Hvala. Gospodine Duliću, vi ste sinoć pred građanima Srbije koji su pratili izvesnu televiziju... (Predsednik: Izvinjavam se, koji član?) Naravno, član 104. Morate da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste sinoć potpuno pogazili dostojanstvo Narodne skupštine, gospodine Duliću, svojim ponašanjem. Sami ste, istina je, rekli da ste vi lekar, da niste pravnik i da još uvek ne znate Poslovnik, da ga tek učite. To je zaista bilo strašno. Da li vi mislite da su vas birali, gospodine Duliću, za predsednika Skupštine da poslanicima stavljate gips, da nameštate zglobove ili ne znam šta, ili da primenjujete Poslovnik Narodne skupštine? Trebalo je da naučite Poslovnik pre nego što sednete na to mesto. Takođe ste se ponašali apsolutno kao predstavnik Demokratske stranke i iznosili uvrede na račun poslanika Srpske radikalne stranke, najveće poslaničke grupe u ovom parlamentu. Gospodine Duliću, u javnim istupima morate da se ponašate kao predsednik Narodne skupštine. Na vašim partijskim sastancima možete da iznosite stavove i o SRS i o kojoj god drugoj stranci hoćete, ali ne smete da kažete da je jedan od vaših sagovornika, sinoć, vaš prijatelj i da su predstavnici njene stranke vaši prijatelji i da ćete vi zbog toga prema njima imati posebno uvažavajući odnos. Gospodine Duliću, vi u ovom parlamentu nemate prijatelje, imate narodne poslanike, vi ste spiker Narodne skupštine, gospodine Duliću, i morate tako da se ponašate. Niste smeli sinoć da kažete, gospodine Duliću, da je to što se desilo sa lepljenjem plakata sa nazivom "Bulevar Ratka Mladića" samo još jedan hir SRS, da se sužava krug tema o kojima ćemo govoriti i da, otprilike, treba nas pustiti da se izduvamo, da završimo to što imamo i onda ćete vi, ne znam samo kako, gospodine Duliću, da zatvorite krug tema o kojima će SRS da govori. Takođe je strašno kakve ste sve najave za budući poslovnik izneli sinoć u javnosti Srbije. I, naravno, vaše je mišljenje (kako ste rekli - to je moje mišljenje, to je moj stav) da je Ratko Mladić zločinac; nedopustivo je da to kažete kao predsednik Skupštine. Morali su da vas nauče, gospodine Duliću, da od rimskog prava postoji princip prezumpcije nevinosti i da je svako nevin dok se suprotno ne dokaže. Kao predsednik Narodne skupštine, morate da vodite računa o svojim izjavama u javnosti, gospodine Duliću.
Zahvaljujem. Obaveštavam vas da su narodni poslanici Nenad Bogdanović i Andrea Galgo-Ferenci sprečeni da prisustvuju sednici. Prelazimo na zajednički pretres 3. i 4. tačke dnevnog reda: – IMENOVANjE SEKRETARA I ZAMENIKA SEKRETARA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički pretres o trećoj i četvrtoj tački dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpska radikalna stranka - jedan sat 37 minuta 12 sekundi, poslanička grupa Demokratska stranka - jedan sat 16 minuta 48 sekundi, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica - 56 minuta 24 sekunde, poslanička grupa G17 plus - 22 minuta 48 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije - 19 minuta 12 sekundi, poslanička grupa Liberalno-demokratska partija - 13 minuta 12 sekundi, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara, Lista za Sandžak, Unija Roma Srbije, Koalicija Albanaca Preševske doline - 7 minuta 12 sekundi, poslanička grupa Vojvođanski poslanici - LSV, SVM - 6 minuta, i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi po 5 minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram zajednički pretres o predlogu kandidata za imenovanje sekretara Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo predsednik Narodne skupštine i predlozima kandidata za imenovanje zamenika sekretara Narodne skupštine Republike Srbije, koje je podneo Administrativni odbor Narodne skupštine. Da li izvestilac Administrativnog odbora Dragan Todorović želi da obrazloži predlog kandidata za imenovanja sekretara Narodne skupštine i zamenika sekretara Narodne skupštine? (Ne.) Da li predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, niko nije podneo. Ja se izvinjavam. Narodni poslanik Vjerica Radeta, kao predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na početku ću da se obratim predsedniku parlamenta gospodinu Duliću. U petak ste, gospodine Duliću, naljutili veliki broj građana Srbije koji su se negde oko pola jedan našli ispred zgrade parlamenta. Tada ste izašli odatle i rekli su ljudi – izlazi neki mlađi čovek; neki su vas čak i prepoznali, a mnogi vas još uvek ne znaju. Posle vas izašla su još četvorica vaših telohranitelja i uskočila u automobile; vi, naravno, pre njih. Onda je policija zaustavila saobraćaj. Vi ste, gospodine Duliću, sav taj narod uznemirili da biste, zamislite, kolima prešli u zgradu preko kod Borisa Tadića. To je zaista neverovatno. Mislim da će građani Srbije tek da se uznemire kada čuju koga planirate da postavite za jednog od zamenika sekretara Narodne skupštine. Naravno, vi ste predsednik, imate skupštinsku većinu, vaše je pravo da sebi birate saradnike. Iz tog razloga mi inače nemamo praksu da govorimo o predlozima predsednika parlamenta kada su u pitanju sekretar i zamenici sekretara, ali danas zaista moramo da učinimo izuzetak. Najpre, što se tiče sekretara parlamenta, poslanici Srpske radikalne stranke su glasali za sekretara, izabrali ga i naravno da nam ne pada na pamet da to radimo ponovo. Pravo je Marka Danilovića da podnese ostavku. On je to uradio. Sigurna sam da to nije bila njegova volja i da to nije ni očekivao. Vojislav Koštunica je podlegao pritiscima Borisa Tadića i pokazao upravo na primeru dosadašnjeg sekretara Marka Danilovića koliko mu nije stalo do njegovih ljudi i koliko je on bitan samo sam sebi. Ako tako pušta niz vodu svoje najbliže saradnike, onda zaista građani Srbije treba da se zapitaju koliko je tom čoveku stalo do Srbije i do građana Srbije. Naravno, nije mu stalo, pokazao je to mnogo puta. Gospodine Duliću, vaš predlog za sekretara je, kao što rekoh, vaš izbor. Gospođa koju ste predložili za sekretara formalno ispunjava uslove, kadar je vaše stranke i imate većinu. To je sve stvar vaše stranke, vašeg dogovora i u to svakako nećemo da vam se mešamo, ali ovo što pokušavate da uradite, gospodine Duliću, vi i vaša skupštinska većina, da u rad parlamenta uključite predstavnike nevladinih organizacija, to je zaista skandalozno. Danas imamo vaš predlog za jednog od zamenika sekretara, i birate Miloša Todorovića, koji je... Piše u njegovoj biografiji kad se rodio, diplomirani pravnik itd. To uopšte nije interesantno. To je sve tako. Kaže, bio je inicijator studentskog protesta na Pravnom fakultetu i član inicijativnog odbora studentskog protesta 1996-1997. godine. Osnivač je Centra za slobodne izbore i demokratiju, u kome je radio kao direktor edukativnog programa, a zatim i kao izvršni direktor. Od 2000. do 2004. godine bio je posmatrač Cesida pri Republičkoj izbornoj komisiji. Autor je knjige "Izborne manipulacije" i jedan od autora modela zakona o izboru narodnih poslanika i odbornika, modela Zakona o finansiranju političkih stranaka i modela Zakona o političkim strankama. Radi kao stručni konsultant poslaničke grupe Demokratske stranke od 2004. do 2006. godine u Skupštini Srbije i Crne Gore, a takođe je angažovan za potrebe poslaničkog kluba Demokratske stranke u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Poštovani građani Srbije, mi iz Srpske radikalne stranke u Republičkoj izbornoj komisiji tvrdimo, od kad se Cesid umešao u izbore, da Cesid nije nikakva izborna komisija i da nije nikakva nezavisna organizacija. Cesid je organizacija koja je formirana parama sa Zapada da bi dovela DOS na vlast i da bi kasnije izbornim manipulacijama podržavala Demokratsku stranku Zorana Đinđića, odnosno sada Borisa Tadića. Vi sada nama, gospodine Duliću, lepo sve ono što smo mi pričali godinama stavljate ovako na tacnu i priznajete da Cesid jeste organizacija koja radi za Demokratsku stranku. Sada pitam vas koji ste lupali u šerpe i lonce, palili Skupštinu i krali slike, fotelje, nameštaj i linčovali ljude ispred Skupštine, sve ste to radili zarad regularnosti izbora i zarad priznavanja navodne volje građana Srbije na tim izborima – kako imate obraza i morala da uopšte govorite o bilo kakvoj krađi izbora, kada ovako podmećete kukavičje jaje građanima Srbije i kada su predstavnici Cesida bili bogzna kako uvaženi posmatrači. Naravno mi smo to uvek osporavali i uvek smo tvrdili ovo što ste nam vi zapravo i rekli. Mi u Srpskoj radikalnoj stranci i naši predstavnici u Republičkoj izbornoj komisiji uvek smo bili protiv toga da se Cesidu da ovlašćenje da prati izbore, zato što smo (između ostalog,tada smo Zoran Krasić i ja bili u Republičkoj izbornoj komisiji) dobili podatke sa terena da se u biračkim odborima preklapaju neka imena i ispostavilo se da su članovi Demokratske stranke i članovi Cesida isti ljudi. Nisu se snašli vaši isti opštinski odbori, pa su ih na ista biračka mesta predložili. Naravno, Srpska radikalna stranka svoj stav o nevladinim organizacijama uvek je javno i otvoreno iznosila, i radićemo to i dalje. Moramo da skrenemo pažnju građanima Srbije da je ovo očigledno samo početak; danas je Miloš Todorović neko od kandidata, sutra će da se pojavi Sonja Biserko, Nataša Kandić, Biljana Kovačević-Vučo. Sonja Liht neće, zato što ste vi, gospodine Duliću, njen kadar; ona je predložila vas i podržala, ona je to takođe rekla na jednoj od televizija. Tada je svoj stav o vama potvrdila svojim mišljenjem koje je podelila sa svojim prijateljima koji su tada komentarisali da lekari u domovima zdravlja ne bi trebalo da primaju bolesne srpske radikale. Naravno, ona je to prihvatila, jer nije reagovala kao jedan od čuvenih boraca za ljudska prava, a dobila je gomilu para iz inostranstva, kao što sve nevladine organizacije u Srbiji dobijaju. Profesor Smilja Avramov je skoro izdala knjigu "Civilno društvo i nevladine organizacije". U toj knjizi je zaista mnogo podataka, priznanja nekih nevladinih organizacija, odnosno predstavnika nevladinih organizacija da se finansiraju od strane SAD i CIA, a među tim organizacijama je i Cesid i Fond za humanitarno pravo, prednjačio je svojevremeno Otpor. Ovde je profesor Smilja Avramov iznela i konkretne cifre koje su dobijane i zbog čega su dobijane. Naravno, potvrđeno je sve ono što mi iz SRS znamo i govorimo godinama unazad – da bi Zoran Đinđić došao na vlast trebalo je da te nevladine organizacije dobiju mnogo para od CIA i SAD. To se zaista tako i desilo. Zahvaljujući tolikim parama, desilo se ono što ste vi nazivali - demokratske promene. A kako nam je pod tim demokratskim promenama? Juče sam pročitala jedan dobar aforizam u kome kaže aforističar – svaki dan nam je sve bolje, samo treba to izdržati. Zahvaljujući, naravno, politici DOS-a, koja je sedam godina na vlasti u Srbiji. Kada kažem sedam godina, onda naravno, što vi kažete, imali ste kontinuitet, niste imali, a mi tvrdimo da to jeste kontinuitet, mi tvrdimo da su od Zorana Đinđića do Vojislava Koštunice svi lideri DOS-a apsolutno isti, samo malo drugačije fizički izgledaju. Naravno, sve njih podržavaju nevladine organizacije. Mi srpski radikali ne bismo imali ništa, principijelno, protiv nevladinih organizacija kada bi te organizacije bile zaista nezavisne, kada bi se finansirale preko 50% iz Srbije; tada, naravno, ne bi imale gazdu iz inostranstva. Kad su u pitanju ove naše nevladine organizacije, pitam se, osim Crvenog krsta, da li postoji još jedna koja nije takva, jer sve te nevladine organizacije imaju gazde u inostranstvu, aonog ko vas plaća morate i da slušate, pa makar vas to koštalo i države. Vi se, nažalost, upravo tako i ponašate, pa je čak i predsednik parlamenta, između ostalog, sinoć rekao da on za problem Kosova i Metohije očekuje rešenje koje će biti dobro čak i za Srbiju. Verovali ili ne, takvu je rečenicu izgovorio. Dakle, neka bude svima dobro, ali neka bude čak malo i za Srbiju. Gospodine Duliću, verovatno zato birate za jednog od svojih saradnika gospodina Miloša Todorovića, verovatno vas je stavio na isti platni spisak na kojem se i on sa svojom organizacijom već odavno, odnosno od samog osnivanja, nalazi. Nevladine organizacije, kojima se suviše pridaje značaj u Srbiji, zapravo na nekim televizijama koje nažalost imaju nacionalnu frekvenciju, nezavisne su jedino od građana Srbije i od interesa građana Srbije. Te nevladine organizacije su i te kako vezane za vlade raznih zapadnih zemalja, pre svega SAD, i upravo preko njih pokušavaju kroz priču o civilnom društvu da Srbe i građane Srbije naprave ovakvim i onakvim. Predstavnike SRS nazivate retrogradnim, a vi ste moderni, zato što ne radite u interesu Srbije i zato što se ne finansirate u Srbiji, već se finansirate... Neki od vas koji sada sedite u klupama narodnih poslanika takođe su bili članovi i visoki funkcioneri nevladinih organizacija. Vi najbolje znate koliko je to unosan posao za vas lično, ali ne mislim da ste toliko glupi da ne razumete koliko je to štetno za interese Srbije i građane Srbije, koliko je to štetno za sve ono što nam se dešava poslednjih sedam godina, a i pre toga, iako vi imate običaj da sve povežete sa nekim bivšim režimom, mada ne znam koji je to bivši režim, s obzirom da je bivši režim u odnosu na Koštuničin bio režim Zorana Đinđića. Suština je da su te nevladine organizacije i funkcioneri nevladinih organizacija najveće zlo danas u Srbiji, koje vi, nažalost, pokušavate da infiltrirate zvanično u rad ovog parlamenta. To je, gospodine Duliću, nešto što zaista ni od vas nismo mogli očekivati, bez obzira što ste vi kadar Sonje Liht, što vas je tu postavila, a nije vam rekla da treba da naučite Poslovnik, što ste, kao što sam već rekla, sinoć priznali. Dakle, gospodine Duliću, zapravo, dame i gospodo, poslanici SRSneće glasati za ovaj predlog. Glasaćemo protiv predloga da gospodin Miloš Todorović bude zamenik sekretara. Kao što sam rekla, da niste stavili ovaj drastičan predlog, mi verovatno ne bismo učestvovali u raspravi o sekretaru i o zameniku sekretara. Možda će gospođa Tamara Stojčević bolje danauči Poslovnik nego što je to do sada radio gospodin Marko Danilović, a možda je ljut na svog predsednika Koštunicu što ga je tako izigrao u ovim vašim unutarstranačkim trange-frange poslovima, pa iz tog razloga ne želi ni da vam pomaže, ali stvarno ne znam kakvu pomoć u Narodnoj skupštini očekujete od predstavnika Cesida. Još ću da vas pitam, dame i gospodo, vas koji ćete glasati za ovaj predlog, da li ovo znači da od sledećih izbora Cesid više neće biti posmatrač na izborima, da li ovo znači da ako DS ima svoje posmatrače na izborima da ne može kroz predstavnike Cesida da ima duplo više od ostalih stranaka. Očekujemo, ako ste nam ovo napisali i ovako rekli, da na narednim izborima predstavnik DS-a bude samo jedno lice, fizičko lice, a da li će on biti iz Cesida ili iz DS-a, potpuno je svejedno, jer ste vi upravo na ovaj način, odnosno gospodin Dulić kao predlagač, priznao je da je Cesid deo DS-a, da je Cesid sa DSS-om rušio ustavni sistem Republike Srbije, da je Cesid sa Đinđićem i Koštunicom palio Skupštinu. Sami ste napisali da je ovaj gospodin koga predlažete za zamenika sekretara bio u toj radnoj grupi koja je radila predloge izbornih zakona. Kakvi su vam predlozi i kakvi su vam zakoni, dame i gospodo, takvo vam je i stanje, pogotovu u lokalnoj samoupravi, upravo zahvaljujući predlogu Cesida o izboru gradonačelnika na direktnim izborima. Danas vam pola lokalnih samouprava ne funkcioniše zato što ne može da se postigne dogovor između skupštinske većine i predsednika lokalnog parlamenta ako nisu iz iste stranke ili iz iste koalicije. Dakle, ono što za vas preporučuje gospodina Todorovića, za nas su apsolutno razlozi da glasamo protiv ovog vašeg predloga, gospodine Duliću.
Obaveštavam vas da je, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnela poslanička grupa SRS. Dajem reč narodnom poslaniku, potpredsedniku parlamenta, gospođi Nataši Jovanović, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, današnja tema dnevnog reda - izbor sekretara i zamenika sekretara Narodne skupštine, nije zanemarljiva, zbog činjenice da sekretar Narodne skupštine ima veoma važnu ulogu u funkcionisanju najvišeg zakonodavnog tela. Da je to tako pokazala je prva negativna tendencija koja je krenula dolaskom DOS-a na vlast posle petooktobarskog puča, a ogledala se u imenovanju jednog potpuno ostrašćenog čoveka, sa izuzetno negativnim radnim iskustvom, na mesto sekretara, a to je već čuveni Georgije Marić. Tada je lista za odstrel u Narodnoj skupštini Republike Srbije, od strane vas koji ste paljenjem Skupštine i državne televizije došli na vlast, počela upravo skidanjem glave, da se tako izrazim, tadašnjem zameniku sekretara gospođi Marici Savić. Pošto posmatram kako teče ova sednica, vi ste se skupili da izglasate predlog za gospođu Tamaru, za Marka Danilovića i za ovog nesrećnog Todorovića, postavlja se pitanje za sve nas koji smo ovde više od deceniju, gospodin Nikolić od obnavljanja višestranačja obavlja funkciju narodnog poslanika, doajen je i ove i Savezne skupštine, kako ste vi taj vaš potez objasnili gospodinu koji sedi pored vas. Otkako se bavim poslaničkim radom, a tome ima, evo, već 12 godina, gospodin Periša Jovanović je bio ili sekretar Savezne vlade, Vlade Radoja Kontića, ili sekretar Veća građana, Veća republika, pa onda tek od pre tri godine zamenik sekretara. Mi nikada nismo, ni u vreme vladavine SPS-a devedesetih godina, kada smo bili opozicija tadašnjem režimu, glasali za imenovanje gospodina Periše ni na jednu od tih funkcija koje sam pobrojala. Zaista mu se izvinjavam ako sam nešto izostavila, ali u pitanju je posao čoveka sa velikim pravnim iskustvom i takav treba da bude i sekretar i zamenik sekretara. Vi, kolege iz redova Demokratske stranke, kažete – pa jeste. Pa jeste, ali ovi predloženi, a naročito ovaj Todorović nema nikakve reference, ni izbliza takve kao što ih ima gospodin Jovanović ili, pre sedam ili šest godina smenjena za pet minuta, gospođa Marica Savić, zato što su u pitanju ljudi koji po političkim linijama i striktno po kvotama, koje ste vi unutar koalicije Koštunica-Tadić odredili, dolaze na ove ključne funkcije u Narodnoj skupštini. Ja ću se, kao narodni poslanik, i poslanička grupa SRS, istrajno zalagati za to da se u Narodnoj skupštini kad-tad, a to će se desiti preuzimanjem vlasti od strane SRS, usvoji zakon sličan onome koji postoji u Ruskoj Federaciji. Ruska Državna duma je, na predlog gospodina Vladimira Putina, bila veoma eksplicitna u pogledu delovanja tzv. nevladinih organizacija. Znate, da razarate jednu državu, rušite njen integritet u svetu, ponižavate ugled naše države i našeg naroda, kako to čine pojedine nevladine organizacije, nedopustivo je za takvu zemlju koja se vraća svojim tradicionalnim vrednostima, svojoj kulturi i tradiciji. Cesid, čiji je pripadnik gospodin Todorović, jedan od kandidata za zamenika sekretara, upravo radi na sasvim drugačijem projektu. I ne samo to, ovo o čemu je govorila gospođa Radeta, o čemu piše uvaženi profesor Smilja Avramov; videli ste u nekoliko navrata u dnevnom listu "Pravda" da je izlazio feljton vezan za finansiranje tih tzv. nevladinih organizacija... Mi moramo kao država da učinimo sve, i to će biti naše zalaganje prilikom usvajanja budžeta i svih pratećih zakona u ovoj godini, da se pogleda kako se te nevladine organizacije finansiraju. Postavlja se pitanje šta ste vi naumili i dokle mislite da će to da vas dovede. Što se tiče pojedinaca koji sede ovde, iz propale političke organizacije, ne zaboravite da su se prvo zvali "Otpor", pa su brifovani da ruše režim 5. oktobra, kasnije se skupila družina, sve pametniji od onog koji je navodno pametan i kažu - registrujemo se u političku stranku i izlazimo na izbore. Stvarno smešno, ne znam da li Bupkina ili koja motka im treba da preskoče cenzus, šta su zamišljali? Išli ste na tu varijantu da ćete sada inkorporisanjem "Otpora" kao političke organizacije, ne više kao tog instrumentalizovanog pokreta od strane Amerike i Zapada, da dobijete na kvalitetu i na nečemu što se zovu vrednosti zapadnoevropskih demokratija. Te vrednosti koje promoviše vaša poslanička grupa, vi kao predsednik parlamenta, čuli smo, sinoć ste imali nastup na antisrpskoj televiziji B92 kada ste govorili o tome kakve su vam namere. Dakle, vi ćete da unazađujete rad Skupštine, po onome što sam mogla da čujem, a ne da ga unapređujete. Moram, zarad javnosti, da iznesem samo neke podatke vezane za tu famoznu Cesid organizaciju i da vam kažem, dame i gospodo poslanici koji sedite sa ove leve strane od mene, a koji se zdušno trudite da Cesid kao nevladina organizacija dobije mogućnost, i borite se za to svih ovih godina, da prati izborni proces, za srpske radikale na preko osam hiljada biračkih mesta, a obično nas je po dvoje, uglavnom imamo i prošireni saziv pa su po tri ili četiri izuzetno obučena člana biračkog odbora, svako pojavljivanje, pošto ste vi dali tu mogućnost Cesidu, bilo koga iz te tzv. posmatračke misije znači da taj neko ko se pojavi mora da ide u kućicu, znači ide u ćoše, tu sedi i može samo da posmatra. Svako ko se drzne, a pripadnik je tzv. Cesida, da ima ispred sebe birački spisak, da se bavi lobiranjem na biračkom mestu, što oni i rade za račun Demokratske stranke, odstranjuje se sa biračkog mesta i na biračkim mestima gde su predsednici i zamenici predsednika biračkih odbora srpski radikali to jednostavno ne može da se desi, jer mi znamo gde je takvima mesto, a gde onima koje zaista država i legitimne političke stranke verifikuju da prate izborni proces. U svom radu Cesid je imao podršku mnogih donatora i ja ću samo da pomenem neke. Naravno, prevešću nazive ovih stranih organizacija, jer za vas je, što bi rekao gospodin Vučić, fensi da to nabrajate u izvornom engleskom nazivu, a meni je najvažnije da ovde negujem srpski jezik i ćirilično pismo: Evropska komisija, Evropska agencija za rekonstrukciju, Čarls Stjuart fondacija, Džerman Maršal fondacija, Nevladina norveška organizacija, Vestminster organizacija i fondacija za demokratiju, pazite molim vas ko su ti donatori, "Ulof Palme internacionalni centar", svi oni su finansirali aktivnosti budućeg zamenika sekretara (Rokfeler i braća, to je tako u prevodu), Nacionalni institut Švedske, "Endiaj" itd. To su samo neki od finansijera, a da mi kao narodni poslanici nemamo uvid u to, ne samo za njih, nego ovaj tzv. Fond za otvoreno društvo, Soroš fondacija i ona poremećena Sonja Liht, koja je juče u dnevniku ove pomenute televizije B 92 na najgori mogući način govorila o SRS... To zbog toga što vi takve forsirate i mislite da ćete napadima, hajkom i harangom na srpske radikale i poslanike da postignete nešto. Pročitaću vam koliko je poražavajuća, koliko ste vi u njih ulagali, svi ovi brojni donatori, uloga Cesida, jer oni su sami u jednom od poslednjih izveštaja priznali (i verujem da će zbog toga taj Todorović da bude neuspešni zamenik sekretara) da njihova misija u Srbiji nije uspela. Vidite šta kažu, jedan od zadataka im je bio izgradnja – a odatle vidim taj vaš vokabular, gospodine Duliću, vraćam se na onaj vaš ekspoze, očigledno su oni na vas imali uticaja – proevropske demokratske kulture, zamislite, kroz jačanje kapaciteta kreatora javnog mnjenja. Taj kapacitet je trebalo da bude Cesid i svi oni koji pripadaju Cesidu, i naravno, dobro plaćeni volonteri. Kada se pojave ti koje vi pronađete po gradovima Srbije i nemaju pojma šta je izborni zakon ni kako se sprovode izbori, a kada dobiju packe i pošalju ih radikali u to ćoše gde im sleduje da sede, oni kažu – pa mi smo ovde samo zbog para, dobro smo plaćeni; to plaćaju Amerikanci, Soroš, ne znamo ko, prodali se za šaku dolara. Nije ni čudo, kada najviši predstavnici vlasti, predsednik države, predsednik Vlade i cela vlada mogu to da rade, da pojedinci koji su sledbenici takve politike kažu - što mi ne možemo jednokratno, za jedan ili dva dana izbornog procesa. Ispitivanjem, kako su oni rekli, vrednosti biračkog tela u Srbiji, a kažu to je empirijski projekat Cesida koji sprovodi od 2001. godine, došli ste do poražavajućih saznanja. Kada pođete u neko šumadijsko selo i pošaljete tog Cesidovog volontera, sa sve Todorovićem ili Lučićem na čelu, dođete do poražavajućih, za vas, saznanja – da vas i vašu politiku bezuslovnog ispunjavanja svih uslova, da ljudi ostanu bez posla, da nemaju šta da jedu, da nemaju čime da školuju decu, da prodajete i rasprodajete državu i celu teritoriju, niko neće. Oni su sami priznali da je kod građana uopšte, kako oni kažu, među dominantnim vrednostima biračkog tela koje treba da teže ka promeni prisutno osećanje nacionalne pripadnosti, pripadnosti državi Srbiji, pripadnosti njenim vrednostima, pripadnosti ideji koju upravo promoviše SRS – da ne možemo slepo da slušamo sve one koji dolaze kod vas i koji vam izdaju naređenje i lupaju vam packe, nego da moramo da se okrenemo onome što smo mi, kao narod, onome što imamo kao tradiciju u ovoj Narodnoj skupštini Republike Srbije, a te novotarije, izvolite, pa neka promovišu u ovim zemljama koje su ovde nabrojane, a vi se lepo ugledajte na braću Ruse. Šta je posao sekretara Narodne skupštine? Šta je posao predsednika? Šta je posao svih zaposlenih? Da se unapredi poslovanje službi, da se omogući narodnom poslaniku da radi svoj posao kvalitetno, da se omogući poslaničkim klubovima sva tehnička oprema, je l' tako? Pitanje je šta vi imate i ko vas je sve dotirao u vašim, kako vi volite da kažete, ofisima i kako se sve snabdevate, i vaši odbori po Srbiji. To je pitanje koje će doći jednog dana na dnevni red, kao i to kako su se mnogi finansiralinaproteklim izborima 21. januara, kada nijedna od ovih aktivnosti, ni pomenutog Cesida ni bilo koga, nije mogla da utiče na biračko telo. Ljudi su hteli da pobedi SRS. Mi smo pobedili. Samo da vam kažem, sva ova istraživanja, ovo ''volonterstvo''za dobre plaćenike, za plaćenike koji rade protiv svoje države i svog naroda, dovešće vas do ivice propasti, a to vam i sleduje posle sledećih izbora. I, da se vratite na onu meru koja vam sleduje, a mislim na vas "žute" iz DS-a. Koštunica da doživi sudbinu JUL-a i da dođe na onaj nivo iz 1992. godine, kada je postojao DEPOS, a to je veoma teško. Ja ću da vam kažem kakva su stvarna istraživanja, da ne biste slepo verovali ovim plaćenicima koji se ovako bogato finansiraju i koje podržavate, pošto u svim odborima SRS, a zaista imamo najhomogeniju, najorganizovaniju, najdisciplinovaniju političku stranku, najbolje organizovanu u celoj Srbiji, aktivisti SRS svih ovih dana, od izbora do današnjeg dana, kada ste se kombinovali da pravite novu tajkunsku vladu, sprovode akciju "siguran glas". Rezultati su više nego poražavajući za vas: ne samo 50% plus jedan glas za SRS, nego čak prevazilaze i naša očekivanja, što znači da je naš uspeh i pobeda na predstojećim lokalnim i predsedničkim izborima osigurana. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a neka se pripremi poslanik dr Paja Momčilov.
Ova tačka dnevnog reda nije puko tehničko pitanje, kao što predlagači ove odluke pokušavaju to da predstave samom činjenicom što nisu zainteresovani za raspravu. Oni nisu zainteresovani za raspravu iz razloga što neka matematika, na bazi koje se ceni demokratija, postoji, znači, ima više od 126 glasova i predloženi kandidati biće izabrani. Verovatno bi bili izabrani i oni, što se nekada pričalo, 1991. godine, kada su bili izbori, koga god da je zakačio Milošević na sliku, bio bi izabran za poslanika. To je tada pokazivalo jačinu jedne stranke koja je imala preko 180 mandata. Vidite i sami, kada neko ima oko 130 glasova, on smatra da ima sve i da može sve. To je taj feler demokratije u režiji DS-a i čitavog spektra špijunskih, terorističkih, zavereničkih organizacija pod različitim imenima i šiframa. Naravno, to se uklapa u jedan koncept kada se kod običnog birača stvara slika da se sa više strana čuje isti glas, pa se onda stvara utisak, kao, svi su za neke promene. Na taj način se završava i druga stvar, da se dobija izgovor za medije kada se krene sa paljenjem Skupštine, što je, naravno, demokratski čin. Tako su nas neki naučili. Samo da vas podsetim, to shvatanje demokratije je podrazumevalo da su bili izbori za predsednika SRJ, a pala je Republička vlada. Zašto? Zato što je u ovoj zgradi Zoran Đinđić pretio da će ukoliko ne padne vlada on da pozove ljude i da spali i ovu skupštinu. U to vreme se neko uplašio i rekao – dobro, hajde, idemo na prelaznu vladu. Želim da se vratim na ovo, za neke tehničko, pitanje. Važna je funkcija sekretara Narodne skupštine. A da je ona važna najbolje pokazuje Zakon o državnim službenicima. On je dignut na jedan mnogo viši nivo. Funkcioner je. Kakvo je naše iskustvo sa sekretarima Narodne skupštine? Moram da kažem, polovično. Nekada smo imali profesionalce, stručnjake, koji su, pre svega, izuzetno dobro znali sve odredbe Poslovnika o radu Narodne skupštine i trudili se da pomognu predsedniku Narodne skupštine tokom vođenja sednice, vodili računa da sve službe u Narodnoj skupštini besprekorno funkcionišu, kako bi bile u funkciji poslanika koje opslužuju, u funkciji opsluživanja radnih tela i obavljale ne samo protokolarne, nego i druge, mnogo značajnije poslove. Pravi sunovrat funkcije sekretara desio se od onog dana kada je DOS počeo da kroji kapu u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Samo da vas podsetim, u to vreme smo imali jednu gospođu koja je bila više za penziju nego za mesto sekretara - Anđelku Dimitrijević. Kako je ona shvatala funkciju sekretara, po nagovoru predsednika poslaničke grupe DOS-a koji je sedeo na ovom mestu ovde, koje obično zrači? Poslanici opozicije nisu čak mogli ni da fotokopiraju tekst zakona ako su ga kod kuće zaboravili. Uzmu od kolege primerak da bi otišli da fotokopiraju, mora Anđelka da parafira za ta dva lista papira da bi se to kopiralo. Naravno, to je demokratski, a to je pogotovo demokratski jer je to bilo sve u režiji DS-a. Nadam se da vam je jasno da je to sada demokratski standard. Takođe je demokratski standard da poslanici opozicije nisu mogli službenim kolima da odu ni do sedišta svoje stranke da uzmu neki materijal koji je neophodan za rad u Narodnoj skupštini, ali su zato poslanici DOS-a, koji je bio na vlasti, mogli i do Istanbula službenim autom da idu. Da, da, a bogami, jedna gospođa je mogla avionom da odlazi na letovanje u Crnu Goru i da se vraća da bi prisustvovala zasedanju Narodne skupštine, kada je bio neophodan kvorum. Te gospođe danas nema u Narodnoj skupštini. Ljudi znaju, ja ne želim da pričam o imenima, ne želim da pričam o tom selektivnom pristupu kojem su stvarno izloženi sekretari kada kao kapu imaju predsednika Narodne skupštine ili, u goroj varijanti, predsednika poslaničke grupe koja ima većinu, ili predsednika poslaničke grupe kojoj pripada predsednik Narodne skupštine. Naravno, neću da vas ubeđujem da je to zloupotreba položaja, da je to zloupotreba funkcije, da je to selektivan pristup. Uzdržao bih se od komentara. Toliko potrošenog teksta u ovim predlozima koji treba da ukažu na izuzetnu stručnost. Znate sve. Ako dolazi provereni partijski kadar DS-a za sekretara Narodne skupštine, Narodna skupština ima da bude prćija Demokratske stranke i tu je kraj priče. Da li se ona zove Tamara, Maja, da li se zove Ivan, apsolutno nije bitno. Naravno, ja sva ta imena vrlo dobro znam i te ljude znam. Samo želim da vam skrenem pažnju da stručnost o kojoj pričate nema apsolutno nikakve veze, jer se radi o tzv. izvođačima radova, kako je to pričao Zoran Đinđić, proverenim izvođačima radova, koji u privatnom razgovoru sa vama mogu da kažu kako je to regulisano poslovnikom, ali u praksi to neće tako da se desi, jer iznad stoji stranka, predsednik poslaničke grupe, predsednik Narodne skupštine i onaj predsednik preko puta koji diktira i zavodi svoj red. Znači, ako je za vreme kandidovanja za mesto predsednika Narodne skupštine kandidat rekao - biće nekih novih ljudi, ovde nema novih ljudi. To su sve recidivi prošlosti, nema novih ljudi. Ako je mislio na nove ljude u Skupštini, ne znam zašto napada Dragoljuba Mićunovića. Ako ste mogli da zamenite čoveka, to zamenite u Demokratskoj stranci, nemojte da menjate čoveka zato što je član Demokratske stranke u Narodnoj skupštini. Nemojte da ulazite u izbornu volju naroda. Da se vratim sada na nešto što se zove zamenik sekretara. Vidite, u toj partijskoj preraspodeli, morao bih da kažem - svojevrsnoj partijskoj političkoj perverziji koja se dešava zbog kohabitacije, koja daje svoja čeda, desilo se da nema mesta za Perišu Jovanovića. Šta je on to zgrešio? Po čemu je dokazao da nije stručan? Izuzetno stručan pravnik, verovatno već 20 i nešto godina radi taj posao. Ali on ne odgovara predsedniku Narodne skupštine i Demokratskoj stranci. Zašto ne odgovara? Zato što oni koji su sponzorisali Cesid iz inostranstva više ne daju pare, pa mora Narodna skupština da finansira Cesid. Miloš Todorović je zaslužio, po kriterijumima Demokratske stranke. I iscepan i uflekan, i sa biciklom, dolazio je u RIK da bude posmatrač. Posle svake sednice RIK-a se oglašavao, ili onaj Blagojević, ili onaj zaludni matematičar, sa svojim procenama. Koga oni zastupaju? Oni su, kao, politički analitičari, a oni su otprilike kao književni kritičari – nemaju iluziju da se bave književnošću, pa svoj hendikep rešavaju tako što kritikuju one koji stvaraju. Politički analitičari, otprilike, neka fela, rezultat neke perverzije, koji ne bi smeli da idu na izbore, jer su sigurni da ne bi prošli, ali zato bi vrlo rado hteli da "žvalave" po osnovu neke svoje struke. Tako se pojavljuje Slaviško iz Kosovske Mitrovice, neki Orlović. Smeje se cela Kosovska Mitrovica, ali on je moguć kao pojava kad je taj fakultet preuzeo Podunavac, "vrabac podunavac". Srbija je okružena špijunskim, što tajnim što javnim, koji se hvale svojim delovanjem. Znači, Miloš Todorović ne ispunjava kriterijum stručnosti. Zašto? Nikada nije dao objektivan izveštaj, nikada nije bio objektivan posmatrač. Moram da vam skrenem pažnju, mi danas više nemamo kategoriju nevladinih organizacija, sve su one vladine ili demokratske. To su sve organizacije iz sastava Demokratske stranke. Nejaka je Demokratska stranka. Njena jačina je u toj širini, kapilarnom delovanju različitih pojava na našem političkom tržištu, koje treba da zamagle stvari i stvore utisak, kao, većina je tamo, većina je za tu Evropu itd. Šta je još karakteristično za funkciju sekretara? Ukoliko to nije pravi stručnjak nego dvojnik svoje partije, onda ćemo imati Bodrum. Verovatno se vi pripremate za neki Bodrum. Verovatno se pripremate za Solun, glasanje iz Soluna, i to je tekovina. Da vas samo podsetim, sekretar je omogućio nekima da glasaju. Samo da vas podsetim, Bojan Pajtić je nekako izbegao krivičnu odgovornost, i onaj Srđan Mitrović. Neki drugi su svedočili i zna se ko je ovde lažirao izbore, ko je lažirao glasanje u Narodnoj skupštini. On je pokrao izbornu volju naroda. Imali smo prilike da imamo poslanike fatamorgane; čas su u Bodrumu, čas ovde, čas u Crnoj Gori, ali i ovde na glasanju. Samo da vas podsetim, G17 plus je pravio reportažu pa je tačno prikazivao ko je gde sedeo, ko je glasao, kako je glasao, zašto je glasao, ko je čijom karticom glasao. Sve je to bilo moguće zahvaljujući sekretaru. Kada je kadar Demokratske stranke na nekoj funkciji u Skupštini, možete očekivati ovde nešto najgore. Sada možemo da očekujemo samo inovaciju u tim najgorim stvarima, nešto još mnogo, mnogo gore. To nam dokazuje iskustvo. Nemamo potrebe da čitamo stenograme; možemo i da čitamo stenograme da dokažemo sve to. Ovo su opštepoznate činjenice, koje se ne dokazuju. To svako zna. Moram da vam skrenem pažnju da je u ovoj zgradi u toku 2001. i 2002. godine bila jedna strana organizacija kojoj je DOS omogućio da koristi prostoriju na četvrtom spratu, gde su vršili prisluškivanja. Posle ste izbacili, kada je pukla bruka. Da, da, posle ste izbacili. Da vas samo podsetim, to je prostorija gde su ulazili Vesić, Šutanovac, onaj Sekulović, pa je kasnije ta organizacija preseljena u ovu zgradu, kako se zove, "Beograđanka". Možete vi da se smejete, samo da znate, ja sam vaš stečajni upravnik. Vi ste sada nekako preživeli. Kao politička stranka, kao politička organizacija dobili ste nešto, u tom smislu ste preživeli. Vi se krnjite, vi propadate, vi nestajete. Zašto? Zato što ću svakoga dana građane Srbije da obaveštavam šta su to demokratski standardi demokratskog bloka. Evo, vidite kako je to opasno kad se neko druži sa demokratskim blokom. Čak je i jedan od finansijera demokratskog bloka pobegao od njih, Vilijam Montgomeri. Jeste li čuli šta poručuje iz Cavtata? I njemu ste se smučili, iako ste bili njegovo sredstvo, njegovo oruđe u prljavom poslu. On se distancirao od vas. I on. Naprosto, ko sa vama tikve sadi, zna šta ga čeka. Moram na vreme građane Srbije da upozorim šta može da se desi, da sutra ne kažu – pa, nismo znali, oni su mladi, lepi, fini itd. To što su eksperti, to smo protumačili. To samo znači da se radi o osobama za koje je potrebna ekspertiza, pošto su ekspertska znanja dobili u nekom oluku. Vidite i sami: čovek završio Medicinski fakultet, sada ide na neko obrazovanje iz evropske politike. Kakve veze ima medicina i evropska politika? Ali, zagrabilo se za funkciju, dohvatilo se neke funkcije da završi jednu etapu prljavog posla. Uvek dolaze novi trojanski konji. Menja se to, dolaze neke nove ličnosti, to su ta nova lica. Kaže, novi kulturološki pogled, nova kultura u Narodnoj skupštini. Pa evo, da raščistimo prvo sa starom kulturom; glasanje iz Bodruma, krađa poslanika, isterivanje poslanika, možemo do sutra da ređamo. To je sve tekovina Demokratske stranke. Mi u Skupštini, kada neko uđe u koaliciju sa Demokratskom strankom, svi postajemo zatočenici Demokratske stranke. Nekada je Nada Kolundžija bila kod Čovića, ona je uvek bila u Demokratskoj stranci. Nekada je neko bio kod onog Perišića, kasnije se vidi da nikada nije bio kod Perišića, uvek je bio u Demokratskoj stranci. Znači, ta sklonost ka podmetanju, izigravanju je jako izražena kod Demokratske stranke. Vi koji budete glasali, doduše vidim da DSS nije ni ušao, šta će da ulazi, oni se rasturaju skroz. Skroz se rasturate, tu ste efikasni, svaka vam čast. Njih niko živ ne može da shvati. Apsolutno niko ne može da shvati koja je njihova politika. Da bi čovek bio premijer on je u stanju sve da proda, svega da se odrekne. Pa zar je toliki kriminal učinio da mu je toliko stalo do tog mesta? Jedino čovek koji je toliki kriminalac drži toliko jako jednu funkciju i ni za živu glavu ne pušta ništa. Dajte, istraživači, novinari, pogledajte njegovo poslovanje. Možda preko svastike nešto posluje. Možda posluje sa nekim javnim preduzećima gde su njegovi ljudi, Naftna industrija, Elektroprivreda, Telekom. Možda posluje sa Oljom Bećković, recimo, što za vas deluje neverovatno, a za mene deluje sasvim moguće. Sve mogu da očekujem od Vojislava Koštunice. Obrisao je celu poslaničku grupu, celu stranku. Zašto je obrisao? Verovatno se nešto krije iza toga, ali neću da guram prst u oko ovim ljudima. Nisu oni krivi što imaju takvog predsednika koji vodi takvu politiku. Pozivam sve poslanike u Narodnoj skupštini da prilikom glasanja za trenutak imaju u vidu ovo što sam rekao i da budu potpuno svesni da glasajući za ove kandidate Demokratske stranke preuzimaju odgovornost, saučestvuju sa Demokratskom strankom. I, na bazi nekog iskustva koje imam u Skupštini, unapred ih obaveštavam – molim vas, nemojte kasnije da mi se žalite po hodniku. Nemojte kasnije da mi se žalite, jer neću imati razumevanja za to jadikovanje, pošto ste sami krivi, sami ste tvorci svoje parlamentarne sreće.
Reč ima narodni poslanik Paja Momčilov, neka se pripremi narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste čuli od mojih kolega iz poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, srpski radikali ne mogu da glasaju za sekretara Skupštine, novi predlog, i za zamenike sekretara. Dva su osnovna razloga. Prvi razlog je zato što smo mi sekretara već jednom izabrali, nedavno je to bilo. Izabrali smo jednu kompetentnu osobu koja zadovoljava sve naše kriterijume koje treba da ispunjava sekretar Narodne skupštine. Drugi razlog je što za zamenike sekretara danas imamo nekvalitetne predloge. Ono što je još značajnije, imamo ponovo uvođenje u političku praksu političke podobnosti, što sigurno govori da ova država postaje partijska država, a slobodan sam da čak kažem da je to možda i totalitarna demokratija koja se ovde uvodi Rekli smo koji su glavni razlozi zbog kojih ne možemo podržati ovakve predloge. Kada je u pitanju ona ujdurma oko izbora prethodnog predsednika Skupštine i izbora sekretara Skupštine (kojoj ste svi bili svedoci, je l' tako), ako bi čovek želeo da piše hrestomatiju političkog beščašća, onda sigurno ne bi mogao da izbegne da ovo stavi kao najeklatantnije primere kako se beščašće sprovodi u životu. Ima jedna druga stvar koja često u ovim klupama i u ovom domu može da se čuje – da se takvim izborom, izborom sekretara kojeg smo već izabrali i izborom predsednika Skupštine gospodina Tomislava Nikolića, vraćamo 20 godina unazad. Da obavestim narodne poslanike da nema povratka, da je svaki trenutak autentičan i da mi imamo danas novu realnost. Treba da budemo svesni nove realnosti, nema povratka unazad. Šta je karakteristika te nove realnosti? Samo da vas podsetim, to je urušavanje institucija sistema i sistemska pljačka građana Srbije, koja je u poslednjih sedam godina sprovedena upravo pod komandom i vladanjem DOS-a. To je naša realnost. Naravno, ne moram da obrazlažem, svima je jasno kako je to urađeno kroz pljačkašku privatizaciju, sa mnogim aferama ste upoznati, neću o tome govoriti, to nije ni tema ovog mog izlaganja. Dalje, imate jasnu rezultantu, naš bankarski sistem je razoren, naša privreda je razorena, imamo preko milion nezaposlenih ljudi, imamo 30% stanovništva koje je siromašno po najoštrijim svetskim kriterijumima. To je naša današnja realnost. Zbog toga građani Srbije, 30% građana, glasaju za Srpsku radikalnu stranku. Vi ne govorite o prošlosti, ovo je nova realnost koju ste vi kreirali, ta realnost građanima Srbije se polako sve više lupa o glavu. Zapitao bih sa ovog mesta i razvijene zemlje Evrope i Amerike – kako to sedam godina nakon vladavine vaših miljenika ovde, koje ste izdašno pomagali i finansijski i stručno, moralno, kako god hoćete, bezrezervno stajali iza njih, dolazite u situaciju da srpski glasači glasaju za Srpsku radikalnu stranku u ovom broju? Zašto sedam godina nakon ovog vašeg političkog eksperimenta sa DOS-om još morate da pretite građanima Srbije i da se služite ujdurmama da ćete i dalje ovu državu i zemlju držati u izolaciji? Jedan je odgovor, ne znam da li je tačan, koji se meni nameće kao mogući, a to je da učestvujete zajedno u koruptivnim radnjama kojima se pljačka ova zemlju i ovaj narod. Lako je dokazati, vi danas otvorite najnoviji broj "Ekonomista", to sigurno nije glasilo Srpske radikalne stranke, šta je naslov – "Sistemska pljačka u zdravstvu". To vi pišete danas o svom sistemu, kako se pljačkaju građani Srbije putem zdravstvenog sistema, plaćanjem nestandardnih usluga. Gle, na naslovnoj strani stoji brojka od 220 miliona evra koji se izvlače građanima Srbije iz džepa. I šta sad? To je ta realnost koju treba da prihvatite i čiji ste vi kreatori. Da se vratim na sam predmet rasprave, izbor ovih vaših predloženih sekretara i zamenika sekretara. Bilo je priča, kada smo mi srpski radikali zamerali prilikom izbora predsednika Skupštine, da ništa nije zamereno sem mladosti. Nije tačno. Da bi neko bio izabran, govorim o stručnim funkcijama sekretara i zamenika sekretara, mora dapostoji: prvo - kvalifikovanost, drugo - kompetentnost, treće - iskustvo, četvrto - odgovornost i peto - ugled. Neću ponovo obrazlagati šta znači pojedinačno svaka od ovih stavki. Formalno gledano, predlog za imenovanje Tamare Stojčević za sekretara je dat na primeren način i formalno ne možete da stavite neke zamerke. Međutim, jasno je, ponavljam, mi smo već izabrali sekretara koji je imao kvalifikacije. Da se igramo jedno uveče, a sutra ujutro da mislimo i da radimo drugo ne priliči nama. Jednoj ozbiljnoj političkoj stranci kao što je Srpska radikalna stranka to apsolutno ne priliči. To što kameleonskim strankama to priliči (upravo tako, kameleonskim strankama), mi nemamo ništa protiv. Poznato je da se Demokratska stranka, koja ima žutu boju, sada farba u crveno. Sada su članovi Internacionale, sada guraju socijaliste sa levog krila. Sada su oni koji su bili centar odjedanput levica. Mislim da to vama priliči – danas jedno, sutra drugo, jedan vašar i cirkus. To je doprinos razgradnji sistema i stvaranju haosa na političkom nebu Srbije. Sada pogledajte biografiju gospodina Miloša Todorovića. Katastrofa. Bio je inicijator studentskog protesta na Pravnom fakultetu i član inicijativnog odbora studentskog protesta 1996/1997. godine. Gospodin, znači, ima političke zasluge. Ponovo uvodite ovde ono što smo svi kritikovali u jednopartijskom sistemu - da je politički podoban. Ovo je politička podobnost i katastrofa je kada je to glavni razlog zbog kojeg mi treba da biramo čoveka na stručnu funkciju. Na stranu njegove godine i na stranu to što ćete vi videti da tu nema nikakvog radnog iskustva. Ponovo se ponavlja ono, vidim da je to jedna matrica, kaže: "osnivač Centra za slobodne izbore i demokratiju". Sada, niti je gospodin osnivač... To je precenjeno, je li tako? Ako je to on sam za sebe napisao, to je s njegove strane ideja precenjenosti. Podsetiću vas, sigurno je osnivač toga Veliki brat. U vezi sa onim što dalje piše da je gospodin bio u Cesidu i šta je radio u Cesidu par godina, jasno je da su nevladine organizacije, tzv. civilno društvo, u zemlji Srbiji jedna farsa. To je rezervni kontigent vladajuće političke opcije danas u Srbiji. To je tzv. civilno društvo. To je jedna obična ujdurma i zbog toga se ne treba tako skrivati iza velikih parola, iza civilnog društva. Da je ovaj gospodin, igrom slučaja, konkurisao za revolucionarni komitet, recimo, da se prijavio odseku kolonijalnih odnosa novog svetskog poretka, bila bi dobra biografija. Mi bismo to pozdravili i kazali da gospodin apsolutno zaslužuje, odnosno čak bismo ga i mi srpski radikali preporučili. Međutim, na kraju bih završio sledećim pitanjem – zašto ovakvi predlozi nama dolaze? Čovek uvek mora da traži neki motiv ovakvog delovanja. Već sam rekao da smatram da nama ovde sleduje zavođenje tzv. totalitarne demokratije. Nisam političar i nisam politikolog, ima ovde i pravnika, ali ću samo da vas podsetim šta to znači i šta je to totalitarna demokratija. To je apsolutna diktatura koja se prikazuje kao demokratija, obično zasnovana na tvrdnji lidera da ima monopol na ideološku mudrost. E, to vi radite. Vi imate monopol na ideološku mudrost. Ali, onda je pitanje sledeće: šta onda biva sa građanskim pravima, šta biva sa istinskom demokratijom, gde su onda tu sloboda štampe, veroispovesti, savesti, kretanja, udruživanja? Vi ste krstaši novog svetskog poretka i vi ste jedini čuvari istine. Suprotno mišljenje ne važi. Vaše mišljenje, i kada vas je 5% građana Srbije izabralo, jeste ono pravoverno mišljenje. Tome treba mi da se klanjamo i to da poštujemo, i građani Srbije takođe. Da li je to demokratija, ja nisam sasvim siguran. Ono što je prepoznatljivo u metodi delovanja najekstremnijih vidova ove totalitarne demokratije u liku izvesnih partija je princip odmazde. To je Hitler radio - princip odmazde. Sada vi to uvijate u nešto drugo što se zove lustracija. Vi biste se svetili za nešto što je bilo pre 20 - 30 godina, a za ovo što ste počinili za sedam godina totalno ste slepi. Prema tome, radikali za ovo neće glasati, a građani Srbije treba da znaju koje kadrove postavljate i zbog čega. Hvala vam.
Poštovani narodni poslanici, došlo je do promene redosleda govornika u Srpskoj radikalnoj stranci. Sada će vam se prvo obratiti narodni poslanik Aleksandar Vučić, a zatim narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, reč je samo o tehničkoj promeni, iako je gospodin Albijanić pokušao ne znam šta da spočitava Srpskoj radikalnoj stranci. Ovo što rade predstavnici vladajuće većine je nešto na šta smo već naučili i bezbroj puta videli u Skupštini Srbije. To je kadrovska vrteška, samo je važno da političke stranke zadovolje svoje apetite, da im ta trgovina prođe što bolje i uspešnije. Građane Srbije niko ništa ne pita, ni poslanike niko ništa posebno ne pita. Sasvim je dovoljno to što su vrhovi političkih stranaka odlučili kako da zadovolje svoje apetite i da svi imaju po jednog svog predstavnika - te jedan će da bude zamenik, pa još jedan će da bude zamenik, pa će jedan da bude sekretar, da svi budu namireni. Kakav će rezultat da bude? Neće biti dobar, posebno kada vidimo koga nam predlaže režim da zaposedne ta mesta. Čime se hvale predstavnici vlasti? Hvale se time da su ljudi koji su predloženi obavljali funkciju načelnika Gradske uprave grada Beograda, zamenika sekretara i sekretara Skupštine grada Beograda, da su obavljali funkcije sekretara i zamenika sekretara u Skupštini opštine Vračar. Sve funkcije su obavljane na najgori mogući način, jer građani Beograda i pomenute opštine imaju samo primedbe na akte koji su usvajani i donošeni u tim organima lokalne uprave, a pogotovo na sve ono što je iz tih akata proizilazilo. To je opšta pljačka, opšta otimačina, lopovluk i beznađe koje je snalazilo građane upravo na tim područjima. Sa druge strane, imamo silne hvale za one koji su osnivači Cesida. Valjda je normalno da se pokaže da oni koji su sve vreme prikazivani kao nezavisni i objektivni, tobože nepristrasni, a u stvari nikakve razlike nema između njih i članova Demokratske stranke ili G17 plus ili neke druge političke organizacije... Oni su samo na lukaviji i pokvareniji način sve vreme bili inkorporirani u vaš sistem, u sistem prevare građana Srbije. To je ono što građani Srbije danas dobro vide. Dakle, poštovani građani Srbije, predstavnici Cesida su članovi Demokratske stranke i oni postaju vlast u državi Srbiji. Ni Marko Blagojević ni bilo ko drugi ne može da nam komentariše ko i kako da bude uhapšen zbog lepljenja plakata, ko i kako treba da bude smenjen sa mesta predsednika Skupštine, jer taj isti je istupao u ime Demokratske stranke, samo što nije pisalo da je Demokratska stranka, pa je govorio kako berza pada kada je izabran Tomislav Nikolić. Podsetiću vas da je berza danas na nižem nivou, nego u vreme izbora Tomislava Nikolića, a o tome danas neće niko da govori ni jednu jedinu reč. To su stvari koje su apsolutno neverovatne. Uzgred, niste obavestili javnost ni da je evro skočio juče zbog kriminalne vlasti koja je uspostavljena danas u Srbiji. Vidite, to su ljudi koji služe za kreiranje javnog mnjenja. Njihova funkcija nije tako naivna kako se nekima čini. Te sporedne društvene grupe napravljene su sa vrlo ozbiljnim ciljem – da sa različitih strana pristupaju građanima i pod plaštom nezavisnosti, objektivnosti raznih analitičara sprovode ideje Demokratske stranke, da sprovode ideje okupatora na nivou Srbije. Ljudi nisu načisto i čini im se kako to ima širi društveni kontekst i kako je veći deo društva, otprilike, za takvu vrstu ideja. Nemam ništa protiv, ali ako biste vi iz Demokratske stranke mogli malo da se utišate, prosto da mogu da se koncentrišem i da govorim. Gospodine Albijaniću, hoćete li biti ljubazni da radite svoj posao? (Predsedavajući: Vrlo rado ću umiriti vaše poslanike.) Znam da oni imaju pametnija posla sada, jer je sad u toku raspodela i pljačka društvenog bogatstva i da im nije baš stalo da slušaju narodne poslanike, ali ako to radite, izađite napolje pa to bilo gde drugde obavljajte, a ne u sali Narodne skupštine Republike Srbije. Vidite, o ovome što smo govorili, o tim društvenim grupama, lažnim analitičarima, o tanjiru kupusa koji nekad dobiju, i po 100 evra dobiju da bi lagali narod, možete da vidite kako ta hajka izgleda u poslednja tri dana. Mislim da građani Srbije još od onomad, kada je Tomislav Nikolić izabran za predsednika Skupštine, kad je krenula neviđena haranga laži, izmišljotina, besmislenih priča, nisu videli kako se vodi hajka protiv političkih neistomišljenika. Od subote, od kad smo samo uradili ono što su uradili neki mladići, neka deca lepeći plakate, od tog trenutka je krenula sveopšta medijska haranga protiv Srpske radikalne stranke, pa su se tako pojavili razni predstavnici Demokratske stranke, lažno se predstavljajući da su analitičari, izvesni prevarant po imenu Todorić, izvesni poznati secikesa na Pravnom fakultetu Goran Ilić, docent na Pravnom fakultetu, koji se pojavio i rekao... (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, ali tema je izbor sekretara i zamenika sekretara) O tome i pričam, zato što, gospodine Albijaniću, ti koje dovodite na to mesto u tome učestvuju. Niste me pažljivo slušali i nemojte da me prekidate. Pa se taj pojavio i rekao – hajde da gonite te ljude zbog krivičnog dela pozivanja na otpor. Kaže, poziv na otpor, hajde 10 godina robije da dobiju. Valjda oni misle da su nas tom hajkom, harangom i lažima uplašili. Vi koji ste organizovali Otpor protiv države Srbije, tu je negde i primerak te organizacije, vi koji ste sve to uradili protiv ove zemlje, vi nekoga da gonite? Evo, da vam olakšam, da, dok smo živi pružaćemo otpor okupacionom režimu Demokratske stranke i svih drugih, dok smo živi, dok dišemo, u zatvoru, na svakom mestu, i nikakav strah nemamo od vas. Hajde hapsite, hajde 10 godina robije zbog parčeta kartona, koliko god hoćete. Da, borićemo se protiv vas okupatora, borićemo se za slobodu Srbije svim dozvoljenim i demokratskim sredstvima, a pri tom nećemo da palimo Skupštinu kao vi, nećemo da vas linčujemo, kao što ste vi linčovali političke protivnike, i u tome se razlikujemo. Sinoć su neki rekli, povodom onoga što je izjavio Tomislav Nikolić suprotstavljajući se diktaturi režima, suprotstavljajući se tome da hapse neku decu... Ta deca su i dalje u zatvoru. Čudi me da niko o tome ne brine. Ti momci su i dalje u zatvoru zbog toga što su zalepili parče kartona. Bilo je – super je to što su oni u zatvoru, a ti, Tomo Nikoliću, nosi im sendviče, bolje ti je to, inače ćeš i ti da ideš u zatvor. Znači, u redu je da decu hapsite zbog kartona, super je to, valjda će vaspitno da deluje na njih, pa im nosite sendviče. Lepo, da znamo kakvu ste poruku poslali, da znamo šta je mnogima od funkcionera okupacionog režima potrebno jednog dana kada vaspitne mere zbog lopovluka, pljačke i krađe budu delovale na njih. Važno je da dobiju sendviče, važno je da se dobro hrane u zatvoru i ozbiljna država će to lopovima i kriminalcima iz okupacionog režima morati da obezbedi. Istovremeno, čuli smo, kaže – ti koji su lepili plakate podržavaju zločin. To je najopasnija laž. Ja ne mogu o tim mučenicima za 100 evra što su lažovi i prevaranti da govorim mnogo, ni o onoj koja je organizovala, koja kaže - pa, možda su radikali, čuli smo u gradu, dobili neke pare. A kad joj kažete da je ona za pare to uradila onda kaže - hajde da pišemo peticiju protiv Aleksandra Vučića, jer kako on to sme da kaže. A ona sme da izmisli takvu notornu budalaštinu ili laž, sve je to u redu. U vreme najgorih prevara i u vreme najgoreg ološa i medijskih buzdovana u zemlji Srbiji živimo i moramo to da preživimo, ali preživećemo zato što se Srbi i ostali građani Srbije nikada nisu plašili da kažu istinu u lice i zato što ćemo za svoju slobodu da se izborimo. Vi pritišćite, tucite, hapsite, radite šta god vam je volja i nemojte da govori tamo tužilac Četvrtog opštinskog tužilaštva - lukavi su Vučić, Nikolić, i ovakvi i onakvi. Goni za šta god hoćeš, kako god hoćeš, deset, sto, trista godina robije zbog lepljenja plakata, sve to može, a nju će neko da goni zbog lopovluka u aferi "Mercedes-Benc". Svakome prema onome što je činio i kako je uradio i nemamo nikakav problem sa tim. Vi nas gonite zato što volimo slobodu, zato što volimo Srbiju, zato što volimo budućnost naše dece, a mi ćemo vas da gonimo zbog kriminala i lopovluka. Mi nećemo da gonimo ni onoga sa B92 zato što je on drugačije mislio ili zato što mu je Đerđ Sereši nešto drugačije naredio i ne znam šta. Ne, gonićemo ih zbog onoga što su pokrali državu Srbiju, što su oštetili svakog građanina u ovoj zemlji za više od 11 miliona evra. Sračunajte, to je gotovo milijardu dinara, pa neka ljudi u Srbiji vide kako to izgleda i zašto je potrebna hajka na SRS. Srpska radikalna stranka nikada nije i neće podržavati zločin. Zato se SRS ovako žestoko suprotstavlja zločincima na vlasti koji podržavaju zločin protiv sopstvene države, koji podržavaju one koji su bombardovali Srbiju, one koji su ubili malu Milicu Rakić, one koji su ubili malu Sanju u Varvarinu. Mi nijedan zločin ne podržavamo. Osuđujemo svaki, i onaj kada su ubijeni Srbi u Kravici i kada su ubijani muslimani u Srebrenici, ali osuđujemo i najveći zločin od Drugog svetskog rata, ubijanje i proterivanje Srba iz Republike Srpske Krajine. Zato nemojte da lažete da smo mi ti koji podržavamo zločin. Vi ste ti, dame i gospodo iz lažnog demokratskog bloka, koji podržavate zločince, a oni koje birate na mesto su osvedočeni prijatelji zločinaca, osvedočeni prijatelji ubica i sa njihovim parama radili su sve vreme protiv države Srbije. Takvi ne mogu da dobiju glas srpskih radikala, a vi samo, dame i gospodo, nastavite. Kao što vidite, efekat vam je nikakav. Plašite mečku rešetom, mi se vas ne plašimo, vaših se zatvora ne plašimo, vaših se pretnji ne plašimo zato što imamo ideju slobode ispred sebe, koju ćemo da pratimo i zato ćemo vas pobediti. Ne zato što mi pobeđujemo, nego zato što Srbija pobeđuje. Hvala najlepše.
Molim vas da biramo reči, ovde niko ne podržava zločin, i o tome strogo da vodimo računa, da ne iznosimo paušalne ocene koje se ne dotiču dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, a sledeći je narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je sadašnji zamenik sekretara poslednji profesionalac koji u Skupštini obavlja taj posao i ja mu čestitam na svemu što je u svojoj karijeri uradio, a pamtim ga iz vremena kada je u Saveznoj vladi, u kojoj smo i mi učestvovali, kao sekretar za zakonodavstvo skoro na svakoj sednici umeo da se usprotivi i suprotstavi nekim rešenjima koja nisu bila u skladu sa Ustavom i zakonima. Sve ovo ostalo, posle toga, to će biti nekakvo obavljanje ovih funkcija po volji vladajuće koalicije. Zato vam sada odmah kažem, naši predsednici i članovi odbora neće sarađivati sa zamenikom sekretara koji je došao iz Cesida, jer bi to za nas bilo ponižavanje i to bi bilo ispod nivoa dostojanstva narodnog poslanika koga je izabrao narod. To samo vama može da se desi, da poslanike izabere narod, a da posle taj Soroš ili Sereši odredi ko će da vlada Skupštinom i da se više narodni poslanici o tome nizašta ne pitaju. Gospodin Aleksandar Vučić je elaborirao, koliko je to moguće u jednom usmenom ad hok izlaganju, šta se sve dešava sa državama koje su u tranziciji ka evropskim kolonijama. Taj medijski servis i te bočne organizacije na Zapadu bismo možda mogli da nazovemo nevladinim, a ovde su nevladine dok za to ima novca. Kada njihovi politički puleni preuzmu vlast, onda su dužni i da ih potpuno udome, da ih potpuno stave na državne jasle, da se vlast prožme tim i takvim ljudima i da oni ostanu (naročito po zakonima koje ćete menjati ove nedelje) bezmalo zauvek u državnim organima. Možda će Srbija jednog dana biti država u kojoj će kampanje, medijski timovi pobeđivati na izborima. Srbija danas nije ta zemlja. Priznajem Demokratskoj stranci da zahvaljujući tim svojim štabovima uspeva da pobedi Demokratsku stranku Srbije na izborima, ali trebaće vam mnogo više truda i da vas narod mnogo, mnogo više zavoli i mnogo toga vam zaboravi da biste ikad mogli da se približite Srpskoj radikalnoj stranci. Za vas je Demokratska stranka Srbije postala prihvatljiv partner onog časa kada je dokazala koliko je pokvarena. Do tada nisu bili prihvatljivi. Zbog toga Srpska radikalna strankane može da bude obmanuta različitim tipovima koje lansirate na svojim televizijama i svojim medijima, koji se predstavljaju kao stručni i nezavisni, a svi su "žuti". Nema u Srbiji političke stranke koja toliko manipuliše tzv. nezavisnim stručnjacima kao Demokratska stranka. Čitav jedan sklop, Cesid, oni su stigli do toga da posmatraju izbore ravnopravno sa učesnicima na izborima, stigli su do toga da su oni poželjni gosti u noći prebrojavanja glasova, analiza rezultata, stigli su do toga da vrše kampanje u vreme kada je izborna tišina, i sve to u korist Demokratske stranke ili njenog kandidata. Danas ih ogoljeno uvršćujete i u Narodnu skupštinu. U simbol narodne vladavine uvršćujete organizacije koje formira i finansira Zapad. Put kojim Demokratska stranka želi da vodi Srbiju potpuno je jasan. Ali, to će ovog puta biti izuzetno kratko, taj će put vrlo brzo da se završi. Ovo gde ste vi krenuli, pred ovakvim izazovima koji čekaju Srbiju, ne može dugo da traje. Ne vidim da previše likujete što ste formirali Vladu, ne vidim da ste previše jasni kada iznosite gde će Srbija i kako od sutra, prekosutra. Vidim da pokušavate da nas raspolutite potpuno. Slušam izjave najviših državnika koji kažu – da, istovremeno borba za Kosovo u sastavu Srbije, i istovremeno borba za evropske integracije, i istovremeno članstvo u NATO i istovremeno saradnja sa onim patroldžijama iz Ohaja. Opredelite se, ljudi: jedno ili drugo. Nemoguće je u Srbiji zamisliti politiku koju vi pokušavate da predstavite. Naravno, podivljao je B92 i niko se ne usuđuje da im to kaže. Niko ne sme protiv njih da ratuje i niko ne sme nijedno saopštenje protiv B92 da napiše, protiv nenarodne televizije. Niko ne sme da se usudi da ponudi bilo kome da formira patriotsku televiziju. Da li vam je ikada palo na pamet da suprotstavimo jednu srpsku televiziju Televiziji B92, da građani mogu da biraju? Da li vam je ikada palo na pamet da je nacionalna frekvencija srpsko nacionalno blago, nije američko? Vi o tome ne razmišljate, vama je milo što vas pozivaju na Televiziju B92. Da upozorim te tužioce i sudije, koji olako razmišljaju o zatvorima i olako izriču kaznu zatvora za dela koja su ponos Demokratske stranke, da dobro razmisle šta rade, a i tog profesora, docenta na beogradskom Pravnom fakultetu. O tome da je krivično delo otpora kažnjivo trebalo je da govori kad ste vi arlaukali po beogradskim ulicama, ali nije smeo da pomene tu reč, nije smeo da se pojavi u javnosti. Zatvorio je knjigu koju je do tada čitao, sada je otvara ponovo. Nas nećete da hapsite, nije u pravu Vučić. Vi nas nećete da hapsite, nijednog pripadnika Srpske radikalne stranke, svi ćemo da ga branimo. Nema više – hapsi, a mi ćemo ovde da se borimo u Skupštini. Ne, od sada će da bude – ti hapsi, a mi ćemo da se borimo protiv onoga ko hapsi. Deca koju ste hapsili nisu deca funkcionera Srpske radikalne stranke. To su nama potpuno nepoznata deca. Niko od vas ne izađe ovde za govornicu da kaže – stanite, ljudi, ja pripadam stranci koja hapsi za lepljenje plakata; a šta bi onda bilo kada smo mi palili zastave u kojima je bila petokraka, pa pravili krugove i izbacivali onu petokraku, pa ja još uvek ne bih izašao iz zatvora. Pokušajte da istom dioptrijom sebe gledate i kada ste na vlasti i kada ste u opoziciji, jer ništa nije večito. Vi ste na vlasti zahvaljujući Demokratskoj stranci Srbije. Što se ne usudite da kažete – mi smo jedan pogled na Srbiju. U tom pogledu nema mesta za druge, ima možda za još poneku stranku. Ne, vi ste u kampanji jedan pogled na Srbiju, a radikali su drugi. Kada prođu izbori – daj da skupimo i druge poglede na Srbiju, samo da bismo bili na vlasti. Hajde da uđemo u normalnu demokratsku borbu. Evo, mi imamo drugi pogled na Srbiju. Da li smo ikada tražili od nekoga pomoć da formiramo Vladu? Nismo. Hajde i vi "žutaći", isprsite se jednom, da idemo jedan na jedan, radikali i Demokratska stranka; ko pobedi neka vlada. Ko pobedi neka vodi Srbiju četiri godine, a onda ako nije dobar, biće sigurno zamenjen, jer je to jedini uslov za demokratiju. Nemojte da izmišljate ove koji vam pomažu svaki put da premostite još jedne izbore i još jedne izbore. To su vlade balavaca, vlade koje samo žele da se što više nafatiraju. To su vlade podložne uticajima tajkuna, i vi to jako dobro vidite. Vi to vrlo dobro znate. I vas vode tajkuni, uvek u Skupštinu Srbije ubace ljude kojima nemate šta da kažete. Šta da zamerim vama poslanicima kada znam da nijedan od vas nije umešan ni u kakav kriminal? Oni kriminalci pokupiše se onog dana, položiše zakletvu i odoše iz Skupštine, ostavili su vas da vas napadaju poslanici Srpske radikalne stranke. (Predsedavajući: Gospodine Nikoliću, zaista se izvinjavam, ne možemo tako da se izražavamo o izabranim ministrima.) Sećam se kada sam hvalio gospodina Albijanića da je u lopovskoj firmi, a sam nije lopov. Ja to i sada tvrdim, gospodine Albijaniću, i vama je milo što ja vama to kažem. Vi ćete mene da opomenete još jedanput, ali vam je milo kada se čuje da u G17 plus ima nekog ko nije lopov. Ali, taj vaš glavni lopov izborio se za svoje ministarstvo, a vas je ostavio tu, gospodine Albijaniću, da zamenjujete ako padne na pamet predsedniku Skupštine da obavi neku potrebu, da mu tu bude pri ruci Albijanić, jer ni u koga drugog, čini mi se, nema poverenja. Ne daj bože da se razboli Miloljub Albijanić, sednica Narodne skupštine ne bi bila održana, pošto tu nije čovek od poverenja. Samo da završim, ali nemojte da me opominjete. Neprihvatljivo je rešenje, svetski neprihvatljivo, da neko iz nevladine organizacije preuzima funkciju. Da ga nazovete osnivačem nevladine organizacije. Imaće pravo ljudi da vas pitaju sutra – da li vi sve vreme nas lažete. Model nevladinih organizacija ne primenjujete na Srbiju. Ovo nisu nevladine organizacije, ovo su ljudi pod vašim patronatom. Ono što je najvažnije, tajkuni su zaradili mnogo para za nekoliko dana koliko sam ja bio predsednik Skupštine. Pronašli su model, draga moja gospodo, oborili su vam ponovo akcije na berzi. Ja bih baš zamolio gospodina Čanka, mislim da je on prvi napravio uzbunu one noći, ne znam ko je njega angažovao te noći da prvi progovori. Napravili su sebi dobar posao; uplašite male akcionare, propadne im imovina, daj da prodaju što pre, po bilo kojoj ceni, a posle tri dana smirite berzu i vaše akcije porastu u nebo. Sada im se to svidelo, pošto nema nekih velikih prometa na berzi, pa su ponovo to uveli. Ili je Srbija u ozbiljnoj krizi, zato što je izabrana nova vlada. Molim i onog gospodina, velikog analitičara, koji se pojavljivao za govornicom da prigovori analizi koju je iznela gospođa Tabaković, da sada kaže šta li se ovo dešava, kakav li je ovo politički momenat kada su "žuti" ustoličeni, a vrednost akcija na berzi pada, i dinar kreće nizbrdo u odnosu na evro. Mi ćemo nastaviti. Bez nas nema bolje Srbije, i vi to jako dobro znate. Bez nas, vi ćete Srbiju ponovo u vanredna stanja i hapšenja. Ali, da znate, bićemo na ulicama sve više i više, ne na način na koji ste to vi radili, nego na način demokratski, kako to rade srpski radikali, a vi razmislite dobro; prvi koga budete uhapsili biće kraj vaše vladavine, ja vam to garantujem.
Gospodine Markoviću, možemo da budemo malo fleksibilni, da damo mogućnost predstavniku poslaničke grupe SPS-a da iskaže stav svoje stranke. Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović. Da li možete da sačekate, gospodine Obradoviću, izvinjavam se? Dakle, gospodin Nenad Čanak, replika na izlaganje Tomislava Nikolića, pominjanje imena.
Zahvaljujem se predsedavajućem. Gospodine Nikoliću, pošto ste me spomenuli u vezi sa akcijama čija je vrednost padala kada ste izabrani za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, hteo bih da vas podsetim na činjenicu da sam ja po obrazovanju diplomirani ekonomista i da sam specijalizovao globalni marketing, da je meni posao da se bavim ekonomijom. Nažalost, zbog onoga što je učinio režim Slobodana Miloševića, to mi je bilo onemogućeno, ali sam ipak ekonomista, koji mora voditi računa o ekonomiji kao osnovnom patriotskom interesu građana ove zemlje. Sa druge strane, u vašem izlaganju sam primetio stvari koje je važno primetiti, a to je da ste vi rekli – ako bude uhapšen ijedan član Srpske radikalne stranke, da ćete ga svi braniti. Koliko sam razumeo, ovde nije pitanje hapšenja ljudi zato što su članovi ove ili one stranke, nego ako čine krivično delo. Hoćete da mi kažete da ćete braniti pripadnika svoje partije bez obzira na tip dela koje je učinjeno? Podsetiću vas da je takav način funkcionisanja nedopustiv u bilo kom civilizovanom društvu. Hoćete da se svađamo, hoćete da vičemo? Nemojte me terati na to. Kada spominjete paljenje Skupštine i sve to, moram vas podsetiti da je to bila prva posledica nepriznavanja izbornih rezultata od septembra meseca (24. septembra, da budem precizan), a ne put kojim se dolazilo na vlast. To su potpuno razdvojene stvari. Manipulacija svim tim i pokušaj da se to post festum promeni samo govori o pokušajima da se kroz promenu istorijskih činjenica vaša Srpska radikalna stranka, koja je, da je bilo volje u ovoj zemlji, trebalo da bude zabranjena 6. oktobra 2000. godine, za šta sam se ja, naravno, zalagao, i vi to dobro znate... Zalagao sam se tada, zalažem se i sada, jer dok Srpska radikalna stranka može da na ovaj način uzurpira mogućnost normalizacije odnosa u Srbiji, dotle će Srbija biti njen talac. To je razlog zbog kojeg je nedopustivo da se preti građanima ove zemlje, ustavnom poretku i institucijama ove zemlje, na način kako vi to radite. Što se tiče berze, pošto znam da ne znate šta je to, reći ću vam: to je pitanje, pre svega, poverenja u pravni sistem ove zemlje; od toga najviše zavise akcije. Pošto vi to, naravno, ne znate, treba vas pod hitno ukloniti iz političkog života, jer ako ćete mi govoriti da je način na koji SRS funkcioniše demokratski, ja ću vas podsetiti na sve one nekažnjene zločine koji su pod okriljem te stranke činjeni devedesetih godina. Vaš način funkcionisanja do u dlaku je prepisan iz programa 25 tačaka ... (Predsedavajući: Gospodine Čanak, vreme vam je isteklo.) U sledećem nastavku ću vam prepričati program iz 25 tačaka, od 20. januara 1920. godine, Nacionalsocijalističke nemačke radničke partije. Vi ste, gospodo radikali, nacisti.
Gospodine Čanak, ne možemo iznositi takve ocene. Reč ima, po Poslovniku, poslanik Tomislav Nikolić.
Naravno da nisam spomenuo gospodina Čanka da bi on imao neku veliku promociju za ovom govornicom, zato što je svaki njegov istup sračunat na to da ga neko od radikala verbalno napadne kako bi on opravdao svoju politiku u Vojvodini. Samo sam poželeo da od gospodina Čanka, kao ekonomiste, čujem šta sada misli o padu akcija na berzi. Ako bi trebalo logički da rasuđujem, rekao mi je da narod nema poverenja u trenutnu političku klimu, da nema poverenja u rukovodstvo zemlje i da zbog toga akcije ponovo padaju, ali je to trebalo da, kao ugledni ekonomista, ovde kažete čim ste osetili, zato što ste i one noći dramatično upozoravali Srbiju na pad vrednosti akcija na berzi, pa je to trebalo i sada da učinite, pošto je ekonomista - ekonomista. Tu se vidi znanje. Nemoguće je da ste izgubili to znanje i da sada niste umeli da izađete za govornicu i da kažete šta se dešava sa akcijama; možda biste spasili neke male akcionare, možda će im potpuno propasti akcije. Naravno, zlurado tumačite, ja govorim o političkim hapšenjima koja se nagoveštavaju ovih dana. Čak se jedan opštinski javni tužilac izjasnio da smo Aleksandar Vučić i ja tako lukavo izveli akciju da nismo mogli da budemo uhapšeni. Samo sam na to mislio, gospodine Čanak, znate vi to vrlo dobro. Ali, koliko se sećam, vi ste upozoravali na to da je Demokratska stranka, predvođena Zoranom Đinđićem, izvršila velike pljačke 2001. i 2002. godine, u vreme privatizacije mnogih objekata, a sa njima ste posle ušli u koaliciju. Ako govorimo o odbrani kriminalaca, pre bih mogao ja vas da pitam da li ste spremni baš svakog kriminalca da branite, ili niste, a ja sada kažem, barem 80 radikala koje sada poznajete braniću po svaku cenu, pošto znam da nijedan od njih nikada neće biti ni okrivljen, ni optužen, ni osumnjičen za bilo koje krivično delo koje ne bi bilo spojivo sa nekakvom politikom. Niko od njih nikada neće da ukrade, niko od njih nikada neće da izvrši nasilničko delo, ali hoće da se suprotstavi ovoj vlasti. Zbog toga ću da ih branim. Niste me uvredili kada ste rekli da smo nacisti zato što nije vest (ponavljam reči jednog čoveka koji je to rekao ovde u Skupštini) kada pas ujede čoveka, ali kada čovek ujede psa to je velika vest. Dakle, ako ste se smatrali ujedenim kada sam govorio pre vas, ja vam se zaista izvinjavam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Pozivam se na član 104. Poslovnika, ne zbog ovog gospodina koji je izrekao neke reči ovde, nego zbog vas, gospodine Albijaniću. Da je tu reč upotrebio poslanik iz Srpske radikalne stranke vi biste demonstrativno kao poslanička grupa napustili Narodnu skupštinu, otrčali u hodnik, gde čeka B 92, počelo bi vrištanje po sistemu neke stranke koja ide kao onaj Mile tranzicija. Vi niste primenili Poslovnik. Recimo, da je jedna od ranijih predsednica bila tu, ona bi izrekla drastičnu opomenu od 90 dana da taj gospodin ne ulazi u ovu salu. Tako ona primenjuje Poslovnik. Međutim, ne bi ona to izrekla, iz prostog razloga što su se ovde čule neke reči od onog čoveka koji bi hteo da besi po Terazijama. Ne postoji javniji poziv na linč od nečega što se desilo, da li 1999. ili 2000. godine, u centru Beograda. Naravno, ako je u pitanju političko mišljenje, ne treba se buniti, to treba prihvatiti kao stav. Ja imam stav da neko zloupotrebljava govornicu, pa izađe kao Mile u tranziciji da vrišti ovde, cirkuzira se, ali to je njegov stil i ne mogu o ukusima da raspravljam, ne želim ni o moralu nečijem da raspravljam, ali moram neki put da primetim da neki skupštinsku govornicu doživljavaju kao di-džej Krmak, "celo selo šmrče belo". Ne može cela Srbija da bude prćija za politiku koja kaže - prodaj stoku, kupi koku. Ne može neko nama da preti štapom i povremeno da izvlači neku šargarepu. Trudimo se da pričamo, da iznosimo svoje stavove i politička mišljenja. U potpunosti se slažem sa ovom terminologijom, ali vas upozoravam: obavestite predsednika Narodne skupštine (koji ima potrebu, pa ga vi sada tu menjate) da to kulturno ponašanje, o kome on pledira, treba da uvede u demokratskom bloku. Nije problem sa radikalima, nego u demokratskom bloku. Ako uvede red u demokratski blok, onda ćemo tu terminologiju da usaglasimo po sistemu jednakog oružja, jer smo mi kao narodni poslanici jednaki i ravnopravni. Ako neko izađe i za neku stranku kaže to što je jedan od mojih prethodnika rekao, onda je sasvim normalno da se u toj političkoj terminologiji pronađe neki drugi termin koji bi oslikao tu političku grupaciju. Očigledno, termin "kvisling" više ne pije vodu i ima svoj sinonim u dosmanlijama; to je ta dosmanlijska nomenklatura koja poprima karikaturalni oblik u Srbiji, jer se oni predstavljaju javno da su Aleksa Žunjić, sreski špijun. To je naša stvarnost. Znači, gospodine Albijaniću, zatekli ste se tu i ako ste se zatekli, primenjujte Poslovnik na objektivan način i prema svim poslanicima, bez obzira iz koje poslaničke grupe dolaze.
To upravo i činim, molim vas, predsedavam u skladu sa ovlašćenjima predsednika Skupštine, koji ima svoje uobičajene dnevne obaveze, sastanke, prijeme itd. i vodi Skupštinu pored svojih obaveza. Prema tome, opominjem sve koji izgovaraju reči koje nisu adekvatne ili primerene ovom skupštinskom zdanju. Reč ima gospodin Čanak, replika.
Gospodo narodni poslanici, nisam imao želju bilo koga da uvredim, samo sam izneo definiciju karaktera SRS, znači, nacionalsocijalistička stranka, koja ima isti tip programa kao i njene prethodnice i uzori iz istorije, znači, Nacionalsocijalistička nemačka radnička partija. Program od 25 tačaka koji je bio osnov one stranke u velikoj meri je primenjen i ovde. U jednom od sledećih nastupa ću vam ga i pročitati, tek da se podsetite svojih izvorišta. Što se tiče akcija, potpuno se slažem, gospodine Nikoliću, tako je. Govorio sam o stvarima koje nisam razumeo, o privatizacijama za vreme DOS-ove vlasti. Govorio sam o tome da su ljudi iz Demokratske stranke, pojedinci koji su bili zaduženi za to, radili stvari koje nisam razumeo, recimo, pri privatizaciji Beočinske cementare. Govorio sam o svemu tome. Takođe sam govorio o tome da svako onaj ko stavlja u promet narkotike mora biti uhapšen i za to izdržati kaznu. Upravo su zbog toga svi oni, bez obzira da li ih poznajem ili ne, koji su činili krivična dela trenutno u zatvoru, i to od strane vlasti koja je u to vreme bila dosovska, od strane policije koju je DOS tada kontrolisao. Danas kriminalci nisu u zatvorima, a tu vlast kontrolišu neki drugi. Ova vlada, današnja vlada, nema poverenje građana, iz jednostavnog razloga što to nije jedna nego dve vlade, dve paralelne i vertikalno podeljene vlade. Onaj deo Vlade, tu se slažem sa vama i nadam se, pošto ste koristili tu reč, to onda nije uvreda – pokvarenjaci, koji sede u toj vladi upravo obaraju kod građana poverenje u institucije ove zemlje i dovode sve nas u poziciju da vodimo dosta jalove rasprave, umesto da se bavimo ozbiljnim problemima koji stoje pred ovom zemljom, koji su u velikoj meri prouzrokovani i vašim postojanjem.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, dozvolite mi da kažem nekoliko reči u ime poslaničke grupe SPS o predlogu kandidata za sekretara, odnosno zamenika sekretara u ovoj objedinjenoj raspravi koja se vodi o ovim tačkama dnevnog reda. Poslanička grupa SPS neće glasati za predlog predsednika Narodne skupštine Republike Srbije gospodina Dulića za sekretara i zamenike sekretara. Znamo da je pravo predsednika Narodne skupštine da predlaže svoje savetnike, ali mi taj predlog ne možemo podržati zato što nismo glasali ni za njega, pa mislimo da, logično, ne treba podržati ni ovaj predlog za sekretara. Inače, reč je o jednom političkom predlogu. O kandidatu za sekretara stvarno nemamo negativne informacije i ne želimo da govorimo o tome, ali cela Skupština zna da ovde nije reč o struci, nego o političkoj pripadnosti. Mi to poštujemo, ali sa tim se ne možemo složiti. Jer, da je reč o struci, onda bi verovatno za sekretara Narodne skupštine Republike Srbije bio izabran čovek koji je najkompetentniji za taj posao danas u Narodnoj skupštini, gospodin Periša Jovanović, ali pošto nije struka dominantna u odnosu na politiku, imamo ovaj predlog za sekretara i za zamenike sekretara. Još jedna stvar, kada je reč o kandidatima za zamenike sekretara. Jedan od njih... To treba prokomentarisati, to sam baš pomenuo i jednom mladom kolegi iz Demokratske stranke, zašto pominjemo "Otpor" ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ukoliko kandidati smatraju da deo njihove biografije jeste članstvo i aktivnost u "Otporu" i u studentskim demonstracijama ili borba protiv režima Slobodana Miloševića, onda smatramo još više da treba to isticati da bi se videlo kako se ko ponašao 1990. godina i šta je deo njegove biografije, šta ga preporučuje za ovako značajno mesto. Jedan od kandidata za zamenika sekretara je pomenuo da je bio u Cesidu i očigledno je da je to nešto što ga preporučuje u odnosu na struku koju bi trebalo da poseduje, s obzirom na to da je reč o jednom značajnom poslu koji se vrši u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ovo ne govorim slučajno, treba se setiti uloge koju je Cesid imao krajem devedesetih i posle 2000. godine. Krajem devedesetih godina njegova uloga kao nevladine organizacije bila je da žestoko napada ceo izborni proces, da ukazuje stalno na tzv. nepravilnosti i da stvara javno mnjenje protiv tadašnje vlade koju su činili socijalisti i radikali; jednom rečju, da stvara atmosferu da izborni proces nije rešen na dobar način i da postoje brojne nepravilnosti koje dovode u sumnju ceo tok izbornih radnji i, naravno, rezultate izbora. Setite se samo kako su posle zatvaranja biračkih mesta oni dobijali pravo prvenstva u svim medijima da saopšte, navodno, Srbiji šta se zbiva i, naravno, da to prikažu na način koji je odgovarao tadašnjoj opoziciji. Uloga se promenila posle 2000. godine, posle 5. oktobra. Odjedanput, od velikih i agresivnih zagovornika i tumača izbornih procesa i rezultata, članovi Cesida su se pretvorili u ljude koji su apsolutno podržavali sve one izborne radnje koje su se dešavale posle 2000. godine. U sadržaju tih izbornih radnji, naravno, bilo je brojnih nepravilnosti, ali o tome od strane Cesida nije bilo nijedne reči. Trudili su se da te nepravilnosti koje su postojale u izbornom procesu i sve one loše strane koje su se dešavale širom Srbije minimiziraju, da to prikažu nebitnim i da jednom rečju ostave utisak da, eto, ima toga, ali bože moj, to je deo izbornog procesa i o tome ne treba toliko voditi računa, a kamoli pričati. Treba se setiti njihove uloge kada su bili izbori za predsednika Republike Srbije. Tada su se oni pojavili u ulozi nekog medijskog podstrekača, pozivali su građane da izađu na izbore. Setite se, onda je bila poenta da što više građana izađe, jer se očekivalo da se izlaskom većeg broja ljudi drugi kandidat, gospodin Nikolić, može, da kažem, osporiti. Oni su, suštinski u ime onih koji su plaćali i plaćaju aktivnosti Cesida, a i u ime pojedinih političkih stranaka, bili medijski prisutni i pozivali su ljude da izađu na izbore da bi, kao, izbori bili demokratski. Kao, ovi što izađu to ne znaju, nego eto, Cesid treba da odigra tu ulogu. Setite se uloge Cesida kada je prošle godine održan referendum o nezavisnosti Crne Gore. Što kaže kolega poslanik, uloga je bila sramna. Setite se, u 9 časova i nekoliko minuta oni su odmah dali projekciju izbornih rezultata i rekli su da to ne može nikako, s obzirom da su oni strašno stručni i da su perfekcionisti i da greška ne može biti veća od 0,2 ili 0,3%, a greška se pokazala i te kako većom. Trebalo je odmah po zatvaranju biračkih mesta stvoriti utisak da je taj broj potrebnih glasova za nezavisnost Crne Gore postignut i time obeshrabriti sve one ljude, nažalost, koji su još uvek verovali da zajednička država može i treba da postoji. Naravno, kasnije, kada su došli pravi rezultati, oni nisu ni smatrali potrebnim da se izvine građanima Republike Srbije ili svim onim drugima koje su netačno obaveštavali. Pominje se, takođe, kao deo biografije, i učešće u tom studentskom protestu. Za razliku od drugih kolega koji smatraju da ovo, vezano za biografiju, nije tako dobro, ja mislim da i nije loše, a sada ću vam objasniti zbog čega. Da nisu te crtice iz njihovog života i rada deo biografije i preporuke za skupštinski posao, mi ne bismo ni znali da je ta veza, koju smo isticali devedesetih godina, između predstavnika nevladinih organizacija i kandidata DS-a tako čvrsta i postojana. Pokazuje se da oni ni tada nisu bili samostalni, nezavisni, a praksa je pokazala da nažalost nisu bili ni dovoljno stručni. To pokazuje da postoji jedna duboka, duboka veza između njih kao tzv. nezavisnih kandidata i pripadnosti DS-u, možda članstva u DS-u, ali u svakom slučaju pripadnosti toj političkoj opciji. Jer, da nije toga, oni ne bi ni bili kandidati za neka druga mesta. Već se sada vidi da su mnogi lideri tzv. studentskog protesta iz devedesetih godina, mnogi članovi rukovodstva Otpora našli svoje uhljebljenje u Demokratskoj stranci i da su sada ili poslanici ili na drugim istaknutim državnim mestima, što govori da su u stvari oni i devedesetih godina radili posao za Demokratsku stranku, pa ih to očigledno preporučuje. Ovo je nagrada za njihov rad. To je njihovo pravo, ali mi se sa tim ne možemo složiti. Iz tih razloga SPS neće glasati za kandidata za sekretara Narodne skupštine Republike Srbije, niti za zamenike sekretara. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sinoć u jednoj televizijskoj emisiji predsednik Skupštine pomenu događaj iz ove Narodne skupštine. Naravno, prepoznao sam se, jer sam ja sa ove skupštinske govornice rekao onu reč jednom od poslanika. Pri tom, podsećam predsednika Narodne skupštine da je reč ''idiot'' još u staroj Grčkoj značila neko ko se u politiku ne razume i ne bavi se politikom, a ako se i bavi, onda je to šteta po politiku. Da predsednik Skupštine nije bio odsutan, čuo bi sa ove skupštinske govornice 15-ak minuta pre ovoga takvu optužbu da bi, bez obzira što se radi o čoveku koji je blizak stranci, gospodin predsednik morao da izrekne drastičnu kaznu. Čitavu jednu stranku i više od milion i po simpatizera i glasača te stranke jedan od poslanika je nazvao - nacisti.Nažalost, menjao ga je čovek koji je možda dobar matematičar, i možda bi za njega bilo najbolje da je ostao u osnovnoj školi da se bavi matematikom, tako da nije uspeo da proceni težinu reči koja je rečena sa govornice. Samo još jednu stvar, reče predsednik u toj emisiji sinoć – isključio sam mu mikrofon, a sledeći put ću mu oduzeti reč, pa verovatno i dalje sankcije koje su u skladu sa sadašnjim poslovnikom. Gospodine predsedniče, da vas obavestim: ni mene, a ni ostalih 80 poslanika Srpske radikalne stranke nemojte plašiti Poslovnikom. Vi radite po Poslovniku, a mi ćemo raditi ono za šta su nas građani Srbije ovde poslali. Danas imamo na dnevnom redu izbor sekretara. Samo pre nekog vremena smo birali sekretara Narodne skupštine. Čini mi se da je izbor bio, da ne kažem, konsenzus; zelenela se ona tabla na kojoj su rezultati kada je gospodin Danilović bio kandidat za sekretara. Ispade gospodin Danilović kolateralna šteta Koštuničine muljačine i sada mora da se pomeri sa tog mesta. U toj podeli plena... Jer, vi niste shvatili vladavinu kao služenje narodu, jer da jeste, ne biste podelili ministarstva kao spahiluke, pa ministar – spahija, i čistačica u tom ministarstvu mora da bude iz te političke stranke. Ne biste krenuli u otimačinu i pljačku onog trenutka kada su prvi ovde položili zakletvu, pa su prvi otrčali u ministarstva da zasednu, pa su neki izbacili iz ministarstava i zastavu, i grb i sva obeležja države Srbije, iako su ministri te države Srbije. Naravno, onog trenutka kada su se pojavile nevladine organizacije – pogrešno nazvane nevladinim, jer one jesu vladine, doduše nisu ove vlade bile, a u ovom slučaju će biti organizacija ove vlade, nego su bile organizacije stranih vlada – u početku se možda nije primetilo da su instalirane od političkih organizacija, političkih stranaka odavde, potpomognute, naravno, i novcem i doktrinama sa strane. Danas, kada se malo raščisti ta prašina, ispred svake nevladine organizacije vidi se žuta boja. Nevladine organizacije su postale rezervni sastav ili rezervna milicija. Civilni sektor, kako ste ga nazvali, i te kako je uključen u "žuto preduzeće". Jedini lek, a to će biti posle sledećih parlamentarnih izbora, nadam se već na jesen, jeste upravo Putinov sistem kontrole nevladinih organizacija. Ali, da krenemo redom. Dakle, za sekretara Narodne skupštine Srpska radikalna stranka je glasala i nema razloga da posle šest ili deset dana ponovo glasa. Sigurno nećemo glasati. Međutim, interesantno je kako su za gospođu koju predlažu za sekretara složili biografiju. Ljudi, ovde je sve naopako; ide se - rođen, završio školu, zaposlen tu i tu, pa napredovao u službi itd, a vi krećete - od 2004. do danas obavlja funkciju načelnika Gradske uprave, pa onda 2001-2004. šta je radila, pa od 2000. do 2001. i dolazite do 1991. godine, kada je bila advokatski pripravnik. Kako ste ovde napisali biografiju tako će vam i voditi, ukoliko je budete izabrali, a pretpostavljam da imate glasačku mašinu i da ćete to i uraditi. Da pogledamo malo, naravno neću govoriti o gospodinu Marku Daniloviću, jer je on manje ili više uspešno obavljao funkciju sekretara, ali ću govoriti o ovom koga ste predložili iz Cesida, znači "žutog preduzeća", takođe ekspozitura "žutog preduzeća". Kaže, bio je inicijator studentskog protesta na Pravnom fakultetu i član inicijativnog odbora; dalje, kaže: osnivač Centra za slobodne izbore i demokratiju. Od kada se pojavio taj Cesid na biračkim mestima bukvalno ništa nije radio, osim što je špijunirao za Demokratsku stranku, prvo za DOS, a u poslednje vreme samo za DS. Autor je knjige "Izborne manipulacije". Pa, to ste vi izmislili, gospodo. Socijalisti su u ono vreme bili mala deca u odnosu na to kako vi danas kradete. Naravno, SRS ima obučene članove biračkih odbora, tako da vam to ne prolazi, ali su pokušaji toliko drastični da je to neverovatno. Da vas podsetim samo na poslednje izbore, kada je taj Cesid negde oko 18 sati zakukao, Blagojević, čini mi se da se zove, zakukao iz sveg glasa – ljudi, neće izaći dovoljan broj glasača; to je bio signal dosovskim, odnosno demokratskim falangama da poteraju sve na izbore, ne bi li se ikako popravilo. A inače, bila je parola, mislim da je ovaj koga predlažete za zamenika sekretara predložio ono "jedan plus jedan jesu dva". Sada molim, gospodine predsedniče, da mi prekinete vreme, jer imam nameru da postavim tri poslanička pitanja, a to se ne može računati u vreme koje pripada Srpskoj radikalnoj stranci. (Predsednik: Izvolite, biće uračunato, nema problema.) Pošto ćemo ovih dana imati raspravu o budžetu, pošto ćemo ovih dana imati priliku da nam dođe potpredsednik Vlade, a verovatno i neko iz ovog šifrovanog preduzeća, molim da mi se sa ove govornice javno, ne samo meni nego građanima Srbije, objasni da li je Državna lutrija Srbije državna lutrija ili je to privatno preduzeće šifrovane firme G17 plus. Ovo pitanje sam postavio još pre šest meseci i niko nije odgovorio ni meni ni građanima Srbije. Da vas podsetim da je Državnu lutriju Srbije uništio izvesni Bojan Krišto, jedan od funkcionera G17 plus i sada pod firmom Državna lutrija radi privatna kockarnica. Naravno, obećavaju se silni... Očekujem da ste mi stopirali vreme. (Predsednik: U redu je, vreme ide, ali će vam biti odbijeno.) Odbijte to od poslaničke grupe, ovo što ide sada dalje. Sedam minuta sam govorio. (Predsednik: Izvinjavam se, govorili ste osam minuta i 16 sekundi i to vreme će biti pridodato poslaničkoj grupi SRS. Izvolite.) Hajde da zaokružimo na osam i 20 sekundi. Da li je Bojan Krišto opljačkao Državnu lutriju Srbije tako što ju je doveo do prosjačkog štapa? Da li je iko dobio onu čuvenu sedmicu, jer, vi znate, uvek kad padne standard građani se okreću igrama na sreću. Što je standard niži, igre na sreću više profitiraju, jer ljudi očekuju da će na taj način da reše neka svoja egzistencijalna pitanja. Da li je iko dobio sedmicu? Gde se slivaju onolika sredstva od lotoa i koliko je država profitirala od toga? Da vas podsetim, nije ovo prvi put, bila je Nacionalna štedionica, pa se posle ispostavilo da je to privatna banka. Drugo pitanje, da li je tačno da je direktor NIS-a Srđan Bošnjaković samo u prošloj godini, dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, na reklamu potrošio milijardu dinara državnih para? Treće pitanje, da li je izvesni Balać (bio je komercijalni direktor Rafinerije Novi Sad, a sad ga pripremaju za direktora Petrola) u vreme afere Trizon bio bar pozvan? Da podsetim građane Srbije, država Srbija je samo u aferi Trizon oštećena za 16 miliona evra. Sledeće pitanje, hoće li nam potpredsednik Vlade gospodin Đelić objasniti odakle mu za godinu i po dana 11 miliona evra? Ne samo poslanicima SRS, neka građanima Srbije objasni model, možda će se još neko obogatiti na toj nauci, na tom ekspertskom postupku koji je on uradio. Hvala.
Zahvaljujem se. Molim službu da prosledi poslanička pitanja resornim ministrima. Nastavljamo rad dalje. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a neka se pripremi narodni poslanik Jadranko Vuković.
Dame i gospodo narodni poslanici, od 5. oktobra, od kada ste došli na vlast, neke od stranaka iz tadašnjeg DOS-a su uvek nekako želele da se prikažu građanima i biračima Srbije da su nešto drugačije od ostatka DOS-a. Prva je krenula Demokratska stranka Srbije, navodno nezadovoljna rezultatima Vlade Zorana Đinđića. Izašli su sa tim nezadovoljstvom na izbore, prevarili građane Srbije. Posle izbora 2003. godine formirali su neku novu vladu, neki novi DOS, na čelu sa Mlađanom Dinkićem, za koga možemo slobodno da kažemo da je preuzeo, maltene, funkciju predsednika Vlade Republike Srbije. Tada se Demokratska stranka pojavila kao nezadovoljna rezultatima rada Vlade, da bi na neki način prevarila građane Srbije, osvojila najveći broj glasova nezadovoljnih građana. Doduše, u tome vas je omela Srpska radikalna stranka, koja je pobedila na poslednjim izborima. Ali, evo, od pre nekoliko dana konačno su sve maske starog i novog DOS-a pale. Novi DOS je okupljen i nema nikakve razlike između DSS-a i DS-a, apsolutno nikakve razlike. Ona suština zbog koje su se sastali sada izlazi na videlo. Prethodni govornik, moj kolega narodni poslanik gospodin Momir Marković nije u pravu u jednom delu kada je Cesid u pitanju, da su Cesid plaćale strane vlade a ne ova. Sa tim ne mogu da se složim, jer ne vidim razliku između stranih vlada i bilo koje vlade od 5. oktobra naovamo. Koja je to Vlada Republike Srbije radila u interesu građana Srbije više nego bilo koja strana vlada? Nijedna vlada, ni Zorana Đinđića, ni Zorana Živkovića, ni Vojislava Koštunice, prva, ni Vojislava Koštunice, druga. Čak su i neke strane vlade više pomagale Srbiji da sačuva Kosovo i Metohiju nego što su se naši ministri i predsednik Demokratske stranke Boris Tadić trudili. Sada polako – kao da vam je došlo spram glave, ili ste toliko sigurni u svoju vlast i to da ćete uvek moći da varate narod, ili jednostavno znate da vam dolazi kraj, više nemate čime da prevarite građane Srbije – otkrivate i sve one saučesnike koji su vam pomagali u tom poslu. Kada se pogleda ko je jedan od zamenika sekretara Narodne skupštine vidi se jedan takav rezultat - kome dugujete te mandate, kome dugujete ovu vladu. Došlo je vreme da ispostavite račune. Kada počnete sa tim kako da prevarite građane, uvek izmislite neka zvučna imena, uvek imate nekakve krilatice. Tako je i osnovan taj Cesid ili, kako to oni kažu, Centar za slobodne izbore i demokratiju, koji se svime bavio, samo ne slobodnim izborima i demokratijom. Cesid nije nikada, od kada postoji, vršio analizu biračkog tela, popularnosti stranaka, on ih je pravio. Pravio ih je za račun Demokratske stranke i ostalih stranaka tadašnjeg i sadašnjeg DOS-a, sa ciljem da imaju što veću popularnost u tim njihovim analizama, a da se popularnost Srpske radikalne stranke umanji. Koliko su oni stručni i eksperti vidi se po njihovim prognozama i analizama za predsedničke izbore 2003. godine, kada je tadašnji kandidat DOS-a Dragoljub Mićunović po njima imao preko 50%, a gospodin Tomislav Nikolić, kandidat Srpske radikalne stranke, nešto ispod 20%. Koliko se sećam, na tim izborima je gospodin Tomislav Nikolić dobio preko 50% i pregazio kandidata Cesida i DOS-a Dragoljuba Mićunovića. To su rezultati DOS-a i Cesida, kako se to do sada radilo. E sad, pazite šta je taj gospodin Miloš Todorović i koja su to njegova najveća naučna dostignuća. Autor je knjige "Izborne manipulacije". Tu mogu da kažem, ako je nekoga neko učio kako da krade na izborima, to su ili vaša iskustva koja ste prenosili njemu, ili su to iskustva koje je njemu neko prenosio pa ih je on davao vama, jer sve izborne krađe potiču od vas. Dalje, bavio se modelom Zakona o izboru narodnih poslanika. Znate, političke stranke su te koje treba da postignu konsenzus o tome kakav izborni zakon treba da imamo, da se mogućnost zloupotreba u danu za glasanje i uopšte u predizbornim radnjama svede na najmanju moguću meru. Vi ste ti, koliko se sećam, koji ste sprovodili izbore od 2001. godine naovamo, pa se sećam da mi iz Srpske radikalne stranke nismo mogli da dobijemo ni obrasce za prikupljanje potpisa podrške o istom. U svemu tome je, kada se sada pogleda, učestvovao i ovaj gospodin jer je tada bio i savetnik Demokratske stranke, modelar Zakona o finansiranju političkih stranaka, pazite sada čime se još gospodin bavio. Što nije napisao model Zakona o finansiranju nevladinih organizacija, prvo da sebi postavi meru koliko će i odakle da drpa. I, da se zna od koga uzima, ko su mu sponzori i ko je bio sponzor Cesidu od ovih tajkuna koji su minirali srpsku berzu, koji su ojadili građane Srbije u saradnji sa guvernerom Narodne banke, da se zna ko sve finansira Cesid. Ovako, sve smo zavili u jednu formu neke demokratije, Evrope, nekih priča, da narodu zamažemo oči i da dođemo na vlast. Samo, čini mi se, kao što sam rekao na početku svog izlaganja, ili vam je došlo spram glave da propadnete ili ste sigurni da više vlast nikada ne možete da formirate pa dajte šta može još i što je još preostalo da se ukrade, onda ćemo da se snalazimo kako znamo i umemo. Budite sigurni da za kriminalce iz DOS-a i zloupotrebe koje vladajuće strukture prave Srpska radikalna stranka posle novih izbora neće imati milosti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jadranko Vuković. Želeo bih da obavestim Srpsku radikalnu stranku, poslanički klub, da im je ostalo još 13 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, za ovom govornicom ću da iznesem nekoliko činjenica koje je gospodin Miloš Todorović, naravno ne slučajno, izbegao da istakne u svojoj biografiji. Prva je da je Cesid, i još dve nevladine organizacije koje se bave pitanjem izbora, nastao iz Međunarodne fondacije za izborni sistem, čiji je, kao što znate, osnivač Veliki brat. Na našim prostorima te nevladine organizacije, Cesid i još dve, pojavile su se 1997. godine, finansiraju ih isti oni koji finansiraju i Televiziju B92. Te godine, 1997, tri nevladine organizacije koje se bave pitanjem izbora imale su fond u iznosu od 10 miliona dolara. Gospodin Miloš Todorović nije slučajno izbegao da iznese ove podatke kako je nastala njegova nevladina organizacija, odnosno njihova, čiji je on osnivač, ali istakao je da je bio istaknut u studentskim protestima 1996. i 1997. godine. Dakle, dame i gospodo, odgovorno tvrdim da je Miloš Todorović iz Cesida, kandidat Demokratske stranke za zamenika sekretara Narodne skupštine, školski primer kako nam Zapad nameće svoje kadrove u ovu i sve druge državne institucije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ognjen Mihajlović.
Ovde imamo klasični sukob interesa. Gospodin iz Cesida, Miloš Todorović, predložen je za zamenika sekretara ove cenjene skupštine. Kao što znamo, Cesid je već duži niz godina nametnut, i to baš uz dobru pomoć predlagača, kao jedna neformalna ali veoma bitna institucija kroz koju se proverava valjanost izbora. Išlo je to polako, bilo je i mnogih drugih organizacija, ali, eto, sada imamo Cesid kao jedan veoma uvažen, bitan reper da li su izbori bili demokratski ili ne. Zaista, to je jedna ingeniozna organizacija, taj Cesid, valjda to znači centar za slobodu i demokratiju, tako nekako, koja je kao svoju ideju istakla onu najprostiju jednačinu 1+1=2. To je istakla, ali nam je pokazala kako vrlo lako i jednostavno 1+1 može da postane jednako nuli. To se upravo desilo u Crnoj Gori, kada je Milo Đukanović, uz obilatu pomoć Cesida, doveden na vlast i kada je od zajednice Srbije i Crne Gore ostala jedna velika nula. Sada jednog takvog čoveka, koji se nalazi u samom korenu organizacije Cesida, kao njen osnivač, koji je delegiran u RIK, dovodimo u sam centar, u samu srž zbivanja, dovodimo ga u ovu skupštinu, koja postoji zahvaljujući izborima. Svi smo mi ovde došli kao rezultat demokratski izražene volje građana. Sada taj isti Cesid, preko gospodina Todorovića, treba da upravlja zbivanjima u ovoj skupštini. Malo po malo, u vremenu koje je ispred nas, uoči nekih izbora, oni će pokušati na sve moguće načine da se zaista ta njihova predizborna naklapanja o mogućim rezultatima izbora poklope sa činjenicama, sa pravim rezultatima izbora. Tako će zaista moći da prognoziraju šta će se desiti, kada se prebroje glasovi naših građana. Dakle, predlagač nam gura jedan protivzakonit čin pod nos, pokušava da nas uvuče u tu protivzakonitu radnju u kojoj mi kao poslanici treba da glasamo, bilo za ili protiv, i tako ozakonimo nešto potpuno nezakonito. To je jedan klasični sukob interesa. Zaista bih voleo da se predlagač izjasni o ovome što sam rekao, da li se radi o sukobu interesa ili ne. Što se tiče samog lika ovog čoveka, mogu da kažem samo jednu pozitivnu stvar o njemu, koja se sadrži u poslednjoj rečenici, a to je da je otac kćerke Anje i sina Dimitrija. Govori engleski jezik. Šta to znači, kome to treba? Dozvolite, nama srpskim radikalima je mnogo bitniji ruski jezik, nego engleski. Naše je demokratsko pravo da se izjasnimo za zajednicu nezavisnih država, naravno, sa Rusijom na čelu. Vaše je isto demokratsko pravo da učite engleski jezik i da pokušate da uđete u zapadnu Evropu. Ali, naravno, nećete uspeti. (Vjerica Radeta, sa mesta: Kaži da odlično govoriš engleski jezik.) Nije važno, uopšte, koji jezik govorim i koliko. Nije jedini jezik koji govorim. Dakle, to je sve što bi moglo da se kaže o ovom kandidatu. Iskoristiću ovu priliku da se obratim gospodinu Duliću. Gospodine Duliću, u svom, ničim izazvanom, ekspozeu naveli ste nekoliko stvari. Između ostalog ste kazali da ćete više da sarađujete sa nevladinim organizacijama. Kako? To vidimo upravo danas. Rekli ste da ćete celu stvar da podignete na neki veći kulturološki nivo. Dakle, vi ste se ozbiljno spremali ili barem razmišljali o funkciji koju ste nedavno preuzeli. Ako već imate dobre namere, trebalo bi da dobro pazite gde i šta govorite. Vi ste na svakom mestu i u svakom slučaju predsednik ove skupštine, baš kao što smo mi, pre svega, poslanici. Nije bitno koje stranke, ali je vrlo bitno koje skupštine. Gospodine Duliću, sinoć ste na televiziji, čije ime ne želim da pomenem, rekli da je po vašem mišljenju general Ratko Mladić ratni zločinac. Iznoseći ovakvo mišljenje uvredili ste stotine hiljada građana ove zemlje, pre svega porodice poginulih boraca kojima je komandant bio general Ratko Mladić. Uvredili ste invalide koji su se borili pod njegovom direktnom komandom. Znate šta znači njegova direktna komanda? Njegova direktna komanda je stala u dve reči – za mnom. To je čovek koji je tri puta ranjen na prvim linijama odbrane srpstva. Sa ponosom mogu da kažem da sam njegov borac. I mene ste kao poslanika i kao borca Ratka Mladića uvredili. Dakle, radi se o mnogo jačoj stvari od one koji ste vi onako paušalno, ne znajući o čemu govorite, izrekli. Merite svaku svoju reč. Ako niste sigurni u odgovoru, ponašajte se kao vidovita Vanga – da to može da se shvati i ovako i onako. Ne morate uvek da date precizne odgovore, jer je i to bolje nego da se ogrešite o ovu skupštinu i o narod koji je predstavljen u ovoj skupštini. Želim da se osvrnem samo na još jednu stvar. Jedna od učesnica te ružne emisije, u kojoj je svetla tačka donekle bio gospodin Mrkonjić, reče kako je Srbija zemlja apsurda i čuda, kako ona, eto, sedi na optuženičkoj klupi, a gospodin Cvetanović ide u Evropu. Naravno, tu, gospodine predsedniče Skupštine, niste našli za shodno da zaštitite instituciju poslanika. Kada smo dobili predloge delegacija lepo je u njima pisalo da je to urađeno na osnovu dogovoru sa predsednicima klubova i da se tu radi o reciprocitetu. Znači, u skladu sa tim koliko nas ovde ima imamo pravo da dobijemo članove u delegacijama. To je opšta praksa, koja je uobičajena u ovoj skupštini od kada ona postoji. Dakle, predsedniče Skupštine, dobro pazite šta radite.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Preostalo vreme za Srpsku radikalnu stranku jeste četiri minuta. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, potrudiću se da za ovoliko vremena koliko je ostalo kažem nekoliko reči prevashodno gospodinu Milošu Todoroviću, jer svakako smatram da je njegov izbor ovde apsolutno najsporniji. Nedostaje nam nekoliko podataka vezanih za njegovu biografiju. Ovde kažete da je diplomirao na Pravnom fakultetu i položio pravosudni ispit. Ne kažete kada je to bilo i sa kojom prosečnom ocenom, a mislim da bi to bilo veoma značajno da znamo. Dalje, kaže se da je on od 2000. do 2004. godine bio posmatrač Cesida pri RIK-u. Ovo nije tačno i ne može da bude tačno, jer ne postoji stalni posmatrač pri RIK-u. Neko može da bude određen da bude posmatrač samo za izbore, dakle, samo za tih mesec ili mesec i po dana, koliko traju kampanje, ali niko ne može biti stalni posmatrač tokom četiri godine. Dalje, kaže da je autor knjige "Izborne manipulacije". Mene je, naravno, zainteresovalo kakvo je to kapitalno delo koje je napisao gospodin Todorović, pa sam ga pronašao. To nije knjiga, pre se može nazvati brošurom. Ima ukupno 47 strana. To je ukupno od prve do poslednje strane, ali knjiga, to kapitalno delo ove "intelektualne gromade", počinje tek od sedme strane, a završava se na četrdeset i nekoj. Veći deo knjige su, kao što možete da vidite, samo grafikoni i tabele, a teksta verovatno nema više od 15 strana. Veoma je zanimljivo da je on stigao tu da kaže da najnoviji primer manipulacije izbornim sistemom jesu izbori za predsednika Sjedinjenih Američkih Država 2000. godine. Kaže da su oni pokazali da je kandidat demokratske partije osvojio ukupno više glasova od kandidata republikanaca, ali pošto je Džordž Buš kao kandidat republikanske partije osvojio više elektora, izabran je za predsednika. Dakle, to je oštra kritika demokratije u Sjedinjenim Američkim Državama. Naravno, prežvakano je tu još nekoliko informacija koje se obrađuju, rekao bih, već vekovima. Pokušavao je tu nešto da kaže o džerimanderingu, što je teoretski i praktično već obrađeno pre skoro 200 godina. Ono što ne piše u biografiji gospodina Todorovića (bio sam član RIK-a u ime SRS na predsedničkim izborima 2004. godine) jeste to da je on na sve moguće načine onemogućavao izborni proces. Neću govoriti o tome da se oni nisu dovoljno zalagali za demokratske principe, ali ono što karakteriše gospodina Todorovića jesu lažna saopštenja koja su izdali na sam dan drugog kruga predsedničkih izbora, kada su optužili mene kao člana RIK-a – tamo sam bio zvanično u Raškom okrugu, dakle, obilazio sam biračka mesta u Tutinu i Novom Pazaru – da sam se na nekim biračkim mestima potukao sa članovima biračkih odbora, da se radi o velikim incidentima, da se dovodi u pitanje sam završetak izbora itd. S obzirom na to da sam ceo dan obilazio ta biračka mesta sa gospodinom Ademom Ramičevićem, koji je predsednik Opštinske izborne komisije u Tutinu, napravio sam saopštenje, odnosno nekoliko saopštenja, gde je jasno ukazano da su sva saopštenja Cesida lažna, da nije bilo nijednog incidenta i da Cesid kao organizacija nema posmatrača ni na jednom biračkom mestu u Tutinu... (Predsednik: Vreme, gospodine Šaroviću.) Evo završavam. Jasno je da apsolutno ne možemo dopustiti da Miloš Todorović bude izabran za zamenika sekretara, jer će on onda po funkciji imati neposredno pristup materijalima RIK-a, a videli smo već da je sklon manipulacijama, te onda s pravom možemo očekivati da će on tek u narednom periodu svašta da radi. Zanimljivo je da je on uporedo sa tim što je bio nezavisan u RIK-u, predstavljao taj Cesid, bio i službenik DS-a angažovan kao, kako kažu, stručni konsultant u Skupštini Srbije i Crne Gore. Na kraju moram reći da izbor zamenika sekretara i sekretara Narodne skupštine svakako predstavlja i završni čin podvođenja još jedne grane vlasti, ovog puta zakonodavne, pod apsolutnu kontrolu Demokratske stranke. Demokratska stranka već ima predsednika Republike, ima predsednika Narodne skupštine; kada budu imali sekretara i zamenika potpuno će imati kontrolu nad zakonodavnom granom vlasti. Takođe, imaju najveći broj ministara u Vladi Republike Srbije. Svi vi znate da se tamo Vojislav Koštunica nizašta ne pita, niti će se pitati. Ovo je još jedan veliki šamar i poslanicima DSS-a i svima onima koji su prevareni da glasaju za njih, jer niko od njih nije glasao za DSS da bi predstavnik DS-a bio na čelu Skupštine, na čelu Republike i da bi imali, kao i do sada, apsolutno... Molim vas, završio bih, ali mi stalno dobacuju poslanici Demokratske stranke. (Predsednik: Dva minuta i 20 sekundi ste više govorili. Izvolite.) Znam, ali neprestano mi dobacuju pa nikako da se koncentrišem i da završim. Dakle, kada se tome doda i najava Dušana Petrovića da će izvršiti reizbor svih sudija u Srbiji, mimo Ustava, jer Ustav Republike Srbije garantuje stalnost sudijske funkcije, onda je jasno da se Srbija, mimo izborne volje građana, našla ponovo u celini u kandžama Demokratske stranke. Naravno, za to najveću odgovornost snose Vojislav Koštunica i DSS, ali, kao što vidimo, ni danas njihovih poslanika nema u klupama, ni danas se niko od njih nije prijavio da izađe za govornicu i da obrazloži koji su to razlozi koji ih navode da glasaju za sekretara, iako su čvrsto obećavali da će Marko Danilović i u narednom periodu biti sekretar Skupštine.
Hvala puno. Po Poslovniku se javio gospodin Marković, a neka se pripremi gospodin Rajko Đurić, pet minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, u petak sam sa ove skupštinske govornice upozorio narodne poslanike, nosioce vlasti u ovoj jedva skrpljenoj vladi gospodina Koštunice i građane Srbije na neverovatnu, gotovo tragičnu situaciju na 15 kilometara odavde, u naselju Grmovac, gde su ljudi koji štrajkuju glađu već počeli da padaju u nesvest, gde su saniteti odlazili i pružali prvu pomoć tim ljudima, koji i dalje nastavljaju da štrajkuju glađu. Očekivao sam, u najmanju ruku, da će ova jedva skrpljena vlada da konačno kaže ministru energetike da radi svoj posao i da naloži tom nekom podsekretaru u Gradskoj skupštini, do čijeg parafa još stoji, pa da se pusti struja kroz dalekovod, koji su građani, delovi nedoklanog srpskog naroda, oni koji su se skućili na toj ledini, napravili kuće, svojim krvavo stečenim novcima izgradili, kroz visokonaponsku mrežu koju su takođe krvavo platili. Već 11 godina, na 15 kilometara od Beograda, u naselju sa nekoliko hiljada kuća žive građani u totalnom mraku, sugrađani Nikole Tesle, čoveka koji je podario struju celom svetu. Umesto da reaguje Vlada Republike Srbije, umesto da reaguju resorni ministri, umesto da reaguje to činovništvo koje debelo plaćasvojim sredstvima i taj deo srpskog naroda koji živi u Grmovcu, niko se nije oglasio. U međuvremenu je još nekoliko ljudi kolabiralo štrajkujućiglađu, i dan-danas štrajk glađu tamo se nastavlja, i dan-danas policija je ogradila štrajkače glađu da im slučajno neko ne priđe osim saniteta. Oglasila se svojim saopštenjem Vlada Republike Srpske Krajine u izbeglištvu, jedini stožer oko koga su ti ljudi mogli da se okupe. Naravno, oglasila se i Srpska radikalna stranka. Pročitaću vam saopštenje Vlade Republike Srpske Krajine u izbeglištvu. Što vi, gospođo, mene tako milo gledate? (Predsednik: Imate 30 sekundi, gospodine Markoviću.) Saopštenje o nepreduzimanju mera za priključak struje i vode stanovnicima naselja Grmovac, 15 kilometara od Beograda: "Odnos državnih organa i ustanova i gradske vlasti prema nekoliko stotina kuća, prema nekoliko stotina stanovnika naselja Grmovac je više nego nehuman. Vlada Republike Srpske Krajine u progonstvu je zaprepašćena činjenicom da građani naselja Grmovac, isključivo izbeglička populacija, danas, u jeku savremene civilizacije, žive u uslovima praistorijskog doba. Delegacija Vlade Republike Srpske Krajine u progonstvu je posetila građane naselja Grmovac nadomak Beograda i izrazila svoje zaprepašćenje nemarnošću gradske vlasti, državnih organa i organizacija, čija su obećanja ostala samo mrtvo slovo na papiru. Stoga zahtevamo da nadležni organi, Ministarstvo za energetiku pre svih, odreaguju i da se građanima omogući priključak na elektromrežu, koju su inače sami finansirali sopstvenim sredstvima, ionako teško stečenim. Više je nego apsurdno da sunarodnici naučnika svetskih razmera Nikole Tesle, koji je inače podario celom svetu božansku svetlost, danas žive u potpunom mraku. Zbog te činjenice danas treba da se stide svi oni koji su doprineli da se građanima Grmovca dešava nešto ovako nepojmljivo. Sigurni smo da niko od vas ovde prisutnih nije proživeo takve muke i patnje; otuda je više neverovatno da nemate izgrađen osećaj o patnjama nedoklanog našeg naroda. Nadamo se da će ovo saopštenje upozoriti na svest ljudi, onih koji odlučuju o tuđim sudbinama, i da će ovaj visoki dom napokon imati razumevanja za patnje ovih, kao i drugih unesrećenih, prognanih i izbeglih lica, čiju sudbinu niko od vas ne bi poželeo, i da će da odreaguje kako bi konačno meštani naselja Grmovac osetili radosti svetla. O tome je obaveštena Skupština Republike Srbije. Vlada Republike Srpske Krajine u izbeglištvu, gospodin Ličina, ministar." (Predsednik: Gospodine Markoviću, četiri minuta i 37 sekundi.) Znam, ali ja sam citirao pismo, morali ste da mi odbijete. (Predsednik: Dobro, molim vas, završite.) Dame i gospodo narodni poslanici, pogotovo vi narodni poslanici iz "žutog preduzeća", s obzirom na to da ste na grbači, da ne kažem na vlasti, i u Beogradu, u ime građana Grmovca, u ime svih koji trpe torturu beogradske vrhuške, zahtevam da neko prisili tog činovnika u gradskoj vladi da se tim ljudima pusti struja.
Hvala puno. Gospodin Rajko Đurić, izvolite, imate pet minuta.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, Unija Roma Srbije podržava vaš predlog i glasaće za predloge koje ste izložili. Tim povodom dozvolite da kažem i sledeće. Već dugo i vrlo pažljivo slušam predstavnike ovog uvaženog doma. Setio sam se pesnika Dušana Radovića koji bi, verujem, kada bi bio ovde prisutan, rekao, kao nekada na jednoj konferenciji Socijalističkog saveza Beograda – dame i gospodo, ja sam pesnik i novinar, nisam veterinar. Pomenuću, osim toga, i jednu mudru pesmicu moga naroda, koja ima poruku sličnu onoj iz Šekspirovih drama (nema tu, nažalost, Vladete Jankovića, s kojim sam nekad sarađivao u Odboru za narodne umotvorine SANU): Lava, lava, lavora, lendar sane thavorha, thavorhendar e šele, thaj te ovas umblade. (Reči, reči, rečce, od reči končići, od končića užad, od užadi vešala.) Gospodine predsedniče, ovde se često praktikuje pravilo u cilju da se pogaze sva pravila ovoga doma, i ja na vas, gospodine predsedniče, apelujem i molim vas da se pridržavamo pre svega Poslovnika i pravila i Ustava ove zemlje. U protivnom, bojim se da posledice, pre svega po ovaj dom, mogu biti jako nepoželjne. Pravila se pridržavaju i deca u obdaništu, i deca koja se igraju na ulici! Mi smo već imali slučajeve od kojih odista razum posrće, ali uprkos tome, izgleda da nećemo da izvučemo odgovarajuće pouke. Zato se pitam kako će parlament moći da ispuni očekivanja građana i volju naroda, na šta se vrlo često pozivamo, a to je da uništeno obnovimo, da buduće opasnosti savladamo, štetne namere i opasna dela sprečimo. Voleo bih da se čuje i zna da li je neko u ovom parlamentu, svejedno kojoj političkoj stranci pripada, odista uveren i ubeđen da se Srbija i srpska država, o kojoj se često ovde govori, mogu uspešno štititi i odbraniti korišćenjem političke hipnoze, psihoterora, prizivanjem sila razorne moći i nasilja ili javnim pljuvanjem i šamaranjem svih državnih i društvenih autoriteta, i to u času kada nad glavom Srbije visi Damoklov mač. Ko neprestano kuje taj mač? Ko stalno izvlači dlaku iz konjskog repa, unoseći nespokojstvo i nemir među građane Srbije i pripadnike nacionalnih manjina, uključujući i moj narod? Poštovane dame i gospodo, svestan činjenice i stanja u kojem se nalazi naša zemlja i građani Srbije, čiju sudbinu dele i mnogi pripadnici Roma, molim ponizno sve lidere stranaka i vas, uvažene dame i gospodo, da se okanemo podela i deoba, jer Srbija je jedinstvena zemlja (tu se potpuno slažem sa gospodinom Rajkom Baralićem), u kojoj svi mi živimo zajedno sa našom decom, sa našim unucima, kojima je potreban mir, koji žele sigurnost i koji žude za srećom. Srbiji više nisu potrebni spomenici poput onog u užičkom kraju podignutog krvno zavađenoj braći iz političkih razloga, na kojem je, po volji njihove ucveljene i unesrećene majke, napisano slovo tuge i opomene – ubila ih bratska ruka. Ko ubije brata, neprestano će, bojim se, ubijati i Boga... (Predsednik: Vreme, gospodine Đuriću). ... i tako neprestano stvarati potrebu za Pilatom, koji sa prezirom pita šta je istina i uvek je spreman da Barabasa zameni za Isusa. Ko nije svestan toga, on voljno ide na ruku onima koji trljajući ruke željno očekuju da vide Srbiju na putu prema Golgoti. U vezi sa drugim pitanjem biću sasvim otvoren i jasan. O tome sam više puta govorio i ovde i na međunarodnim skupovima. Kosovo treba braniti svim političkim i diplomatskim sredstvima. Uostalom, moj narod, oko 264.000 Roma, stradao je na najgori i najstrašniji način na Kosovu. Međutim, taj ko bi hteo, pozivajući se na Kosovo, da izvrši "kosovizaciju" Srbije, počinio bi zločin prema Srbiji i srpskim građanima, narodu srpskom i svim ostalim narodima u njoj. (Predsednik: Gospodine Đuriću, vreme vam je isteklo.) Evo, sada ću da završim. Poštovane dame i gospodo, idući prema ovom domu sreo sam jednog običnog čoveka, radnika Gradske čistoće, koji je rekao – kada bismo mi tako radili vi ne biste od smeća uspeli da stignete do zgrade parlamenta. Dok sam išao prema ovom zdanju bila mi je na umu misao tog časnog čoveka, jer sam se pitao koliko ja i koliko svi mi uspevamo dodati makar gram sreće tom čoveku i njegovoj porodici. Ovde ima poslanika koji su naneli najveću štetu parlamentu i srpskoj državi. Pošto je gospođa Radeta pomenula Smilju Avramov, ja ću podsetiti na Međunarodno javno pravo, čiji je autor Smilja Avramov. Gospođa Radeta je, molim vas, predložila iščlanjenje Srbije iz Ujedinjenih nacija. Dame i gospodo, da li znate ko je to uradio? Hitlerova Nemačka, Musolinijeva Italija i 1965. to je nagovestila Indonezija, kada je bilo ubijeno oko milion ljudi!
Gospodine Đuriću, tri minuta ste govorili preko vašeg vremena. Po Poslovniku, gospodin Jovan Damjanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam do kada ćemo uzurpirati... (Predsednik: Molim vas, morate da kažete koji član.) Član 104. Dokle ćemo uzurpirati ovde Narodnu skupštinu i izmišljati nekakvu koliziju između srpskog i romskog naroda? Pre svega, gospodine Rajko Đuriću, vi niste ovde više od jedne decenije, mi znamo gde ste vi bili. Zašto govorite o srpskom narodu kao da smo u nekoj koliziji i govorite na romskom jeziku - treba neko da nas besi. Ko nas ovde maltretira u ovoj državi i ko nas ovde besi u ovoj državi? Ja sam to prošli put rekao i sada vas pitam: kažite mi gde u vašoj demokratskoj Evropi, što ja poštujem, ima tri Roma poslanika? Da li je to zahvalnost srpskom narodu i bilo kojim političkim partijama? Kako ste vi ušli ovde u ovaj parlament? Zar se tako vraća Srbiji i srpskom narodu? Kada je cela Evropa bombardovala ovu državu, i ubijala, vi ste bili u Vatikanu, kod Gintera Grasa, kod Havela i prizivali ste da se bombarduje ova zemlja. Romski narod danas ima toliko problema, a vi ne govorite o platformi, niti prezentujete platformu ovoj državi, šta treba država da pomogne romskom narodu, jer živi kako živi. Vi nemate nikakve programe da prezentujete ovde i da tražite od ove skupštine, nego stalno govorite o rashlađenju i koliziji između srpskog i romskog naroda, što nije istina. Koji je vaš narod, 10.000 ljudi? Ja u svojoj ulici imam 25.000 Roma koji glasaju za stranku za koju glasaju. Nemojte, molim vas, tako.
Po Poslovniku, gospodin Rajko Baralić.
Član 101. stav 3. i član 103. stav 1. Nije tako rekao Duško Radović, taj citat nije ispravan. Duško Radović je rekao nešto sasvim drugo, u prenosnom smislu taj citat bi trebalo da se protumači, gospodine Đuriću, da se vi obraćate poslanicima koji su životinje. Vodite računa šta govorite. Vi niste veterinar, a nije bio ni Duško Radović. On je bio veliki pesnik, a vi to nikada nećete biti. Dakle, molim vas, to nema smisla. Nemam ništa protiv vas lično, vi ste meni veoma simpatični, ali svaki put govorite o stvarima koje ne stoje, pominjete Pilata, pominjete teške reči, bez ikakve potrebe. Što se tiče gospođe Smilje Avramov, sa velikim poštovanjem to ime da izgovarate, a za to imate nekoliko razloga. To što ste rekli ne odgovara kontekstu. Gospođa Smilja Avramov je, komentarišući izvesne postupke ove vlasti i pre svega Gorana Svilanovića, rekla to što ste vi ovde komentarisali, jer Srbija, odnosno bivša SRJ nije zaslužila da bude "banana država", pa da kao osnivač UN ponovo bude upisana u članstvo UN. To je bio kontekst, a ne ovo o čemu ste vi danas govorili. Još nešto, nema nikakvog razloga da svaki put kada se javite, prošli put sam vam to rekao, ovde govorite eseje. Ja imam razumevanja za vaše spisateljstvo, objavite knjigu, pročitao sam i vašu knjigu "Seobe Roma", a vrlo rado ću da pročitam i sledeću, ali to potpuno ne odgovara ovome što se ovde dešava. Vi stalno nas edukujete. Ostavite vi, gospodine Đuriću, da mi rizikujemo pred svojom ciljnom grupom. Zašto bismo se mi na bilo koji način ravnali po onome što je vaše shvatanje političkog i parlamentarnog delovanja? To apsolutno rizikuje svako od nas i nosi rizik pred onima koji za nas glasaju. Neumesne su dosetke tipa veterinara i ostalog, ne priliče ni vašim godinama, ni vama, ni vašem obrazovanju, ni onome kako se vi ovde predstavljate, a vi želite da ostavite utisak na sve nas i na građane Srbije da ste intelektualac. Nadam se da se razumemo. Što se mene tiče, više neću polemisati sa vama, pišite knjige, ali nemojte narodne poslanike nazivati, makar i prenosno, životinjama, jer to nije korektno i nije fer. To ste tačno rekli – nemojte više, molim vas.
Replika, gospođa Vjerica Radeta.
Gospodin Đurić je malopre potpuno izvan konteksta govorio nekih sedam ili osam, umesto pet minuta. Zaista nemam ništa protiv da svaki poslanik kaže sve što misli da treba da kaže; to je, inače, stav Srpske radikalne stranke, rekla sam već jedanput da kada mi budemo donosili svojom skupštinskom većinom poslovnik nećemo ograničavati ni vreme, nećemo upozoravati na teme, svako će moći da kaže sve što mu je na duši. Nisam imala nameru da repliciram gospodinu Đuriću, ali kada sam čula gospodina Jovana Damjanovića šta on sve ima o vama, gospodine Đuriću, potpuno argumentovano da kaže, onda, eto, samo da podsetim pre svega građane Srbije – tačno je u jednom delu ono što ste rekli kada ste moje ime pomenuli. Da, ja sam iznosila i iznosim stav Srpske radikalne stranke da ćemo se zalagati za to da prekinemo sve odnose sa svakom državom, svakom organizacijom koja nam otme Kosovo i Metohiju. Zaista sam iznenađena da vi imate nešto protiv toga, gospodine Đuriću. Naša politička partija se zalaže za Kosovo i Metohiju u sastavu Republike Srbije. Jedini smo u Srbiji koji to otvoreno i bez rezervi iznosimo, za razliku od onih koje ste vi podržali kada su pravili Vladu, za razliku od Vojislava Koštunice koji je jednu priču pričao pre 15 dana, a sada je promenio ploču, pa jedan od njegovih ministara pre neki dan kaže – da, on je podržavao ovo što je gospodin Tomislav Nikolić rekao, da ćemo prekinuti odnose sa državama koje samostalno i pojedinačno počnu da priznaju Kosovo kao deo nezavisan od Srbije. Taj Koštuničin ministar kaže – da, da, ja sam to tada rekao, tada sam bio pod posebnim utiskom, jer su nas iz raznih evropskih zemalja obasipali kojekakvim navodima, a sada, ako se to desi, mi ćemo da se dogovaramo u Vladi šta ćemo da uradimo. Dakle, priznao je ono što smo mi znali od početka, da su Vojislav Koštunica i Boris Tadić apsolutno isti i da ni jednom ni drugom nije stalo do Kosova i Metohije i do jedinstvene države Srbije.
Replika, gospodin Đurić.
Mudar i častan čovek nema uvek potrebe o tome da govori. Najpre, jedna načelna stvar, ja ne pristajem, dame i gospodo, i nikada neću pristati da budem ciganski poslanik, kako to neko uporno pokušava da me smesti. Ja ne želim politiku ciganskog geta, jer ja sam, kao i svi vi ostali, poslanik Narodne skupštine, prema svim onim obavezama i pravima koje mi svi skupa ovde uživamo. Uostalom, empirijski, ja ću vam i te rezultate saopštiti, od 18.600 glasača, koliko je naša stranka dobila, bilo je 12.400 romskih glasova i 6.000 srpskih glasova. Dakle, mene i ta činjenica obavezuje da govorim kao poslanik Narodne skupštine. Ti koji pokušavaju da degradiraju poslanike manjinskih lista, da suze njihova prava, da ih svedu u tor, na najbolji mogući način iskazuju pre svega svoj diskriminatorski, čak rasistički odnos prema tim nacionalnim manjinama. Ne želim da polemišem sa gospodinom Damjanovićem, jer to zaista nema smisla. Ja dobro poznajem istoriju svog naroda, ali i političku istoriju Srbije. Znate, radikali su i pre rata imali Rome i to ništa nije menjalo stvari. Ne slažem se sa onim što je ovde rečeno, ali jako dobro poznajem istoriju radikalske stranke, počev od 14. i 15. maja 1887. godine, kada su pali kao žrtve, 150 Srba ovde na Terazijama i na Dorćolu, pa do parlamenta 1928. godine. To ne treba da bude tema ovog parlamenta. Druga stvar je u vezi sa onim što je gospođa Radeta rekla. Gospođo Radeta, vi ste me pogrešno shvatili. Ne govorim o državama, govorim o Ujedinjenim nacijama. I, nije tačno to što je gospodin Baralić rekao da je Smilja Avramov govorila u vezi sa Svilanovićem. Ne, to je udžbenik "Međunarodno javno pravo", gospodine Baraliću... (Predsednik: Vreme.) ...iz koga je morala gospođa Radeta da polaže, gde jasno stoji odeljak - Ujedinjene nacije, samo dve države iz Lige naroda i...
Gospodine Đuriću, isteklo vam je vreme za repliku. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Moguće je, gospodine predsedniče, pošto ste bili odsutni pre podne, da niste obavešteni kako je jedna uvreda upućena Srpskoj radikalnoj stranci, kada je rečeno da smo nacisti, ali ovoga puta ste bili u sali. Gospodin Đurić je, gledajući u nas, rekao čak da su to rasističke teorije, odgovarajući replikom na naše izlaganje. Molim vas, gospodo narodni poslanici koji predstavljate druge političke opcije, okanite se tog zaista besmislenog, sumanutog vređanja Srpske radikalne stranke. Molim vas, nemojte da me terate da vas nateram da pružite dokaze za svoje tvrdnje, jer bi to tek predstavljalo kraj Srbije. Mirne duše, gospodine Đuriću, izađete za ovu govornicu, nas nazovete rasistima, a za sebe kažete da niste ciganski poslanik, kako ste rekli, pokušavajući da tu kažete nešto posprdno, a sami znate da ste na taj način izabrani u parlament, zato što je za Rome, Mađare, Rumune, Slovake, Rusine, sve druge, primenjeno pravilo koje ne postoji za Srbe, pravilo da sa tri hiljade potpisa vaša lista bude prihvaćena, pravilo da vi imate prirodni prag po kome se ulazi u Narodnu skupštinu. Vi ste u ovoj Narodnoj skupštini isključivo zato što ste Rom, ne zato što ste pripadnik neke političke stranke, nego stranke Roma. Kvalifikovali ste se za posebne uslove izbora tako što ste rekli da pripadate stranci koja će zastupati interese romskog naroda. Nije bila moja želja da vam se to omogući, jer to je getoizacija. Ja sam i sada za to da Roma bude u svim partijama, da Srba bude u svim partijama, da Rumuna, Rusina, Slovaka, Mađara bude u svim partijama, da se ne izdvajamo po partijama. Čujem ja i ovo što dobacuje jedan poslanik. Još jedna stvar me zaista interesuje: kako ste izbrojali onih šest hiljada srpskih glasova koje je dobila vaša lista? Ako je to radio ovaj novi zamenik sekretara, voleo bih da vidim način. Ako bi mogla Srpska radikalna stranka taj instrument za preračunavanje glasova po nacionalnosti da dobije od vas, zamolio bih vas, pošto bismo pojačali kampanju tamo gde imamo nešto malo manje glasova.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički pretres o predlogu kandidata za imenovanje sekretara Narodne skupštine Republike Srbije i predlozima kandidata za imenovanje zamenika sekretara Narodne skupštine Republike Srbije. Pošto smo obavili zajednički pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o svakom predlogu posebno. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Primili ste Predlog odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, sa ispravkama, koji je podneo predsednik Narodne skupštine. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Predlagač, predsednik Skupštine Oliver Dulić ne želi reč. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada Skupština ne poštuje proceduru i demokratiju, onda može da se desi da dobije i ovakav predlog, o kome bi trebalo da raspravlja i da donosi odluke, a koji uopšte nije u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine Republike Srbije. Naime, mi smo 25. maja ove godine dobili pismo predsednika Skupštine u kome on predlaže donošenje odluke o utvrđivanju sastava delegacija koje će predstavljati Narodnu skupštinu u međunarodnim parlamentarnim institucijama, pozivajući se na član 239. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine. Pročitaću vam član 239. stav 2: "Prilikom osnivanja poslaničke grupe prijateljstva polazi se od uzajamno izraženih interesa za ostvarivanje i razvoj saradnje između predstavničkih tela". Dakle, gospodine Duliću, ovo je moglo da bude osnov za vaš predlog da formiramo neku novu poslaničku grupu prijateljstva. Ja sam taj osnov koristio kada je poslanička grupa SRS predložila da se osnuje grupa prijateljstva sa parlamentom Kube. Da vas obavestim da, po tom osnovu, danas zamenik ministra spoljnih poslova Kube dolazi u 15,00 časova u Narodnu skupštinu da se sretne sa poslanicima koji žele da budu članovi kluba prijateljstva. Pozivam sve poslanike Narodne skupštine Republike Srbije da tome prisustvuju. Šta je problem u ovom vašem predlogu i u odluci? To što mi uopšte nemamo Poslovnikom predviđeno da Narodna skupština Republike Srbije određuje članove bilo kakve delegacije, zato što se računalo da Narodna skupština Republike Srbije, kao skupština jedne članice federacije, obezbedi saradnju sa skupštinom druge članice federacije, da obezbedi saradnju sa Saveznom skupštinom, ili Skupštinom SRJ, i da upućuje ad hok pojedinačne delegacije koje bi obavljale saradnju sa predstavničkim telima drugih država, primale posete i išle u posete. Ali, da vas obavestim, odluka o tome i inicijativa za to, to je sve u rukama Odbora za inostrane poslove Narodne skupštine Republike Srbije. Dakle, sve što bismo danas ili u danu za glasanje odlučili bilo bi suprotstavljeno Poslovniku. Još jedna stvar, da vas upozorim, bilo je konsultacija sa predsednicima poslaničkih grupa, ali ono što ste uradili u svojim predlozima nije plod konsultacija. Dakle, ne samo da ste predložili delegacije, predložili ste i šefove delegacija. O tome se nikada nismo dogovarali i zato što se nismo dogovarali nijedan predstavnik opozicije u vašem predlogu nije predviđen da bude šef bilo kakve delegacije Narodne skupštine Republike Srbije. To znači da vama trebaju poslanici iz opozicije da budu ikebana, da putuju sa vama. Ili biste možda vi iz vladajućih struktura putovali posebno, da tamo vi vodite politiku, da se sretnete sa šefovima drugih delegacija, sa predsednicima tih parlamenata, ili gde bi se već išlo, a da poslanicima opozicije obezbedite tretman koji smo, recimo, imali u Savetu Evrope, pa kada je na dnevnom redu rasprava o Kosovu i Metohiji i ja prijavim diskusiju, onda me smestite na 30. mesto po listi govornika, a znate da 12. ili 13. može da stigne da govori, a za sve ostale upute pismenu diskusiju. Gospodine Šami, nemojte da se mrštite, i sami ste to organizovali svojevremeno. Kada vam se ne svidi moja diskusija ili kada se desi da različito glasamo u Savetu Evrope, vi govorite, a ja ne govorim, jer ja ću da kažem nešto što je opozicioni stav iz Srbije, a vama se to tog časa ne sviđa. Dakle, ovo nije dobro zamišljeno. Ovo je zamišljeno kao delegacija vladajućih stranaka, kojoj će društvo praviti opozicioni poslanici. Ovo nema uporište u Poslovniku. Ako želite da bilo kakvu odluku po ovom osnovu donosimo, pristupićemo hitnim izmenama Poslovnika koje će ovo omogućiti. Narodna skupština, po ovom poslovniku koji je sada na snazi, ne formira nikakve delegacije koje bi nas predstavljale u telima, a sam osnov na koji ste se pozvali u ovom predlogu je tako besmislen i smešan da bi trebalo da opet sa govornice kažete - ja ovo nisam potpisao.
Hvala puno. Pročitaću vam član 239. prečišćenog teksta Poslovnika: Narodna skupština odlučuje o utvrđivanju sastava stalnih delegacija za učešće u radu Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, Parlamentarne skupštine Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju i drugih multilateralnih parlamentarnih institucija. Predlog odluke o sastavu stalnih delegacija iz stava 1. ovog člana podnosi predsednik Narodne skupštine u konsultaciji sa predsednicima poslaničkih grupa, vodeći računa o proporcionalnoj zastupljenosti političkih stranaka i zastupljenosti polova. Mi nemamo prečišćeni tekst Poslovnika. Posao mora da uradi Zakonodavni odbor. Mi ćemo tek danas imati Zakonodavni odbor, koji će imati svog predsednika, pošto smo danas dogovorili predsednike i zamenike predsednika svih odbora, tako da ćete u najkraćem mogućem roku dobiti prečišćeni tekst Poslovnika. To nije moja greška, kao što nije ni vaša greška, gospodine Nikoliću, koji ste pre mene bili predsednik. Gledaćemo da to uradimo u najkraćem mogućem roku. Verujem da se slažete da je ovo urađeno u skladu sa Poslovnikom. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, LDP neće glasati za Predlog odluke koju nam je uputio predsednik parlamenta, nakon konsultacija koje su obavljene tokom prethodne nedelje, zbog toga što se ne slažemo sa načinom na koji je definisan ovaj predlog i mislimo da ćemo glasanjem i protestom protiv ovakvog načina formiranja naših delegacija koje će predstavljati parlament u međunarodnim institucijama praktično otvoriti mogućnost da se u nekoj drugoj situaciji drukčije tumači Poslovnik i parlamentu Srbije omogući da u međunarodnim institucijama ima predstavnike koji će imati dovoljno snage i sposobnosti da štite i afirmišu interese države, zastupaju građanke i građane, a ne da isključivo vode računa o potrebama vlasti. Mi nismo zadovoljni pristupom parlamentarne većine formiranju ovih delegacija. Tačno je da je članom 239. utvrđena proporcionalnost kao osnov. Ali, ako je parlamentarna većina odlučila da tu proporcionalnost protumači na način kako je to protumačila, onda moramo reći da se sa tim ne slažemo, da je to loš pristup i da će taj pristup napraviti našem parlamentu na prvoj sednici Parlamentarne skupštine Saveta Evrope puno problema. Nemojte biti iznenađeni reakcijom Saveta Evrope na sastav delegacije koji će predstavljati Srbiju u toj organizaciji. Nemojte biti iznenađeni, pre svega zbog toga što ste odlučili da stranke manjina ne mogu da imaju svog predstavnika u delegaciji, što ste odlučili da jedna vrlo jasna opoziciona poslanička grupa, sa specifičnom politikom, ne može da ima svog predstavnika u toj delegaciji na pristojan način, a to je LDP, i što ste odlučili da proporcionalnost protumačite tako da u svakom trenutku vladajuća većina u delegaciji želi da ima većinu. Vi niste onda predstavnici parlamenta, vi ste predstavnici parlamentarne većine. Suština delegacije, a pogotovo tela kakav je Savet Evrope, jeste u promovisanju politike koja je šira od one politike koju vi definišete na način na koji ste to uradili. Ima ovde ljudi koji su bili angažovani i koji su radili u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope. Tamo se nastupa kroz tri osnovne linije: kroz klubove socijalista, kroz klubove narodnjaka i kroz klubove liberala. Ko će predstavljati Srbiju u poslaničkoj grupi liberala? Kako očekujete razumevanje poslaničke grupe liberala ako nema spremnosti da se na razuman način različitim političkim opcijama otvori prostor za učešće u radu tog tela? To nije pružanje nikakve milostinje. Pozvali ste se na Poslovnik koji želite da menjate, na Poslovnik koji je nedovršen, u kojem nikada nije ni vođeno računa o problemu koji sada pokušavamo da rešimo, jer se ovo telo nikada time nije ni bavilo. Ako hoćemo da parlament Srbije, koji sada prvi put donosi tako važnu odluku, donese odluku koju će odmah neko osporiti, onda to treba da donese parlamentarna većina i vi izvolite. Mi se sa tim ne slažemo i mi ćemo se sa tim boriti. U konsultacijama smo vrlo jasno govorili, pitao sam druge predsednike poslaničkih klubova – da li očekujete od nas da mi u delegacijama koje predstavljaju parlament zastupamo politiku parlamentarne većine ili svoju politiku, bez obzira da li se radi o Kosovu, o ekologiji, o bilo kom drugom problemu kojim se bavi Parlamentarna skupština Saveta Evrope, pošto nas pre svega interesuje odnos Skupštine prema toj delegaciji. Unapred sam rekao da mi ne pristajemo na poziciju u kojoj smo obavezni da u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope zastupamo stavove parlamentarne većine iz Skupštine, ali da možemo da se dogovorimo. To može da bude deo ovog poslovnika, da u njemu vrlo jasno stoji, u tom članu 239 – u delegaciji u Savetu Evrope ima mesta samo za one koji o Kosovu misle ono što misli Koštunica, koji o Hagu misle ono što misli Koštunica, Tadić ili Dinkić, i to je onda vrlo jasno. Ovaj poslovnik nije otvorio mogućnost da se formira delegacija na onaj način na koji ona mora biti formirana da bi bila uvažena. Oni koji insistiraju na ovakvom rešenju, izvinite, gospodine predsedniče, i vi, nanose štetu i Parlamentu i interesima građana Srbije. Dobronamerno vas upozoravam na štetu i posledice koje će uslediti nakon delegacije Ministarstva inostranih poslova Vlade Republike Srbije, a ne delegacije parlamenta. Ako se ta delegacija formira na način kako ste je vi formirali, kroz dominaciju vlasti nad opozicijom, onda je vrlo jasno o čemu se tu radi. Mi ćemo glasati protiv ovog predloga. Drugo što nam se ne dopada, to je veoma loš odnos prema drugim delegacijama. Slažemo se da postoje prioriteti, ali oni ne mogu biti kompromitujući po same predstavnike naše zemlje u drugim zemljama. Važan je OEBS, važan je Savet Evrope, važna je Evropska unija, ali izvinite, ako moramo da delegiramo predstavnike u Crnomorsku inicijativu, ako moramo da delegiramo predstavnike u Interparlamentarnu skupštinu pravoslavlja, onda to mora biti urađeno na kompetentan način. Da li su kandidati koji su predloženi dovoljno kompetentni za taj posao? Ne mislim da li su oni dovoljno kompetentni za posao iz perspektive kako ga vi doživljavate - diplomatski pasoš, neka dnevnica i nagrada za politički doprinos određenoj stranci ili politici, već za posao koji moraju da rade. To je ono što nas interesuje. Mi ćemo imati svoje predstavnike u svim tim telima. Mi nismo zadovoljni načinom na koji su formirane delegacije i profilima ljudi koji nas predstavljaju u tim delegacijama. Ako neko hoće da putuje, neka kaže da želi da putuje, pa ćemo videti, prikupićemo neka sredstva i omogućićemo mu, ali ako treba da putuje na račun ovog parlamenta, a protiv interesa ovog parlamenta jer ne može taj interes da ostvari takav kakav je, onda se mi sa tim ne slažemo. Što se tiče pozivanja na taj poslovnik, to ništa ne znači, jer je Poslovnik napravljen u onom trenutku u kom niko nije ni razmišljao o poslovima koje mi sada pokušavamo da rešimo pozivajući se na član tog poslovnika. Drugo, ono što nam se posebno ne dopada, i takva delegacija kakva je napravljena se kompromituje kroz neprihvatljiv položaj predsednika parlamenta. Izvinite, gospodine Duliću, vi morate biti predsednik delegacije parlamenta Srbije u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope. Poznato je šta mislim o Demokratskoj stranci Srbije i o njihovom kandidatu za predsednika parlamenta, ali, izvinite, evo ga ovde gospodin Šami, i on je bio predsednik parlamenta državne zajednice. Zna se ko vodi tu delegaciju. Pre njega je bio poslanik Mićunović. On je vodio tu delegaciju. Neprihvatljivo je takvo degradiranje veoma važne institucije, što svakako jeste delegacija koja će Srbiju predstavljati u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope. Protiv toga smo takođe i zbog toga glasamo protiv vaše odluke, a kroz rad na Poslovniku i kroz sve ono što će potom uslediti pokušaćemo da vam pomognemo da kao parlamentarna većina razumete zbog čega je važno prihvatiti principe o kojima govorimo. Unapred vam sugerišemo da će stav Parlamentarne skupštine Saveta Evrope biti veoma loš i da je već ovakav predlog naneo štetu interesima i parlamenta i građana koje parlament treba da zastupa. Hvala vam.
Zahvaljujem. S obzirom na to da su dve opozicione stranke izrazile neslaganje sa ovakvim sastavom, po članu 143. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije povlačim ovu odluku sa dnevnog reda. Želim da se vrlo brzo dogovorimo i da barem ovu odluku donesemo konsenzusom, jer smatram da je to neophodno. Mi ćemo razgovarati na sastancima šefova poslaničkih klubova o ovome. Povlačim iz procedure ovu tačku dnevnog reda i nastavljamo dalje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU (pojedinosti) Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatrala i Predlog zakona o izmeni Zakonika o krivičnom postupku, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU (pojedinosti) Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatrala i Predlog zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Poštovani narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda, na osnovu člana 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, određujem 29. maj 2007. godine u 10,00 časova kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Hvala puno. Poštovane dame i gospodo, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 131 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno daje u sali prisutno 149 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nenad Bogdanović, Andrea Galgo-Ferenci, Borka Vučić i Rajko Đurić. S obzirom na to da je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini prelazimo na odlučivanje. Po Poslovniku, potpredsednik, gospodin Delić. Izvolite.