušanke Majkić; 4. Prijedlog zakona o međunarodnom i međuentitetskom drumskom prijevozu, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-3-4410 od 16.6.2010., s Izvještajem Komisije za saobraćaj i komunikacije; 5. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o sistemu državne pomoći u Bosni i Hercegovini, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-1711, od 8.9.2011. (zakon u prvom čitanju); 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-1811, od 8.9.2011. (prvo čitanje) – odgođeno izjašnjavanje na 12. sjednici Doma, održanoj 27.10.2011.; 7. Prijedlog okvirnog zakona o uspostavljanju zbirnog zajedničkog registra nevladinih organizacija u Bosni i Hercegovini, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1- 2211, od 27.9.2011. (prvo čitanje); 8. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o policijskim službenicima Bosne i Hercegovine, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-2311, od 13.10.2011. (prvo čitanje); 9. Odluka o učešću grupe instruktora Oružanih snaga Bosne i Hercegovine u operaciji Snaga međunarodne sigurnosne pomoći Islamskoj Republici Afganistan, materijal Predsjedništva BiH broj 01,02-03-107711, od 18.10.2011.; 10. Izvještaj o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plan narednih aktivnosti, materijal Vijeća ministara BiH, broj 01,02-29-86011, od 29.7.2011. a) Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka 1., 2., 3. i 4. iz Mišljenja Komisije za saobraćaj i komunikacije povodom razmatranja Izvještaja o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plana narednih aktivnosti; 11. Izvještaj o realiziranim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2008., materijal Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH, broj 01,02-03-98510, od 4.8.2010.; 12. Izvještaj o izdatim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2009. godinu, materijal Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH, broj 01,02-03-98510, od 4.8.2010.; 13. Informacija o rješavanju višaka naoružanja, municije i minsko-eksplozivnih sredstava Oružanih snaga BiH, materijal Ministarstva odbrane BiH, broj 031-03- 437-310, od 3.8.2010.; 14. Informacija o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2010., materijal Vijeća ministara BiH, broj 01,02-04-48511, od 3.6.2011.; 15. Davanje saglasnosti za ratificiranje Dopune broj 1 Finansijskom sporazumu za provođenje nacionalnog programa za Bosnu i Hercegovinu na osnovu IPA programa – pomoć u tranziciji i komponenta jačanja institucija za 2007.; 16. Davanje saglasnosti za ratificiranje Dopune Finansijskog sporazuma između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u pogledu prekograničnog programa Bosna i Hercegovina – Hrvatska u okviru IPA komponente prekogranične saradnje za 2007. godinu; 17. Davanje saglasnosti za ratificiranje Dodatka br. 1 Ugovoru o finansiranju u vezi s nacionalnim programom za Bosnu i Hercegovinu – II. dio u sklopu IPA-inog programa podrške tranziciji i izgradnji institucija za 2008. godinu; 3 18. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma o bespovratnom zajmu zasnovanog na pomoći Holandije između Ministarstva finansija i trezora BiH i Ministarstva vanjskih poslova Holandije za finansiranje Projekta broj KGS10BA31; 19. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Srbije o privremenom zapošljavanju državljana Bosne i Hercegovine u Republici Srbiji i državljana Republike Srbije u Bosni i Hercegovini; 20. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Slovenije o zapošljavanju državljana Bosne i Hercegovine u Republici Sloveniji s Protokolom o provođenju Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Slovenije o zapošljavanju državljana Bosne i Hercegovine u Republici Sloveniji; 21. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Indonezije o bezviznom režimu za nosioce diplomatskih i službenih pasoša; 22. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Kazahstan o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša; 23. Davanje saglasnosti za ratificiranje Ugovora o pravnoj pomoći u građanskim i krivičnim stvarima između Bosne i Hercegovine i Islamske Republike Iran; 24. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma o povoljnom zajmu između Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH, i Erste Bank Der Öesterreichischen Sparkassen AG za projekat „Nabavka medicinske opreme za Opću bolnicu u Nevesinju“. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda Ad.1. Usvajanje Zapisnika 12. sjednice Predstavničkog doma
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, uvaženi članovi Vijeća ministara, poštovani gosti, ja sam dobio dva odgovora na dva zastupnička pitanja i zahvaljujem Ministarstvu civilnih poslova i Vijeću ministara na dostavljenim odgovorima. Odgovorima sam zadovoljan, međutim stanjem nisam bio zadovoljan ni prije postavljanja pitanja, a nakon dobivenih odgovora pogotovo nisam zadovoljan stanjem u ovim dvjema oblastima. Podsjetit ću da sam pitao: Tko je u BiH odgovoran zašto građani BiH plaćaju najskuplje lijekove u regiji? I drugo pitanje je bilo: Tko je u BiH odgovoran zbog činjenice da građani u BiH plaćaju najskuplje udžbenike? Dobrim dijelom i prije postavljanja ovih zastupničkih pitanja odgovori su mi bili jasni. Ima puno institucija koje se bave ovim pitanjima i pitanjem prometa lijekova i medicinskih sredstava. Ima puno institucija koje se bave i pitanjem obrazovanja u BiH, ali ono što je značajno, kao i u mnogim drugim oblastima, niko nije odgovoran za stanje ovih činjenica. Znači, volio bih da sam dobio informaciju da moje spoznaje da građani BiH plaćaju najskuplje lijekove u regiji nisu točne. Ili da sam dobio odgovor da moje spoznaje da građani u BiH plaćaju najskuplje udžbenike, isto tako, nisu točne. Nažalost, nisam dobio negativan odgovor na to. Zaključujem da su moje spoznaje točne. Vjerovatno niko nije odgovoran ni za to što će građani, bar onaj dio građana BiH koji se snabdijevaju plinom kroz plinovode u BiH, što će ovih dana početi plaćati 35% skuplju cijenu plina, itd., itd. Činjenica je da živimo u društvu u kome, nažalost, unatoč postojanju brojnih institucija, malo je onih koji su odgovorni za stanje u konkretnim oblastima, i ja, temeljem ovih odgovora, upućujem evo sugestiju Vijeću ministara da kroz svoju koordinirajuću ulogu u ove dvije oblasti, makar u pitanju zdravstva i u pitanju obrazovanja, pokuša iznaći adekvatna rješenja i sugerirati nadležnim organima u ovim dvjema oblastima da makar imamo racionalniji sustav zdravstvene zaštite u kome će makar malo biti zadovoljniji medicinski radnici, u kome će makar malo biti zadovoljniji korisnici njihovih usluga i isto tako da imamo makar malo racionalniji sustav obrazovanja u kome će makar malo biti zadovoljniji i prosvjetni radnici, ali i u kojima roditelji neće morati plaćati najskuplje udžbenike u regiji. Hvala lijepa. 5
Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja sam 25. augusta postavio pitanje Vijeću ministara BiH vezano za sredstva koja je BiH dobila prodajom dijela Kasarne, ovdje u Sarajevu, za potrebe Vlade SAD, izgradnje Ambasade SAD u BiH. Oko 7.000.000 maraka je još uvijek na računu, odnosno dolara, i nije prebačeno Univerzitetu u Sarajevu. Ja sam pitao šta radi Vijeće ministara da se taj posao završi, onda sam dobio odgovor da su oni pitali Parlament šta da Parlament uradi. Ja sam bio ovdje u Parlamentu u to vrijeme, Parlament je raspravljao na jednom i na drugom domu i ponovo, čini mi se, zadužio Vijeće ministara, i nikada nismo dobili odgovor od Vijeća ministara i našli smo se u najgoroj mogućoj situaciji. Vijeće ministara prebacuje Parlamentu, a onda tvrdi da Parlament prebacuje Vijeću ministara. Ja nisam zadovoljan ovim odgovorom, mislim da se ovdje izbjegava dati suštinski odgovor. I ja molim Kolegij da putem Sekretarijata se istraži ova situacija, tačno kad se šta dešavalo i gdje stvari stoje, da se o tome, ako treba, ovdje u Parlamentu otvori rasprava. Toliko, hvala vam.
Riječ ima Mirsad Mešić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uputio sam set pitanja ministru za promet i komunikacije koje se odnose na zračnu kontrolu bosanskohercegovačkog neba. S obzirom da nisam spreman sad da odgovorim, ja ću komentar dati na sljedećoj sjednici, uključujući i nekoliko inicijativa ministru za promet.
Riječ ima Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ja sam dobio odgovor na pitanje koje se odnosilo na to koliko BiH plaća kamate na neangažovane kredite u prethodnom periodu i zahvaljujem se Savjetu ministara koji je dostavio odgovor. Ali želim izraziti zabrinutost na kamati isplaćenoj u 2010. godini i 2011. godini. Dakle, taj trend u 2010. godini je bio 3.875.000 KM, a za prvih osam mjeseci ove godine 2.125.000. Smatram da su to jako značajna sredstva ako se vidi struktura na koje nepovučene kredite BiH plaća kamate, tu se radi dakle o Koridoru 5c, radi se o infraputnoj mreži, o gasifikaciji i o željeznicama. Mišljenja sam da se moraju stvoriti uslovi kada se aplicira za kredite da se projekti moraju na vrijeme dostaviti i stvoriti sve pretpostavke kako bi ti krediti bili na vrijeme povučeni kako se ne bi plaćala sredstva. Sa ovih više od 5.000.000 za prošlu godinu i prvih osam mjeseci ove godine, BiH je mogla značajno uložiti sredstva na mnogo prioritetnije stvari, ako govorimo recimo o povratku za izbjegla i raseljena lica, ako govorimo za izgradnju školskih objekata i neka druga sredstva koja su mogla biti primijenjena na svim nivoima u BiH, od lokalne zajednice do kantona i entiteta. Mislim da je ovo 6 zabrinjavajuće stanje i da Savjet ministara u narednom periodu mora povesti računa. Ovaj trend se dakle ne smanjuje ni u 2011. godini. Hvala vam lijepo.
Komentar na dobiveni odgovor ima i Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, moje je pitanje bilo vezano za radna tijela Agencije za bezbjednost hrane. I zaista ovo što stoji tu je tako, ali je poruka zaista za dobru analizu ovog parlamenta. Dakle informacija kaže da Agencija za bezbjednost hrane treba da ima osam naučnih odbora sa 40 članova, Naučno vijeće od 14 članova i Upravni odbor od 15 članova, što sve zajedno daje 69 članova radnih tijela Agencije za bezbjednost hrane. To je zaista nevjerovatan broj i mislim da bi Savjet ministara morao da vidi o čemu se radi i kako da najracionalnije se organizuje Agencija, tim prije što je završeno konstituisanje bilo samo Upravnog odbora od 15 članova, za čiji rad je potrošeno oko 73.000 maraka. Znači kad 69 radnih tijela, 69 pojedinaca bude konstituisano i počelo da radi, to će biti impozantan iznos koliko će to koštati BiH. Mislim da je to poruka Savjetu ministara, odgovor je takav kakav je, ali sigurno da i Savjet ministara treba nešto da uradi na racionalizaciji ovog broja radnih tijela. Hvala.
Riječ ima Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja sam danas dobila odgovore na dva seta postavljenih pitanja na prethodnim sjednicama. Ja bih htjela da se osvrnem na njih. A naime, prvo pitanje na koje sam dobila odgovor jeste u vezi otvaranja visokoškolskih institucija u Brčko Distriktu. Prema informaciji koju mi je proslijedilo Ministarstvo u Brčkom, upućeno je i prihvaćeno u Skupštini Distrikta Brčko 10 elaborata opravdanosti osnivanja visokoškolskih ustanova, od čega njih četiri, dakle dva univerziteta i dvije visoke škole su u fazi priprema za licenciranje. Brčko Distrikt ima, prema mojim saznanjima, oko 500 maturanata, odnosno svršenih srednjoškolaca, okvirno svake godine. U ovoj državi, odnosno u Brčko Distriktu, kao dijelu države, odjednom se osniva i Skupština prihvata 10 elaborata o osnivanju, prvo dva univerziteta, dvije visoke škole, a kasnije će još preostalih, valjda tih šest, šta god da to bilo. Ja se pitam, kao neko ko je u toj oblasti, da li postoje uopšte ikakvi resursi, ikakvi uslovi, i ko je taj i kakva je ta Skupština koja je ocijenila da svih 10 elaborata zadovoljava uslove? Izgleda da niko u ovoj državi ne poštuje kriterije koji važe jednako za sve u BiH, dakle kriterije koje je usvojila Agencija za razvoj visokog obrazovanja i osiguranja kvaliteta. Drugo, drugi set pitanja koji sam postavila, a odnose se na usvajanje, odnosno pripremu nedostajućih zakona također u oblasti visokog obrazovanja, dobila sam odgovor da se u stvari čeka formiranje Vijeća ministara koje će onda početi nešto da radi ponovo na ovoj legislativi. Naime, 7 međunarodna zajednica je u pomoći BiH kad je u pitanju visoko obrazovanje kroz CARDS projekat 2005. i kroz IPA projekat 2007. godine stvorila sve neophodne podloge za pravljenje zakona koji su potrebni ovoj državi. Ja sam također u dva navrata tražila i pokretala inicijativu da se pokrene javna rasprava, održi javna rasprava ovdje o visokom obrazovanju i problemima u visokom obrazovanju. Ako ovo što sam ja dobila samo po sebi ne pokreće javnu raspravu da vidimo gdje smo mi to u BiH kad je u pitanju visoko obrazovanje i kud uopšte idemo kao država
Vrijeme! NERMINA
: i hoće li naš papir igdje važiti, onda ja ne znam koja institucija i ko treba o tome da brine. Evo ja još jednom pokrećem inicijativu za javnu raspravu o visokom obrazovanju.
Petar Kunić, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, ja sam postavio pitanje vezano za polaganje stručnog ispita na prostoru BiH, gdje sam ukazao na činjenice da programi nisu izjednačeni, dakle da svaki državni službenik može raditi na bilo kojem dijelu BiH, a u tom smislu, to je propratna pojava, naravno, logično je da se taj program ujednači. Dobio sam odgovor na to pitanje. Nisam ga u nekom dijelu baš razumio, ali hvala na odgovoru. Šta je ovde bitno reći? Ja bih molio da se predstavnici Savjeta ministara pozabave sa tim pitanjem. Naime, ne može ministarstvo uprave, lokalne uprave, pravde je li, pravde, tako se zove, da organizuje stručne ispite. Dakle to je direktno miješanje politike u upravu. Stručne ispite može da organizuje samo nezavisno tijelo, to je Agencija za državnu službu. Upravo je za to osnovana, dakle da vrše edukaciju i da organizuje stručne ispite. Na nivou institucija BiH imamo i Ministarstvo pravde da to organizuje i to organizuje Agencija za državnu službu. Mislim da to treba razdvojiti i da jednostavno treba predvidjeti da ni jedno ministarstvo ne može organizovati stručne ispite jer je Agencija nezavisno tijelo u okviru Savjeta ministara, dakle odgovorno je direktno Savjetu ministara radi depolitizacije uprave. Sad sam dobio jedan materijal gdje su formirana, na odgovor kolege Amira Fazlića, pa vezano je za to i želim nešto reći. Formirana su tijela za reformu uprave. Naravno, kad se pogleda kvalitet ljudi koji su tu, ne garantuje se baš neka reforma ovdje. Za reformu uprave, barem u istočnom dijelu u zemljama tranzicije, na čelu reforme uprave nalaze se predsjednici vlada, odnosno kod nas predsjednik Savjeta ministara. Dakle trebala je biti veća doza ozbiljnosti kod imenovanja ovih tijela, veća doza ozbiljnosti. Mislim da nije dovoljno. Mislim da mi nismo shvatili još značaj uprave. Uprava obuhvata dvije trećine pravnog sistema. Uprava je sve i vidjećete kad nam ispostave račune iz EU, kad se približimo, koji sve zahtjevi će biti u tom pogledu.
Vrijeme! 8
A čini mi se da smo daleko. Hvala.
Mirsad Đugum ima riječ. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, cijenjeni gosti, na prošloj sjednici, na kojoj nisam bio, dobio sam odgovor na postavljeno pitanje i zahvaljujem se federalnom ministru finansija i federalnom ministru zdravstva. Ali moram iskazati nezadovoljstvo odgovorom gdje Vlada Federacije BiH nije apsolutno u stanju prezentirati nam broj zdravstveno neosiguranih osoba u Federaciji. Ministar zdravstva je odgovorio da imamo trista šezdeset hiljada neosiguranih osoba, ali Vlada Federacije, odnosno ministar finansija nije dostavio podatke o tome koliko imamo osoba koje su na čekanju ili osoba kojima se ne uplaćuje zdravstveno osiguranje. Ako uzmemo i jedan i drugi podatak, onda je to sigurno preko petsto hiljada samo zdravstveno neosiguranih osoba u BiH i mislim da je to jedno alarmantno stanje. Zato postavljam sada pitanje, ali Vladi, ne samo ministru finansija, nego Vladi Federacije i Vladi RS-a, da nam se dostavi odgovor koliko imamo zdravstveno neosiguranih osoba po principu nezaposlenih, osoba na čekanju ili osoba kojima se ne uplaćuje zdravstveno osiguranje. Mislim, ... sa tim podatkom i ovaj Predstavnički dom se treba zabaviti i Vijeće ministara da se iznađe bilo kakva mogućnost, jer po grubim procjenama je negdje oko osamsto hiljada zdravstveno neosiguranih osoba, a vidimo kakav je standard, vidimo stanje i da je svaki dan na građane sve veći udar u svim sektorima. Hvala.
Kolega Đugum je bio posljednji za komentar na dobivene odgovore. Dakle, vjerovatno je iskoristio tu priliku da postavi onda i novo poslaničko pitanje, tako da otvaramo ovaj drugi dio ove tačke dnevnog reda, to su b) Nova poslanička pitanja Prvi za nova poslanička pitanja prijavio se poslanik Darko Babalj. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja imam danas dva pitanja. Prvo pitanje je upućeno Savjetu ministara: 9 'Ko vrši opstrukciju realizacije Projekta obnove bolnice Kasindol u Istočnom Sarajevu i realizaciju programa saradnje sa Grčkom kroz projekte HiPERB-e i zbog čega se ne realizuju zaključci Savjeta ministara vezani za realizaciju ovog projekta, kada je poznato da postoje obezbijeđena sredstva od 2.919.000, uključujući i doznačena sredstva Vlade RS-a od 1.11.2000? Ko snosi troškove finansiranja zaposlenih u tzv. Kancelariji koordinatora za HiPERB u zgradi Parlamentarne skupštine BiH? Jer prema Izvještaju o izvršenju Budžeta za 2009. godinu imamo potrošenih 257.000, za 2010. godinu 284.000, a za prvih šest mjeseci ove godine 255.000. U Izvještaju o izvršenju Budžeta institucija BiH za 2010. godinu stoji da nije bilo raspoloživih sredstava od Grčke, a finansiranje Kancelarije nacionalnog koordinatora prema Sporazumu o razvojnoj saradnji 2002.-2006. godine vrši se iz donatorskih sredstava koje uplaćuje Grčka.' Tražim odgovor na postavljena pitanja. Imam informacije da ova Kancelarija koordinatora služi za uhljebljenje penzionera, partijskih aktivista i savjetnika na račun budžeta institucija BiH. Ukoliko se nastavi ova praksa, sredstva će se potrošiti na plate, naknade i druge nepotrebne izdatke, a od realizacije ovog projekta neće biti ništa. Drugo pitanje je: 'Tražim da mi se dostavi informacija koliko se plaća zakup smještaja zajedničkih institucija BiH. Koje su to institucije ili dijelovi tih institucija smješteni van zgrade Parlamentarne skupštine i Savjeta ministara? Kako se određuje gdje će biti iznajmljen prostor za smještaj agencija ili nekih drugih institucija BiH? Da li se raspisuje javni poziv ili konkurs za iznajmljivanje prostora ili se unaprijed u iznajmljene prostorije smještaju institucije? Postoje li kriteriji za iznajmljivanje prostora (kvadratura, lokacija i cijena)? Moraju li sva odjeljenja ministarstva u Savjetu ministara BiH, koja nisu smještena u zgradi pored Parlamentarne skupštine, biti u centru Sarajeva ili se ona mogu smjestiti negdje drugo gdje su cijene zakupa znatno niže? Tražim da se napravi revizija korištenja prostora u zgradama Parlamentarne skupštine, Savjeta ministara, Predsjedništva BiH. Da li tu postoji neiskorišteni prostor? Šta je sa rezidencijalnim objektom Predsjedništva BiH "Konakom"? Po kojoj cijeni se dio tog objekta ustupa na korištenje fakultetu Ejupa Ganića?' Na sva ova pitanja tražim odgovor od Sekretarijata Parlamentarne skupštine, Savjeta ministara i Predsjedništva BiH, te od agencija koje nemaju svoj prostor već ga iznajmljuju. Hvala.
Sve je to bilo u dva pitanja, je li tako? Beriz Belkić ima riječ. Izvolite.
Prvo pitanje: 'Da li i druge, odnosno sve parlamentarne stranke mogu koristiti sale u ovoj zgradi kao što je to učinio i koristio SDP 29.10. ove godine pod uslovima utvrđenim Uputstvom o načinu korištenja sala u zgradi Parlamentarne skupštine?' Meni je poznato da odluku o korištenju velike sale donose dva predsjedavajuća domova, da odluke o korištenju ove sale i Plave sale donose predsjedavajući domova koji koriste ove sale, a 10 izuzetno se daju odobrenja za korištenje od strane drugih organizacija, institucija itd. Do sada nije bila praksa da političke organizacije koriste ove sale. I ja sad samo pitam da li ovo važi i za sve parlamentarne stranke koje sjede ovdje? Jer pazite, organizacija velikih skupova itd., koje stranke imaju potrebu da rade, mnogo koštaju. Jeste li nešto htjeli, gospodine Magazinoviću?
Jeste, naravno.
Nemojte me prekidati, molim Vas!
Gospodine Belkiću,
Molim Vas nemojte me prekidati, ja govorim, niste se javili za riječ.
Gospodine Belkiću, imate riječ i samo izvolite.
Dakle, jedno pitanje je završeno. Drugo pitanje: 'Realizira li se', pitanje je za predsjedavajuće oba doma, 'realizira li se program borbe protiv narkomanije i je li formiran tim za izradu Pravilnika o postupku uništenja droge?' Obrazloženje: u medijima su se pojavile tvrdnje da se ovaj program ne realizira i da nije urađen Pravilnik o postupku uništavanja droga, zbog čega se veće količine droga nalaze u prostorima unutrašnjih poslova, ministarstava, agencija itd. Hvala.
Prije nego što pređemo na sljedećeg poslanika koji ima poslanička pitanja, ja samo želim skrenuti pažnju da prema našem poslovniku mi unutar jednog doma ne možemo sami sebi postavljati pitanja. Dakle, da imate u vidu tu poslovničku odredbu.
Imao sam ja to u vidu, zato sam i postavio.
Eh, dobro. Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite. 11
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja sam 3.11.2011. godine primio pismo od Udruženja otpuštenih radnika iz Republike Hrvatske, "Ugor" Jelah-Tešanj, u kojem se podsjeća na aktivnosti koje je ovaj parlament imao kada je problematika otpuštenih radnika iz Republike Hrvatske u pitanju. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH na 53. sjednici od 13. maja 2009. godine podržao je plan mjera koje je potrebno poduzeti za rješavanje problema građana BiH koji su u Republici Hrvatskoj ostali bez posla u periodu '91.-'95. godina, a koji je usvojilo i Vijeće ministara na 78. sjednici od 26.2.2009. godine. Vijeće ministara je obavezano da izvještava Predstavnički dom o realizaciji predviđenih mjera. Plan se prema ovom pismu uglavnom ne sprovodi, a prema vjerodostojnim saznanjima Udruženja, Uprava za konzularne poslove Ministarstva vanjskih poslova i Evropskih integracija Republike Hrvatske, aktom od 27.5.2010. godine, obavijestila je Veleposlanstvo Ambasade BiH u Zagrebu da institucije Republike Hrvatske ne osjećaju potrebu da razgovaraju o problemu radnika koji su ostali bez posla u periodu '91.-'95. godina. Na ovakav stav Republike Hrvatske reakcije institucija BiH nije bilo. Zaključak Predstavničkog doma od 30. decembra 2010. godine i Odluka Vijeća ministara od 26.9.2010. godine ispoštovana je u dijelu koji se odnosi na odobravanje sredstava u iznosu od 100.000 maraka koja su prebačena na račun Udruženja. Odluka Vijeća ministara je sasvim jasna ...
Kolega Magazinoviću, zaista, ja bih Vas zamolio da zauzmeta svoju poziciju.
dakle, Udruženju je Odluka Vijeća ministara sasvim jasna vezano za namjenu odobrenih sredstava za pomoć u sudskim sporovima, ali u dobroj namjeri da se razjasni što Udruženju nije bilo dovoljno jasno, način utroška i pravdanja odobrenih sredstava od Ministarstva civilnih poslova i Ministarstva inostranih poslova BiH. Udruženje je tražilo određena dodatna uputstva. Prema ovom pismu, nažalost, Ministarstvo civilnih poslova i Ministarstvo inostranih poslova se jednostavno spore ko treba da postupi po njihovom traženju, tako da Udruženje ima svojevrsnu blokadu novca koji je dodijeljen za rad na ovom problemu. Zbog toga se moli da se ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH, i ja to činim ovom prilikom, zatraži izvještaj Vijeća ministara o provođenju mjera i aktivnosti za rješavanje problema građana BiH koji su u Republici Hrvatskoj ostali bez posla u periodu od 1991. do 1995. godine. I ja molim da Vijeće ministara dostavi ovaj izvještaj da ga ovdje na Parlamentu raspravimo još jedanput. Hvala vam lijepo.
Riječ ima Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja imam jedno zastupničko pitanje. Upućujem ga Vijeću ministara BiH, a ono glasi: 12 'Koliko je u prethodnom vremenu ovog saziva Vijeća ministara i u kojoj instituciji penzionisano službenika ili namještenika te ponovo vraćeno na iste poslove ili savjetničke pozicije?' Naime, postoje indicije da se u nekim institucijama penzionišu zaposlenici po sili zakona, a nakon toga se angažuju po ugovoru o djelu na iste poslove, dok na biroima za zapošljavanje ima mnoštvo kadrova istih profila. Čak se postavljaju i na savjetničke pozicije, gdje im se uvećavaju primanja. Stoga se analiza ovakve vrste čini neophodnom. Hvala lijepo.
Riječ ima Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo, moje pitanje odnosi se na Vijeće ministara, a vezano je za izvoz proizvoda životinjskog i biljnog porijekla u EU. 'Činjenica da najvažniji vanjskotrgovinski partner sa BiH je Republika Hrvatska koja učestvuje sa 15% od ukupne robne razmjene sa BiH. Na proizvode iz poljoprivrednih proizvoda izvoz BiH u Republiku Hrvatsku čini 28% ukupnog izvoza poljoprivrednih proizvoda. I činjnica je da smo u protekle tri godine imali čak ukupni deficit milijardu i 351,31 milion KM, konstatirajući da je Vijeće ministara na svojoj 131. sjednici, održanoj 26.8.2010. godine, usvojilo Mapu puta s ciljem stvaranja uvjeta za izvoz proizvoda životinjskog i biljnog porijekla, prije svega u EU, a jasno nam je da Republika Hrvatska ... ulazi u EU i propise od EU počet će primjenjivati od 1.1.2013. godine, dakle u roku za nešto više od godinu dana. I možemo ... što će to značiti sad, za sadašnju našu poljoprivredu, nerazvijenu kakva jeste, a posebno najveća stavka u tome je sadašnjih 40 miliona litara mlijeka na godišnjem nivou koji se izvozi u EU i bit će ugroženo ako se ne usvoji Mapa puta. I moje pitanje Vijeću ministara glasi: 'Da li će BiH do ulaska Hrvatske u EU ispuniti uvjete za izvoz u EU proizvoda životinjskog i biljnog porijekla, odnosno do 1.1.2013. godine, kad Hrvatska počinje primjenjivati direktive EU?' Hvala lijepo.
Riječ ima Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi članovi Savjeta ministara, uvažene kolege i kolegice, pa mislio sam da ovo pokrenem kao poslaničku inicijativu, ali evo može ići kao poslanička pitanja, pošto imamo pod tačkom 14. Izvještaj o stanju bezbjednosti za 2010. godinu. Dakle, prvo pitanje ide Savjetu ministara i Ministarsvu pravde, a pokrenuo sam ga 2008. ili 2009. godine, nisam baš siguran, a ono je ovako: 'Predstavnički dom zadužuje Savjet ministara BiH da u parlamentarnu proceduru uputi izmjene i dopune Krivičnog zakona BiH kojima se predviđaju maksimalne moguće kazne za krivična djela terorizam, trgovinu oružjem, trgovinu bijelim robljem i narkoticima, naravno, i sve ove pošasti koje su najopasnije po bezbjednost svih zemalja, a ne BiH.' 13 Dakle, tada sam dobio podršku u Predstavničkom domu, ali ništa čini mi se na tom nije urađeno. Ako nije moguće nek se prepišu zakoni iz evropskih zemalja gdje je ova oblast dobro uređena, pa ako već hoćemo nek se prepiše iz SAD gdje je predviđena kazna, recimo, za neko od ovih krivičnih djela 500 godina zatvora. Eto da budemo malo blizu Amerike. ...Drugo poslaničko pitanje: 'Zadužuje se Ministarstvo bezbjednosti BiH da odmah počne sa procesima i procedurama protjerivanja svih lica koja nisu na redovan i uobičajan način stekla državljanstvo BiH sa teritorije BiH. Takođe, predlažem ovom domu da održi raspravu na temu konačnih rezultata vezanih za spisk naturalizovanih državljana BiH i rezultatima rada Komisije za reviziju tih državljanstava. Poznato je da je tamo bilo gužve u toj komisiji, da je i rukovodilac imao nekih procedura, problema, al' da ne ulazim u te detalje. Dakle, da dobijemo jednom taj izvještaj ovdje na Predstavnički dom i da završimo sa tom pričom.' ...Treće pitanje je: 'Da Predstavnički dom zadužuje Ministarstvo bezbjednosti, Ministarstvo pravde i Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice da pokrenu sve zakonske i druge mehanizme kako bi se uspostavila potpuna kontrola i neometan pristup svim licima u Maoči i na tom području. Dakle, 24 sata dnevno kao što je na ostalim svim dijelovima BiH. Da to ne bude eksteritorijalna neka teritorija, pa da čitam u novinama da tamo policajac ne smije da poslije sedam sati uđe. Ja neću da predlažem modalitete kako bi to, ali neka ove tri institucije naše nađu mogućnost, pa i raseljenja tih osoba, nema ih tamo pet hiljada, tamo je petnaestak, dvaest još članova ili porodica tih. Neka se to raščisti i neka se to područje više ne stavlja u zaseban neki rezervat gdje tamo niko nema uvid. Ova zemlja ima sve mehanizme da tamo to raščisti i da se riješi tih problema. Dakle, kad bude tačka o Izvještaju o stanju bezbjednosti, predložiću neke zaključke pa ćemo vidjeti njihovu sudbinu.' Hvala lijepo.
Dobro. Molim Vas samo vodite računa kad kažete da imate poslaničko pitanje, onda nemojte reći zadužujemo ove ili one. Znači, ako je poslaničko pitanje nek bude pitanje, ako je inicijativa jasno naznači da je ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Idemo dalje. Riječ ima Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Ja imam dva poslanička pitanja. Prvo je upućeno Agenciji za razvoj visokog obrazovanja i osiguranja kvaliteta, a ono glasi: 'Zašto nije ispoštovan rok za prvu akreditaciju i šta su u tom smislu propusti Agencije, propusti nadležnih obrazovnih vlasti i propusti visokoškolskih ustanova?' Drugo pitanje upućujem Vijeću ministara, a ono glasi: 14 'Hoće li državni organi priznavati visokoškolske diplome koje su stečene nakon 15. augusta ove godine, odnosno kako se planira izvršiti član 54. Okvirnog zakona o visokom obrazovanju u BiH?' Evo i kratkog obrazloženja: Zakonom o izmjeni i dopuni Okvirnog zakona o visokom obrazovanju koji je usvojila ova Parlamentarna skupština precizirano je da će se prva akreditacija visokoškolskih ustanova u BiH izvršiti u roku od četiri godine od dana stupanja na snagu Okvirnog zakona o visokom obrazovanju, odnosno do 15. augusta 2011. godine. Nemamo informaciju da je ijedna visokoškolska ustanova u BiH dobila akreditaciju do današnjeg dana. U članu 54. Okvirnog zakona se kaže: 'Nadležni državni organi, te drugi organi i organizacije u BiH će u svrhu zaposlenja ili javne funkcije priznavati samo one akademske stepene i diplome koje izdaju akreditirane visokoškolske ustanove.' Pošto sada nema akreditiranih visokoškolskih ustanova u našoj zemlji, to znači da ni jedan državni organ niti drugi organi i organizacije u BiH ne mogu zaposliti niti dati javnu funkciju bilo kome sa visokoškolskom diplomom stečenom poslije 15. augusta ove godine, jer su do tog datuma sve visokoškolske ustanove imale privremenu akreditaciju definisanu Okvirnim zakonom, konkretno član 61. Da pomenem da je i Okvirnim zakonom i standardima i smjernicama za osiguranje kvaliteta u visokom obrazovanju BiH koje je usvojeno na Vijeću ministara i objavljeno u „Službenim novinama“, broj: 13 iz 2008. u postupku akreditacije precizirane nadležnosti Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranja kvaliteta, Ministarstva obrazovanja RS, deset kantona i Brčko Distrikta i visokoškolskih ustanova. I u tom smislu su i postavljena i ova dva poslanička pitanja. Zahvaljujem.
Riječ ima Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Moje pitanje je upućeno Savjetu ministara i ono glasi: 'Da li Savjet ministara ima u planu i ako ima kada da predloži izmjene i dopune Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH kojim bi se svim policijskim službenicima zaposlenim u Direkciji za koordinaciju policijskih tijela BiH obezbijedilo da imaju ista prava, u konkretnom slučaju pravo na naknadu, kao i policijski službenici u Agenciji za istrage i zaštitu i Graničnoj policiji?' Hvala.
Riječ ima Boško Tomić. Izvolite.
Hvala lijepo, uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodi, veoma često u medijima se čuje kako je problem ozračenosti u BiH na određenim lokacijama veoma prisutan i pomalo stvara bojazan i kod građana, a posebno kod pripadnika Ministarstva odbrane koji borave duži vremenski period u objektima za koje se smata da ima pojačana koncentracija osiromašenog uranijuma. Moje pitanje je Ministarstvu odbrane: 15 'Da li je izvršeno mjerenje radioaktivnosti u kasarnama gdje borave pripadnici Ministarstva odbrane, ako jeste da li su parametri u granicama dozvoljenog, a ako su veći od toga što će Ministarstvo preduzeti za zaštitu zdravlja ljudi na tim lokacijama?' Hvala lijepo.
Zahvaljujem. : Riječ ima Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dobar dan želim svima. Ja imam jedno poslaničko pitanje koje upućujem Vladi Federacije BiH: 'U kojoj fazi je provedba Zakona o principima lokalne samouprave u Federaciji BiH, da li se isti provodi, te kada se očekuje potpuni prenos prava i obaveza jedinicama lokalne samouprave, posebno u oblasti obrazovanja i zdravstvene zaštite? Kakvo je stanje provedbe ovog zakona u kantonima u Federaciji BiH, sa posebnim osvrtom na Unsko-sanski kanton?' Hvala lijepo.
Riječ ima Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dozvolite da pozdravim sve prisutne. Moje pitanje je upućeno Ministarstvu prometa i komunikacija BiH. Prije nekoliko godina Ministarstvo prometa i komunikacija BiH je zaključilo Sporazum sa Ministarstvom vanjskih poslova za evropske integracije Republike Francuske o priznavanju i zamjeni vozačkih dozvola. Na temelju tog sporazuma nosioci vozačkih dozvola „B“ kategorije izdatih od strane nadležnih organa Republike Francuske i BiH mogu ih zamijeniti za vozačke dozvole druge zemlje bez polaganja teorijskog i praktičnog dijela ispita. Uslovi zamjene definisani su internim propisima svake zemlje. Ovakav sporazum je zasigurno olakšao proces uključivanja bh. dijaspore u sistem prometa i komunikacija u tržište rada Republike Francuske, i to bez dodatnih finansijskih izdataka. Vjerovatno je pitanje međudržavnog priznavanja ili konverzije vozačkih dozvola od interesa i za bh. dijasporu koja boravi u zemljama širom svijeta. Ja sam zamoljena od bh. dijaspore u Italiji da Ministarstvu prometa i komunikacija BIH postavim sljedeća pitanja: 'Sa kojim državama pored Republike Francuske BiH ima potpisan Sporazum o međusobnom priznavanju vozačkih dozvola? U kojoj su fazi pregovori o međudržavnim priznavanjima i zamjeni vozačkih dozvola bez polaganja teorijskog i praktičnog dijela ispita izdatih od strane nadležnih organa Italije i BiH i kada bh. dijaspora i u Italiji može očekivati potpisivanje ovog međudržavnog sporazuma?' Molim da mi se odgovori u pisanoj formi. Hvala. 16
Riječ ima Dušanka Majkić. Nema je pa prelazimo na sljedećeg. Riječ ima Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi poslanici, ja imam inicijativu koju upućujem Vijeću ministara BiH. Naime, inicijativa se sastoji u tome i obraćam se Vijeću ministara da pokuša da stvori preduslove za otvaranje jednog novog projekta na nivou BiH, a to je Stand za život. Naime, savršeno dobro znate da BiH je trenutno zemlja sa najvišom smrtnošću od koronarne bolesti: kod akutnog infarkta miokarda u BiH umire preko 25%, u susjednim zemljama taj mortalitet su skinuli na gotovo 12%. S obzirom da postoji, ja bih rekao, dobra volja i želja da se na nivou entiteta taj problem riješi, a da se ovdje radi o univerzalnom problemu gdje etnička pozadina, porijeklo uopšte ne igraju nikakvu ulogu nego brzina i efikasnost, ja predlažem jednu inicijativu Vijeću ministara za otvaranje dodatnih mogućnosti za pokretanje ove procedure. Nažalost, do sada nije bilo dobre volje. Kao predsjednik Komisije za finansije i budžet imao sam priliku da vidim vrlo neracionalno trošenje sredstava za neke stvari koje apsolutno nisu bitne za život, velika trošenja sredstava i za naftu, za vozila, za iznajmljene prostore, tako da sam siguran, ukoliko postoji minimum volje, da ovaj projekt bi mogao da zaživi i da konačno i mi građanima BiH, uvažavajući sve relevantne centre u oba entiteta, odnosno na nivou države, damo do znanja da se brinemo i o zdravlju ovih ljudi. Hvala.
Riječ ima Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Uvažene kolegice, kolege poslanici, gosti, sve skupa vas pozdravljam. Ja imam dvije inicijative i jedno pitanje. Prva inicijativa ... za nadležne agencije za privatizaciju: da za sve firme koje su prodali po odlukama Vlade Federacije BiH, RS-a, kao i kantonalnih vlada, a u kojima se ne ispunjavaju ugovorene obaveze uplate doprinosa, poreza, ličnih dohodaka, kao i ulaganja na koje su kupci pristali, odmah pokrene postupak za raskid ugovora pred naležnim sudovima. A da isti, dakle sudovi, takve predmete uzmu u razmatranje po hitnom postupku, to je u roku od 30 dana, kako bi se spriječio dalji kriminal i uništavanje istih. Druga inicijativa: imajući u vidu osjetno poboljšanje stanja u radu Željeznica Federacije BiH, kako po ukupnom obimu transporta, tako i organizaciji poslovanja, predlaže se Ministarstvu prometa i komunikacija Federacije BiH da što prije predvidi neophodna sredstva za temeljitu revitalizaciju željezničke infrastrukture, gornji i donji stroj, objekte, signalizaciju, kao i određeni dio suprastrukture, tj. teretne vagone. Poslanička inicijativa se upućuje iz razloga što je nemoguće iz tekućih prihoda finansirati obnovu i održavanje infrastrukture ovog sistema koji je jedini dužan kao prevoznik transportovati sve vrste roba za potrebe korisnika. 17 I jedno poslaničko pitanje, imajući u vidu da se na prostorima BiH od strane najviših organa vlasti krše elementarna ljudska prava i slobode iz Opće deklaracije UN, kao i Povelje EU, te Deklaracije o eliminaciji svih oblika netolerancije i diskriminacije na temelju religije ili uvjerenja poštovanja, prije svega, prava i to za žene koje nose tradicionalnu maramu, pri čemu su potpuno diskriminirane i neravnopravne pri zapošljavanju u bosanskohercegovačkom sudstvu. Sukladno članu 17. Zakona o slobodi vjere u BiH, tražim od Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice koje je nadležno za rješavanje ovih pitanja i koje ima pravo i obavezu svim državnim, entitetskim, kantonalnim i općinskim vlastima ukazati na slučajeve kršenja prava na slobodu vjere i običaja, te zahtijevati preduzimanje zakonom propisanih mjera ... kojima se sprečavaju takva kršenja. Toliko.
Beriz Belkić se prijavio ali nije u sali. Drago Kalabić se prijavio za nova poslanička ali nije u sali, Saša Magazinović ima riječ. ... [[isključen mikrofon]] riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Ja imam jedno poslaničko pitanje i jednu inicijativu. Prva je upućena Ministarstvu transporta i komunikacija: 'Dakle, Ministarstvo transporta i komunikacija je na osnovu Okvirnog sporazuma o nabavci Microsoft licence zaključilo Ugovor o pružanju usluga tehničke pomoći i nabavci Microsoft licenci. Okvirni sporazum za nabavku ovih licenci za potrebe Savjeta ministara je zaključen sa Konzorcijumom – koji su činili “Lanaco” d.o.o. Banja Luka, “Logosoft” Sarajevo i Teamwork d.o.o. Mostar – 24.6.2010. godine na period od tri godine. Okvirnim sporazumom su utvrđeni uslovi nabavke Microsoft licenci koroz ESA ugovor kojim je definisano da se u naredne tri godine plaća pretplata za korištenje licenci nakon čega se licence mogu otkupiti, može se potpisati i još jedan ugovor o pretplati ili se isti može raskinuti. Vrijednost otkupa licenci nakon tri godine pretplate nije definisana pa je praktično nepoznata i stvarna vrijednost licenci koje su nabavljene. Procedura javne nabavke licenci kroz ESA ugovor je provedena putem međunarodnog otvorenog postupka. Ministarstvo je na osnovu Okvirnog sporazuma od 24.6. za nabavku ovih licenci zaključilo i otvorilo program posebne namjene koji iznosi 4.139.975 maraka samo za jednu godinu. Sredstva za ovaj program su obezbijeđena na sledeći način: 290.160 iz sredstava tekuće rezerve, 1.928.000 maraka iz akumuliranog viška prihoda nad rashodima u 2009. godini Regulatorne agencije za komunikacije i 1.921.814 iz akumuliranog viška prihoda nad rashodima u 2010. godini Regulatorne agencije za komunikacije. Provedenom revizijom od strane Kancelarije za reviziju institucija BiH konstatovano je da je izvršena nabavka usluge ... podrške u vrijednosti od 290.000 kao i nabavka 9.155 licenci u vrijednosti od 3.849.815. Evidentno je da Ministarstvo se odlučilo za licence kroz ESA ugovor kojim se samo vrši pretplata naredne tri godine, umjesto da iste nabavlja kroz OLP ugovor kojim se dolazi do trajnog vlasništva licenci. S obzirom da ovu nabavku prati veliki broj neregularnosti i nepoštovanja procedura, molim da mi se odgovori na sljedeća pitanja: '1.Zašto je Ministarstvo zaključilo navedeni ugovor bez prethodno ugrađenih primjedbi i sugestija Pravobranilaštva BiH? Zašto je Ministarstvo zaključilo ugovor bez konačnog mišljenja Pravobranilaštva? 2. Tražim od Ministarstva da dostavi precizne 18
Vrijeme!
Molim?
Vrijeme!
Evo završavam. '2. Tražim da dostavi preciznu informaciju šta čini strukturu cijene ovog finansijskog aranžmana. Da li je tačno da ukupan zbir cijena pretplate i otkupa licenci iznosi 18 miliona za tri godine i da li su istinite tvrdnje da je Ministarstvo svjesno nabavilo mnogo veći broj licenci nego što je neophodno i da li to znači da institucije BiH vrše nabavku duplih licenci?' To je jedno i samo još jedna kratka ova poslanička incijativa. 'S obzirom da sam dobila odgovor Ministarstva bezbjednosti da Labaratorija za DNK neće biti vraćena ovoj Agenciji za forenzička ispitivanja i vještačenja, tražim od Savjeta ministara da pokrene proceduru ispitivanja dalje opravdanosti postojanja Agencije.' Hvala.
Ja takođe imam dva poslanička pitanja koja dostavljam u pisanoj formi. S ovim smo završili sa drugom tačkom dnevnog reda. Prelazimo sada na treću tačku dnevnog reda. Međutim, s obzirom da u ovom trenutku nemamo potreban kvorum za rad, dajem pauzu od 15 minuta. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici, nastavljamo sa radom. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda: Ad.3. Prijedlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu Bosne i Hercegovine (drugo čitanje)
Hvala lijepa. Pa evo imamo danas pred sobom jedan nevelik zakon, koji ima svega osam članova, ali koji reguliše jednu značajnu materiju koju do sada nismo imali regulisanu. Znači, mislim da su ovakve inicijative pokrenute i ranije i da je Ministarstvo pravde otprilike i napravilo ovaj prijedlog, zbog toga što je imalo neke ranije zaključke Predstavničkog doma koji su govorili u prilog tome da se mora napraviti red u ovoj oblasti nevladinih organizacija. Dakle, mislim da su opravdana sva tri cilja ovog okvirnog zakona i efikasan sistem pristupa informacijama o nevladinim organizacijama, jer znamo danas da ne znamo šta nam se dešava u zemlji kada je 21 u pitanju nevladin sektor, da nemamo efikasan sistem koji bi omogućio nadležnim potrebne informacije za sprovođenje istrage o nevladinim organizacijama za koje se sumnja da se bave pitanjima terorizma, pranju novca i drugim oblicima kriminala i da bi na ovaj način se obezbijedili mehanizmi koji bi omogućili borbu protiv toga da nevladine organizacije mogu biti povezane sa terorizmom, pranjem novca i drugim oblicima kriminala. Dakle, sva tri cilja koja su ovde od strane predlagača postavljeni su jasni i oni govore o jednom novom kvalitetu koji bi se time uveo. A što se tiče stvari koje se odnose na organizaciju zbirnog zajedničkog registra ovde je zaista postavljeno ono što je sama suština. Ali ja imam primjedbu na recimo član 6. koji kaže da od informacija koje su dostupne javnosti, napisane su, ne znam, sjedišta, adrese, upis, prestanak rada i ostalo, ali jedna važna i značajna stvar koja bi trebala biti sadržaj je ciljevi djelatnosti nevladine organizacije. Dakle, veoma je važno da znamo, da javnost zna i da u svakom momentu može da se izađe na sajt i da se utvrdi čime se bavi konkretna nevladina organizacija. I drugo što je sporno oko vođenja zbirnog registra, ovaj stav koji kaže da ... u članu 5., u slučaju da dvije ili više nevladinih organizacija registrovane kod više nadležnih registarskih organa, pod istim nazivom, nadležni registarski organ kod koga je kasnije registrovana nevladina organizacija će po službenoj dužnosti donijeti rješenje kojim se nalaže da u roku od 30 dana od dana prijema rješenja podnese zahtjev za izmjenu naziva; to mi je jasno i opravdano. Ali mi nije jasna ova tačka b) da će, ukoliko ne podnese zahtjev u roku iz tačke a) ovog stava, biti brisana iz registra nadležnog registarskog organa. Mislim da to nije moguće jednostavno sprovesti, jer mi znamo da postoje, da zakon o nevladinom sektoru postoji na nivou BiH, nego entiteta, čak i na nivou kantona, i da jednostavno nije to lako izvesti. Ali sigurno treba pronaći mehanizam, šta ako se nevladina organizacija ogluši o problem da obavijesti nadležni organ, odnosno registraciju, da je završila ovaj posao koji je po zakonu pripada. Ja imam još nekoliko pitanja koja su vezana za sam zakon. Pitanje je i to bih molila ministra da odgovori. Da li mislite da treba izvršiti izmjenu postojećih zakona o nevladinim organizacijama u smislu dodavanja jednog člana koji govori o zbirnoj evidenciji, jel' vi propisujete da su ti niži nivoi obavezni da dostave sve podatke o registraciji? Da li mislite da bi trebalo da se izvrši izmjena, znači dodatak ili dopuna, da se doda taj član? I drugo pitanje: Da li ostali registracioni organi mogu ostvarivati elektronsku komunikaciju sa zbirnim registrom u BiH? Jer, dakle, da li neko ko hoće da provede ili provjeri nešto što je vezano za konkretnu nevladinu organizaciju može elektronskim putem da uđe u registar, izvrši provjeru i ostvari taj kontakt, kako bi informaciju imao na vrijeme i onu koja mu je potrebna? Evo, to su dva pitanja koja mislim da treba ovih par stvari popraviti amandmanima, a u svakom slučaju smatram da zakon treba prihvatiti. Hvala.
Belkić, izvolite.
Mi također podržavamo donošenje ovakvog zakona, premda sam njegov naziv je prilično zbunjujući. Govori se o zbirnom zajedničkom registru. Nešto je po meni viška. Moguće da je to samo zbirni registar ili jedinstveni registar itd. ali evo to je neka praksa, uključujući i sam naziv zakona okvirni itd. Ja sam pažljivo pogledao, vjerovatno ste i vi gledali reakcije nekih nevladinih organizacija koje upozoravaju da se nevladin 22 sektor dovodi u lošiji položaj nego privredna društva, sa stanovišta procedura, spiskova, evidencija i upozoravaju na troškove koje će im implementacija zakona proizvesti. U tom pravcu mislim da bi bilo možda dobro razmisliti da sve radnje koje ovaj zakon proizvede, odnosno kojim obaveže nevladin sektor da rade, možda da se razmisli da ne plaćaju naknadu za te preregistracije, odnosno dostavljanje podataka, iz prostog razloga što su to jedanput uradili, a sada država ima potrebu da još jedanput to rade. Možda da se na tu temu malo razmisli. I imam jedno pitanje, ustvari nisam mogao, vjerovatno možda i nisam dobro shvatio koncept. Ja sam njega shvatio samo kao mogućnost da se uspostavi i da se omogući dostupnost informacija na jednom mjestu, transparentno, jasno, brzo itd. Ja nisam mogao otkriti da ovim se zakonom uspostavljaju mehanizmi suzbijanja aktivnosti nevladinih organizacija koje mogu biti povezane sa terorizmom. Ja ne vidim u ovom zakonu takve mehanizme. Ja ovaj zakon samo doživljavam kao stvaranje pretpostavki da se na transparentan, jednostavan način dođe do podataka o nekoj nevladinoj organizaciji, da je registrovana, čime se bavi itd. Ne vidim te mehanizme. I generalno, sve ove inicijative i eventualni amandmani itd. ne bi smjeli dovest u pitanje slobodu i rad nevladinog sektora, jer najveći dio nevladinog sektora je dobronamjeran i na neki način čini dio tog našeg civilnog društva. Dakle, tu moramo biti vrlo oprezni. Naravno, to se ne odnosi na one za koje se dokaže i za koje je eventualno već dokazano da su na bilo koji način povezani sa terorizmom. E, toliko, hvala.
Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, dakle, Ustavnopravna komisija je bez glasova 'protiv', doduše sa dva 'uzdržana' glasa, većinom glasova od četiri glasa utvrdila postojanje ustavnog osnova i podržala principe ovog zakona. Ja smatram da je nama potreban jedan ovakav zakon ... koji ima za cilj da se na jednom mjestu uspostavi efikasniji sistem pristupa informacijama o svim nevladinim organizacijama koje djeluju u BiH, koje su registrirali nadležni organi na teritoriji BiH. Zatim, da nam je potreban taj efikasniji sistem radi stvaranja efikasnijeg sistema koji bi omogućio nadležnim organima potrebne informacije za sprovođenje istraga o nevladinim organizacijama za koje postoji sumnja da se finansiraju ili pomažu terorizam, pranje novca ili drugi oblik organiziranog kriminala i obezbjeđivanje mehanizama koji će pomoći u suzbijanju aktivnosti nevladinih organizacija koje mogu biti povezane s terorizmom, pranjem novca ili drugim oblicima organiziranog kriminala. Ovo su ciljevi ovog okvirnog zakona. Član 2. zakona uspostavlja mehanizme kojim se postižu ovi ciljevi. Dakle, ja ga podržavam ali evo i meni je također kao zastupniku stiglo nekoliko ovih upozorenja nevladinih organizacija, na tragu ovoga o čemu je govorio gospodin Belkić. Mislim da su to dobile i neke druge kolege. Ja bih zamolio – mislim, radi se, po meni, o vrlo važnom zakonu – ministra pravde da svakako nakon ovih naših diskusija uzme učešće i pojasni onda sve ove stvari o kojima smo mi govorili. Ja ću podržati ovaj zakon i u prvom i u ovom drugom čitanju. Hvala vam.
Riječ ima Slavko Jovićić. Izvolite. 23
Hvala, gospodine predsjedavajući. Uvaženi članovi Savjeta ministara, kolege i kolegice, dakle, navešću samo jedan eklatantan primjer da se zaista treba uvesti reda barem kod registra, da znamo koliko postoji ovih nevladinih organizacija i ko je gdje na ... kojem području i u kojem vremenu registrovan. Kažem, navešću jedan primjer: kada smo radili u Komisiji za ispitivanje donacija, nismo mogli utvrditi gdje se nalazi danas 275 nevladinih organizacija koje još su registrovane u BiH na raznim adresama i kod raznih institucija, koje su ovdje naravno pravile neke dobre stvari, ulagale oko obnove infrastrukture i povratka izbjeglica, ali je očito da su mnoge se ovdje i bavile pranjem novca i kriminalom i da su se oni sad razbježali širom Evrope i svijeta. Ko je sve dolazio, na koji način? Dakle, ne postoji ta organizacija. Kada kažem organizacija, mislim na bezbjednosnu neku organizaciju koja bi ušla u trag tim ljudima koji su ovdje još u nekom registru i kod Ministarstva pravde i kod entitetskih ministarstava i, ko god je stigao gdje, dovoljno je bilo da skupi dva-tri čovjeka, tri čovjeka, što je bilo kasnije doneseno zakonom i da osnuje nevladinu organizaciju. A naravno, pošto je BiH u tom vremenu bila u teškim ekonomskim problemima i malo više para pristizalo ovdje od raznih evropskih institucija, pa i nevladinih organizacija koje tamo funkcionišu, niko ne može ući u trag gdje se sad vode te organizacije, da li one uopšte postoje. Ali je činjenica da je kroz te nevladine tzv. organizacije, ne poredim ih sa ovim normalnim nevladinim organizacijama koje se bave svojim redovnim radom i djelatnošću, opran ogroman novac. Dakle, napravljen je kriminal. E, sad, nije samo što je kriminal tu urađen, nego se on proširio na druge segmente, u drugim oblastima i ove druge pošasti. Zato danas imamo probleme. Uvažena kolegica Majkić je rekla mi ćemo dati podršku, naravno amandmanima ćemo pokušati, ali da znamo zaista na jednom mjestu ko je nevladina organizacija. Naglašavam odmah da se mi ne miješamo u rad, organizaciju nevladinih organizacija, ali moramo imati uvid koja je to nevladina organizacija, ko predstavlja tu nevladinu organizaciju, odakle oni dobivaju sredstva, ko to finansira. Pa da budem iskren, jednog dana da pitam ako budem smio, naravno, jer oni uvijek nas pitaju, kolike su plate kod njih. Jer vidjećete, nevladina organizacija: usvojeno 12% predviđenih zakona. Kažu li oni da smo mi o tim zakonima raspravljali. A što je 12%? Zato što je tako ustavno uređenje, zato što nema predloženih nadležnosti, zato što nema kršenja Ustava, i to je neka druga stvar. Ali dakle, ovo je dobra stvar da se zaista barem tu reguliše ova oblast i da se zna ko su barem nositelji ili odgovorna lica u sudu koja su registrovala tu organizaciju. A ne, kao što dođe takva jedna nevladina organizacija ili neki ljudi, nikog ne etiketiram naravno, organizuje se, vidi dobru stvar na internetu neke druge nevladine organizacije iz Evrope ili evropske zemlje koja daje sredstva za neku aktivnost, uzmu pare, te pare potroše, da li privatno ili ne znam ni ja šta urade, i oni se ugase ili nestanu, a još se zvanično vode da oni nešto rade, da ti ljudi postoje. E sad, ponavljam i završavam, 275 nevladinih takvih organizacija još je ovdje registrovano koje su raspolagale ogromnim sredstvima i mi ne možemo da uđemo u trag tim ljudima jer su se razbježali a uglavnom su bili iz evropskih zemalja, naravno, u koordinaciji sa našim domaćim ovdje ljudima, organizovali to, uzeli pare i niko nikada neće moći provesti istragu koliko je para prošlo kroz te nevladine organizacije, šta su oni realizovali od toga, i da budem otvoren, kao što uvijek kažem, ko je sve tu pokrao te pare. Jer nije moguće da je toliko stiglo investicija u BiH upravo preko njih, a da je ovoliko malo realizacije. Zato kažem, u prvom čitanju može se dati podrška ovom okvirnom zakonu da se taj registar napravi, jer on je dobar, da se ima barem uvid ko tu vršlja po BiH i šta tu radi. Kad kažem vršlja, nije to uvredljivo pitanje za normalne nevladine organizacije koje zaista predstavljaju svoje članstvo. Vi imate nevladine organizacije koje uopše nemaju članstvo, nikakvo. Trojica se sjetila da organizuju, vide dobru mogućnost da uzmu pare od nekoga i evo nevladina organizacija. Prava nevladina organizacija jeste ona iza koje stoji autentično članstvo, da sada ne ponavljam koje su to nevladine organizacije. Ima ih mnogo. Kažem kako ima preko 10 hiljada, onda to niko ne može utvrditi. Koju god cifru kažete, nećete pogriješiti. Mi ne znamo koliko ima institucija naših koje je 24 formirao Savjet ministara ili Parlamentarna skupština, pa sam jednom postavio nagradno pitanje da vidim koliko ima tih, a ne ovih nevladinih organizacija. Dakle da se uvede red, da se vidi čime se one sve bave, naravno, i finansijski tokovi koji će baš biti ključ, da vidim ko to finansira. Tri čovjeka osnovala nevladinu organizaciju, sebi podigli plate enormno, a gdje su realizovali, kakvi projekti, kakva priča. Nemaju članstva, kakva nevladina organizacija može biti ako nema ni jednog člana, sem njih troje. Dakle da se uvede red. Ali kada bude u drugom čitanju i kada bude ova amandmanska faza, naravno da će se morati amandmanima to poboljšati, da zaista dobijemo jedan normalan zakon i da nevladinim organizacijama koje koriste ovoj zemlji, koje nešto rade damo podršku. A one koje se bave ovim nelegalnim radnjama, odmah to preko Ministarstva pravde da se to izbriše i da se čak zabrani njihov rad. Kakva je nevladina organizacija koja se bavi ovde antiustavnim djelovanjem? Hvala lijepo.
Riječ ima Saša Magazinović. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Pa evo kolege su dosta toga rekle, ja želim samo istaći da i Klub SDP-a podržava donošenje ovog zakona. Kao i drugim kolegama i nama su se obratili predstavnici NVO sektora u BiH, neki ističući potrebu za usvajanjem ovakvog zakona, neki ističući svoju rezervu spram određenih segmenata zakona, a neki čak i zakona u cijelosti. Nekoliko je pitanja koja se nametnulo kroz tu diskusiju, prije svega da li postoje registri na kantonalnim, entitetskim i državnom nivou? Mnogi tvrde da postoje. Da li je ovo zakon koji treba objediniti postojeće već registre, ili formirati nove, gdje će predstavnici nevladinih organizacija biti obavezni dostavljati podatke. Međutim, budući da ima dosta, dosta nejasnoća, a slažemo se da nam je zakon potreban, možda ne bi bilo loše razmisliti, napraviti odgovarajući vid javne rasprave u ovoj drugoj fazi, pozvati predstavnike nevladinog sektora i eventualno im razjasniti nejasnoće iz zakona i možda čak i dobiti neku dobru sugestiju u amandmanskoj fazi. Hvala vam.
Riječ ima Adnan Bašić. Kolege Bašića trenutno nema. Zatvaram raspravu. Za riječ se javlja poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
S obzirom da je rasprava vođena u vezi sa nevladinim sektorom, samo jedna rečenica. Nisam imao namjeru da govorim na ovu temu, ali prosto radi razjašnjenja sa uvaženim kolegama koje su govorile o nevladinim organizacijama, moj lični stav i moje mišljenje o nevladinim organizacijama je sledeće. Vrlo mali je broj nevladinih organizacija. Po mom skromnom mišljenju, više je vladinih organizacija. Iza svake te nevladine organizacije uglavnom stoji neka vlada i neka međunarodna institucija. Tako da pitanje nevladinih organizacija i njihovog uređenja, načina djelovanja, to je nešto što treba da ostavimo tim nevladinim organizacijama, a svakako treba imati informaciju koje to nevladine organizacije funkcionišu. 25 Pa prosto samo radi razjašnjenja, dakle moje je mišljenje da je vrlo malo nevladinih organizacija. Ponavljam još jednom da su uglavnom to vladine organizacije, da uglavnom neka vlada stoji iza tih nevladinih organizacija i postoji naravno nekoliko nevladinih organizacija koje finansiraju međunarodne institucije. Stoga ja samo hoću da kažem, apropo ovoga što je kolega Jovičić, prije svega, najviše je on govorio u vezi sa tzv. nevladinim organizacijama, da bismo se prosto razjasnili kada je u pitanju pozicija nevladinih organizacija. Naravno, to nije tema ovoga zakona, ja sam svjestan toga. Ovdje se govori samo o registru nevladinih organizacija i to je nešto što treba da se odvoji od ovoga o čemu sam ja govorio. Dakle, o tome ko su nevladine organizacije, šta one rade, kakvi su im ciljevi, koji su im motivi da se organizuju itd. Najveći broj nevladinih organizacija nema članarinu a ima ozbiljna financijska sredstva. Evo, time bih završio.
Riječ ima Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući, Dakle ja isto podržavam ovaj zakon. Dobro je da znamo da imamo jedan registar, a o tome čija je nevladina organizacija, dakle onih koji su članovi, odnosno onih koji prikupljaju sredstva i koji upravljaju s tim sredstvima. Organizacija nevladinog sektora u BiH, jasno je da je do sada bila i šarolika, a ovaj zakon će nam pomoći na jednom mjestu da imamo pregled. A dakle, oni koji to budu financirali, to će i njihove biti, njihove će biti te organizacije. Hvala lijepo.
Zatvaram raspravu u okviru sedme tačke dnevnog reda. Prelazimo na osmu tačku: Ad.8. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o policijskim službenicima Bosne i Hercegovine (prvo čitanje) Vijeće ministara BiH Prijedlog zakona je dostavilo u parlamentarnu proceduru 13.10.2011. godine. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnom osnovu Prijedoga zakona dostavila 4.11.2011. godine. Nadležna Zajednička komisija za odbranu i sigurnost je dostavila Mišljenje o principima Prijedloga zakona 9.11.2011. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Prvi za diskusiju se prijavio Zijad Jagodić. Greška, je li? Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite. 26
Kratko samo ja bih da kažem. Komisija za odbranu i bezbjednost je jednoglasno podržala principe ovog zakona. I da samo dam kratko objašnjenje. Dakle, radi se o inicijativi koju je pokrenula Direkcija za koordinaciju policijskih tijela, a koju su podržale sve policijske agencije u BiH, i to u vezi izmjene člana 123. Zakona o policijskim službenicima u BiH, kojim se rok za zapošljavanje policijskih službenika umjesto 31.12.2010. određuje 31.12.2012. godine. Znači pomjeranje roka, koji je uglavnom nastao zbog toga što je Savjet ministara tek 19.8.2010. na svojoj 130. sjednici dao saglasnost na Prijedlog pravilnika o unutrašnjoj organizaciji i sistematizaciji Direkcije za koordinaciju policijskih tijela u BiH i mislim da nema razloga da ovaj zakon ne podržimo.
... Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda: Ad.9. Odluka o učešću grupe instruktora Oružanih snaga Bosne i Hercegovine u operaciji Snaga međunarodne sigurnosne pomoći Islamskoj Republici Afganistan U skladu s članom 6. Zakona o učešću pripadnika Oružanih snaga BiH, policijskih službenika, državnih službenika i ostalih zaposlenika u operacijama podrške miru i drugim aktivnostima u inozemstvu, Predsjedništvo BiH je dostavilo odluku na potvrđivanje. Zajednička komisija za odbranu i sigurnost BiH je Mišljenje dostavila 9.11.2011. godine. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: Ad.10. Izvještaj o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plan narednih aktivnosti, pod a) Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka 1., 2., 3. i 4. iz Mišljenja Komisije za saobraćaj i komunikacije povodom razmatranja Izvještaja o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plana narednih aktivnosti
Dakle, prvo bih predložila da se tačka 12. i 13. objedinjeno raspravljaju, jer su praktično i komisijski izvještaji, iako stoji da je Izvještaj o realizovanim dozvolama za promet oružja i vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2008, Izvještaj o izdatim dozvolama za promet oružja i vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2009. godini, znači realizovane i izdate, ali smo mi zaključke napravili koji su praktično isti za obje tačke. Zašto je ovakav nalaz? Prvo, želim da vas podsjetim
Ako dozvolite, šta mislite o tome da se prvo izjasnimo o vašem zaključku da objedinimo, pa onda da imate riječ?
E da, da objedinjeno raspravljamo, nemoguće je razdvojiti.
Molim vas da se pripremite za glasanje. Dakle, mislim da je ovo racionalan prijedlog da tačku 11., 12. i 13. objedinimo i da onda otvorimo raspravu.
11. i 12.
11. i 12., dobro. Jeste li svi spremni za glasanje? Molim vas glasajte, sad! Konstatiram da smo prihvatili ovaj zaključak i otvaramo raspravu o 11. i 12. tački dnevnog reda. Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite. 28
Dakle nekoliko stvari kao neki background vezan za cijeli ovaj slučaj. Izvještaj o izdatim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2009. godinu, dakle kao ovaj primjer, znači izdatim u 2009., danas je o njemu rasprava, a mi smo već trebali imati izvještaj za 2010. i evo gotovo i 2011. godinu, a raspravljamo o 2009. godini. Izvještaj o realizovanim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvodima dvojne namjene za 2008. godinu, a već odavno smo trebali imati izvještaj za 2009. godinu, 2010. godinu, što govori otprilike da se mi bavimo stalno materijalima koji više nisu aktuelni. Mi nismo govorili o njima kada je trebalo da se govori. Zakonom je predviđeno da Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa jednom godišnje obavještava Parlamentarnu skupštinu o izdatim dozvolama i realizovanim dozvolama. I to moram reći da ... je na jedan tihi način izvršena izmjena zakona i niko nije primijetio da je u prošlom zakonu predviđeno bilo da se dva puta obavještava Parlamentarna skupština, jer samo na taj način ona može da vrši parlamentarnu kontrolu u ovom delikatnom sektoru. I sada imamo, ne da je to jednom godišnje, nego jednom u tri godine mi to radimo. Šta kažu ovi izvještaji? Znači, iz njih možemo vidjeti koliko je izdato dozvola, u koje zemlje je izvezeno, ali Komisija ne može iz izvještaja vidjeti količinu i strukturu izvoza i uvoza. To znači da ne može da vrši svoj parlamentarni nadzor nad ovim sektorom, jer ne zna o čemu se radi. Elementi u tom izvještaju su zavedeni pod šifrom. Dakle, ni na koji način ova komisija ne može da završi svoj posao. Dakle, navodi se kategorije sa zajedničke liste vojne opreme, pa se kaže: izvezeni su EML 1, EML 2, ELV 016. Na osnovu tih parametara nije moguće vršiti parlamentarni nadzor nad ovom delikatnom oblašću kojoj i OSCE i međunarodne organizacije su skrenule pažnju da se BiH ne ponaša odgovorno u ovoj oblasti. S obzirom da ne možemo uraditi svoj posao, rekli smo da ovakvi izvještaji, i to ne prvi put, do sada je nekoliko puta u prošlom sazivu Komisija rekla da ovakvi izvještaji kakve nam dostavlja Ministarstvo za ekonomske odnose ne mogu poslužiti Parlamentu da obave kvalitetnu raspravu. I nismo dobili promijenjeno stanje, bez obzira na to. I zbog toga je ova komisija i odlučila da napravi zaključke koji bi bili pokušaj Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost da sredi stanje. Prvi zaključak: 'Obavezuje se Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa da u roku od 30 dana dostavi Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost detaljan Izvještaj o realizovanim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2008. godinu i Izvještaj o izdatim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2009. godinu da znamo o čemu se radi. Dakle, ne trebaju nam šifre.' Drugi zaključak: 'Obavezuje se Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa da poštuje utvrđenu proceduru izvještavanja o ovoj problematici. U roku od 60 dana da dostavi Parlamentarnoj skupštini detaljan Izvještaj o izdatim dozvolama za 2010. godinu.' Evo, mi smo odavno trebali da razmatramo taj izvještaj za 2010. godinu. Nema ga ni na vidiku. Treći zaključak: 'Obavezuje se Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa da posredstvom Savjeta ministara u roku od 30 dana dostavi u parlamentarnu proceduru prijedlog izmjene Zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa od strateške važnosti za bezbjednost BiH.' Mislim na član 22. stav (1) u kom se ponovo uvodi obaveza izvještavanja Parlamentarne skupštine o izdatim i realizovanim dozvolama svakih šest mjeseci. Tada možemo biti aktuelni i preduzeti određene mjere koje će popraviti stanje u ovoj oblasti. 29 Četvrti: 'Obavezuje se Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa da u roku od 30 dana dostavi Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost Izvještaj o radu Inspektorata za period 1.1.2006. do 31.12.2009. godine.' Dakle, u Ministarstvu postoji Inspektorat čija je nadležnost da vrši kontrolu ovoga i mi ne znamo šta taj čovjek uopšte radi, jer nikada nismo dobili evidenciju onoga što on je obavezan da kontroliše. I na kraju: 'Povodom razmatranja Izvještaja o realizovanim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene i Izvještaja o izdatim dozvolama za 2009. godinu, Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost predlaže domovima Parlamentarne skupštine da zatraže detaljnu informaciju o eventualnim nezakonitostima u ovoj oblasti od Predsjedništva BiH, Savjeta ministara, Tužilaštva, Državne agencije za istrage i zaštitu i drugih agencija, posebno imajući u vidu dopis Misije OEPS-a upućen Ministarstvu spoljnih poslova od 6.9.2010. godine i Predsjedništva BiH od 24.3.2001. godine, te odgovor Državne agencije za istrage i zaštitu (SIPA) Savjetu ministara od 3.2.2009. godine.' Tu se govori o zloupotrebama u ovoj oblasti i Parlament mora da zna o čemu se radi. Dakle, to je suština i jednog i drugog pitanja, da se popravi stanje u samom ministarstvu sa aspekta izvještavanja, da se zakonski ovo ministarstvo obaveže da dva puta izvještava i da se na taj način naprave mehanizmi koji će omogućiti da se više nikada ne dogode stvari koje su se događale na očigled svih nas. Dakle, ja odgovorno kažem da parlamentarna Komisija za odbranu i bezbjednost na ovakav način kao do sada nije mogla uspješno raditi svoj posao. Hvala. To je dakle moj govor i po jednoj i po drugoj tački.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Dušanki Majkić. Riječ ima uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Naravno, i ja ću diskutovati i o izdatim i realiziranim dozvolama, dakle i tački 11. i 12. Interesantno je da ... ista ova dva izvještaja ista komisija u prethodnom sazivu je usvojila sa velikim brojem glasova. Naravno, i tadašnji saziv Komisije je ukazao na neke probleme. Očigledno da novi saziv Komisije se podrobnije bavio ovim, pribavljao dodatne informacije i, što se mene tiče, apsolutno stojim iza ovih zaključaka za koje sam i glasao na Komisiji i apsolutno ih podržavam. Međutim, stvari su, sama tema je izuzetno ozbiljna i zaista moramo voditi računa da sve ono što izgovorimo ovde da imamo argumente i da je to činjenicama potkrepljeno. Ja se u najvećem dijelu slažem sa diskusijom gospođe Majkić, s tim što bih ja ipak rekao da u odnosu na ranije stanje u ovoj oblasti ima napretka. Dakle, provode se direktive EU i, prema informacijama koje ja imam, mi imamo najrigidniju proceduru u ovoj oblasti u regionu i najtransparentniju. Uključena je i OSA, obaveza je da se uključuje i OSA. Međutim, nažalost, mišljenje OSA-e se uvijek ne respektuje. Dakle, ostajem pri onome što smo kao komisija zaključili jednoglasno, ali kažem da ima i nekih stvari koje su krenule naprijed i ja se nadam da ove aktivnosti i provedba ovih zaključaka će stvar dovesti na zadovoljavajući nivo. Hvala. 30
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Berizu Belkiću. Sljedeća za riječ se javila uvažena zastupnica Nermina Zaimović-Uzunović.
Hvala lijepo, uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege, evo ja bih malo da popričam o ovoj, za mene lično a vjerovatno i za BiH, izrazito važnoj temi. Naime, mi zajedno govorimo o izdatim dozvolama za 2008. godinu za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene u 2009. godini i realiziranim dozvolama u 2008. godini. Mi smo, po meni, potpuno nepotrebno usvojeni Izvještaj, koji je Komisija u prethodnom sazivu imala na dnevnom redu i dala pozitivno mišljenje – ponovo vratili u parlamentarnu proceduru i onda ga razvlačili evo mjesecima da dođe na današnju sjednicu Parlamenta. Zašto je to urađeno, ja istinski ne bih željela da tvrdim. Zato što možda nemam dokaze za to. Ali imam svoje razmišljanje, a ono je utemeljeno na bazi činjenica. Šta znači sada neusvajanje i šta uopšte u ovom momentu neusvajanje ovih izvještaja znači, znači kakve posljedice proizvodi? Prije svega, to proizvodi velike probleme jednoj industriji, jednoj grani industrije koja je izvozno orijentisana i koja je bez ikakvih stranih potpora, podrški, zahvaljujući vlastitom znanju i pameti i postojeći i radeći na konkurentnom tržištu uspjela da opstane i da sve bolje i bolje posluje. Ovaj akt neusvajanja ovih izvještaja podrazumijeva i već ima posljedice da se neki od projekata, odnosno od poslova, ugovorenih poslova, vrlo teško mogu realizirati, jer se stopira izdavanje dozvola koje je inače potpuno transparentno. O tome koliko je to transparentno i koliko je to tačno postoje dokumenti. Ko god se zainteresira za ovo može te dokumente naći na stranicama kako odluka UN, tako isto odluka o zabrani, odnosno izvoza pojedinim zemljama, to je bio i povod da se ove stvari ovako radikaliziraju. A onda se može naći i u nevladinim organizacijama koje prate u cijelom svijetu ovaj sektor, a da bi ga mogle pratiti moraju imati transparentne i jednoobrazne izvještaje. Ovaj izvještaj, odnosno ovi izvještaji koje smo dobili a nismo ih trebali dobiti jer su trebali da budu usvojeni, jer ih je prethodna komisija usvojila, govore o tome i već su odštampani i pohvaljeni kao dobri izvještaji od strane međunarodnih organizacija koje prate ovu oblast. I o tome također postoji pisani dokument i izdate publikacije. S druge strane, pitanje detaljnog izvještaja koji je tražen od ovog ministarstva povlači za sobom stvari koje prvo su protivzakonite, jer zakon ne traži da se takav izvještaj daje u parlamentarnu proceduru, a drugo, mogu nastati strašni problemi za proizvođača i izvoznike. Zašto? Zato što bi takav izvještaj sadržao u detalje sve po broju šta se izvozi, koliko para ima i znate zašto to može služiti. Pa može služiti da to proslijedite nekoj državi koja također ima interes da izvozi istu robu na neka tržišta na kojoj se pojavljuju kao konkurenti. Ja lično se ne mogu pridružiti takvom razmišljanju da mi sada ovakvim stavovima ove komisije, koliko god oni nekome izgledali logični i normalni i kao zaštita, urušimo i ovo malo industrije koja izvozno radi, koja je izvozno orijentisana. Iz tog razloga ja predlažem da usvojimo izvještaje u formi i u obliku kakvoj jesu, jer je to sve u skladu sa međunarodnim normama i propisima koji su vrlo transparentni. Procedura do koje se došlo jeste potpuno transparentna i od međunarodnih faktora je ocijenjena kao takva. I ne vidim razlog zašto mi ne bismo usvojili ove izvještaje ako ih je i Komisija u prethodnom mandatu usvojila, ako su oni po međunarodnim kriterijima potpuno validni, ako su već i prihvaćeni, pošto su to stari izvještaji i vucaju se ovuda po Parlamentu puno vremena, zašto ih mi ne bismo usvojili. A da u nekom narednom periodu raspravljamo o tome da li treba zakon mijenjati, da li je dovoljno šest mjeseci, odnosno da li je potrebno da svakih šest mjeseci razmatramo to, ili da se držimo zakona koji važi, koji kaže da se svake godine to razmatra. Vidite, mi nismo u stanju da ovo tri-četiri, koliko, četvrta godina, tri godine pune, nismo u stanju da usvojimo ovaj izvještaj, a trebalo bi nam 31 svakih šest mjeseci da dobivamo informacije. Ja mislim da mi trebamo i pozivam vas da usvojimo izvještaje u ovom obliku u kojem su nam dostavljeni. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Nermini Zaimović. Za repliku se javila uvažena zastupnica Dušanka Majkić.
Dakle, samo želim da kažem nekoliko stvari. Zašto je ponovo stavljeno to Komisiji na razmatranje. Zato što je to prethodna komisija razmatrala dan uoči izbora, 30.8. Znači, nikada se nije desilo i stvarno je neuobičajeno, velika muka nekoga može natjerati da dan uoči izbora razmatra nešto. I drugi razlog zbog kojeg smo ponovo razmatrali, što se u međuvremenu desilo nekoliko značajnih stvari koje govore da ovde ima problema. Dakle, u ovom momentu i istražni organi SIPA-e i Tužilaštvo i evo i Sud bave se ovim. Ja znam da je to napravljeno prema međunarodnim standardima za objašnjavanje međunarodnim institucijama, ali Parlamentu ne trebaju šifre. Nama treba izvještaj koji možemo prepoznati, razumjeti i o njemu govoriti. Neka prave dva izvještaja, procedure koje idu prema međunarodnoj zajednici na jedan način, a prema Parlamentu jasan, nedvosmislen i na drugi način. I mislim, dodatno OSCE nas je upozorio. Ljudi, nemojte da se igrate. Pripremate za izvoz stvari koje ne smijete izvoziti. BiH krši međunarodne sporazume. Dva pisma nam je poslala. I ako ovaj dom smatra da time se ne treba baviti na veoma delikatan ali istovremeno sveobuhvatan način, onda ne znam čime bi se poslanici trebali baviti. Dakle, poštujem one koji smatraju da to treba sve reći, evo, ništa to ne valja, i ni jedan od zaključaka koji su predloženi ni na koji način nikoga ne dira izuzev što uvodi red. A i to treba znati, ako zagovaramo da se ne uvede red u ovoj oblasti. Hvala.
Za raspravu se prijavio Šefik Džaferović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja sam na ovoj komisiji kada smo raspravljali ove tačke dnevnog reda imao stav da treba prihvatiti ove izvještaje i da treba prihvatiti ove zaključke. I to je nešto što bi bilo potpuno logično. Čak sam predlagao da se prime na znanje ovi izvještaji i da se naravno usvoje ovi zaključci koji su ovde ponuđeni. Jer pazite, ukoliko se odbiju ovi izvještaji, to onda može da pošalje poruku da zapravo u ovoj oblasti ništa ne valja. Možda je nekome cilj da pošalje takvu poruku. Ja smatram da u ovoj oblasti postoje određeni problematični slučajevi, na koje je ukazano i u pismu OSCE-a, na koje je ukazivano i na nekim drugim mjestima i adresama, vode se i neke procedure i postupci. I naravno, mi se trebamo baviti time. Ali tim povodom rušiti kompletne izvještaje i kazati da ništa ne valja, mislim da je nedopustivo i sve je više onih koji tvrde da su ovakvi postupci zapravo sračunati, s ciljem da se destabilizira namjenska industrija u BiH. 32 Ja sam za to da mi jačamo namjensku industriju u BiH, da procedure budu potpuno jasne, potpuno transparentne, potpuno zakonite, da kontrolišemo i da se bavimo slučajevima koji nisu uredu i koji su sumnjivi i na koje se ukazuje. Ali da se bavimo samo slučajevima, a uništavamo namjensku industriju, to niti hoću, niti će kome poći za rukom, ako neko ima takve namjere. A ima i onih koji tvrde da ima i u ovom parlamentu onih koji imaju takve namjere. I neka znaju da im te namjere neće proći. Dakle ja mislim da treba da usvojimo ove izvještaje i podržimo ove zaključke. Ovde postoji samo problem sa jednim od ovih zaključaka. Na to su nas upozorili ljudi iz Ministarstva vanjske trgovine. Kada je u pitanju ovaj detaljan izvještaj, ja mislim da oni trebaju nama dostaviti izvještaj, ali po procedurama i na način kako se to u cijelom svijetu dostavlja, kada je ova oblast u pitanju. Dakle, znaju se procedure u cijelom svijetu kada je ova oblast u pitanju. I ne vidim razloga zašto bi i BiH bila izuzetak iz svega toga. I mislim da i BiH treba da postupa na takav način, odnosno njeni organi u komunikaciji sa Parlamentom. Ovde mislim na stepen tajnosti, ovde mislim na poslovne tajne, ovde mislim na sve ono što se pod tim podrazumijeva. Mi treba da postupamo kao i ostali savremeni svijet u ovoj oblasti. Toliko, hvala vam.
Replika, Beriz Belkić. Izvolite.
Ustvari, radi se o netačnom navodu kojeg sam ja iznio. Dakle, sada su me ljudi iz resornog ministarstva uvjerili da zapisnik svaki potpiše predstavnik OSA-e. Moja informacija je bila da se uvijek ne uvažava mišljenje OSA-e. Dakle, ako se potpisuje zapisnik, onda ja moram sam sebe demantovati. Hvala.
Replika, Dušanka Majkić.
Samo jednu rečenicu. Ovde je pitanje zaštite legitimnosti, zakonitosti i borbe protiv kriminala. Svako ko govori o tome, govori u svoje ime. Dakle, ja ne pričam o namjenskoj i nemam šta da pričam o namjenskoj, ako je to povezano sa kriminalom. Treba stvari ispitati i treba dostaviti Parlamentu valjan izvještaj. To je jedino o čemu ja govorim. Možemo glasati i reći da to nije tako, da Parlament ne treba time da se bavi, da nema veze, važno je da radi namjenska, taman kriminal bio do vrha. Samo je pitanje ko će s tim raščistiti. Dakle, ako je ovo stvar čije rešenje i pored upozorenja OSCE-a zavisi jedino od mene, pa nemojte onda usvojiti. Zaista nema smisla da ja sama o tome govorim. Ja sam očekivala da ću dobiti od svakog pojedinačno podršku za borbu protiv kriminala u ovoj oblasti. Ako neko misli da je to preče boriti se za nenamjenski sektor koji ne radi ispravno, onda je to druga stvar. I to treba tako reći, tako sam to i shvatila.
Za diskusiju se prijavio Saša Magazinović. Izvolite.
Bilo bi dobro da mi kao Parlament, a posebno članovi ove komisije nastojimo dati podršku namjenskoj industriji u BiH, a ne tražiti načine kako joj otežati i ovako tešku situaciju. Stiče se utisak da se nekada namjerno traže razlozi kako bi se kompanijama koje se oporavljaju, a rijetke su industrijske oblasti koje 33 se oporavljaju u BiH, a namjenska industrija se oporavlja – taj put oporavka učinili što komplikovanijim i što težim. Takođe se vrlo često stiče utisak da se ova oblast, pa vrlo često, i bespotrebno politizira i ja koristim priliku da pozovem sve nas zastupnike da se odreknemo te loše namjere. Umjesto da afirmišemo, uz sve ostalo o čemu govorimo danas, nove zaposlene u ovoj oblasti, to niko ne spominje, i bavimo se svim drugim stvarima, osim afirmacije onoga što se trenutno dešava u namjenskoj industriji. Posebna tema je zaštita podataka, neko je spomenuo i poslovnu tajnu, stepen tajnosti podataka. Pa je li vama logično da kompanija iz BiH koja učestvuje na međunarodnom tržištu treba da podastre javno svoje podatke, imajući u vidu da ima jako veliku konkurenciju u zemljama regiona. I šta treba sada da kaže, s kim trguje, koje su cijene, koji su to proizvodi? To, to nije logično. Međutim, ono što ja podržavam gospođo Majkić jeste rečenica koju je ona izrekla: da članovi Komisije koji imaju i treba da imaju nadzor u ovoj oblasti trebaju da raspolažu podacima o onome šta nadziru. I ja sam siguran da se to može obezbijediti i bez toga da se ti podaci učine dostupnim cjelokupnoj javnosti, da se učine dostupnim članovima ove komisije pod određenim uslovima, stepen tajnosti podataka i sve ostalo, jer to je nešto što je sasvim logično u dijelu posla koji naše kolege zastupnici obavljaju radeći kao dio ove komisije. I na kraju želim reći, kada su u pitanju eventualne nepravilnosti u ovoj oblasti, Klub SDP-a apsolutno podržava svaku borbu protiv njih i smatramo da SIPA i Tužilaštvo treba da rade svoj posao, Parlament i parlamentarna komisija svoj posao. Ali, i pored toga što jasno ističemo svoju podršku, borbu protiv eventualnih nepravilnosti, apsolutno se protivimo tome da se u tu ista borbu protiv nepravilnosti ... umotava nešto drugo što ima političku i svaku drugu pozadinu, koja nam u ovom trenutku nije potrebna. Hvala vam.
Za diskusiju se prijavio Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Gospodo dopredsjedavajući, dame i gospodo, kolegice i kolege, dolazim iz općine u kojoj je namjenska industrija bila okosnica razvoja cijele lokalne zajednice u proteklih 50-60 godina, odnosno do početka rata, i zaista znam šta taj vid industrije može donijeti u razvoju ne samo jedne lokalne zajednice nego i države u cjelini. I značaj te industrije u BiH i u sastavu bivše države je zaista preporodio određene lokalne zajednice širom BiH, pa ako hoćete, i u bivšoj cijeloj državi. Stoga ovo pitanje uvijek jeste otvoreno i uvijek jeste aktuelno koliko god naši počeci i naši pokušaji i naša nastojanja poslije rata ovdje bila da pokušamo pronaći tržišta za te firme, kako osposobiti firme koje su poharane, devastirane, opljačkane, na kraju krajeva, i to se vlade na nižim nivoima evo bave kao aktuelnim problemom već 15-16 godina. Ono što je naravno stav Kluba SDA danas i ja ću to još jednom ponoviti, mada su kolege rekle, jeste da ćemo mi i Izvještaj i Informaciju podržati i da ćemo podržati i ove zaključke koje je Komisija donijela. I uvijek ćemo i gospođu Majkić i bilo koga u ovoj sali podržati kada je riječ o nepravilnostima i kada je riječ o očiglednom kriminalu. Ali ne možemo mi preuzeti ingerencije, ni gospođa Majkić ni ja, da preuzmemo uloge instrumenata ove države koje imaju nadležnosti da određene stvari provedu, provjere i nama onda podnesu izvještaj. Znači, ni gospođa Majkić ni bilo ko od nas nema to pravo. Ali u svakom slučaju, uvijek će i gospođa 34 Majkić i bilo ko od poslanika ovde imati našu punu podršku kada se uoče određene nepravilnosti. Kada se uoče određene nezakonitosti, i SDA će stati uz svaku takvu inicijativu i zato ćemo i danas podržati ove zaključke. Namjenska industrija je vrlo specifična industrija i vi to vrlo dobro znate. Iz bivšeg sistema namjenskom industrijom se upravljalo direktno iz Saveznog sekretarijata za narodnu odbranu, samim tim su i sklapani ugovori van ove zemlje putem tog sekretarijata itd. Stoga bilo kakvo ovde iznošenje operativnih podataka koji bi ugrozili tržište naših preduzeća, ugrozili konkurentnost, jer nemojte zaboraviti da samo jedan dio namjenske industrije u BiH je rađen ovdje, ostale komponente i slični sadržaju su rađeni u bivšim ostalim republikama Socijalističke Jugoslavije. Takav je koncept bio zamišljen. Stoga, znači bilo kakvo ovdje licitiranje cijena na proizvodima itd., možemo dati argument nekome drugom da sutra preotme naš posao, odnosno da naše kompanije ugrozi na tržištu, što nadam se nikome u ovoj sali nije cilj. Još jednom zaista puna podrška gospođi Majkić u radu ove komisije i uvijek ćemo je podržati u nastojanju da se isprave nepravilnosti, da se ukaže na nepravilnosti i da se odgovorni sankcionišu, ali naravno ne smijemo ugroziti ono što jeste i za šta se svi zalažemo, ne samo u izbornim kampanjama nego i ovdje u Parlamentu, da se borimo za ekonomski prosperitet i podizanje privrede BiH i podizanje namjenske industrije u oba bh. entiteta. Hvala.
Riječ ima Mato Franjičević. Izovlite.
Ma nisam se mislio javljati, ali, s obzirom da se zapravo gro priče sveo na problematiziranje parlamentarnog nadzora, mislim da je potrebno reći nekoliko riječi. Prvo, što se tiče same stvari, što se nas iz HDZ-a BiH tiče, mi ćemo naravno podržati ove zaključke koje je ovo povjerenstvo jednoglasno usvojilo i predložilo Zastupničkom domu. Možda ova, po meni, važnija stvar, da bi se uočile nepravilnosti, eventualne nepravilnosti u ovoj i sličnim oblastima i da bi Parlament mogao biti do kraja u funkciji nadzora, a to je jedna od važnijih funkcija svakog parlamenta u sustavu parlamentrne demokracije – mora postojati mogućnost da se naprosto neke činjenice vide. Bez tog stupnja, minimalnog stupnja transparentnosti, nije moguće utvrditi ima li nepravilnosti ili ih nema, osim ukoliko ćemo se ograničiti na to da svoju nadzornu funkciju obavljamo pro forme ili da je u nekim slučajevima obavljamo pro forme. Ja mislim da to nije dobro. Mislim da i ova Parlamentarna skupština i ovaj Zastupnički dom trebaju inzistirati na što većoj transparentnosti i na omogućavanju parlamentarnog nadzora kao takvog. I na koncu konca, ukoliko su neke nepravilnosti, ovo je jedna mala replika gospodinu Magazinoviću, i ja sam protiv toga, naravno, da se politizira i da se politički boji ova stvar. Međutim, ukoliko su i same nepravilnosti, ukoliko imaju tih elemenata, onda je jasno da će i naša rasprava o tome nužno morati imati te elemente. Hvala.
Replika, Saša Magazinović. Izvolite. 35
Pa vrlo kratko. Ja zapravo nemam na ovaj završni dio govora kolege Franjičevića ništa ni oduzeti ni dodati. Zapravo, to je pravac u kome je išla i moja diskusija. Možda to nisam rekao jednako jasno kao kolega Franjičević, uglavnom mislimo na istu stvar.
Nema više prijavljenih. Vi ste se javljali za riječ, je li tako? Međutim, u skladu sa članom 168. ministre mogu predstavljati zamjenici ministara. Ja jedino mogu pitati Dom ako želite da se pomoćnik ministra obrati. Nije potrebno. Zatvaram raspravu o ovoj tački dnevnog reda, odnosno o tački 11. i 12. Prelazimo sada na 13. tačku dnevnog reda: Ad.13. Informacija o rješavanju višaka naoružanja, municije i minsko-eksplozivnih sredstava Oružanih snaga BiH Ministarstvo odbrane BiH je 3.8.2010. godine dostavilo Informaciju. Zajednička komisija za odbranu i sigurnost BiH u prethodnom sazivu je razmatrala Informaciju i dostavila Mišljenje. Kolegij Predstavničkog doma u proširenom sastavu je na 9. sjednici, održanoj 24.8.2011. godine, na prijedlog Kolegija Doma zaključio da Zajednička komisija u novom sazivu treba ponovo razmatrati Informaciju i Domu dostaviti novo mišljenje. Mišljenje Zajedničke komisije dobili smo 6.10.2011. godine. Komisija je predložila Domu zaključak koji ja sada neću ponovo čitati, vama je dostavljen. Otvarm raspravu o Informaciji. Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, i ova je tema u nadležnosti Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost i htjela bih samo nekoliko riječi da bi pomoglo kod donošenja odluke. Dakle, prvi materijal koji je trebalo da usvoji Parlamentarna skupština a vezan je za Informaciju o rješavanju viškova naoružanja municije i minsko-eksplozivnih sredstava je došao 12.1.2009. godine pod oznakom tajno, pa je onda poslje toga povučen, pa je poslje toga skinuta oznaka tajnosti, pa je poslje toga došao novi materijal. Dakle, pet materijala je bilo koji su dolazili i vraćani i nikada nije došao konačan materijal na osnovu koga bi trebalo da ova komisija zauzme stav vezan za Informaciju o rješavanju viškova naoružanja, municije i minsko-eksplozivnih sredstava. S obzirom da se vidi u javnosti šta se dešava, dakle moramo zadržati toliko zrelosti da pokušamo bar da stvari ispitamo do kraja. Činjenica je da sve institucije rade svoj posao i činjenica da ćemo vrlo brzo imati, ne samo podignute optužnice, nego evo i Sud je počeo da vrši istrage. Zbog toga, da ne bismo donijeli ni jednu stvar koja bi bila protiv bilo koga, da niko ne može da kaže protiv namjenske je, da niko ne može da kaže protiv Ministarstva odbrane je – Komisija je predložila da se formira Zajednička komisija od članova Komisije za 36 odbranu i bezbjednost koja bi trebala da ispita ove navode, da pribavi materijale koji su u opticaju i da taj zaključak, odnosno da izvještaj te komisije dođe na odlučivanje ovom domu. Mislim da nema ni jednog razloga da se takav vid transparentnosti ispitivanja cijelog slučaja ne provede. Jer ja zaista mislim da tako se vrši parlamentarni nadzor. Hvala.
Za raspravu se prijavio Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko. Ponukao me je ovaj odgovor na poslaničko pitanje koje je postavio gospodin Zvonko Jurišić, gdje Ministarstvo odbrane odgovara da se vode postupci, i disciplinski itd., i da su određene prijave date i Tužilaštvu. I bilo bi jako važno da se ovi procesi što prije okončaju i to bi bili vjerovatno validni odgovori za neke stvari, jer je za neke stvari i gospodin Jurišić postavljao ovo pitanje. A inače, u principu ostajem kod podrške formiranja ove komisije iz jednostavnog razloga da se prekine sa ovim svim silnim nagađanjima, špekulacijama, zloupotrebama i opasnosti koja uvijek postoji, samo zbog činjenice kako kažu ljudi da imamo 5 kg eksploziva po glavi stanovnika, i to neuništena.
Za raspravu se prijavila Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Pa, ovo je nešto sasvim drugo u odnosu na prethodne dvije tačke, i radi se također o važnoj stvari koja treba da se radi u ovoj državi, odnosno da se rješavamo viška naoružanja, municije, minsko-eksplozivnih sredstava koji predstavljaju opasnost za sve. Mi smo kroz ovaj izvještaj koji je došao, ... prvo smo čuli iz medija da je to nekih 11 hiljada tona, i to su sa najvišeg nivoa ove države upućene kritike, 11 hiljada tona, pa je 11 hiljada tona pretočeno u 11 tona, pa je 11 tona na kraju u Izvještaju postalo 19 kg. Upravo zato što se ne zna šta je tu i ko u tom svemu to koristi, zloupotrebljava, upotrebljava, radi kako treba ili ne radi, ja podržavam stvarno formiranje ove komisije da ubuduće ne bi 11 hiljada tona postalo 19 kg, da se znaju stvari i njihov redoslijed. Hvala.
Za diskusiju se u sudijskom produžetku prijavio Darko Babalj.
Mislim da nismo u pravu ali isto tako se i mi slažemo i podržavamo ovu komisiju i isto tako njene zaključke da ona uradi, odnosno da utvrdi ono što je sve nama svima jasno i nejasno iz nekih stvari. Ali mislim da ustajanjem svih nas, ponavljajući se jedni za drugim, ne doprinosimo nekoj konstruktivnoj raspravi i konstruktivnom dijalogu. Nisam ni ja doprinio, ali evo i ja kažem da i mi podržavamo i mislim da je jako, jako teško stanje. Hvala. 37
Zatvaram raspravu. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: Ad.14. Informacija o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2010. godini Vijeće ministara BiH je 3.6.2011. godine dostavilo Informaciju. Zajednička komisija za odbranu i sigurnost BiH je 20.10.2011. godine dostavila Mišljenje i nije primila k znanju Informaciju. Otvaram raspravu o Informaciji. Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Prvo, meni je zaista neprijatno što moram da se javljam za svaku tačku, ali kao predsjedavajuća Komisije imam obavezu da kažem nešto o tome. Nadam se da će me i kolege iz Komisije podržati. Dakle, evo vidite, ovo je dakle Informacija o stanju bezbjednosti za 2010. godinu koju Komisija nije primila k znanju. Zašto? Prvo da vam kažem da sektor koji nadzire Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost, dakle sektor odbrane i bezbjednosti, nosi u sebi 54% budžeta, nosi u sebi Oružane snage i Ministarstvo odbrane, nosi sedam bezbjednosnih agencija. Dakle, to je zaista jedna velika oblast i moram vam reći da to zahtijeva jedan ogroman napor da bi se kvalitetno vršio parlamentarni nadzor. I vaše sugestije koje bi bile u pravcu toga da nam pomognete, zaista bi bile dobrodošle. Do sada tih dobrih namjera je zaista bilo malo. Ja vas pozivam na bilo koji način ako možete da pomognete rad Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost, to će nam mnogo značiti. Zašto nije usvojen ovaj izvještaj. Prvo hoću da vam kažem da je tek treći put u trećem navratu ministar odlučio da bude prisutan na sjednici ove komisije. Nemoguće da je na taj način, i to nepoštovanje Komisije, da tri puta ga morate pozivati da bi se on udostojio da dođe. I na kraju, kakvu poruku pokazuje bilo koje ministarstvo koje na Komisiju ne dođe nikada. Kakva je odgovornost tih ljudi koji sjede na tim pozicijama? Dakle, vrlo svjesno govorim o tome, taman da se radi o bilo kom ministru ili ministru iz SNSD-a. Ne mogu da podnesem da se o tako značajnim stvarima govori a da se ljudi ponašaju kao da ih ništa ne zanima, izuzev dobro plaćenih putovanja i hodanja po svijetu. I ja sam zaista razočarana zbog toga. Dakle, prvi razlog je to da nije došao. Šta je drugi razlog? Pitanja, koja sam mu htjela postaviti ali nisam imala priliku jer on je pobjegao, da li i koliko Ministarstvo bezbjednosti svojim angažovanjem pomaže i olakšava rad policijskih agencija u BiH? Dakle imali smo veliki skup u Tesliću. Na skupu je bilo prisutno oko 80 ljudi. Svi direktori agencija, svi generali i ključni ljudi iz Ministarstva odbrane, jedini nije bio ministar bezbjednosti. I tom prilikom smo rekli da nam je neophodno za dobru saradnju da imamo komunikaciju sa svakim pojedinačnim ministarstvom i svakom agencijom. 38 Drugo pitanje koje smo htjeli da mu postavimo kada je u pitanju Izvještaj za 2010. godinu, kako ovo ministarstvo i da li uopšte vrši koordinaciju između bezbjednosnih agencija, jer je poznato da je to njegova jedina zadaća. Dvije stotine ljudi u Ministarstvu bezbjednosti treba da koordinira rad između bezbjednosnih agencija. Kako oni to koordiniraju ako niko ne dođe ni na sjednicu da nas obavijesti? ... Kako se vrši razmjena podataka između bezbjednosnih agencija? I na kraju ključna stvar koju sam očekivala da će ministar reći, kako se sprovodi Strategija za borbu protiv terorizma i borbu protiv organizovanog kriminala? Ništa nismo uspjeli da od toga, imamo ovaj izvještaj koji je zbir izvještaja entitetskih i kantonalnih MUP-ova. I to je Izvještaj o stanju bezbjednosti. Možda za nekoga. Ja kao član Komisije nisam dobila ključni odgovor, koje su to bezbjednosne pretnje i izazovi koji stoje pred zemljom, a to je bio dužan da nam odgovori. ... Kako usvojiti takav izvještaj? Dakle, ja nisam spremna. Oni koji su spremni da podrže takav izvještaj, moraće da odgovore na pitanje javnosti, kako to da ovaj izvještaj koji nema ništa, koji ima na sebi sabrane elemente, je li to izvještaj koji ide prema Parlamentu? Ministri će se morati naučiti da se odgovornije odnose prema Parlamentu, ali prvenstveno je naša krivica u tome što smo dozvolili da nam ovde šalju svakakve materijale. ... Da smo pokazali na dva, treći se ne bi dogodio. Dakle, evo postoji ovdje prijedlog zaključaka. Dakle, nemojte da prihvatimo ovakav stav Ministarstva i sigurno da se sledeće godine neće dogoditi ovako stanje. Hvala.
Riječ ima Božo Ljubić, drugi zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici Vijeća ministara! Na kraju, ja sam u dvostrukoj ulozi kada je ovo pitanje na raspravi. Dakle, kao zastupnik ali i kao član odgovarajućeg povjerenstva, pa sam i tamo sudjelovao u raspravi i imao prilike čuti argumentaciju ostalih kolega. Mi zapravo moramo najprije ovdje odgovoriti sebi na pitanje o čemu raspravljamo. Da li raspravljamo o stanju sigurnosti u BiH ili o radu Ministarstva sigurnosti? Jer, u samoj raspravi tijekom tretiranja ove materije na ovom povjerenstvu smo pristupali iz oba kuta. I nemam ništa protiv toga i ne bi trebao niko imati ništa protiv toga, jer su te dvije stvari međuovisne. Međutim, kada se ipak budemo odlučivali oko prihvaćanja ili neprihvaćanja ovog izvješća, onda moramo biti precizniji o čemu se odlučujemo. Ja ću reći nekoliko stvari ovdje. Treba naravno biti kritičan prema svakom izvješću, prema institucijama, prema ministarstvu, ali isto treba biti, da tako kažem, korektan pa i procijeniti mogućnosti pojedine institucije u pojedinoj oblasti. Mi svi dobro znamo da je Ministarstvo sigurnosti BiH samo dijelom odgovorno za sve ono što je sažeto u ovom izvještaju i njegova odgovornost u prvom redu se odnosi na koordiniranje državnih agencija, i o tome se može naravno raspravljati, da li je to Ministarstvo sigurnosti radilo na najbolji mogući način. Ali što se tiče ostalih agencija, entitetskih ministarstava, županijskih ministarstava i njihovih agencija itd., znamo da su nadležnosti državnog ministarstva vrlo limitirane, pa je onda i ovaj izvještaj u neku ruku zapravo više kompilacija izvješća svih ovih agencija, uključujući državne, entitetske i županijske. Ono što meni u ovom izvješću nedostaje, dakle, a to je jedan pristup izrade ovog izvješća, jer je on zapravo baziran skoro isključivo na policijskim aspektima sigurnosti, a manje su tretirani oni 39 ostali, isto toliko važni, ako ne i važniji: socijalni, ekonomski, politički, ustavni itd. Dakle, to su te stvari koje bi buduća izvješća trebala sadržavati. Kad prođemo kroz ovo izvješće i kada vidimo točke koje su u njemu tretirane, točka 2.1.Granična sigurnost: izneseni su naravno statistički podaci koji se odnose na prekršaje i rizike sigurnosti. Međutim, ono što meni nedostaje u ovom izvješću je izvješće, zapravo, pod navodnicima, o unutarnjoj sigurnosti ovih agencija, kao što su Granična policija, SIPA itd. Čitajući medije, imali smo prilike čuti da je ne mali broj graničnih policajaca, dužnosnika SIPA-e bio uključen također u ove prekršaje koje tretira ovo izvješće, a ja ne vidim ovdje podatke o tomu koliko ih je suspendirano, kažnjeno, udaljeno s posla itd. i kakva je tendencija, ustvari, kakav je gradijent zadnjih godina u ovim prekršajima. O organiziranom kriminalu da i ne govorim. Zapravo, mi još uvijek se u BiH generalno bavimo samo marginalnim oblicima organizovanog kriminala i događaji u susjedstvu i široj Evropi bi nam tu trebali biti putokaz kojim smjerom trebamo ići. Ono što mene posebno ovdje brine i nedostaje mi u ovom izvješću, a to je ono što se tretira pod točkom 3.1. Izazivanje nacionalne, vjerske mržnje, razdora, netrpeljivosti itd. Ovdje je naveden jedan incident isticanja jedne zastave od grupe provokatora na jednom nogometnom terenu koji su se postavili u jednom trenutku da ih uslika jedna javna televizija i da se iz toga napravi veliki problem. A ustvari, ovdje je zanemareno potpuno djelovanje nekih javnih elektronskih medija, koji skoro čitave narode, njihove političke predstavnike proglašavaju fašistima i stavljaju u kontekst fašističkih simbola. Što je to već izazivanje vjerske, nacionalne i svake druge mržnje. Dalje, što se tiče kaznenih djela gospodarskog kriminaliteta, zapravo, koliko sam ja mogao vidjeti, jedino je ovdje zabilježen porast, što može nešto značiti, a ne mora ništa. Može se raditi o otkrivanju ili neotkrivanju određenih djela kriminaliteta, pa je porast 6,53%. Međutim, ja odgovorno tvrdim da je problem mnogo veći nego što je prikazan i ovdje i nego što mi zapravo još uvijek znamo, jer nemamo podataka od agencija koje to rade. I dalje tvrdim da je zapravo postojanje ovog kriminaliteta posljedica uske sprege gospodarskih subjekata i politika na svim razinama. I zbog toga mi zapravo nemamo još uvijek pravih krivaca i pravih razmjera u otkrivanju i konzumiranju. Što se tiče materije pod točkom 7. Kaznena djela protiv autorskih prava, pa kako mi možemo govoriti o vjerodostojnoj borbi protiv ovog oblika kriminaliteta kad nam se CD-ovi i DVD-ovi itd. prodaju skoro legalno na graničnim prelazima ... gdje bi fokus ovih agencija trebalo biti najveći. Pa legalno izdavanje, pod navodnicima, u videotekama piratskih sadržaja, pa distribucija brendirane a krivotvorene odjeće, obuće itd. I na kraju razbojstva. Dakle, mi iz medija čujemo o pljačkama banaka, pošta itd. Izvješće nam navodi da je stanje bolje u 2010. u odnosu na 2009. Opljačkano 24 banke i pošte u odnosu na 37 u 2009. godini, ali je iznos ukradenog novca za koji se zna, čini mi se, negdje 900 tisuća i nešto maraka. A ja znam iz medija da je opljačkana zapravo pošiljka jedne banke, koja je imala pratnju jedne agencije i gdje je javljeno da je ukradeno nekoliko miliona maraka. Ako bar nemamo podatke od uhvaćenih počinitelja, onda bi bar trebali imati podatke o ukradenom novcu od institucija čiji je novac ukraden, da bismo stekli pravu sliku. I na kraju, ja želim reći ono što je suština, po meni, stanja sigurnosti, kao što kaže ova informacija o BiH, na čemu bi se trebali zamisliti, a što je moj, da tako kažem, utisak i ne samo moj veći mnogih drugih ljudi. U BiH danas su vidljive neke matrice koje su bile vidljive u bivšoj državi kasnih 80-tih i ranih 90-tih godina. Sukobi na sportskim borilištima su, po meni, samo simptom 40 bolesti, a ne bolest per se. I o tome se treba ozbiljno pozabaviti. Propagandističko djelovanje medija umjesto informativnog, koje seže dotle da su čak neke javne televizije ukinule informativno-politički program. Dakle, uopće nemaju informativno-političkog programa. Dalje, autoviktimizacija vlastite nacije, vlastitog kolektiviteta, dakle kolektivna auto- viktimizacija, a kolektivno optuživanje drugih nacija. Dalje, pokušaj ostvarivanja nacionalne dominacije, pa i uz kršenje Ustava i Izbornog zakona. Dakle, poštovane kolegice i kolege, to su po meni najozbiljnije prijetnje sigurnosti u BiH i to bi se trebalo tretirati također u budućim izvješćima. Vraćajući se na početak, kada sam rekao da treba biti kritičan prema izvješćima i prema radu institucija, s obzirom da ova institucija zapravo je u manjoj mjeri odgovorna za ovo što se ovde tretira, ja ću podržati ovo izvješće, ali ova moja rasprava je putokaz ili preporuka za budućnost. Hvala lijepo.
Replika, Darko Babalj.
Prvo sam se javio za diskusiju, pa sam onda shvatio da mogu replicirati, ali samo ne znam kome. ...Jako su danas bitne ove tačke dnevnog reda o kojim mi raspravljamo i htio sam se obratiti jednom ministru, pa vidio da ga nema, pa onda ovome drugom, pa vidio da ni njega nema, pa onda ovome trećem, vidio da i njega nema. Mislim da ponašanje ministara u Vijeću ministara je krajnje nekorektno prema ovome domu i mislim, predsjedavajući, da mi kao Dom na čelu sa vama trebamo nešto preduzeti da pokušamo uozbiljiti situaciju u BiH. A ako mi to ne možemo uraditi, da onda pišemo liderima političkih partija da im kažu da dolaze na sjednice.
Slavko Jovičić se javio za diskusiju.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, dakle, svaki put sam govorio da post festum govoriti o nekom izvještaju koji je uglavnom zbir statističkih podataka prikupljenih od drugih bezbjednosnih agencija, dakle potpuno svjestan da tamo ne možemo promijeniti ni jednu riječ, ali ono na čemu uvijek insistiram, pogotovo kada je ovaj segment u pitanju, jer bezbjednost jedne zemlje nije statična kategorija, to je dinamična kategorija pa raspravljati u 11. mjesecu o Izvještaju za 2010. godinu i tu se toliko trošiti, a ništa ne možemo promijeniti, možemo samo ovaj izvještaj prihvatiti ili odbiti, gubljenje je vremena u kojem ću ja danas najviše učestvovati svojom diskusijom. Dakle, podržavajući što je uvaženi kolega Ljubić rekao, i da ne obrazlažem sad sve one tamo stvari, naravno sve ono podržavam, ali ne mogu ja tražiti jer sam svjestan da mi dobivamo dnevne izvještaje Ministarstva bezbjednosti i drugih agencija koje šalju najvišim funkcionerima u ovoj zemlji, ali barem bi jednom mjesečno trebali da imamo tačku dnevnog reda, prije nego evropske integracije. Jer šta će nam evropske integracije, ako nije narod bezbjedan u ovoj zemlji, ako ne smije poslati dijete u školu, ako ne smije poslanik doći u Parlament, ako ne smije radnik doći na posao? Moramo stvoriti ambijent sigurnosti, bezbjednosti svakog građanina da ne strahuje od svakoga, mada to nikada nije isključeno, jer nema te agencije ni ministarstva. Oni mogu otkriti i identifikovati 41 potencijalne teroriste, ove koji ugrožavaju bezbjednost ljudi, imovine, ali nikada ne postoji agencija u svijetu koja će ući u mentalni sklop i otkriti namjere kada će taj biti aktivan, eventualni počinilac tih najtežih oblika kriminala. To stvarno treba se zabrinuti je li bilo ovoliko saobraćajnih prekršaja, ali to je sada neko drugo pitanje. Da li smo mi ikada ovlastili neke agencije da daju certifikat da je auto ispravno da izađe na cestu, a ne da se kupi na trafici, praktično na trafici, kao ona kartica za mobilni telefon, potvrda o ispravnosti vozila, a njemu 30 godina, ne može da ide cestom. A kada se desi saobraćajna nesreća, onda se mi sjetimo je li bio tehnički pregled ili nije. Dakle, bezbroj stvari je ovdje uključeno u jednu informaciju. Ali kažem, pošto je bezbjednost dinamična kategorija i ne trebamo post festum reagovti kada se nešto desi, ali ne možemo ni ne možemo ni kao Parlament ići pa predviđati šta će se desiti jer imamo agencije svoje i zato ih treba maksimalno angažovati. A šta znači to? Organizovati jednu sjednicu, sve ih ovde dovesti, što uvijek naglašavam, pa se i moj uvaženi kolega Babalj sjetio za ove prazne redove da ih malo popunimo pa, ako treba, i tamo da sjednu i da nam kažu kakva je trenutno bezbjednosna situacija u ovoj zemlji, a ne da se informišemo iz medija, pa da dobijemo informaciju da je ovaj terorista u Sarajevu taj dan ušao iz Srbije, što nije tačno. I sasvim je nevažno odakle je došao, on je ovdje to uradio. Ali je informacija prva bila dobra da se stvori mogućnost za djelovanje nekih institucija na tom području, jer da je bila prava informacija ne bi se došlo do nekih drugih informacija koje su slijedom te prve informacije se dešavale.
Ali ovo je Informacija o stanju sigurnosti u 2010.
Pa ja upravo govorim da nas ne bi zakačila 2010. ova informacija da raspravljamo u 11. mjesecu, što je izlišno, bez ikakvog razloga. Evo ništa tamo ne valja. Ko će odgovarati? Evo sve tamo valja. Ko će biti nagrađen? Šta ćemo mi sa time? Zato ja danas predlažem dva zaključka s obzirom na aktuelnu situaciju, to je bezbjednost a ne informacija šta je bilo 2010. godine. Sve su novine objavile šta je bilo jučer i prekjuče, a ne 2010. godine i niko se ne sjeća šta je bilo. Zato ja predlažem dva zaključka. Da se zadužuje Ministarstvo bezbjednosti BiH da odmah počne sa procedurama protjerivanja svih lica koja nisu na redovan i uobičajen način stekla državljanstvo BiH sa teritorije BiH, a ne da tamo prave nered i darmar u Azilantskom centru i da ruše sve a da niko ništa ne poduzme. Takođe predlažem ovom domu da održi raspravu upravo o čemu sam govorio maloprije na temu i bezbjednosti, ali evo ovaj put sa osvrtom posebnim na konačne rezultate vezane za spisak naturalizovanih državljana BiH i rezultatima rada Komisije za reviziju tih državljanstava. Znamo sudbinu te komisije i onog rukovodioca i šta je bilo i kako je bilo, a nikad nismo završili tu priču ovde u Parlamentu, jer mi tako sve počnemo. Važno je da smo počeli i bili tada aktuelni, aktivni, ali nikada ništa ne završimo. Zato ovaj prvi zaključak predlažem. I drugi, da Predstavnički dom zadužuje Ministarstvo bezbjednosti da pokrene sve zakonske i druge mehanizme kako bi se uspostavila potpuna bezbjednosna kontrola nad poznatim centrom boravka vehabija na području Maoče, kao i identifikovanim drugim centrima u BiH, sa osvrtom i na vjerski objekat Kralja Fahda u Sarajevu, jer postoje informacije iz medija pa i naših institucija da tamo niko živ ne smije prići ako nije u tom vehabijskom krugu ili nekih ljudi koji su pristalice. Dakle, ovde u Sarajevu, šta imam o Maoči pričati. Pošto sam rekao da je bezbjednost dinamična kategorija, 42 ja vas molim, naravno ne možemo svaki dan mi dobivati informacije, možemo ih dobivati jednom u mjesecu i da nas ovde ministar informiše kakvo je stanje, a ne da nas informišu mediji jer je večeras otišlo dva policijska auta, bačene bombe. Ko će od policajaca izaći sutra da se suprotstavi teroristima? Ova zemlja ima sve mehanizme ali mi moramo odavde, mi smo najpozvaniji, da našim bezbjednosnim strukturama i agencijama, ne da ih molimo i tražimo informaciju, izdamo naređenje da se počnu da se bave svojim poslom i gdje god se susreću sa svojim problemima, a da li su to zakonski, da li su materijalni ili ovi, da izvijeste ovaj parlament, da vidimo šta možemo uraditi. Terorizam nije problem entiteta, kantona, BiH, Evrope, on je globalni problem svijeta. Zato moramo sve upregnuti ovdje i ovo, kakav god izvještaj danas nama stavili, šta me briga, 2010. godine, prošlo, halo, 11 mjeseci. Daj mi danas da sutra djeca predsjedavajućeg Denisa Bećirovića, Slavka Jovičića, Marka Markovića, Joze Jozića, idu bezbjedno svi zajedno zagrljeni u školu, a ne da strahuje ko će doći u kafić koji je opasan bombom i večeras raznijeti, ne znam ni ja, koliko ljudi. Paniku moramo spustiti, tenzije spustiti, narodu dati podršku da ova zemlja vodi računa o bezbjednosti svojih građana. To je suština. Šta je neko napisao 2010. godine, apsolutno me ne interesuje. Hvala lijepo.
Riječ ima Beriz Belkić. Izvolite.
Evo ja se neću baviti ovim proceduralnim aspektom. Dakle, ovdje je riječ o primanju k znanju ili neprimanju. Mi smo svi ovo pročitali i praktično smo saznali o čemu se radi, tako da nije bitno jesmo li je primili k znanju ili nismo primili k znanju na samoj komisiji. U dobrom dijelu diskusije sa gospodinom Ljubićem bih se složio. Naravno da ova informacija odražava statistički zbir informacija i sigurnosnih procjena od niza agencija, od ministarstava, koja su vjerovatno i po različitim metodama i na različite načine to pravila i onda nije bilo baš ni jednostavno to sve sastaviti i jednu nama cjelovitu informaciju dostaviti. Ja neću govoriti ono što vi svi znate, šta znači sigurnost za sve građane, za sve ljude u ovoj zemlji, da je ona univerzalna, odnosno da je ona nedjeliva borba protiv narušioca sigurnosti, ne samo na nivou države nego u cijeloj regiji itd. Za mene je prvo pitanje, za nas ovdje, za oba doma ovog parlamenta, da li smo mi stvorili regulatorni okvir i institucije koje mogu odgovoriti na izazove kojih u BiH itekako ima. I onda možemo razgovarati je li neko funkciju izvršio u smislu kako mi želimo da imamo potpunu sigurnost itd. Ili u drugoj varijanti, da li imamo harmonizirano djelovanje institucija koje imamo, odnosno da li naše Minsitarstvo sigurnosti koje prema izjavama ovdje velikog broja poslanika ima koordinacijsku ulogu. Dakle, nema izvorne, da tako kažem, nadležnosti. Evo ovaj zaključak koji gospodin Jovičić predlaže, da ovo ministarstvo to uradi itd, apsolutno to ministarstvo vjerovatno ne može uraditi, jer takvu vrstu nadležnost i nema. Dakle, za mene je pravo pitanje imamo li državni regulatorni odgovor kakav treba da se može oduprijeti izazovima i narušavanju sigurnosti u ovoj zemlji i imamo li državne instrumente za to, jesu li oni dovoljni. Ako i jeste to sve uredu, onda možemo reći i tražiti odgovornost od tih institucija. Dakle, definitivno mi ćemo o ovom pitanju u povodu ove informacije sigurno morati prići na jedan širi način, odnosno sveobuhvatniji način. I sada imamo jednu situaciju da o ovoj informaciji o kojoj mi danas govorimo imamo predložene mjere i radnje koje se odnose na prvih šest mjeseci. 43 Dakle, moja bi preporuka bila da ovo ministarstvo praktično ažurira ove preporuke u svjetlu događanja od trenutka kada je ova informacija pravljena do danas, dakle uključujući i ove događaje najnovije koje smo imali, ove akte terorizma ovde u Sarajevu i niz drugih akata koji svakodnevno ulijevaju nesigurnost među građane, koje mi svakodnevno imamo, i kod povratnika, i na stadionima, i grafiti, i na ulici itd. itd. Dakle, očigledno da neće biti dovoljna ova informacija i rasprava o ovoj informaciji za odgovore i meni se čini da ćemo morati tražiti jedan drugačiji pristup da bi ova dva doma, odnosno naš Predstavnički dom odgovorio onome što mu je dužnost, jer mi smo ti koji donosimo zakone, mi smo ti koji uspostavljamo institucije. Dakle, što se mene tiče, ja sam Informaciju primio k znanju, a ove mjere i radnje praktično nisu aktuelne. One su se odnosile na prvih šest mjeseci, a kreirane su koncem 2010. godine.
Riječ ima Boško Tomić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, ja nisam iz ove oblasti, pa ako malo i neke stvari pogrešim, daću nekoliko prijedloga, ali nažalost nema onih koji bi to trebali da čuju. Ali nadam se da će oni na osnovu stenograma ili zapisnika doći do tih informacija. Zna se to desiti, a to metalci znaju da je jedno od najvećih otkrića u metalnoj industriji rekao jedan filozof obilazeći jednu fabriku gdje je vidio kako se reže navoj, on je rekao, kaže, pa ja sam mislio da vi to između dva valjka ubacite i izvaljate i na takav način dao ideju stručnjacima da riješe problem koji je bio ključan. Zbog toga eto i meni oprostite ako nešto pogrešim, ali ja ću dati neke od predloga. Vidimo da je problem u BiH bezbjednost i tu smo svi složni da na neki način moramo sve učiniti kako bi bezbjednost bila sigurnija. Jer nikada se ne zna kada će ti koji imaju zle namjere, gdje i na kom mjestu upotrebiti oružje ili ono što imaju. Iz tih razloga naše je da radimo na tome da edukujemo, obučavamo i građane i omladinu i sve skupa da moramo te slučajeve pravovremeno da registrujemo, prijavljujemo itd. Šta se radi u javnim medijima? Ima li ikada da se nešto govori o bezbjednosti? U Engleskoj svaki je građanin dužan da prijavi ako se nešto dešava i ako primijeti da je nešto. Kod nas tih stvari nema. Ali to moramo raditi i sa omladinom, moramo i sa odraslim. Gdje je problem? Imamo policajca koji obezbjeđuje određeni objekat ili, ne znam, i on nosi pištolj, kratku cijev, a, onaj ko ide da napada, on je bolje naoružan od njega, uvijek ide sa dugom automatskom cijevi itd. i odmah su u nepovoljnom položaju. Ljudi koji se na to odluče da pljačkaju banke, da rješavaju, oni ubijaju ljude i nije svako, veoma često u novinama čujete, pucao, bez obzira što nije mu bio život ugrožen, on je pucao u čovjeka, uzme pare i bježi. Moj prijedlog i sugestija je prema ovom ministarstvu da se pokrene određena inicijativa, pošto je bilo prikupljanje oružja itd., na dobrovoljnoj osnovi. Možda ne bi bilo loše razmisliti o ideji da se plati svakom onome ko donese automatsko oružje. Da se izdvoje sredstva i plati se. Bolje i to da se plati pa da dođe pod kontrolu i da se uzme, ili drugi, da svaki onaj ko prijavi nekoga ko ima dugu cijev, automatsko oružje ili nezakonito nošenje da jednostavno dobijaju određenu adekvatnu nagradu. Da li to treba preko ministarstava entitetskih ili itd. ali u cilju bezbjednosti, na neki način, treba. 44 Nakon toga povesti takve rigorozne sankcije i mjere za svakoga onog kome se nađe automatsko oružje da taj treba da dobije drastične kazne. Iz tih razloga, eto moja je sugestija da na ove dvije stvari pokušamo raditi. Ako ideja nije dobra, ja se izvinjavam, ali mislim da nije išlo to ... jer vidimo da je stalno u upotrebi automatsko oružje protiv policajca koji ima kratku cijev, pa on ne smije ni ... jer odmah ..... Iz tih razloga, evo jedna od ideja, neka se razmisli. Nije išlo na ovaj način, hajde da platimo. Malo izgleda i smiješno ali, vjerujte, i to je bolje, jer samo ako spasimo jedan život, napravili smo dobru stvar. Hvala.
Riječ ima Asim Sarajlić. Izvolite.
Apsolutno, potpuno podržavam diskusiju kolege. Ovako smo mogli diskutovati o prethodnoj tačci kada smo govorili o viškovima naoružanja. Naravno, šalim se. U BiH je jako puno zaostalog naoružanja i ovo jeste zaista ozbiljna inicijativa i ozbiljna tema o kojoj vrijedi razmisliti i možda razmotriti. Evo i ja kandidujem, da li je to Komisija za odbranu i sigurnost ili neko drugi, ali da povede računa. Puno je tih akcija, puno je tih žetvi bilo, dešavalo se, a prije nekidan, evo čitam u medijima, kod Doboja je nađeno tamo šest, čini mi se, minobacača 82 mm. Mislim, kolega govori o kratkim cijevima, imamo još ljudi koje minobacače imaju u kućnom arsenalu. Naravno, pred nama je Informacija o stanju sigurnosti u BiH, materijal Vijeća minsitara koji je izrađen 3.6.2011. godine. Mi to, kako kolega Ljubić reče, možemo posmatrati s više aspekata, ali mi danas otprilike diskusije svodimo na aktuelnosti koje su od prije 15-tak dana. Znači ponavljam, ovaj materijal je na Vijeću ministara izrađen 3.6.2011. godine i govori o Informaciji o stanju sigurnosti u BiH. Ja bih samo, i u tom smislu prijedlog zaključaka gospodina Jovičića, mog uvaženog kolege, koji zadužuje Ministarstvo bezbjednosti da odmah počne s procedurama protjerivanja svih lica koji nisu na redovan i uobičajen način stekli državljanstvo. Znači, ima onih koji su i na neredovan i na neuobičajen način stekli državljanstvo. Također, predlaže ovom domu da održi raspravu na temu konačnih rezultata vezanih za spisak naturalizovanih državljana BiH i rezultatima rada ove komisije. Mislim da ne trebamo ove teme otvarati ovdje danas, trebamo dati podršku institucijama BiH za provođenje zakona i sve ono što jeste rovito društvo, ukupno društvo BiH koje ne može odgovoriti svim izazovima, kao što je danas globalni terorizam, pa ne mogu puno uređenije i organizovanije i moćnije države svijeta odgovoriti i riješiti probleme šta je u nečijim glavama ili kada se neko usudi individualno počiniti neko zlodjelo, a imali smo mi to priliku vidjeti, nažalost, i u Sarajevu i u Banja Luci i na drugim mjestima, da ne ponavljam. Ali nemojmo ovo stavljati u dnevnopolitički kontekst. Odmah bi evo na objekat Kralja Fahda itd. Odmah bi rekli predsjednik SNSD-a gospodin Milorad Dodik je neki dan otrkio spomenik poginulim braniteljima, dobrovoljcima, mi kažemo plačenicima iz Rusije, Ukrajine, Bjelorusije itd. Gdje su oni koji su preživjeli? I oni su na ovom vjerovatno spisku koji su dobili državljanstvo, danas žive na području BiH. Da se ne vraćamo na te priče. 45 Terorizam nema ni vjeru, ni naciju. A zakucao nam je na vrata, pogotovo na vrata BiH koja je prije 16 godina izašla iz strahovitog rata. Nemojte da se vraćamo na to, nemojmo, sada zatvaramo vjerske objekte, ... neka rade institucije svoj posao. Znači, nema niko podršku da čini zlodjela i nemojmo sad zbog aktuelnosti svoditi na neku određenu vjersku skupinu ili sektu itd. cijeli problem. Nije to samo problem u BiH. Ima puno drugih problema i nažalost nije jedini. Ali nismo dovoljno jako društvo da zajednički i sinhronizovano djelujemo na cijelom teritoriju BiH. Stoga molim kolegu da povuče ove zaključke, jer mi ih svakako ne možemo u ovakvom obliku podržati, jer oni iznose sumnje, još da kažem da produbljuju krizu i iznose, na kraju krajeva, nevjeru .. u institucije države BiH, a mi smo ovdje svi da štitimo i Ustav i da izgrađujemo institucije BiH i da, na kraju krajeva, nama polažu račun. Stoga bilo kakva priča u dnevne političke svrhe, kada je Mevlid došao, zašto je došao, odakle je došao itd. – neka institucije ove države provedu sve potrebne radnje i, naravno, slažem se, evo ima još prijedloga od kolega poslanika, neka nam se onda podnese cjelovit izvještaj, jer ova danas Informacija i ova tačka dnevnog reda zaista je zastarjela, a mi govorimo o aktuelnom stanju i aktuelnom zbivanju. Hvala.
Replika, Slavko Jovičić.
Uvaženi kolega Sarajliću, zaista mogao bih podržati jedan dio vaše diskusije, ali nikada u ovom parlamentu ne pominjem imena lica niti u primisli ja pripisujem bilo kakve aktivnosti pojedincima. Naravno, vi ste sad pomenuli predsjednika Dodika, koji apsolutno veze nema ni sa Informacijom ni sa mojim prijedlozima zaključaka. A kada bih ja išao sad slijedom vaše diskusije, pa ako to nije vama u interesu da se ovo aktuelno stanje razriješi, pa ne nasjednem toj priči da ja pominjem, a vi ćete ih lako prepoznati, vjerske velikodostojnike, političke lidere, predstavnike u najvišim institucijama, koji daju pojedinačne izjave i dodatno sluđuju narod, upravo odavde iz Sarajeva. Pa ako vi nećete spustiti tenzije ovdje u ovom gradu, a ja se potpuno slažem sa vama da je iluzorno raspravljati o zastarjelim informacijama koje apsolutno nikome neće ništa pomoći. Primili k znanju, odbili, niko neće odgovarati jesu li bile dobre, nisu li, ko je tamo sve nadležan. Ali dobra je bila barem ideja da sjednu ti ovdje, pa da kažu gospodine Sarajliću, gospodine Jovičiću, ne znam, maloprije sam nabrajao i predsjedavajućeg, sve vas isto gledam, ne trebate strahovati jer stanje je bezbjednosti u BiH je tako. Nema važnije političke inicijative, evropskog programa, puta, od bezbjednosti svakog čovjeka, onog djeteta danas u bilo kojem gradu koje ide u školu, od vaše bezbjednosti, od moje bezbjednosti, od naših porodica. To je najvažnija tema svih mogućih sjednica i izvještaja. Zato ja nisam imao namjeru niti ja to ikada radim, a ne daj Bože da mi neko pripiše u primisli da ja pravim etiketiranje bilo kojeg naroda kroz pojedinačne akte terorista. Naravno, podržavam da ih vi osudite. Osudiću i ja, osudiće svako. A šta znači osuditi? Ali ja nisam nikada se miješao u rad institucija. Pitam šta one rade. Ljudi, zar neko nije mogao da se zapita za onu prošlogodišnju lakrdiju, gdje kreće 600 vozila i pripadnika na 30 vehabija u Maoči. Pa to bi svako javio telefonom mobilnim, kaže, eto ovi idu, bolan bježite odavde, šta ćete. Pita li iko u ovoj zemlji kako je moguće da neki vehabija ima 47.000 evra u džepu i nađu mu, a nigdje ne radi. To ćemo tek pitanje otvoriti finansiranja. Odakle pare stižu? Pa nisu oni u komercijalnoj banci ni u Raiffesen banci pa idu tamo i kao normalni građani dižu. To se iz ruke u ruku predaje. Ali mi moramo to presjeći radi naše 46 bezbjednosti. A kada smo bezbjedni, onda nam je lakše razmišljati o svakom zakonu, mijenjati ga, dopunjavati i donositi. To je suština bila.
Riječ ima Niko Lozanči. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, gosti, rasprava o ovoj točci dnevnog reda, pa rekao bih mirne duše i o prethodne dvije-tri, pokazatelj je kako ovaj parlament, kako generalno institucije vlasti u BiH žive izvan vremena i prostora. U jednoj od stanki, jedna novinarka me je pitala koga ja predstavljam ovdje. Pretpostavljam da je i neke od vas pitala. Gledajući ove naše rasprave i ove teme koje su nam na raspravama, uistinu možemo sebi postaviti pitanje koga mi ovde predstavljamo. Možemo li mi nakon ove rasprave jer danas raspravljamo o stanju sigurnosti u BiH u 2010. godini, a danas je već polovica 11 mjeseca, '11. godine, možemo li kada dođemo, tima kojeg predstavljamo, bez obzira koga predstavljamo, reći kakvo je stanje sigurnosti u BiH. Možda neki od nas nešto znaju o tome, ali mi nismo dužni biti eksperti za sigurnosna pitanja. I kada se pojavi Infomracija o stanju sigurnosti, onda bi tamo u onom dijelu lijevom, ne mislim u figurativnom lijevom, nego orijentacijski, trebali biti čelnici svih sigurnosnih agencija u BiH. Da oni žive u skladu sa vremenom i prostorom i da ih mi natjeramo da žive u skladu s tim, oni bi danas bili tu. Moj dojam je, ali neću davati ocjenu, da se danas u BiH prosječan građanin boji za svoju sigurnost, za sigurnost svoje obitelji. To je moja procjena laička. Mi nemamo informaciju o stanju sigurnosti danas. Nemamo informaciju o stanju sigurnosti u ovoj godini. Nemamo osim što oni koji dežuraju pored televizijskih ekrana ili čitaju u novinama mogu čuti po medijima različite inicijative čelnika različitih sigurnosnih agencija u BiH kako im neki zakoni nisu dobri, kako će žurno predložiti neke nove zakone, kako su ti zakoni koji su loši problem i kako zbog tih loših zakona oni ne mogu na najbolji mogući način izvršavati svoje zadaće. Pametnije bi bilo da dođu ovdje. Ovdje se donose zakoni i da kažu šta je to problem, kako bi mogli za ovom govornicom reći stanje sigurnosti u BiH je stabilno, mi predstavnici tih agencija garantiramo da je ono takvo i da niko ne može ostaviti ni miligrama bilo kakvog upitnika na jednu takvu ocjenu. Danas svako od nas može špekulirati. I mi ćemo normalno, pošto nismo eksperti u ovoj obalasti, ući u ono što nam je najlakše, u dnevnopolitičke vode, i onda ćemo poći rapravljati sa pozicije svoje etničke, vjerske, regionalne i političke i koje već druge skupine, a to je najbolji saveznik ili najbolji način da se sigurnosno stanje još više destabilizira. I uistinu, evo sebi postavljam pitanje, zato sam se javio pri kraju ove rasprave, čemu služi ova današnja rasprava o stanju sigurnosti iz 2010. godine. Je li samo da nam popuni dnevni red? Ako je i to, evo popunili smo dnevni red. Ali slučajno ili ne, ona se pojavila u vrijeme kada je sigurnosno stanje u BiH itekako aktualno. Znači aktualno, svi se bave tim pitanjem, od prosječnog građanina preko različitih institucija, očigledno samo ne, evo na odgovarajući način, po meni, mi koji bismo se trebali baviti na odgovarajući način. Sama Informacija i mislim da ne zadovoljava sadržinu naslova Informacija. Ovo nije informacija o stanju sigurnosti. Bez obzira, nemam namjeru da kritiziram ko je sastavio. Ovo je zbir 47 statističkih pokazatelja o kretanju kriminaliteta u 2010. godini. I ok, ali eksperti bi trebali temeljem ovih statističkih pokazatelja dati ocjenu o stanju sigurnosti. Da kažu, da izađu ovde odgovorno i da kažu kakvo je stanje sigurnosti. To mi nemamo u Informaciji. I ono što bi još trebalo, na temelju takve ocjene stanja sigurnosti, trebali bi predložiti nama iz našeg domena, to je smisao rasprave u ovim izvješćima, ne trebaju nama, nismo mi znatiželjni da mi moramo znati koliko je bilo provalnih krađa, koliko je bilo krađa automobila, ubojstava itd. Nama trebaju ocjene stanja sigurnosti i šta mi iz svoje zakonodavne nadležnosti možemo učiniti kako bismo sigurnosnim agencijama dali alat da osiguraju bolji stupan sigurnosti. Tih prijedloga nemamo i evo meni je uvijek dilema kada neko predloži nećemo primati k znanju ovaj, a da bi uopće mogao raspravljati o ovome, mora čovjek pročitati i primio je k znaju ovo što je pročitao, pa bez obzira šta to. Ovo je korektan statistički izvještaj o stanju kriminaliteta ali sigurno nije informacija o stanju sigurnosti. I s tog aspekta, ne zadovoljava potrebe Parlamenta. Znači i evo, sugestija jedna i Kolegiju Doma, neću predavati nikakve zaključke, da razmotri i ima li smisla organizirati raspravu o stanju sigurnosti trenutačno u BiH, a da na jednoj takvoj točci dnevnog reda budu predstavnici svih sigurnosnih agencija, na čelu sa ministrom sigurnosti i da nas informiraju i sa stručnog aspekta daju ocjenu ovdje pred Parlamentom, pred ... javnosti – je li stanje sigurnosti zadovoljavajuće ili nije. Ako nije, da vidimo kako ga zajednički možemo popraviti. Hvala lijepo.
Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, iako je ovo Informacija o stanju sigurnosti u BiH za 2010. godinu, iako Minsitarstvo sigurnosti BiH nema u svojim rukama sve moguće poluge da bi moglo da, ja bih rekao, odlučno djeluje na sigurnosnu situaciju u BiH, iako bi se moglo prihvatiti da je ovo više zbir informacija o stanju kriminaliteta u BiH nego informacija o stanju sigurnosti, ja mislim da mi ovo treba da raspravimo kao Informaciju o stanju sigurnosti u 2010. godini. I kada govorimo o ovoj temi, odmah da kažem, po mom mišljenju, nema mjesta nikakvoj politizaciji. Nema mjesta nikakvoj improvizaciji. Ova tema zahtijeva ozbiljnu raspravu i odgovoran pristup prema ovoj temi, jer svaka politizacija, svaka improvizacija, samo se kasnije može vratiti svima nama kao bumerang. Mi kao članovi Parlamenta imamo pravo i obavezu da makar i u ovakvu Informaciju izvršimo uvid i šta je to što mi u BiH treba da uradimo i to je naš zadatak i posao, kako bi sigurnosna situacija bila bolja, bila zadovoljavajuća, bila na višem nivou ili kako god hoćete već da se u tom pravcu izrazim. Zbog toga ja mislim da bi recimo ozbiljna rasprava na ovu temu podrazumijevala da prvo u komisiji koja je za ovo nadležna, a kasnije i na domovima Parlamentarne skupštine mi uđemo segment po segment Informacije. Ovdje imate raznih informacija, počev od sigurnosti državne granice, prometa preko državne granice, pa onda kretanja kriminaliteta, kretanja javnog reda i mira, djelovanja ovih agencija za vladavinu zakona ili za borbu protiv bezakonja ili nezakonitosti u BiH i svaka od ovih tema može biti posebna rasprava pred Predstavničkim domom. Da vidimo kako 48 nam funkcionira državna granica, kako ide promet preko te granice, koji su problemi, kakve su ilegalne imigracije, kakvi su trendovi, kakva je trgovina sa ovim ljudima, kao globalni svjetski problem, kako se to reflektuje na BiH. Dakle, sve su to teme oko kojih ovdje konkretno treba da razgovaramo. Ja mislim da bi to bio pravi pristup u raspravi o ovoj informaciji. Ja sad koristim priliku da kažem samo nekoliko podataka ili nekoliko činjenica, nekoliko teza, evo da se čuje, da se zna evo šta i ja mislim na tu temu u pogledu ovih konkretnih oblasti. Bilo je vrlo aktuelno prije nekoliko godina, i danas je jako aktuelno, jer je to nažalost još uvijek pojava – krađa automobila. Jedne godine je to bilo drastično visoko, druge godine je to drastično palo, pa je onda počelo ponovo da raste. Da vidimo šta je uzrok. To je naš posao. Da pozovemo odgovorne, da pozovemo, kako se to više ne bi dešavalo. I ja u tom kontekstu razumijevam ove preporuke koje su napisane za prvih šest mjeseci ove godine. Šta je sa implementacijom reforme policije? Imamo li sistem koji odgovara tome? Napravili smo reformu policije takvu kakvu smo napravili, jesmo li je implementirali? Radi li nam Direkcija za koordinaciju? Rade li nam ove agencije? To je dakle posao kojeg mi treba da uradimo kako bismo sistem u BiH unaprijedili i sigurnost digli na viši nivo. Šta je sa zakonom? Evo sad se nameće ponovo kao aktuelna tema, šta je sa zakonom o zabrani djelovanja fašističkih, neofašističkih organizacija? Šta je o zabrani djelovanja svih ekstremnih, ja mislim, zabrani djelovanja svih ekstremnih organizacija koje promoviraju u svom djelovanju prijetnju silom ili silu i nasilje? Zašto to nismo usvojili do sada u Parlamentu BiH? To su teme koje treba da otvorimo povodom ovoga. I zbog toga ja mislim da mi ... u Parlamentu danas trebamo primiti na znanje Informaciju onako kako je to napisano, podržati prijedlog ovih mjera i, naravno, svaku drugu informaciju koju budemo raspravljali ja predlažem da idemo ovako po segmentima. Komisija za odbranu je u prošlom sazivu još donijela odluku da se organiziraju svake godine konferencije u BiH o stanju sigurnosti. Učestvuju svi u BiH koji se bave pitanjem sigurnosti, od općine pa do državnog nivoa. I bilo bi interesantno zaključke te konferencije ili raspravu s te konferencije proslijediti ovdje na Parlament i u tom kontekstu, možda samo malo da modificiramo ovo što ste vi predložili, dakle s te konferencije izvještaj dostaviti ovdje na Parlament i da i njega raspravimo ovdje u Parlamentu. Jer cilj ovoga što smo mi primili kao informaciju da je primimo na znanje je dakle da obavimo raspravu i da vidimo šta je to što treba da radimo. Pa možda za nešto nismo nadležni. I sigurno je da za puno toga nismo nadležni. Ali postoje drugi koji su nadležni. Ne mogu da vjerujem da neki subjekti u BiH neće poduzeti neku radnju koja je u njegovoj nadležnosti, a koja znači poboljšanje sigurnosne situacije u zemlji. Zato je važna ova rasprava ovdje. Toliko, hvala vam.
Riječ ima Vesna Krstović-Sprem. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, sve vas pozdravljam, pošto se prvi put obraćam. Ja hoću da kažem da smo do sad imali čitav niz konstruktivnih zaista diskusija na temu bezbjednosti. Ja bih htjela da dam jedan svoj mali doprinos jednoj temi koju nismo danas spomenuli, a vrlo je bitna za bezbjednost građana BiH. Mi svi znamo da je BiH izašla iz rata, da ogroman broj 49 građana BiH boluje od različitih psihičkih poremećaja koji su posljedica rata. Potpuno nam je jasno da je svjetska zdravstvena organizacija alarmirala da je ogroman broj ljudi koji boluje od PTSP-a, znači posttraumatskog stresnog sindroma, upravo ovdje na teritoriji BiH. Rađeni su neki projekti i u RS-u i u Federaciji, međutim tačan broj takvih osoba se ne zna. Ali mi svi znamo da je zaista vrlo mali broj institucija i na entitetskom i na državnom nivou koje se bave liječenjem, rehabilitacijom takvih osoba. Ne samo znači da su to osobe odrasle dobi, nego su često znači i djeca koja su u tom periodu bila izložena određenim psihičkim traumama žrtve takvih bolesti. Naravno da bi mi kao državni Parlament imali i obavezu da se malo pozabavimo i zakonima koji regulišu ovu oblast, jer mi smo svi svjedoci, pogotovo to znaju doktori medicine, da se često dešava da su zakoni u koliziji sa stvarnim stanjem i stvarnim životnim situacijama koje se dešavaju na terenu. Naime, naši zakoni važeći kažu da neko sve dok ne počini određeno krivično djelo nije kriv, odnosno nema se načina da se recimo jedan psihijatrijski bolesnik na vrijeme, koga svi prepoznaju u njegovoj okolini da je takav, da je opasan po okolinu, da ima, recimo, eto taj PTSP ili nešto drugo, i da se može u svakom času dekompenzovati, znači načiniti krivično djelo, ubistvo, samoubistvo. Pa mi smo svjedoci da se ovdje dešavaju ubistva, samoubistva u jako velikom broju, niko to ne kaže naglas. Međutim, mi trenutno nemamo zakonske mogućnosti da takvu osobu... identifikujemo i kažemo ova osoba je ipak opasna za okolinu, za sve nas, može učiniti nešto protiv sebe ili protiv drugih ljudi. Na tome bi trebali strašno da insistiramo. I naravno na što većem broju medicinskih ustanova koje bi se ovim problemom bavile. Jer to je jedno vrlo bitno pitanje bezbjednosti. Znači, iz te kategorije vjerujte da se jako veliki broj redukuje ljudi koji čine djela koja su protiv bezbjednosti, znači svoje vlastite bezbjednosti, okruženja u kome se nalaze, naravno i protiv države. Sve ove ostale diskusije, znači, zaista su konstruktivne i pozdravljam ih. Naravno, da je ovo jedno goruće pitanje bezbjednosti, bez toga nemamo ništa, ako nemamo bezbjednosti nemamo ništa. Hvala.
Riječ ima Šemsudin Mehmedović.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, naime, nisam mislio uopšte da se uključujem u raspravu na ovu temu iz razloga što tačka dnevnog reda nosi naslov Informacija o stanju sigurnosti u BiH u 2010. godini. I ako formalno posmatramo ovu tačku dnevnog reda, ona bi možda trebala da nosi sasvim drugačiji naziv, neko je to već spomenuo, možda neki sigurnosni aspekti u BiH ili informacija o stanju kriminaliteta u BiH. Jer za jednu sveobuhvatnu informaciju o stanju sigurnosti, o čemu je govorio kolega Lozančić, znači vrlo je važan taj osjećaj, personalan osjećaj svakog čovjeka koji živi u BiH. Evo Lozančić kaže da se ne osjeća sigurnim, možda evo da dijelimo takvo mišljenje svi mi. Ali za takvu jednu informaciju o stanju sigurnosti u BiH ne može samo podnijeti informaciju Ministarstvo sigurnosti nego bi trebalo puno drugih institucija, kao što je Ministarstvo odbrane, kao što je Obavještajno-sigurnosna agencija, kao što su neke agencije za sprovođenje zakona itd., da bi imali cjelovitu sliku o stanju sigurnosti u BiH. I ja mislim da bi trebali možda imati jednu tačku dnevnog reda: Sigurnosni izazovi u BiH. Slažem se s onima koji kažu da bi trebalo da nam neko kaže koji su to sigurnosni izazovi koji opterećuju sigurnosnu situaciju u BiH i zbog čega se, evo, običan građanin BiH ne osjeća sigurnim. Šta je to? Je li to vehabijski pokret? Je li to četnički ravnogorski pokret? Je li to, ne znam ni ja, sprega politike i podzemlja? O tim stvarima niko ovdje nije danas govorio. Ali, evo, mi imamo više od godinu dana neformirano, odnosno 50 neimplementirane izborne rezultate, nemamo Vijeće ministara. Da li to neki žele da na određene ključne pozicije dovedu neke svoje ljude, je li, uslovno rečeno, preko kojih bi zaustavili određene procese koji se vode? Koliko uređivačka politika na koju imaju, nažalost, u nekim medijima uticaja određene političke strukture i koliko doprinosi osjećaju nesigurnosti u BiH? Zatim, da li ima paralelizma u radu određenih agencija za sprovođenje zakona? Evo ja tvrdim da ima. Naravno, ne mogu sad da raspravljam na tu temu, ali sam spreman da raspravljamo ukoliko budemo imali takvu tačku dnevnog reda. Da podastremo podacima zbog čega i ko zapravo forsira takvu vrstu djelatnosti u BiH. I naravno, na osnovu svih tih pokazatelja doći ćemo do zaključka da je sigurnost nedjeljiva i da ne može se dijeliti entitetskim ili, ne znam ni ja, opštinskim, ili kantonalnim granicama, i da nam zakonska regulativa ne ide u prilog stvaranja pozitivnog ambijenta, odnosno osjećaja sigurnosti u BiH. Prema tome, oni koji su govorili da nam određeni zakoni ne valjaju, samo govore to na press-konferencijama kad se nešto desi. Zašto to ne govore upravo ovdje? Ovdje je to mjesto. I evo vidite, nemamo priliku ni da damo, pošaljemo poruku onima koji trebaju da vode računa o osjećaju sigurnosti u BiH. Nije to naravno samo Ministarstvo sigurnosti, evo vidim njihovog predstavnika, nego razne druge agencije ili, ne znam ni ja, druga ministarstva. Prema tome, mislim da ova informacija je takva kakva je i nju možemo primiti k znanju ili, kako to neko kaže, ne želim da je primim k znanju, ali taj osjećaj sigurnosti svakog čvojeka, znači individualni osjećaj sigurnosti je vrlo važna kategorija. I naravno, ne može nikakva informacija doprinijeti da taj osjećaj kod običnog čobjeka bude bolji nego što jeste trenutno. Hvala lijepo.
Zatvaram raspravu u okviru 14. tačke dnevnog reda. Prije nego što pređemo na 15. tačku dnevnog reda, predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama od 15. do 24. dnevnog reda, jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Stavljam ovaj prijedlog dakle na glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da je ovaj prijedlog zaključka dobio potrebnu većinu, i to jednoglasnu. Prije nego što otvorimo raspravu o tačkama od 15. do 24., podsjećam da smo dobili Mišljenje nadležne Komisije za vanjske poslove o saglasnosti za ratifikacije. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Ima. Kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Znam da su se svi pripremili za završetak sjednice, pa vrlo kratko. Znači, juče smo na Komisiji imali jednu raspravu i ukazali na činjenicu oko zaduživanja BiH i na način na koji prolazi to zaduživanje, tako da u ovim sporazumima možete vidjeti dva termina. Jednom je o povoljnom kreditu, gdje Ministarstvo finansija nama nije znalo objasniti kakav je to povoljan kredit, samo znam da svi krediti koji su ukopali Grčku su se zvali povoljni krediti. I odakle, volio bih da mi neko objasni terminologiju 'povoljnog kredita', a u jednom tamo sporazumu stoji 'bespovratni zajam'. Otkad znam za sebe, zajam je uvijek bio nešto što se vraća. I onda te kvalifikacije, ta muljanja oko toga da sve to prođe, onda odjednom svi se začudimo kad na zbirnom mjestu imamo vanjski dug BiH. Ali čak i 51 terminologiju su prilagodili tome da mi padnemo ničice prema tome zaduženju svake vrste –povoljan kredit! Mislim da danas ni jedan kredit ne može biti ni blizu povoljan. Zato nismo dobili objašnjenja i moje je samo da upozorim na takve stvari da će ovaj naš uobičajeni odnos prema ratifikaciji sporazuma vjerovatno se promijeniti i da ćemo morati početi dobro gledati šta tamo stoji, jer se ona cifra na zaduženju povećava, u svakom onom sporazumu sve je od 2 do 20 miliona, uz priču ekstra kako je to sve povoljno i kako to stoji, ali kad smo pitali čitate li sitna slova, pa znate onda u sitnim slovima piše da vi možete uzeti opremu od te i te države da ona svoje proizvode kroz taj kredit plasira ovdje i slično. I neka je, ali ne može stajati ni kvalifikacija 'povoljan' i ne može stajati kvalifikacija 'bespovratni zajam'. Ako nešto od mene traži neko da vratim, neka napiše kredit. Naše je pravo da uzimamo ili ne uzimamo kredite, a i oni koji daju da svoje uslove, ali da me baš pravi idiotom, na način kako je to sve ekstra, to ne prihvatam. Hvala.
Zatvaram raspravu. Kolegij je odlučio da ćemo glasati u 14,45 časova. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici, pozivam vas da se pripremite za glasanje. Prelazimo na glasanje o prvoj tački dnevnog reda Usvajanje Zapisnika 12. sjednice Pozivam vas da se pripremite za glasanje i glasajte o Zapisniku 12. sjednice. Konstatiram da smo jednoglasno usvojili Zapisnik 12. sjednice Predstavničkog doma. Trenutno bi trebalo biti 29 poslanika u sali, a bilo nas je više na početku.
nije uključen mikrofon
Pa nemoj, pitaj, ajd' da čujem.
Ova tačka 4. Prijedlog zakona o međunarodnom i međuentitetskom drumskom saobraćaju?
Da. 52
Je li glasamo o onom predloženom zaključku Komisije il' o Prijedlogu zakona?
Glasamo o Izvještaju Komisije.
Izvještaju Komisije da bi došli do ...
Onaj zaključak da se odgađa, da se vraća, zajednička diskusija da se radi novi?
Pa nemojte pauzu, evo neka neko, da budemo ovdje za minut-dva, neka dođu. Hajd', pokušajte ih privesti ovdje. Evo stiže gospodin Bojić ... Nastavljamo sa glasanjem, pristupamo glasanju o tački broj 3. Prijedlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu Bosne i Hercegovine (drugo čitanje) Prvo ćemo glasati u drugom krugu o amandmanima, o amandmanu ili amandmanima poslanika Dušanke Majkić, i to Amandman XI., Amandman XIII., Amandman XIV. i Amandman XV. Predlagač se slaže da u paketu se izjasnimo. Dobro. Pozivam vas da se ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Nema veze ...
Al' nema veze nije dobio, ima i glasova 'protiv', da. Znači, ovaj amandman nije dobio potrebnu većinu. Glasamo sada u drugom krugu o Amandmanu XIII. Molim vas da se pripremite. Glasajte, sad! Nema opće većine. Ovaj prijedlog nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na glasanje u drugom krugu o Amandamnu XIV. Glasajte, sad! Nema opće većine. Konstatiram da ni ovaj prijedlog nije dobio potrebnu većinu. I glasamo u drugom krugu o Amandmanu XV. poslanika Dušanke Majkić. Glasajte, sad! Nemamo potrebne opće većine. Konstatiram da ovaj prijedlog nije dobio potrebnu većinu i da nije prihvaćen. Sada glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Ako može malo ovaj dio platforme da se koncentrišemo na glasanje. E dobro. Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Glasajte, sad! Ima potrebna opća većina, nema potrebne entitetske većine. ____________(?) Ja bi u drugi krug ako može. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Jel' se može ponoviti glasanje, molim vas.
Ma nema potrebe, evo sad ćemo to potvrditi. ____________(?) Hoćemo odmah drugi ... 54
Kolega Ljubiću, idemo odmah u drugi krug. Je li ima potrebe?
nije uključen mikrofon
Ajd' da probamo drugi krug da vidimo.
Pripremite se za glasanje i glasajte sad u drugom krugu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Samo malo da čujemo! ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zaključak Komisije ...
Molim?
Uz ovaj zaključak Komisije.
Ne, ovo je tačka 4. Je li tako?
Komisija je usvojila zaključke i upućuje Predstavničkom domu na usvajanje.
Izvještaj, o Izvještaju Komisije?
Da.
A to je naredna 5. državna pomoć. Vi ste to malo pomjerili.
Nisam ja pomjerila, ja sam dobro.
Je li uredu? 56
Zaključak je: 'Predstavnički dom traži od Savjeta ministara da ...uputi u parlamentarnu proceduru novi prijedlog zakona.'
Dobro, je li to sadržano u ovim?
On je sad pao, sad je pao Prijedlog zakona, prihvaćen je Izvještaj i sad ima ovaj zaključak.
Da, da, pa nije ovo to, nije ovdje navedeno. Hoćemo li ovaj zaključak?
Hoćemo, da, da, moramo. Je l' pao Izvještaj?
Jeste.
Pa da, pao je Prijedlog zakona.
Idemo, je li tako, ovaj zaključak?
Da.
Molim vas da se pripremite da se izjasnimo o sljedećem zaključku: 'Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Vijeća ministara BiH da u što kraćem roku u parlamentarnu proceduru uputi novi prijedlog zakona o međunarodnom i međuentitetskom drumskom prevozu koji će biti usklađen sa zakonodavstvom EU.' Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Dobro, imamo i opću i entitetsku većinu, prihvatili smo. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o sistemu državne pomoći u Bosni i Hercegovini (zakon u prvom čitanju) Mi smo danas trebali glasati, je li, u drugom krugu o Prijedlogu zakona, međutim dobili smo ovaj zaključak poslanika Drage Kalabića. Treba li da ga pročitam još jednom? Ne treba, poznato, ili Kluba SNSD- a. 57 Molim vas da se pripremite za glasanje o Prijedlogu zaključka Kluba SNSD-a. Glasajte, sad! Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu. Prijedlog zaključka je usvojen. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine (prvo čitanje) Prvo glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo usvojili Prijedlog zakona u prvom čitanju. Sada ćemo se izjašnjavati o Prijedlogu zaključka Aleksandre Pandurević. Pozivam vas da se pripremite za glasanje i glasajte, sad! 'Za' 15, 19 'protiv', nemamo potrebne opće većine. Prijedlog zaključka nije prihvaćen. Kad je riječ o Prijedlogu zaključka poslanika Milorada Živkovića mi smo već dogovorili, dakle kolega Živković se opredijelio da ovaj zaključak na neki način predloži kada ovo bude u drugom čitanju. Je li tako? Dobro. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: Prijedlog okvirnog zakona o uspostavljanju zbirnog zajedničkog registra nevladinih organizacija u Bosni i Hercegovini (prvo čitanje) Glasajte, sad! Okvirni, zbirni i zajednički. Imamo potrebnu opću većinu, nemamo potrebne entitetske većine. Hoćemo li odmah u drugi krug ili naknadno? Naknadno ćemo se kao Kolegij usaglašavati. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o policijskim službenicima Bosne i Hercegovine (prvo čitanje) Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Glasajte, sad! Konstatiram da smo Prijedlog zakona u prvom čitanju jednoglasno usvojili. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: Odluka o učešću grupe instruktora Oružanih snaga Bosne i Hercegovine u operaciji Snaga međunarodne sigurnosne pomoći Islamskoj Republici Afganistan 58 Ovdje glasamo o usvajanju Odluke. Pozivam vas da se pripremite za glasanje i glasajte, sad! Ovdje bi bilo interesantno da vidimo ima li neko 'uzdržan'. 30 'za', sedam 'uzdržanih'. Konstatiram da smo usvojili ovu odluku. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: Izvještaj o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plan narednih aktivnosti Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka 1., 2., 3. i 4. iz Mišljenja Komisije za saobraćaj i komunikacije povodom razmatranja Izvještaja o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plan narednih aktivnosti ste dobili. Glasamo prvo, dakle, u drugom krugu o Prijedlogu zaključaka 1., 2., 3. i 4. iz Mišljenja Komisije za saobraćaj i komunikacije. Glasajte, sad! Imamo potrebnu opću većinu, nemamo potrebne entitetske većine.
Nije, usvojeno, usvojeno, ovo je drugi krug.
A usvojeno, da ovo je drugi krug, nemamo 'protiv'. U pravu ste. Znači, ovo je usvojeno. Sada glasamo o usvajanju Izvještaja o aktivnostima na projektu „Autoput na Koridoru 5c“ i plan narednih aktivnosti. Pripremite se za glasanje i glasajte, sad! Hoćemo ponoviti glasanje? Imamo potrebnu opću većinu, ali ovdje nemamo potrebne entitetske većine. U drugi krug. Pozivam vas da se pripremite za glasanje u drugom krugu. Glasajte, sad! Dobro. Izvještaj je dobio potrebnu većinu u drugom krugu, tako da možemo konstatirati da je usvojen. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: Izvještaj o realiziranim dozvolama za promet oružja, vojne opreme i proizvoda dvojne namjene za 2008. Glasamo o prijedlogu zaključaka iz Mišljenja Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost, ukupno pet zaključaka. Nakon toga glasat ćemo i o Izvještaju. 59 Hoćemo li ovo u paketu glasati? Hoćemo. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad!
Mi smo za zaključke, a protiv Izvještaja.
A ne, ne, sad.
Ne možemo glasti u paketu.
Ne, ne, o zaključcima, da. 'Za' 28, 'protiv' tri, imamo potrebnu entitetsku većinu, zaključci su usvojeni. Sada glasamo o usvajanju Izvještaja. Pozivam vas da se pripremite za glasanje i glasajte, sad! Imamo potrebnu opću većinu, imamo i entitetsku. Konstatiram da smo usvojili Izvještaj. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda, opet glasamo o Prijedlogu zaključaka, prvo, dakle ovih pet zaključaka. Pripremite se za glasanje. Glasajte, sad! 'Za' 28, tri 'protiv', četiri 'uzdržana', imamo potrebnu većinu. Prelazimo na glasanje o usvajanju Izvještaja. Pripremite se za glasanje. Glasajte, sad!
Molim Vas možete li ponoviti glasanje.... [[zajednička diskusija]]
Samo malo. Na zahtjev Kluba SDS-a ponovit ćemo glasanje. Molim vas da se pripremite za glasanje. Jeste se pripremili za glasanje? Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo prihvatili Izvještaj. 60 Prelazimo na tačku broj 13. Ako možemo da nastavimo, dakle tačka broj 13. Informacija o rješavanju višaka naoružanja, municije i minsko-eksplozivnih sredstava Oružanih ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ja vas ništa ne razumijem, ni šta pričate ____________(?) .... ne radi, kvari se, ...
Nemoj, ostavi.
... imam 26 tačaka.
Pa ako hoćeš da ostavimo, ...dakle naknadno usaglašavanje. Sad predlažem, hajde malo pažnje, nadam se da ne želite još sat vremena da glasate. Predlažem da prvo glasamo o tome da se o svim sporazumima od tačke 15. do 24. izjašnjavamo u paketu. Glasajte sad o ovom zaključku. Konstatiram da smo prihvatili ovaj zaključak. Sada glasamo o davanju saglasnosti za ratifikaciju sporazuma od tačke 15. do tačke 24. Glasajte, sad! Konstatiram da smo, čini mi se da je jednoglasno, da smo prihvatili, dakle, i dali saglasnost za ratifikaciju ovih sporazuma. Ja želim napomenuti da će naredna 14. sjednica Predstavničkog doma biti 24. novembra 2011. godine. Hvala vam na saradnji i s ovim zaključujemo današnju sjednicu. Sjednica je završena u 15,21 sati.