Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Hvala. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sednici sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miloš Aligrudić, Nataša Vučković, Vesna Marjanović i Milorad Stošić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača dr Jovana Krkobabića, potpredsednika Vlade i ministra rada,zapošljavanja i socijalne politike i Milutina Mrkonjića, ministra saobraćaja, pozvao da sednici prisustvuju i: Zoran Martinović, državni sekretar u Ministarstvu rada, zapošljavanja i socijalne politike, Miodrag Poledica, državni sekretar u Ministarstvu saobraćaja, Milorad Ilić, pomoćnik ministra saobraćaja, Nebojša Starčević, generalni direktor Direktorata civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije i Dragana Radovanović, načelnik Odeljenja za međunarodnu saradnju, evropske integracije i projekte u Ministarstvu rada, zapošljavanja i socijalne politike. Nastavljamo rad zajedničkim načelnim i jedinstvenim pretresom o predlozima zakona iz tačaka 2, 16, 17, 18, 19. i 20. Saglasno Odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 2, 16, 17, 18, 19. i 20, a pre otvaranja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika, članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: - Predlogu zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila; Predlogu zakona o dopuni Zakona o potvrđivanju Konvencije Međunarodne organizacije rada o radu pomoraca, 2006;Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o ograničenju odgovornosti za pomorska potraživanja i Protokola iz 1996. godine o izmenama i dopunama Konvencije o ograničenju odgovornosti za pomorska potraživanja; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Kabineta ministara Ukrajine o drumskom prevozu putnika i stvari; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Letonije o međunarodnom drumskom saobraćaju i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti vazdušnog saobraćaja između Vlade Republike Srbije i Vlade Crne Gore. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Da.) Reč ima ministar Milutin Mrkonjić.
Hvala najlepše. Poštovani predsedniče i poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, imam čast kao i uvek da u ovom visokom domu progovorim nekoliko reči o ovim šest dokumenata. Prvi je Predlog zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Prvi i najznačajniji razlog za donošenje Predloga zakona se ogleda u pojednostavljenju postupka upisa plovila, ukidanjem uloga sudova i prenošenje kompletnog postupka upisa u nadležnost lučkih kapetanija i Ministarstva saobraćaja, što je u skladu sa zahtevima reforme, uloge i zadatka pravosuđa. Predlogom zakona su propisani uslovi pod kojima brodovi unutrašnje plovidbe, u vlasništvu domaćih brodara, mogu da steknu svojstvo rajskog plovila. Sticanjem navedenog svojstva automatski se proširuje mreža vodnih puteva, na kojima brod pod srpskom zastavom može da plovi. Predlogom zakona izvršena je liberalizacija uslova za upis brodova u domaće upisnike, u skladu da zahtevima EU, u odnosu na slobodan upis, dok su uslovi za fakultativan upis maksimalno liberalizovani, uz poštovanje zahteva Međunarodne konvencije o pravu mora, zaposlenjem tzv. strane veze između broda i države čiju zastavu viju. Drugi zakon, zakon o potvrđivanju konvencije Međunarodne organizacije rada o radu pomoraca, 2006. godine. Međunarodna organizacija rada, u daljem tekstu MOR, od osnivanja 1919. godine do danas, veliku pažnju posvećuje radnim odnosima pomoraca. Tome u prilog govori i činjenica da je do danas usvojeno 70 konvencija i preporuka, kojima se reguliše materija radnih, životnih i socijalnih uslova rada pomoraca. Konvencija o radu pomoraca iz 2006. godine predstavlja konsolidaciju postojećih pravila i modernizaciju standarda koji su do danas bili predmet regulisanja u 68 različitih konvencija MOR, a Republika Srbija ratifikovala oko 28 ovih konvencija. Ratifikacijom o konvenciji MOR o radu pomoraca iz 2006. godine, Republika Srbija će ubuduće imati obavezu da izveštava samo o primeni ove konvencije, umesto o dosadašnjih 28 konvencija. Zakon o potvrđivanju konvencije MOR o radu pomoraca iz 2006. godine je usvojila Narodna skupština 18. oktobra 2011. godine, "Službeni glasnik RS", međunarodni ugovori broj 8/11. Treći je Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o ograničenju odgovornosti za pomorska potraživanja i Protokol iz 1996. godine o izmenama i dopunama Konvencije o ograničenju odgovornosti za pomorska potraživanja. Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorska potraživanja usvojena je 1976. godine, a stupila je na snagu 1. decembra 1986. godine. Cilj ove konvencije bio je uspostavljanje većeg stepena međunarodne unifikacije u oblasti ograničenja odgovornosti brodovlasnika za pomorska potraživanja. Ovom konvencijom utvrđene su visoke granice odgovornosti brodovlasnika, ali u meri koja omogućava da se iznosi odgovornosti osiguraju po prihvatljivoj premiji osiguranja. Takođe, uspostavljen je siguran kriterijum za gubitak prava na ograničenje. Konvencija iz 1976. godine izmenjena je u Protokolu iz 1996. godine. Protokol iz 1996. godine bilo je potrebno doneti zbog potreba podizanja granica odgovornosti za pomorska potraživanja, usled depresijacije vrednosti specijalnih prava vučenja u kojima se izražavaju granice odgovornosti brodovlasnika. Takođe, Protokolom iz 1996. godine uspostavljen je jednostavniji postupak za povećanje visina iznosa odgovornosti. Protokol je stupio na snagu 2004. godine. Sada dolaze dva sporazuma iz putničkog, odnosno kamionskog saobraćaja. Republika Letonija i Ukrajina su do sticanja nezavisnosti bile u sastavu SSSR. Drumski saobraćaj sa SSSR bio je uređen Sporazumom o međunarodnom drumskom saobraćaju, potpisanim u Moskvi 1970. godine, izmenjenim i dopunjenim 1985. godine. Ovim sporazumom je predviđeno da su u režimu dozvola linijski i vanlinijski prevoz putnika, osim dve vrste vanlinijskih prevoza, koji se obavljaju bez dozvole, u režimu dozvola je i prevoz stvari, osim u osam slučajeva prevoza stvari regulisanih ovim sporazumom, koji se obavljaju bez dozvole. Šesti je Sporazum o saradnji u oblasti vazdušnog saobraćaja između Vlade Republike Srbije i Vlade Crne Gore. Sporazum o saradnji u oblasti vazdušnog saobraćaja između Vlade Republike Srbije i Vlade Crne Gore potpisan je 3. februara 2012. godine u Beogradu. Oblast vazdušnog saobraćaja između Vlade Republike Srbije i Vlade Crne Gore nije posebno ugovorno regulisan na bilateralnom nivou, obzirom da su obe države potpisnice multilateralnog Sporazuma o uspostavljanju zajedničkog evropskog vazdušnog područja i da su isti ratifikovale i podnele instrumente ratifikacije depozitaru generalnom sekretaru Saveta Evrope Unije i to Republika Srbija 24. novembra 2009. godine, a Crna Gora 15. novembra 2007. godine. Strane će obezbediti uslove da ministarstva nadležna za poslove odbrane i saobraćaja međusobno zaključe odgovarajuće akte kojima će se stvoriti i obezbediti uslovi za regulisanje koncepta fleksibilnog korišćenja pripadajućih vazdušnih prostora. Direktorat Civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije i Agencija za civilno vazduhoplovstvo Crne Gore treba da sačine procenu potreba i mogućnosti za formiranje zajedničkog nadzornog tela nad pružaocima usluga u vazdušnoj plovidbi, podržavajući inicijativu za formiranje budućeg funkcionalnog bloka vazdušnog prostora i zajedničkih pružaoca usluga u vazdušnoj plovidbi na potpisivanje međunarodnih sporazuma regulisanih u inicijativi itd. Poštovani poslanici, hvala najlepše.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Narodni poslanik Donka Banović ima reč. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Poštovani ministre, kolege narodni poslanici, volela bih, gospodine predsedniče, da ste vi pročitali ko su ovlašćeni predstavnici i ostalih poslaničkih grupa, prosto da znam koliko interesovanje u ovom domu vlada za ove jako važne zakone. U ovom setu zakona imamo šest zakona koji su iz oblasti saobraćaja. Gospodin ministar je prilično brzo obrazložio ovih šest predloga. Vrlo retko se dešava da su zakoni koji su objedinjeni iz jedne iste oblasti. U prethodnom setu zakona smo imali zakone koji su iz potpuno različitih oblasti, ali su objedinjenim tako da mogu da kažem da je Skupština bar ovaj put objedinila zakone koji jesu iz iste oblasti, ali naravno, nema se vremena da se govori o svih šest predloga zakona. Jedan zakon je u stvari Sporazum o saradnji sa Crnom Gorom iz oblasti vazdušnog saobraćaja. Dva su predloga zakona sporazumi iz oblasti drumskog saobraćaja. Jedan je Sporazum sa Ukrajinom, a drugi je sporazum sa Letonijom. Tri su predloga zakona iz oblasti vodnog saobraćaja i to su dva predloga zakona vezana za potvrđivanje konvencije koju je već Republika Srbija, odnosno Vlada potpisala i jedan je predlog jednog potpuno novog zakona, zakona koji do sada nismo imali, a to je zakon o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Uglavnom ću se u svojoj diskusiji osvrnuti na ove predloge zakona iz oblasti vodnog saobraćaja, i to pre svega na ovaj novi predlog zakona. Ako budem imala vremena, reći ću nešto i o tim konvencijama. Republika Srbija zauzima značajno mesto u okviru evropske vodne mreže i ima oko 1600 kilometara unutrašnjih vodnih puteva. Međutim, vodni saobraćaj čini svega 7% od ukupnog obima saobraćaja u Republici. Dakle, to je veoma mali procenat i može se i zaključiti da mi veoma zaostajemo za obimom vodnog saobraćaja u ostalim evropskim zemljama, koji u proseku iznose oko 15%, a da ne navodim Holandiju kao jedan izuzetan primer gde je vodni saobraćaj i obim zastupljen sa 40%. Kod nas je to svega 7%. U domaći upisnik brodova unutrašnje plovidbe upisano je oko 900 plovila različite vrste i namene. Privredna društva u delatnosti unutrašnjeg vodnog saobraćaja u Srbiji raspolažu sa oko 400 plovila u operativnoj upotrebi. Stanje rečne flote je loše, pre svega zbog starosne strukture. Dakle, plovila su prilično stara i u proseku su stara oko 36 godina. Domaći putnički linijski transport gotovo da i ne postoji. On je veoma slabo razvijen, mada se svake godine povećava broj putničkih brodova, doduše brodova koji plove pod stranom zastavom, koji uplovljavaju u srpske luke. Imate podatke da u naše luke godišnje, taj se broj svake godine povećava, pristane oko 500 putničkih brodova, doduše koji plove pod tuđim zastavama i da prevezu oko 100 hiljada putnika, pa mi se čini da je poslednjih godina i naša turistička industrija ovo prepoznala kao veliku razvojnu šansu. Ukupan broj zaposlenih u oblasti vodnog saobraćaja je oko 7000 ljudi. Kada se ovom broju doda 5000 hiljada državljana Srbije koji rade kao pomorci, ali na pomorskim brodovima koji plove pod tuđim zastavama ili viju tuđe zastave, drugih država, onda u ovoj oblasti je ukupno angažovano negde oko 12000 ljudi. Zatim, u Republici Srbiji trenutno ima 10 luka i pristaništa koji su otvoreni za međunarodni saobraćaj, pa je master planom za unutrašnju plovidbu predviđeno da se u narednom periodu smanji broj luka koje bi bile otvorene za međunarodni saobraćaj. Tendencija je da se ukrupnjavaju, odnosno smanjuje broj i da se praktično omogući koncentracija pretovarne delatnosti u određenim industrijskim područjima. Još jedan podatak koji vam je možda zanimljiv, a to je da imamo 50 registrovanih brodarskih kompanija. Kao što rekoh, u Srbiji je oko 12000 ljudi direktno vezano za ovu oblast. Što se tiče Predloga zakona o državnoj pripadnosti i upisa plovila, za njega na početku rekoh da je potpuno nov. Mi takav zakon do sada nismo imali. Imali smo različite zakone iz nekih ranijih perioda koji su pojedine delove ove materije regulisali, a sada imamo jedan potpuni pravni okvir. Ono što je jedan od najvažnijih razloga, a to je ministar i rekao, i to piše i u obrazloženju zakona, da se donošenjem ovog zakona pojednostavljuje postupak upisa plovila u odgovarajući upisnik i da se ukida uloga sudova, tako da bi ovaj postupak upisa trebalo da bude brži i jednostavniji. Druga novina je otvaranje upisnika za pomorske brodove. To je tzv. međunarodni upisnik pomorskih brodova. Zatim, predviđena je mogućnost privremenog upisa ili ispisa pomorskog broda u međunarodni upisnik. U tom zakonu su navedene i odredbe o državnoj pripadnosti plovila, odredbe o identifikaciji plovila. Mislim da je čitavih nekih 10 članova posvećeno identifikaciji brodova, gde se ide do u detalje, počevši od toga da svako plovilo mora da ima ime, da mora da ima jedinstveni broj itd. Naravno, regulisanje i upis brodova unutrašnje plovidbe, upis brodova pomorske plovidbe itd. Uglavnom, ovo je prilično obiman zakon i ima nekih 194. člana. U obrazloženju predlagač zakona, doduše, ministar danas nije u uvodnom delu govorio o tome, ali u obrazloženju stoji da je ovo prvi korak ka stvaranju ukupnog pravnog okvira koji bi bio privlačan za velike brodovlasnike i da oni upisuju deo svoje flote u domaći upisnik, da bi ti brodovi koji bi bili upisani u domaći upisnik, plovili pod zastavom Republike Srbije. To kažete u obrazloženju i to je jedna lepa želja. Međutim, iz samog Predloga zakona, čak ni u obrazloženju ne kažete zbog čega bi sada kada usvojimo ovaj zakon, Srbija postala konkurentna ili privlačnija za upis pomorskih brodova nekih brodovlasnika od nekih drugih država? To se ne vidi ni iz predloga zakona, niti ste to u obrazloženju naveli. Zašto bi bilo privlačnije za jednog brodovlasnika da upiše deo svoje flote u naš međunarodni upisnik, i on bi plovio pod srpskom zastavom, nego li, recimo Slovačke ili Austrije? Očekujem da nam to i kažete. Navela sam Slovačku i Austriju kao države koje nemaju pomorsku obalu, koje su kontinentalne kao Srbija. Ne znam da li znate, Slovačka ima 10 pomorskih brodova, Češka ima 15, Austrija ima flotu od deve – deset. To su države koje nemaju pomorske obale, ali i te kako rade na razvoju pomorskog saobraćaja, vodnog saobraćaja uopšte, zato što je svima poznato da je transport vodnim saobraćajem mnogo jeftiniji, mnogo efikasniji i ono što je takođe jako važno, mnogo čistiji. Mnogo je manje zagađenje vazduha, vode, tla, šta god hoćete, kada se više koristi vodni saobraćaj nego li drumski saobraćaj. Prosto, te prednosti transporta vodnog saobraćaja uopšte ne koristimo. Rekoh da ovaj predlog zakona ima 194 člana. Pojedini delovi i instituti su veoma dobro razrađeni, i tu se do u detalje negde išlo u neke postupke i u procedure. Međutim, ono što se da zameriti, a ne znam koliko je kolega imalo vremena da detaljno pročitaju ovaj predlog zakona, ali imate članova i stavova u ovom zakonu, gospodine ministre, koji su potpuno nerazumljivi i nejasni, čak je i kvalitet teksta drugačiji. Imate da je prvih nekoliko glava bolje razumljivo. Ovaj deo koji govori o upisu pomorskih brodova je prilično nejasan i nerazumljiv, a na kraju zakon opet postaje razumljiv. Zašto ovo govorim? Zato što smatram da iz ovog doma svaki zakon iz bilo koje oblasti da uđe u pravni poredak Republike Srbije, mora da bude razumljiv, bez obzira što će se odnositi, možda, na neki mali broj građana. Podnela sam nekih 19 amandmana, ali da vam pravo kažem nisam imala snage da vam ukažem amandmanom na svaki stav ili član koji je nerazumljiv. Radi ilustracije sam vam podnela nekih tri, četiri amandmana i samo ukazala na to da se ne razume šta se hoće tim stavom i da ako se ne razume, nisam mogla ni da predložim neku ispravku. Kao ilustracija jednog stava, prosto da čujete o čemu se radi i da vidite da ne preterujem, i kao ilustraciju jednog nerazumljivog člana, pročitaću član 144. iz Predloga zakona, pa ću zamoliti kolege da obrate pažnju da li će njima biti jasno šta se ovde hoće. Inače, to je deo koji govori o zabeležbi. "Zabeležba spora u slučaju tužbe za brisanje zbog zastarelosti, ili u slučaju tužbe za utvrđivanje sticanja stvarnog prava usled održaja, nema dejstva protiv trećih lica koja su, pouzdajući se u upisnik, postigla određeno uknjiženje pre trenutka kada je predlog za zabeležbu spora stigao organu koji vodi upisnik brodova". To je jedna rečenica. Druga rečenica u tom stavu – "Ako je pravnosnažnom presudom utvrđeno da je tužilac održajem stekao određeno stvarno pravo, pravo stečeno održajem, ili prvenstveni red pre svih upisa koji su sprovedeni posle zabeležbe spora, a sva prava upisana posle zabeležbe spora koja su s tim u protivrečnosti, brisaće se na predlog stranke". Ovo je član 144. Ovo nisam razumela, inače da sam razumela, možda bih i podnela amandman koji bi ovaj član učinio razumljivijim. Ne želim da grešim dušu, ali mi se čini da ste upotrebili vi ili neko drugi neki kompjuterski program za prevođenje. Kada se koristi kompjuterski program za prevođenje sa engleskog na srpski, onda dobijate ovakve rečenice. Ili je to činio prevodilac, a u to ne mogu da verujem da jeste, jer ako jeste, onda treba da promenite službu koja vam ovo radi. Ovo je samo jedan primer, a ovakvih članova ima više. Intervenisala sam na tri, četiri mesta i u obrazloženju tih amandmana sam takođe napisala da očekujem da predlagač, odnosno ministarstvo još jednom pročešlja ovaj deo članova koji su toliko nerazumljivi, jer ima mesta da odgovarajući skupštinski odbor amandmanom, ili čak i Vlada amandmanom interveniše i da popravi nerazumljive delove zakona. Ako ništa, zakon mora da bude razumljiv za korisnika. Gospodine ministre, iskoristila bih i vaše prisustvo danas. Čini mi se da smo pre par nedelja imali i neke druge zakone iz oblasti saobraćaja, doduše, izmene i dopune Zakona o lukama na unutrašnjim vodama i niste vi bili tu, bio je ministar Ilić, ali ću vaše prisustvo da iskoristim i da vam postavim nekoliko pitanja. Jedno je vezano za vodni saobraćaj i razvoj vodnog saobraćaja u Republici Srbiji. Drugo pitanje je vezano za Koridor 10. Prvo pitanje koje je vezano za razvoj vodnog saobraćaja u Srbiji jeste ova inicijativa vašeg kolege, ministra Bačevića, koji baš ovih dana boravi u Kini. Ovo znam iz medija, ne znam iz nekih drugih izvora i nemam te informacije, ali znam iz medija da će on u Kini boraviti od 21. pa do 27. januara. Ministar Bačević je ministar prirodnih resursa, rudarstva i prostornog planiranja Srbije. On je izjavio da odlazi u Kinu zato što je Srbija zainteresovana za izgradnju plovnog kanala Dunav-Velika Morava-Vardar-Egejsko more, da bi to bio veliki projekat koji bi koštao oko 8 milijardi evra i da bi izgradnja tog plovnog puta mogla da zaposli negde oko 30.000 radnika. Kanal bi bio dug 665 km i najvećim delom bi išao koritom Velike Morave, a bočni kanali vodili bi do Niša, Kraljeva i Skoplja. Ovo su informacije iz novina. Ono što bih volela da pitam jer ste ipak vi ministar za saobraćaj je kakvo je vaše mišljenje o eventualnoj izgradnji ovakvog kanala, da li bi ta cifra od 8 milijardi evra, koja bi svakako bila nov dug za građane Srbije, značilo da bi Srbija posle svih dugova koje je ostavila prethodna Vlada ušla u još veću dužničku krizu ili dubiozu? Kakvo je vaše mišljenje o ovome? Mišljenje jednog laika jeste da ako u ovom trenutku imamo ovakvu vodnu mrežu za saobraćaj i ako koristimo svega 7% postojećeg i onoga što nam je Bog dao kao rečni saobraćaj, kakav je onda interes Srbije da ulaže 8 milijardi evra da se zadužuje da bi izgradila ovaj kanal? Možda vi znate nešto što mi ne možemo da znamo. Moje drugo pitanje je verovatno pitanje koje vam verovatno stalno postavljaju – kada se konačno planira završetak Koridora 10? Znate da sam iz Dimitrovgrada i da je Koridor 10 veoma važan i za Srbiju i za neke druge regione. Hvala.
Gospodin Mrkonjić.
Kada sam branio zakon uvek sam imao praksu da saslušam mišljenje uvaženih koleginica i kolega poslanika pa da onda odgovaram. Međutim, gospođa Donka je toliko iscrpno obrazložila zakon, bolje nego ja, i svaku tačku i svaku stavku i sve što je rekla sem ovih razvojnih projekata što ću i da komentarišem ću da prihvatim. Nisam toliko pametan da vam objašnjavam kako je svaki zakon dostupan ministru, ali zakon je prošao proceduru i očekivao sam da će u toj proceduri, da ne komentarišem gde jer svi znate kako zakoni idu kod nas, biti ovo iščišćeno, barem što se tiče teksta. No, već njene amandmane znam i mislim da će u konačnoj verziji zakon dobiti formu da bude razumljiv svima. Jedna stvar koja je važna za zakon i za sve ovo što je gospođa Donka govorila, vodni saobraćaj nosi 7,8 ili 9% ukupnog saobraćaja u našoj zemlji. To je malo. U Evropi je to 15 do 30%, zavisi od konfiguracije terena tih zemalja i sposobnosti privrede da to prati. U železničkom saobraćaju je takođe mali procenat, 20%, iz objektivnih ili subjektivnih razloga, da u to ne ulazim. Drumski saobraćaj vuče najviše i to je ono što mora da bude politika ove Vlade i svake naredne vlade, da se taj odnos menja. Da se menja u korist vodnog i železničkog saobraćaja. Rasuti tereti moraju da idu na reku i železnicu i taj program smo i napravili. Zašto do sada nismo to uradili? Zato što naše reke, Dunav, Tisa i Sava, da ne govorim o ostalim rekama i kanalima, nisu očišćene i prvi posao ranije Vlade u kojoj sam takođe bio je bio taj da pripremimo čišćenje Dunava, Save i Tise, i to smo počeli. Danas je na 82 mesta na Dunavu čistija reka Dunav. Po jednom povoljnom ugovoru vodi ga Vlada RS, gde smo na bazi izvađenih tereta, odnosno gvožđa itd, plaćeni radovi. Prema tome, neće koštati državu ništa a imaćemo očišćen plovni put. To je bio preduslov da možemo da razgovaramo dalje i o afirmaciji naših luka i stvaranju novih luka i o velikom interesu stranaca da u naše luke uđu. Što se tiče elemenata vezanih za sam zakon vezano za pomorski saobraćaj, nemamo tu toliko iskustva, barem ovi ljudi mladi koji su te zakone radili, ali sigurno da ovaj stav koji se odnosi na liberalizaciju upisa stvara mogućnost i stranim brodovlasnicima da upišu svoje brodove u naše registre i da na taj način, ovo što ste rekli vezano za Slovačku, stvore uslove da i tu naša privreda živne i dobije barem neki dinar od tih elemenata. Na kraju, idemo na razvojne projekte, da ne uzimam puno vremena. Naravno da kao čovek koji se bavi 40 godina razvojem znam šta znači razvoj. Najteži poslovi su oni koji se odnose na razvoj, da se razumemo. Čovek koji predlaže novu ideju onda mora da tu ideju obrazloži i građanima i organima vlasti. Kroz ta sam iskustva prošao i sa brzim prugama i sa koridorima i sa svim tim elementima i sami ste svedoci koliko kritike danas trpim jer do 2008. godine do mog ulaska u Vladu niko nije znao šta su koridori. Danas neki izjavljuju da su koridori i ranije tretirani. Nikada. Sada se koridori znaju i sada se ja kritikujem, iako se kritikujem, ali mi je drago da svi građani znaju da je Koridor 10 prioritet i on treba da bude prioritet, i to je naš ulazak u Evropu. Ista stvar je i sa kanalom. Četrdeset godina sam u tim vodama. Stotinu godina se o tome razgovaralo. Ista stvar je i sa prugama. Danas opet neko pokušava da objasni kako to ne valja. To nije tačno. Svi ti razvojni projekti u fazi kada dođu u realizaciju moraju da budu definisani potpuno. Kanal o kome govorite mora da bude definisan barem u obliku nekog projekta kada bude došlo do odlučivanja o tome da li ćemo u taj posao ući. Sada je faza pripreme i molim još jedanput, uvek koristim priliku da to kažem, u izradi tako velikih projekata dve su faze – priprema, koja sadrži ove osnovne elemente, dokumentaciju, pa idejne projekte, pa eksproprijaciju, pa obezbeđenje sredstava, i realizaciju projekta a onda počinje građenje. Ako se tako pristupi … Odnos mora da bude jedan na jedan kao u svetu. Ako gradite godinu dana, pripremajte godinu dana. Ako gradite pet godina, pripremajte pet godina i onda ćemo imati rezultate. Moram da kažem primer Koridora 10. Svesno smo ušli bez pripreme u realizaciju projekta jer je to bilo značajno. Sa tim sam ponosan i dalje ističem. Kanal o kome govorite je u fazi pripreme i dajte da damo ljudima da pripreme projekat pa ćemo videti kada budemo o tome odlučivali. Studija će pokazati kolika je isplativost tog projekta. Hvala najlepše.
Gospođa Dubravka Filipovski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženi gospodine ministre, građani Srbije, pred nama je tekst zakona koji između ostalog obezbeđuje usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa pravom EU, kao i međunarodnim konvencijama, koje su usvojene pod okriljem UN. Naime, nijedna zemlja kandidat za članstvo u EU bez obzira da li je obalna ili kontinentalna ne može uspešno da privede kraju postupak pristupanja EU ukoliko svoje nacionalno pomorsko zakonodavstvo ne uskladi sa evropskim. Zli jezici će naravno reći da je veliki deo odredaba ovog zakona nepotreban u svakodnevnoj praksi, uzimajući u obzir činjenicu da je RS poslednje dve decenije sukcesivnim cepanjem bivše zajedničke države izgubila status obalne države i postala klasična kontinentalna zemlja. Međutim, bez obzira na tu činjenicu, a po ugledu na druge evropske države koje nemaju izlaz na more RS je u prethodnom periodu donela set zakona koji u celosti regulišu materiju unutrašnje i pomorske plovidbe. Nažalost, nismo trenutno u situaciji da možemo da se u ekonomskom smislu poredimo sa Austrijom, Slovačkom, Češkom, zemljama koje nemaju more, ali koje imaju respektabilnu trgovačku flotu. Stoga smatram da RS donošenjem zakona kao što je ovaj koji je danas na dnevnom redu stvara takav ukupan ekonomski i podsticajni ambijent koji će privući strane brodovlasnike i ostale predstavnike međunarodne pomorske privrede kako bi određen broj pomorskih brodova i drugih plovila u budućnosti plovio pod našom zastavom. Sa druge strane, verovatno kao deo tradicije i nasleđa iz proteklih vremena, veliki broj državljana Republike Srbije, njih negde oko 5.000, su angažovani na najrazličitijim poslovima na pomorskim brodovima, što je više nego impozantna cifra za jednu kontinentalnu zemlju. Ovo je jedan od bitnih razloga da ova oblast bude adekvatno zakonski uređena. Takođe, smatram da se ovim zakonom pojednostavljuje procedura za upis brodova i drugih plovila. Ovaj postupak je trenutno u nadležnosti sudova, što se odredbama ovog zakona menja, čime se istovremeno izlazi u susret zahtevima reforme, kao i ulogu i zadatka pravosuđa, a takođe se smanjuju sudski troškovi. Ubuduće nova nadležnost, zavisno od konkretnog plovila koji se upisuje u upisnik, prelazi na nadležnu Lučku kapetaniju u Beogradu, odnosno Ministarstvo saobraćaja. Procedura upisa brodova u jedan od zakona ustanovljenih upisnika je specifičan postupak koji predstavlja mešavinu upisa u zemljišne knjige i klasičnog upravnog postupka, zbog čega je neophodno zakonom detaljno urediti ovu oblast. Na ovaj način se maksimalno ubrzava postupak upisa plovila. Smatram da je za potencijalni razvoj nacionalne pomorske privrede izuzetno važna odredba člana 47. Predloga ovog zakona, koji omogućuje privremeni upis, odnosno ispis pomorskog broda u međunarodnih upisnih pomorskih brodova na osnovu BAR for charter. Na ovaj način stvara se pravni osnov da domaća privredna društva, pod finansijski povoljnijim uslovima, uzimaju pomorske brodove u zakup. Ovako dugoročno zakupljeni brodovi bez posade i osiguranja, upisani u poseban list međunarodnog upisnika pomorskih brodova, ploviće pod našom zastavom, uzimati učešće u svetskom pomorskom transportu i trgovini i na taj način doprineti popravljanju spoljno-trgovinskog bilansa zemlje, u celini. Članovima 51. do 54. uređeni su u načelu pitanja državljanstva članova posade ovih brodova, kao i njihov ravnopravni status, što je veoma važno, imajući u vidu prethodno navedeni postupak o broju državljana Republike Srbije koji su u ovom trenutku angažovani kao pomorci. Takođe, smatram da je potpuno novo i neuporedivo fleksibilnije rešenje odredba u članu 59. Predloga zakona koji brodograditelju, odnosno brodovlasniku daje mogućnost da upisnik brodova u gradnji upiše brod neposredno nakon potpisivanja ugovora o gradnji tačno određenog broda, odnosno nakon davanja adekvatne izjave o nameri gradnje i na taj način se daje šansa da se neuporedivo lakše dođe do potrebnih finansijskih sredstava neophodnih za izgradnju celog broda. Sve u svemu, imajući u vidu da se 90% robe, koja je predmet trgovinske razmene između zemalja članica EU i drugih zemalja, transportuje brodovima, a da se, što je još značajnije, ovim vidom transporta prebaci 40% robe u trgovinskoj razmeni između samih zemalja članica EU. Nadam se da će usvajanje ovog zakona biti prvi korak ka stvaranju ukupnog pravnog okvira koji će podsticati razvoj ovog značajnoj privrednog sektora, te vas u tom smislu obaveštavam da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala.
Reč ima ministar Mrkonjić. Izvolite.
Evo kako čovek menja principe u trenutku. Dve divne dame su bolje shvatile zakon i pročitale zakon, nego ja. Zahvaljujem se gospođi Filipovski i gospođi Donki, ali nisam Donki odgovorio kada će biti završen Koridor. Govorio sam o tome da kada počne faza građenja, kada se ugovore poslovi, tada možemo pratiti rokove u sat i u dan, a na Koridoru 10, sem Grdelice, svi su ugovoreni, sve deonice su ugovorene. Po tim ugovorima, koje imamo, početak 2015. godine je kraj Koridora 10. Dakle, završićemo 330 kilometara Koridora. Svi poslovi na Koridoru 10, sve deonice su pred ugovaranjem, samo je jedna ostala. Samo Grdelica nije ugovorena i ona je najteža. Svi rokovi u tim ugovorima su vezani za kraj 2014. godine i početak 2015. godine. Ima 12 deonica. To su rokovi koje moramo pratiti. To su fiksni rokovi. Naravno, sigurno će biti probijanja tih rokova, ali to je normalno u građevinarstvu, ali time će se baviti neke druge službe. Dakle, Koridor 10 će biti u mandatu ove Vlade, ako se ne bude nešto drugo dešavalo, mora da bude završen. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević.
Gospodine ministre, poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o šest predloga zakona, odnosno potvrđivanje sporazuma. Ono što je važno reći jeste da i u ovom sazivu Skupštine imamo tu tradiciju o spajanju tačaka dnevnog reda i pričanja o svemu i svačemu. U načinu funkcionisanja Skupštine u odnosu na prethodnu skupštinsku većinu, apsolutno se ništa nije promenilo. Uvek imamo objedinjene rasprave po više zakona. Obično su ti zakoni po hitnom postupku u skupštinskoj proceduri, mada danas ovde raspravljamo o jednom važnom zakonu, a to je Zakon o državnoj pripadnosti i upisu plovila koji nije ušao u skupštinsku proceduru po hitnom postupku. Ono što nam je gospodin Mrkonjić dužan da odgovori jeste zašto o ovome zakonu raspravljamo danas, a ne u četvrtom kvartalu 2011. godine, kako je predviđeno nacionalnom strategijom za pristupanje Srbije EU, da se o ovome zakonu raspravlja u drugoj polovini 2011. godine? Šta je to uslovilo, osim izbora koji su bili u maju prošle godine, da o ovome raspravljamo u ovom skupštinskom sazivu, a ne u prošlom? Šta je to uslovilo da imamo tekst zakona, kao što je rekla gospođa Banović, koji je razumljiv ili nerazumljiv? Meni je apsolutno razumljiv, pošto je očigledno pisan na srpsko-hrvatskom jeziku, a to je jezik koji svi govorimo. Ko je čitao ovaj zakon? Kako su ministri glasali o ovom zakonu, ako je on napisan na srpsko-hrvatskom jeziku? To je suština. Da li mi sada možemo kroz proces amandmana, bilo skupštinski odbora ili poslanika, da menjamo 50% teksta ovog zakona samo zato što je on napisan na srpsko-hrvatskom jeziku? To je jezik koji ja apsolutno razumem, a koji i pričam, kao i većina vas ovde. Takođe, ovaj zakon je važan zato što on tretira jednu oblast koja je utvrđena dokumentima EU, a koje moramo da ubacimo u naš zakonodavni proces i LDP to apsolutno podržava. Gospodine Mrkonjiću, trebao bih da dobijem još neka pitanja od vas, a to je da je u budžetu za 2013. godinu Ministarstvo ekonomije i finansija predvidelo subvencije za brodogradnju, a te iste subvencije ne mogu više da se koriste za gradnju kamiona, traktora, svih onih subvencija koje su postojale prethodnih godina. Koliko je ta gradnja u Srbiji razvijena? Koje su to firme? Koji su to poslovi? Koliko će to da donese novih radnih mesta, odnosno da li se vodila ikakva analiza koliko ukidanje takve vrste subvencije za proizvodnju kamiona ili traktora smanjuje broj zaposlenih u 2013. godini? Šta je to Vladu inspirisalo da daje subvencije za gradnju brodova, a da ukida subvencije za gradnju kamiona i traktora? Takođe, ono što je karakteristično, već kad imamo ovakve tačke o kojima treba da razgovaramo, i vi ste, gospodine Mrkonjiću, malo pre o tome nešto rekli, to je već taj kanal Morava-Vardar-Egej. Dobili smo informaciju da ste vi jedini ministar koji je prisustvovao do sada na svim sednicama Vlade od kada je ona konstituisana. Da li se na sednici Vlade razgovaralo o tom projektu, kada se razgovaralo i da li je Vlada donela ikakav stav, zaključak, odluku ili nekoga ovlastila da se krene u realizaciju jednog takvog projekta? Ako ste rekli da je odnos između pripremanja i gradnje nekog projekta 1:1, odnosno koliko se priprema neki projekat, toliko vremena je potrebno i za gradnju, koliko je Vlada predvidela vremena za pripremanje tog projekta Morava-Vardar-Egej. Imamo informaciju da je ministar Bačević već u Kini i razgovara sa potencijalnim kreditorima oko gradnje jednog takvog kanala. Šta vi, kao ministar saobraćaja, mislite o toj ideji? Da li se o tome razgovaralo, na primer, sa Republikom Makedonijom? Da li je makedonska vlada zainteresovana za gradnju jednog takvog kanala? Razumem da vi, kao predstavnik Vlade ovde zastupate stavove Vlade, ali, kao čovek koji se bavi saobraćajem, je važno da dobijemo konačno vaš stav o tome, jer u drugoj polovini 2012. godine, čini mi se u novembru ili decembru mesecu, ministar Bačević je rekao da postoji ogroman broj zainteresovanih investitora za gradnju ovakvog kanala, pa je pominjao da su ti investitori iz Rusije, Kine, Nemačke, Makedonije, Grčke. Da li ste vi razgovarali sa nekim od tih investitora, ili je predizborna priča o ulaganju u narednih 10 godina 100 milijardi evra ili dolara, sad više uopšte nije ni važno, svodi se na to da to nisu nikakva ulaganja, nego uzimanje kredita za realizovanje… (Predsednik: Molim vas, gospodine Hajdareviću, da se držite dnevnog reda. Ovo o čemu vi govorite, o predizbornoj kampanji i ostalo, nigde ne piše, ni u jednom od predloženih zakona. Razumem potrebu da se o tome govori, ali vas molim da se ipak držite onoga što se nalazi u predlozima zakona, a oni su veoma jasni.) Gospodine predsedniče Skupštine, bio sam inspirisan prethodnim izlaganjem gospodina ministra koji je upravo govorio o realizaciji ovoga projekta, između ostalog i projekta Koridora 10, ali o tome smo već sa ministrom razgovarali i u prethodnom sazivu, ali sad sam hteo samo da dobijemo neke dodatne informacije. Zaista, gospodine predsedniče, shvatićete nas kao poslanike, ako ministar krene da priča o nekoj temi, sasvim je razumljivo da tražimo neke dodatne informacije. Da li je projekat Morava-Vardar-Egej privatni projekat ministra Bačevića ili je to projekat Vlade Republike Srbije? To treba da nam kaže gospodin Mrkonjić jer je on resorno zadužen za saobraćaj i on je, po informacijama koje imamo, ministar koji je prisustvovao na svim sednicama Vlade od njenog konstituisanja jula 2012. godine. Hvala.
Gospodine Mrkonjiću, izvolite.
Nisam došao ovde da se napričam, ja najmanje govorim. Hajde prvo da odgovorim oko zakona, mada sam to već rekao kada je gospođa Donka govorila. Ovde sam možda najstariji, ja sam Jugosloven i dalje. Prema tome, jezik na kome se piše me ne interesuje, samo ako je srpsko-hrvatski, pa mogu da ga razumem. Prema tome, to nemojte. Naravno da većina tih zakona mora da bude na neki način usaglašavana sa stranim dokumentima i to nije ništa novo, ali ćemo i to u diskusiji po amandmanima iščistiti, što se tiče primedbi na zakon. Što se tiče projekta, probao sam da objasnim malo pre, na jednom projektu koji je mene koštao dosta nerava, to je taj koridor i to su te famozne brze pruge. Brze pruge su 1991. godine zacrtane u projektima EU, brze pruge u Srbiji. Od onda mi o tome govorimo. Naravno, negde čak, pa i među vama, podsmešljivo i to se sve vezuje za moje ime, sam tada, kao direktor instituta bio vezan za te pregovore sa EU. To što mi kasnimo, mi danas moramo da znamo da 2017. godine mora voz da prođe kroz Srbiju sa 160 km na sat, a ja kad to kažem, onda se svi smejemo. Razlozi su uglavnom objektivni, nema para, nema stručnjaka itd. Ista je stvar i sa ovim projektom o kome govori gospodin Hajdarević. Naravno da Vlada nije o tome raspravljala, ali ja sam dao saglasnost svakome ko ima ideju da tu ideju realizuje do neke faze, pa kad bude faza predprojekta, onda ćemo o tome razgovarati. To je tako. Mislim, poučen iskustvom, tačno je da sam bio na svim sednicama, negde sam najgori, negde sam najbolji, to tako kod nas uvek ide. Dakle, dok ne bude zvanična forma predprojekta, dotle Vlada o tome neće razgovarati. Ne vidim razlog zbog čega gospodin Bačević ne bi mogao da ide i da priprema teren za to. U krajnjoj liniji, na primer, o Koridoru ću takođe reći, svi ste se čudili – što je ministar saobraćaja dao Velji da vodi Koridor 11, Verici da vodi koridor boranjski? Na takvim projektima radi cela Vlada. Uopšte nisam sujetan. Neka jedan ministar uzme obavezu da vodi neku fazu. Ljudi su uzeli obavezu da vode faze i neka vode, šta je tu strašno? Nijedan projekat nije lični projekat. Ja uvek govorim u ime Vlade Republike Srbije, nikada nisam govorio u ime Ministarstva saobraćaja. Dakle, Vlada Republike Srbije na svim velikim projektima radi u celini. Na Koridoru 10 radi sedam ministarstava i to ne treba da vas čudi. Gospodin Bačević ima taj zadatak, ja sam dao saglasnost. Prema tome, neka krene u taj projekat, pa ćemo videti kad bude faza završetka, da onda o tome raspravljamo. Molim vas da u tom smislu i diskutujete. Hvala.
Replika, gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, dugo sam vremena ovde, kao narodni poslanik, bio prisutan dok se država, ne pravila, ne izgrađivala, nego razgrađivala. Čini mi se da, kada su u pitanju mnogi ministri, nažalost, mogu da kažem kao da su se u tome takmičili, ko će više štete da nanese državi i građanima. Isto tako, svaki projekat u koji pokušava ova vlada da uđe nailazi na otpor i ja to razumem. Opozicija smatra da je to njihova strategija i da kroz svoje diskusije žele da omalovažavaju rezultate koje neka vlada postiže. To je pravo na političku borbu i to neću da osporavam. Kao kolege poslanike vas bar u jednom delu molim da to ne radite, da ako neko ima neku ideju i ako želi da je sprovede i ako dođe u situaciju da je ta ideja ostvariva na kraju, nemojte da to uzimate da je zlo i da to kvarite. U tome i jeste problem. Imali smo priču oko tog famoznog zemljišta. Svi smo bili svedoci prošle godine kakva je bila naša žetva i poljoprivreda zbog suše. Sada ćemo da se raspravljamo – po kojoj ceni, kako je, ko je, šta, uradio. Ja sad jedno prosto pitanje postavljam – hoće li ti iz Emirata da dovedu svoje radnike ovde? Neće, nego će naše. Hoćemo li mi da proizvodimo tu hranu? Da, mi ćemo. Hoće li to da poboljša naše bilanse državne? Da, hoće. Kada je u pitanju taj projekat koji trenutno vodi ministar Bačević, da li on može da donese Srbiji nešto dobro? Da, budite sigurni da može, zato što se Evropa, barem kada je… (Predsednik: Vreme.) … u pitanju, deli na dva dela. Prema tome, molim vas, barem jednom, ako neka ideja postoji, hajde da raspravljamo o njoj, a ne da je unapred osuđujemo na neuspeh i da ona nije to što nama treba.
Replika, Kenan Hajdarević. Izvolite.
Hvala predsedniče. Gospodine ministre, znate šta, mislim da ministar Bačević nije otišao u Kinu da razgovara u svoje ime okvirno o nečemu. Po našim informacijama, zato sam ja i postavio to pitanje i LDP traži odgovor, zato što se to tiče svih grđana, je otišao u Kinu da traži kredit za realizaciju projekta kanala u iznosu od osam milijardi evra. Da li je to istina? Gospodin Bačević, ministre Mrkonjiću, je rekao 24. novembra da će u prvoj polovini 2013. godine biti završen projekat kanala Morava-Vardar-Egej. Znači, već možemo da govorimo o nekoj fazi planiranja jer ne verujem tako jedan veliki projekat može da se završi za 15-20 dana. Ne mogu da prihvatim ono što ste rekli, da neko dovede realizaciju ideje do predprojekta, pa onda će Vlada Srbije o tome da razgovara. Ako neko ode da traži kredit u iznosu, imamo informaciju, od osam milijardi evra, onda očigledno da postoji neka odluka Vlade. Znate šta, gospodine Arsiću, LDP apsolutno nema nikakav problem sa bilo kojim razvojnim projektom ili projektom koji treba da poboljša život građana u Republici Srbiji. Ali, ono što LDP traži jeste koliko realizacija bilo kakve ideje košta građane Srbije, u ovom slučaju u evrima. Znate šta, malo pre je gospodin Mrkonjić govorio, postojale su te 90-te godine kada realizacije nekih ideja nisu samo koštale u parama, nego i u životima, pa da smo i tada upozoravali.
Vreme. Izvolite, gospodine Mrkonjiću.
Pošto vidim da mi gospodin Kenan veruje, kada se radi o razvojnim projektima, to mogu da kažem sa ovog mesta, nema ovde nekih kolega koje se bave razvojem, ne vidim, Obradović. Dva su pristupa. Jedan je građanima i ljudima, ne samo građanima, nego i političarima koji ne znaju, da im objasnite šta je to. Oni to shvataju vrlo brzo. Drugi je opstrukcija. Oni kojima ne odgovara nešto novo, to su daleko opasniji ljudi, vrše opstrukciju svakog projekta. Ne govorim sada vama to. Ne bih voleo da se to na ovom projektu pretvori u stvarnost. Imao sam prilike više puta da preživim, pa i na koridorima. I danas ima neverica jer se, naravno, menjaju državni uslovi, menjaju se tokovi saobraćaja, menjaju se tokovi novca i to je meni razumljivo. Ali, tu država mora da ima jasan stav. Dakle, faza pripreme košta onoliko koliko košta, nisu to velika sredstva, ali ako projekat zaživi, to je velika stvar. Nisu svi projekti realizovani, molim vas. Može da bude deset projekata i jedan da se realizuje, pa treba da budemo srećni. Druga stvar, dobiti kredite nije lako danas, vi to znate. Sem toga, mi smo sada već zadužena zemlja, kako kaže Mlađa, možda i prezadužena i tu moramo da budemo obazrivi. Znamo šta je bilo kod Azerbejdžana. To je velika zasluga prethodne Vlade, a počeli smo opet sa kritikom. Sada vidimo da posao ide dobro, da ljudi rade i da je to bio dobar kredit. Prema tome, molim samo tu razumevanje. Nemojte vršiti opstrukciju zbog toga da bi se među strankama prepucavali. Nemojte to. Ovaj dom to ne zaslužuje. Hvala.
Gospodin Arsić ima reč.
Dame i gospodo, hajde da opet budemo malo konstruktivniji. Svaki narodni poslanik ovde zna da ministar Bačević, ni predsednik Vlade Ivica Dačić, ni prvi zamenik i potpredsednik Vlade, ministar odbrane Aleksandar Vučić, ni predsednik Republike ne mogu svojim potpisom da zaduže Srbiju. Pre toga je potrebno da neko u ovoj Skupštini pritisne određeno dugme, a pre toga je potrebno da se vodi debata. Znači, nemojte tako tendenciozno da kažete i da govorite koliko će to da košta Srbiju. Sada mogu ja vama jedno prosto pitanje da postavim – šta ako to dobijemo, a ne košta ništa Srbiju, osim zemljišta? Šta onda? Nemojte da ste skeptici. Najlakše je kritikovati, a najteže je napraviti najbolji mogući odnos koliko će to da košta građane, da li samo u zemljištu, da li nešto u novcu, ali da dobijemo jedan projekat sa kojim, verujte, čak i oni koji ne učestvuju biće zadovoljni kada bude zaživeo. Valjda za to ministre biramo u Vladu, da nama odgovaraju, ali da imaju dovoljno hrabrosti da nešto urade i promene. Valjda zato i idemo na izbore, da Srbiju promenimo. Do sada je išla ka dnu, uspeli smo da je zaustavimo, ma koliko se vi sa tim ne slagali. Sada je vreme da krene polako napred, pa makar danas da nam bude malo bolje nego juče, a sutra makar malo bolje nego danas, pa tako dan za danom, posle ovog decenijskog, mogu da kažem čak i višedecenijskog propadanja.
Replika, gospodin Hajdarević.
Hvala predsedniče. Mislim da je, upotrebiću malo tešku reč, ali moram, bezobrazno da optužujete nas iz LDP za opstrukciju samo zato što pitamo da li je ministar Bačević otišao u Kinu da traži kredit za sprovođenje nekog projekta. Valjda mi kao poslanici imamo pravo da dobijemo neke informacije ili možda hoćete da usvojite neki zakon, pa da nam pre svakog zasedanja dostavite pitanje šta smemo da pitamo ministre. Ako kao poslanici nemamo prava da postavljamo pitanja, onda zaista ne znam zašta služi ovaj dom. Rekli ste – neće biti nikakvog zaduženja, nego će biti investicija pre godinu dana u izbornoj kampanji od deset milijardi po godini, odnosno za deset godina 100 milijardi evra u Republiku Srbiju, između ostalog, to će biti realizacija i projekta kanal Morava-Vardar-Egej. Sada dobijamo informacije da to neće biti nikakva investicija, nego kredit. Mi kao poslanici i LDP na tome insistira, traži sad odgovor da li je to zaista tačno ili nije. Jedina opstrukcija, gospodine ministre Mrkonjiću, u kojoj smo prisustvovali prethodna tri ili četiri meseca jeste opstrukcija čišćenja snega na auto-putu. Mislim da je to puno opasnija opstrukcija nego bilo kakav pokušaj da se u ovom slučaju mi kao poslanici LDP optužimo za bilo kakvu vrstu opstrukcije. Havala.
Gospodine Kariću, po Poslovniku, izvolite.
Član 106, drage moje kolege, poštovani predsedniče, dame i gospodo, koleginice. Trebalo je da ide u suštinu razgovor, već smo daleko došli. Tema ne da je promašena, nego smo sada došli i do čišćenja snega. Normalno, biće i toga. Šta bih želeo kratko da kažem? Vi možda niste upoznati, ko nije upoznat, može da se upozna. Uvek je ministar Bačević govorio da će to biti investicioni objekat, ne kreditni, u krajnjoj meri, možda suinvesticioni projekat. Gospodin ministar Mrkonjić je potpuno u pravu. Iz mog iskustva, iz iskustva gospodina Mrkonjića i mnogi koji se bave bilo kojim ozbiljnim poslom je sledeća stvar – daj bože od 100 projekata, koji se nazivaju strateškim, da se ostvari za vreme Vlade i za vreme ove Skupštine. Prema tome, bez teških reči i gubljenja vremena jer ovo sve što je predloženo je logično i normalno. Da li će se ostvariti? Šta znače ti pregovori u Kini? Ljudi moji, 10, 20, da li vi znate ko su Kinezi uopšte? Radio sam sa njima nekoliko godina. Pregovarate po dve-tri godine za jedan posao od 100 miliona dolara, a ne za osam milijardi. Hvala vam puno.
Smatram da moramo da se vratimo na temu. Molim narodne poslanike da se vratimo na predloge zakona. Gospodine Mrkonjiću, izvolite.
Vi ste pametan čovek, rekao sam – nemojte da bude opstrukcije. To zbog zapisnika govorim, šta znam, možda posle počnete da manipulišete s tim. Nemojte da idemo putem da to liči na opstrukciju, ne vama, nego svima koji govorimo. Dakle, možemo da govorimo o kvalitetu projekta, ako znamo. Ako ne znamo, nemojte da govorimo. Faza nije takva da bi se odlučivalo. Naravno da će sve doći. Nama dolaze projekti daleko niži pred parlament, pa da ne dođe tako veliki. Dakle, nemojte da bude opstrukcije. To sam rekao. Hvala.
Narodni poslanik Dejan Radenković ima reč. Izvolite.
Hvala predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, mi iz SPS nećemo mnogo pričati o ovom zakonu. Jednostavno navešću samo ukratko bitne razloge zbog čega je važno da se ovaj zakon o državnoj pripadnosti i upisu plovila izglasa i mogu samo da kažem da ćemo u danu za glasanje se izjasniti pozitivno kada je u pitanju ovaj predlog zakona. Jedan prvi i najznačajniji razlog za donošenje Predloga zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila, ogleda se u pojednostavljenju postupka upisa plovila ukidanjem sudova i prenošenjem te nadležnosti, znači tog kompletnog postupka, u nadležnost lučkih kapetanije i Ministarstva saobraćaja. To je naravno u skladu sa reformama i uloge iz zadatka pravosuđa koje je do sada imalo. Predlogom zakona propisani su uslovi pod kojima brodovi unutrašnje plovidbe u vlasništvu domaćih brodara mogu da steknu svojstvo "rajanskog plovila", znamo da je ranije moralo da se ispune određene karakteristike i uslovi da bi se dobilo da mogu naši brodovi da plove kanalom Rajna-Majna, sada je to pojednostavljeno i moći će kod nas da se jednostavno na osnovu propisanih uslova dobiju dozvole za takvu vrstu plovidbe. Sticanjem ovog svojstva za plovidbu Rajnom automatski se proširuje mreža vodnih puteva, znači, pod srpskom zastavom i pod srpskom zastavom moći će da se plovi i dalje. Sledeći razlog za donošenje ovog zakona je da je predlogom zakona izvršena liberalizacija uslova za upis brodova u domaće upisnike u skladu sa zahtevima EU u odnosu na slobodan protok ljudi, robe i kapitala. S tim u vezi, ukinuta je kategorija obaveznog upisa, dok su uslovi za fakultativni upis maksimalno liberalizovani uz poštovanje zahteva Međunarodne konvencije o pravu i za postojanje tzv. veze između broda i države čiju zastavu nosi. Takođe, što je bitan razlog da se predlogom zakona uvodi nova vrsta upisnika za pomorske brodove tzv. međunarodni upisnik pomorskih brodova, kao i mogućnost privremenog upisa ili ispisa pomorskog broda u međunarodni upisnik pomorskih brodova po osnovu tzv. "berbot čartera". Na ovaj način u domaće zakonodavstvo unose se zakonska rešenja razvijena, rešenja razvijenih država u našem okruženju koje između ostalog i na taj način pomažu domaćim privrednim subjektima da uzmu što aktivnije učešće u međunarodnoj pomorskoj plovidbi i naravno privredi koja ima višestruki značaj po nacionalnu ekonomiju svih država, pa i onih bez pomorske obale. Konačno, da zaključim da se predlogom zakona vrši usaglašavanje domaćeg zakonodavstva, sa relevantnim izvorima prava EU, kao i međunarodnim konvencijama usvojenim pod okriljem OUN. Zahvaljujem vam se.
Hvala. Reč gospodin Mrkonjić.
Hoću da se zahvalim mom kolegi i prijatelji, on je kod mene svaki dan, pa sve zna, pa prema tome ne bih da komentarišem. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Konstantin Samofalov.
Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, govoriću pre svega o Predlogu zakona o državnoj pripadnosti i upisu u plovila. Mi u DS smatramo da je ovaj zakon, ovaj predlog zakona dosta dobro rešen, daje nam jedan osavremenjeni pristup ovoj problematici. Koliko znam nije bilo primedbi ni iz Evropske komisije, tako da možemo da kažemo da on predstavlja jedan mali korak u približavanju Srbije EU. Mi u DS to pozdravljamo i veoma nam je drago kada vidimo da u pojedinim ministarstvima razumeju politiku DS i prethodne Vlade da je neophodno da nastavimo evropski put i uprkos kritikama koje smo često trpeli od nekihkolege koji su danas u vladajućoj koaliciji, svedoci smo da se i danas sledi proevropska politika koja je zagovarala i uvek će zagovarati DS. Smatram da je to u najboljem interesu svih građana Srbije. Što se samog predloga zakona tiče, jasno je da nakon raspada bivše države SRJ jeste nastala potreba za Republiku Srbiju da zbog preuzimanja nadležnosti iz oblasti voznog saobraćaja uredi i ovu materiju u skladu sa svojim potrebama. Zato kažem da ovaj zakon daje jedan osavremenjen pristup i primenjuje jednu novu savremenu tehniku. Smisao zakona jeste, a o tome su neke kolege govorile i to lepo piše u obrazloženju, dakle, pojednostavljenje postupka upisa plovila pre svega ukidanjem uloge sudova u ovom postupku i u skladu sa zahtevom reforme i uloge pravosuđa. Mi to podržavamo, a podržavamo i činjenicu da se ovim zakonom vrši usaglašavanje sa odgovarajućim konvencijama UN. To je naša obaveza kao članice UN i naša obaveza kao jednog od osnivača ove međunarodne organizacije. U obrazloženju takođe piše i to je veoma važno da se ovim zakonom ostvaruje prvi korak u stvaranju zakonodavnog okvira privlačnog za velike brodovlasnike. To će povećati vodni transport i omogućiti poboljšanje poslovnog ambijenta u Srbiji, što naravno privlači velike brodovlasnike u svakom smislu. To je u interesu naših građana. Mislim da mi ne koristimo dovoljno kapacitete vodnog transporta. Zemlje EU ove mogućnosti koriste u ogromnoj meri i mislim da tu leže za Srbiju veliki potencijali. Veliki potencijali bi trebali da leže kada govorimo o vodnom transportu i u tom kanalu Beograd-Solun, jednoj interesantnoj ideji na kojoj će se i ovaj zakon odnositi. Postoji jedan član 14. u Predlogu zakona koji govori o luci upisa i kaže se da je luka upisa za pomorski brod i pomorsku jahtu Beograd. Možda bi trebalo predvideti amandmanom da umesto Beograda stavimo neko drugo mesto na putu od Beograda do Soluna, da se prokopa u Grdeličkoj klisuri neki veći prostor. Kolega Srđan Milivojević uputio je predlog nadležnom odboru Skupštine Srbije da usvoje amandman i da to bude Stalać. Predlažem poslanicima, kolegama da malo prouče ovu materiju. To bi svakako doprinelo razvoju centralne Srbije i same opštine Ćićevac. Na prostoru Stalaća se sastaju Južna i Zapadna Morava i tu nastaje Velika Morava i može biti jedna veoma interesantna ideja. Ali, kada govorimo o ovom projektu za koji je ovaj predlog zakona veoma važan, veoma jednostavno govoreći za takav kanal i koliko ja znam nema vode i danas zaista sve može da se izgradi. Dakle, tehnologija je napredovala uz dobre inženjere i dovoljno novca, ne postoji ništa što ne može da se izgradi, ali problem nedostatka vode ni sa kakvim novcem ne može da se reši. Ukoliko bi se tako nešto ipak i izgradilo dobar deo Srbije bi ostao bez vode zbog produbljivanja rečnog dna za potrebe plovidbe i tada bi, razgovarao sam sa ljudima koji se bave ovom problematikom, tada bi vodosnabdevanje pomoravskih gradova u Srbiji bilo veoma ugroženo. Čak i danas dobar deo pomoravskih gradova u Srbiji ima veliki problem sa nedostatkom vode. U celom svetu su evidentne klimatske promene i tome smo svi svedoci i one se direktno održavaju na sniženje nivoa vode u vodotokovima, to već znamo za naše reke Savu i Dunav. Onda bi ovaj postojeći problem sa vodom, sa izgradnjom ovakvog kanala dobio dramatične razmere. Postoji studija koju su uradili stručnjaci UN još 1973. godine koja predviđa 58 prevodnica na toku od Smedereva do Soluna. To su ogromni radovi, ogromna investicija i kasnije u eksploataciji imamo ogromne troškove za održavanje tako komplikovanog sistema, pa se postavlja pitanje odakle nam novac. Poseban problem bio bi održavanje ovakvog plovnog puta. Troškovi bi bili izuzetno veliki i to ne sme da se zanemari. Daću vam primer kanala Rajna-Majna u Nemačkoj koji ima daleko najveći saobraćaj u Evropi.
Gospodine Samofalov, moram da vas opomenem da se vratite na temu. Znam da imate politički interes da pričate o temi koja je vama zanimljiva, ali nažalost Poslovnik Narodne skupštine je vrlo jasan – govornik može govoriti samo o temi koja je na dnevnom redu. Priča o kanalu, o održavanju i koliko će to da košta zaista bukvalno ne dodiruje nijedan od članova zakona koji su na dnevnom redu, molim vas da se vratite na temu i ako imate da kažete nešto o ovim članovima, dakle, o zakonu koji je na dnevnom redu da o tome i govorite. Govorim o članu 14. Predloga ovog zakona, koji govori o luci upisa, i upravo tu govorim o predlogu koji je poslanik DS dao nadležnom odboru da podnese jedan amandman, koji bi upodobio i ovaj zakon (Predsednik: O amandmanima ćemo govoriti kada bude rasprava u pojedinostima, naravno, znate da i o tome možete govoriti.). Mene bi interesovalo šta ministar Mrkonjić mislim da je ovo pitanje veoma značajno, misli o ovoj temi, govorio je o tome već. Mislim da je ovo veoma značajno i mi u DS s obzirom da u obrazloženju ovog zakona se govori da je potrebno da povećamo kapacitete vodnog transporta. Srbija ima ozbiljne kapacitete u Dunavu i Savi koji su nažalost,još uvek neiskorišćeni. Na reci Savi nije uložen gotovo ni jedan dinar još od ratnih dejstava. Dakle, da se omogući za plovidbu ovaj tok reke Save. Dunav je takođe problematičan. I ove dve reke pružaju veliki kapacitet. Zaista ne znam da li mi koristimo i50% tih mogućnosti. To je u interesu naših građana, a ne nekakvo novo zaduživanje kroz genijalne ideje tokova od Beograda do Soluna. Postavlja se pitanje ko će to da plati? Kojim parama i zašto da ulažemo u nešto što je po mišljenju svih stručnjaka, potpuno ekonomski neisplativo i neodrživo, umesto da koristimo ono što Srbija već ima. Vidimo kako Nemačka to radi sa kanalom Rajna-Majna, a i on je na granici rentabilnosti, mogu tek misliti šta bi bilo sa ovakvim projektom. Prema tome, što se tiče samog predloga zakona, on je u redu, ali voleo bih da čujem i od gospodina Mrkonjića malo detaljnije šta misli o ovom projektu. Čuli smo da jegospodin Bačević u intervjuu Tanjugu rekao da u Kinu odlazi baš zbog ovog projekta. Nema razloga da se neke kolege poslanici iz SNS toga stide. Ministar je to veoma jasno rekao. Nas interesuje ko to hoće da zadužuje građane Srbije sa projektima koji su nerazumni. Reč ima gospodin Mrkonjić.
Zahvaljujem gospodinu Samofilovu na podršci zakona, u celini, a ne bih komentarisao dalje kanal. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, i poštovani ministre, verujem da kada je prethodni govornik, kolega, govorio i rekao neko mesto u Srbiji, od Beograda do Soluna, da je izgovorio i rekao lapsus, jer znam da sigurno zna koje su tačne granice Srbije. I ja bih voleo da je Srbija veća, ali neko mesto u Srbiji od Beograda do Soluna, ipak je Srbija nešto manja. Ono što me mnogo više čudi, jeste da neko ko se i u prethodnom mandatu i sada bavio poslovima bezbednosti, da ne zna neke osnovne postulate bezbednosti, a to je da država koja ima izgrađen značajni infrastrukturni objekat, kao što je Južni tok koji će se graditi u Republici Srbiji,a znamo da su neke poslaničke grupe i neki poslanici u prethodnom i ovom sazivu bili protiv takvog infrastrukturnog objekta, kao što je kanal koji će se potencijalno izgraditi, značajno poboljšavaju bezbednosnu strukturu jedne države. To su osnovni postulati bezbednosti jedne zemlje. Ako je to nova politika i ako je to nešto zašta se zalažete, da stanu investicije, da stanu poslovi, da Srbija postane nebezbednija zemlja, recite otovoreno – protiv toga smo, ali miniranjem takvih projekata, ako mislite da će Vlada Republike Srbije postati nesposobnija, ne, takve stvari u Srbiji nećete zaustaviti.
Prvi prijavljeni govornik, narodni poslanik Ljubiša Stojimirović. Gospodin Stojimirović nije tu. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, narodni poslanici, prvo ću malo protumačiti ovaj zakon, odnosno pozdraviti zakon o vazdušnom saobraćaju Srbije i Crne Gore. Smatram da, bez obzira na političke garniture i na političke okolnosti, uvek vredi sklapati sporazume sa bratskom Crnom Gorom i ponovo podvlačim da politički ambijent u jednoj i drugoj državi ne sme da utiče na jedan te isti narod, koji živi u dve države, bez obzira koliko se oni u ovom trenutku, nacionalno identifikuju sa narodom u Srbiji. Svaku vezu sa Crnom Gorom, sa BiH, zbog Republike Srpske, sa Makedonijom, treba pozdraviti, jer treba uvek imati prijatelje, dobre susede. Pre treba imati dobre susede, nego dobru rodbinu. Iz tih razloga, to pozdravljam i podržavam. Što se tiče plovila i teme koje smo se dotakli, čisto da iskomentarišem da se Srbija nalazi između istoka i zapada, da mi imamo Moravsku dolinu i da je to taj spoj između istoka i zapada, ma koliko neki mislili da nije tako. Savetovao bih neke, koji to nisu razumeli, otišli su sa sednice, a govorili su o tome, da o značaju Moravske doline, pitaju recimo, Fridriha Nojmana. Možda će im on objasniti, a on pošto nije u prilici, nije više među živima, da i to objasnim, možda će neko iz njegove fondacije, uspeti da im objasni značaj projekta Moravske doline, odnosno značaj Moravske doline između veze centralne Evrope sa istokom. Kroz Srbiju prolazi rečni Koridor 7, koji se spaja sa Moravom. To je najvažniji put između srednje Evrope i Crnog mora. Srbija jeste kontinentalna zemlja, jeste tonula za vreme bivšeg režima, ali nije na moru. Nažalost. Pored Dunava, a on je plovan, plovni su i Tisa, Sava, plovan je donekle i zamuljeni kanal Dunav-Tisa-Dunav, u koji ništa nije ulagano. Imamo dosta luka Apatin, Novi Sad, Beograd, Pančevo, Smederevo, Negotin itd. to je na Dunavu. Na Savi imamo Mitrovicu, Šabac, Beograd. Tisa ima luke u Senti i Bečeju. Vodni saobraćaj je veoma bitan. Bez obzira šta su prethodnici iznosili, posebno što su intencije zbog zaštite životne sredine, da se saobraćaj, posebno u Evropi, od Evrope prema Crnom moru, da se sa drumova premešta polako na vodne tokove. Srbija ima tu sreću da ima nekoliko preseka Koridora 10 i Plovnog puta 7 i to je jedno pravo bogatstvo, bez obzira što ga oni koji se u ovom trenutku smeju, nisu znali da iskoriste, to je pravo bogatstvo, potencijalno koje mi treba znamo da iskoristimo. Postoji evropska Dunavska strategija i podunavski projekat, koji nije namenjen samo za saobraćaj, već i za razvoj podunavlja, ekonomski razvoj, razvoj turizma itd. Sve te projekte treba podržavati ukoliko mislimo da budemo jedna ozbiljna država. U ovom zakonu o registraciji, evidenciji čamaca, rečnih brodova, raznih plovila, jahti, ribarskih čamaca itd. taj zakon je veoma sadržajan i veoma dobar. Ono na šta sam stavio amandmane je sledeće. Zakon kaže da se evidentiraju i registruju sva plovila čiji vlasnici imaju prebivalište na teritoriji Republike Srbije ili pravna lica imaju sedište na teritoriji Srbiji. Ovog puta ću vam govoriti posebno o morskim jahtama, koje su takođe predviđene, da me neko ne bi pogrešno razumeo, one su u zakonu predviđene. Hoću da kažem da ovi što su se smejali, ovi što su vam zamerali, su veoma zaslužni što recimo, nekoliko naših tajkuna, njih sedam, ima sedam jahti od 104,5 miliona evra. Otprilike mogu pomisliti da je to novac ove sirotinje, da se to nekako kroz ovu tranziciju i razne vrste privatizacije, drpizacije ta se to prelilo u njihove džepove. Sada su to jahte registrovane u stranim lukama i u stranim poreskim prijavama. Dakle, finansijski direktor te stranke ima jahtu dugačku, ne znam, možda je bivši finansijski direktor te stranke, ima jahtu dugačku 48 metara. Plaćena je 28 miliona evra.
Molim vas, vratite se na temu.
Govorim o plovilima. Ministre, pomozite. To plovilo je kupljeno najverovatnije od ovih ljudi što su zagrejali neku veknu hleba. Danas Srbi pažljivo kupuju hleb, po tri dana ga zagledaju pre nego što ga kupe i to uopšte nije smešno i nije za dobacivanje. Ovo je činjenica, da je vrednost tih jahti 104,5 miliona, ova je 28 miliona evra i da one nisu registrovane u Srbiji. Zato sam i predložio dva amandmana, dakle, ne pričam prazne priče, s obzirom da neki od njih imaju firme i da su ove jahte kupljene na firme i da je sedište tih pravnih lica na teritoriji Republike Srbije, zatražio sam da se u zakonu precizira da su oni dužni da to evidentiraju i registruju ove jahte na teritoriji Srbije, odnosno u našim lukama. Reći ću vam i to – ako je neko dobio tri šećerane za tri evra, ima jahtu vrednu 28 miliona evra i treba da plati 35.000 evra poreza, toliko izađe, Republici Srbiji, da to registruje ovde, i to ne uradi, e onda Vučić treba da bude ko Putin, da pozove i da kaže – hoćeš li ti ovoj državi nešto da daš, hoćeš li ti to ovde da registruješ, hoćeš li neki porez da platiš ovoj državi ili ćeš samo da uzimaš od ove države? Zato sam predložio te amandmane oko registracije plovila, da su u obavezi oni koji imaju morske jahte, a u tom zakonu se o tome govori, da su u obavezi ako su im sedišta pravnih lica na teritoriji Srbije, da ne izbegavaju da to registruju u Srbiji i time izbegavaju plaćanje poreza, ma čiji finansijski direktori bili. Dakle, neću da se ograničim samo na finansijskog direktora stranke bivšeg režima. Ovde je mnogo toga rečeno protiv plovnog puta Dunav – Morava – Vardar – Egejsko more, najverovatnije prema Solunu. Taj projekat nije projekat Bačevića. Taj projekat, ja kad sam postao poslanik 90-ih godina, mi smo predlagali Slobodanu Miloševiću da to uradi. Znači, nije to Bačevićev projekat. To je projekat koji su pravili neki naučnici. Nismo ga pravili mi političari. Dakle, možda postoji prilika da se taj projekat uradi. Koliko znam, prostorni plan treba da bude gotov do 2013. godine i takav projekat vredan od 15 do 17 miliona evra svakako treba podržati, ukoliko on može da se izvede raznim investicijama, jer on će, sem što ćemo više registrovati plovila, doprineti Srbiji još nešto – uspostaviće nove geopolitičke odnose i doprineti međunarodnoj stabilnosti Srbije, a ima nas, verujte, kojima je do toga stalo, bez obzira na zlurade osmehe one druge strane. Mislim da ćemo podržati ove zakone, posebno ovaj o državnoj pripadnosti i upisu plovila, ali tu tražimo da se jasno ovih koji su mnogo bezobrazno prebogati obavežu jednom da nešto ovoj državi ostave. Pored toga što podržavam svaku infrastrukturu, pitam vas i nas. S obzirom da smo dužni 20 milijardi evra, da zbog toga što smo dužni i nije neki problem da smo napravili izvoz za vraćanje duga. Bivši režim nije uspeo da dovrši od 2000. godine tu infrastrukturu. Ona se svakako mora dovršiti. Ali, mi takođe moramo zavrnuti rukave i napraviti neku ozbiljnu proizvodnju da po tim drumovima, da po toj železnici, da po tim plovnim putevima ide i naša roba, a podaci su da od ukupno šest miliona tona, koliko prođe, skoro sedam miliona tona kroz Srbiju registrovanog tereta, recimo uvoz je dva miliona i 800 hiljada, a izvoz milion i 800 hiljada. Ovi moji podaci su malo bajati, od pre dve godine. To pokazuje da smo mi u robnoj razmeni, bez obzira na saobraćajnicu, u debelom minusu. Dakle, moj savet je da pored ovog podržavanju za infrastrukturu, ako treba da se zadužimo, razvijemo poljoprivredu i prehrambenu industriju, zavrnemo rukave i za razliku od ovih bivših radimo, uposlimo radnike, da svako može da zaradi, da svako stekne poštenposao, da može da zaradi parče hleba za svoju porodicu, da može da uspravi i sebe i svoju državu i zasluge svoje države. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar.
Opet, hoću da se zahvalim gospodinu Rističeviću na delu koji se odnosi na podršku zakonima koje smo doneli, sa ubeđenjem da ćemo sve amandmane koje su poslanici podneli detaljno razmotriti. Verujem, prema kvalitetu diskusije koju sada imamo, većinu ćemo i usvojiti. Što se tiče razvojnih projekata, o njima dalje ne bih govorio. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Poštovane kolege i koleginice, danas imamo još jedan set zakona o kome raspravljamo i nadam se da ćemo pronaći zajednički jezik i da ćemo uspeti da u interesu građana Srbije usvojimo sve ono što je dobro i sve ono što može da doprinese boljem životu u Srbiji. Nije potrebno da se na tako važnim zakonima delimo na poziciju i opoziciju. Smatram da je normalno da pozicija kritikuje ono što predlaže Vlada, odnosno pozicija, ali treba da ima u vidu i da su to zakoni koji su neophodni za život u Srbiji i da su to zakoni na kojima moramo zajednički da radimo. Spomenut je ovaj projekat koji bi trebalo da prođe kroz tri zemlje, kanal koji bi išao kroz Srbiju Moravom, preko Vardara, dole do Grčke. Svi sad daju neki veliki značaj i veliku snagu, doprinos ministru Bačeviću za taj projekat. Zašto toliko hvalimo jednog čoveka koji ima vrlo malo zasluga, samo što se našao na mestu ministra u ovom trenutku? Sećam se dok sam još bio student, profesor Mileusnić, koji je bio jedan od doajena menadžmenta u ondašnjoj Jugoslaviji, je govorio o tom projektu. Sećam se na sednicama Saveza inženjera organizacije rada ovde u Beogradu, mi smo često govorili o mogućnostima realizacije tog projekta. Spominje se tu i nekih 12 milijardi duga, odnosno kredita koji treba da preuzme Srbija od Kine, koji bi se potrošili na taj projekat. Prvo, Srbija nema snagu da sama bude realizator tog projekta, ali je sasvim normalno i dobro je da se uključimo u nešto što bi omogućilo prosperitet Srbiji. Mi moramo da iskoristimo mogućnosti drugih zemalja koje su voljne da investiraju na našim terenima. Ovaj projekat, ukoliko bi došlo do njegove realizacije, bi mnogo doneo Srbiji. Da li će doći u vremenu dok smo mi poslanici, dok je ova Vlada? Ne znam, ali to je projekat koji će se jednog dana realizovati i to je projekat koji će mnogo dobroga doneti za Srbiju i za njene građane. Na tom projektu verujem da će učestvovati mnoge zemlje, pogotovo one zemlje koje imaju kapitala i koje su voljne da investiraju. Mi smo mala zemlja i nemamo tu snagu, ali treba da iskoristimo ideje, treba da iskoristimo mogućnosti koje nam pruža geografski položaj i situacija u kojoj se nalazimo. Sa druge strane, hteo bih da kažem nešto vezano za Zakon o vazdušnom saobraćaju između Srbije i Crne Gore. Mi smo na jednom geografskom području koje je, koliko se sećam, a bio sam nekad student te škole za kontrolu letenja, a verujem da je i danas tako, tu postoje dve oblasne kontrole. Jedna je Oblasna kontrola Zagreb, a druga je Oblasna kontrola Beograd i ta Oblasna kontrola Beograd, bar u ono vreme dok sam ja tamo bio, tako se zvala, pokriva područje i Srbije i Crne Gore. Normalno je da u tom poslu mi sarađujemo sa Crnom Gorom i normalno je da stvaramo zakone koji će omogućiti da taj saobraćaj bude i bezbedniji i da bude bolje pristupačan svim građanima, odnosno korisnicima na ovim prostorima. Verujem da niko od nas prisutnih ovde, koji smo i zaduženi da izglasavamo te zakone, nema ništa protiv da taj saobraćaj između Srbije i Crne Gore, odnosno na ovim prostorima, bude mnogo bolji i mnogo bezbedniji nego što je bio do sada, a i do sada verujem da je ta bezbednost bila zadovoljavajuća i da ćemo na kraju ovog zasedanja sa zadovoljstvom usvojiti ove zakone. Hvala.
Da li ste hteli po Poslovniku? (Da.) Reč ima gospođa Popović, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedniče. Javljam se i reklamiram član 106. Poslovnika, s obzirom da se prethodni govornici nisu držali tačke dnevnog reda i nisu opomenuti da se vrate na tačku dnevnog reda. Očigledno da se radi o odbrani jednog projekta, i to jednoj odbrani koja sledi pre nego što se uopšte i taj projekat nađe na dnevnom redu Vlade, odnosno ovog parlamenta. Bilo bi dobro da se u vezi ovog kanala Morava-Vardar-Egejskog mora kaže jedna konkretna činjenica, a to je da je Srbija upravo… (Predsednik: Ali ne u povredi Poslovnika, pošto time povređujete Poslovnik. Dakle, nemojte govoriti o detaljima nečega. Možete govoriti o povredi Poslovnika, da sam ja ili bilo ko od predsedavajućih povredio Poslovnik, ali nemojte govoriti o detaljima iz rasprave, jer na takav način zloupotrebljavate Poslovnik i kršite ono što reklamirate i sami.) Govorim o povredi Poslovnika, jer kada se govori o povredi Poslovnika, mora da se istakne da je ova država krajem 2012. godine dugovala 17 milijardi evra… (Predsednik: Ne može se govoriti o tome u povredi poslovnika, pošto dugovanja države nemaju nikakve veze sa povredom Poslovnika.) … A sa ovim dodatnim evidentnim zaduživanjima… (Predsednik: Molim vas, imate različite načine, mogli ste se prijaviti o tački dnevnog reda, mogli ste iskoristite svoje pravo na bilo koji način. Molim vas, ne zloupotrebljavajte institut povrede Poslovnika, jer će to onda otvoriti raspravu u kojoj svaki od poslanika može govoriti dva minuta o bilo čemu šta mu padne na pamet, a to stvarno ne mogu da dozvolim, jer Poslovnik me obavezuje da vodim sednicu na način da to ne dozvoljavam.) Kada god je neprijatna tema, vi jednostavno isključite mikrofon poslanicima… (Predsednik: Ne, to nije neprijatna tema. Vi imate pravo da govorite, ali vas molim da se prijavite za reč.) Upravo sam govorila o tome da se nisu držali tačke dnevnog reda. Govorili su o tom kanalu, a pri tom to nije predmet današnje rasprave. Je li tako? Nisu rekli neke konkretne stvari u vezi tog kanala. (Predsednik: To sam više puta istakao i u tome vas podržavam. Molim sve narodne poslanike da se pridržavamo dnevnog reda. Tu vas zaista podržavam 100%.) Kada god se radi o neprijatnoj temi, poslanik se očigledno prekine, isključi se iz elektronskog sistema, a u svakom slučaju niste opomenuli prethodne govornike da se drže teme.
Prvo, žao mi je što niste naveli član Poslovnika koji je povređen, ali nema veze, shvatio sam vašu nameru i intenciju. Kao što ste videli, niti vam je isključen mikrofon, i u ovom trenutku vam govorim u mikrofon, ni u jednom trenutku vam nisam isključio mikrofon, mogli ste da govorite. Naravno, ne mogu da vam dozvolim da govorite o nečemu što nije materija povrede Poslovnika. Uvek sam, a i na ovoj sednici sam iskoristio to pravo nekoliko puta i zamolio sve poslanike da ne govore o nečemu što nije tema dnevnog reda. Mislim da su svedoci svi narodni poslanici. Samo danas sam to iskoristio tri ili četiri puta u raspravi. Upravo zbog toga podržavam i vaš zahtev da se govori o onome što je na dnevnom redu. Dakle, molim sve narodne poslanike da govore o tačkama, odnosno zakonu koji su na dnevnom redu, čime ćemo poštovati i prisustvo ministra koji je došao ovde da brani tačke zakona. Molim narodne poslanike kada bude bilo kakav drugi institut pred nama, odnosno zakon ili bilo šta, možemo govoriti o tome bez problema. Danas imamo šest tačaka koje su na dnevnom redu – 2, 16, 17, 18, 19, i 20. i sve narodne poslanike molim da govorim o tome. Znam da kod nekih poslanika postoji potreba da iskoriste ovu sednicu Narodne skupštine. Vi ne morate stajati, završili ste ono što ste imali da kažete. (Judita Popović: Nažalost, nisam.) Ne možete govoriti. Samo sam rekao da ne smatram da je Poslovnik povređen. Svakako, imate pravo da u danu za glasanje tražite da se o ovome izjasnimo, ako niste zadovoljni mojim objašnjenjem i Narodna skupština će u danu za glasanje odlučiti da li je povređen Poslovnik, kako ste ga reklamirali, ili ne. To nije problem. Da li želite da se Narodna skupština izjasni? (Da.) Gospodine ministre, da li ste hteli reč? (Da.) Izvolite.
Hteo bih da se zahvalim gospodinu Stojmiroviću na podršci zakonima. Lepo je kada se ovde neko seti ljudi koji su ovde dali ogroman doprinos razvoju, posebno reke Dunav, a to je bio profesor Mileusnić, koji je bio i moj saradnik i zbog toga se zahvaljujem gospodinu Stojmiroviću. Hvala.
Reč ima gospođa Gerov, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, prekršili ste član 107. Poslovnika, koji govori o dostojanstvu Narodne skupštine. Upravo ste izrekli jednu netačnost kada ste malopre polemisali sa narodnim poslanikom LDP, Juditom Popović, rekavši da nije navela koji član Poslovnika reklamira. Gospođa Popović je u svojoj prvoj rečenici rekla da se poziva na član 106, a to je tema dnevnog reda. U tom smislu, smatram da ste prekršili član 107. Poslovnika, jer treba pažljivije da slušate narodne poslanike i njihovo izlaganje, pa bi ste znali da se ona pozvala na član 106. Hvala.
Ako je to tačno, izvinjavam se. Zaista nisam čuo i bez ikavke namere nisam to učinio. Nisam imao nikakvu lošu nameru i ako je to tačno, prihvatam to. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po Poslovniku. Izvolite.
Javio sam se i pre nego što je ministar uzeo reč. Imam primedbu na obe koleginice, odnosno reklamiram povredu čl. 108, 103. i 106, u vezi sa čl. 103, 106. i 108. Član 103. govori o pravu na reklamiranje povrede Poslovnika, član 108. - o radu na sednici Narodne skupštine se stara predsednik Narodne skupštine. Iz nastupa mojih kolega već danima ne stičem utisak da oni reklamiraju povredu Poslovnika, već pokušavaju da preuzmu vođenje sednice i da se oni sami postavljaju o redu Narodne skupštine, što je isključiva nadležnost predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg. Mislim da oni zloupotrebljavaju tu vrstu povrede Poslovnika i moram da sam i sam odstupio od dnevnog reda. Takođe, mislim da koleginice treba da znaju da prvi koji je odstupio od dnevnog reda i koji je mimo toga počeo da govori o temama koje nisu na dnevnom redu bio gospodin Kenan Hajdarević. On je prvi počeo da govori o plovnom putu Dunav-Morava-Vardar i bilo je neophodno da na neki način i mi branimo neke stavove vladajuće većine. Nismo mi koji smo prekršili Poslovnik, nismo mi ti koji su skrenuli s teme dnevnog reda, mi smo jednostavno odgovarali na prozivku koje je gospodin Kenan Hajdarević u nekoliko svojih izlaganja izgovorio. Gospodin Kenan Hajdarević je govorio, pričao neprecizno… (Predsednik: Jeste. Samo vas molim da o tome ne govorimo po povredi Poslovnika, pošto je ovo materija replike.) Slažem se sa vama. Hoću samo da se izvinim što sam odstupio delimično od dnevnog reda, želeći da doprinesem temi koju je otvorio dotično poslanik. Ne tražim da se o tome glasa. Hvala.
Hvala vama. Pošto smatram da smo u jednom delu odstupili od dnevnog reda, upravo sam zato i zahvalan svim narodnim poslanicima i da daju doprinos da se vratimo dnevnom redu. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani gospodine Mrkonjiću, dame i gospodo narodni poslanici, kao DS ćemo, gospodine Mrkonjiću, svakako glasati za ove predloge zakona, ne toliko zbog vašeg divnog evropskog imidža, te vaše plavo-žute kravate koja vam zaista divno stoji, već zbog potrebe da se ovaj zakon donese i zbog toga što smo delimično u izradi ovih propisa učestvovali i mi iz prethodne Vlade iz DS. Kada govorimo o ovim važnim zakonima i sporazumima koje potpisujemo i koje ćemo ratifikovati u ovom visokom domu, prijavio sam se da govorim o Predlogu zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Mislim da tu neće biti nikakvih problema da glasamo za većinu ovih zakonskih predloga i da podržimo kompletan tekst zakona. Naravno, imao sam neke primedbe i sugestije kada je reč o članu 14. zakona koji kaže – luka upisa, gde se kaže da je luka upisa za pomorski brod i pomorsku jahtu Beograd i da je luka upisa broda unutrašnje plovidbe i jahte unutrašnje plovidbe ona luka na čijem području je sedište lučke kapetanije koja vodi upisnik plovila u koje je plovilo upisano. Kao čovek koji dolazim iz Kruševca, smatram da ne mora sve da bude u Beogradu. Smatram da SNS apsolutno veruje u projekat svog nekadašnjeg predsednika, današnjeg predsednika svih nas, Tomislava Nikolića, da će se ovaj plovni put realizovati. Ne vidim ni jedan razlog da se ne podrži moj amandman, o kojem će se raspravljati kada se bude raspravljalo o amandmanima, da luka upisa bude grad Stalać. Odnosno, grad Stalać ne kao grad Stalać, kao opština Stalać, već kao mesna zajednica grad Stalać, jer postoji naseljeno mesto koje se zove grad Stalać. Tu su Morave stale i razmišljao sam da predložim da luka upisa bude Grdelica, ali nisam siguran da baš u onom Grdeličkom tesnacu, gospodin Mrkonjić je tu mnogo stručniji od mene, postoji mogućnost da pored pruge i autoputa stane i luka, a možda će da izmeste grad Leskovac. Sa druge strane, apsolutno verujem u dobre namere SNS koja kaže da se ovakvim infrastrukturnim projektima povećava bezbednosni kapacitet RS. Mislim da neko od njih sigurno sanja da kosmodrom naprave na teritoriji RS. To će bitno popraviti naše kapacitete. Takođe ću podržati i amandmane gospodina Marijana Rističevića, iako sam između dva maljackanja žvake vrlo teško razumeo o čemu je čovek govorio, ali sam razumeo da je kazao da postoje neke jahte od 104,5 miliona i da mu smeta što se one ne upisuju u registar plovila u Srbiji. Apsolutno da podržavam, pogotovo što njegovi današnji lideri nisu silazili sa tri od tih pet jahti i 2008. i 2009. i 2010. godine. Čak su poslanici koji su pre njih sedeli na ovim istim mestima pokazivali fotografije. Kada vam nije smetalo da se slikate na tim jahtama kada ste bili u opoziciji. Apsolutno sam uveren da će vaša poslanička grupa podržati vaše amandmane. Ne bih voleo da ostanete usamljeni u toj podršci za te amandmane, jer ću ja obezbediti podršku DS. Nemojte da budete neozbiljni pa da ne podržite amandmane svog kolege. Mi ćemo to svakako uraditi. Mislim da će građani Stalaća, građani Ćićevca, Paraćina, Ćuprije, Jagodine biti oduševljeni da mogu brodom da putuju za Beograd, brzim prugama. Mogu da biraju da li će brze pruge ili brze brodove. Jeste da neće imati vode da se istuširaju pre tog puta, ali lepota putovanja brodom nema cenu. Gospodine Rističeviću, Morava nema toliko vode ni da napoji sve što treba da napoji, i žednu zemlju i da da vodu za piće građanima koji tamo žive, a kako će kamo li još da da vode da njom plove brodovi. Uostalom, ne morate da se pozivate na gospodina Nojmana. Pozovite se na reči Svetog vladike Nikolaja Velimirovića koji kaže – neka je blagoslovena dolina Zapadne Morave jer mene je ta Zapadna Morava othranila, umila i hvala Gospodu Bogu ako taj projekat zaživi. Možda ću nekada na sednicu Skupštine brodom da dolazim sa kolegama iz Jagodine, Ćuprije, Paraćina, Svilajnca, pa možda i kvorum obezbedimo na brodu i snimimo nov serijal "Bele lađe". Nemojte da ste neozbiljni sa ovakvim predlozima. Zakon treba da odslikava realno stanje, a ne maštanje. Zakon treba da uvažava činjenice. Zakon treba da uvažava moć jednog naroda, jer ako kreirate projekte koji će do granica biološkog…
Molim vas, pošto taj projekat nije na dnevnom redu. Taj zakon nije na dnevnom redu. Raspravljamo o Zakonu o upisu plovila. Vaš prvi deo rasprave koji je vešto uklopio sve to sam dopustio jer ste se držali dnevnog reda, ali sada moram da vas zamolim da se vratimo na taj zakon.
Gospodine Stefanoviću, ovo malo ponekad liči na ono kada smo bili mali i gledali crtani film, gde se dva boksera tuku i onda kaže jedan – ovde je zabranjeno udaranje u nos, u glavu i nokautira ga sedam, osam puta, i kaže zabranjeno je sve to, a ovo drugo je dozvoljeno. Onda su ljudi iz vlasti sve to lepo iskoristili. Mi iz opozicije nećemo. Govoriću samo o temi dnevnog reda. Gospodine Mrkonjiću, molim vas da me pažljivo slušate. Uveren sam da će u ovaj projekat grad Stalać biti upisan kao luka i da ćete to podržati jer treba malo novca da se slije u Ćićevac. To je najmanja opština u Srbiji. Ima samo 9.500 ljudi. Zamislite kako će građani Ćićevca biti ponosni kada zaplove tim kanalom, pa svuda piše – luka upisa Ćićevac ili Stalać. Opet da vam kažem da mi još nekoliko stvari smeta u ovom zakonu, a to su njegove završne odredbe. Završne odredbe ovog zakona predviđaju i određene sankcije za prekršaje. Za nepoštovanje ovog zakona novčanom kaznom od 100.000 do 300.000 kazniće se za prekršaj privredno društvo i drugo pravno lice ako ne vije zastavu trgovačke mornarice RS na svom brodu koji plovi našim teritorijalnim vodama. Ako neko ima jahtu od 27 miliona evra može da plati mnogo veću kaznu ako ne istakne zastavu RS. Apsolutno sam uveren da će gospodin Rističević to da podrži, jer mislim da su te kazne male i treba da ih uskladite sa onim kaznama koje su za takve prekršaje predviđene zakonodavstvom Crne Gore, Hrvatske i nekih drugih država. Uostalom, pitajte naše ljude koji plove po svetskim morima i okeanima kolike su kazne za ne isticanje zastave i omaškom uđu u teritorijalne vode neke države i ne stave zastavu te zemlje u koju su ušli. Odmah dolaze brodovi, da li pomorske policije, da li ratne mornarice te zemlje, i utvrđuju prekršaj, nepravilnost i naplaćuju kazne. Apsolutno sam uveren da će poslanici SNS glasati za ovaj predlog zakona. Možda će nekada taj kanal da skrene i do Počekovine, do Vrnjačke Banje pa da se kolega Babić i ja provozamo brodom do Beograda i onda ne moramo da objašnjavamo novinarima kako idemo na sednicu Skupštine lađom i to belom. Vi možete prvom klasom, a mi ćemo drugom. Nema nikakvih problema. Kada bude proleće na palubu svi pa da se ispričamo lepo do Beograda. Međutim, ne znam kako ćete da objasnite građanima Vrnjačke Banje zašto zbog toga mogu da ostanu bez vode za piće i kako ćete građanima Ćuprije, Jagodine i Svilajnca da objasnite da vode za piće biti neće. Za kraj moram da napomenem da će DS glasati za sve ratifikacije jer to su veoma važne ratifikacije. Podvlačim, ne toliko zbog evropskog imidža gospodine Mrkonjića koliko zbog potrebe da se ovi zakoni usvoje. Pozivam kolege iz SNS da glasaju za amandmane gospodina Marijana Rističevića. Mene je sa mukom uverio i razumeo sam da treba da glasam za te amandmane. Ako sutradan rešite da pravite kosmodrom da bi povećali bezbednosne kapacitete RS, siguran sam da imate i kandidata za kosmonauta. On sve zna i o stoci i o brodovima i o zakonima. Ja ću i to da podržim.
Gospodin Mrkonjić ima prednost.
Zahvaljujem gospodinu Milivojeviću na podršci zakonima. Primedbe i amandmane ćemo pažljivo razmotriti. Sigurno neću da govorim da će Vlada usvojiti decentralizaciju Srbije sa tim da se plovila upisuju ne znam gde već će da se upisuju u Beogradu. To mora da mi dozvoli. Toliko o ovim zakonima. Sada mogu i ja da budem malo neozbiljan, da se šalim. Što se tiče mog stajlinga, mislim da svi u sali znaju da je crvena boja meni u srcu godinama. Prema tome, nikakve veze plavo-žuto nema sa bilo kakvom ideologijom. Slobodan Milošević je i dalje moj idol i ostaće to do kraja mog života. Hvala.
Replika, gospodin Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam o kakvim slikama je govorio gospodin Milivojević, ali znam sigurno sledeće – te spomenute jahte nisu kupljene kada smo mi na vlasti nego dok ste bili vi na vlasti. U tome je problem. To je prva stvar. Druga stvar, kada govorite o tom kanalu, kada govorite o Velikoj Moravi, Zapadnoj Moravi i Požarevac je blizu Morave, i Požarevljani korist tu istu vodu iz Morave za piće. Ono sada što se radi sa njom je daleko gore nego što bi se radilo kada bi se kopao taj kanal. Vi to odlično znate i znate odlično da bi se pitanje vodosnabdevanja Požarevca i svih gradova uzvodno rešilo. Kada vas slušam tako da su neki ljudi pre 30, 40 godina vodili ovu državu kao što vi razmišljate mi danas ne bismo imali ni Đerdap, Dunav ne bi bio plovna reka, ne bismo imali jedan gigavat električne energije ili 24 miliona kilovat sati dnevno, ne bi bilo Termoelektrane u Kostolcu, ne bi bilo Termoelektrane u Obrenovcu, ne bi bilo rudnika, ne bi bilo ničega. O tome se radi. Slažem se, imate pravo da kritikujete, ali barem u tim kritikama zadržite jedan nivo koji odgovara dostojanstvu ove narodne skupštine. Ako ništa drugo, ako se politički ne slažete, barem poštujte trud dok pokušavamo nešto da uradimo za svoju zemlju. Za razliku od nekih koji su do sada bili na vlasti, ali su se trudili da urade nešto za sebe, pa sada imamo pune natpise po novinama.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, iako se prethodni govornik, koji me je prozvao nekoliko puta, obraćao direktno meni, ne zameram, niti ću reklamirati povredu člana 107. Za razliku od njega, ja to ne činim. Ne znam na koga se odnosilo ono slikanje na jahti i lider. Lider sam svoje stranke i druge lidere nemam. Svoje mišljenje imam i po njega ne idem kod svog lidera, da uzmem svoje mišljenje. Da bih nekom dokazao da razmišljam svojom glavom, morao bih taj neko drugi da ima tu privilegiju da on sam razmišlja svojom glavom, pa bi onda to najbolje razumeo. Nisam znao da je on stručnjak za vodotokove. Ne znam kako on misli, a ovde ide zakon spojenih sudova, da će Morava ostati bez vode ukoliko je spojimo sa Dunavom. Možda će taj vodni potencijal biti malo veći. Ne možete sprečiti vodu da u spojenim sudovima cirkuliše. Pretpostavljam da bi tim kanalom Morava dobila na kvalitetu na količini vode. Nisam znao da je jedan evropejac protiv toga da se Kruševac i centralna Srbija i ostali deo Srbije spoje sa Dunavom i sa centralnom Evropom. To je za mene iznenađenje. Ovaj projekat nije naprednjački. Ja sam se nekada zalagao za ovaj projekat u okviru Narodne seljačke stranke. To nije ni moj projekat. Taj projekat je radila struka, nauka. Samo pokušavamo da sprovedemo u delo ono što niko pre nas nije sproveo. Što se jahti tiče, nijedna slika sa mnom na mojoj jahti. Koliko se sećam, njihovi ministri su donedavno slikani na raznim jahtama, pa su se pravdali da nisu njihove, već njihovih tastova. Dakle, ako neko ima sliku sa mnom na nekoj jahti, neka pokaže i ja ću u tom trenutku podneti ostavku, bez obzira što je to jahta finansijskog direktora njihove stranke. Ukoliko mi pokaže takvu vrstu fotografije, a da nije montirana, podnosim ostavku i neću više da se bavim politikom. Više pripadam ovom drugom, opljačkanom narodu. Dakle, ovom što pažljivo bira hleb, tri dana ga zagledaju pre nego što ga kupe. (Predsednik: Vreme.) Ponosim se time što pripadam ovom drugom delu, što ne pripadam ovo prvom. Ako mi pokaže tu fotografiju, dajem ostavku. Ako ne može da pokaže, neka se izvini. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, poštujem gospodina Milivojevića kao promotera svog kraja. Međutim, oni što bi trebalo da zna jeste da ni Vrnjačka banja, iz koje ja potičem, ne pije vodu sa Morave, kao ni Kruševac, već sa jezera Ćelije, a da smo obično, nažalost, tako je, izlivali otpadne vode u Zapadnu Moravu. Spominjali su i SNS i da li verujemo u projekte i obećanja. Da, naravno. Za ovih šest meseci, od formiranja Vlade, najveći deo tih obećanja smo ispunili. Obećali smo suštinsku borbu protiv kriminala i korupcije i ona se odvija. Niko u Srbiji ne govori suprotno, osim ako ne želi da priča neistine. Obećali smo novi Zakon o javnim nabavkama. Ovde u ovom parlamentu smo ga izglasali. Obećali smo stabilan dinar i kurs. Kakav je kurs? Obećali smo direktne strane investicije. Evo, tu nam je pred vratima Sporazum sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima, sa najvažnijim investitorima i opet neko ima nešto protiv. Čim se kaže, čim se podigne glas protiv takve priče, onda kažu u Srbiji se ćuti, u Srbiji se šapuće. Ko šapuće? Neko ko tuži jedne dnevne novine i traži odštetni zahtev koji je najveći u istoriji novinarstva, ne u Srbiji, nego u svetu. Kako se to zove? Da li se ćuti zbog Dragana Đilasa i Demokratske stranke ili se ćuti zbog Vlade Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, replika.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam pratio šta su kazale moje kolege iz vladajuće većine. Opet podvlačim, nemojte da se pozivate na strateške projekte iz prošlosti, jer to su bili strateški projekti koji su bili dobro isplanirani, koji nisu iscrpljivali zemlju do granica biološkog i ekonomskog opstanka. Ako govorite o tome da su neki ljudi kupili neke jahte, prvi tajkun je prvu jahtu u Srbiji kupio 1998. godine. Pitajte predsednika Tomislava Nikolića – da li poznaje potpredsednika Vlade Tomislava Nikolića iz 1998. godine? Pitajte ga da li su to možda isti ljudi? Pitajte ga, pre nego što ponese krst, koji malo, malo hoće da nosi, a na koji su 1999. godine razapeli Srbiju, a ne njega, da li danas poznaje ovog predsednika Tomislava Nikolića koji je predsednik Srbije? Da li su to isti ljudi? Gospodine Mrkonjiću, iskoristite vaš uticaj i zamolite vašeg partijskog šefa i predsednika Vlade da uradi DNK analizu te dvojice ljudi, pa da vidimo da li su to isti ljudi ili nam je neko danas podmetnuo tog čoveka koji nema veze sa tim čovekom iz 1998. godine. Pitajte vašeg lidera stranke da li tog čoveka danas poznaje ili ga ne poznaje? Pitajte tog čoveka da li je bio potpredsednik Vlade kada je prvi tajkun kupio prvu jahtu i kada je Srbija doživela svoje najveće propadanje u svojoj istoriji. Poučeni tim iskustvom, mi vama danas ništa ne verujemo. Možda ste skinuli bedž sa revera, ali bedž iz srca se nikada ne skida. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, replika.
Predsedavajući, javljam se iz razloga što je na diskusiju gospodina Milivojevića bilo tri ili četiri replike. Nisam sasvim siguran da ste imali dovoljno osnova da date pravo na četiri replike, jer ako na taj način budemo reagovali, onda će se zaista ova rasprava pretvoriti u replike i udaljićemo se od teme. Tada ćemo biti u poziciji, mi iz opozicije, da na svaku kritiku koju uputimo na račun vlasti, pa čak i kada kažemo da ćemo podržati i glasati za zakon, dobijemo salvu uvreda, omalovažavanja od strane pozicionih poslanika. Ne bih se javio da zamenik i šef poslaničke grupe nisu diskutovali o istoj temi i da nisu, na neki način, pravdali uvrede koje su danima, mesecima bile u jednom dnevnom ili više dnevnih listova i da oni nisu, kao najveća opoziciona stranka, imajući u vidu da imaju ministra za informisanje, vladajuća stranka, sve poluge vlasti u rukama, da nisu vređale pre 2000. godine na gotovo nezabeležen način ljude koji su nešto postigli u životu, za koje su ljudi glasali, pokušali da na taj način snize rejting i unize. Na to nisu reagovali, a sada govore o tome da je taj isto čovek imao pravo da tuži te dnevne novine. Mislim da niste zauzeli poštene i korektne kriterijume. Hvala.
Hteo bih da odgovorim na ovo. Repliku sam morao dati, kao što sam sada dao vama i gospodinu Milivojeviću, jer vi imate pravo da govorite kao zamenik šefa poslaničke grupe kao odgovor na pominjanje Demokratske stranke. Gospodin Milivojević ima pravo da replicira zato što je lično pomenut. Isto tako, gospodin Babić je lično pomenut, a gospodin Arsić je replicirao u ime SNS. Dakle, mene Poslovnik prisiljava da se ponašam u skladu sa Poslovnikom. Ne mogu da odbijem da dam pravo poslaniku koje mu po pravu pripada. O tome se radi. Pridružujem se vašem apelu da raspravu polako vratimo na dnevni red. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću da se pozivam na kršenje Poslovnika, iskoristiću pravo replike, ali član 107. Poslovnika grubo nije ispoštovan i tu je predsedavajući morao da reaguje, zato što je jedan od poslanika tražio da ministar unutrašnjih poslova utvrdi DNK analizu predsednika Republike. Znate šta, kada se spominje krst, svako nosi svoj, i Tomislav Nikolić svoj i ja svoj i vi, gospodine Milivojeviću, nosite svoj i niko Srbiju, dok je bio Tomislav Nikolić, nije razapinjao na krst, ali ste je zato vi u ovih proteklih 12 godina razapeli na doboš. Zato danas tako i živimo. Možete koliko god da pričate o EU, dok ste bili na vlasti, a znate i sami da u EU ne trpe dve stvari – korupciju i kršenje ljudskih prava. Pomalo kršenje ljudskih prava kroz neke izbore ste i kršili, a što se tiče korupcije, tu niste smeli da uradite ništa, ne vi lično, nego oni koji su to trebali da urade iz vaše stranke. To je taj doboš o kome mi pričamo i to je ta rasprodaja države i to su sva ta zaduženja kojim ova Vlada mora da zadužuje državu, da vraća neke tuđe dugove koje je neko neodgovorno pravio. Stavljali ste pare sebi u džep, ništa drugo nisu radili, i sad je došlo vreme da položite taj politički račun i položite ga. To je vaš krst. Branite one koji su radili ono zbog čega ste se vi borili dok ste bili opozicija 1997. – 1998. godine. (Predsednik: Vreme.) To radite, ništa više.
Gospodine Babiću, nemam osnov da vam dam, niste lično pomenuti. (Zoran Babić: Pomenut sam kao zamenik predsednika poslaničke grupe.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, uvaženi gospodine ministre, deo moje replike se sastoji u vašem odgovoru, jer replika koja je nastupila između gospodina Milivojevića i mene, lično smo se pominjali, ali u jednom sportskom duhu, parlamentarnom duhu, je bila osnov zašto sam se ja uopšte javio za repliku. Međutim, uz svo moje naprezanje ja zaista nisam mogao da shvatim govor kolege Veselinovića i šta je želeo tom kritikom da postigne. Zašto sam pominjao i odštetni zahtev, zašto sam pominjao gospodina Đilasa, inače kolegu po fakultetu i stručnoj spremi, to je samo da dobijemo recept kako se u Srbiji, sa jedne strane, imovina 800 puta uvećava, dok sa druge strane imovina svih građana Republike Srbije se 800 puta umanjuje, samo taj recept. Mislim da ću vam posle toga biti zahvalan. Kako se to uspeva u Srbiji?
Gospodin Milivojević, replika. Izvolite.
Ja ću ovim svakako završiti ovaj krug replika jer smatram da je potrebno da radimo po dnevnom redu i da damo doprinos Srbije, doprinos DS evropskim integracijama. Istine radi, Srbija je taj status kandidata dobila za vreme Vlade DS, a ne Vlade SNS, čisto da znate to, da upamtite, nije loše ponekad da se podsetite toga. Dakle, koliko god mi bili loši toj EU, nama je dodelila status kandidata. (Zoran Babić: Srbiji je dodelila, a ne vama.) Srbiji, ne znam da li vi to dobro razumete. Kad kažem – nama, ne mislim DS, ne mislim LDP, nego nama, Srbiji. Valjda je i vaša Srbija, nije samo Srbija nečija ovde. Svačija je Srbija. Ne možemo da svojatamo Republiku Srbiju. Kad kažem – nama, valjda u ovom domu svi predstavljamo Republiku Srbiju. Zašto ste toliko lični? Zašto ste toliko sujetni? Zašto toliko ne možete da prežalite vreme kada ste bili protiv EU? Zašto vam je toliko bedž prirastao za srce, a ne za rever? Nema potrebe da na takav način diskutujete sa nama i da nam držite predavanja o EU. Drago nam je da ste danas stali pod politiku DS, drago nam je da ste sa bine, sa koje ste gledali kako gore strane ambasade, potrčali da se rukujete sa tim ambasadorima, drago nam je da ste promoteri evropske politike i našeg sistema vrednosti, kad kažem – našeg, tu mislim na DS i drago mi je da se danas zalažete za one postulate protiv kojih ste se toliko žestoko borili 20 godina. To nije uspeh ni nas, ni vas. To je uspeh jedne ideje koja u ovoj zemlji prevazilazi svojom vrednošću one utopijske ideje, kakva je kanal Beograd – Solun. Hvala.
Hvala. Janko Veselinović, replika.
Predsedavajući je izašao, a hteo sam da ga pitam po kom je osnovu dao malopre reč i zameniku i šefu poslaničke grupe, ali mislim da znam zbog čega im je dao reč, pošto sam ja razumeo da se oni smenjuju na šest meseci i da se takmiče ko će biti šef poslaničke grupe. Verovatno je predsednik uključen u regulaciju te utakmice i po tom osnovu im daje reč. Zaista vas molim da ne zamarate sa tim ostale poslanike i građane Srbije zbog vaše utakmice. Ja sam, gospodine Babiću, samo dobronamerno skrenuo pažnju da nije dobro, vi kao zamenik ili šef poslaničke grupe SNS, najveće poslaničke grupe u ovom parlamentu, na jedan neozbiljan način koristite jednu mantru za koju je pticama na grani jasno da ona nije tačna, da se na taj način obraćate, odnosno odnosite prema predsedniku stranke, najveće opozicione grupe ovde u parlamentu, odnosno najveće opozicione stranke u državi. Smatram da to nije način da pokažemo ozbiljnost parlamenta, da pokažemo da nam je najvažnije da smo ovde zbog zakonodavnog rada, da se međusobno odnosimo jedni prema drugima sa uvažavanjem, a ne da koristite termine za koje zaista smatram da su daleko od istine, odnosno podatke koji su daleko od istine. Hvala.
Hvala. Prvo da vam odgovorim i ime predsednika Skupštine. Predsednik Skupštine je dao reč i gospodinu Arsiću i gospodinu Babiću, pošto je prethodni govornik pomenuo obojicu, pomenuo je i predsednika poslaničke grupe i zamenika predsednika poslaničke grupe. Pravo na repliku ima gospodin Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Hajde sada da dođemo do jedne vesti koja će obradovati celu Srbiju, koja će obradovati i vlasnike i čitaoce i novinare jednog velikog dnevnog lista. Vi ste rekli da sam ja izrekao neistinu da je upućen odštetni zahtev gospodina Dragana Đilasa prema dnevnim novinama "Kurir" u iznosu od milijardu i 200 miliona evra. Rekli ste da je to neistina. Ako je to neistina, da li to znači da gospodin Đilas odustaje od tog odštetnog zahteva. Izađite, recite – odustajem, u redu, obradovaćete celu Srbiju. Sa druge strane, slažem se, i ja ću ovim putem završiti ovaj krug replika sa dve stvari. Ko je šef, ko je zamenik šefa poslaničke grupe SNS se tačno zna. Ono što odlikuje SNS je timski rad, je kolegijalni duh i ja vas molim, kao što se mi ne mešamo u vaše unutrašnje turbulencije, nemojte se vi mešati u našu unutrašnju renesansu. Jednu stvar ću vam reći, samo mi nije jasna koja je to politika DS prema evropskim integracijama, da li time što promovišete evropski put Srbije ka EU, ili u amandmanu koji ste uputili na Rezoluciju o Kosovu i Metohiji, kada ste rekli da trebaju da se prekinu svi pregovori Srbije sa EU. Gospođo predsedavajuća, molim vas da opomenete. Znam da neke stvari ne prijaju nekim kolegama, istina često ne prija, ali molim vas omogućite tišinu u sali. Hvala.
Molim narodne poslanike da omogućimo da govornici govore i da možemo svi da čujemo o čemu oni govore. Gospodin Šajn, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovane kolege, zamolio bih vas samo za sve vreme da raščistimo jednu stvar. (Predsedavajuća: Gospodine Šajn, samo navedite član Poslovnika?) Član 107. Nemate zaista pravo da svojatate ideju EU. (Predsedavajuća: Gospodine Šajn, a vi nemate pravo da replicirate.) Hoću samo da kažem o čemu je reč. (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Šajn, dajte da svi poštujemo dostojanstvo Narodne skupštine. Poslovnik postoji da bismo ga se svi pridržavali.) Da kažem samo u čemu je povreda. Uvredili su me i samo hoću da kažem zašto su me uvredili. (Predsedavajuća: Dakle, počeli ste da replicirate u ime poslaničke grupe, a na to nemate pravo.) Ne govorim u ime poslaničke grupe, govorim kao Srđan Šajn, predsednik Romske partije, narodni poslanik, zato što sam uvređen. (Predsedavajuća: Nemate pravo preko povrede Poslovnika da replicirate, a niste direktno pomenuti u izlaganjima prethodnih govornika.) Jesam direktno, zato što su se svima nama direktno obratili poslanici. Onda je trebalo, poštovana predsedavajuća, da tog trenutka kada su se obratili poslaničkoj grupi, kada su se obratili svima nama predsednici različitih političkih partija, članovima poslaničke grupe SNS, onda ste trebali jasno da im kažete – to nije dozvoljeno na osnovu ovog poslovnika, da prekinete gospodina. Kako njega niste prekinuli, onda imamo dve mogućnosti. Za mene je lakša mogućnost da mi date mogućnost da govorim, nego da tražim povredu Poslovnika. Zaista vas molim da mi date mogućnost da u jednom minutu jednu stvar samo kažem. Ukoliko ne, onda ću da tražim repliku zato što nam se direktno obratio poslanik, a nema pravo na to. Znači, nije suština da li je pomenuo, ako se obrati, a to se ne sme, mislim da se slažete sa tim da ne smemo direktno nikome da se obraćamo u Skupštini.
Gospodine Šajn, u redu, hvala, razumela sam vas. Neću vam dati reč za repliku. Nastavljamo sa radom.
U danu za glasanje tražim da se glasa o povredi Poslovnika s vaše strane.
Reč ima Janko Veselinović, replika. Izvolite.
Očekivao sam i prošli put da ćemo nastaviti sa raspravom, međutim, nisu mi gospodin šef i gospodin zamenik šefa dozvolili to. Gospodine Babiću, niste me dobro shvatili. Govorio sam o činjenici da ste vi ukazivali da se neko obogatio 800 puta, da je uvećao svoje bogatstvo i to sam govorio da koristite neproverene činjenice i da se to ne očekuje od jednog šefa poslaničke grupe. Na to se moje izlaganje odnosilo. Druga stvar, vrlo ste se mešali kada su u pitanju naše unutarstranačke turbulencije, kako ste vi nazvali sadašnje turbulencije u SNS, a ima ih na svim nivoima i to je verovatno normalno za jednu veliku stranku koja ima puno frakcija, koja je nastala tako kako je nastala, ali to su vaši problemi i vi ih rešavajte na vaš način. Vi ste se mešali u naše, a mi smo samo po pitanju vođenja sednice pomenuli činjenicu da se dogovorite ko je zamenik a ko je šef i da se jedan od vas dvojice javi za reč. Ovom prilikom pozivam da se vratimo na temu i da ne zamaramo zaista poslanike sa temama koje nisu predmet današnje rasprave. Vidim da ni gospodin Mrkonjić zbog toga nije zadovoljan i da njegov evropski put verovatno neće biti tako brz ako mi budemo ovako trošili vreme na nevažna pitanja.
Hvala. Gospodine Stojanoviću, da li želite povredu Poslovnika? Nemate pravo na repliku. Izvolite, da vas saslušamo.
Želim prvo da obrazložim, pre nego li kažem ono što sam naumio da kažem. Gospodin Milivojević je u prvom svom izlaganju u vrlo pežorativnom smislu govorio o poslaničkom klubu SNS. Molim vas, saslušajte.
Gospodine Stojanoviću, sedite, molim vas. Ako pažljivo pogledate Poslovnik, pravo na repliku u ime poslaničke grupe ima samo predsednik, odnosno zamenik predsednika poslaničke grupe, odnosno ovlašćeni… (Momir Stojanović, s mesta: Po kom osnovu ste dali pravo gospodinu?) Gospodin Milivojević je dobio pravo na repliku po osnovu toga što je direktno pomenut, odnosno njegovo izlaganje. Pravo na repliku u ime poslaničke grupe ima gospodin Arsić i sada mu dajem reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, ima jedan problem kada hoće neko da priča o poslaničkom klubu SNS i o predsedniku i zameniku predsednika poslaničkog kluba. Prvo treba da znate jednu jako važnu stvar. Ne možete da nas posvađate, prijatelji smo, poznajemo se dugo. Ne možete, nemojte da se trudite, isto tako kao što pokušavate da prikažete da se svađaju Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić, koji će biti prijatelji do groba. Drago mi je i da priznajete da imate frakcije u svojoj stranci. Samo da vas podsetim, mi smo pre neki dan imali glavni odbor, 396 ljudi, jednoglasne odluke. O kakvim frakcijama vi pričate? Nema frakcija ni u SNS, ni u Vladi, zato što imamo za cilj ne ličnu korist, nego ideju, a ta ideja je da promenimo Srbiju, da to bude jedno pravednije, lepše društvo, nego društvo u kojem ste nas vi vodili prethodnih 12 godina.
Hvala. Gospodine Šajn, povreda Poslovnika. Izvolite.
(Poslanik govori na romskom jeziku.) Prevod govora: „ Ja hoću da kažem na romskom jeziku zašto hoću da govorim na osnovu člana 103. i člana 107. Poslovnika. Vi morate da shvatite da je i Romska partija bila sa vama 2006. godine i da smo mi tada rekli da EU nema alternativu. Ne možete da kažete da nismo bili za EU. Sada podržavamo novu većinu, koja je takođe za EU u značajnijoj meri nego vi. Od vas tražim da se u danu za glasanje Skupština izjasni da li ste vi radili po Poslovniku ili niste. Hvala vam puno“.
Molim stručne službe da obezbede prevod ovoga o čemu je gospodin Šajn rekao, da bismo svi mogli da razumemo. Pravo na repliku ima gospodin Stefanović.
Nema potrebe za prevodom, pošto će možda gospodin Arsić ili SNS moći da nam prevedu, kao što su stavili ćirilične natpise na novosadske autobuse. Možda i ovo možete na ćirilicu da prevedete. Istine radi, kao replika, nemojte se hvaliti jednoglasjem na glavnom odboru. Nije to uvek merilo. I mi smo imali dugo, dugo jednoglasne odluke, uključujući i sad. Ali, ono što je činjenica, da u DS, pošto ste to direktno prozvali, postoji mogućnost za različita mišljenja. To ste rekli. Znači, postoji. Mi smo ponosni na to. Kada se donesu odluke, onda se te odluke sprovode. Ali, to nije razlog za vašu nervozu. To nije razlog za ovako grube kvalifikacije koje se iznose poslednjih dana i danas i nije razlog da saopštenja SNS iz 1991. godine, koje ste ubacili u bocu na Dunavu, sada vadite u Beogradu i čitate ih na televiziji. Nemojte to da radite. Ako DS traži opravdano da se neke stvari ispitaju, zašto ste nervozni? Zašto govorite i vaš predsednik da su za vreme DS prodati kombinati koji se sada prodaju Arapima? Nije to bilo za vreme DS. To je neistina. Mogu da kažem u Skupštini – to nije tačno, gospodo, to je neistina. To je činjenično proverljivo. To nije razlog da vi koristite tako grube kvalifikacije i govorite da neko laže, da neko govori – dođite vi, lažovi, da vidite šta je istina. Dajte da ukrstimo te papire. Nema potrebe da se tako častimo. Nije to dostojno nove evropske SNS. Razumem da vas boli glava zato što imate dve glave, pa vas dve glave bole, mnogo je veći bol. Nema potrebe tako da reagujete.
Reč ima gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada ovako slušam svog kolegu iz DS, predsednika poslaničke grupe DS, jedino što mogu da kažem jeste da mi je žao što tu nije bio pre jedno pola sata, gde su vaši poslanici tvrdili da postoje dva gospodina Tomislava Nikolića, a svi znamo da je jedan. Za vašu informaciju, takođe, SRS tada nije ni postojala. Što se tiče kombinata, da li su prodati u vaše vreme ili neko drugo, prodati su po zakonu koji je vaš ministar i član predložio, iz te vlade, tadašnji direktor Agencije za privatizaciju, bivši predsednik Vlade Republike Srbije ispred DS.Šta ste uradili za ove četiri godine sa tim lošim privatizovanim preduzećima? Vodili ih u još veću propast da budu ponovo vraćena državi sa dugovima i prodata u bescenje, opet zbog dugova. O tome pričamo. Nemam ja dve glave, imam samo jednu i to svoju i nju koristim. Nemojte više da dajete takve kvalifikacije. U bivšoj stranci sam bio dok je ona poštovala svoja programska obećanja, a to obećanje je bilo da Srbija treba da bude otvorena za saradnju i sa istokom i sa zapadom. Neki su se toga odrekli i zato ta stranka više ne postoji. Ono što obećate građanima na izborima mnogo je tvrđe i veće obećanje i obaveza, nego što vam piše u programu. To se računa, građani ne znaju vaše programe, znaju obećanja, vi ste ih prevarili i zato ste sada opozicija.
Hvala. Ovim zatvaram repliku, zaista više, udaljili smo se potpuno od teme, samo ću dati reč gospodinu Kovačeviću koji je želeo povredu Poslovnika da reklamira.
Gospođo predsedavajuća, upravo ste uradili ono što bih ja tražio da uradite, ali želim ovo da kažem. Ne možemo dozvoliti kršenje Poslovnika, mogu da shvatim da se to u trenutku uradi, ali da vodite sednicu i da dozvolite da se skoro pola sata razgovara potpuno van teme, rekao bih da se radi ne o polemici, već o prepirci dve stranke. Preporučujem, bez obzira što to nije u Poslovniku rešeno, kada reše i krenu ovako, ako vi rešavate da im dozvolite to, da mi drugi za nas bude pauza, a oni nek se prepucavaju koliko god hoće. Ovo stvarno nema smisla. To je toliko daleko od dnevnog reda, to je toliko stranački suprotstavljeno i isključivo. Stvarno ako nešto ruši dostojanstvo ove Skupštine, onda upravo to ruši. Izvinjavam se što sam možda malo preoštar, ali neka i jedni i drugi shvate, da li je u ovim replikama bilo ičega bar što se može naslutiti da je blizu dnevnog reda. Nije u redu da sve nas druge na takav način ponižavate. Mi nismo stvarno zainteresovani da slušamo takve međusobne replike, a prinuđavate nas vi vođenjem sednice da to činimo. Sad ste uradili to, a trebali ste daleko, daleko pre toga da to učinite. Hvala vam.
Hvala vam, vi ste potpuno u pravu gospodine Kovačeviću, trudiću se zaista da se ova rasprava vodi u skladu sa dnevnim redom i zato molim sve narodne poslanike da se vratimo na dnevni red i da govorimo samo o onome što nam je na dnevnom redu. Reč ima narodna poslanica Jadranka Joksimović, povreda Poslovnika.
Hvala. Povređeni su članovi Poslovnika 106, 107, 108. i 109. Član 106. koji kaže gospođo predsedavajuać – da za vreme govora narodnih poslanika ili drugih učesnika u pretresu nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika. Moram da vam kažem da zaista ne razumem na koji način vi vodite ovu sednicu. Gospodin iz prvog reda poslaničkog kluba DS se onomatopejski izražavao sa A, E, I, O, U kao reakcijom na izlaganje narodnih poslanika. Ja to još nisam čula u Narodnoj skupštini, ako je onomatopeja način na koji ćemo da komentarišemo izjave jedni drugih i to je legitimno, samo onda ćemo to da ubacimo u Poslovnik. O dvoglavoj i bicefalnoj strukturi, dakle, govore oni koji su doveli Srbiju u položaj da je zaista uvredljivo pominjati šta su radili tokom 12 godina. Neću na to da se osvrćem. Predsednik Republike je za razliku od bivšeg predsednika Republike podneo ostavku na mesto … (Predsedavajuća: Gospođo Joksimović, molim vas to nije tema…) Molim vas nemojte da me prekidate. Dakle, nemojte da me prekidate, obrazlažem povredu Poslovnika. Nemojte da me prekidate obrazlažem povredu Poslovnika, tražiću izjašnjenje o vašoj povredi Poslovnika. Tražim izjašnjenje o vašoj povredi Poslovnika.
Gospođo Joksimović, molim vas da li mogu da kažem, dakle, izjasnićemo u Danu za glasanje o povredi Poslovnika. Dakle, prekidamo sve replike na ovu temu. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, podržavam Predlog zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila, kao što i podržavam inicijativu svog kolege Srđana Milivojevića koji se zvanično obratio predsedniku Odbora za prostorno planiranje saobraćaja, infrastrukturu i telekomunikacije Narodne skupštine Republike Srbije. Naime, pošto predsednik Odbora ovde postavlja pitanje kada se obratio gospodin Milivojević, imam ispred sebe dopis koji je 23. janura u 10,45 sati predata zvanično na pisarnicu Narodne skupštine, gde se traži da Odbor u skladu sa svojim nadležnostima podnese sledeći amandman. Da u članu 14. umesto reči "Beograd" da se unese reč "Stalać" sa obrazloženjem da prihvatanjem pomenutog amandmana doprineće se razvoju Stalaća, Ćićevca i centralne Srbije. Upravo tu vidim sasvim opravdan zahtev mog kolege, imajući u vidu, da smo ovih dana praktično bombardovani obrazloženjem da treba realizovati jedan strateški projekat na nivou ne samo Srbije, nego u saradnji sa Makedonijom, sa Grčkom u pogledu realizacije kanala kojim bi se spojio Dunava sa Egejskim morem. Upravo zbog toga i sam amandman na član 14. Predloga zakona ima izuzetno smisla, jer u članu 14. Predloga zakona definisano je koje su luke upisa. Tako za luke upisa za pomorski brod i pomorsku jahtu u Predlogu zakona je precizirano da to bude Beograd. Ukoliko ovaj strateški projekat bez obzira da li ima dovoljno vode i da li smo se angažovali na svim mestima da obezbedimo dovoljno količinu vode, tu ne mislim na dodele, mislim na ozbiljne projekte u smislu obezbeđivanja dovoljnih količina vode za realizaciju takvog jednog kanala. Ukoliko se pomire zajednički interesi sve tri države koje su na toku tog kanala, Srbija, Makedonija i Grčka, ukoliko se uspe da se 58 prevodnica, koje su stručnjaci UN svojevremeno još 1973. godine predvideli da ukoliko bi se to realizovalo bi bilo potrebno 58 prevodnica, ukoliko se pomire svi zahtevi ekologa na tom celom toku kanala, a nema razloga da sumnjamo u tako nešto, ukoliko nam se sa najvišeg vrha u državi priča i tvrdi da će tako nešto biti realizovano u tom smislu i u tom predlogu zakona je apsolutno opravdano da luka upisa za pomorski brod i pomorsku jahtu bude ne Beograd, nego Stalać. Stalać je mesto gde se spaja Južna i Zapadna Morava. Mesto koje na određeni način je prisutno u Srbiji stotinama i stotinama godina kao mesto za koje smo svi na određeni način vezani. Ukoliko se radi o projektu izgradnje tri akumulacije na Moravi do Stalaća, to je završeno na generalnom nivou i sada je na reviziji, upravo zato smatram da Stalać treba da bude to mesto gde bi se registrovali svi, kao što je u Beogradu tako, ako to bude plovni put zašto ne bi to Stalaću omogućili. Na određeni način, jedan deo administrativnih poslova i svega toga da se ne radi u Beogradu nego u Stalaću. U tom smislu, ukoliko smo ubeđeni da ovakav jedan projekat može da se realizuje, hajde da verujemo predsedniku države da može da se realizuje, da verujemo svima onima koji nose odgovorne funkcije u ovoj našoj bicefalnoj vladi, koja nije na bilo koji način stavila rezervu na takav jedan projekat, onda predlažem da se prihvati i amandman koji je moj uvažni kolega Srđan Milivojević podneo, da se u članu 13. u stavu 3, luka upisa za pomorski brod i pomorsku jahtu bude ne Beograd, nego Stalać. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Da li reč želi ministar Mrkonjić? (Da.)
Kao i do sada, zahvaljujem gospodinu Mikoviću na podršci zakonima. Ne komentarišem drugi deo diskusije vezan za razvojne projekte, ali na kraju da se još jedanput zahvalim stvarno poslanicima, što sam uvek i činio. Danas sam ponovo, bez šale, naučio nešto novo u poslu koji radim 50 godina i raduje me rasprava o novim razvojnim projektima. Ubeđen sam da ćete više žara uložiti kada oni budu stvarno ovde na dnevnom redu, da se ne bi desilo kao što se desilo sa Koridorom 10. O njemu pričamo 20 godina, a danas je on u fazi realizacije. Uvek vodite računa da je razvoj jedan izuzetan težak i složen posao. Mora da se krene prvi korak, a onda čovek treba da ima strpljenja i znanja. Hvala najlepše.
Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 2, 16, 17, 18, 19. i 20. dnevnog reda. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18, 00 časova zbog potrebe da Narodna skupštine što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 16,00 časova.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici nastavljamo sa radom po 4. tački dnevnog reda - Predlog zakona o dopuni Zakona o platama u državnim organima i javnim službama. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom načelnog pretresa o Predlogu zakona iz tačke 4. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Aleksandra Vučića, prvog potpredsednika Vlade i ministra odbrane, i Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave, pozvao da sednici prisustvuju i: Zoran Đorđević, državni sekretar u Ministarstvu odbrane, Srbislav Cvejić, pomoćnik ministra odbrane, Zoran Popović, načelnik u Ministarstvu odbrane i Danijela Rajković, rukovodilac grupe u Ministarstvu rada, zapošljavanja i socijalne politike. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa, koji imate u prilogu. Vreme ste dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika po osnovu člana 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 197. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, reklamiram član 27, 87, a mogao bih i još neke članove. Naime, odnosi se na današnju sednicu, ali to bi se moglo odnositi i na sve sednice u prethodnom periodu. Tiče se vođenja sednica i načina na koji počinjemo sa sednicama. Sada je 16,40 časova. Vi ste najavili nastavak sednice u 16,00 časova. Jutros je sednica trebalo da počne u 10,00 časova, a počela je u 10,30 časova, i to danima i mesecima. Mislim da govorim i u ime pozicije i opozicije, sada trenutno ispred DS, ali smatram da predsedavajući grubo narušava Poslovnik, ali pre svega i ugled Narodne skupštine, jer nije svejedno kakvu poruku odavde šaljemo, da li se ovde okupljamo kada stignemo, kada ministri prispeju itd. Mislim da se morate postarati da u narednom periodu obezbedite da sednice počinju na vreme. U prethodnom sazivu Skupštine posle 15 minuta, kada nema uslova za rad, sednica se prekidala i nastavljala se za sat vremena. Svaki naredni dan kada budete kasnili sa zasedanjem sednice, mi ćemo se javljati po Poslovniku i nadam se da se ovo više neće dešavati. Hvala.
Lično podržavam vašu inicijativu i predlog i smatram da treba da poštujemo Poslovnik. Lično ću pokušati da utičem da se poštuju pravila koja su utvrđena po Poslovniku. Ovo današnje kašnjenje je, moram da kažem, viša sila, pa molim da uvažite zbog čega smo ovih 45 minuta kasnili. Povreda Poslovnika, Bojan Đurić. Izvolite.
Član 27, zbog vašeg obrazloženja, gospodine Arsenoviću. U čemu je bio problem? Šta je bio razlog više sile, pa smo kasnili gotovo 40 minuta? Ukoliko ste se već opredelili za to da obrazlažete kašnjenje, onda vas molim da saopštite ovom parlamentu šta su bili razlozi više sile. Ne mislim da ste vi odgovorni za to što sednica kasni. Mislim da je odgovoran ministar pravde.
Smatram da ovog puta ja vam i ne mogu dati obrazloženje. Ostaje da dobijete naknadno obrazloženje, pa ćete onda biti informisani. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, reklamiram član 103. stav 2. - narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na kojoj je već ukazano. Stvarno želim da se opozicija neguje, da budemo pažljivi sa njima, ali tu ne treba preterivati. Dakle, ukoliko ukazuju na kršenje Poslovnika, onda i oni sami ne bi trebalo da ga krše. Blagonaklon stav prema njima, podržavam iz razloga što sam nekada bio u opoziciji. Međutim, ipak kada insistiraju na tome da se držimo pravila i Poslovnika, ne može se dva puta reklamirati uzastopno stav, odnosno narodni poslanik ne može da ukaže na povredu postupanja predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Prethodni govornik je to uradio i samim tim je prekršio Poslovnik. Ukoliko želimo da poštujemo neku proceduru, a demokratija je pre svega procedura, onda i većina i manjina moraju da budu pažljivi u kršenju Poslovnika i ukazivanju i ukazivanje na kršenje Poslovnika predsedavajućem. Treba da imamo iste ili makar približne kriterijume. Ne želim da uvek krivica bude prema većini, s obzirom da je predsedavajući objasnio da se radi o višoj sili, o višem razlogu. I mi smo čekali na početak sednice kao i oni. Ukazali su jednom. To im nije bilo dovoljno i ukazali su i drugi put. Ne tražim da se o ovoj povredi glasa zato što smatram da predsedavajući nije prekršio Poslovnik, bez obzira što je učinio ovaj propust i dopustio da se dva puta reklamira ista povreda. Hvala.
Samo mali komentar. Smatram da nije prekršen Poslovnik. Mislim da je pravo poslanika da dobiju informaciju. Ubeđen sam da će prisutni ministar dati obrazloženje i verujem da će se izviniti zbog ovoga što se desilo. Lično smatram da ima pravo poslanik da traži objašnjenje, razloge itd. Idemo dalje. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, ministar Nikola Selaković, želi reč? (Da.) Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, Zakonom o budžetskom sistemu, počev od 2013. godine, Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika je određen status organizacije za obavezno socijalno osiguranje, pored već tri postojeća fonda, i to Republičkog fonda za penziono i invalidsko osiguranje, Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje i Nacionalne službe za zapošljavanje. Saglasno tome, naplate zaposlenih u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika bi trebalo da se primenjuju i odredbe Zakona o platama u državnim organima i javnim službama kojim se, između ostalog, određuju i plate zaposlenih u organizacijama za obavezno socijalno osiguranje. To bi zahtevalo prethodno donošenje nove sistematizacije radnih mesta, zatim, dopunu Uredbe o koeficijentima za obračun i isplatu plata zaposlenih u javnim službama i, konačno promenu radno-pravnog statusa zaposlenih lica u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika. Međutim, ovaj fond u pogledu organizacije predstavlja organizacionu jedinicu Ministarstva odbrane Republike Srbije u kojoj se ne obavljaju poslovi iz nadležnosti Ministarstva odbrane, a koja je organizaciono i funkcionalno vezana za Ministarstvo odbrane. Iz tog proizilazi da lica zaposlena u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika vrše službu u Vojsci Srbije, a to su profesionalna vojna lica i civilna lica na službi u Vojsci, odnosno vojni službenici i nameštenici. Na njih se u pogledu prava iz radnog odnosa, pa i prava na platu, primenjuju odredbe Zakona o Vojsci Srbije. Shodno tome, a kako bi se izbegle eventualne nedoumice u pogledu utvrđivanja prava na platu, dodatke, naknade i ostala primanja pripadnika Vojske Srbije, bilo je neophodno precizirati način na koji će se to činiti, odnosno da li će se nastaviti po odredbama Zakona o Vojsci Srbije ili će se primenjivati Zakon o platama u državnim organima i javnim službama, koji se primenjuje i na organizacije za obavezno socijalno osiguranje. Upravo zbog ove navedene specifičnosti Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika u odnosu na ostale organizacije za obavezno socijalno osiguranje, neophodno je isključiti primenuodredbi Zakona o platama u državnim organima i javnim službama na Fond za socijalno osiguranje vojnih osiguranika. Konačni status vojnog zdravstvenog osiguranja, a samim tim i ovog fonda i zaposlenih u njemu, biće zaokružen donošenjem zakona o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju vojnih osiguranika, za koji je u javnosti poznato da se upravo nalazi u postupku donošenja. Hvala vam na pažnji.
Hvala vam, ministre. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Arsenović, ministar Selaković očigledno nije uslišio vašu vrlo finu i ljubaznu opasku u kojoj ste rekli da od njega očekujte izvinjenje za ovo kašnjenje od 40 minuta. Potpuno mogu da razumem da ministar pravde ne žuri mnogo u parlament, da kada ovde dolazi nije egzaltiran kao onda kada deli čokoladice saoptuženima ili prvostepeno osuđenima za neka od najtežih krivičnih dela u Haškom tribunalu. Ali ne mora da nas voli, elementarni red mora da se poštuje. Sa svoje strane smo učinili sve. Proverio sam, i voda je domaće proizvodnje. Ministre, slobodno možete da naručiti i espreso, u pitanju je "Grand kafa", proverio sam. Dakle, neće biti potrebe da ovde po parlamentu, na jedan prilično čudan način, sprovodite svoju politiku ekonomskog patriotizma, za koju mislim da je prosto nepristojna, da univerzitetski nastavnik, pa makar i prava, toliko ništa ne zna o osnovama ekonomije. Gospodine Arsenoviću, ovo ne govorim slučajno. Ovde pričamo o suštinskim pitanjima koja nisu pitanje Zakona o državnoj upravi. Ministar je otvorio pitanje buduće sudbine, buduće organizacije budućeg mesta fonda, odnosno sistema kroz koji se obezbeđuje zdravstvena zaštita vojnih osiguranika. Ovaj zakon o kojem danas raspravljamo jeste jedna, manje-više, tehnička i iznuđena izmena, odnosno dopuna zakona o kojoj raspravljamo ovako, po hitnom postupku. Zakonom je predviđeno da on stupa na snagu, praktično, danom objavljivanja iz jednog vrlo, s jedne strane prozaičnog, a s druge strane važnog razloga za one ljude koji rade u tom sistemu. Danas je 23. januar, već je velika sumnja i veliko pitanje da li ćemo stići da zakon razmotrimo, da ga usvojimo, da se on primenjuje i na one zarade koje se obračunavaju, odnosno isplaćuju za januar mesec. U tom smislu, imam puno razumevanje da je jedna ovakva izmena neophodna i da je ona iznuđena i zbog toga insistiram na ovih 40 minuta, jer tih 40 minuta bi nam pomoglo da što je moguće pre razmotrimo ovaj zakon. Gospodine Selakoviću, ako ste već otvorili pitanje buduće sudbine tog fonda, dugujete nam odgovore na neka osnovna pitanja. Kako vi kao ministar pravde i državne uprave, ili Vlada čiji ste član, gledate na rešenje tog pitanja? Pomenuli ste neke zakone koji su donošeni ili menjani 2010-2011. godine, zbog čega je jedan deo poslova iz ovog fonda praktično izmešten, prenet u ovaj klasičan fond penzionog osiguranja, jedan deo poslova je ostao itd, a u međuvremenu se zapravo ništa ozbiljno nije desilo i ni jedan ni drugi sistem nisu postavljeni na neke normalne osnove koji bi omogućavali da ti fondovi funkcionišu onako kako mora da funkcioniše, da bude organizovan, da posluje, da funkcioniše i radi jedan normalan fond koji obezbeđuje zdravstvenu zaštitu, ili, u ovom drugom slučaju, penzijsku zaštitu. Zbog toga se nalazimo u ovom dosta čudnom sistemu gde morate iz opštih pravila Zakona o platama u državnim organima praktično da izmeštate jednu kategoriju, da čuvate taj sistem koji je bio karakterističan za neka prošla vremena, da se poseban sistem plata, naknada i drugih primanja onih koji su angažovani na različite načine u oružanim snagama, odnosno u Vojsci Srbije, nekada Jugoslavije, primenjuje, a da nam sa druge strane, u obrazloženju ovog zakona, niste dali neke osnovne parametre. Koliko ljudi u ovom trenutku radi u fondu o kojem danas raspravljamo? Da li ovakva izmena zakona odnosno dopuna zakona znači da će ti ljudi do donošenja sistemskih zakona, kako vi kažete, s obzirom na vrstu poslova koju rade, a to je uvek važno za sistem državne uprave, imati veće zarade ili manje zarade od ljudi koji su u klasičnom sistemu državne uprave? Da li fond o kome govorimo danas ima manje zaposlenih, isto ili više zaposlenih nego što je imao pre nekoliko godina kada je obavljao i neke druge poslove ili, zapravo, fond radi sve one poslove koje je radio, samo nominalno na nivou nekih drugih zakona imamo tu vrstu promena u ovom penzijskom delu? Koliko sam uspeo da saznam, a podaci o poslovanju ovog fonda su, moram da kažem, prilično netransparentni. Na veb stranici ne postoji ni neki zakonom, makar ja to nisam video, traženi elementi,kao što su informacije od opšteg značaja itd. Ovaj fond još uvek ima onu klasičnu strukturu kakvu je imao i ranije. Ima upravni odbor koji ima, čini mi se, devet članova, ima nadzorni odbor, gospodine Selakoviću, koji ima pet članova i ima direktora. Svi ti ključni rukovodioci u ovom sistemu su vojna lica. Nije lako doći do podataka šta je njihovo osnovno obrazovanje, jer oni imaju vojne činove. Nemam nikakve primedbe na stručnost, biografije vojničke kvalitete tih ljudi. Apsolutno sam siguran da budućnost sistema socijalnog osiguranja u ovoj ili bilo kojoj drugoj oblasti nije u tome da profesionalni vojnici vode takav sistem. To je sistem kome su potrebni menadžeri koji mogu ili ne moraju imati bilo kakve veze sa sistemom vojnim. Puno poštovanje za direktora Fonda. Čovek se zove Dragan Radošević. On je kapetan Regate, ali nisam siguran da je to najbolji model za funkcionisanje sistema vojnog osiguranja. Tu su i dalje dve ili tri adrese. Ukoliko pokušate da se na elementarni način informišete o pravima penzionera iz redova vojske ili onih koji koriste te vrste penzija, vi ćete naići praktično na vrlo oskudan broj informacija koji je dostupan kod Fonda PIO. Siguran sam da bi danas o tom fondu mnogo više i iscrpnije mogao da govori gospodin Arsenović koji se i time bavio ovde u parlamentu nego što to možete vi. Sa druge strane, pomenuli ste da će izmenom Zakona o zdravstvenoj zaštiti ovaj problem biti rešen. Mi smo ovde pre nekoliko nedelja razmatrali izmene Zakona o zdravstvenoj zaštiti, ako se ne varam. Ni pomena nije bilo o tome. Ako od ovog parlamenta očekujete da gase vatru za koju su krivi i vi i vaša Vlada koja je na funkciji sedam meseci, verovatno i Vlada koja je bila pre vas jer neki akti i dokumenti nisu doneti, onda nam dajte jasan vremenski okvir – kako će to biti učinjeno i kada će biti učinjeno. U obrazloženju, to rade sve vaše kolege koje dođu pred ovaj parlament, imaju to jedno rutinsko objašnjenje da dodatna sredstva za sprovođenje ovog zakona nije potrebno obezbediti jer su ona već predviđena finansijskim planom za 2013. godinu. To ne znači, gospodine Selakoviću, da je obezbeđen novac. To samo znači da su na papir stavljene potrebe tog Fonda u 2013. godini. Takav papir ima i Fond PIO, ali nema obezbeđen novac. On se obezbeđuje tako što se uzme iz budžeta Srbije, a pre toga ga dobijemo tako što se zadužujemo negde. To isto na određen način, naravno u mnogo manjoj meri jer je ovo manji sistem od ovog civilnog, važi i za ovaj fond o kome danas govorimo. Teško da možete da očekujete blanko podršku uz svo razumevanje i hitnost koja postoji bez tih bazičnih informacija. Koliko ljudi, pod kojim uslovima radi, zbog čega još uvek imamo sistem u kome postoji devet članova Upravnog odbora, a pet članova Nadzornog odbora? Kolika su primanja tih ljudi? Kakav je to Fond socijalnog staranja koji je na izdisaju i jedan i drugi i treći i četvrti sistem i svi ti sistemi o kojima govorite, gospodine Selakoviću, uključujući Nacionalnu službu za zapošljavanje, a PIO fondom rukovodi Upravni odbor od 21 člana, ovim fondom Upravni odbor od devet članova pod vrlo nejasnim uslovima sa vrlo nejasnim kvalifikacijama? Koliko sam uspeo da vidim, bazični pravni dokument koji reguliše funkcionisanje Fonda socijalnog osiguranja vojnih osiguranika funkcioniše na osnovu pravnih izvora iz 1994. godine objavljivanih u vojnom listu. Potpisivao ih je Radoje Kontić ili neki drugi nadležni funkcioneri. Niti više ima te države, niti živimo u takvom sistemu. Prošlo je 18 godina. Kažete – uskoro će biti Zakon o zdravstvenoj zaštiti. To nije dovoljno dobro rešenje. To su radile vaše kolege iz različitih resora mnogo puta pre vas i svaki put se suočimo sa ovom situacijom. Neće taj problem na kraju rešiti direktor Fonda koji, koliko sam uspeo da vidim, vrlo često prima stranke i razgovara sa onima koji imaju neku vrstu potrebe zbog toga što nedostaje sistemsko rešenje. U kom sistemu se nalazi ovaj fond o kome razgovaramo, gospodine Selakoviću? Sada je počeo program koji pohvaljujem. To je jedan od elemenata programa LDP – liberalizacija tog tržišta lekova i mogućnost da se zaključuju ugovori i sa privatnim apotekama. Da li to važi za ovaj sistem? Kakvo je mesto ovog sistema u odnosu na veliki državni klasični fond? Ne mogu više da funkcionišu takva dva odvojena sistema. To je možda moguće bilo u nekim drugim uslovima u nekim vremenima kada je vojska imala dodatnog člana predsedništva i bila poseban deo partijskih ili državnih struktura pa je mogla tako da funkcioniše.U međuvremenu se sve srušilo gospodine Selakoviću. Meni nije drago zbog toga. Vaša je obaveza i obaveza vaše Vlade da ponudi neka rešenja. Ni reč nisam čuo o tome dok ste obrazlagali ovaj zakon. Reći ću vam još nešto. Mislim da ste mnoge od ovih ljudi koji su vojni osiguranici koji su danas ljudi u godinama, koji imaju ozbiljne probleme, ogromna većina njih je časno radila svoj posao i borila se za svoju zemlju, prosto su radili ili ono što im je bio posao ili ono što su im političari rekli, najveći deo ste ozbiljno uvredili, gospodine Selakoviću, onim što ste uradili prošle nedelje, onom egzaltiranošću tim malim brojem ljudi, neki od njih su visoki oficiri ili bivši visoki oficiri Vojske Srbije za koje ste pokazali toliku egzaltiranost. Nemam ništa protiv toga što ste radili svoj posao. Mislim da ministar pravde treba da radi svoj posao i poseti pritvorenike u pritvoru Haškog tribunala, ali vi ste političar. Vodite resor pravde i resor državne uprave. I jedan i drugi moraju da budu, možda je to gruba reč ali iskoristiću je, hladni bez nepotrebnih emocija. Da li se vi privatno divite Mladiću, Karadžiću ili nekome drugom je vaše privatno pravo bilo do onog trenutka kada ste postali ministar pravde ove zemlje. Nakon toga morate voditi računa o tome kakvu poruku šaljete javnosti na svakom koraku, gospodine Selakoviću. Ti ljudi tamo žive pod mnogo boljim uslovima nego što živi većina ovih osiguranika o kojima danas govorimo i to je moja politička primedba, vama gospodine Selakoviću. Vama je to možda smešno. Vi ste učili od cinika koji su na sreću još uvek veći nego što ste vi uspeli da postignete, ali nemojte…
Molim narodne poslanike da ne dobacuju.
Pet minuta ste potrošili na nekoliko desetina hiljada osiguranika koji nisu počinili nikakav zločin ili makar nisu optuženi za to. Dane ste potrošli na podršku onima koji su osramotili vojnu službu.
Gospodine Đuriću, vratite se na temu, molim vas. Isključio sam vas da bi me čuli da vas upozoravam da se vratite na temu. Izvolite.
Za mene je ovo tema. Mislim da je i vama gospodin Selaković naneo neku vrstu štete ili sramote svojim ponašanjem. Nije hteo ni da nam se izvini zbog kašnjenja od 40 minuta. Ne očekujem da se izvini za neku drugu štete koju je uradio. Imala je ova država i u prošlom sazivu ministra na steroidima. Sada može da ima ministra na Mladićevoj čokoladi i piti sa mesom, ali nećemo od toga imati koristi ni mi ni ovi osiguranici.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, povređen je član 107. pa vas upozoravam da je prethodni govornik omalovažio ovu skupštinu i omalovažio je građane Srbije kada je rekao da oni u Hagu bolje žive nego ovi ovde u Srbiji. Mislim da ste trebali da ga upozorite i da više ne prosejava takvu demagogiju jer znamo politiku LDP da je nastrana i da ni u jednom momentu ne možemo da prihvatimo bilo kakav njihov predlog ili njihovu opasku.
Na vreme sam reagovao, upozorio sam gospodina Đurića da se vrati na temu. On je završio svoje izlaganje, prema tome, cilj smo ispunili. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, povreda Poslovnika.
Da li ste ispunili cilj, gospodine Arsenoviću? Da li je to bio cilj, da ja završim i da mi isključite mikrofon? Da li je to bio cilj? Reklamiram čl. 27, 103. i 106. Sada ste dopustili ovom gospodinu koji je tek nedavno skinuo bedž, pidžamu i majicu, koju je vrlo često nosio u ovom parlamentu… Da li je ovo onomatopeja ili nije onomatopeja?
Gospodine Đuriću… (Bojan Đurić, s mesta: Da li mogu da govorim?) Ne možete sada da govorite. Sačekajte, molim vas. Ako nastavite takvim tonom, izreći ću vam opomenu. Tolerisao sam vas u određenoj meri, ali ako mislite da rasplamsate raspravu ovde, vređajući se međusobno… (Bojan Đurić, s mesta: Koga sam ja to vređao?) To vam neću dozvoliti. Reklamirali ste povredu Poslovnika i ukažite na tu povredu Poslovnika koju sam ja uradio. Nemojte se obraćati narodnim poslanicima. (Bojan Đurić, s mesta: Nisam se obraćao.) Izvolite, gospodine Đuriću.
Da li to znači da sada imam novo vreme? Dopustili ste gospodinu Toškoviću da kaže da je politika LDP nastrana. Da li mislite da je to normalno, gospodine Arsenoviću? Da li mislite da je normalno da se tako govori u parlamentu? Da se govori da je nastrana politika partije čija je poslanička lista osvojila 270.000 glasova na proteklim izborima. Ponovo viču onako hrabro, kako obično umeju, iz mase, iz zadnjih redova. Juče tokom jednog reklamiranja Poslovnika čuo sam da je neko od hrabrih poslanika SNS rekao da to što reklamiram povredu Poslovnika je zapravo ona narodna – dokon pop i jariće krsti.
Gospodine Đuriću, smatram da nije povređen Poslovnik. Imate pravo da tražite da se o tome Skupština izjasni. Da li to zahtevate? (Bojan Đurić, s mesta: Da.) Konstatujem da zahtevate da se Skupština izjasni. Reč ima narodni poslanik Judita Popović, povreda Poslovnika.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Znam da neprijatna istina zna da boli. Kada opozicija govori neprijatno, onda jeste jedini način da to prekinete da oduzmete reč poslaniku. Reklamiram čl. 110. i 27. Dakle, član 110, a vi u stvari vodite ovu sednicu i predsedavate njome, vi po članu 110. imate pravo da izreknete meru oduzimanja reči. Tog momenta kada vi isključite poslanika iz elektronskog sistema, vi ste njemu oduzeli reč. Međutim, da biste vi nekome oduzeli reč, prethodno morate da ispunite određene uslove, odnosno prva opomena, druga opomena. Mera oduzimanja reči je tek treća radnja na koju ste vi ovlašćeni po članu 110. ovog poslovnika. Prema tome, ako vašim ušima ne prija ono o čemu govore poslanici LDP, to je vaša lična stvar, ali vi kao predsedavajući na sednici parlamenta i te kako trebate da se starate o poštovanju i primeni Poslovnika.
Gospođo Judita, nisam povredio Poslovnik, jer nisam oduzeo reč narodnom poslaniku. Neću ovde da se nadglasavam, nego sam samo isključio mikrofon da bi mogli međusobno da se razumemo. Ako narodni poslanik neće da prekine izlaganje u onom momentu kada tražim da ukažem da nije na temi, onda je moja jedina mera da ja njega isključim da bi me čuo. Dozvolio sam mu da posle završi. Smatram da nije povređen Poslovnik. Ako smatrate, možemo o tome da se izjasnimo. Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine. Poslanik iz SNS je upotrebio sintagmu da je politika LDP nastrana… (Predsedavajući: Gospodine narodni poslaniče, nemate pravo, jer je već reklamirana ta povreda.) Nije. Možete pogledati u stenogramu da nije. Vodili smo računa. Možete pogledati u stenogramu i ako je tako, izvinuću vam se. Znate šta, gospodine Arsenoviću, zbog takvih kvalifikacija koje su u ranijem periodu iznosili poslanici vladajućih partija, neki ministri, preko 100 prostorija LDP su spaljene.
Gospodine Kenane, molim vas, reklamirali ste povredu Poslovnika. Potpuno mi je jasno na koju temu ste i na koje pitanje ste ukazali. To mi je jasno. Ako vi sada mislite da nastavite sa daljom replikom, to vam neću dozvoliti. Prema tome, ako imate oko povrede Poslovnika nešto da dodate bez spominjanja drugih stranaka, jer ćete vi ući u istu mrežu, isti sistem, onda mi nećemo doći do kraja. To neću dozvoliti. Završite obrazloženje povrede Poslovnika na temu koju ste počeli, iako je ona već reklamirana. Izvolite.
Nije. Ponovo ćemo pogledati stenogram. Obrazlažem povredu Poslovnika koja govori o dostojanstvu Skupštine. To dostojanstvo Skupštine ne znači samo dostojanstvo nas poslanika, već svih birača LDP koji zbog onakvih rečenica mogu da imaju problema u svom privatnom životu, što se dešavalo prethodnih šest, sedam godina. Znate šta, gospodine Arsenoviću, što se tiče kosovske politike, nema boljeg nastavljača politike LDP od ove Vlade koju podržava SNS. Ono što smo mi govorili, oni upravo sprovode.
Smatram da nije bilo povrede Poslovnika. Da li insistirate da se glasa o ovome? (Kenan Hajdarević, s mesta: Da.) Konstatujem da ćemo glasati u danu za glasanje o povredi Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Hvala vam, gospodine predsedavajući. Htela bih malo da pomognem u vođenju sednice ovog parlamenta. Tako da vas navodim na član 27. koji je povređen upravo sada kada ste govorili. Navodim član 103. Dakle, član 103. Poslovnika govori kako to izgleda kada narodni poslanik reklamira Poslovnik. Narodni poslanik je dužan da navede koji je član Poslovnika povređen postupanjem predsednika i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda, s tim što može govoriti najduže do dva minuta. Vi ne možete u toku izlaganja narodnog poslanika da prekidate narodnog poslanika koji je reklamirao Poslovnik. Tek nakon toga kada čujete obrazloženje možete da se izjasnite o tome da li je došlo do povrede Poslovnika ili nije, ali nikako ne možete da smatrate da to obrazloženje ne stoji ili ne možete da ističete da je ta povreda Poslovnika već reklamirana. O tome možete da se izjasnite tek nakon što je završeno obrazloženo izlaganje narodnog poslanika. Prema tome, molila bih vas da uvedemo neki red u toku rada ovog parlamenta i da se Poslovnik zaista poštuje, neselektivno, već tako kako piše i kako se u stvari treba primenjivati Poslovnik.
Odričem se vaše pomoći oko vođenja Skupštine. Pažljivo vas pratim i pokušavam da budem jednak prema svima vodeći računa, pre svega, o dostojanstvu ove skupštine. Neću da proširujem dalje i smatram da nije povređen Poslovnik. Možemo se izjasniti isto, ako tražite, o tome. Tražite? I o tome ćemo se izjasniti. Bojan Đurić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 27. i govoriću 30 sekundi, gospodine Arsenoviću. Meni je strašno žao što ne možete da shvatite u kakvoj se situaciji sada nalazimo. To što ne možete da se stavite u kožu nekoga ko se zove Kenan Hajdarević… (Predsedavajući: Molim vas, koji član, nisam vas čuo?) U prvoj rečenici sam rekao član 27, gospodine Arsenoviću. (Predsedavajući: Dozvolite meni da ja mogu da pratim poslanike i da mogu adekvatno reagovati. Oduzimate mi tu mogućnost. Zato vas molim da budemo pažljivi. Izvolite Đuriću, imate vreme na raspolaganju.) Ja se zovem Bojan Đurić i meni mnogo manje smeta kada neko optuži LDP da vodi izdajničku politiku. Lakše mi je da se branim. Kenan Hajdarević nije mogao da studira tamo gde je želeo, zbog toga što je to devedesetih podrazumevalo da prolazi vozom kroz stanicu Štrpce prema Beogradu. Morate da shvatite da je njemu odvratno da gleda kako ministar pravde uzima čokoladu od Ratka Mladića. Samo se o tome radi.
Gospodine Đuriću, smatram da ste zloupotrebili Poslovnik i molim vas… (Bojan Đurić: Odmah me opomenite, da bar neko ima koristi.) Molim vas, nemojte dobacivati. Ja nemam nikakvo zadovoljstvo niti da nekoga kažnjavam, niti da opominjem. Ja nisam srećan zbog toga. Šta vi mislite, da sam srećan sa tim? Nisam. Naprotiv, želim da se mi razumemo. Molim vas da se tako ponašamo. Prelazimo na dnevni red. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, pre nego što počnem da govorim, pitam da li mi dozvoljavate da govorim o tački koja je na dnevnom redu? Hvala. Poštovani predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SPS će podržati Predlog zakona o dopuni Zakona o platama u državnim organima i javnim službama. Smatramo da je to jednostavno sanacija postojećeg stanja. Dakle, ako su u pitanju ljudi koji su zaposleni u Fondu osiguranja vojnih osiguranika, ako imaju status profesionalnih pripadnika vojske, nije nelogično da ostvaruju sva prava, prava iz radnog odnosa, pa i prava na plate, kao profesionalni pripadnici vojske. Razlog zbog čega se Fond za osiguranje vojnih osiguranika izuzima iz Zakona o platama u državnim organima i javnim službama je taj. Smatramoda to u ovom trenutku je u redu i zato ćemo podržati. Ali želim da kažem da govorimo o dva pitanja. Jedno pitanje na koje je ministar već odgovorio i ja ću samo kratko reći.Ako sam dobro razumeo, gospodine ministre, u pripremi je zakon o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju vojnih lica, jel tako? Upravo sam to pitanje hteo da postavim iz jednog razloga, da dođemo do jednog sistema. Vraćam se na početak kada kažem – ovo je sanacija postojećeg stanja, jer i do sada su ti ljudi primali plate kao profesionalni pripadnici vojske prema pravilnicima koji važe u odbrani, iz budžeta koji se odnosi na odbranu itd. Takođe smatramo da treba urediti taj sistem kompletan i zdravstvene zaštite i zdravstvenog osiguranja, s obzirom da ste to najavili, biće prilika, kada bude taj ili ti zakoni u proceduri, da o njima iskažemo svoj stav. Drugo pitanje, želim samo kratko da podsetim - iz kog zakona se izuzima ovaj fond za osiguranje vojnih osiguranika? Izuzima se iz Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, tako što se član 1. dopunjuje upravo sa ovim izuzetkom. To je povod, gospodine ministre, mislim da je dobro što ste baš vi danas ovde, u okviru programa Vlade, uređenja sistema i u pravosuđu i u svim oblastima, prilika je da uredite sistem i u ovoj oblasti. Zašto to kažem? Zakon o platama u državnim organima i javnim službama je zakon koji je već došao do besmisla, obesmišljen je. Iz njega ne samo sad, nego su mnogi izuzeti na razne načine. Da se vratim, na koga se taj zakon odnosi? Predsednika Republike, predsednika Narodne skupštine, premijera, članove Vlade, sudije, tužioce, postavljena i zaposlena lica u posebnim organizacijama, u sudovima, tužilaštvu, ministarstvima, pravobranilaštvu, organima za prekršaje itd, izabrana, postavljena i zaposlena lica u organima i organizacijama teritorijalne autonomije lokalne samouprave, zatim u službama koje se finansiraju iz doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, zaposlenih u organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, da ne nabrajam dalje. Taj član definiše na koga se sve odnosi Zakon o državnim platama i platama u javnim službama. Odakle se izuzima inače ovim predlogom zakona ovaj fond. Taj zakon je donet 2001. godine. Verovatno je imao dobru ideju da uvede red, da postoji neki red u svim ovim oblastima i svim ovim poslovima, pa recimo, tako je u jednom članu definisano da se plate određuju na osnovu koeficijenta i osnovice, da ne pričamo o ovim drugim naknadama. Koeficijent je utvrdio ovaj zakon, a osnovicu utvrđuje Vlada svuda, osim kada je u pitanju predsednik Republike i njegove službe i Narodna skupština i njene službe, koji utvrđuje Administrativni odbor. Tada je napravljen redosled, pa kaže – za predsednika Republike je koeficijent 15, za predsednika Narodne skupštine i predsednika Vlade 12, za ministre, sudije, za tužioce itd, za zamenike tužioca, sve poređano. Pretpostavljam da je kriterijum bio složenost, odgovornost, značaj tih poslova itd. Šta je namera bila? Da se uvede red neki u vezi sa tim. Šta je problem? Što ovaj redosled, kako je utvrđeno u zakonu, svojim koeficijentima ne znači da je to redosled i u platama. Šta se u međuvremenu dogodilo? Dogodile su se dve stvari – jedna je ta da su uvedene nove funkcije, poverenici, zaštitnici, agencije, itd. Šta je karakteristično? Kad god su uvođeni, zakonom ili bilo kojim drugim aktom, bežalo se od ovog zakona. Uvek se nalazio razlog da se pobegne od njega, od ovih ovde propisanih stvari, naravno, pod raznim izgovorima - da rade odgovoran posao, nezavistan, da su samostalni itd. Ne bih želeo da budem grub pa da kažem – kupujemo i nezavisnost i samostalnost itd, ali kada je u pitanju odgovoran posao ispada, kada se sve ovo poređa ovako, da predsednik Republike, predsednik Skupštine, premijer, da ne nabrajam dalje, poslanike neću da pominjem, uopšte ne rade odgovoran posao jer su negde daleko od ovih koji rade odgovoran posao. Dakle, to je jedna stvar. Druga stvar, došlo je do utvrđivanja različitih osnovica i sada je džaba što su koeficijenti poređani kada, recimo, sud, tužilaštva ima osnovicu 32.178 na ove koeficijente. Skupština, čini mi se, 8.800. (Predsedavajući: Gospodine Petronijeviću, mislim da ste se udaljili od teme.) Govorim o izmeni zakona koji je na dnevnom redu. (Predsedavajući: Dozvolićete, ipak materiju dobro poznajem i verujte mi da ste se udaljili od teme.) Dobro, vratiću se na početak. Podržaćemo ovaj izuzetak, zato što u gomili izuzetaka sanira jedno stanje. Moj poziv ministru je da se izradi nov zakon. Ovaj, gospodine predsedavajući, koji se danas menja, dopunjuje, da se izradi nov, samo sa jednim ciljem – da se uvede red ili vrati red, kako god hoćete. Dakle, nije zahtev za veća sredstva, za veće plate, to se reguliše osnovicama, to je vezano za ekonomsko stanje u zemlji, za način kako žive i drugi građani u Srbiji, a ne mogu ništa, ovi koji su na ovom spisku da žive bolje od njih sve dok i drugi ne budu živeli bolje. Ovo je jednostavno potrebno da bi se uveo red u ceo zakon, u sve ove funkcije. Dakle, završavam sa tim, podržaćemo ove promene, ali molim vas, gospodine ministre, pozivam i tražim od vas, od Vlade, da izađete sa potpuno novim zakonom jer ovaj koji je na dnevnom redu, član 1, je obesmišljen. Hvala lepo.
Pošto se niko od predstavnika poslaničkih grupa više ne javlja, dajem reč po redosledu prijavljenih poslanika. Prva na listi je narodni poslanik Radmila Gerov. Molim vas prijavite se. Izvolite.
Hvala vam. Gospodine predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas kada razmatramo izmenu Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, mi praktično iz postojećeg zakona treba da izuzmemo samo zaposlene u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika. Za sve ostale zaposlene važiće zakon isti onakav kakav je važio i do sada. Poštovani gospodine Selakoviću, pošto ste vi ministar pravde i ministar državne uprave, pretpostavljam da ste vi Vladi predložili ovakvu izmenu zakona i u svom izlaganju ste rekli da to smatrate potrebnim, da se ne bi menjala uredba o koeficijentima za zaposlene u javnim službama, što je jedna sednica Vlade, da Fond za socijalno osiguranje vojnih osiguranika ne bi menjao svoju sistematizaciju radnih mesta. Najjednostavnije je onda bilo izvršiti izmenu Zakona o platama u državnim organima i javnim službama. Ne mogu da se složim sa vama, iz prostog razloga što se ovaj zakon primenjuje i na druge korisnike. Sigurna sam da se ne bismo složili sa vama da je potrebna bila samo ova jedna izmena zakona jer i zaposleni koji rade u prosveti, oni koji rade u kulturi, koji rade u zdravstvu, u socijalnoj zaštiti, radnici u ministarstvima i radnici u lokalnim samoupravama, pošto za njih nikakve izmene zakona nisu urađene. Sigurna sam da svi ti zaposleni smatraju da je postojeći zakon loš. Slažem se sa kolegom koji je govorio malopre, koji kaže i smatra da postojeći zakon treba potpuno promeniti. Uredbom Vlade i zaključkom Vlade određuje se osnovica za sve zaposlene u školstvu, zdravstvu, u lokalnim samoupravama i ovde u ministarstvu. Zaključkom Vlade, ta osnovica za obračun plata je povećana 2% u oktobru, a 2% će biti povećana sada u aprilu. Kada imate inflaciju od 14%, vi ste praktično svim tim zaposlenima smanjili zaradu za 10%. U Zakonu o platama u državnim organima i javnim službama definisani su koeficijenti o kojima je govorio poslanik i SPS. Gospodine ministre, javna je tajna da to niko ne poštuje i vi to vrlo dobro znate. Kolika je plata gradonačelnika Novog Sada? Ona je 147.000 dinara. Kolika plata treba da bude gradonačelniku Novog Sada? Po ovom zakonu, po uredbi i zaključku Vlade, kolika je osnovica? Ona ne može da premaši platu od 100.000 dinara. Odakle onda ta razlika od 47.000 dinara? Javna je tajna i to svi znamo u ovoj sali, znate i vi kao ministar, da lokalne samouprave ne poštuju ovaj zakon. Naravno, ne sve, ali dobar broj lokalnih samouprava. Zakon prosto treba da se promeni. To ste mogli da uradite tako što ste mogli ovom parlamentu da predložite veći broj članova zakona koji ćete da promenite. Uredba koju ste pomenuli 42 puta je do sada menjana, Uredba o koeficijentima za obračun plata zaposlenih u javnim službama. Nakon 42 izmene od strane Vlade, ta uredba ni dan danas nije dobra. Ta uredba diskriminiše sve zaposlene na celoj teritoriji Srbije koji rade u predškolskim ustanovama. Mislim da vi to morate da znate. Zbog čega samo u uredbi, ona je direktno vezana za podzakonski akt, vezana je za ovaj zakon, stoji da se plate zaposlenih u predškolskim ustanovama, znači u dečijim vrtićima, da ti zaposleni imaju koeficijente maksimalno do koeficijenta u osnovnom obrazovanju. Onda imate situaciju gde određene lokalne samouprave isplaćuju koeficijente iz osnovnog obrazovanja, neke lokalne samouprave ne, što znači da su ti radnici koji rade u predškolskim ustanovama bukvalno diskriminisane jer uredba sama ne uređuje njihov koeficijent. Da li je teško bilo, gospodine Selakoviću, da danas kada imamo ovo na dnevnom redu, imamo i neki član tog zakona koji definiše njihove plate? Oni su degradirani, ti zaposleni, godinama. Smatram da ste to mogli da uzmete kao izmenu i dopunu ovog zakona. Takođe, ovim zakonom predviđeno je da zaposleni imaju pravo i na 30% povećanja plate iz sopstvenih prihoda. Ali, vi ste sada npr. sudovima ukinuli sopstvene prihode. Odakle bi ti zaposleni onda imali mogućnost za takvo povećanje plate? Nemaju jer praktično sopstvene prihode nemaju. Ministre, na kraju želim da vam kažem, jer smatram da ovaj zakon treba da promenite i verujem da ova izmena koju ste nam danas dali neće biti jedina jer ćemo uskoro na dnevnom redu Skupštine imati ponovo ovaj zakon u proceduri, smatram da je nekorektno što na početku niste rekli zbog čega kasnite i zbog čega mi ovde kasnimo 40 minuta. Smatram da nije korektno, vi ste ministar pravde i državne uprave, da ne odgovorite Bojanu Đuriću, poslaniku LDP, na jasna pitanja koja vam je postavio u svojoj diskusiji, a to je – koliko imamo zaposlenih u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika, kolike su plate tih zaposlenih u odnosu na druge zaposlene u drugim fondovima i kolike su plate članova upravnih i nadzornih odbora? Vi to sigurno morate da znate i mi od vas očekujemo taj odgovor. Hvala.
Gospodine ministre, pre nego što vam dam reč, moram da dam jedno izvinjenje. Javili su se predstavnici poslaničkih grupa da nisu čuli kada sam pozvao predstavnike poslaničkih grupa koji žele reč. Znači, radi se o Borislavu Stefanoviću i Dejanu Mihajlovu. Ja ću ovog puta posle ministra, njegove reči, dati vama reč da vi iskoristite vaše pravo. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dakle, želeo sam da odgovorim na pitanje i nemam nikakav problem zaista sa tim. Uveren sam da je gospodin Đurić prečuo poslednji deo moje rečenice kada sam rekao da se očekuje donošenje zakona o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju vojnih osiguranika, kao što je drugi poslanik to i pomenuo. Upravo ovim zakonom definiše se upravljačka struktura fonda koju je gospodin Đurić naveo i kao spornu.Ono što je mnogo bitno da se kaže i zbog građana Srbije i zahvalan sam na tom pitanju, to je da je u ovom fondu ranije radilo 102 lica, da trenutno u njemu radi ukupno 61 lice, od toga je 44 civila i ukupno 17 vojnih lica. Takođe, ako pričamo o tome da fondove treba da vode uspešni ljudi koji su na prvom mestu dobri menadžeri, onda je ovo fond koji svakako treba da posluži kao primer drugim fondovima. Jer, na njegovom čelu i jesu možda najstručnija lica, osposobljena za ovu delatnost, a to svedoči i činjenica da je ovo veoma stabilan finansijski fond koji je u ovu godinu preneo 1,8 milijardi dinara. Zaista bi bilo dobro da imamo i druge fondove koji posluju na takav način i koji su u prilici da se pohvale ovakvim jednim podatkom. Što se tiče plata zaposlenih, naravno da nije nikakva tajna. Dakle, zaposleni sa visokom stručnom spremom imaju ukupno, dakle prosečnu neto platu od 57.860 dinara, zatim sa višom stručnom spremom 40.564 dinara i sa srednjom stručnom spremom 32.896 dinara. Upravo donošenjem tog novog zakona o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju vojnih osiguranika, položaj o kome smo pričali da je u ovom trenutku sporan, a iskoristiću i priliku da pomenem ovo i da odgovorim i vama na pitanje koje ste postavili povodom zaposlenih u predškolskim ustanovama, verovatno ste predvideli 31. decembra 2012. godine, Vlada je izmenila uredbu i ta izmena obuhvata i zaposlene u predškolskim ustanovama koji su ovoga puta obuhvaćeni. Dakle, nisu isključeni iz toga. Hvala.
Reč ima Dejan Mihajlov.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, za razliku od mojih kolega, nemam problem da podržim vaš odlazak u Hag i obilazak naših državljana Srbije koji su optuženi i oni koji su prvostepeno optuženi pred Haškim tribunalom i prosto ne mislim da je to sramota niti bilo šta drugo, već je to pravo i obaveza svake Vlade da pomogne njima u tim postupcima, kako bi njihove presude bile manje, a ne da ih mi ovde pre optužimo nego pred Haškim tribunalom. Prosto, to je jedna sugestija, jedan osvrt na tu temu i vraćamo se na ovaj predlog zakona. Mi imamo razumevanja za ovu izmenu zakona, s obzirom da se ona odnosi, da je ona kratka svega jedan član i odnosi se samo na zaposlene u ovom fondu, odnosno njihovo podvođenje pod jedan poseban režim pod kojim se nalaze i svi ostali zaposleni u Ministarstvu odbrane, odnosno u Vojsci. To je nešto što je za nas potpuno prihvatljivo da ti ljudi koji rade i koji vode taj fond, a sad smo čuli krajnje pozitivno, budu pod tim režimom. Moja pitanja su bila, a vi ste delimično odgovorili na njih, koliko je to zaposlenih i da je to jedan mali broj zaposlenih i njihove zarade su više nego skromne, iz onoga što smo čuli, kao uostalom i zarade najvećeg broja zaposlenih u državnoj upravi. To je nešto što svakako mora da bude tema neke od narednih sednica Skupštine, gde treba prosto razmatrati mogućnost da se zarade svih zaposlenih u državnoj upravi usklade sa troškovima života, rastom životnog standarda i da uopšte omogućimo građanima da prežive ova teška vremena. Čuli smo koliko sredstava ima u tom fondu. Ono što nas u DSS zanima, a to je šta ćemo sa tužbama vojnih penzionera za period kada im nisu u stopostotnom iznosu obračunavane zarade? Ja mislim da je to jedan period od 2004. godine do 2007. ili 2008. godine. Ima puno tužbi. Neke su pravosnažne, a neke će uslediti i to je veliki iznos sredstava. Da li se predviđa način kako će se izmiriti te obaveze i da li će ovaj fond to moći da podnese ili će to biti prevaljeno na Republiku Srbiju, odnosno na budžet Republike Srbije, javni dug ili već na koji način to planirate da rešite, s obzirom da će prve naplate uslediti vrlo brzo, ako nisu već bile? Mi kao država i kao fond moramo da budemo spremni sa konkretnim rešenjem za tu situaciju. Svima nama poslanicima je prosto nekako i krivo što naša vojska nije jača, što nije bolje opremljena i što materijalni položaj pripadnika vojske nije bolji, što bi svima nama ulivalo i veću sigurnost i prosto govorilo o stanju u državi. Kada je vojska jača i kada je taj fond puniji i država je stabilnija, sigurnija i sposobnija da sačuva svoj suverenitet i teritorijalni integritet. Mi kao DSS, naravno da ćemo uvek davati podršku svemu što jača vojsku, što jača prosto položaj vojnih lica i svih zaposlenih u Ministarstvu odbrane. Smatramo da će to biti jedan od prioriteta i trebalo bi da bude jedan od prioriteta u radu ove vlade. Da ne bude prvi prioritet vojske evropske integracije ili priključenje raznim misijama pri EU i ostalom, već da prioritet vojske bude jačanje same Vojske Srbije i njenog položaja, jačanje vojne industrije, osposobljavanje Vojske Srbije da i kroz vojnu industriju samim tim ojača, da zaposleni i vojna lica i oni koji su pod ugovorom pri vojsci budu zadovoljni svojim položajem. Samim tim će i naša država biti stabilnija i moći će da brže i bolje odgovori izazovima koji su pred nama. Da se vratim na konkretno ovaj zakon. Ovaj zakon je zreo za ozbiljne izmene i vi sami ste to mogli da vidite prilikom ovih izmena. Pomenuli su razne kolege koji su pre mene govorili o tome šta sve treba izmeniti. Znači, vreme u kome živimo govori da se sredstva države arče kroz zarade na mnoge načine, da nemaju svi iste osnovice. Znači, ako razne državne agencije arče državne pare, one ne stvaraju prihod jer je njima dato da raspolažu nekim resursom ove države. Te agencije imaju zaradu od po 800, 900 hiljada dinara mesečno, 500-600, gde su prosečne zarade preko 200-300 hiljada dinara. Prosto, država Srbija mora da povede računa i o tim ljudima koji zarađuju te iznose i o položaju onih koji drže ovu državu, koji se staraju da ova država funkcioniše. To su svi ti koji u državnom aparatu u vojsci koji žive od tih 32, 33 hiljade, koliko dobijaju oni zaposleni kojih ima najviše, sa srednjom stručnom spremom. Lako je tom sa 200, 300, 400 hiljada dinara da živi, ali ovom sa 32.000 dinara je teško. Pomenute su ovde predškolske ustanove. Svugde su poskupele usluge predškolskih ustanova u Beogradu i u svim drugim gradovima su uglavnom poskupele. Znamo da rastu cene komunalija i prosto kroz prizmu svih tih troškova života zarade zaposlenih i u ovom fondu i u drugim državnim službama su vrlo male, neodgovarajuće. Prosto, država kroz jedno celovito rešenje i Vlada mora da predloži da se te zarade i ti koeficijenti poštuju. Ne može predsednik gradske opštine, beogradske gradske opštine, da ima veću platu od predsednika države. To nešto nije normalno. Znači, to su sve državne pare, državni resursi i tome treba jednom da se stane na kraj. Očekujem da imate snage i spremnosti da stanete na kraj takvom ponašanju i da omogućite ovoj državi da počne pravično i odgovorno da funkcioniše i raspolaže svojim sredstvima. To je ono što očekujemo od vas. To su primedbe na koje je prethodna Vlada bila gluva. Nadam se da ćete imati više sluha za reformu državne uprave, što je u suprotnosti sa proklamovanom politikom Vlade, jer politika Vlade je da kaže da dok traje kriza nema racionalizacije broja zaposlenih, odnosno nema otpuštanja zaposlenih. To je jedno od načela politike Vlade prilikom usvajanja budžeta, što je direktno suprotno reformi državne uprave. Reforma državne uprave podrazumeva racionalizaciju. Smanjenjem broja agencija mi nismo smanjili broj zaposlenih, jer su ti zaposleni preraspoređeni u druge agencije i ministarstva. Očekujemo od vas da izađete sa planom reforme državne uprave, racionalizacijom broja zaposlenih i da nam kažete i da donesete novi zakon o koeficijentima i o položaju zaposlenih u svim državnim organima, uključujući i opštine i te silne agencije i javna preduzeća koja su izuzeci i koja troše maltene više sredstava nego svi ostali zaposlenih u državnoj upravi, što je za nas iz DSS u ovom trenutku potpuno neprihvatljivo, jer svi moramo da podelimo teret krize u kojoj se nalazimo, a ne samo neki i to ne oni, najširi sloj onih koji žive i rade u Srbiji, a da jedan uzan krug ljudi koji su zaposleni po raznim agencijama, arče državne resurse i na taj način se krajnje neodgovorno ponašaju u ovoj situaciji. Što se nas tiče, mi ćemo podržati sve namere Vlade koji idu u pravcu poboljšanja životnog standarda zaposlenih u upravi i očekujemo da što pre Vlada izađe sa jednim celovitim rešenjem. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Đurić, replika.
Replika na izlaganje odnosno odgovor ministra Selakovića koji je delimično bio upućen i meni. U okviru iste replike ću reagovati na ono o čemu je govorio gospodin Mihajlov. Mislim da je gospodin Mihajlov pogrešno …
Izvinite, gospodine Đuriću, na čije izlaganje replicirate?
Ministar je meni odgovarao na pitanja koja sam mu postavio.
Shvatio sam da ste replicirali gospodinu Mihajlovu.
Hvala vam, gospodine Selakoviću, na odgovorima, ali oni ipak nisu potpuni. Postavio sam još nekoliko pitanja. Jedno je poređenje tih zarada o kojima ste vi govorili, koje svakako nisu velike čak ni za srpske prilike ili složenost poslova koju ti ljudi obavljaju. Dakle, da li bi oni, da se primenjuje ovaj standardni zakon, imali veću ili manju platu? Mislim da je to jedno od važnijih pitanja, ne zbog iznosa koji bi se dobio ili koji bi se izgubio u jednoj i drugoj varijanti, nego prosto zbog … Vi znate da je za državnu upravu važan i taj osećaj u okviru nje, da su svi ravnopravni, da su svi na jednak način tretirani. To je uvek važno. Drugo pitanje su primanja članova upravnog i ndzornih odbora. Nisam čuo odgovor na to pitanje. Treća stvar, pominjali ste izmene Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Vi imate još jedan problem u tom galimatijasu koji postoji sa ovom vrstom osiguranja. To je sistem zdravstvenih ustanova koje su delimično finansirane kroz ovaj sistem, delimično finansirane iz budžeta, delimično su na tržištu kroz komercijalne usluge, kao što je pre svega VMA i taj sistem je na duže staze potpuno neodrživ ako je tako uređen. Gospodin Mihajlović je u jednom trenutku napravio referencu i na ono o čemu sam govorio. Ja se nisam protivio tome da ministar odlazi i posećuje srpske državljane koji su pritvorenici u Hagu. Naprotiv, jasno sam rekao da mislim da je to normalno. Samo sam zahtevao normalan pristup, poštovanje zakona, poštovanje pristojnosti i izbegavanje te situacije u kojoj ministar oduševljeno razgovara i sa nekima koji nisu srpski državljani, kao što je slučaj sa Radovanom Karadžićem, a ne razgovara sa svim srpskim državljanima. To je bila jedina moja primedba.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, replika.
Vi ste me prekrstili u Mihajlovića. Sada je to uzelo maha. Naravno, šalim se. Prosto, smatram da ministar treba i žao mi je što to u prethodnoj Vladi nije bio slučaj, da su ministri i ministar išao u posetu i obilazio one državljane Srbije i državljane Republike Srpske koji su optuženi pred sudom u Hagu zato što mi treba tamo da pomognemo kao što su druge države pomagale Naseru Oriću i Gotovini, Markaču, Haradinaju i Tačiju da ne budu osuđeni i činile sve, plaćale lobističke grupe, plaćale da ne budu osuđeni zato što bi to kompromitovalo akcije i celu državu, a svi znamo da su oni pucali u leđa ljudima iz Krajine, kolonama izbeglica koji su išli i svi znamo sve priče odande i oni su se nekako izvukli ne osuđeni. Smatram da je država Srbija trebala sve da učini da do toga ne dođe i smatram da je pogrešno donošenje Deklaracije o Srebrenici u kojoj mi govorimo o genocidu, dok se o Srebrenici još raspravlja u samom Haškom tribunalu. Znači, to su stvari u kojima se mi ne slažemo i prosto razumem da je to vaša politika, a ovo je naša politika i mi se verovatno oko toga nikada nećemo složiti, ali kao predstavnik jedne stranke, jedne politike, podržavam odlaske ministara iz Vlade Republike Srbije u Haški tribunal i davanje podrške onima koji se tamo brane i koji se brane kao pripadnici da li Vojske Srbije, da li Vojske Republike Srpske pred tim sudom. To je prosto i moj lični stav i stranke kojoj pripadam. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Selaković.
Malopre sam prevideo još jednu stvar i izvinjavam se što se nisam na početku izvinio za kašnjenje, a kasnio sam zato što sam kao ministar nadležan za poslove pravosuđa, po položaju i član Visokog saveta sudstva. Imali smo sednicu Visokog saveta sudstva, pa zbog toga nisam došao u 16,00 časova, iako mi je rečeno da će ova sednica na kojoj treba da govorim biti sutradan, pa sam u toku dana dobio to obaveštenje. Nadam se da ćete prihvatiti moje izvinjenje i izvinjenje što nisam na početku to rekao. Ostao sam vam još dužan neke podatke zbog toga što ste postavili to pitanje, a cenim da ste ga postavili zbog građana Srbije, da bi oni znali o čemu se radi tačno radi. Što se tiče članova upravnog i nadzornog odbora Fonda, kao i komisija koje u okviru Fonda rade, taj broj je prepolovljen. To je prvi podatak. Drugi podatak je da su smanjena primanja tih članova toliko da je na godišnjem nivou ostvarena ušteda od oko pet miliona dinara. U poređenju sa zaradama članova upravnih i nadzornih odbora drugih fondova, ovo su ubedljivo najniže zarade. One su iznosile u proseku oko 10.000 dinara, a zatim su smanjene za još 20%, za razliku od drugih fondova, gde se one kreću od 36.000 do 40.000 dinara. Da, složio bih se sa konstatacijom koju je jedan broj narodnih poslanika izrekao, a to je da je zaista potrebno doneti novi zakon i na njemu ozbiljno poraditi.
Po kom osnovu se javljate, gospodine Đuriću?
Replika gospodinu Selakoviću. Slažem se sa gospodinom Mihajlovom i nema potrebe …
Neću vam dozvoliti repliku.
Razgovaramo o zakonu … [[Isključen mikrofon.]]
Neću vam dozvoliti. Nemate prava. Gospođo Popović, po kom osnovu se vi javljate?
Javljam se po redosledu.
Sačekajte, prvo ima reč gospodin Borislav Stefanović.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Mislim da je dobro da se ministar Selaković izvinuo narodnim poslanicima, ali je time pokazao jedan problem koji postoji, ne kod vas lično, ali nama je objašnjeno da je u pitanju viša sila. Vi kao vrstan pravnik znate šta je viša sila. Ne bih ovo definisao što ste rekli kao viša sila, nego je u pitanju sledeća sila. To je sila neadekvatnog reagovanja Skupštine ili skupštinskih službi o informisanju ministra kada se sednica održava. Dakle, mi smo ovde bili ubeđivani da je u pitanju viša sila. Neke stvari se nepotrebno pokušavaju kamuflirati. Jasno je nama gde ste i zašto bili, ali hajde dajte da to lepo otvoreno kažemo u ovoj Skupštini. Uzgred, mislim da je lepo od vas što ste izvinili za kašnjenje. Inače, ovaj zakon je još jedna tekovina prethodne vlade i svega onog dobrog, a bilo je dobrih stvari koje je prethodna vlada uradila i zbog toga mislim da je normalno da ćemo mi podržati zakon koji nam je predstavljen u ovom obliku. Pošto su poslovi penzionog osiguranja izdvojeni iz nadležnosti Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika, uredbom i kako nisu doneti svi neophodni propisi i akti u rada fonda obračuna, isplata plata, naknada i drugih primanja zaposlenih u Fondu i profesionalne pripadnike vojske, vršio se na osnovu rešenja donetih na osnovu Pravilnika o platama i drugim novčanim primanjima iz 2011. godine. To je isplaćivano iz sredstava budžeta namenjenog za finansiranje, koja su bila obezbeđena u okviru budžeta Ministarstva odbrane za 2012. godinu. Predloženim rešenjem se obezbeđuju da zaposleni u Fondu koji imaju status profesionalnog pripadnika Vojske Srbije, saglasno odredbama Zakona o Vojsci Srbije, nastave da ostvaruju svoja prava iz radnog odnosa i u pogledu ličnih primanja na identičan način kao i u 2012. godini, na teret sredstava obezbeđenih u finansijskom planu Fonda za, dakle, socijalno osiguranje vojnih osiguranika, za 2013. godinu. Dakle, moje pitanje je sledeće ministre – u čemu je razlika u ostvarivanju prava kod zaposlenih u Fondu u 2013. godini, u odnosu na 2012. godinu i da li su sredstva budžeta namenjenog za finansiranje rashoda odbrane u 2012. godini, identična sa sredstvima obezbeđenim u finansijskom planu Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2013. godinu. I ovo je pitanje koje praktično iscrpljuje bilo kakvu dalju raspravu o ovom predlogu zakona, s tim što ovo na kraju moram da kažem da DS će podržati naravno ovaj zakon, ali isto tako, s obzirom da ne možemo da ignorišemo zadovoljstvo što ste ovde pred nama danas, da vas podsetim da po Pravilniku Poslovniku rada Skupštine su ministri obavezni svaka tri meseca da podnesu izveštaj nadležnom odboru. U ovom trenutku nemam tačan podatak da li ste vi tu obavezu ispunili, ali koristim priliku što gledam u vas ovako uživo, da vas zamolim da to učinite u što kraćem roku, što se odnosi i na ostale ministre. Ono što znam sigurno je da je veliki procenat ministara u Vladi izbegao ovu obavezu. Dakle, smatram da moramo mnogo češće da se viđamo i da mi kao narodni poslanici, u okviru nadležnog odbora znamo šta konkretno radite kroz formu vaših izveštaja. Podsetiću vas, da ste vi preuzimanjem jako odgovornog ministarstva u Vladi obećali građanima Srbije, pre svega veoma ozbiljne pomake u reformi pravosuđa ili ...
Molim gospodina Stefanovića da se vrati temi. Molim vas.
Dobro. Dakle, moram da zamolim ministra, kada smo već dobili ovu privilegiju da razgovaramo s njim, da odgovori, dakle, na to pitanje s obzirom da se ono tiče mnogo širih delatnosti s kojim se ministarstvo bavi. Pitao sam Vladu, nije mi odgovoreno za ukidanje suda u Kosovskoj Mitrovici kroz reformu mreže sudova. Takođe bih voleo, ako možete to sada da mi odgovorite, da li je to tačno? Isto tako da čujemo od vas u kom pravcu ćete se pojaviti, barem u nekoj formi, na nadležnom odboru i podneti izveštaj o svemu što radite, da ne bismo mi kao građani i narodni poslanici procenjivali vašu motivaciju, emotivni psihički i bilo koji drugi odnos prema nekim organizacijama koje ne treba da postoje u našoj publici. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, po Poslovniku.
Povreda člana 27. Poslovnika, vi ste je učinili gospodine Arsenoviću. Potpuno ste pogrešno procenili. Mislim da tokom profesionalne karijere, vaš posao je bio da procenjujete pretnje i rizike. Ovog puta ste potpuno pogrešno procenili. Postavio sam pitanje ministru, koje mi je neophodno da mi smo dalje polemisali. Ministar mi je pružio odgovor. Najnormalnije je da se javim za repliku i da o tome nastavimo da polemišemo. Time bih želeo da završim. Moja namera je bila da sa ministrom polemišem o tome da li on smatra da su te naknade od 10 ili osam hiljada dinara dovoljne, da li su dovoljno motivišuće za te ljude da obavljaju posao upravljanja ovako važnim fondom, na najoptimalniji ekonomski način. Da li je to u interesu osiguranika koji su u ekonomskom smislu vlasnici tog fonda, je li tako gospodine Selakoviću. To je bila moja namera gospodine Arsenoviću i mislim da time ne bismo izgubili ni mnogo vremena, a da bismo pomogli i onima koji su osiguranici, rekao bih na neki način i vama i ne brinite, nadam se da neće biti promenjeno to pravilo vojno-medicinskih centara da što je veći čin to je prednost pri prijemu, koje čini mi se važi i protiv toga nemam problem iako sam civil, što biste vi rekli.
Sada sam baš ubeđen da sam bio u pravu što vam nisam dao repliku. Reč ima narodni poslanik Judita Popović, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsedniče Skupštine, poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, zaista sam svesna toga da vladajuća koalicija ne voli da raspravlja o neprijatnim temama i potpuno sam svesna toga da ne voli da čuje kritike na sopstveni rad i na sopstveni račun koje dolaze iz opozicionih redova. Potpuno mi je jasno da će vladajuća koalicija iskoristiti sve moguće načine da spreči opoziciju da kaže ono što bi trebalo da se kaže u političkom smislu, ovde u ovom domu. To su činjenice i to je naša realnost. Međutim mi iz opozicije moramo da ukažemo šta je ono što ne valja u politici koja se trenutno vodi u ovoj državi i to ne može da nas spreči nijedan predsedavajući, nijedan predsednik Skupštine koji zloupotrebljava Poslovnik. Iz tog razloga sam bila spremna da vam pomognem i citirala sam vam određene članove Poslovnika, koji ukazuju na koji način treba da se primenjuje Poslovnik. Tu se zaustavljam što se tiče Poslovnika i svega onog što se dešavalo u toku današnje rasprave, u prepodnevnom delu i u ovom popodnevnom. Tema je danas i plata onih ljudi koji su zaposleni u fondu i tema je kakvo je to zdravstveno osiguranje vojnih osiguranika. Prosto ne možemo da razgovaramo o ovom zakonu ukoliko pri tom taj zakon ne stavimo u kontekst jedne opšte politike koja se tiče i tog samog fonda i zaposlenih i vojnih osiguranika. Ta politika se između ostalog tiče i ostalih ljudi koji su zaposleni u državnim organima. Koristim priliku, što je danas ovde ministar pravde pa bih ga pitala šta se to dešava tako ozbiljno u pravosuđu, da se smanjuju plate državnih službenika, odnosno sudskih službenika? Dakle, ukidaju se one neke naknade ili dodaci od tri hiljade dinara, iako ti sudski službenici već imaju male plate a raspon između službeničke plate i sudijske je jedan prema osam. Dozvolićete mi, to je ogroman raspon. Prema tome, ukoliko mi jedan ovakav zakon koji je danas na dnevnom redu, donosimo o hitnom postupku, da se ne bi ugrozila egzistencija zaposlenih u fondu, mislim da bi trebalo da popričam i o tome šta se to dešava i koji je odnos ovog ministarstva prema sudskim službenicima, koji nose ogroman teret rada pravosudnih organa i uopšte reforme pravosuđa. Da li zaista mislite da ćete tu reformu unaprediti tako što ćete definitivno dovesti u pitanje egzistenciju onih ljudi koji rade u sudovima? To je jedno pitanje koje je jako bitno da se danas raspravi. Pitala bih vas još nešto gospodine Selakoviću, šta vi mislite, kako se osećaju vaše kolege ministri i gospodin Sulejman Ugljanin ili gospodin Rasim Ljajić, kada su vas videli sa kakvom ljubaznošću delite čokoladice haškim optuženicima? To je prosto za njih, pretpostavljam veoma uvredljivo, s obzirom na to šta su njihovi sunarodnici pretrpeli u Srebrenici, a gospodin Ratko Mladić je bio i te kako umešan u tu priču.
Hoću da uzmem reč, a vi nećete da stanete. Prinuđen sam da vam isključim zvučnik da bi vi mene čuli. Vi možete da zloupotrebljavate Poslovnik koliko hoćete, ali ja vam to neću dozvoliti, i pokušati da zloupotrebite. Ovde sada nije tema ni Haški tribunal, ni osuđenici. Ovde je jedan najobičniji zakon koji treba da reši određeni problem u ovom društvu. Vi vašu političku platformu možete izražavati kritikujući ovaj zakon i nudeći bolja rešenja. Sa tim ćete vi dobiti poene. Sada, ako vi mislite da skrećete s teme, skačući do Haškog tribunala i nazad, ja vam to neću dozvoliti. Izvolite, diskutujte onda o zakonu.
Hvala, gospodine predsedavajući. Nastaviću. Kada se u parlamentu nalazi ministar pravde, mi moramo da iskoristimo priliku i da zatražimo određena obaveštenja, pa čak i ukoliko se radi o nekoj temi koja možda nije od posebnog interesa za gospodina ministra, u smislu njegovih nadležnosti, ali ne možemo da propustimo tu priliku i ja bih ga pitala – kako to da nije adekvatno reagovao u emisiji "Utisak nedelje", kada je čovek pored njega, ekstremista … [[isključen mikrofon.]]
Gospođo Judita, preporučujem vam da odustanete, da vas ne kažnjavam. Ako nemate ništa da kažete o zakonu konkretno, onda vas molim da odustanete. To što je ministar pravde ovde trenutno, on je došao tačno po određenom pitanju i neću dozvoliti da vi rešetate ministra, ne samo pravde, nego bilo kojeg ministra po drugim pitanjima, već po onom za šta je ovde došao. Vi vaše pravo možete iskoristitikroz poslanička pitanja, ali vas molim da se držite dnevnog reda. Moja je obaveza da to obezbedim. Izvolite, vratite se dnevnom redu da ne bih primenjivao sankcije. Ne bih hteo da budete prva moja žrtva. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Sada sam mogla da se javim i zbog povrede Poslovnika, i to člana 107, s obzirom da ste vi povredili dostojanstvo ove skupštine kada ste dozvolili, a da pri tom niste opomenuli određene poslanike koji ne samo što su tapšali, to je njihovo legitimno pravo da odobravaju vaše postupke, ali su oni pri tom stvarali buku, ispuštali neke zvukove koji ni u kom slučaju nisu mogli da doprinesu jednoj kvalitetnoj diskusiji i potvrdi da ste vi uradili onako kako treba, predsedavajući na ovoj sednici. Opet bih morala da napomenem činjenicu, kada se pojavi u parlamentu ministar pravde, mi to moramo da iskoristimo i moramo da iskoristimo i da ga pitamo za više konkretnih činjenica koje se tiču rada tog Ministarstva. Čim je gospodin ministar pravde dobio priliku da predstavlja ovaj zakon koji je na dnevnom redu, pretpostavljamo da je i taj zakon u njegovoj nadležnosti i ne samo zakon, nego sve ono što iziskuje predstavljanje tog zakona, slušanje poslanika kada diskutuju, odgovaranje na pitanje poslanika i jednostavno, učestvovanje u diskusiji. Dakle, svako od nas može na individualan način da pristupi političkoj diskusiji o jednom zakonu, a to je legitimno pravo i to vi nama ne možete da uskratite. Nismo mi krivi što predmet rada ovog parlamenta nisu konkretne i jasne političke teme, konkretni i jasni problemi, nego se radi o takvim zakonima koji predstavljaju predmet raspravljanja ove vanredne sednice. Gde ćemo mi da raspravljamo o najozbiljnijim temama, o gorućim problemima, ako ne možemo prilikom raspravljanja o zakonima? Ovim završavam. Hvala na pažnji.
Samo ću da vas podsetim na član 106, prva rečenica – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi rasprava. Ona važi kako za mene, tako i za vas, za ministra, za sve koji su prisutni u ovoj sali. Ne možete sebi dozvoliti da skačete sa teme na temu i ja vam to neću dozvoliti. Hvala što ste završili vašu raspravu. Povreda Poslovnika, prvo Aleksandar Radojević.
Poštovani gospodine potpredsedniče, poštovane kolege, mislim da je ovo pored pet opomena procesnih, kverulanti nikako ne odustaju. Mislim da je kršenje dostojanstva da pet puta bude neko opomenut i da stalno potencira čokoladice, haške, da li je fasciniran likom ministra ili nečim drugim. Zaista mislim da nismo dužni da slušamo to u ovoliko navrata.
Niste rekli ni koji član. Po Poslovniku, Bojan Đurić.
Nadam se da ste rešili tamo u Čačku, čini mi se, te vaše probleme sa upravnim odborima i neplaćanjem dažbina. Član 106. gospodine Arsenoviću, dobro je da vas ministar nije opomenuo što ste upotrebili stranu reč. Mogli ste da kažete i na srpskom – tužibaba, umesto kverulanta. Gospodine Arsenoviću, član 106, osim stava 1. koji ste vi citirali, ima i stav 2. koji kaže da niko ne može da prekida govornika, niti da ga opominje, osim predsednika Narodne skupštine, pa kaže – u slučajevima predviđenim ovim Poslovnikom. Kada prekidate narodne poslanike, onda morate strogo da poštujete proceduru propisanu Poslovnikom i neke običaje koji su ovde uspostavljeni. Nije običaj da to činite pet puta tokom izlaganja, da obično govorite duže nego što je govorio govornik, da time kradete vreme i onda vreme vraćate od početka. Kažem vam u ime LDP, nemojte imati obzira kada odlučujete da li ćete kažnjavati ili nećete i nemojte da vam obzir bude da li je neko žensko ili nije žensko. Ponudio sam vam pre pola sata da kaznite mene, da ne govorim o tim muško-ženskim pogledima na svet. Gospođa Kovač je, moram da kažem, pokazala mnogo više hrabrosti i odvažnosti kada je izdržala napad jutros od strane vladajuće koalicije. Vi to očigledno niste uspeli da uradite i zbog toga se tako ponašate u popodnevnom delu sednice. Meni je žao zbog toga.
Smatram da nije povređen Poslovnik. To što sam imao potrebu da nekom obrazložim, to je moje pravo, a obaveza je da svakom obrazložim zašto smatram da nije povređen Poslovnik. Da li ću nekoga kazniti ili neću, to je isto moje lično pravo i ja ću ga iskoristiti. Ja ovde ne odvajam poslanike ni po ženskom, ni po muškom polu, nego ću proceniti da li je prešlo neku granicu mere i tada ću izreći opomenu. Povreda Poslovnika, Aleksandar Radojević.
Gospodine potpredsedniče, član 107. kaže da nije dozvoljeno obraćanje lično poslaniku, tako da želim da upozorim kolegu da ćemo rešiti probleme sa upravnim odborom, da se ne brine na tu temu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog zakona iako jeste kratak, vrlo je važan i sasvim sigurno dotiče dve velike oblasti. Dotiče oblast državne uprave i dotiče oblast Vojske Republike Srbije. Kada govorimo o ovom predlogu zakona, ne možemo a da se ne dotaknemo upravo pitanja koja setiču i jedne i druge oblasti, jer se one i te kako odnose na status profesionalnih vojnih lica na prilike koje postoje u pojedinim fondovima koji imaju za obavezu da rešavaju određena prava pripadnika profesionalnih vojnih lica. Takođe, obzirom da se radi o zakonu koji se tiče plata u državnim organima, da razgovaramo i o stanju u državnoj upravi i, generalno, planovima Vlade koji se tiču državne uprave. Obzirom da je ministar Selaković ministar, pored pravosuđa, nažalost, očigledno je to sad prioritet, jer je nasleđe koje je zatekao i koje mu je ostavljeno izuzetno teško i složeno, prioritet je stavio u pravosuđe i rešavanje problema u pravosuđu. Mislim da bi pod hitno moralo da se već od redovnog zasedanja Narodne skupštine, pozabavi problemima državne uprave, a to se sasvim sigurno tiče i plata u državnim organima i javnim službama. Što se tiče ovog samog teksta zakona, on nije sporan, on je tehničke prirode i smatramo da je, normalno, saglasno sa Zakonom o vojsci Republike Srbije da profesionalna vojna lica, upravo kako je definisano zakonom, ostvaruju svoje plate i u tom smislu je bila neophodna intervencija u Zakonu o platama u državnim organima i javnim službama. Međutim, plate u državnim organima i javnim službama, a to je oblast državne uprave koja je vrlo važna tema i podsetio bih vas, gospodine ministre, da u prethodnom periodu ni jedna sistemski zakon, osim Zakona o upravnim sporovima, koji je ne znam od koga više osporen, bio donet u Narodnoj skupštini u prethodnom mandatu. Sve ono što je bilo definisano zakonom, strategijom reforme državne uprave 2005. godine, u mandatu prethodne vlade nije bilo realizovano. Dobar deo tih zakona koji je donet, a kojise tiču Zakona o državnim službenicima, Zakona o platama u državnim organima i niza drugih propisa, donet je u periodu do 2008. godine. Najvažniji problem o kome smo takođe govorili i koji je bitan ovde jeste pitanje profesionalizacije državne uprave, depolitizacije i ono što je za nas takođe važno – da li se pojedini zakoni koji su doneti u Narodnoj skupštini primenjuju? Ovo je jedan zakon koji je jako važan za Zakon o platama u državnim organima, zapravo, dva zakona, jedan se tiče maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji, a drugi se tiče maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj samoupravi. Mnogo smo polemisali o tom zakonu. Taj zakon se uopšte ne poštuje. Niko o njemu ništa nije rekao od strane Vlade. Na osnovu tog zakona, ili potrebe da se primenjuje, se isplaćuju zarade u državnim organima i javnim službama. Šta je sa tim zakonima? Da li je nova Vlada zatekla neki izveštaj o tome? To nas vrlo zanima. Koji kriterijumima se vršila selekcija? Da li su neki ljudi po tom zakonu, da li im je prestao radni odnos, zašto im je prestala i da li postoje tužbe zbog toga? Taj zakon je donela Narodna skupština. Gospodine ministre, ono što je takođe važno i tiče se plata jeste primena Zakona o državnim službenicima. Oni primaju plate na osnovu ovog zakona. Vi to dobro znate, jer vodite sektor državne uprave, da konkursi po tom zakonu nisu završeni. Prethodna vlada je kontinuirano to odlagala. Očekujem da vi kao ministar sada inicirate da se svi konkursi završe i da lica po položajima, konkretno pomoćnici ministara, budu lica izabrana na konkursima. Tako ćemo poslati poruku da smo pitanje depolitizacije ozbiljno uzeli u obzir, počevši od same Vlade. Verujem da će se u tom smislu to i preduzeti. Donošenje novog zakona o upravnom postupku, promene Zakona o upravnim sporovima, profesionalizaciji, tj. sprovođenju konkursa u svim ministarstvima i pitanje racionalizacije državne uprave jeste nešto što se takođe tiče, Zakona o platama u državnim organima. Verujem da je to jedan posao koji nas čeka i tu očekujemo promene, pošto toga u prethodnom periodu nije bilo. U tom smislu, državna uprava je u jako teškoj situaciji. Rasponi plata, o tome je govorio moj kolega Dejan Mihajlov, su veliki. Neprihvatljivo je da pojedine javne službe, u pojedinim agencijama su plate ogromne, a da pojedina lica, imali smo nekoliko izmena ovog zakona, imaju vrlo niska primanja a rade dosta odgovorne poslove u ministarstvima i drugim Vladinim službama. Veliki je posao pred vama. Predlažem da, ako mogu biti toliko skroman da predložim dva prva koraka, a to su sprovođenje svih konkursa, da se imenuju pomoćnici na osnovu konkursa i donošenje zakona o upravnom postupku. Verujem da ćemo tad uozbiljiti državu, jer bez jake države, jake državne uprave, ne možemo nijedan ozbiljan posao uraditi, nijedan cilj koji postavi izvršna vlast i Vlada da realizujemo. Naša poslanička grupa će to pažljivo pratiti i uvek ćemo reagovati kada ti zakoni budu na dnevnom redu, jer to nas zanima i time ćemo sigurno doći i do nove izmene ili do novog zakona o platama u državnim organima. Podsećam vas, gospodine ministre, na još jednu propuštenu stvar u prethodnom periodu, a to je donošenje zakona koji reguliše radne odnose u lokalnoj samoupravi.I to je posao koji nije završen u prethodnom periodu, a takođe se tiče plata u državnim organima. Pošto je ovo zakon koji se tiče profesionalnih vojnih lica, stav naše poslaničke grupe je uvek bio jasan i ovo je tema koja se ne može izbeći. Pitanje vojske je uvek bilo jasno, jer DSS se zalaže za jaku, organizovanu i dobro plaćenu Vojsku Srbije. Ona je najbolji garant otklanjanja svih rizika i pretnji od naše države, zaštite teritorijalnog integriteta i realizovanje sve tri misije koje su definisane strateškim dokumentima Vojske Srbije. Ono što smo rekli u nekoliko prilika, a tiče se položaja profesionalnih vojnih lica, da smatramo da bez obzira na probleme koji postoje u budžetu Republike Srbije, da budžet za Ministarstvo odbrane i za Vojsku mora da bude povećan. Ne govorimo to napamet. U prethodnom periodu je, a vidim sada i najave od potpredsednika Vlade, veliki broj ozbiljnih investicija i ozbiljnih poslova napravila Vojska i obezbedila je priliv sredstava u budžet. Budžet Ministarstva odbrane je ili stagnirao ili padao. Ako je Ministarstvo odbrane učinilo toliki napor, i sada ga čini u novim investicijama, zaista je nemoguće da Vojska koja je potrebna, modernizacija koja ju je potrebna, jer potrebno joj je opremanje da bi realizovala i podigla nivo svojih operativnih sposobnosti, potrebno je da ima veći budžet. Svi znamo koji su problemi koji se tiču opreme, koji se tiču drugih sredstava, da sada ne nabrajam i ne opterećujem sve vas, od borbenih aviona i svega drugog. U tom smislu verujem da će i politika koja je sada na delu, a to je potvrda politike vojne neutralnosti, jer u prethodnom periodu smo imali politiku, možemo reći jednostranog puta ka NATO-u, sada politika vojne neutralnosti je nešto što se potvrđuje. Pre neki dan je potpredsednik Vlade i Ministar odbrane rekao da će Srbija koristiti i NATO i ruske standarde da bi povećala svoju mogućnost izvoza i proizvodnje i da time osvaja nova tržišta. To u prethodnom periodu nismo mogli da čujemo. To je nova politika i DSS je u prethodnom periodu o tome govorila i tu politiku podržavamo. Prema tome, gospodine ministre, od vas očekujemo da pored svih ovih problema i rešavanja ovih problema i sistemskih zakona koji nam slede iz oblasti pravosuđa, ozbiljno se posvetite ovoj temi državne uprave. Ta tema je poprilično zapuštena i zakonodavna aktivnost je poprilično zapuštena, a naravno da se rad na vojsci, na jačanju Vojske Republike Srbije unapredi. Danas smo očekivali da će ovde biti potpredsednik Vlade, da postavimo nekoliko pitanja koja se tiču profesionalizacije Vojske, da li je to bilo dobro, da li je trebalo da se o tome razmišlja, da Srbija razmišlja kao vojno neutralna država, imajući iskustvo da neke vojno neutralne države sada ozbiljno potvrđuju svoju vojnu neutralnost, kao što je pre neki dan bio slučaj na referendumu u Austriji, gde je Vlada inicirala ukidanje obaveznog služenja, a građani su rekli da žele to. Prema tome, to su neke stvari koje su vezane sa vojskom i ovaj zakon je vezan za Vojsku. Naravno, kada su ovakve sistemske stvari u pitanju, a tiču se profesionalnih vojnih lica, njihovih plata i njihovog položaja, želimo sve te teme da dotaknemo i da o njima razgovaramo, a sve te aktivnosti ćemo pratiti u narednom periodu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, meni je žao što u sali nije pravi predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić u svojstvu ministra odbrane da on obrazlaže ovaj zakon. Volim da predstavnici Vlade na početku svakog svog izlaganja kada je reč o dostignućima u domenima odbrane i bezbednosti pohvale napore, rad i zakonodavnu aktivnost, reforme koje je sprovela DS. To volim da čujem i ja. To vole da čuju i građani. Dobro je da se nastavlja kontinuitet tih aktivnosti, jer ta reforma koju smo sprovodili, a koju su neki kritikovali kada su bili u opoziciji sada praktično sprovode tu politiku, te odluke, te mere i to je dobro i za vojsku kao jednu instituciju koja uživa veliko poverenje građana ove zemlje. Dobro je i za ovu Vladu. Dobro je i za sve vas, ali je najbolje za Srbiju i sve njene građane. Sa druge strane, ne volim baš kada vas guraju kao devojku za sve u ovu salu. Mada je bolje da budete ovde više kao ministar, a manje kao advokat ekstremnih organizacija jer to je dobro za Srbiju, a ne valja možda samo za te ekstremne organizacije. Kada govorimo o samoj temi koja je danas na dnevnom redu, apsolutno podržavamo sve što jača bezbednosne kapacitete i reguliše neke odnose vojnih osiguranika, što ne narušava budžet RS, ali voleli bismo da ovu brigu, ovu socijalnu odgovornost koju pokazujete sa razlogom kada je reč o vojsci, pokažete i svojim zaposlenima i pokažete tu brigu i o ljudima koji rade u vrtićima jer su me za vreme trajanja ove sednice zvali građani, oko osam hiljada ljudi koji rade u vrtićima ostalo je bez velikog dela svojih plata. Reč je o najsiromašnijim građanima, pre svega samohranim majkama. Žao mi je što sada dok traje ova sednica nije obezbeđena javnost u radu jer nemamo televizijskog prenosa. Važnija je vaterpolo utakmica Crvene zvezde. Razumem ljubav prema Crvenoj zvezdi, ali možda bi bilo važno da građani Srbije čuju i neke naše diskusije. Stoga ću biti prinuđen da skratim svoju diskusiju jer ne volim da idem u ponoćnom terminu i da građani Srbije čekaju ponoć pa da čuju šta to mi iz opozicije imamo da poručimo? Moram da vas podržim u svim nastojanjima da dalje sprovodite reformu vojske. Izvinjavam se što nisam pozdravio predstavnike te institucije koji su u ovoj sali, ali mi je jako drago da nastavljate onaj reformski kurs koji je u korist Srbije koji je započela DS, da uviđate ispravnost te politike, da je sledite i dobro je da ste imali određene kritike kada ste bili u opoziciji. To je bilo pre svega da bi se dopali biračima i da bi birači glasali za vas, ali kada preuzmete odgovornost vidite koliko je teško raditi i koliko je DS dobro reformisala sektor odbrane i bezbednosti ove zemlje. Na kraju svog izlaganja, nadam se da ćete uvažiti pre svega gospodine predsedavajući primedbe ljudi iz DS i da ćemo makar u jutarnjim satima kada nema nikakvih iznenađenja, nepredviđenih okolnosti počinjati sednice kako nalaže Poslovnik u 10,00. Mi iz opozicije, iz DS smo spremni i orni za rad. Molim vas da uvažite tu poslovničku odredbu i verujem u vaše obećanje. Ja vas barem poznajem kao ozbiljnog čoveka koji ispunjava svoja obećanja i da sednica stvarno počinje na vreme, makar pre podne u 10,00 sati kada nema nikakvih nepredviđenih okolnosti, kada se zna šta je na dnevnom redu i ko obrazlaže zakon ispred Vlade Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, šta reći? Ovo je obična dopuna Zakona o platama u državnim organima i javnim službama kojim se regulišu novčana primanja jedne organizacijske celine Ministarstva odbrane i to na oročeni rok do donošenja celovitog zakona o zdravstvenoj zaštiti i osiguranju vojnih osiguranika, koje je izazvala toliko politikanstva. Ponekada sam se zapitao o čemu govorimo i šta je na dnevnom redu. Mislim da je uvaženi gospodin ministar dobio više pitanja iz mnogih oblasti, a najmanje iz onoga što je na dnevnom redu. Ovom dopunom, koja kao što sam rekao je oročena do donošenja celovitog zakona o zdravstvenoj zaštiti i osiguranju vojnih osiguranika, se jedan broj pripadnika vojske, konkretno zaposlenih u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika stavlja u ravnopravni položaj sa ostalim pripadnicima vojske. Znam da mnogima koji nisu služili vojni rok, a time i nisu bili u kontaktu sa vojnim osiguranicima, nisu poznate specifičnosti Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika, ali bi im rekao da je taj fond specifičniji od ovog običnog fonda, hajde da kažemo civilnog fonda za PIO. Upravo zato što su poslovi Ministarstva odbrane i vojske malo specifični. Vi to gospodine predsedavajući dobro znate. Ovde je bilo primedbi oko planiranja finansijskih sredstava. Ministarstvo odbrane i vojska posebno spadaju u jednu od najozbiljnijih institucija koja temeljito, pravovremeno planira sve svoje aktivnosti pa time i finansijski plan i sredstva za finansiranje svih organizacijskih jedinica Ministarstva odbrane pa i Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika. Još polovinom 2012. godine planirana su za 2013. U međuvremenu smo u ovom parlamentu doneli Zakon o platama u državnim organima i javnim službama, pa je stoga bilo potrebno da se taj prelaz do donošenja ovog zakona adekvatno ovom dopunom premosti. Što se tiče upravnih i nadzornih odbora, gospodine Đuriću, upravni i nadzorni odbor u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika čine ljudi koji već rade u Fondu za socijalno osiguranje vojnih osiguranika. Imao sam informaciju da ti ljudi i u upravnom i u nadzornom odboru nisu posebno plaćeni, a ministar je izložio ovde da su njihova primanja od 10.000 dinara mnogo manja u odnosu na upravne i nadzorne odbore u drugim javnim preduzećima. Bilo je primedbi na dugo prisustvo zakonske regulative u ovoj oblasti pa se pominjalo 18 godina. Mnoge zakonske regulative u Ministarstvu odbrane i Vojske Srbije za one koji bolje poznaju tu materiju sa pravom imaju dugoročno dejstvo i ne menjaju se tako lako zbog specifičnosti organizacije kakva je vojska odnosno Ministarstvo odbrane. Stoga ta primedba ne može da stoji. Sledeća je primedba da vojni osiguranici zbog lošeg rada Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika imaju ozbiljne probleme. Ne znam kome upućujete tu primedbu. Verovatno mislite na neisplaćene ratne dnevnice onih koji su učestvovali u ratovima devedesetih godina i verovatno mislite na neusklađenost povećanja penzija koje prethodne vlade… To je 11,6% koje muče mnoge. To je problem nepoštovanja zakonske regulative prethodnih vlada a ne ove vlade i zato su vojni osiguranici došli u takav položaj da sada kroz tužbe i presudama Međunarodnog suda u Strazburu dobijaju parnice i sada po jednom i drugom osnovu ova država mora da iznađe sredstva oko isplate tih dugovanja. Zahvalio bih se gospodinu ministru što kao ministar pravde jednako misli o svakom građaninu ove republike, pa tako i o građanima koji su optuženim pred Međunarodnim krivičnim tribunalom i smatram da on nije advokat, kako neki kažu, desnice ili levice. On je pravi advokat državotvornog, nacionalnog…
Gospodine Stojanoviću, nemojte sada i vi otvarati tu temu. Držite se dnevnog reda, molim vas.
Pošto me vi, poštovani stariji kolega opominjete, ja ću kao disciplinovani vojnik završiti moju diskusiju.
Hvala. Bojan Đurić, replika, je li tako?
Nismo se razumeli, gospodine Stojanoviću. Ja kao i vi mislim da ne treba da članovi Upravnog odbora, oni koji upravljaju Fondom, imaju tako male naknade. Ja mislim da to treba da bude profesionalni menadžment koji će biti vrhunski plaćen kako bi mogao da obezbedi što je moguće bolje funkcionisanje Fonda. Zbog toga se i ne slažem sa vama da je prirodno da to bude neko ko je već zaposlen u strukturama Vojske. Naravno da se slažem sa vama da postoje različite specifičnosti organizacija Vojske, ali nema ozbiljnih specifičnosti u ovom sistemu, jer biste onda moglitako da izvučete specifičnost za svaku grupaciju ili zanimanje u ovoj zemlji. Znači, posao Fonda je da na najbolji mogući način koristi sredstva koja prikupi od osiguranika ili na druge načine, pošto fondovi u moderno doba moraju da ostvaruju prihode i na druge načine. To što je sada drugo doba, što je 2013. godina, je jedan od razloga za moju primedbu da propisi iz 1994. godine ne mogu na najoptimalniji način da regulišu funkcionisanje ovog sistema. Naravno da nisam optužio fond i one koji u njemu rade. Optužio sam, kao i vi, loše odluke državnih organa. Nadam se da ne prebacujete meni u odgovornost nešto što je radila prošla Vlada. U ovoj oblasti sam bio kritičniji, nego što je bila vaša partija, a vi ste u koaliciji sa većinom partija koje su činile tadašnju Vladu.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, svakako ću podržati ovaj zakon. On za socijalno osiguranje vojnih obveznika je pravno lice, organizacija za obavezno socijalno osiguranje u kojoj se ostvaruju prava vojnih osiguranika i obezbeđuju sredstva za zdravstveno osiguranje. Zaposleni u tom fondu za socijalno osiguranje vojnih obveznika bez ovog zakona bi imali problema oko plata, naknada i drugih prinadležnosti koje ne bi dobili ukoliko ovaj zakon danas ne usvojimo. Naravno da se kroz ovaj fond leče razne traume i razni vojni osiguranici koji su postradali, između ostalog, 90-ih godina. Svakako da ovaj fond pruža zaštitu toj vrsti osiguranika, pa smo ovde čuli ko nije mogao gde da prođe, a mislim da ovaj fond pruža usluge zdravstvenim osiguranicima i vojnim osiguranicima i onima koji su prolazili kroz Dobrovoljačku, koji su prolazili kroz Tuzlu i svi znamo kako su prošli. Bilo je puno mrtvih. Bojim se da ima puno invalida i ovaj fond za socijalno osiguranje vojnih obveznika se stara o osiguranju tih postradalih vojnih obveznika u to vreme koji su želeli samo da prođu kroz Tuzlu, samo da prođu Dobrovoljačku, samo da dođu do svojih porodica, samo da dođu do svojih kuća. Toliko o onima koji su tada imali 19 godina i koji su postradali zato što ih niko nije pitao ni da li žele da studiraju, da li hoće da prođu kroz Dobrovoljačku, da li hoće da prođu kroz Tuzlu. Jednostavno su postradali samo zato što su se našli na tom mestu u trenutku koji je bio veoma buran za prostore bivše Jugoslavije. Danas se fond najverovatnije stara o osiguranju tih lica. To je za svaku pohvalu. Ovde je bilo malo uvredljivo nama prigovoriti na tome što neko nije mogao da prođe kada je studirao kroz neko mesto. To je stvarno tragično, ali treba imati u vidu drugu stranu i da mi možemo da budemo pogođeni, jer imamo svoje nastradale, imamo svoje mrtve, imamo svoje ranjene. Ne želim nikom ništa loše i ne mislim da je krivica neke političke stranke zato što se nekom u mojoj familiji, nekim mojim prijateljima, nekima koji su nastradali u Dobrovoljačkoj, nekima koji su nastradali prilikom prolaska vojne kolone u Tuzli, ne mislim da se to desilo zbog neke političke stranke koja danas sedi u parlamentu. Ne mogu da istrpim takvu vrstu uvrede da sam kriv ili da je neko ovde pored mene odgovoran zato što neko nije mogao da studira i da bira gde će studirati. Hvala.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nijeiskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Gospodine ministre, da li vi želite reč? Izvolite.
Na kraju su bila postavljena dva izuzetno bitna pitanja za koja mislim da zahtevaju odgovor kako bi se upotpunila tema. Naime, bilo je pitanje – u čemu je razlika u ostvarivanju prava zaposlenih u fondu 2012. i 2013. godine, kao i da li postoji razlika u opredeljenim budžetskim sredstvima? Sredstva koja su opredeljena u tu svrhu su ista, a u celoj 2012. godini plate su isplaćivane po vojnim propisima i to je suština ove izmene zakona, pošto primena Zakona o budžetskom sistemu, u odnosu na fond, treba da počne od 1. januara 2013. godine. Bilo je potrebno predložiti ove izmene kako bi se izbegao sukob zakona, koji je očigledan, koji postoji, a sa druge strane, kako bi se uštedelo u vojnom budžetu oko 50 miliona dinara. Što se tiče diskusija pojedinih poslanika, a koja se odnosila na pitanje razvoja, odnosno reforme sistema državne uprave, kao i poziva da se pojavi pred Odborom za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, veoma rado ću se pojaviti pred odborom. To je izuzetno dobro za parlamentarnu praksu i jačanje demokratije u Srbiji. Biće mi drago što ću biti neko ko će tome doprineti, jer sam ubeđen da se tako vladavina prava, na najbolji mogući način, gradi, a negativan primer jeste dosadašnja praksa gde ministri nisu imali običaj da to redovno rade. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TRGOVINI. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom načelnog pretresa o Predlogu zakona iz tačke 5. dnevnog reda pored predstavnika predlagača, dr Rasima Ljajića, potpredsednika Vlade i ministra spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija, pozvao da sednici prisustvuje i Dušan Protić i Ljiljana Stanković, pomoćnici ministra spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacije. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za evropske integracije. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, a koje ste dobili u prilogu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, a u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelan pretres o Predlogu zakona. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, član 27. Molimo da se zasedanje, tj. da se sednica odloži za sutra, s obzirom na važnost ove teme i važnost ovog zakona. Smatramo da ovde, sedeći od 9,00 sati ujutru i mimo dogovora koji smo imali, ili ćete sad odložiti sednicu za sutra ili tražim pauzu za šefove poslaničkih grupa, s obzirom da je ovo dosta važan predlog zakona, da pokušamo ipak da sačuvamo koncentraciju i mnogi koji su želeli da govore su otišli, iz svih poslaničkih grupa, i smatram da bi to bilo korisno za kvalitet rasprave i donošenje adekvatnih odluka. Hvala.
Određujem pauzu od 15 minuta. [[Posle pauze.]] Molim vas, nastavljamo sa radom. Reč ima narodniposlanik Janko Veselinović. Izvolite
Poštovani predsedavajući, reklamiram Poslovnik, čl. 27. i 87. Dakle, vi ste napravili pauzu od 15 minuta i odlučili ste, bez konsultacija sa šefovima poslaničkih grupa da nastavite sa radom. Član 87. Poslovnika kaže – da sednica Narodne skupštine po pravilu se održava utorkom, sredom i četvrtkom od 10,00 do 18,00 časova. Sada je 19,00 časova i pred nama je vrlo važan zakon. Dakle, izmene Zakona o trgovini, ne znam šta je gospodin Ljajić zgrešio ovoj Vladi da dobija termin od 19,00 časova bez TV prenosa i šta smo mi zgrešili da raspravljamo o ovako jednoj važnoj temi bez mogućnosti da to uradimo na kvalitetan način. Osim DS u ovoj sali se iz opozicije niko ne nalazi, jer verovatno nisu ni očekivali da će rasprava o Zakonu o trgovini početi u 19,00 časova. Mislim da ozbiljno narušavate ugled Narodne skupštine. Dogovor koji je dat, odnosno obećanje koje je dato šefovima poslaničkih grupa da će se rad ove Skupštine uvesti u neko normalno stanje da se zakoni mogu ozbiljno razmatrati i da to bude u korist i izlaska iz ove Skupštine kvalitetnih zakona. Mislim, da ovo što radite da je ovo neka vrsta nasilja i omalovažavanja narodnih poslanika i građana Srbije, usput i ministra koji je ovde večeras sa nama.
Mogu delimično da prihvatim vašu reklamaciju Poslovnika, međutim, moram vas podsetiti da je danas na vreme najavljen produžetak rada i posle 18,00 časova po tačkama dnevnog reda. Pauzu koju sam napravio, napravio sam iz prostog razloga, ne zato što sam ja imao potrebu, nego na vaš zahtev da dobijete vi u vremenu pripreme za ovu tačku dnevnog reda. Predlažem da mi nastavimo sa radom i molim, ako ima potrebu, neka ministar uzme reč. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, izvinite što u ovo vreme raspravljamo i tu bi se potpuno složio sa poslanikom Veselinovićem, o vrlo važnom zakonu, tačnije izmenama i dopunama ovog zakona, ali ja čekam dva sata od kad mi je rečeno da počne ova rasprava. Nadam se da ćemo i kroz načelnu raspravu i raspravu o amandmanima doći do jednog dobrog teksta zakona koji na sistemski način uređuje oblast trgovine. Kao što znate, ovaj zakon je usvojen još 2010. godine, a njegova praktična primena počela je od 1. januara 2011. godine. Ovaj zakon je praktično proistekao iz Strategije razvoja trgovine koja je usvojena godinu dana ranije i on predstavlja samo normativnu konkretizaciju rešenja i same Strategije. On je zaista udario savremene temelje razvoja trgovine, uvažio je sve međunarodne standarde u ovoj oblasti, uvažio evropske direktive u oblasti trgovine, ali takođe se pokazalo da u dve godine primene, da zakon ima određene manjkavosti, da su određena rešenja bila neprimenljiva u praksi, da nisu mogla biti implementirana. Takođe, u pojedinim odredbama postojala su restriktivna rešenja koja su sprečavala dalji razvoj trgovine iako to, naravno, nije bila prvobitna namena. Prema tome, uvažavajući iskustva primene zakona, uvažavajući i predloge koje smo dobili i od struke, od trgovaca, koje smo dobili od svih drugih učesnika na tržištu, odlučili smo da idemo sa izmenama i dopunama ovog zakona čiji je osnovni cilj da unapredi poslovni ambijent, doprinesemo daljem razvoju trgovine, da pospešimo konkurenciju među svim učesnicima na tržištu, na kraju da to bude i doprinos zaštite potrošača u Srbiji. Same izmene i dopune ovog zakona mogli bi podeliti u neke četiri osnovne grupe. Prva grupa izmena se odnosi na uklanjanje svih restriktivnih ograničenja i odredbi u samom zakonu. Druga grupa izmena su novine koje zakon donosi, koje do sada nisu bile normirane u važećem zakonu. Treća grupa izmena treba da doprinese efikasnijem radu tržišne inspekcije. Četvrta grupa izmena su zapravo tehničke izmene koje pojašnjavaju pojedine zakonske odredbe. Dozvolite mi da što je moguće kraće, uvažavajući i vaše vreme i vreme u kome se ova sednica odvija, dam nekoliko najosnovnijih i najznačajnijih izmena ovog zakona. Kada govorimo o prvoj grupi izmena, dakle uklanjanje postojećih administrativnih prepreka, ono što bih odmah trebalo da kažem jeste i najveća izmena jer je važeći zakon predviđao da ministarstvo, tačnije Centar za razvoj trgovine daje na kraju dozvolu za sve trgovinske objekte veće od 2.000 kvadratnih metara. Drugim rečima, da se radi posebna studija koju bi trebalo da prihvati taj centar za razvoj trgovine i što je najgora stvar, nikada ta odredba nije ni zaživela. Dakle, mi smo imali jednu restriktivnu odredbu koja je mogla da bude destimulativna za sve strane ulagače u zemlji, u stvari u praksi niko nikada niti je tražio tu dozvolu, a otvarani su, kao što znate, maloprodajni objekti upravo veći od 2.000 kvadratnih metara. Dakle, mi sa jedne strane sada uklanjamo odredbu koja nije bila ni primenjivana, koja u sebi sadrži taj restriktivni, odnosno ograničavajući karakter. Šaljemo vrlo jasnu poruku da su dobrodošli svi strani ulagači i investitori, jer je potpuno besmisleno da neko dobije sve neophodne dozvole na lokalnom nivou, od građevinske dozvole, drugih dozvola i na kraju da postoji neki organ, u ovom slučaju ministarstvo, odnosno taj centar za razvoj trgovine i da ne dozvoli i ne izda dozvolu za nekog stranog investitora. Šta je bila ideja sa ovim prvobitnom rešenjem? Ideja je bila plemenita, dobro zamišljena, da u uslovima kada nismo imali razvijeno tržište i konkurenciju, da se na taj način kontroliše koncentracija različitih maloprodajnih objekata. Drugim rečima, da se ne ugroze takozvane male prodavnice otvaranjem ovakvih objekata. Međutim, statistika govori nešto sasvim drugačije. Ako pogledate strukturu maloprodaje po formatima za 2011. godinu, da, recimo, u Češkoj imate 40% na tržištu hipermarketa, 15% supermarketa, 15% malih radnji, u Slovačkoj 31% hipermarketa, 24% supermarketa, 19% malih radnji, da u Mađarskoj, Hrvatskoj, Poljskoj, Rumuniji, Bugarskoj i Rusiji, e onda dolazi Srbija sa svega 5% hipermarketa, 24% supermarketa i 53% malih radnji. Ovo je jedna odredba i izmene ove odredbe će biti zapravo jedan signal za sve velike trgovinske lance koji nameravaju da ulažu i investiraju u Srbiju. Druga izmena je posledica ove prve. Dakle, ukidamo centar za razvoj trgovine, koji opet nije zaživeo. To je javna agencija. Ova izmena podrazumeva i manje potrošnje, jer neće biti potrebe da se zapošljavaju novi ljudi, ni da se ta agencija finansira. Treća izmena koju vršimo, a koju je bilo zamišljeno da radi taj centar za razvoj trgovine, jer su trgovci po dosadašnjim odredbama bili obavezni da do 31. marta dostavljaju svu dokumentaciju, razne podatke vezane za svoje poslovanje, upravo tom centru za razvoj trgovine. Ti podaci su trebali da se slivaju u jedinstveni investicioni sistem koji jeste važan. Sada kada ukidamo centar, ukidamo i obavezu da dostavljaju sve te podatke, ali takođe ostaje jedna odredba koja jeste za nas bitna da možemo da dobijemo važne podatke kada je to potrebno sa stanovišta tržišta, tržišnih učesnika, sa stanovišta intervencija na tržištu. Drugim rečima, doći ćemo do jednostavnijeg i jeftinijeg informacionog sistema i tačno ćemo znati koje ćemo podatke tražiti od trgovaca, a njih ćemo opet poštedeti da svake godine dostavljaju obilnu dokumentaciju koja manje-više ni to nije u praksi do sada zaživelo. Dalje, ovim izmenama predlažemo pojednostavljivanje vođenja evidencije o prometu. Imali smo situaciju da su trgovci morali da drže hrpe papira, razne dokumentacije sa pečatima, sa potpisima svih tih dokumenata u svojim maloprodajnim objektima. Sada to dovodimo na jednu razumnu meru, da te podatke mora da dostave kada to zahtevaju nadležni organi koji vrše kontrolu. Opet, želimo da pospešujemo vođenje evidencije o prometu u elektronskoj formi. Verujemo da će to u perspektivi takođe zaživeti. Na ovaj način smo hteli da izađemo u susret pre svega Udruženju računovođa Vojvodine, Privredne komore Beograda, Udruženju samostalnih trgovaca Vojvodine, Merkatoru, kao i tržišta inspekcija, koja je takođe zahtevala pojednostavljivanje čitave procedure. Sledeća restriktivna odredba koju ukidamo tiče se isprava koje prate robu u prelazu. Dakle, opet je bilo potrebno da, recimo, od magacina do prodavnice trgovac treba da ima svu neophodnu dokumentaciju kada tu robu uvozi sada, i carinsku dokumentaciju i dokumentaciju koja se tiče skladišta te robe u magacinima. Sada je potrebno da ima otpremnicu, znači, samo onu dokumentaciju koja je vezana konkretno za promet te robe sa jednog na drugo mesto. Ovde smo izašli u susret zahtevima IKEA, Američke privredne komore i tržišne inspekcije kojoj će biti olakšano da vrši kontrolu te dokumentacije. Takođe, predviđamo i ukidanje propisivanja minimalnih uslova u pogledu zaposlenih u trgovini, čime ukidamo mogućnost stvaranja nepotrebnih prepreka, dodatnih obaveza i troškova trgovcima, jer ovo jeste probni zakon i nije smisao tog zakona da svako pojedinačno od vas u trgovini reguliše. Poznato je da u apotekama moraju da rade farmaceuti. Dakle, tačno je određena kvalifikacija. Tako je i u drugim oblastima. U trgovini nema potrebe da to bude regulisano ovim zakonom. Na kraju krajeva, i razvijeno tržište će regulisati i uticati na to da i sami trgovci zapošljavaju najbolje i postavljaju visoke standarde u svojoj oblasti. Takođe, dalja izmena tiče seliberalizacije po pitanju radnog vremena u trgovini na malo. Do sada je ministar trebao da posebnim pravilnikom određuje okvirno radno vreme, a onda da jedinice lokalne samouprave definišu tačno radno vreme na teritoriji tih opština. Mi sada to potpuno stavljamo u nadležnost lokalnih samouprava. Smatramo da oni najbolje znaju da na svojoj teritoriji regulišu dužinu radnog vremena za različite maloprodajne objekte. Što se tiče novina, spomenuću samo dve najznačajnije u ovom zakonu. Prva novina tiče se daljeg unapređenja borbe protiv nepoštene tržišne utakmice, tj. nelojalne konkurencije između trgovaca na tržištu Srbije. Ovde bih hteo da kažem da uvodimo u naš pravni sistem jedan potpuno novi pravni instrument. Do sada on nije postojao. Prvi put se stvara osnova za nadoknadu nematerijalne štete nanete pravnom licu zbog povrede poslovnog ugleda radnjom nelojalne konkurencije. Da se razumemo, prema Zakonu o obligacionim odnosima, do sada je postojala mogućnost za nadoknadu materijalne štete nastalu na osnovu nelojalne konkurencije, ali ne i za nematerijalnu štetu pravnog lica u smislu povrede pravnog ugleda. Verujemo da ćemo na ovaj način pomoći borbi za razvoj konkurencije i poštovanju dobrih poslovnih običaja. Samim tim, država smanjuje potrebu za restriktivnom ulogom u ovom slučaju, tačnije na samom tržištu. Druga izmena se tiče uklanjanja postojećih prepreka za intenzivniji razvoj proizvoda sa trgovinskom markom. Šta to znači? U članu 40. postojećeg zakona definiše se da roba u trgovini na malo mora da ima deklaraciju koja sadrži podatke o robi, a između ostalog i o proizvođaču. Ovim izmenama sada će moći da, umesto imena proizvođača, stoji ime trgovca. Šta je suština ove izmene? Dakle, trgovac može da odluči da stavi svoje ime na deklaraciju proizvoda, umesto imena proizvođača, što znači da time preuzima potpunu obavezu, ali i odgovornost da ispoštuje sve druge standarde, kao i zakonom propisane uslove, a tiču se Zakona o opštoj bezbednosti proizvoda, Zakona o bezbednosti hrane, Zakona o zdravstvenoj ispravnosti i predmeta opšte upotrebe, kao i druge zakone koji se tiču pre svega prometa prehrambenih proizvoda. Na ovaj način država može da vrši efikasniju kontrolu, ali element uspešnosti kontrole svakako je sledljivost. U svakom trenutku se mora znati ko je za šta odgovoran i, ukoliko roba nije bezbedna, ko je odgovoran za povlačenje robe sa tržišta. Šta je druga prednost ovakvog rešenja? Pre svega značajna je šansa za manje proizvođače, koji nisu sposobni da sa sopstvenim proizvodima, tj. sa sopstvenim brendovima konkurišu kod maloprodajnih lanaca ili čak šanse za velike proizvođače koji imaju više kapaciteta, koji će onda moći da rade za te proizvođače. Takođe, ovo je jedna prilika za sve proizvođače da svoju robu mogu da izvezu, jer, objektivno govoreći, njihova šansa da izvezu robu je daleko manja ukoliko to sami rade, a sada se ta šansa povećava činjenicom da ukoliko rade za neki od velikih trgovinskih lanaca, svuda gde taj trgovinski lanac ima svoje objekte ta roba može da se izvozi. Četvrta prednost ovakvog rešenja je što imamo trgovinske lance koji nameravaju da dođu u Srbiju i koji u svom asortimanu imaju značajnu zastupljenost proizvoda sa njihovom sopstvenom trgovinskom markom. Prema tome, stvorili smo osnov i za dolazak takvih trgovinskih lanaca. Ovde je važno istaći ovu činjenicu. Naime, tržišno učešće proizvoda sa trgovinskom markom u 13 rangiranih zemalja, neću sve čitati, ali samo par podataka, recimo, u Švajcarskoj u 2012. godini je to 47%, u Velikoj Britaniji 47%, u Belgiji 36%, u Nemačkoj 32%. Na dnu je Hrvatska sa 18% i Srbija sa svega 4% učešća proizvoda sa trgovinskom markom u maloprodajnim objektima. Treća grupa izmena odnosi se na izmene koje su važne sa stanovišta rada i efikasnosti tržišne inspekcije. Tu pre svega mislimna preciziranje roka trgovcima za uklanjanje utvrđenih nepravilnosti. Do sada rok nije mogao biti kraći od tri dana i to se rešenje pokazalo neprimenljivim, posebno sa stanovišta učešća na sajmovima ili sličnim manifestacijama koje traju čak i manje od ta tri dana. Zatim sledeća izmena se odnosi na pojednostavljivanje procedure prodaje oduzete robe, skraćujemo tu proceduru, činimo je efikasnijom, Vlada će bliže odrediti način i uslove prodaje i ustupanja bez naknade te robe. Četvrta grupa izmena su više tehničkog karaktera. One se odnose na preciziranje svojstva trgovca, na brisanje tzv. specijalizovanih usluga, zatim isticanje jedinstvene i prodajne cene. Ovde moram da naglasim da po privi put i formalno uvodimo mogućnost isticanja cena u stranoj valuti, sa naznakom obračunskog kursa i ovo se posebno odnosi na turističke agencije i trgovinu automobilima. Zatim, preciziranje ovlašćenja tržišnih inspektora, službene legitimacije tržišnih inspektora i nekoliko drugih izmena koje su zaista više tehničkog karaktera. U izradi ovog zakona, odnosno izmenama i dopunama, konsultovali smo manje više sve značajnije učesnike na tržištu, stručnu javnost, Udruženje za zaštitu potrošača, Savez stranih investitora, Američku privrednu komoru i sve druge zainteresovane subjekte. Ovde smo dobili u parlamentu amandmane na predlog ovog zakona i mi ćemo biti spremni da neke od tih amandmana i prihvatimo. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Dame i gospodo, poštovani ministre, predsedavajuća, kolege i koleginice Zakon o trgovini može biti efikasno primenjen tek onda kada se stvori društveni ambijent sa odsustvom korupcije koji će garantovati njegovo neselektivno sprovođenje. Dobro sam pogledao primedbe Unije poslodavaca Srbije, kao i neke pozitivne strane koje su ocenjene od strane nacionalne organizacije potrošača Srbije. Godine 2010. je SPO takođe imao predstavnike u ovom parlamentu, kada je donošen ovakav predlog zakona, koji se danas menja. Dakle, prisustvujemo izmenama i dopunama zakona i zbog toga ću se osvrnuti na sve trgovačke aktivnosti ili na neke koje su stvorile sve ono što bi trebalo ovaj zakon da reši, a pre svega mislim na nelojalnu konkurenciju i mislim, ne na položaj onih ljudi koji su u poslovno-političkim vezama bili vlasnici trgovinskih lanaca i koji su svoj kapital stekli u sumnjivim poslovima, u odnosu recimo, na vlasnike STR, koji bi trebalo i svi se u kampanji zaklinjemo u to da budu osnova ili potpora budućeg ekonomskog oporavka Srbije. Vlasnik STR mora, jer je u svom ovom periodu ekonomske krize morao na vreme plaćati svoje obaveze, u suprotnom postojala je bojazan da mu finansijska policija, trgovinska inspekcija ili neko drugi onemogući dalje poslovanje, dok su pojedini ljudi koji su se bavili velikim biznisom, koji su se bavili velikom trgovinom dugovali državi po nekoliko miliona ili čak kada se sve to u zbiru skupi, dolazi se do neke cifre koju su mediji objavili, a ministar finansija nikada nije dao odgovor na to da li je istina ili ne, od oko pet milijardi evra dugovanja na osnovu poreza, doprinosa i ostalih obaveza prema državi. Sećamo se da smo pod firmom patriotizma bili u situaciji da gledamo kako se otima "C market ". Znamo da je to sada predmet jedan od onih 24 koji bi trebalo da se ispitaju u borbi protiv korupcije. Svesni smo da bez takvog ispitivanja porekla imovine nećemo moći ni jedan zakon, ni ovaj o trgovini, niti današnji o ruralnom razvoju i poljoprivredi, u ambijentu koji može ostvariti ili dovesti do ekonomskog oporavka Srbije, da ga nećemo moći implementirati iz razloga što moramo prvo da pogledamo u svoje dvorište, ko su ljudi koji su u prethodnom periodu na kriminalan način dolazili do velikog bogatstva, a zatim to koristili i kada su plaćali dobavljačima svoju robu, svoje sporove protiv svojih radnika i kada su u monopolskom ponašanju i odnosu prema tržištu bili u privilegovanom položaju u odnosu na sve ostale. Svi ti ljudi su od 1990. godine, čini mi se do 2012. godine, dok nije država počela ozbiljno da se bavi problemom koji moramo rešiti, problemom korupcije, svi oni koji pokušavaju to da reše i da sprovedu tu borbu protiv korupcije, imaju podršku SPO, bez obzira što je SPO zajedno sa DHSS opozicioni poslanički klub u ovom parlamentu. Zalažemo se za primenu efikasnog zakona u trgovini. Kažem da će ambijent koji je pred nama, koji bude ispitao poslovanje svih onih koji su bili monopolisti ili koji žele da budu monopolisti svih onih koji su zloupotrebama došli do određenog bogatstva, zatim i uzurpirali ceo trgovinski prostor Srbije. Dok se te stvari ne reše, mislim da ni jedan zakon neće imati dušu, ali polako se stvara ambijent u kome će i ovaj zakon,za koji smo glasali 2010. godine bez ovih izmena i dopuna, dobiti upotrebnu vrednost i moći da bude neselektivno primenjen. Hajde jednom svi zajedno u ovom parlamentu da ispunimo predizborna obećanja, pa neka to bude i zajedničko, da stvorimo ambijent u kome bi mogli samostalni trgovci na efikasan način, u jednoj konkurenciji koja će biti tržišna utakmica, shodno svom radu i zalaganju, ostvariti prihode. Nadam se da smo na tom putu spremni da zajedno podržimo pojedine zakonske predloge, kao što je i ovaj i nadam se da ćemo u budućnosti, za sve ono što je dobro za Srbiju naći zajednički jezik i to je i onaj put kojim se kreće poslanički klub SPO i DHSS u ovom parlamentu, kada govorimo da ćemo podržati sve ono što je u interesu građana Srbije, a da ćemo oštro kritikovati sve ono što ne valja. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, koleginice i kolege poslanici, jesu večernji sati ali to ne znači da smo umorni i da i preko ovog zakona treba baš tako brzo da pređemo, da ne kažem pretrčimo, pa ću možda malo više da se zadržim, bez obzira gospodine ministre, što ste ovako potanko obrazložili koje su to suštinske, a koje su to više tehničke izmene ovog predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o trgovini. Samo pre dve godine donet je, tada sistemski i reformski Zakon o trgovini i stupio na snagu 1. januara 2011. godine. Posle dve godine se ukazala prilika, odnosno potreba da do određenih izmena i dopuna zakona dođe. To znači da zakon nije baš svuda tada odgovorio obavezama iako je bio i sistemski i reformski. Kratko ću, više zbog javnosti i nije zgoreg ponoviti još jednom, a mnogo manje zbog svih nas, jer smo ga mi ovih dana iščitavali. Kratko da pređem po izmenama i dopunama, da kažem gde DSS pozdravlja izmene, gde smatramo da je trebalo još nešto da dopunimo i kada je tehnička izmena u pitanju, a isto tako i kod ovih, po vama kao predlagaču, suštinskih izmena, možda nešto dopunimo. Članom 1. obrisali ste definiciju stručni procenitelj i umesto nje uvodi se novi institut proizvođač koji stavljanjem svog žiga i imena se pojavljuje kao trgovac u prometu. Odmah u startu da kažemo, a to ću malo i kod člana 64. da obrazložim, mislimo da institut stručnog procenitelja i nije neki koji je iziskivao neke mnogo velike troškove, a mislimo da je njegova uloga kasnije, kada dođe do oduzimanja, ustupanja ili prodaje oduzete robe i te kako i bila, a i trebalo bi da bude i te kako značajna. Članom 2, i to pozdravljamo, ukida se fizičko lice koje je prodavalo polovnu robu i ono više nema svojstvo trgovca. To je sasvim normalno. Članom 5, rekli ste i vi, u članu 32. je tada bilo regulisano da bi zaposleni u trgovini trebalo da imaju određena znanja, obrazovanja, stručnost. Vi smatrate da je to administrativno opterećenje za trgovce. Možda jeste ako su sami trgovci ili vlasnici trgovačkih radnji druge neke kvalifikacije, ali dozvolićete da oni koji bi trebalo da rade u raznoraznim trgovinskim sektorima, a vrlo su specifični, pa logično je da bi trebalo da imaju neko znanje. Doći će do nekog konkursa. U konkursu mora jasno da se navede koja je stručna sprema potrebna za neku određenu trgovinsku oblast, a onda neće biti nekog ko ima baš tu stručnu spremu. Znate već kakav je naš obrazovni sistem, pa može da dođe do toga da bude primljen neko drugi, pa će se postaviti pitanje – na osnovu čega je primljen, ja imam tu stručnu spremu. Mi smatramo da to i nije bila neka prepreka, i nije neko opterećenje za trgovca, jer i trgovci moraju da imaju baš to – i neke veštine i neka stečena znanja i obrazovanje. Članom 7, i to pozdravljamo, olakšava se trgovcima procedura čuvanja i dostupnosti kompletne dokumentacije koja prati robu od otpremnice pa nadalje i smatramo da ne treba u svakom prodajnom objektu da se čuva, da stoji, da se pokazuje, već je mnogo i za njih lakše i jeftinije da to drže na onom mestu koje Ministarstvu prijave i tu izmenu i te kako pozdravljamo. Članom 11. rekli ste da sada lokalnim samoupravama dajete potpune ingerencije da određuju radno vreme, apsolutno svim trgovinskim formatima. Ovaj član, odnosno član i stav koji je u važećem zakonu regulisao tu oblast, smatramo da je nekako logičniji, jer lokalne samouprave će, ako im damo kompletna ovlašćenja, da same odlučuju i imati tu raznolikost i šarenolikost u određivanju radnog vremena. Prosto, neki standardi u radnom vremenu su od 9 do 21 čas i vikendom od 9 do 14 ili 16 ili 18 časova, kako gde. Vi znate da i veliki trgovci, ako već njima hoćemo da otvorimo vrata, u svojim studijama opravdanosti ili ekonomske opravdanosti moraju između ostalog da stave i neko zakonsko radno vreme koje važi za određeno područje. Prosto se bojimo da će ta šarenolikost baš kod njih da izazove i veće napore i veće troškove, dok se oni raspitaju kakvo je radno vreme u Ivanjici, Somboru, Svilajncu, proći će i vreme, a i njima će se troškovi povećati. Zato smatramo da je bolje lokalnim samoupravama da ostavimo da samo za određene trgovinske formate i da samo u određenim danima, kako je to bilo, da li su neradni dani, da li su praznični dani ili već prekovremeni rad za određene formate i da bi to trebalo da ostane. Članom 13. po predlogu Vlade, odnosno po vašem predlogu, to je najsuštastvenija promena, a to je da se ukida studija uticaja na tržište za velike trgovinske formate preko 2.000 kvadratnih metara bruto površine. Svakako da treba da omogućimo, rekli ste da je samo 5%, ako se ne varam, ako sam dobro pribeležila, samo 5% postoji supermarketa u Srbiji, za razliku od mnogih zemalja koje ste naveli, koje imaju po 15, 20 i više od toga. Trebalo bi da im olakšamo, smanjimo troškove, podignemo tu administrativnu prepreku i omogućimo im da se šire. Prosto, moramo tu da vodimo računa, kada je u pitanju Zakon o zaštiti konkurencije, da ipak ne pređu. Znate, kad im podignete jednu rampu, pa makar to bila ova, a znate da neće biti potrebna samo ova vaša rampa da se podigne, kada je u pitanju studija opravdanosti, već će morati i mnoge druge vaše kolege da se uključe u to da bi hipermarketi zaživeli i da bi se širili po našoj Srbiji. Trebalo bi da se vodi računa da ne bude monopolizacije na tržištu. U redu je, daćemo mi supermarketima i hipermarketima da dođu i svi mi tamo odlazimo i svuda su tamo jeftine cene, ali naše tržište, odnosno naša trgovinska delatnost već dugo se zasniva i počiva na samostalnim trgovinskim radnjama, koje zapošljavaju uglavnom svoju porodicu, to su porodične radnje, petoro, šestoro ljudi iz jedne porodice radi. Nemojmo baš tako podizanjem svih rampi za hipermarkete da dođemo u situaciju da ugrozimo njihov opstanak. Imaćemo jedan novi problem koji se tiče nezaposlenosti tih ljudi i na kraju krajeva, treba jedan izvestan period da se i oni prilagode novim tržišnim uslovima. Članom 14. ukida se javna agencija Centar za razvoj trgovine. Potpuno je razumljivo, nije zaživela. Potpuno je razumljivo sa pozicija budžetske uštede da ugasimo tu agenciju, ali ta agencija je u prethodnom zakonu imala nadležnosti koje su bile za respekt. Ukidanjem te agencije mnoge informacije, koje je ta agencija trebala da dobija i da prikuplja, prelaze u nadležnost Ministarstva. Između ostalog, ta agencija se bavila i informacionim sistemom, znači, centralnim. Dobijala je sve one informacije od trgovaca na dan 31. marta. Sada ste vi tu malo suzili, odnosno nisu sve te ingerencije, sav taj posao Centra za razvoj trgovine prešle u Ministarstvo. Vi ste tu malo napravili selektovano kod određenih roba da se dobijaju informacije. Mi smatramo da treba da postoji jedan centralni informacioni sistem, da treba da postoje apsolutno svi podaci vezani za kretanja situacije na tržištu. Lično ne znam, nisam uspela, verujte mi da sam pokušala u jedno desetak prodavnica da uđem, htela sam kao poslanik da pitam neposredno vlasnika male trgovinske radnje kakve on primedbe ima na zakon i na sve ono što njega prati. Nisam uspela ni do jednog vlasnika da dođem, uglavnom su bili zaposleni, tako da ne znam koliko je to njima bilo opterećenje i koliko je to njima bio trošak da daju. Možda bi trebalo pojednostaviti pravilnike i obrasce koji bi trebalo da se popune. Ali, njima to rade njihove ovlašćene računovođe, koji naplaćuju sve troškove, pa mislim da nije problem da im urade i jedan takav obrazac, da biste vi u Ministarstvu imali prave podatke. Članom 16. uveli ste opet članom 50a. jednu suštinsku izmenu, koja se bavi sudskom zaštitom od nelojalne konkurencije. To je dobro. Treba zaštititi trgovce od nelojalne konkurencije, ali se ovde uglavnom kaže da se štiti trgovac od trgovca, registrovana radnja od registrovane radnje. Pre bih rekla da su oni na terenu više kolege, hajde da kažem da u većini poštuju jedni druge i nisu baš u poziciji da jedni drugima nanose štetu. Možda bi trebalo da, i mi smo tu kao stranka reagovali jednim amandmanom, oštećeni trgovac ima zaštitu od nelojalne konkurencije od fizičkog lica koji ispred njegove radnje prodaje robu, a svi znamo da se to po Srbiji radi, da maltene na 50 ili 10 metara ispred registrovanih trgovinskih radnji postoje trgovci koji prodaju nelegalno i od njih, ako ima svedoka, i protiv njih bi trebalo da se povede tužba i pred sudom, a posebno i krivična prijava, ali o tom po tom, kada dođemo do nelojalne konkurencije. Slažem se, ako smo već tu kod konkurencije, sa kolegom Jugovićem da moramo malo više da povedemo računa kada je ta nelojalna konkurencija u pitanju. Verujem da svi vi, a pogotovo vi, gospodine ministre, znate da se po nekim procenama promet u toj nekoj sivoj zoni kreće od 2,7 do 4,6 milijardi evra i da država godišnje samo od PDV tu izgubi 400, 500, pa možda i više miliona evra. Kako da stavimo sive tokove u trgovini pod kontrolu? To bi trebalo i te kako da razmišljamo. Razmišljajte o jednoj strategiji za suzbijanje nelojalne trgovine, jer to je ono što je najveći problem. Ovaj zakon tretira registrovane STR-ovce koji plaćaju državi sve dažbine. Oni su pod lupom inspekcije. Njih inspekcija obilazi, a nekako nigde, ni u jednom članu, možda je trebalo da se doda novi član koji će makar otvoriti nadu da ćemo zakonski urediti i borbu protiv nelojalne konkurencije. Čl. 23, 24, menjaju se odredbe člana 64. i tu se dodaje i ustupanje oduzete robe. Znamo da robu mogu da oduzmu ili komunalne inspekcije na lokalnom nivou ili tržišne inspekcije na republičkom nivou, znači, dva organa. Samim tim, tu oduzetu robu može da prodaje ili lokalna samouprava po odluci svog organa ili Vlada, tj. nadležno ministarstvo. Mislimo da je tu možda uloga stručnog procenitelja bila bitna. Kada oduzmete neku robu, prvo treba negde da je uskladištite. Taj neko treba da proceni koja roba je koje kategorije, koje vrste, gde da se uskladišti. Dalje, trebalo bi da se, ako se već prodaje javnom nabavkom, utvrdi neka početna cena, da se utvrdi da li roba po kvalitetu jeste za prodaju ili nije za promet. Dalje, da se utvrdi, a to je već možda u nadležnosti, da li je ustupiti u nadležnosti ovih nivoa vlasti, tako da smo smatrali da zbog toga treba da ostane ovaj institut stručnog procenitelja. Ukratko, i sami ste rekli, i po nama su novine radno vreme u ingerenciji lokalnih samouprava, ukidanje izrade studija za velike hipermarkete, ukidanje centra za razvoj trgovine zbog štednje i zbog toga što nije zaživela, sudska zaštita od nelojalne konkurencije, ali samo između registrovanih radnji, nismo dotakli nelegalnu trgovinu i ukinuli smo mogućnost, odnosno obavezu trgovcima da dostavljaju 31. marta svoje podatke koji su bili potrebni za centralni informacioni sistem. Gospodine ministre, znate da u trgovini radi preko 180.000 ljudi. To je sektor koji zapošljava armiju ljudi. Znamo kolika je potrošačka korpa, znamo kolike su plate. Po podacima u poslednjih pet godina je promet opao za više od 30%, broj zaposlenih je opao za više od 15.000 ljudi u trgovinskom sektoru, a gubici trgovinskih radnji u 2011. godini su preko 55%. Svi zajedno treba da se zapitamo kuda ide trgovinski sektor, šta je to, verujem da ste uložili veliki napor i razgovarali sa svim relevantnim činiocima koji su trebali da dostave primedbe na ovaj zakon. Smatram da je zakon mogao, ako smo se već dotakli i krenuli u njegovu izmenu, mogli smo i još neku suštinsku izmenu da uradimo, baš vezano za nelojalnu konkurenciju. Još nešto da vam kažem. I vi i mi znamo da su trgovci, popularno ih zovemo STR, izloženi tržišnoj inspekciji, komunalnoj inspekciji, ekološkoj inspekciji, inspekciji rada, da ne nabrajam kojim inspekcijama. Prosto, kada svi ti ljudi i sve te inspekcijske službe koje mi odavde, mi donesemo zakon, vi predložite i mi donesemo, oni ga sprovode, krenu na te STR, verujte, oni se osećaju kao da je na njih krenula neprijateljska vojska. Onda se mi postavljamo u dva tabora, mi koji smo doneli zakon, vi koji ste predložili, inspektori koji idu na teren da kontrolišu kako se taj zakon sprovodi smo na dve suprotne strane. Nismo na dve suprotne strane, na jednoj smo strani. Vaša je obaveza da donesete kvalitetan zakon, da oslušnete šta je to, i to mnogo češće jer su fluktuacije mnogo češće, da mnogo češće oslušnemo šta se dešava, da nam date dobre predloge, da ih ovde usvajamo, a da inspekcija, između ostalog, ne bude na terenu haračlija, izvinite što tako kažem, ali verujte mi STR vrlo često tako doživljavaju, već da budu ljudi sistema, stručni ljudi koji će, između ostalog, imati, da ne kažem savetodavnu u pravom smislu reči, ali na neki način i edukativnu ulogu. Mnogi STR nemaju toliko dobro znanje da mogu da isprate svu kompletnu zakonsku regulativu i sve izmene. Onda kada mu bane, da tako kažem, tržišni inspektor, ima utisak da ga on isprepada, da mu nađe baš tamo gde je nenamerno pogrešio i da mu tako uzme kaznu da bi napunio budžet. Onda kaže – idu rano, razne inspekcije da bi napunile republički budžet. Hajde, svi zajedno da radimo na tome, da trgovcima omogućimo takav ambijent, da nas kao poslanike i vas kao predlagače ne smatraju onom drugom stranom, već onom pravom stranom koja je, u stvari, na njima. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo Kovač. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o trgovini je svakako osnovni i najznačajniji zakon koji uređuje trgovinsku delatnost. To centralno mesto je zaslužio činjenicom da uređuje kompletan trgovinski promet, ali i ponašanje svih onih učesnika u tom prometu. Podsetiću još jednom da je ovaj zakon usvojen u ovoj Skupštini 2010. godine, a počeo je sa primenom 1. januara 2011. godine. Podsetiću da je zakon usvojen nakon jedne ozbiljne javne rasprave, nakon učešća značajne stručne javnosti i očekivanja nakon usvajanja tog zakona su bila veoma velika. Ono što smo i tada, a i što i danas očekujemo od izmena i dopuna ovog zakona jeste da očekujemo da podstakne sektor trgovine, da mu omogući tržišno vođenje, uostalom, kao i celoj privredi i da omogući intervenciju države samo u onim slučajevima kada zbog određenih tržišnih deformacija je neophodno zaštititi interes učesnika u trgovini. Kada već govorimo o interesu, smatram da je ovaj zakon dobar i da će biti dobar u onom trenutku kada interesi učesnika u ovom procesu budu zadovoljavajući. Tu najpre mislim na interese potrošača, na interese trgovaca, kao što reče i sam ministar, na interese onih koji proizvode robu a čija se roba prodaje u trgovinskim objektima, i na samom kraju, jedan opšti interes naše države, a samim tim i svih građana. Na žalost, ni jedna od ovih kategorija danas ne može da izrazi neko veliko zadovoljstvo. Potrošači sve manje kupuju, žaleći se na previsoke cene i ne ulazeći u duboke analize da li je to zbog nečijeg monopola, da li je to zbog nedostatka konkurencije, da li je to zbog preglomazne administracije, trome administracije koja usporava dolazak novih trgovaca, da li je to zbog lošeg rada tržišne inspekcije, ono što u ovom trenutku i uvek će, siguran sam, interesovati potrošače, svakako jeste da za što manje novca dobiju što bolji kvalitet. Njih interesuje cena i kvalitet. Ono što trgovci zameraju, a samim tim opravdavaju visoke cene u svojim trgovinama, jeste upravo troma i proglomazna administracija, velikih broj nepotrebnih procedura, nepotrebne institucije. Kao što reče moja prethodna koleginica, žale se činjenicom da tržišni inspektori, ili bar tako njima izgleda, izlaze na teren ne da bi im pomogli savetima, već da bi napunili budžet. S te strane, još jednom kažem, pravdaju svoje previsoke cene. Takođe i proizvođači imaju problem sa naplatom svojih proizvoda i imaju problem i da plasiraju svoje proizvode. Dobro je što se u ovim izmenama i dopunama našla ta odredba oko robne marke i na neki način će im pomoći da u većem broju i u većem slučaju promovišu prodaju svoje proizvode. Na samom kraju, što se tiče države, svakako da država u kojoj je potrošnja smanjena, a samim tim i privredna aktivnost smanjena, ne može biti zadovoljna i ne može biti zadovoljen njen interes. Kada govorimo o sektoru trgovine, bilo bi nepošteno ne reći da je trenutna ekonomska situacija ne samo kod nas nego i u celom svetu, veoma bitan faktor koji utiče na funkcionisanje ovog sektora. Ali, ono što je s druge strane činjenica jeste da određene odredbe osnovnog zakona, koji je počeo sa primenom 2011. godine, nije našao primenu u praksi i čak bih rekao da je postao prepreka. Naša obaveza danas jeste da razgovaramo o izmenama i dopunama osnovnog zakona. Posebno bih sve osvrnuo na član 13. Sam ministar je rekao da je to ključna izmena osnovnog zakona koji briše član 45. osnovnog zakona. Podsetiću da se taj član odnosio na studiju uticaja, na strukturu tržišta i predviđao izradu studije. Tačnije, trgovac nije mogao raditi tu studiju, već je za to bila ovlašćena određena naučno-istraživačka institucija, akreditovana na poseban način, iz oblasti ispitivanja tržišta i trgovine. Na tu studiju je ocenu davala, kao što je to već više puta pomenuto, javna agencija – centar za razvoj trgovine. Možda je zanimljivo da kažemo da je prilikom dobijanja građevinske dozvole bilo neophodno priložiti pozitivno ili negativno mišljenje centra za razvoj trgovine. Pored toga što ovakva odredba u osnovnom zakonu predstavlja jednu otežavajuću okolnost za sve one koji su želeli da investiraju u oblasti trgovine, predstavljala je jedan finansijski izdatak, izdatak u vremenu, predstavljala je jedan stepen neizvesnosti. Sa druge strane, moramo biti pošteni i reći da se na posredan način i sama država mešala u tržište i zadrla na neki način u poslove lokalnih samouprava. Samim tim smatramo da je dobro što je ovaj član 45. osnovnog zakona brisan u izmenama i dopunama zakona. Izbrisan je iz više razloga, pre svega da bi poslali jasnu poruku svim onim investitorima koji žele da otvore određene trgovinske objekte preko 2000 kvadrata bruto površine izložbenog i skladištenog prostora da neće imati bar tu prepreku ako imaju veliki broj drugih prepreka. Već sam pomenuo probleme oko građevinske dozvole, a siguran sam da će neki zakon u narednom periodu olakšati dobijanje građevinskih dozvola i drugih teškoća. U delu koji definiše unapređenje trgovine u osnovnom tekstu zakona pominjala se agencija Centar za razvoj trgovine. Logičan sled jeste da Centar prestane sa radom. Neke od obaveza samog Centra koje su se odnosile na prikupljanje, praćenje, vođenje i analiziranje podataka o trgovini, tržištu i trgovinskoj mreži sada prelaze na samo ministarstvo. Pozdravljamo sve one promene koje se tiču olakšane evidencije samim trgovcima i dobro je što sami trgovci sada imaju mogućnost da na samo jednom mestu čuvaju i kada je to potrebno pokažu evidenciju na onom mestu koje prijave resornom ministarstvu. Nepoštovanje tržišne utakmice tj. nelojalna konkurencija jeste svakako jedna značajna anomalija i dobro je što je predlagač članom 50a dopunio osnovni zakon i predvideo mogućnost tužbe kojom se zahteva utvrđivanje radnje nepoštene tržišne utakmice, zatim zabrana njenog daljeg vršenja, otklanjanje posledica i naknade štete. Dobro je što se po prvi put javlja institut naknade za nematerijalnu štetu i naravno da podržavam ovaj novi institut, ali ćemo i sa velikom pažnjom pratiti kako če pravosudni reagovati na sve ovo, da li će se najbolje snaći s obzirom na činjenicu da još uvek pravosuđe nije u potpunosti reformisano u našoj zemlji i kada govorimo i o sektoru trgovine i o svim ostalim sektorima, kada govorimo uopšte o investicijama jasno je da jedan zakon pa makar bio i stilski, krovni i osnovni, najznačajniji ne može rešiti sve probleme, tako da nam je potrebna celokupna reforma pa i sektora za pravosuđe koji će se i na ovom primeru pokazati da li ima adekvatne odgovore. Skrenuo bih pažnju na član 11. kojim se definišu uslovi za utvrđivanje radnog vremena i sada to čini jedinica lokalne samouprave. Mi iz URS podržavamo ovu odredbu i svaku onu odredbu koja omogućava kad god je to moguće lokalnim samoupravama da da veće ingerencije, što uostalom jeste jedno od temeljnih načela pokreta URS. U samom procesu decentralizacije treba dati podršku lokalnim samoupravama i ne vidimo razlog da o jednoj takvoj temi kao što je određivanje radnog vremena na nivou jedne opštine svojim pravilnikom treba da uređuje ministar i to je u interesu ministra i ministarstva da ne budu zatrpani nekim nebitnim stvarima, a sigurni smo da će lokalne samouprave pozitivno i dobro odgovoriti na ovakav zadatak za njih sigurno ne pretežak. Osnovni tekst zakona je predviđao određene ingerencije i određene radnje koje su poverene lokalnim samoupravama, ali u razgovoru sa ljudima sa lokala, mislim da se tu prvenstveno odnosilo na poštovanje radnog vremena, na kontrolu prodaje robe van obeleženog mesta, nažalost to nije zaživelo na lokalu, a primedba je da ti ljudi koji su ispred lokala, ljudi iz komunalne delatnosti iz opština i gradova nisu dobili odgovarajuće licence od samog ministarstva. Siguran sam da vi gospodine ministre znate o čemu govorim. Oni već dugo vremena očekuju te licence i sada postoji jedno usko grlo da lokal ne može da radi one ingerencije poverene osnovnim tekstom zakona iz 2011. godine zato što ljudi koji su predviđeni za taj posao nisu dobili te licence i siguran sam da će u narednom periodu to biti otklonjeno. Skrenuo bih pažnju na nešto što se zove prodajni podsticaj. Tu najpre mislim na akcije, popuste, rasprodaje i promocije i neretko iza ovakvih prodajnih podsticaja se kriju oblici nepoštenog i obmanjujućeg poslovanja. Svedoci smo kada uđemo u supermarkete, kada uđemo i trgovine da smo zatrpani raznim natpisima i obaveštenjima o akcijama, promocijama i rasprodajama, a nigde ne stoji obaveštenje zašto i zbog čega su ti popusti i te akcije. Neretko je to zbog umanjene vrednosti proizvoda koji se prodaje. Da li je u pitanju greška na proizvodu, da li je u pitanju rok isteka, da li je u pitanju oštećenje i dobro je rešenje koje je predviđeno ovim zakonom da pored takvih artikala mora stajati jasan razlog zašto se potrošačima nudi taj prodajni podsticaj. Moramo težiti i mora postojati jedna intencija nas koji usvajamo ovakve zakone da potrošač bude što više zaštićen i to vidimo u ovom zakonu, da potrošač dobije što više informacija o robi da zna za šta daje svoj novac. Ovde postoje još neke odredbe koje ne bi posebno apostrofirao, a tiču se upravo te oblasti. Mislim na odredbe cena. Mislim na odredbe o detaljnijoj deklaraciji što je jako bitno. Kada slušate naše ljude koji putuju po svetu obično vam kažu – na njihovom proizvodu stoji jasna deklaracija i na rafovima i na proizvodima da li to smeju da jedu osobe koje su obolele i ne smeju da koriste proizvode koji u sebi sadrže neke sastojke. Intencija treba da bude da se potrošaču što više pomogne kako bi znao za šta daje svoj novac. Na kraju, podržavajući ovaj zakon, ove izmene i dopune Zakona ono što mi iz URS očekujemo je da će ove izmene i dopune zakona doneti jeste svakako stvaranje jednog dobrog ambijenta za dolazak što većeg broja trgovaca na naše tržište, povećanje konkurencije i bolji rad inspekcijskih službi, pronalaženje leka za nelojalnu konkurenciju. Samim tim poboljšati položaj kupaca, potrošača, poboljšati položaj trgovaca i onih koji proizvode, a samim tim povećati interes same države. Podržavamo najave resornog ministra da ćemo uskoro u ovoj Skupštini razgovarati i o zakonu o zaštiti potrošača, o zakonu o elektronskoj trgovini kao jednom značajnom i u svetu sve više razvijenom vidu trgovine, ali i o zakonu o robnim rezervama, tako da bi na ovaj način jedan celokupan zakonski okvir bio zaokružen i siugrni smo da u narednom periodu prilikom i nakon donošenja tih zakona, i nakon jedne dosledne primene tih zakona, da će se kvalitet celog trgovinskog sektora poboljšati i da će i kupci i potrošači i trgovci i proizvođači, ali i sama država imati mnogo više razloga za zadovoljstvo. Hvala.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas se pred Skupštinom nalaze izmene i dopune Zakona o trgovini, zakon koji je usvojen pre dve godine, u julu 2010. godine i njegova primena je počela od 1. januara 2011. godine. Ovo nije suštinska izmena zakona i to je gospodin Ljajić u samom obrazloženju rekao i to stoji u obrazloženju ovog zakona koji smo dobili kao narodni poslanici. Dakle, menjaju se neki njegovi delovi za koje se pokazalo u praksida nisu baš najprimenjiviji i da je potrebno izmeniti u određenom delu proceduru, kako bi olakšali posao i trgovcima i državi u sprovođenju politike prema ovom sektoru. Ono što mi iz DS smatramo je da je 2010. godine donet ovaj sistemski zakon i da je on veoma važan. Mi ćemo podršku ovim izmenama usloviti odgovorimana neka pitanja koja želimo vama da postavimo. Prvo želim da upozorim podpredsednicu Narodne skupštine da je neprimereno vreme u kome se održava rasprava o ovom sistemskom zakonu. Vi ste sami, gospodine ministre, rekli da je ovo zakon koji na sistemski način uređuje oblast trgovine. Stoga smatramo da je rasprava trebalo da se održi u neko prikladnije vreme, uz televizijski prenos i to bi bilo onda sigurno i zanimljivije i došli bi do kvalitetnijeg rešenja. Sigurno bi više predstavnika poslanika iz vladajućih stranaka i opozicije bilo večeras, odnosno tom prilikom, prisutno u Skupštini. Verujem da je objašnjenje veoma jednostavno za to zašto se večeras radi do kasno i zašto ulazimo u jedanaesti sat rada danas, a to je da u četvrtak ne bi bilo sednice sa pitanjima Vladi. To nije dobar način da podignemo kvalitet rada Narodne skupštine,da povratimo poverenje građana. To je potpuno suprotno od toga i, nažalost, vladajuća većina to ne razume. Siguran sam da će građani Republike Srbije, koji žive veoma teško, razumeti zašto vlast ne želi da se po ključnim pitanjima, koja tište građane, raspravlja na posebnoj sednici. Možda je razlog to što članovi Vlade ne mogu zajedno da sede na istom skupu i ne mogu da se skupe ovde u Narodnoj skupštini, jer smo videli oko Deklaracije o Kosovu da postoje dve politike koje smo mi iz DS razotkrili. (Predsedavajuća: Vratite se na temu, gospodine Jovanoviću.) Naravno, želim da napravim uvod zato što smatram da ovde imamo određene nejasnoće i želim da postavim pitanje oko tih nejasnoća. Pre toga bih hteo da podsetim da je danas u Srbiji, odnosno krajem prošle godine inflacija bila 12,2% po podacima Zavoda za statistiku i Narodne banke Srbije. Guvernerka Narodne banke kaže da je uzrok tome visoka cena hrane, a uzročnik je povećanje PDV koja je jedna od prvih odluka izmena Zakona o PDV koji je donela nova vladajuća većina. Naravno, suša koja je imala uticaj na cenu poljoprivrednih proizvoda. Smatramo u DS da kadrovska rešenja koja dolaze iz vladajuće koalicije ne mogu doprineti da inflacija bude manja i da ostali sistemi države funkcionišu kako treba, s obzirom da se ta rešenja donose na opšte poznat način. Ono što se očekuje od Vlade Republike Srbije i nas, kao narodnih poslanika, jeste da donosimo mere koje će građanima ovu situaciju, koja je izuzetno teška, ponoviću inflacija je 12,2%, nezaposlenost je skoro 30%. To je daleko više nego što je bilo u 2011. godini kada je inflacija bila 7%, a nezaposlenost 26%. Očekuju mere koje će to stanje izmeniti, popraviti. Shvatamo da je ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o trgovini vaš predlog da određene procedure, koje su nepotrebne,ukinemo i olakšamo građanima život, jer ovo je život, trgovina je život. Građani od toga kakva je konkurencija na našem tržištu, u zavisnosti od toga, plaćaju proizvode u trgovinama. Podsetiću, kod nas nije tržišna utakmica bila uređena na pravi način. Godine 2010. se krenulo sa ovim zakonom, sa izmenama sada. Mislim da je to još jedan stepenik napred i da idemo ka tome da ta utakmica bude onakva kakva treba da bude, da se smanji nelojalna konkurencija. Siguran sam da mi nju ne možemo ukinuti, ali je možemo svesti na određene mere. Zloupotreba dominantnog položaja, takođe. Imamo situaciju da je u javnosti opšte poznata priča da su cene u Srbiji najveće. Verovatno da nisu najveće, ali su svakako među najvećima i to je još jedna mera sa kojom treba da se izborite na Vladi. Ono što je važno kod primene ovog zakona je to da se on primenjuje edukativno i preventivno i da represija prema privatnim preduzetnicima, koji izuzetno teško posluju u ovo vreme, bude minimalna, odnosno da ona kontrola koju država sprovodi bude, na neki način, upodobljena tom cilju da se preventivno deluje, edukativno i da budemo partneri sa ovom granom privrede. Ova nova mogućnost koju ste uveli izmenama i dopuna, tužba protiv nelojalne konkurencije, smatramo da je dobra, pošto će doprineti da oni koji plaćaju poreze i doprinese u ovoj državi mogu da ostvare svoja prava i da nadoknade štetu koju trpe. Takođe, elektronska evidencija koja se predviđa u trgovina je nešto što će popraviti efikasnost i smanjiti troškove privrednim subjektima. Naglasili ste da su najznačajnije izmene ukidanje obaveze izrade studija na strukturu tržišta za objekte čiji prodajni i skladišni prostor prelazi dve hiljade kvadratnih metara. Takođe, brisanje člana koji predviđa osnivanje centra za razvoj trgovine. Smatramo da ako je takva odluka doneta, ako je urađena analiza, ako su primljene primedbe od raznih predstavnika trgovinskih lanaca i malih dućana, da ukoliko je zaista slučaj da ministarstvo može preuzeti funkcije centra, to je dobra odluka, jer ćemo tako smanjiti, skratiti broj instanci kojima se neko obraća i broj instanci koji obrađuju određene zahteve i podatke. Što se tiče ovih objekata koji su preko dve hiljade metara kvadratnih, to su veliki trgovinski lanci i oni su zavisili od te studije. Uz tu studiju su mogli da započnu izgradnju hipermarketa ili prodajnog mesta. Siguran sam da nikome nije bilo u interesu da ta studija ne bude prihvaćena. Da li postoji slučaj da je urađena studija, a da neko nije dobio dozvolu za izgradnju prodajnog mesta? Ono što želimo da vas pitamo, gospodine ministre, pri tom ne mislimo da postoje ozbiljne primedbe na vaš rad i ne želimo da se to tako shvati, ali želimo da neke nejasnoće koje imamo razotkrijemo. Rekli ste nam da su prihvaćene primedbe Privredne komore Srbije, odnosno odgovarajućeg odbora. Razgovaralo se pojedinačno sa opštinskim i gradskim komorama i predstavnicima odbora u komorama, da su svi bili obavešteni da treba da dostave primedbe, da je 35 privrednih subjekata dostavilo konkretne primedbe i da su one uvažene. To ste malopre u jednom delu kazali. U javnosti je bila takva ocena. Ono što imamo kao dilemu je saopštenje koje je izdato povodom ovog zakona od strane Unije poslodavaca Srbije, a koja se odnosi na javnu raspravu oko ovog zakona. Naime, u saopštenju Unije poslodavaca Srbije, to je zaista neobično, iz tog razloga sam malopre rekao da mi nije jasno da li postoji jedinstvo u vladajućoj većini oko donošenja ovog zakona ili neko pokušava da se sakrije. Pročitaću deo saopštenja. U njemu se navodi da za razliku od Ministarstva finansija i privrede, koje ima stalne konsultacije i sastanke sa privredom, u želji da pomogne da izađe iz recesije i da se poboljša privredni ambijent, Ministarstvo trgovine za pet meseci rada nove Vlade nema takav manir. Ministar i njegovi najuži saradnici izbegavaju da se sretnu sa trgovcima i razmatraju goruća pitanja, tvrde u Uniji poslodavaca Srbije. Zbog takvog ponašanja resornog ministarstva započeli su, kako navode, direktnu komunikaciju sa poslaničkim grupama u Skupštini Srbije kako bi se amandmanima na predložene izmene Zakona o trgovini popravio bar deo tog zakona. U saopštenju Unije poslodavaca Srbije se dodaje da najveća udruženja malih trgovaca kao i srednje i velike kompanije u grani trgovine, mesecima traže sastanak sa ministrom trgovine Rasimom Ljajićem na kome bi se raspravljalo o svojevrsnoj giljotini propisa u grani trgovine. Prema njihovim navodima time je ministarstvo uputilo Skupštini Srbije Predlog izmene Zakona o trgovini bez konsultacije sa reprezentativnim predstavnicima privatnog sektora u grani trgovine. U Uniji poslodavaca Srbije takođe ističu da je prekršen dogovor poslodavaca i sindikata sa premijerom Vlade Srbije Ivicom Dačićem, da svi predlozi izmene i dopune Zakona koji se direktno odnosi na poslovanje preduzeća, prethodno moraju dostaviti socio-ekonomskom savetu na izjašnjenje i na analizu. Takođe se tvrdi da to nije učinjeno. Želeo bih da vas pitam gospodine ministre da li su ovi navodi tačni, pošto ništa o tome nismo čuli ovde u vašem obraćanju, niti to stoji u obrazloženju. Takođe, da li ovaj zakon ima podršku cele vladajuće većine? Zašto je za određene predstavnike strukovne iz ove oblasti dobar ministar ekonomije, a vi niste? Da li je politizacija javne rasprave o izmenama i dopunama Zakona o trgovini još jedan uvod u nove rasprave u okviru vladajuće većine? Ključno pitanje da li cela priča sa raspravom, sa javnom raspravom i njenom politizacijom ima veze sa zaštitom prava malih trgovaca ili ima veze sa zaštitom monopola? Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Ljajić. Izvolite.
Moram da kažem da nisam politički miljenik Udruženja poslodavaca Srbije, tačnije njihovog rukovodstva. To je činjenica, to su naši nesporazumi iz perioda kada sam bio ministar rada i socijalne politike, ali konkretno ovde se radi o jednom nesporazumu, jer smo mi bili u komunikaciji sa gospodinom Goranom Kovačevićem koji je istovremeno i predsednik Sektora trgovine Unije poslodavaca Srbije, ali smo ga mi celo vreme tretirali kao vlasnika jednog velikog trgovinskog lanca, domaćeg trgovinskog lanca. Dakle, mi smo dostavili Predlog zakona, primili njegove predloge i sugestije na izmenu tog zakona, računali smo zapravo da nam je važna suština, a ne forma. Da li mi sada razgovaramo sa njim kao sa sektorom Unije poslodavaca Srbije za trgovinu ili vlasnikom jednog trgovinskog lanca. Imao sam razgovor sa njim nakon tog saopštenja. Računam da smo izgladili taj nesporazum, jer suštinskih primedbi, kao što ste videli, nema na predlog ovih izmena. Razumeo bih da tu postoji problem. Ako je bila greška naša, ja prihvatam tu grešku, ja se izvinjavam što nismo tretirali njih kao poseban deo u okviru Unije poslodavaca Srbije. Ne vidim neki veliki problem za to. Da li je bilo preteške reči? Jeste. Lično sam ih uputio i izvinjavam se njima zbog toga. Meni je ovde važno da dođemo do jednog kvalitetnog rešenja i kvalitetnih predloga, ali nisam čuo ni jedan suštinski predlog ili zamerku na predložena rešenja. Mi smo danas ovde čuli fenomenalne, odlične diskusije i meni je žao što ova rasprava se ne odvija u jednom primerenijem vremenu i uz TV prenos. Ovo za mene jeste primer kako ta rasprava treba da se vodi, bez ikakve politizacije. Da li je bilo politizacije sa njihove strane? Ne znam, to vi ocenite. Sa moje strane zaista nije bilo, jer ako smo uputili na toliko adresa predlog ovog zakona, ako smo uputili Privrednoj komori, a većina članova tog sektora za trgovinu u okviru Unije poslodavaca Srbije su istovremeno i članovi Unije poslodavaca Srbije, ne vidim razloga zašto bi mimo njih išli? Bez obzira šta ja o njima mislio? Ali, tu se radi o istim članovima. Dakle, ako je formalna greška, ja prihvatam da smo u tome pogrešili, ali suštinski ne vidim ni jednu konkrektnu zamerku. Njihova zamerka je bila za ovih 2000 kvadrata i strah da će to ugroziti male trgovce. Moj odgovor na to je bio- pa mi smo imali to rešenje koje nije bilo primenjivano u praksi uopšte. Vi ste postavili dobro pitanje – da li je neko odbijen? Pa, niko nije ni tražio. Niko nije tražio dozvolu, a svi su otvarali te objekte. Prema tome, ne vidim razlog za strah da će ovo ugroziti sad male trgovce, odnosno male prodavnice i dućane, sa ovim rešenjem ili bez ovih rešenja. Vi ste dobro primetili, nema ovde suštinskih izmena, da se ne lažemo, mi ovde popravljamo neke stvari, uklanjamo neka ograničenja, ali velikih, revolucionarnih promena, realno nema. Imali smo jedan dobar zakon, solidan zakon. Prihvatamo da je praksa, da je život pokazao da su neka rešenja ili loša, ili neprimenjiva i to sada menjamo. To je suština, a sve drugo, verujte, da li je politizacija ili nije, sa moje strane toga nije bilo. Sada sam fokusiran ovde i želim da na ovaj način dođem i zato sam rekao da ćemo prihvatiti sve amandmane koji poboljšavaju tekst i kvalitet zakona. Uopšte me ne zanima odakle dolaze ti predlozi. Te kvalifikacije koje su se mogle čuti iz ovog saopštenja, neka o njima misle oni koji su ih i izrekli.
Hvala. Gospodine Jovanoviću izvolite, replika.
Zahvaljujem se gospodine ministre na odgovoru i nije bila vama upućena primedba što se tiče termina održavanja ove sednice, nego predsedavajućima Narodne skupštine. Naravno, bio sam dužan da vas upitam za ove primedbe koje je iznela Unija poslodavaca Srbije. Prosto, ukoliko postoji takav dogovor na socio-ekonomskom savetu i ako je zaista sve to na taj način dogovoreno sa premijerom, mislim da je bilo potrebno da se to na taj način i uradi. Ali, nakon vašeg objašnjenja potpuno je jasno da svi oni koji su izneli ovakve primedbe sigurno su imali prilike da to urade preko drugih foruma, paralelno, tako da u tom smislu nemam zamerki. Ono što je bilo inicijalno, razlog zašto sam i čitao ovo saopštenje, zaista me ova ideja o tome da su poslati amandmani određenim poslaničkim grupama, zaista me zagolicao da prosto razradim malo ovo i da vas pitam da li je postignuto jedinstvo oko glasanja za izmene i dopune Zakona o trgovini i koje su to poslaničke grupe, pošto mi u DS nismo dobili te amandmane, tako da ne znamo kome su ti amandmani i prosleđeni. Zahvaljujem vam se.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa JS će glasati za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o trgovini. Iz diskusije mojih prethodnika očigledno je da izmenama ovog zakona je nastavljeno sa giljotinom propisa što će olakšati posao svim pravnim licima koja se bave trgovinom. To znači da će veliki broj pravnih lica koji se bave trgovinom, a ima ih puno, lakše i slobodnije obavljati svoju delatnost. Trgovina je specifična i po tome što se i svi proizvođači bave direktno ili indirektno trgovinom. Tako da izmenama i dopunama ovog zakona pored pravnih lica koji se bave trgovinom olakšavamo posao i svim proizvođačima. Složićete se da je to jedan od načina da se automatski uposli i više ljudi. To je jedan od razloga zbog koga će poslanička grupa JS upravo i podržati ove izmene i dopune Zakona o trgovini. Ovakvom sečom propisa u trgovini biće ugašena i neka nepotrebna državna tela, kao što su Javna agencija za poslove unapređenja trgovine, Centar za razvoj trgovine, a sa druge strane uvodi olakšani analitički mehanizam za prikupljanje podataka u robi od vitalnog značaja, kao što su ulje, brašno, mleko. Pojedini članovi starog zakona su onemogućavali, pa čak i sprečavali konkurenciju. Ono što je bitno je da trgovci više ne moraju da rade elaborate za objekte veće od 2000 kvadratnih metara, ili da šalju elaborate Centru za trgovinu i lokalnoj samoupravi na odobrenje. Uvodi se pravni osnov za tužbu, za nematerijalnu štetu, zbog narušavanja poslovnog ugleda pravnih lica u pogledu radnji nelojalne konkurencije. Ono zbog čega vredi pohvaliti ovaj zakon je pojednostavljena procedura za otvaranje velikih trgovinskih lanaca, kako domaćih tako i stranih. To će direktno uticati na povećanje konkurencije, što za posledicu ima ponudu nižih maloprodajnih cena. Zdrava konkurencija će svakako uticati na cenu potrošačke korpe, koja je u ovom trenutku veliko opterećenje za sve građane Srbije. Ovim zakonom će i mali trgovci biti zaštićeni u odnosu na velike trgovinske lance, upravo zbog činjenice da će se smanjiti ta nelojalna konkurencija. Malo pre, je bilo, u jednom trenutku i komentara da se mali trgovci pre svega žale kada kontrole izađu na teren da uvek obilaze one koji imaju prijavljene radnje, a da sve one koje se bave trgovinom na crnom, nekako zaobiđu. Ne direktno ovim zakonom, naravno, ali drugim zakonima i ovlašćenjima, tržišnoj inspekciji je dat zakonski osnov i već su na terenu upravo počeli da kontrolišu one ljude koji se bave trgovinom na crnom, tj. sivom trgovinom. Politika, zakon i život moraju da budu usklađeni. Dve godine stari zakon je bio u primeni i u praksi su uočene potrebe za unapređenjem pojedinih njegovih delova, a što se najviše odnosi na smanjenje administrativnih prepreka za poslovanje privrednih subjekata. Poslanička grupa JS će baš zbog toga podržati ovaj jednostavan i pragmatičan zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dušica Morčev. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, složiću se sa kolegama koji su rekli da razgovor o ovom zakonu, koji je veoma važan, možda ovo vreme nije najprimerenije, da smo možda umorni, jer smo ovde ušli u 11 sat rada, ali ja ću se iskreno truditi da dam svoj maksimum, jer DSS je ozbiljno pristupila analizi ovog zakona. Podneli smo određen broj amandmana, zaista dobronamerno da ukažemo na neka rešenja koja mislimo da su možda, ovim predlogom nisu obuhvaćena i možda smo imali viđenje rešenja nekih od problema na drugačiji način, sa kojima će te se i vi složiti. Moje kolege su govorile o značaju trgovine, kao privredne grane. Pored toga, koliko po obimu prometa, po učešću bruto domaćem proizvodu, po broju zaposlenih lica koja posluju u trgovini, a to je oko 200 hiljada. Izmena ovog zakona treba da im pomognu, da trgovina zaživi, da naši trgovci mogu da nastave da rade, da se trgnu iz onoga, to je znate došlo do velikog pada u prometu, da posluju sa gubicima. Odnos 2008. na 2011. godinu, gubici su se udvostručili. U 2008. godini bili su 26,5%, 2011. godine 55,3%, za 2012. godinu nemamo podatke, zato što još uvek nisu izašli zbog završnih računa. Ali, ono što je sigurno to je da nije dobro trenutno stanje, da teško posluju, da treba da se borimo za svako radno mesto, za svaku trgovinu i da, jednostavno, poboljšamo uslove rada. Određena rešenja iz važećeg Zakona nisu zaživela u praksi, vi ste to rekli, i mi se slažemo sa vama i treba da ih menjamo. Neka rešenja treba da poboljšamo i da pojedina rešenja unapredimo, u tom smislu što ćemo administrativne prepreke za poslovanje privrednih subjekata, jednostavno izbaciti. Jedna od ključnih promena, koja je zaista za pohvalu, je prepreka za investicija oblasti trgovine u vidu studija, uticaja za velike trgovinske formate i sami ste rekli da to nije u praksi zaživelo, da čaknije ni bilo zahteva, tj. da nije bilo primene. Naša bojazan je jednino, i smatramo da treba da postoji neka vrsta zaštite da ne bi došlo do monopola. Zakonom o zaštiti konkurencije, definisano je da 40% učešća određenog privrednog subjekta u trgovini na relevantnom geografskom tržištu, znači to je granica za monopolsko učešće, ne treba da pređe 40%. I smatramo da treba da se obrate, kada se otvaraju tako veliki formati, Komisiji za zaštitu i konkurenciju Republike Srbije i da ima Komisija u nekom razumnom roku odgovori da li posle urađene analize tržišnog udela preduzeća, da li možda na određenoj teritoriji lokalne samouprave, da ne dođe možda do monopola da bi smo zaštitili sve učesnike, sve trgovce, kako male tako i velike, na određenoj teritoriji. Osvrnula bih se i na jedan od najvećih problema u trgovini, to je siva ekonomija. Prethodne kolege su govorile o tome, ona zaista predstavlja najveću prepreku u razvoju trgovine u Srbiji. moja koleginica vam je iznela podatke neke, koji se tiču sive ekonomije, a to je koliko se samo, što se tiče PDV od prometa roba gubi, neke procene su od 540 miliona evra do 800 miliona evra, da postoje različite procene prometa sive ekonomije od 2,7 milijardi do 4,6 milijardi evra godišnje. To zaista nisu zanemarljive sume. Mislim da treba da stavimo akcenat na kontrolu velikih distributivnih centara, da vidimo kako te velike količine uopšte dospevaju na naše tržište, kako se ta distribucija sprovodi u tim velikim količinama i mislim da je to jedan od ključnih problema i da država treba da iznađe način da se osmisli neka strategija kako da se reši taj problem, kroz adekvatan zakonski okvir, efikasno sudstvo i uvođenje kontrole tokova roba, od carinjenja do plasiranja na tržište. Većina zemalja EU, ali i Rusija, Kina, Kanada i još neke zemlje, distribuciju većih količina robe u sivoj zoni, tretiraju kao organizovani kriminal i suzbijaju je pojačanim merama kontrole i rigoroznom kaznenom politikom koja obuhvata visoke novčane kazne, zatvorske kazne i oduzimanje imovine vinovnicima. Mislim da trebamo da se pozabavimo tim pitanjem, da razmislimo da te neke oštrije kaznene mere i da se možda čak i kod uvede da je to možda pod organizovani kriminal, da jednostavno pokušamo to da sprečimo i da tu sivu ekonomiju smanjimo na nivo koji neće biti na sadašnjem. Kolege su takođe pričale o inspekciji. Probleme koje imamo, što se tiče inspekcija nije problem inspektora, već adekvatnih propisa i u postupcima. Imamo neusklađenost inspekcija. Znamo da što se tiče trgovine, a to je tržišna inspekcija, zatim imamo inspekcije kao što su sanitarna, veterinarska, poljoprivredna, ekološka, sve one borave u objektima. Nadam se da znate da po nekom istraživanju, kaže se da u malim trgovinama inspekcija boravi 17 dana godišnje, u većim po 32 dana godišnje. Treba da postoji kontrola, inspekcija treba da bude prisutna, ali to opterećuje rad, pogotovo što nisu usaglašeni svi pravilnici inspekcija i oni ne treba samo da budu tu da se gleda, da trgovac strepi da li će doći do neke kazne, da će dolazak inspekcije podrazumevati gubitak za tu trgovinu. Treba da se stavi akcenat na preventivu i na edukaciju. Preventiva znači da sve ono što su nepravilnosti koje se uoče, a ne oštećuju direktno budžet Republike Srbije, ili nisu neki ozbiljniji prekršaji, da treba da im se ukaže na to, da im se da neki razumni rok da se to ispravi. Tako, da se napravi saradnja između inspekcije i trgovaca. Ono što smo zapazili, gledajući predloge izmena i dopuna ovog zakona je član 11, koji se odnosi na član 43. važećeg zakona, to je regulisanje radnog vremena trgovina, gde se po novom predlogu daje lokalnim samoupravama da odrede radno vreme trgovinskih objekata. Mislimo da je važeće rešenje bolje rešenje i da treba da ostane nepromenjeno, zato što i domaći i strani investitori, kada ulažu i kada žele da otvaraju objekte, njima informacija o radnom vremenu je i te kako važna za pravljenje biznis plana i svojih troškova, zavisi koliko će smena da se radi, koliko će radnika biti potrebno. Smatramo da te informacije, ako trebaju da prikupljaju od lokalne samouprave do lokalne samouprave, ako je to sklono promenama, da nije dobro. Bolje je da je zakonski određeno kada rade, a da se kao što je dosadašnjimzakonom bilo predviđeno, da lokalna samouprava može, po specifičnosti, da odredi da ili produži radno vreme, da kreće ranije ili kasnije, u zavisnosti od potreba određene lokalne samouprave. O izmenama i još nekim našim sugestijama koje smo predložili govoriće moja koleginica. Ja zbog vremena neću govoriti više o tome. Zaključiću s time da smo zaista želeli dobronamerno da ukažemo na neka naša zapažanja, da poboljšamo ovaj zakon zato što je izuzetno važan, kažem zbog trgovine koja je izuzetno važna privredna grana u Srbiji. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dragana Đuković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao što znamo, 2010. godine usvojen je aktuelni Zakon o trgovini. Nakon višemesečne javne rasprave i višegodišnjeg rada na izradi tog akta, trgovci u Srbiji su dobili zakon koji je u praksi, hajde da kažemo, dosta primenljiv. S obzirom na to da se većina stanovništva kod nas i bavi trgovinom, a nakon ukidanja taksi i raznih nameta za trgovce kroz set finansijskih zakona koji je usvojen u ovoj Skupštini krajem prošle godine, predložene izmene i dopune Zakona o trgovini svakako će dovesti do unapređenja poslovnog ambijenta. Osim toga, najznačajnije izmene ovog zakona su smanjenje administrativnih prepreka, brisanje studije uticaja, ukidanje administrativne procedure, dakle, javne agencije i uvođenje posebnog oblika pravne zaštite zbog nelojalne konkurencije. Ovim zakonom ukidaju se i posebni uslovi za zaposlene, daju se veća ovlašćenja jedinicama lokalnih samouprava i uvode se tzv. jedinstvene kepo knjige vezane za promet u objektima. Izmenama člana 43. stav 4. Zakona o trgovini značajno će se proširiti ovlašćenja lokalnih samouprava u pogledu uređivanja radnog vremena i to u skladu sa komunalnim redom lokalnih samouprava. Kada se govori o smanjenju tzv. administrativnih prepreka, to podrazumeva i dostavljanje propisanog obrasca sa podacima koji se odnosi na promet i strukturu trgovinske mreže, koji je do sada teretio sve trgovce, što je dodatno opteretilo poslovanje jer su trgovci morali da dostavljaju podatke u određenim rokovima dok se izmenama to sad odnosi na tačno ciljane, odnosno targetirane podatke i određene kategorije trgovaca. Jedna od bitnih, ako ne i najbitnija, izmena Zakona o trgovini jeste upravo ukidanje studije uticaja na strukturu tržišta, odnosno na brisanje člana 45. Zakona o trgovini. Aktuelni zakon primenjuje se više od dve godine i u tom periodu studija uticaja za trgovinske objekte, čiji ukupni prodajni i skladišni prostor iznosi više od 2000 kvadratnih metara, očigledno nije dala očekivane rezultate, ili jednostavno taj koncept nije bio dobro osmišljen, te je najbolje predloženo rešenje, dakle, ukidanje te studije. U skladu sa ciljevima racionalizacije i merama štednje Vlade Republike Srbije i kroz ove izmene i dopune Zakona o trgovini, ukida se postojanje javne agencije, odnosno Centra za razvoj trgovine, što će dovesti do smanjenja trošenja budžetskih sredstava a samim tim i poboljšati stanje u finansijama Republike Srbije. Ovim izmenama uvodi se poseban oblik pravne zaštite zbog nelojalne konkurencije i to je, u stvari, kao što je ministar već rekao, prvi put kod nas u trgovini da se uvodi jedan ovakav oblik pravne zaštite poslovnog ugleda putem tužbe za nematerijalnu štetu. Ove izmene i dopune Zakona o trgovini svakako treba podržati u Danu za glasanje iz razloga što će se njima olakšati razvoj trgovine i u ovaj sektor uvesti još bolji red. Ovako usvojene predložene izmene i dopune Zakona o trgovini mogu samo doprineti kako razvoju ovog sektora tako i, jednim delom, razvoju čitave države. Pošto u obrazloženju, naravno, piše da neće biti potrebna nikakva dodatna sredstva iz budžeta Republike Srbije, nema razloga da se uz sva ova poboljšanja predložene izmene i dopune Zakona o trgovini ne usvoje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, predstavnici Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, ja ću se, između ostalog, na početku pridružiti kritikama koje su izrekle kolege pre toga, a to je da mi nemamo ni elementarni plan rada, ne za nedelju, nego za jedan radni dan, što je stvarno fascinantno za ovaj naš parlament. Dokle god to ne budemo imali, ne verujem da ćemo moći uopšte da idemo dalje i da ne pričamo o nekoj EU. Nismo ovde zbog toga, nego zbog izmena i dopuna Zakona o trgovini. Kako je na Odboru za privredu pomoćnik ministra rekao, cilj zakona je unapređenje poslovnog ambijenta, preciziranje odredbi u Zakonu o trgovini koji je donet 2010. godine, a stupio na snagu početkom 2011. godine, smanjenje određenih administrativnih procedura, odnosno prepreka, kako je to navedeno i kako su već sve moje kolege rekle. To je nekoliko članova koji se odnose na studiju uticaja na strukturu tržišta, ukidanje Centra za razvoj trgovine, dostavljanje određenih obrazaca o podacima o prometu i strukturi tržišta itd. Ministar je negde izjavio da je cilj ovih izmena liberalizacija tržišta i ukidanje restriktivnih odredbi koje su postojale u Zakonu o trgovini. U svakom slučaju, podržavamo i potpuno se slažemo sa liberalizacijom tržišta, ali svakako do neke određene granice, a ne u potpunosti i sa ukidanjem određenih restriktivnih odredbi, ali u delu da one ne budu u potpunosti ukinute, već na neki način pojednostavljene, kako bi dobili mnogo kvalitetnije odredbe i bolje primenjivali zakon, a da on može da posluži svrsi da se zaštite trgovci i da trgovina kao privredna grana, koja zapošljava najveći broj ljudi od svih grana privrede prosto se i dalje razvija, unapređuje kako bi se još više ljudi zaposlilo upravo u ovoj privrednoj grani. Čuli smo da su izmene zakona, ne bih to ponavljala, došle ovde pred poslanike bez konsultacija i sa Unijom poslodavaca Srbije, ali i sa Asocijacijom malih i srednjih preduzeća. U toj Uniji poslodavaca Srbije, koliko sam razumela, nalaze se predstavnici skoro svih, odnosno većine velikih i srednjih trgovina i najvećih udruženja malih trgovaca, tako da ne bih se baš složila da je njihovo mišljenje zanemarljivo. Ali, u svakom slučaju, verujem da će biti još izmena ovog zakona. Ono o čemu je moja koleginica govorila, to je najveći problem koji imamo i koji ne znam da li se uopšte rešava ovim zakonom, a to je problem trgovine u sivoj zoni. Imamo tu legalnu trgovinu i imamo ovu u sivoj zoni koja predstavlja za sada nerešiv problem. Mislim da izmenama ovog zakona takođe nije rešen: Promet na crnom tržištu, čuli ste koliki je, toliki da može da eventualno pokrije i deficit u budžetu Republike Srbije. Tu se gubi na PDV, kao što je koleginica rekla, ali i na porezima i doprinosima, na porezu na dobit, akcizama i drugim taksama i naknadama. Takođe, istakla bih da npr. trgovina na crno živinskim mesom i mlečnim proizvodima može da bude izuzetno štetna po zdravlje ljudi, pre svega zato što poljoprivredna i veterinarska inspekcija uopšte ne pregledaju te proizvode, tako da može da dođe do velikih problema. Mi nemamo nekog jasnog plana, niti sistema u razvoju i unapređenju trgovine, kao jedne od najvažnijih privrednih grana, niti ovaj zakon koji treba da bude sistemski, odnosno ove izmene menjaju nešto u tome. Znamo da tamo gde odredbe nisu precizne, gde nisu jasne, tu ima prostora za manipulaciju i tada prosto ni sam zakon ne može da posluži svrsi i može da dođe do neuspeha. Preko 500.000 ljudi radi na crno, radi neprijavljeno i tu se gube veliki prihodi. Inspekcije i nadležne službe ne rade dobro svoj posao. Smatramo i već su moje koleginice govorile, ali sigurno nije na odmet da se ponovi, da rad inspekcijskih službi treba da se u svakom slučaju unapredi, da se npr. objedine sve inspekcijske službe, da ne budu one na različitim mestima, u različitim ministarstvima, nego da se objedine u okviru jedne institucije. Mislimo da tržišna inspekcija predstavlja jednu od važnijih karika u okviru Ministarstva koje može da se još bolje i još više postara da se spreči ova nelojalna konkurencija. Istakla bih takođe da je tržišna inspekcija u toku protekle godine podnela 4.425 zahteva za pokretanje postupka pred nadležnim sudovima tamo gde su utvrdili da postoje određene neregluarnosti u okviru trgovinskih radnji. Međutim, znamo kakvo je naše sudstvo, dosta sporo i ti se procesi sigurno dosta i otegnu, tako da zaista mislim da je rad inspekcije jedan od najvažnijih elemenata kako bi unapredili, kako bi trgovina uopšte u Srbiji opstala, a eventualno se i unapredila. Zakonom o trgovini, za koji smo sada dobili predlog izmena, nadležnost u suzbijanju sive ekonomije prebačen je na lokalne samouprave za koje, kao što i mnogi smatraju, i mi između ostalog smatramo, lokalna samouprava nema dovoljno kapaciteta, a možda nema dovoljno ni interesa da se baš pozabavi povremeno tim ljudima, koji se na taj način zaposle u toj trgovini na crno itd, tako da je dosta teško za lokalne samouprave da se izbore. Zato je mnogo bolje, opet se vraćam na tu inspekciju koja bi time trebalo da se više, ozbiljnije i sistemski bavi. Takođe, ovde bih navela i da su brigu oko postavljanja tezgi i sličnih stvari u lokalnim samoupravama preuzele komunalne inspekcije. Na primer, komunalna inspekcija u opštini Čajetina, odakle dolazim, ima samo jednog zaposlenog, zato što mi imamo 16.000 stanovnika i prema ovom zakonu o maksimalnom broju zaposlenih u državnoj upravi, mi imamo samo jednog opredeljenog za te poslove, a na Zlatibor dolazi godišnje preko 300.000 ljudi i imamo ogroman broj tezgi, prodavaca koji su na trgovima, ulicama i prodaju svoje proizvode. Prosto, jedan inspektor ne može sa tim da se izbori, a komunalnu policiju imamo samo u gradovima, nemamo u opštinama. Uopšte nisu uzete u obzir specifičnosti pojedinih opština, npr. turističkih opština. Da li je to Čajetina, Vrnjačka Banja, Sokobanja, Brus, Raška, koje bi možda trebalo da imaju komunalnu inspekciju. Dakle, i drugi zakoni treba da rade, odnosno da imaju određene odredbe kojima bi se unapredila i poboljšao razvoj trgovine. Što se tiče ostalih odredbi i izmena zakona, reagovali smo amandmanima. Možda bi se više trebalo pozabaviti pojednostavljenjem određenih procedura, ali nikako ukidanjem određenih odredbi bez alternative i bez cilja. Uzrok lošeg rejtinga Srbije među investitorima je upravo poslovno okruženje koje želimo ovim izmenama zakona da unapredimo. Jedno su neke naše želje, želje Vlade i slično, a drugo su ostvareni rezultati. Tu je disproporcija zaista velika. Ono što je najvažnije i na čemu nam najviše zameraju, bez obzira što imamo nisku cenu rada i imamo niže poreze nego zemlje u okruženju, to je svakako nedostatak vladavine zakona i sudske zaštite u velikoj meri. Tako da, opet sa neke treće ili četvrte strane, reforme sudstva takođe dosta utiču na dobru primenu ovog zakona. Kada govorimo o trgovini, opet se možemo nadovezati i na građevinsku industriju. U drugoj polovini prethodne godine su se za 20% uvećale cene građevinskog materijala. Imamo problema sa plasmanom proizvoda, naročito kod ovih manjih trgovina i država tu mora naći način da pomogne. Smatram da smo se ovim zakonom trebali pozabaviti promenom fokusa sa nelegalnih trgovaca na legalne. Znamo da je neka simbolična kazna, ako se dođe u situaciju da se kazni neko od nelegalnih trgovaca radnji, 3.000 do 5.000 dinara i slično. Te inspekcije stalno idu u one legalne, odnosno u one koje posluju, registrovane su radnje i slično. Kod njih se uvek nađe nešto da se kazne, a ovi koji rade na crno, o staju nekažnjeni, a na primer, dešava se da na tim svojim tezgama imaju robu u vrednosti od preko 10.000 evra. Ono što treba da uradimo je da otklonimo pravnu nesigurnost i svaku mogućnost korupcije. Naš cilj kao poslanika, odnosno Vlade i Ministarstva za trgovinu treba da bude da svima obezbedimo mogućnost da oni imaju interes da rade u skladu sa zakonom. Mi nekako do sada to nismo činili, jer vidimo po poslodavcima koliko ima radnji i radnika, koliko prometa na tržištu je na crno. Što se tiče Centra za razvoj trgovine, koji se ovim izmenama zakona ukida, samo sam htela da postavim pitanje – ko će to sada da radi? Koliko je tu bilo zaposlenih? Šta će da bude sa tim zaposlenima? Kada je 2010. godine predlagano da ovaj centar zaživi, kaže se da je on trebalo da se bavi razvojnim i stručnim poslovima iz razvoja tržišta i trgovine, da definiše mere ekonomske politike, jer samo kroz posedovanje odgovarajućih pouzdanih podataka o stanju trgovine i stručnom analizom istih, može se unaprediti razvoj trgovine, obavlja poslove koji se odnose na strateški razvoj tržišta, trgovine, praćenje stanja, razvoja tržišta, analiza, modeli, predlozi, efikasno planiranje itd. To sve piše na sajtu i to sam pročitala. Interesuje me na koji način će to sada da se realizuje i da li smo odustali od ciljeva ako ukidamo sam ovaj centar? Slično je i sa Studijom koja je trebalo da definiše, odnosno da pokaže uticaj na strukturu tržišta za ove trgovinske objekte preko 2.000 kvadrata. Kada je uvođen ovaj termin, kaže se – uveli smo da se spreče potencijalni dogovori trgovinskih subjekata na određenim tržišnim područjima da ne bi ostvarivali monopolske pozicije i da usmerimo razvoj u pravcu ostvarenja, interesa potrošača i razvoja konkurentnosti. Isto pitanje – da li smo odustali od cilja ako ukidamo ovu studiju? Treba ipak da vodimo računa i o ovim tradicionalnim trgovinskim radnjama, porodičnim radnjama koje, ipak, u oblasti trgovine zapošljavaju najveći broj ljudi. Htela bih da napomenem da će, a mislim na trgovinu i volela bih da čujem šta vi mislite koliko će se na samu trgovinu odraziti i primena SSP, odnosno u ovom trenutku prelaznog sporazuma o trgovini i trgovinskim pitanjima? Carine su od 1. januara snižene na nulu za pojedine industrijske proizvode – gumu, kaučuk, plastiku, aluminijum, bakar, krzno i nešto od građevinskog materijala, nove i polovne automobile, od početka 2014. godine, čak na 96% do 97% poljoprivrednih proizvoda će imati mogućnost slobodnog uvoza, kao i industrijskih proizvoda. Kako da unapredimo industriju ako ćemo da snizimo cene industrijskih proizvoda u Srbiji, što se tiče, npr, svežeg voća, povrća, žitarica, mesa, mleka, suvih šljiva, začinske paprike itd.? Carine neće u potpunosti početkom 2014. godine biti ukinute, ali biće smanjene za 20% do 80% od postojećih carina. Odraziće se na sektor trgovine, a to sam i rekla i zanima me u kom obimu? Da li ćemo, u svakom slučaju, kompletno srozati tu trgovinu i smanjiti broj zaposlenih u trgovini? Sigurno da će u narednom periodu, ovakvom politikom i uvećanjem poreza, doći u situaciju da se sve više i više ovih trgovinskih radnji zatvara. Na kraju bih samo još htela da kažem ono što sam i prethodno pomenula, a to je da energija svih privrednih grana mora da bude na snazi kako bi unapredili razvoj trgovine. Na primer, trgovina kao turistička ponuda može da bude u svim vodećim, odnosno velikim evropskim i svetskim metropolama. Prihodi od trgovine čine od 25% do 50% ukupne javne potrošnje. Tako mi, na primer, na Zlatiboru imamo zaista veliki interes da se ova oblast uredi, da inspekcija dobro radi kako ljudi koji dolaze ne bi bili nezadovoljni tom trgovinom i tom vrstom usluge kada dođu na odmor. Takođe je i planiranje infrastrukture od izuzetne važnosti za kvalitetan razvoj trgovine. Moramo, kako sinergiju svih privrednih grana, tako i zakona da iskoristimo, da pripremimo, napravimo i organizujemo, kako bi trgovina koja zapošljava najviše radnika u privredi u Srbiji napredovala i unapređenje pravnog sistema, rad inspekcija, ono što je suština, a naravno, jednake mogućnosti za sve i to je osnova da svi imaju interesa da rade po zakonu. To treba da bude cilj ovog zakona i to treba da bude naš cilj za svaki zakon. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine Ljajiću, ne mogu da kao predstavnik opozicije kažem da ste dobar ministar, ali mogu kao član DS da ste najbolji ministar u ovoj Vladi. Prvo, kada pogledam, nije praksa da mi iz opozicije hvalimo bilo kog ministra ove Vlade. Moram da vam kažem da ste vi ministar koji je tačno na vreme došao na sednicu danas. Bili ste tačno u sedam sati u ovoj sali, čime ste pokazali da poštujete i narodne poslanike i Narodnu skupštinu Republike Srbije, za razliku od mnogih vaših kolega. S druge strane, vi ste, gospodine Ljajiću, najbolji ministar, ne zato što sedite u lošoj Vladi i lošem okruženju. Evo, kada pogledate, recimo, vašu poslaničku grupu i pogledate druge poslaničke grupe, sem mojih kolega iz jedne druge vladajuće stranke, svi oni koji su sedeli u prvim redovima, sada polako dolaze na sednice kao državni sekretari. Znači, svi ministri su svoje poslanike već pokupili za državne sekretare i druge funkcije. Ovi ovde ljudi od prvog dana sede u istom sastavu nepromenjenom, a vi ste nastavili da vodite Ministarstvo sa onim ljudima koje ste zatekli, jer ste želeli da nastavite kontinuitet tih reformskih procesa u Ministarstvu trgovine. To je dobro. S druge strane, kao član Demokratske stranke, kao predsednik opozicione stranke ne mogu da ne primetim da ima određenih propusta kada je reč o trgovini, ali ne zbog vašeg vođenja ovog resora, ne zbog ovog predloga zakona koji vi donosite i koji ćemo mi ovde podržati ili nećemo podržati, u zavisnosti od toga kako se bude razvijala i rasprava po amandmanima, već zbog toga što kada unazad pogledamo situaciju u Srbiji, bilo je mnogo reči da je naša trgovina u velikim problemima zbog monopola, da je naša trgovina u velikim problemima zbog jako visokih cena hrane, prehrambenih artikala, da je to stvar načina na koji Demokratska stranka vodi, da je to stvar monopola jednog domaćeg trgovinskog lanca.U međuvremenu, desile su se velike strukturne promene, ne samo političke promene u Srbiji, desile su se promene da je jedan trgovinski lanac je privatizovan. S druge strane, konkurencija je prilično poboljšana, ali kada uporedite cene, kada pogledate granične prelaze, i dalje vidite naše građane koji idu da kupe hranu u Segedin, pa čak i u Budimpeštu. Ove koji se vraćaju iz Grčke sa letovanja pune gepeke automobila vidite sa prehrambenim artiklima. Znači, hrana je i dalje skupa u Srbiji. Očigledno je da tu postoji neki problem. Dobra je vaša najava da će trgovinski lanac "Lidl" doći u Srbiju. Dobro je što IKEA dolazi u Srbiju i što vi stvarate ambijentalne uslove, zakonske okvire da ti trgovci dođu i da se ti trgovinski lanci se otvore, alipostoji veliko pitanje za ovu Vladu - zbog čega uprkos brojnih optužbi na račun Demokratske stranke, da smo mi obezbedili i omogućili monopol, zbog čega danas, kad tog monopola više nema, oličenog u jednom domaćem trgovinskom lancu, zbog čega i dalje naši građani odlaze u inostranstvo da kupe prehrambene artikle i zbog čega je ovde sve skuplje na akcijskim prodajama, nego u inostranstvu? Neću da reklamiram bilo koje proizvode i bilo kog proizvođača, ali pogledajte nešto što se kod nas prodaje na akcijama i kako te akcije izgledaju u trgovinskim lancima u Mađarskoj, u Hrvatskoj i u nekim drugim razvijenim zemljama EU. Kada dalje govorimo o ovom zakonu…Pa ne mogu da iznosim primere, jer ja ne mogu da reklamiram bilo koje. Niste u pravu i nije lepo da dobacujete, ali objasniću vam posle rasprave, pošto veoma uvažavam vaše mišljenje, pa ću vam tačno kazati primere šta je, gde i kako jeftinije na akcijama. Uostalom, imate na sajtu potrošača. Jedna stvar mi smeta, gospodine Ljajiću, kada je reč o donošenju ovog zakona, a to je što određeni ljudi koji sede sa vama u Vladi, određene političke stranke, nemaju smelosti i hrabrosti i da vam iznesu zamerke, nego nalaze svoje portparole, kroz usta određenih unija, asocijacija, udruženja i onda oni vrlo neprincipijelno kritikuju ovaj vaš zakon. Prvo, niste vi kreirali ovaj zakon, ovo su samo izmene jednog zakona, kao što ste kazali, koji je donet 2010. godine i koje su se nametnule kroz praksu sprovođenja tog zakona. Svaka politička stranka, bilo da je u Vladi, bilo da je u opoziciji, ima pravo da iznese kritike i na vaš račun i na račun ljudi koji donose zakon. Ne mora da govore kroz usta nekih organizacija, udruženja, strukovnih udruženja, da nalaze svoje plaćene portparole, nego mogu jasne zamerke da iznesu na zakon i da kažu – nama se sviđa što nema javne rasprave, nama se sviđa što ima javne rasprave. Vidim ovde da Unija poslodavaca saopštava da ste vi bez konsultacija sa zakonitim predstavnicima privrede dostavili Narodnoj skupštini predlog izmena i dopuna Zakona o trgovini. Moram da kažem da sam lično kao narodni poslanik obavešten, kao i moje kolege o svim raspravama koje su vođene kada je reč o ovom zakonu. Sećam se kada je rađena strategija trgovine, kada je pripreman prvi zakon o trgovini donet 2010. godine. Tada sam bio član Odbora za trgovinu i turizam. Da li znate koliko je trajala rasprava? Godinu dana. Svi koji su imali primedbe, sugestije, mogućnost da utiču na taj zakon, imali su prilike da to urade, tako da zaista mislim da te nedobronamerne kritike kada određene političke stranke imaju na političkom terenu, na prostoru političke scene Srbije određene svoje portparole koji kao glasnogovornici neke druge politike, treba da stanu iza svojih reči, a ne da stavljaju maske i da se kriju iza drugih organizacija ili drugih institucija. Mi smo čuli da je ovo bicefalna vlada ili policefalna vlada i to lično od premijera, ali, znate, oko nekih važnih strateški dokumenata koji se donose mora da postoji neka usklađenost i usaglašenost. Ne može neko da nastupa sa važnim strateškim dokumentom ili zakonom tako što će vas ovde u parlamentu podržavati, ali čim izađe iz ove sale, nalaziti načine da se opstruira i da se na razne načine podmeću klipovi pod točkove. Kada govorimo uopšte o ovom zakonu, mislim da je dobro da se stvaraju ambijentalni uslovi za dovođenje novih trgovinskih lanaca. Da li će ova studija uticaja na strukturu tržišta ukidanje te obaveze doprineti ili neće doprineti razvoju trgovinskih lanaca u Srbiji? Pa svakako će smanjiti birokratske prepreke. S druge strane,ko god je hteo da otvori trgovinski lanac nije imao mnogo prepreka od lokalne samouprave. Od lokalne samouprave se prosto otimaju za bilo koju investiciju, a unazad godinama mi smo pospešivali potrošački mentalitet, jer ovde su bili zainteresovani pre svega trgovci da dolaze, ali važno je voditi računa o malim trgovcima, o malim samostalnim trgovinskim radnjama, jer nije svejedno da li će se 20, 30 malih trgovinskih radnji, koje izdržavaju nekad šezdesetak porodica, preko noći zatvoriti ili neće zatvoriti, ali mislim da ovo ukidanje obaveze izrade studije o uticaju na strukturu tržišta za objekte površine veće od 2.000 m2 je jedna dobra odluka. Neće ona bitnije uticati na te stvari koje se tiču zatvaranja malih samostalnih trgovinskih radnji, jer prosečan objekat koji će, recimo, "Lidl" otvarati u Srbiji je 1.500 m2. To su veličine tih malih samoposluga. Veliki trgovinski lanci koji se otvaraju na dve, tri i četiri hiljade metara kvadratnih prvo se sve više pokazuju kao nerentabilni u mestima u Srbiji. Dolazim iz Kruševca i znam gde tamo kupujem i šta kupujem. Kad već napominjem Kruševac, tu primećujem veliku nelogičnost i tu će me podržati sve moje kolege koje dolaze iz tog regiona, iz Vrnjačke Banje, iz Kruševca, iz Trstenika. Kada dođem slučajno na pijacu na Vidikovcu, recimo, u Beogradu, tamo na rafovima možete da kupite šta god hoćete, od dezodoransa, pomada, higijene, kućne hemije, svega ima. U Kruševcu te ljude prilično gone kada to iznesu na pijacu. Reč je o najsiromašnijim građanima, najsiromašnijim slojevima našeg društva. Ti ljudi traže zaštitu narodnih poslanika kako se vlast menja. Ako smo mi na vlasti, onda oni idu kod opozicije, ako smo mi u opoziciji, onda idu kod nas. Koja stranka je u opoziciji, oni kod njega dolaze i pokušavaju da nešto ostave za sebe i kažu – izvinite, kako je moguće da nas ne jure u Pančevu, ne jure nas u Beogradu, ne jure nas na Vidikovcu, na Kaleniću, ali nas jure u Čačku, Kruševcu, Trsteniku, Vrnjačkoj Banji? Taj nejednak aršin, gde neki ljudi u nekim delovima Srbije nešto mogu, u nekim ne mogu, nije dobar. S druge strane moram da napomenem još nekoliko veoma važnih stvari koje su važne za poboljšanje privrednog ambijenta. Vi ovde preuzimate i u okviru Ministarstva jednu ingerenciju koja je dobra. Mislim da Ministarstvo ima pun kapacitet da te ingerencije preuzme, a tiče se brisanja ovog centra za razvoj trgovine i preuzimanje tih ingerencija Centra za razvoj trgovine od strane Ministarstva. Mislim da ministarstvo ima dovoljno kapaciteta da preuzme taj Centar za razvoj trgovine. To su poslovi koji su veoma značajni, kako za trgovce, tako i za građane, jer se odnose na analizu i razvoj tržišta i trgovine. Mislim da tu neće biti nikakvih problema. Naravno, podržaću vas u daljem dobrom radu. Mislim da ste se pokazali u ovim godinama, ne samo u ovom kratkom periodu u Ministarstvu trgovine, nego i u onim drugim sektorima, gde ste preuzeli odgovornost za upravljanje tim sektorom. Kao jedan dobar ministar iza vas nikada nisu ostajale afere, nerazjašnjena neka pitanja i pitanja koja bi opterećivala vašu političku biografiju ili odnose unutar koalicije. Mislim da ćete kao ministar trgovine dati dobar doprinos. Apelovaću na vas da i dalje, kada uspostavljate trgovačke bilateralne odnose sa zemljama sveta, budete jedan od retkih pravih predstavnika i ambasadora srpske privrede ovoga trenutka, jer nažalost neke druge institucije, koje su taj posao radile u prethodnom periodu, više nisu na tim mestima i oni koji su bili ambasadori privrede, koji su nas mirili sa svetom i otvarali vrata, sada polako tom istom svetu dele packe, svađaju nas sa tim svetom, kompromituju nas, zatvaraju nam vrata koja smo mi otvorili. S druge strane, ima ljudi koji poput potpredsednika Vlade otvaraju neka druga tržišta naše zemlje i čitavog sveta i to je dobro. Generalno nemamo puno poverenja u ovu Vladu i u njene kapacitete da taj posao radi i za sada ste jedna od retkih svetlih tačaka koja taj posao našeg ambasadora, ambasadora naše privrede, radi na valjan način, imaćete punu podršku u tom radu. Naravno, ovo zakon koji je pripremila DS 2010. godine, mi smo ga izglasali. Tada sam govorio sve najbolje o tom zakonu. Smatram da je dobar, da je reformski. Sada oni koji su ga te godine kritikovali, moraju da glasaju za njega. Za kraj, naravno, šta sam ja uradio. Pripremio sam stenografske beleške da vas malo podsetim kako su kolege iz vladajuće većine tada diskutovali o ovom zakonu za koji će sada ovde da glasaju. S obzirom da nema tv prenosa, a ja već govorim 13 minuta, možda vam to zadovoljstvo ostavim kada bude tv prenosa. Vidim da me moj uvaženi kolega i prijatelj ubrzava da to sad kažem. Mnogo je bolje kada ima tv prenosa, nego sada verujte, trebaju građani da vide kako se ponašate kada ste opozicija, a kako kad ste u vlasti i da kada ste u opoziciji za vas nešto ne valja, ali kad sednete u fotelju sve je dobro samo da što duže sedite u fotelji. To zadovoljstvo ću tada da priuštim kada budemo raspravljali o amandmanima. Vama se gospodine ministre zahvaljujem i pružam vam podršku da nastavite tim tempom zajedno sa ljudima koji sede pored vas, u vašem timu. Želim vam da budete ambasador Republike Srbije na svim horizontima i svim meridijanima, jer taj posao odlično radite. Hvala.
Narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o trgovini, kojeg je izglasala Narodna skupština Republike Srbije 2010. godine, imao je tada jedan osnovni, ali najvažniji cilj, a to je razvoj tržišne utakmice i ravnopravnost trgovaca, što je bilo u skladu sa tranzicijom naše zemlje u celini. U tu svrhu, tog osnovnog cilja, Zakon o trgovini iz 2010. godine doneo je tada pet grupa veoma važnih izmena. Podsetiću, prvo – izmene u pogledu opštih uslova za obavljanje unutrašnje trgovine na srpskom tržištu, drugo – uvedena je savremena nomenklatura i klasifikacija oblika i načina trgovine, treće – uvedeni su novi instituti, kao na primer trgovinski format, posebne tržištne institucije i sl, četvrto – uveden je pravni okvir kako bi se unapredila trgovina, posebno zbog uspostavljanja i očuvanja povoljne strukture trgovinskih objekata i razvoja preduzetništva u celini, peto – sprovedena je reforma inspekcijskog nadzora, koju treba da vrši tržišna inspekcija. Neću posebno govoriti kako je to vršila tržišna inspekcija, jer to nije svrha ove naše sednice. Poštovani narodni poslanici, prošlo je skoro dve godine od donošenja ovog zakona i primene ovog zakona. Šta se desilo? Naravno da su se desile neke određene stvari u primeni ovog zakona, a koje treba izmeniti, odnosno dopuniti. Državni organi Republike Srbije, sada, i privredni subjekti uočili su u njegovoj praktičnoj primeni određene nedostatke, kako na polju poboljšanja, odnosno unapređenja određenih zakonskih rešenja, tako i na polju smanjenja administrativnih prepreka za poslovanje privrednih subjekata, što je bilo jedno od predizbornih obećanja SNS. Donošenjem ovog zakona u prvoj instanci, ispunjavamo to predizborno obećanje. U tu svrhu, Vlada Republike Srbije je nama dostavila ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o trgovini. Koji je smisao ovog zakona? Naime, s njim se žele, kako je ministar rekao, otkloniti administrativne prepreke. U prvom redu za investicije u oblasti trgovine, čime na neki način doprinosimo borbi protiv korupcije, a to je bilo predizborno obećanje SNS. Donošenjem ovih zakona, pogotovo njegovom primenom, pokušaćemo da ispunimo to predizborno obećanje. Drugo, brisanje administrativne procedure, koja podrazumeva dostavljanje propisanog obrasca sa podacima koji se odnose na promet i strukturu trgovinske mreže za sve trgovce. Ono što je najvažnije, po meni, ovim izmenama i dopunama Zakona o trgovini predviđa se brisanje Agencije za poslove unapređivanja trgovine.Time ova Vlada Republike Srbije pridonosi racionalizaciji javne uprave i smanjenje budžetske potrošnje. Kao što znate, smanjenje ovih agencija bilo je jedno od glavnih predizbornih obećanja i SNS, a verujem i stranke, koliko sam informisan, gospodina Ljajića. Međutim, umesto toga uvodi se legalni analitički mehanizam u pogledu prikupljanja određenih podataka vezanih za primenu mera zaštite tržišta. Na primer, podaci o robi od životnog značaja za naše građane, kao što su mleko, ulje, brašno itd, a što će vršiti naše ministarstvo, koje gospodin Ljajić vodi. Dame i gospodo, ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o trgovini predvideo je i druge izmene o kojima neću posebno govoriti, a koje imaju samo jedan osnovni cilj, a to je preciziranje pojedinih formulacija osnovnog teksta Zakona o trgovini, a čije su primedbe dali, a nije tačno da nisu davali, kao što su prethodnici govorili da nisu, a davali su, u prvom redu lokalne samouprave, organizacije za zaštitu potrošača i poslovne zajednice. Među najznačajnije novine spadaju unapređivanje pravne zaštite od nelojalne konkurencije, kao jedne od najprisutnijih negativnih pojava na našem srpskom tržištu u poslednjih, ne samo dve godine, nego i duži niz godina. Ovaj zakon će imati određeni pozitivni uticaj na sve privredne subjekte koji se bave trgovinom. U prvom redu zbog uklanjanja niza određenih nedoumica, zbog tumačenja određenih odredaba čime će se olakšati njihovo poslovanje i postići veća efikasnost u radu. Gospodine ministre, nije tačno da nije javna rasprava o ovom zakonu bila sveobuhvatna. Vrlo je važno, a čini mi se da neki poslanici nisu to pročitali u obrazloženju zakona da su u izradi ovog zakona konsultovani mnogi faktori našeg privrednog života i državni organi Republike Srbije. Navešću ih da bi se videlo da je bilo transparentno. To su u prvom redu naši trgovci, drugo - udruženja za zaštitu potrošača, treće - Privredna komora Srbije i kroz Privrednu komoru su mnogi subjekti mogli učestvovati, koliko sam informisan, sudelovali su, Privredna komora grada Beograda, Savez stranih investitora, Američka privredna komora, Ministarstvo za spoljnu i unutrašnju trgovinu i telekomunikacije i Ministarstvo finansija i privrede, kao i Komisija za zaštitu konkurencije i stručne javnosti. Dame i gospodo, svi smo imali šansu da utičemo na izradu ovog zakona. Na kraju ću spomenuti i to da je ovaj zakon usklađen sa zakonodavstvom EU, što je vrlo bitno. Pre nego što se obratim svima nama, narodnim poslanicima, dozvolite, gospodine ministre, da vam se u svoje lično ime zahvalim na brzom odgovoru na poslaničko pitanje koje ste vrlo precizno i na vreme dostavili, sa kojim sam vrlo zadovoljan. U tom cilju, pozivam sve narodne poslanike, bez obzira da li smo pozicija ili opozicija, da u danu za glasanje damo glas odnosno da glasamo za ovaj veoma konzistentan i transparentan zakon o trgovini, jer ćemo time svi skupa bar malo doprineti boljitku ukupnih trgovinskih i ekonomskih odnosa u našem društvu i dati svoj mali, mi kao poslanici, ali veoma značajan doprinos prevladavanju ove teške ekonomske krize. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvaženi ministre, gospodine Rasime Ljajiću, koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama su izmene i dopune Zakona o trgovini. Kao i svaki zakon koji dođe u skupštinsku proceduru, povezan je ne samo sa jednim nego i sa radom drugih ministarstava i moja diskusija će biti usmerena u tom pravcu. Već smo čuli da je aktuelni zakon donet 2010. godine. Da podsetim, ovaj zakon je suštinski važan za građane Srbije i vlasnike i zaposlene u trgovinskim radnjama i preduzećima, tako da se pridružujem apelu svih kolega i koleginica zbog toga što se u ovakvo vreme i bez televizijskog prenosa održava sednica Skupštine Republike Srbije o ovako važnoj temi. Šta od ovog zakona očekuju građani naše države? Pre svega mere za olakšanje teške ekonomske situacije. Ja ću to posle da obrazložim, koliko je bilo povećanje cena u prethodnom periodu i koliko je cena potrošačke korpe u ovom trenutku. Šta očekuju vlasnici radnji i preduzeća? Najpre ravnopravnu tržišnu utakmicu, sprečavanje monopola, povoljnije kredite, subvencije za otvaranje radnih mesta, smanjenje nelojalne konkurencije, ažurniji rad inspekcijskih službi, smanjenje nepotrebnih taksi, dozvola i raznih inspekcijskih rešenja. Dolazim iz istočne Srbije, gde nema puno velikih trgovinskih lanaca ili supermarketa i odatle taj podatak o velikom broju malih radnji. Kada obiđete taj kraj i vidite sa kakvim se problemima susreću ti ljudi, koliko oni dozvola i rešenja treba da pribave i kakvo je ponašanje pojedinih inspekcijskih organa prema vlasnicima tih firmi, prosto je zadivljujuće kako ti ljudi uopšte i opstaju da rade, znači, od raznih naloga za razne zavese, za nabavku nekih mašina u tim radnjama i nečemu ne samo što se tiče tržišne inspekcije, već i drugih inspekcijskih kontrola. Često se mi kao narodni poslanici, kada obiđemo te ljude, susrećemo sa takvim problemima. Zašto je ovaj zakon povezan i sa svim onim drugim koji su vezani za privredu, a od privrede u Srbiji postoje samo mikromala i srednja preduzeća? Nismo nikad sistemski reformisali ili napravili novi zakon o Fondu za razvoj, a i uopšte krediti koji se dobijaju od banaka za razvoj mikromalih i srednjih preduzeća su vrlo nepovoljni po te ljude, po vlasnike firmi. Evo zašto to kažem. Da biste dobili kredit od banke ili bilo koje institucije koja obezbeđuje sredstva i subvencije, vi prvo mora da imate neverovatno veliki promet, gotovo za duplo. Znači, kao prva stavka, gleda se bonitet i to je jedan od uslova da dobijete kredit. Ako tražite kredit od 100 hiljada evra vi treba da imate promet od 150 hiljada evra, a onda ide najveća začkoljica – hipoteka. Na primer, za Beograd vi treba da imate dva puta više vrednost kapitala ili hipoteke da biste mogli da dobijete kredit. Ako uzmemo da je kredit kod Svetske banke pola posto, ja ne vidim da Vlada u ovakvom sastavu ne donese jedan sistemski zakon koji bi tim ljudima omogućio manje kamatne stope i povoljnije uslove kod Nacionalne službe za zapošljavanje. Zašto to kažem? Da bi neko zaposlio nekog radnika, on dobija 150 ili 160 hiljada dinara subvencije za jedno zaposleno lice. Ako znamo da se za strane firme, ja nisam protiv toga da dolaze strani investitori, taman posla, ali da su tu subvencije u iznosu od 10 hiljada evra, ne vidim zašto naše firme ne bi mogle da imaju takav jedan iznos? Druga stvar, ako govorimo o ravnomernom regionalnom razvoju, onda treba i u ovom smislu voditi računa o svim područjima u Srbiji koja su pre svega nedovoljno razvijena. Koja poboljšanja donosi ovaj zakon, to smo čuli - mogućnost da trgovac podnese tužbu zbog nelojalne konkurencije, vođenje elektronske evidencije, ukidanje obaveze izrade studije uticaja na strukturu tržišta, brisanje člana koji predviđa osnivanje centra za razvoj trgovine i to je sve dobro u ovom zakonu. Šta je, ponovo se vraćam na ono što ovaj zakon ima veze sa drugim zakonima i radom drugih ministarstava, a to je da prosečno u Srbiji 43,7% mesečno primanja naših građana odlazi na hranu, ali se kupuje samo najosnovnije hleb, mleko, jogurt i neke jeftinije mesne prerađevine dok je potrošnja mesa osetno pala. Srbija je skoro tri puta siromašnija od EU. Socijalne slika je još teža ukoliko se uzmu u obzir visoka stopa nezaposlenosti koja je premašila 25%, niske penzije ili kašnjenja plata zaposlenih. Inflacija je, čuli smo, 12,5% čime smo rekorderi u Evropi. Potrošnja mesa u odnosu na prethodna tri meseca je opala za 50%, dok je sve poskupelo, od mesa, mleka, goriva, testenine, kućne hemije, režije, konditorski proizvodi. Onda je sasvim jasno da je kupovna moć potrošača u zadnje vreme opala bar za 30%. To je sve čime treba da se bavi ova vlada iz prostog razloga, kažem, da je svaki zakon povezan sa drugim zakonima i naravno da ne možete vi u jednom ministarstvu doneti neki opsežni sistemski zakon koji može tome da pomogne. Pošto ste u uvodnom izlaganju, još samo to da kažem, spomenuli da se zakon odnosi i na prodaju vozila, tj. na firme koje se bave time, meni se požalilo nekoliko vlasnika takvih firmi koji prodaju vozila, a i izdaju, znači pružaju usluge, rentiraju vozila. Šta se njima dešava? Mislim da biste vi to mogli u Vladi da se založite da se to sistemski reši, a to je da vlasnik renta kara kada izda vozilo nekoj osobi i ta osoba pobegne sa vozilom u inostranstvo, praktično ne može da povrati pun iznos cene tog vozila. Prosto je neverovatno da i po carinskim propisima ne postoji nikakav dokument da je neko ko je preuzeo vozilo, rentirao. On može slobodno da ode i preko granice. Od osiguranja se ne dobije dovoljno sredstava i ti ljudi su takođe u problemu. Mislim da svi mi zajedno u Skupštini, zato kažem da ovakve važne zakone treba, o njima treba raspravljati u prepodnevnim satima. Treba mnogo više vremena da posvetimo privredi i mikro i malim i srednjim preduzećima. To je budućnost Srbije. Daj Bože da bude puno investicija, da dođu stranci, ulože u naš kraj, ali mislim da je razvoj malih i srednjih preduzeća, pa i malih i srednjih radnji koje se bave trgovinom, vrlo bitan za naše građane. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici i poslanice, nisam se javila kada je bio red za predsednika Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, gde smo razmatrali ovaj predlog zakona u načelu. Dobro je što sam se javila sada na kraju, s obzirom da smo čuli sva izlaganja poslaničkih grupa i predstavnika, jer na toj sednici odbora predstavnici DS i LDP nisu bili prisutni. Izlaganja članova DS mi smo ovde shvatili da će oni podržati predlog ovih izmena i dopuna zakona, s obzirom da je ministar Ljajić doživeo velike pohvale od strane poslanika DS. Ne bih se ponavljala, u smislu ovoga zakona i podrške osim da možemo da kažemo da predstavlja jedan veliki korak unapređenja poslovnog ambijenta i investicionog stvaranja investicionog ambijenta Vlade Republike Srbije, ali i povećanju protoka roba i usluga na našem tržištu. Ono što je bitno da se kaže, a to je da u ovom trenutku mi kada govorimo o trgovini najviše mislimo na robu, a kod nas je sektor usluga negde jako zastupljen. Inače u svetskoj ekonomiji on predstavlja preko 60% ukupne ekonomije. Zbog toga je uopšte sektor usluga jako interesantan i mislim da ovim predlogom izmena i dopuna na neki način je država dala šansu da se još više razvija ovaj sektor. Ono što je interesantno je da ovim zakonom izmenama podstičemo zdravu konkurenciju. Mi kao da smo zaboravili situaciju od pre dve, tri godine kada je postojao lanac trgovinski na tržištu Srbije, koji se zvao "Delta", koji je direktno svojim postojanjem i radom diktirao cene hrane, koje su bile duplo veće nego cene prehrambenih proizvoda u zemljama EU. Podsetiću vas da to sada više nije slučaj, da se ovim otvara mogućnost da ta konkurencija postoji, a samim tim i te cene bi trebalo da padaju. Tačno je da postoji 53% malih trgovinskih preduzeća. Sasvim je normalno da gde su veći gradovi da postoje veći trgovinski lanci, a da u manjim gradovima gde je taj neravnomerni regionalni razvoj da nema elemenata za razvoj velikih trgovinskih lanaca. Zbog toga i treba da očuvamo male trgovine. Na kraju bih rekla da postoji velika raspoloženost jednog švajcarskog konsultanta iz Ženeve, Svetske trgovinske organizacije da zajednički, ovde sa Ministarstvom trgovine, Odborom za privredni, regionalni razvoj, trgovinu i energetiku održimo jedno javno slušanje u kome ćemo se pripremiti za donošenje uslova iz novih zakonskih rešenja za ulazak u Svetsku trgovinsku organizaciju. Srbija i Bosna i Hercegovina su jedine države koje pored 159 članica nisu članovi ove Svetske trgovinske organizacije, ali zato postoji dobra volja Svetske trgovinske organizacije da preko svojih konsultanata edukuju pre svega poslanike o tome koje su to prednosti koje bi Srbija dobila učlanjenjem u Svetsku organizaciju. Stoga, voljni smo da održimo jedno javno slušanje koje će biti baš pod nazivom ove teme, "komparativne prednosti ulaska Srbije u Svetsku trgovinsku organizaciju". Bila bih voljna da pozovem sve poslanike svih poslaničkih grupa. Nadam se da će ministarstvo podržati s obzirom da se ovaj projekat otvara za naredne tri godine, da negde za nekih mesec i po dana, sa tim javnim slušanjem započnemo taj veliki posao koji će trajati. Zahvaljujem se.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa … Replika? (Ivan Jovanović, s mesta: Da.) Imate pravo. Izvolite.
Izvinjavam se predsedavajući, zaista žalim što oduzimam vreme prisutnim kolegama i gospodinu ministru, ali ovo nije prvi put da gospođa predsedavajuća Odbora za ekonomiju proziva članove Odbora iz DS. Trebalo je vi kao iskusniji kolega, bili ste već u Narodnoj skupštini ranije, da joj objasnite da opozicija nije obavezna da daje kvorum na odborima i nije obavezna da prisustvuje glasanju za predloge vladajuće većine. Kada opozicioni poslanici smatraju da trebaju da prisustvuju sednicama odbora, onda oni prisustvuju. Juče smo imali u vreme održavanja odbora važnu sednicu, takođe izmene zakona o poljoprivredi, o ruralnom razvoju i subvencijama u poljoprivredi i mnogi od tih poslanika, koji su članovi Odbora za ekonomiju su članovi ili zamenici odbora u ovim resorima. Iz tog razloga su smatrali da je važnije da prisustvuju ovoj načelnoj sednici i smatram da nije u redu da kada nosite bedž imate jedne aršine, a kada skinete bedž imate druge aršine. Podsetiću, poslanici SNS, nekada SRS nisu prisustvovali sednicama odbora dok su bili opozicija u ovom parlamentu i molim vas da na ovaj način se više ne prozivaju poslanici iz DS i da se ne vređaju. Zahvaljujem.
Mislim da je ovo bilo u žaru, da kažem, da je kao predsednik odbora njoj bilo žao što niste prisustvovali njenom odboru već ste izabrali neki drugi odbor. Ja to tako tumačim i molim vas da to tako bude shvaćeno. Nadam se da je ova rasprava koja je bila u dobrom duhu i mislim da je bila zaista pružena jedna konstruktivna dobra rasprava u ovom parlamentu. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. Reč ima gospodin Jovanović.
Zahvaljujem predsedniče na obrazloženju, ali mislim da ne treba da budemo maliciozni, zaista smo se trudili da budemo konstruktivni u ovoj raspravi i nismo želeli da dolazi do ovakvih incidenata. Mislim da su incidenti i da ne treba da se ponavljaju. Iz tog razloga sam i kritikovao koleginicu, jer ovo nije prvi put da se to dešava. Što se tiče DS mi smo dobili objašnjenja koja smo tražili i mi ćemo podržati ovaj predlog izmena i dopuna zakona. Želim samo da kažem da je važno da se institucije i sistemski zakoni na ovajnačin menjaju, da se o njima raspravlja i da se utvrdi što veći konsenzus. Nije dobro da se te rasprave obavljaju u ponoć, u vreme koje nije prikladno ili u dvanaestom, trinaestom satu sednice. O tome sam već govorio. Ono što je najvažnije za Srbije, za građane Srbije i za one koji su najzainteresovaniji da ovaj zakon bude uspešno primenjen, a to su i vlasnici trgovina i zaposleni u njima i sami građani, je da Srbija kao država bude stabilna politički i institucionalno, da bi, na kraju krajeva, imala bolji rejting kod stranih investitora. Jedino na taj način ćemo obezbediti da strani investitori dođu ovde i da otvore bilo kakav prodajni lanac. Neće nam pomoći ni ukidanje nekakvih studija koje smo imali u prošlom predlogu zakona. neće to njih dovesti, dovešće samo promene u našem društvu koje su potrebne. Znači, potrebno je da ojačamo institucije, a ne da ih politizujemo. To je nešto na čemu je potrebno raditi. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima gospodin Ljajić. Izvolite.
Na kraju bih da se iskreno zahvalim svim učesnicima u ovoj raspravi. Mogu reći da sve primedbe koje ste izneli su bile na mestu i to su bile primedbe o kojima smo najozbiljnije razmišljali kada smo predlagali konačnu verziju izmena. To pre svega mislim na ono što je istakla gospođo Gorica Gajić u svom izlaganju i da li je dilema ukinuti stručnog procenitelja ili ne. Jeste za nas dilema. Da li lokalnim samoupravama propustiti određivanje rednog vremena,jeste dilema, ali kada smo na kraju sve analizirali i čuli predlog, ipak je prevagnulo ono za šta smo se na kraju opredelili da predložimo u izmenama ovog zakona. Neću ni šarenolikost u radnom vremenu promeniti time ako zadržimo sadašnje rešenje, jer smo imali tu šarenolikost, jer određivali smo samo Pravilnikom taj okvir, a opet su lokalne samouprave određivale konačno radno vreme na teritoriji tih opština. Prema tome, na ovaj način smo potpunu odgovornost prepustili njima, ali iskreno ne očekujem tu neke veće probleme. Ono što ste svi istakli, a za šta moram da priznam, nemam odgovor i gde bih složio se sa vama, to je problem inspekcija. To nije samo problem tržišne inspekcije. Generalno, moramo da se odlučimo za jedno od dva rešenja kada se radi o inspekcijama. Ili ćemo imati generalni inspektorat koji će objediniti sve inspekcije, za šta, odmah da vam kažem, postoji ozbiljan otpor kod svih postojećih inspekcijskih službi, bukvalno tu postoji njihov konsenzus. Ili ćemo imati jedno rešenje, da imamo sadašnje reformisane inspekcije sa značajnom koordinacionom ulogom jednog zajedničkog organa, da se ne bi dešavalo ovo, mislim da je neko to dobro spomenuo, i čuli smo i ove podatke koji su na mestu, da u malim objektima imate 17 dana godišnje da borave inspekcijske službe, 32 dana u velikim trgovinskim objektima. Jednog dana da ih, dakle, posećuju tržišni inspektori, drugog sanitarni, trećeg dana inspekcija rada i to moramo da rešimo. A pre toga, moramo da donesemo jedan novi zakon o inspekcijskom nadzoru, kao preduslov svega ovoga o čemu sam govorio, ali ključno je da se opredelimo za jedan od ova dva modela, jer sadašnje stanje, realno, jeste neodrživo i tu tržišna inspekcija nije ni bolja ni gora od drugih. Mi imamo problem što nam je prosek starosti u tržišnoj inspekciji 48 godina. Dakle, inspektori koji su navikli da rade po jednom modelu i sada je objektivno teško modernizovati celu inspekcijsku službu preko noći. Mislim da bi rešenje bilo izbor jednog od ova dva modela reforme celokupne inspekcijske službe u zemlji. Što se tiče pitanja u vezi Centra za razvoj trgovine, ko će preuzeti tu ulogu – preuzeće je ministarstvo sa postojećim brojem zaposlenih. Dakle, neće biti primanja novih ljudi da rade taj posao. Ciljevi apsolutno ostaju identični, samo smo smatrali da treba da izaberemo jeftiniji i efikasniji način za prikupljanje svihovih podataka u tom zbirnom informacionom sistemu. Želim da zahvalim gospođi Tomić u vezi ovoga što je spomenula oko Svetske trgovinske organizacije. Sada ja malo zloupotrebljavam vaše vreme, ali moram, jer se ovde vodi jedna neviđena kampanja. Ovde ne mislim na parlament, ali vodi se neviđena kampanja u javnosti, bukvalno, protiv prijema Srbije u STO, pod izgovrom da ćemo preplaviti naše tržište sa proizvodima GMO. Niti ćemo mi menjati zakon o proizvodnji, niti ćemo dozvoliti proizvodnju GMO. Želimo da budemo primljeni u STO pod svim jednakim uslovima pod kojima su primljene i druge države, na isti način kao što je Rusija posle 18 godina pregovora postala deo STO, ni manje ni više od toga, ni manji ni veći uslovi od tih. Želimo da budemo deo te organizacije. Molim vas, svega 13 država nije član STO i nema nameru. Od tih 13, verujte kada bi ih pročitao, siguran sam da za pola niste ni čuli da postoje. I mi smo u redu sa tim državama. Ne mogu da verujem da neko može da vodi takvu vrstu kampanje. Bukvalno brutalnu kampanju. To su portparoli određenih interesnih grupacija, tajkunskih organizacija koji su plaćeni da vode tu vrstu kampanje. Svi ćute zato što je nepopularno da se suprotstavite nečemu što je gola istina. Istina je ovo što sam rekao, da nećemo dozvolitiproizvodnju, da ćemo zapravo omogućiti da donesemo takav zakon koji će biti jednako restriktivan za uvoz takve hrane, kao što su ga donele Švajcarska, Austrija, Rusija, ali dovoljno restriktivan, sa čitavim nizom ograničenja koji će, praktično, promet takve hrane dovesti pod restrikciju, onakva kakva postoji u svim razvijenim evropskim državama. Ovo je možda i prilika da o tome i razgovaramo potpuno argumentovano, jer ovde ima i neznanja s jedne strane, mislim na javnost, ali i te kako ima zastupanja određenih interesnih grupa. To je više nego jasno. Pozivam vas da u toj raspravi učestvujete, jer ona jeste važna. Hoćemo da ove godine budemo deo STO. U junu će Bosna to postati, a mi ćemo da ostanemo, sa ovih 13 zemalja, van čitavog sveta. Verujem da se oko toga možemo dogovoriti i postići saglasnost. Izvinite što sam zloupotrebio ovo vreme, ali sam smatrao da je ovo važno da vam kažem.
Hvala vam, gospodine ministre. Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Za danas završavamo rad i nastavljamo sutra u 11,00 časova. Hvala.