Hvala, poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovani narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, pred vama je danas još jedan važan zakon od značaja za životnu sredinu i zdravlje građana Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini. Cilj donošenja novog zakona je potpuno usklađivanje ove oblasti sa Direktivom 2002/49 EZ Evropskog parlamenta i Saveta o proceni upravljanju bukom u životnoj sredini. Prenošenje Direktive planirano je usvajanjem Predloga zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini i izmenama podzakonskih akata. Potpuna usklađenost biće postignuta usvajanjem pravilnika koji će preneti ili će se pozvati na Direktivu EU 2015/996 o utvrđivanju zajedničkih metoda za procenu buke, koja stavlja van snage i izmenjuje prilog dva Direktive 2002/49 EZ. Predlogom zakona transponovane su odredbe pomenute Direktive, preciznije je definisano šta je buka u životnoj sredini. Proširena je lista izvora buke, kao i nadležnih organa za izradu strateških karata buke i akcionih planova. Takođe, predlogom ovog zakona uređuju se subjekti zaštite od buke, mere i uslovi zaštite, pristup informacijama o buci, nadzor i druga pitanja od značaja za zaštitu životne sredine i zdravlje ljudi. Predlog zakona sadrži devet poglavlja i bliže propisuje uspostavljanje, održavanje, unapređivanje jedinstvenog sistema zaštite od buke u životnoj sredini na teritoriji Republike Srbije, utvrđivanje i ostvarivanje mera u oblasti zaštite od buke, kako bi se sprečili ili smanjili štetni efekti buke na zdravlje ljudi i životnu sredinu, utvrđivanje graničnih vrednosti buke u životnoj sredini prema akustičkoj zoni, vrsti objekata i/ili osetljivosti populacije, kao i prema vrsti izvora buke, zatim, utvrđivanje stepena izloženosti buci u životnoj sredini putem izrade karata buke u životnoj sredini, na osnovu jedinstvenih indikatora buke i propisanih metoda procene buke u životnoj sredini, usvajanje akcionih planova na osnovu podataka iz karata buke u cilju sprečavanja i smanjenja izloženosti buci, obezbeđivanje pristupa informacijama javnosti o buci i životnoj sredini i efektima buke. Zbog usaglašavanja sa obavezama iz direktive, promenjene su nadležnosti za izradu strateških karata buke u životnoj sredini i akcionih planova, kao i rokovi za njihovu izradu. Predlogom zakona popisuje se obaveza za pravna lica koja su upravljači, vlasnici ili koncesionari glavnih železničkih pruga, glavnih puteva, glavnog aerodroma, kao i za jedinice lokalne samouprave koje predstavljaju aglomeracije da izrađuju strateške karte buke i akcione planove za zaštitu od buke u životnoj sredini. Strateške karte buke su osnova za izradu akcionih planova i ujedno i sredstvo za obaveštavanje javnosti i nivou buke u životnoj sredini i njenim štetnim efektima. U skladu sa Predlogom zakona, strateške karte buke, aglomeracije, glavne puteve, glavne železničke pruge i za glavne aerodrome izradiće se najkasnije do 30. juna 2024. godine i revidirati najkasnije do 30 juna 2027. godine, kako bi se usaglasili sa rokovima u državama EU i kako bi se podaci mogli porediti. Akcioni planovi zaštite od buke u životnoj sredini doneće se najkasnije godinu dana od usvajanja strateških karata buke. Jedan od razloga za donošenje novog zakona je i regulisanje problema povišene buke iz ugostiteljskih objekata, koja štetnim dejstvom utiče na zdravlje ljudi i životnu sredinu. Predloženim zakonom o zaštiti od buke u životnoj sredini, pored ovlašćenih pravnih lica, daje se ovlašćenje i komunalnim milicionarima da mogu da kontrolišu buku poreklom iz ugostiteljskih objekata, etaloniranim uređajima za merenje buke, a u skladu sa odlukom organa jedinica lokalne samouprave. Takođe se uvodi i obaveza prvog merenja buke, što znači da je pravno lice koje je vlasnik odnosno korisnik izvora buke dužno da pre stavljanja izvora buke u upotrebu obezbedi prvo merenje buke na lokaciji, pribavi izveštaj o merenju buke ovlašćene stručne organizacije, snosi troškove tih merenja i po potrebi sprovede mere zvučne zaštite. Imajući u vidu materiju koju reguliše, rešenja predložena ovim Predlogom zakona uticaće na poboljšanje kvaliteta života građana, jer će se preduzimanjem odgovarajućih mera zaštite sprečiti dalja izloženost štetnim efektima buke tamo gde nivoi izloženosti mogu ugroziti životnu sredinu ili zdravlje ljudi. U tom cilju, neophodno je uspostavljanje jedinstvenog, funkcionalnog sistema praćenja i kontrole nivoa buke i održavanja baze podataka u okviru jedinstvenog informacionog sistema, obavljanje odgovarajućih merenja nivoe buke, izrada strateških karata buke i akcionih planova. Subjekti zaštite od buke su dužni da javnosti obezbede pristup informacijama i podacima iz strateških karata buke o životnoj sredini i akcionih planova koji su sastavni deo izveštaja o stanju zaštite životne sredine u Republici Srbiji i kao takvi dostupni su na sajtu Agencije za zaštitu životne sredine. U delu Predloga zakona koji se odnosi na kaznene odredbe predviđene su sankcije za prekršaje za pravna lica, kao i za odgovorna lica u organu državne uprave, imaocu javnih ovlašćenja, odnosno ovlašćenom pravnom licu, za povredu odredaba ovog zakona. Visina sankcija je usklađena sa odredbama Zakona o prekršajima. Pored izrečene novčane kazne za prekršaj pravnom licu, može se izreći i zaštitna mera oduzimanja predmeta koji su upotrebljeni ili namenjeni za izvršenje prekršaja, odnosno koji su nastali izvršenjem prekršaja. Poštovani narodni poslanici, sigurna sam da ćemo imati konstruktivnu raspravu i nadam se da ćete u danu za glasanje podržati ovo zakonsko rešenje. Hvala.
Zahvaljujem. Izvestioci odbora imaju reč. Gojko Palalić, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, nadležni odbor je na sednici održanoj 4. oktobra razmotrio Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini koji je podnela Vlada Republike Srbije u načelu. Predlog zakona je na sednici Odbora predstavila pomoćnik ministra Aleksandra Imširagić Đurić, koja je na zaista jedan sveobuhvatan i detaljan način predstavila ovaj Predlog zakona član po član. Ovaj Predlog zakona je u suštini još jedan od pokazatelja da je zaštita životne sredine jedan od ključnih prioriteta u radu Vlade Republike Srbije. Imajući u vidu da je prvi Zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini prvi put usvojen 2009. godine, nedugo zatim usvojene su prve izmene i dopune ovog zakona 2010. godine, složićemo se svi da je taj zakon na neki način uredio ovu oblast, međutim, predložio je neka rešenja koja jesu bila u skladu sa setom zakona iz oblasti zaštite životne sredine ali, moram da kažem, nažalost, da je usklađenost sa Direktivom EU od tog zakona bila na svega 44%, što je zaista niska usklađenost, nizak procenat usklađenosti. Osnovni cilj novog Predloga zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini je upravo usklađivanje u potpunosti novog Predloga zakona sa Direktivom EU iz 2002. godine, gde ćemo, između ostalog, izmeniti nadležne organe koji su zaduženi za donošenje akcionih karata, odnosno strateških karata buke akcionih planova, a naravno sve to uz jasno definisane i precizno definisane rokove izrade. Primera radi, po sadašnjem Zakonu, ukoliko bi građanin prijavio buku u ugostiteljskom objektu, na teren bi, po pravilu, izašla inspekcija. Ta inspekcija, da bi konstatovala nivo buke, morala bi da pozove kompaniju koja se bavi merenjem buke, naravno, sve to uz prethodno dogovoreno vreme i mesto izlaska te kompanije na lice mesta. Novim Predlogom zakona predviđa se zaista jedno po meni dobro rešenje kada je u pitanju buka iz ugostiteljskih objekata, a to je da će svaki komunalni milicionar biti ovlašćen da reaguje na licu mesta, jer će imati taj uređaj za merenje nivoa buke, tzv. fonometar i moći će, kao što sam rekao, da reaguje na licu mesta najpre upozorenjem lica odnosno vlasnika ugostiteljskog objekta da nivo buke prilagodi zakonski propisanim granicama, a ukoliko vlasnik to ne bude učinio, komunalni milicionar je ovlašćen takođe da privremeno oduzme sredstva koja emituju muziku, ali isto tako i da zabrani rad ugostiteljskog objekta. Ovaj Predlog zakona predstavlja ujedno i poziv vlasnicima ugostiteljskih objekata da ulože novac u mere zvučne zaštite, kako bi na prvom mestu osigurali i obezbedili sebi neometan rad, a sa druge strane kako ne bi ometali svoje komšije. U skladu sa iznetim, Odbor za zaštitu životne sredine je odlučio da predloži Narodnoj skupštini da prihvati Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, a ja ujedno pozivam i sve narodne poslanike da u danu za glasanje podrže ovaj predlog zakona, jer ćemo jedino na taj način značajno unaprediti stanje u oblasti zaštite od buke, a i generalno gledajući u oblasti zaštite životne sredine. Hvala.
Zahvaljujem. Sada idemo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine sa saradnikom, uvaženi potpredsednici Narodne skupštine, poštovana ministrice sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, pred nama je zakon koji na prvi pogled reguliše jedan od važnih momenata u našim životima, odnosno normativno utvrđuje okvir zaštite od preterane glasnosti u našem okruženju koji po toj svojoj jednostavnoj dimenziji spada u veoma važne. Međutim, po mojoj percepciji i dubokom ubeđenju, ovaj zakon je mnogo više od zaštite od banalnih, preteranih zvukova u našem okruženju i on spada u red onih zakona koji, pored ovog pravnog i pravničkog razumevanja koje je danas ovde pred nama, zahteva ili zaslužuje, iziskuje potrebu da se razume i kulturološki. Svakako da zakon treba podržati, jer on definitivno uređuje jedan važan segment našega života u individualnom, porodičnom i kolektivnom smislu. To što od nas zahteva EU razumem kao podsećanje, a naša potreba je više od toga, naša stvarna potreba je da mi naše živote ovde uredimo na najkvalitetniji način, i to podsećanje prihvatamo, ali ne kao nametanje, već kao nešto što je naša kulturna i civilizacijska obaveza. Čovek prema celokupnom svom istorijskom iskustvu može zaključiti da je jedino njegovo prirodno i normalno stanište mir. Čovek kada živi u ambijentu mira, tada se njegovo telo, njegov um, ali i njegova duša, jedino tada, osećaju potpuno normalno, mogu funkcionisati normalno i to je ono što je prirodni ambijent za sva tri elementa čovekove strukture. Zato, svaki faktor koji ugrožava čovekov mir mora imati odgovor sa strane čoveka u pojedinačnom i kolektivnom smislu i neophodno je preduzeti aktivnosti zaštite od bilo kog oblika ugrožavanja mira. Ono što danas ovim zakonom činimo jeste podizanje našega odgovora, odnosno našeg paketa mera koji imaju za cilj zaštitu od uznemiravanja, odnosno imaju za cilj da zaštite mir svakog pojedinca, porodice i zajednice. Buka, galama ili bilo koji oblik preteranog zvuka koji ugrožava naš mir je zapravo meta ovog današnjeg zakona. Pre nego što se pozabavim samom strukturom zakona i ukažem i na njegove vrednosti i na neke momente na koje treba obratiti pažnju, želim ukazati i na ovu kulturološku dimenziju značaja ovog zakona ili samog značaja ove teme. Dakle, pored toga što nastojimo pravno i pravnički ograničiti mogućnosti za ugrožavanje našeg mira preteranim zvucima, odnosno bukom, treba imati na umu i skrenuti pažnju na to da pitanje našeg odnosa prema buci i prema toj vrsti ugrožavanja našeg mira ne može biti eliminisano isključivo zakonom. To moramo znati i tome se moramo posvetiti kroz odgojnu dimenziju, pre svega u pogledu našega ličnog ponašanja, a potom i u pogledu odgajanja naše dece, jer verovatno ste svi bili u prilici da vam neko ugrožava mir preteranom bukom, preglasnom muzikom, raznim drugim oblicima buke. To je ono što ovaj zakon danas prepoznaje. Ali, da li ste razmišljali, da li smo razmišljali ili da li razmišljamo o tome koliko mi zapravo pristajemo na buku i koliko mi uvodimo u naš sistem življenja i način življenja i kulturu življenja, zapravo određene momente buke ili određene načine buke koji ne samo da ugrožavaju naš mir, već koji na neki način naš mentalni sistem, naš psihomentalni sistem deformišu i navikavaju na određene momente buke? Dakle, ne znam ko je od nas uspeo da se sačuva od toga da, ako se nalazi u automobilu duže da uhvati sebe da mu tišina smeta i onda uključuje radio ili neki drugi vid muzike da mu popuni tu prazninu. Ili, jako malo kuća je danas, jako malo domova je danas koji mogu da podnesu tišinu. To je veoma važno pitanje, životno pitanje. To je zapravo pokazatelj da smo mi već izvršili određenu agresiju na naše duše i naš dakle nevini psihomentalni sistem ukoliko naš psihomentalni i duševni sistem ne podnosi tišinu. Dakle, ovo je nešto na šta treba skrenuti pažnju. Budite sigurni da ukoliko kod sebe pronađete ovu pojavu i sebe da tako kažem uhvatite da vam smeta tišina, već ste u krizi, već ste u problemu. Probajte se resetovati. Probajte, neću možda preterati ako ne kažem, probajmo se „lečiti“, jer normalno prirodno stanje je mir, a tišina je zapravo najdublji oblik mira i smirenosti. Onaj ko ne zna da živi u tišini, onaj ko ne zna da komunicira sa tišinom, jer tišina je zapravo ambijent u kome se komunicira sa sobom, jer onaj ko nema komunikaciju sa sobom teško da će osigurati ili biti u prilici da pravi dobru komunikaciju sa drugim. Onaj ko nema sposobnosti komunikacije sa sobom, razgovora sa sobom, dijaloga sa sobom, on tu zapravo tišinu nadomešćuje, odnosno popunjuje određenom bukom, najčešće kroz razne oblike muzike i time zapravo sprečava sebe od komunikacije sa sobom, od promišljanja o sebi, od poniranja u sebe, svoju dušu, svoje dubine. Čovek je dublji od okeana. Čovekova duša je dublja i bogatija od svakog okeana i ukoliko čovek uspe prepoznati te svoje dubine i tražiti sreću u poniranju kroz te svoje dubine, on zapravo ulazi u polje neograničenih mogućnosti istraživanja sreće. To je jedini nepresušni izvor sreće, dakle, čovekova unutrašnjost u duhovnoj dimenziji, odnosno čovekova duša, a za to je potrebna tišina. Zato je jako važno ponuditi ovu ideju, ovaj koncept, pre svega porodicama, neka probaju da „leče“ sebe i svoju decu, neka naprave da imaju par sati ugašenog televizora. Videćete koliko je to u početku čudno i teško, a koliko je to divno kada naučite da imate tišinu. Zašto mi imamo danas otuđenje unutar članova porodice? Između ostalog što imamo preterano prisutnu buku za koju mi mislimo da je sofisticirana i da je kultivisana. Ona je do nedavno bila posredstvom televizora. Danas je posredstvom mobilnih telefona, raznih igrica kroz telefone, komunikacija preko društvenih mreža. Danas je to najčešće i pomoću slušalica u ušima kojima se pojedinac potpuno isključuje iz okruženja, pa i porodičnog okruženja. Dakle, ja sam sinoć sa prijateljima razgovarao, pio kafu u jednom ugostiteljskom objektu i u neposrednoj blizini čovek je sedeo sam. Više puta nam je skrenuo pažnju, dakle proizvodnjom zvukova koji su bili iznenadni. Svaki put nas je iznenadio jer smo mi zaboravili da on ima neke slušalice na svojoj glavi, odnosno na svojim ušima i da on ima neki svoj svet komunikacije. Vidite čoveka da sedi sam, ne očekujete da sa nekim razgovara. Jako dugo je to trajalo i dva-tri puta, do duše visokim tonom, svoje reakcije na to što čuje ili sa kim komunicira, zapravo to ukazuje na jednu nenormalnost u komunikaciji i na kraju i u zvucima koji se proizvode. Tako da ova tema, pored svoje pravno-civilizacijske, pored svoje ekološke dimenzije, odnosno dimenzije u pogledu zaštite životne sredine, ovo je veoma važna tema. Danas, naravno, da ovo nije trenutak kada se ona može sagledati sa pozicije važnosti u kulturološkom, duhovnom i opšte životnom smislu, u pogledu životne kulture, ali svakako da jeste prilika da ukažemo i na tu dimenziju važnosti ove teme. Onda se čudimo zašto nam deca koja izrastaju u organizovanoj, sofisticiranoj buci kojoj ih mi prepuštamo, kroz ove oblike navodnog popunjavanja praznina i tu je pre svega muzika, ne bih da se obrušim na muziku kao umetničku dimenziju, ali ono što jeste danas jedna od devijacija savremenog društva što se obrazac kulture življenja poremetio pa da ono što je nekada bilo izuzetak postaje pravilo. Dakle, muzika kao umetnička kreacija ima mesto u životima ljudi u skoro svim tradicijama i kulturama. Ona je prihvaćena i uvažena, ali ona predstavlja, ona je kroz ljudsku istoriju uglavnom predstavljala izuzetak. Prisustvo muzike je bio element zabave pošto u čovekovoj kulturi življenja je veoma prisutna kultura zabave, ali kultura zabave nije pravilo života. Kultura zabave je izuzetak u životu koji je normalan, legalan i legitiman sa raznim povodima. Dakle, čovek se zabavlja sa povodima, oženilo se, udalo se, rodilo se itd. Ostvario se neki uspeh, nešto što treba da se obeleži, proslavi i to je neki povod radosti, jer čovek kada je u radosti, radost može jedino iskazati sa drugim ljudima. Ne možete se radovati sami u četiri zida, jer ako se neko raduje sam u četiri zida, znači da je već doživeo neki psihički poremećaj. To su normalne pojave u pogledu radosti koja se deli sa porodicom, prijateljima u široj ili užoj meri. Šta je problem danas, savremene civilizacije u tom pogledu? Problem je što je taj izuzetak životni, koji se zove zabava sa povodima, postao jedini opijat za pokušaj traženja sreće, jer opustošene duše ne nalaze sreću unutar sebe, u onom poniranju i onda se podrazumeva da ukoliko slavite vi ste srećni. Pa, pošto nemate svakodnevno razloge za slavlje, onda imamo kulturu zabave, koja je prosto računajući na tu slabost čoveka, na potrebu čoveka da bude radostan, nametnuta nam, sa druge strane sasvim komercijalno i vi danas prosto ne možete kod većine ljudi da zamislite da im teče život, a da im nešto ne svira. Ulaziš u auto ono ti svira, ulaziš u ugostiteljski objekat i tamo ti nešto svira. Gde god uđeš nešto ti svira i na kraju verovatno i prosvira. Dakle, to je nešto što je jedna kulturološka agresija koja u određenoj meri ima više ili manje buke, ali ona je definitivno problem za koji danas savremena civilizacija nema odgovor, već je to jedna od onih devijacija u kulturi, koja se prihvata podrazumevajući se, jer tako svi rade i onda u koliko pokušate od toga napraviti izuzetak ili se izuzeti, onda vi postajete čudak jer svi ostali to, Bože dragi, prihvataju. Dakle, to je nešto čemu bi definitivno odgojno, edukacijski morali prići svi mi pojedinačno, pre svega u odnosu sebe ka sebi, u odnosu sebe ka deci, naravno najvažnije ka deci, a jako bi dobro bilo kada bi smo imali kapaciteta i da u školskim programima malo reduciramo ovaj pristup, da ne prihvatamo po inerciji sve što se nudi na tržištu estrade, na tržištu muzičke industrije koja ima svoj interes i ima potrebu da nametne taj kulturni obrazac zabave svakoga trenutka koji nije prirodan, jer čovek nije stvoren da se zabavlja ceo život. Čovek je odgovorno biće, jedino biće koga je uzvišeni stvoritelj odabrao, podario mu razum. Time što je čovek dobio razum dobio je moć rasuđivanja, dobio je moć rezona. Dakle, na osnovu razuma i na osnovu sposobnosti rezona čovek je dobio slobodu, odnosno pre toga je dobio sposobnost odgovornosti, a potom i dobio slobodu. Dakle, onaj ko nema um, odnosno razum, onaj ko ne može rasuđivati, onaj ko nema kapaciteta biti odgovoran, taj nema pravo ni na slobodu, a to su osnovne odlike čoveka kao jedinog vertikalnog bića koje ima ovo pravo i ove mogućnosti i kao takvo to biće je na zemlji sa ulogom odgovornosti, ulogom zaštite vrednosti, a ne ulogom zabave. Naravno, ukoliko bismo napravili pomak na odgojno obrazovnom i kulturološkom nivou po ovoj temi onda bi mnogo manje ostalo prostora da pravno, odnosno zakonski, zakonodavno i pravosudno ograničimo određene izvore buke. U svakom slučaju, kao što i jeste uloga svih zakona, ne da kultivišu, ne da vaspitaju celokupnu naciju, sve građane i sav narod, podrazumeva se da se kultivisanje kultura ostvaruje obrazovanjem, vaspitanjem i obrazovanjem, a da se za onu jednu manjinu koja ne želi da se kultiviše vaspitanjem i obrazovanjem ili je to propustila iz nekih razloga zakon je taj koji treba sankcijom da ograniči takva ponašanja. U tom pogledu svakako da će ovaj zakon imati vrlo važne efekte. Istina, on je dobar okvir, dobro je načelno postavljen. Verujem da će se i pravnik koji reguliše detalje o tome šta je buka u pogledu visine zvuka, odnosno decibela uskladiti sa ovim zakonom, pretpostavljam da je to nešto što se podrazumeva. Primetno je da imamo definisano šta su izbori buke, kao što imamo u zakonu definisano i to šta nisu izvori buke, šta je izuzeto iz buke. Ono na šta želim skrenuti pažnju je možda samo mogućnost u nekom trenutku zloupotrebe zakona jer ni u pobrojanim izvorima buke, ni u izuzetim mogućim izvorima buke sa punom ogradom, jer da se krivo ne razumemo, ali ne bih voleo da u nekom trenutku nađemo neki predmet pred nekim sudom da neko postavi pitanje visine decibela koji dolaze sa džamija, odnosno crkava, crkvenih zvona i ezana. To se dešavalo u nekim drugim zemljama. Ovaj zakon to je prilično zatvorio, da li je trebalo nabrojati i ove izbore zvuka u izuzete, iako na neki način implicitno razumem predlagača da je možda hteo izbeći svaku implikaciju da zvuk koji dolazi sa crkava i džamija uopšte može biti tretiran kao buka, ali prosto govorim sa onim ukazom ili svešću da sve što se može upotrebiti se može i zloupotrebiti. Ono što sugerišem u pravilniku, i time ću završiti, da preciznije odredimo okvire prostora oko verskih objekata i škola, da tu pojačamo strogost u pogledu broja decibela. To bi bilo jako važno. Lično sam bio u prilici da se uverim i da primam žalbe te vrste, gde se u blizini verskih objekata, odnosno škola određene diskoteke i ne znam kakvi drugi izvori buke, odnosno ugostiteljskih objekata, tu bismo, a to verujem da može pravilnikom, mogli pojačati strogost uslovljavanja visine zvuka koji može izazivati buku i ugrožavati. Imajući sve ovo u vidu, ovaj zakon svakako zaslužuje podršku i dobiće je od strane narodnih poslanika Stranke pravde i pomirenja. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom potpredsedniku Zukorliću. Sledeći je uvaženi narodni poslanik Vojislav Vujić, predstavnik poslaničkog kluba JS. Izvolite.
Hvala vam uvaženi predsedavajući. Uvažena ministarko Vujović sa saradnicima, Poslanička grupa JS će svakako podržati ovaj zakon i lično se radujem svaki put kada vas vidim u ovoj sali sa novim Predlogom zakona jer vaši zakoni, zakoni iz oblasti ekologije najdirektnije utiču na kvalitet života svih nas. Svako od prisutnih kolega dolazi iz različitih opština, iz različitih gradova. Svako od nas predstavlja veliki broj građana i ono što je najinteresantnije to su iskustva buke koje imamo različita. Svaki grad ili svaka opština ima neke svoje specifičnosti. Ono što nam je svima isto je termin buke jer se podrazumeva da je buka svaki neželjeni zvuk. Tačnije, u zakonu kaže da buka u životnoj sredini jeste svaki neželjeni ili štetan zvuk emitovan na otvorenom ili zatvorenom prostoru. Dolazim iz Vrnjačke Banje, iz turističkog mesta i sigurno da se buka koja se stvara u mom mestu bar malo razlikuje od ostalih opština i gradova. Zašto to kažem? Mi smo specifično turističko mesto koje po prirodi stvari mora da ima i određene manifestacije u toku turističke sezone, jer su upravo i te manifestacije jedan od razloga zašto veliki broj turista posećuje ne samo Vrnjačku Banju kao turističko mesto, već i sve ostale opštine i gradove koji se turizmom bave. U toku godine jedna od većih manifestacija, ja je ovde navodim kao pozitivan primer, je i Lavfest. Kao što bi recimo neko mogao da se pohvali sa Gučom ili sa Egzitom ili sa svim drugim velikim manifestacijama, mi možemo da se pohvalimo sa Lavfestom i onda se u gradu stalno vodi polemika da li je dobro što ta tri dana imamo povećanu buku, kako neki kažu, ovi mlađi kažu da imamo pojačanu muziku, ali činjenica je da ta tri dana Vrnjačku Banju poseti preko 60 hiljada turista. Ono što je specifičnost te manifestacije da su to uglavnom stranci. Kada podvučemo liniju, mi između nas kada pričamo o buci u Vrnjačkoj banji, nekako se uvek svede taj komercijalni deo od koga najveći broj stanovnika ima koristi. Tako da postoje određene buke, kako ih definiše zakon koje sticajem okolnosti moramo da nađemo način i kako da ih prihvatimo. Naravno, to je širok pojam. Kada pričamo o fenomenu buke možemo da se fokusiramo na saobraćajnice, na autoputeve. Nekada kada su se izgrađivali autoputevi i različite saobraćajnice nije se mnogo vodilo računa o buci. Tada, verovatno, ni promet saobraćaja nije bio veliki, kao danas. Danas kada se izgrađuje, a Bogu hvala u Srbiji se izgrađuje dosta saobraćajnica i dosta autoputeva, vodi se računa o bukama. Možemo da vidimo veliki broj zaštitnih ograda koje se postavljaju upravo zbog naselja kroz koje saobraćajnice prolaze. Rade se i savremenije industrijske zone. Ovaj zakon tretira i veliki broj pravnih lica, konkretno privredu, kada je u pitanju buka, ali ako ste ispoštovali sve standarde i ukoliko se nalazite u industrijskim zonama kakvih je sve više u gradovima, ja kao primer vrlo često navodim Jagodinu zato što je napravila jednu novu industrijsku zonu i sve fabrike koje se tu nalaze sigurno nikoga ne ugrožavaju kada je u pitanju buka. Ono sa čime ćemo se svi složiti, što sigurno se možda ovde, kao najčešći pojam buke i spomene, to je buka iz ugostiteljskih objekata. Naravno, kolega je malopre, predsednik Odbora za ekologiju rekao da je sada sve mnogo lakše zato što u ovom zakonu sada su i komunalni milicajci ili u opštinama gde ih nema, znači komunalni inspektori, imaće uređaj sa kojima će na licu mesta moći da definišu nivo buke i istog trenutka onako kako im zakon nalaže moći će da odreaguju. Te fonometre do sada imala su ovlašćena pravna lica do kojih nije bilo lako u svakom trenutku, a pogotovo u trenutku kada se neki muzički program izvodi, doći. Ja sam na početku rekao šta je definicija buke, ali ni svi mi nismo isti. To je normalna stvar, svi smo različiti i građani kod nas poslanika dolaze sa različitim zahtevima. Nekada su to predlozi ministarka, neki put su to zahtevi. I po prirodi posla i ja sam imao jedan susret ovih dana sa jednim građaninom koji je došao i kada smo pričali o Zakonu o zaštiti buke video da je zakon u pripremi i čovek je izneo svoj lični problem. Došao je kod mene i pitao – šta se dešava sa ljubavnom bukom. Ja u startu da budem iskren nisam mogao da razumem na šta tačno misli, ali kada mi je on rekao da su u pitanju stanari zgrade u kojoj se nalazi, čak je tu bio i neki dopis, gde kaže – mole se stanari iz te i te, ja sada neću da navodim ni zgradu, ni adresu, da se smanji ta ljubavna buka, ja sam ga onda razumeo o čemu on priča. Kada sam uzeo zakon da ga pročitam, član 2. nije svađa, komšijski odnosi su u pitanju, ali dobri, kaže u članu 2. – odredbe ovog zakona ne primenjuju se na buku, pa kaže stav. 4. – od aktivnosti u domaćinstvu ili buku iz susednog domaćinstva ili stana ili drugog prostora koji se koristi za te namene. Tako da ja nisam saglasan sa tim da podnosim amandman da bi se ovakve stvari rešile, ja sam dao predlog da oni tu u svom kućnom redu nađu neki način kako će da reše i građanin se složio sa tim. Sada kada pričamo uopšte o problemima ekologije, svakako da su oni izuzetno kompleksni. Tu nije u pitanju samo buka, ekologija je jedna široka oblast i pokriva dosta stvari koje se tiču direktno života svih nas, ali ona na šta danas želim da se osvrnem i da iskoristim priliku, a to su deponije. Moramo da se potrudimo da svi mi malo podignemo tu svest građana kada su u pitanju, pre svega divlje deponije, a da se opet fokusiramo na one deponije koje su u funkciji. Ja ću sada da navedem dobar primer, a to su grad Jagodina i grad Leskovac, da ne bude da stalno pričamo o Jagodini, ali činjenica je da Jagodina može da se koristi za dobar primer. Mogu da spomenem i grad Leskovac zato što su sa austrijskom kompanijom „POR“ pre više godina uspeli da naprave ozbiljne regionalne deponije i ja znam ministarka koliko vi ulažete truda i rada da generalno i tu svest kod građana, a i sama tehnička pitanja koja se tiču deponija, rešimo. Pozivam sve da iskoristimo, upravo možda i te predimenzionirane kapacitete ove dve deponije i da koliko je moguće iz okruženja sav otpad upravo pokušamo da deponujemo na te dve lokacije. Naravno, tamo gde tehničke mogućnosti dozvoljavaju. Generalno, kada pričamo o ekologiji, moramo da budemo svesni činjenice da je ekologija pre svega sinonim za lepo ponašanje, ekologija je sinonim za kulturu i za jednu stalnu nadogradnju o svesti o zaštiti životne sredine. Ministarka, iskoristiću priliku sada da se vašem ministarstvu i vama lično zahvalim za jedan ozbiljan ekološki projekat koji se tiče svih građana Republike Srbije, a fokusiran je na Vrnjačku Banju. To je projekat kojim ste odobrili i dali veliku pomoć da pošumljavamo 60 hektara parkovskih površina. To nije klasična šuma, to su parkovske površine koje su bukvalno 365 dana u godini održavaju. Po prirodi stvari, flora i fauna su promenljive, sa ovim projektom koji ste nam omogućili od oktobra meseca kreće realizacija. Pozivam sve građane Srbije da dođu u Vrnjačku banju i da sledeće godine vide šta smo to zajednički uradili. Hvala puno.
Hvala kolega Vujiću, pre svega na ovim pojašnjenjima. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac, predstavnik SDPS. Izvolite.
Uvažena ministarka sa gostima, uvažene poslanice i narodni poslanici, naravno pred nama kada god se govori o ekologiji, mi iz SDPS smo posebno zainteresovani za svako rešenje kojim ćemo unaprediti stanje ekologije u našoj državi. Moramo da zaključimo i mi da buka kao što, videćete navešću brojne podatke u EU, u razvijenom zapadnom sistemu predstavlja ozbiljne probleme. Ona je i kod nas poprimila određene razmere koje zaista ugrožavaju i zdravlje, psihičko i fizičko zdravlje naših stanovnika. Možda najbolja ili ona najkraća definicija koja kaže da je buka svaki neželjeni zvuk, svaki neželjeni zvuk koji čovek očekuje, koji čoveku ne prija i koji može da ga uvede u određeni nivo stresa, odnosno poremeti kognitivne funkcije i dovede do psihosomatskih bolesti, što je savremena nauka dokazala vrlo jednostavno u zadnjih pedeset godina, brojnim istraživanjima. Buka je naročito poslednjih decenija jedan od velikih uzroka kompleksnog oštećenja zdravlja, naročito u velikim gusto naseljenim gradovima. Nekada se smatralo da je dejstvo buke ograničeno samo na organ sluha, međutim, još jednom ponavljam, opsežnim, čestim i brojnim istraživanjima videćemo da je oštećenje po zdravlje izuzetno kompleksnije i opsežnije. Naravno, buka je i sada se u higijeni koju izučavaju medicinske struke, ubraja u ozbiljne fizičke agense koji su štetni po zdravlje, ali zanimljivo je da su kroz istoriju različiti narodi prepoznavali njeno štetno dejstvo jako davno. Jedan od prvih primećenih loših efekata buke bio je u staroj Kini gde su praktično dovitljivi Kinezi, evo ima zabeleženo 211. godine p.n.e. buku koristili za kažnjavanje ljudi. Ima jedan dopis nekog Ming Tia, šefa policije koji kaže – ko vređa najvišeg, neće biti obešen, neće mu biti odrubljena glava, već će svirači frula, bubljeva i larmadžije besprekorno tako dugo svirati, dok ne padne mrtav. Znači, stari Kinezi su jako inovativno u to vreme primenjivali buku za kažnjavanje ljudi. Takođe i stari Rimljani su se štitili od štetnog dejstva buke nastale iz kovačkih radionica, kazandžija itd. što je u zanatskim radnjama koje su se nalazile blizu zgrada za život, određivali radno vreme i predviđali vreme za odmor. To je upravo ono što i mi danas na jedan način činimo. Prvi podaci o štetnom dejstvu buke daju Šveđani, Tojbe i Fozbrouk, 1826. godine. Oni su objasnili oštećenje sluha kod ljudi koji su radili u kovačkim radionicama. To oštećenje sluha su nazvali kovačka nagluvost. Kasnije su se javili, naravno, brojni drugi autori koji su radili na ovom polju. Efekti komunalne buke, danas u svetu poklanja im se zaista velika pažnja, jer su do sada istraživanja pokazala da oni pre svega deluju na san i psihičke funkcije, oni otežavaju nastanak sna, buka čini san površnim, skraćuje fazu dubokog sna i dovodi do buđenja, a to se manifestuje promenom raspoloženja, osećanjima umora, nevoljnošću, padom radne sposobnosti, glavoboljom, pojačanom nervozom. Ono što naglašavam i što zadnja istraživanja pokazuju jeste da izlaganje buci dovodi do promena i na drugim organskim sistemima, pre svega kardiovaskularnom sistemu, ubrzava se srčani puls, ubrzava se puls disanja, menja se jačina pulsa i sve to dovodi do praktično promena koje dovode i uvode u patologiju naše zdravlje. Prema trenutnim podacima iz EU, procenjuje se da buka iz okoline uzrokuje godišnje oko 48.000, znači oko 50.000 novih slučajeva ishemijske bolesti srca i oko 12.000 slučajeva prerane smrti. Osim toga, procenjuje se da je 22 miliona ljudi izloženo visokom stupnju hroničnih smetnji. Znači, kod 22 miliona ljudi u EU dovodi do hroničnih oboljenja, dok 5,5 miliona ljudi pati od visokog stupnja hroničnog poremećaja sna. Procenjuje se da 12,5 hiljada dece školskog uzrasta pati od poremećaja čitanja zbog buke koja uglavnom dolazi iz aviona. Dokazano je da buka predstavlja jedan od najznačajnijih faktora neurotizacije ličnosti i da su brojne neuroze, koje su danas među vodećim oboljenjima u svetu, uzrokovane bukom ili ubrzane, otključane, deklaširane bukom. Opet ponavljam, neuroze su danas jedno od osnovnih i najčešćih oboljenja u gradskim sredinama. Naravno da postoji ona skala koliko decibela izaziva šta. Na primer, od 40 do 50 decibela, mi uzimamo da je npr. 40 decibela nekakva granica, kažemo dnevno je do 40 decibela dozvoljeno, a preko noći je 30 decibela. Jer, ne funkcioniše ljudski organizam isto i ne podnosi isto zbog vegetativnog sistema štete agence preko dana i uveče. Uveče, naravno, dolazi do usporenja srčanog ritma, čovek se priprema za san, ulazi u san i praktično se priprema za odmor. Tada, u tom trenutku buka najviše i najlošije deluje po ljudsko zdravlje. Naravno, od 60 do 80 decibela imamo rastrojstvo vegetativnog sistema, od 90 do 110 slabljenje sluha, preko 120 oštećenje sluha i slušnog aparata, od 150 mehaničke povrede stručnog aparata, a iznad 170 decibela izaziva se smrt. Znači, nisu bili u krivu oni Kinezi još tako davno kada su ljude kažnjavali sa bukom. Naravno, zanimljivo je da zaista ko god je od nas pokušao da uči, studirali smo, pa smo uvek išli u čitaonice i tražili neki ambijent gde ćemo biti visoko koncentrisani. Zanimljiv je podatak da je i Šopenhauer kao jedan od velikih predstavnika frankfurtske škole i nemačke filozofije proglasio buku za zakletog neprijatelja svakog ozbiljnog mislioca. On kaže: „Ništa ne remeti misao tako kao buka.“ Dodajući da čak i ljudima koji nisu filozofi ideje nestanu iz uma usled surovih potresa zvukova. Opet kažem, procenjuje se da u Evropi oko 100 miliona ljudi pati i ima zdravstvena oštećenja izazvana bukom i to EU prepoznaje i pokušava da svojim zakonima reši, a mi danas pred nama imamo usaglašavanje našeg Zakona o sprečavanju buke sa evropskim standardima i to nam je glavni razlog zbog čega to radimo i zaista jedan rigorozan pristup, jedno stalno praćenje nivoa buke i preventiva, odnosno sprečavanje izazivanja oštećenja bukom po zdravlje ljudi je nešto što ovim zakonom mi praktično, preslikavajući zakone EU, želimo da učinimo. Naravno da je buka loša i utiče čak i na faunu. Moram da naglasim, vi znate da mi u našem parlamentu imamo jednu neformalnu grupu poslaničku koja se zove Zelena poslanička grupa. U njoj ima nekih tridesetak poslanika i nešto više, koji se bave i posebno su usredsređeni na probleme ekologije. Mi smo prošle nedelje obilazili jedan deo Zlatiborskog okruga, jedan deo Sandžaka. Obišli smo Sjenicu, Priboj i Novu Varoš, a takođe i Prijepolje. Videli smo na licu mesta bogatstvo prirode i flore o faune naše države. Ovo naglašavam želeći da zaista pohvalim vaš rad. Tu ću da uvrstim i Novi Pazar. Praktično, svi gradovi i sve one opštine koje sam napomenuo su imale, mi smo razgovarali sa predstavnicima, odnosno gradonačelnicima, predsednicima opština, ja prenosim njihove reči, a oni kažu da otkako ste vi stupili na mesto ministra, odnosno ministarke, da oni imaju izuzetno bolju komunikaciju, da se rešavaju višedecenijski problemi. Praktično ekološka bomba u Prijepolju je rešena i ide se u konačno rešenje deponije Stanjevine. Zaista, vi pokazujete poseban senzibilitet za taj kraj, odnosno, obzirom da je on zaista, mogu da kažem, u turističkom smislu jedna atrakcija, da tu imamo jako puno nacionalnih parkova, zaštićeni zona prirode i da je to nešto što treba da pokrene razvoj ovih krajeva. U svakom slučaju, mi smo tamo bili i jedan od problema koji su ljudi delegirali jeste i buka. Oni kažu ovde u Zlatiborskom okrugu u ogromnom broju, oko pola miliona ljudi ovde živi i ima jednog ekološkog inspektora. Ono što je dobro, vi znate da buka može, pogotovo buka čamaca i u lovačkom kraju da potpuno uplaši i poremeti određene životinjske vrste koje žive tu i o kojima se posebno vodi računa. Dakle, o tome se mora voditi računa. Meni je jako drago što se ovim zakonom, ovim predlogom zakona koji ćemo mi svakako, nadam se, usvojiti, proširuju nadležnosti one koje su do sada bile, koje je imala autonomna pokrajina, lokalne samouprave, da se sada proširuju i da ne moraju samo ekološki inspektori, eto, jedan na pola miliona ljudi je na tako veliku površinu, da kontrolišu da li se ovaj zakon sprovodi. Sada ćemo imati fenomenalan zakon. Da li ćemo moći da ga sprovedemo u praksi? Upravo ovaj zakon daje nadležnosti i komunalnoj policiji i lokalnim inspektorima da i oni mogu da na ovom polju postupe po ovom zakonu i preventivno deluju, ali i kažnjavaju. Znači, bez kazne i nagrade nema rešenja nijednog problema, nema odgoja. U tom smislu, smatram da je ovaj zakon u svakom slučaju jedno značajno poboljšanje i napredak u odnosu na onaj koji smo imali 2009. godine. Naravno da buka najviše smeta ljudima koji žive u urbanim naseljima. Mi smo imali primer i u Beogradu koji je naš centar da su građani prijavljivali i da su naglašavali zaista ozbiljne probleme. Pa, imamo onaj poznati slučaj stanara Cetinjske ulice u Beogradu, koji su od 2006. godine izgradnjom na desetine kafića u njihovom okruženju zaista imali velike probleme, bili izloženi buci. Stanari su podneli desetine prijava ekološkoj inspekciji, komunalnoj policiji i bili prinuđeni da se zaštite na sudu. Jer, ako malo pogledamo, tim ljudima se uopšte poremeti kompletan život. Buka koja dolazi poremeti i kada će da spavaju, moraju da se prilagođavaju kada će da odmaraju, kada će da razgovaraju, kada će da uče. Praktično, njima je nanešena šteta koja je nenadoknadiva. Naravno da o ovakvim stvarima treba voditi računa i treba se naći jedna prava mera u skladu sa znanjima o očuvanju zdravlja čoveka i ograničiti se nivo buke, vreme rada i naći im se adekvatna lokacija za njihov rad. Meni je drago što je ovim zakonom praktično evo i u Beogradu odvojeno da splavovi i određeni objekti koji pružaju usluge turističke, koji su izmešteni, koji ne smetaju ljudima budu izuzeti iz ovih ograničenja. Takođe, nedavno je grupa građana u Čačku pokrenula peticiju i podnela tužbu čak u Strazburu zbog buke koja dolazi sa gradske plaže itd. Iako je aktuelnim zakonom bilo predviđeno donošenje niza podzakonskih akata, ovo nije sprovedeno do kraja i osim grada Niša, koji danas želim i da pohvalim, koji ima uređenu stratešku kartu buke i da 24 sata kontinuirano tokom cele godine se meri buka, našao sam podatak da nijedan grad kod nas nema akcioni plan za smanjivanje buke. Naravno, to se odnosi na to da nijedan grad više od 100.000 stanovnika nema plan kako da u praksi rešava sva registrovana prekoračenja buke itd. U tom smislu mi je drago što će se ovim zakonom rešiti i taj problem i što ćemo praktično jako poboljšati život stanovnika u jezgrima, odnosno u centralnim delovima naših velikih gradova. Naravno, zbog svega evo ovoga rekao bih da je i u Evropskoj uniji ovo ozbiljan problem i zbog svega ovoga EU donela je propise protiv ovakvog oblika zagađenja, pošto se buka takođe označava kao zagađenje u EU, propisujući mere za smanjenje te buke. Kolika se važnost pridaje od strane EU, vidi se iz činjenice da u mnogim državama se u kontinuitetu donose akcioni akcijski programi. U nekim dokumentima EU se preciznije navode mere kao što su donošenje propisa i podzakonskih akata, razvijanje sistema praćenja buke sa utvrđivanjem strateških mapa buke koje obuhvataju glavne saobraćajnice, gradove, naselja, kao i zahtev da sve članice donesu svoje akcijske planove za redukciju buke. Pozitivan je stav naše zemlje da podržimo potrebu da se borimo protiv buke i da se to sprovede kroz podršku i usklađivanje sa propisima sa međunarodnim organizacijama, kao što je Svetska zdravstvena organizacija i posebno EU. S obzirom na ukazanost od strane građana na problem buke u gradskim zonama, naročito u glavnom gradu, na inicijativu grada Beograda, u Predlog zakona su uneta i dva člana koja se odnose na nadležnosti za merenje buke koje emituju ugostiteljski objekti. Još jednom ponavljam, ono što je novina, komunalna policija će imati ovlašćenje da meri buku na licu mesta i izriče odgovarajuće mere, tako da će građani sada biti bolje zaštićeni od buke. Rekoh da će takođe inspekcijski nadzor vršiti i dalje i ministarstvo i autonomna pokrajina, ali sada i jedinice lokalne samouprave preko inspektora zaduženih za zaštitu životne sredine. Jedno od osnovnih načela Socijaldemokratske partije u vezi sa zaštitom životne sredine jeste da se ona mora u narednih nekoliko godina unaprediti, da mora biti prioritet. Meni je jako drago što je Vlada Srbije to i pokazala budžetom i rebalansom budžeta, gde mi imamo budžetom preko 12 milijardi određenih, pa smo rebalansom još četiri milijarde dodali i praktično zaista nikad kao u ovom mandatu se ne vodi računa i ne pokazuje iskrena želja da se reše nagomilani problemi što se tiče našeg ekosistema. Od suštinske važnosti po zdravlje građana je da se uklone posledice dosadašnjih zagađenja, a buka je po standardima EU zagađenje životne sredine. Stoga mi se zalažemo da se ova oblast u potpunosti uredi i građani zaštite od buke i zaista ćemo sa zadovoljstvom podržati u danu za glasanje ovaj zakon i sve one zakone kojima se naš pravni sistem unificira i približuje pravnom sistemu EU, jer smatramo da je to najuređeniji sistem koji danas postoji na zemljinom šaru i Evropska unija je mesto gde se posebno brine o interesu građana. Mi želimo da budemo deo tog sistema i želimo da interesi naših građana nama budu na prvom mestu u našem delovanju. Stoga još jednom najavljujem podršku. Hvala.
Zahvaljujem se dr Bačevcu. Sledeći je uvaženi kolega Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, za poslaničku grupu Savez vojvođanskih Mađara stavljanje Predloga zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini na dnevni red Prve sednice Drugog redovnog zasedanja je potvrda da Vlada posvećeno radi na donošenju tzv. zelenog paketa zakona iz Poglavlja 27, kako bismo uz usvojenu pregovaračku poziciju za Poglavlje 15 i već donete zakone o klimatskim promenama, vodama, energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije do kraja godine bili spremni za otvaranje Četvrtog klastera – Zelena agenda i infrastruktura. Naša poslanička grupa će glasati za ovaj predlog zakona jer izbegavanje, sprečavanje ili smanjivanje štetnog delovanja buke u životnoj sredini na prvom mestu štiti zdravlje stanovništva. Buka uzrokuje ozbiljne zdravstvene i psihičke poremećaje i invaliditet uzrokovan slušnim problemima, što opet nosi veće troškove lečenja, ali isto tako buka znači da su određeni prostori manje atraktivni za investiciona ulaganja i turizam. Glasaćemo za ovaj predlog zakona i zbog poljoprivrednika, jer buka za posledicu ima i obezvređivanje određenih zemljišnih parcela. Jako se često čuje da Srbija zaostaje u primeni evropskih standarda u oblasti zaštite od buke. Stanje je ipak malo drugačije. Naime, još pre 40 godina, 1981. godine, Republika Srbija donela je Zakon o zaštiti stanovništva od buke, a naredne godine i pravilnik za njegovu primenu. Određene preventivne mere u oblasti zaštite od buke bile su propisane i odredbama Zakona o izgradnji objekata. Sa druge strane, Evropska komisija je pitanje buke, kao ozbiljnog ekološkog problema koji višestruko ugrožava ljudsko zdravlje i predstavlja jedan od najvećih zagađivača životne okoline, otvorila Zelenu knjigu iz 1996. godine i od te godine se poslednja sreda u aprilu obeležava kao Međunarodni dan zaštite od buke. Nesporno je da u poslednje dve decenije evropsko zakonodavstvo buku tretira kao jedan od vodećih ekoloških problema, a lista propisa u oblasti zaštite od buke obuhvata 13 akata različite pravne snage. Svakako da je najznačajniji akt Direktiva 2002/49/EZ o proceni i upravljanju bukom u životnoj sredini, a potpuno usklađivanje sa ovom i Direktivom 2015/996 koja stavlja van snage i zamenjuje Aneks 2 Direktive 2002/49/EZ i kojom se uvode jedinstvene metode proračuna nivoa buke predstavljaju jedan od razloga donošenja novog zakona o zaštiti od buke. Važno je da Predlog zakona usklađuje definiciju buke sa članom 3. Direktive koja buku definiše kao neželjen i po životnu sredinu štetan zvuk u spoljašnjoj sredini koji je nastao usled ljudskih aktivnosti. Na taj način se u prvi plan stavlja štetno dejstvo po zdravlje ljudi, a statistika o štetnom dejstvu navodi da oko 80 miliona Evropljana živi u područjima u kojima nivo buke prelazi preporučene vrednosti, a oko 4% ima trajne probleme sa sluhom. U Americi je taj broj oko 3,5% ukupnog broja stanovnika. Prema Evropskoj agenciji za životnu sredinu, 12.000 smrti u Evropi svake godine može biti pripisano buci, a godišnji trošak zagađenja bukom u Evropi je procenjen na 52 milijarde američkih dolara. Postavlja se pitanje – kako buka zagađuje životnu sredinu? Kako zagađuje supstanca, definiše se sve ono što izaziva negativne posledice u životnoj sredini, a to mogu biti zvuk, toplota, zračenje. Buka je treći po učestalosti činilac i životne sredine koji doprinosi oboljevanju stanovništva. Svetska zdravstvena organizacija ukazuje da se samo u zapadnoj Evropi godišnje izgubi više od milion zdravih godina života zbog buke drumskog saobraćaja. Poslanička grupa SVM pozdravlja usklađivanje odredaba Predloga zakona sa preporukama Evropske komisije sa skrininga iz 2014. godine, da je potrebno napraviti izmene u definisanju organa nadležnih za izradu strateških karata buke i akcionih planova i uskladiti rokove izrade strateških karata sa rokovima iz Direktive. Predlogom zakona se utvrđuju nadležnosti jedinica lokalnih samouprava za izradu strateških karata buke i akcionih planova. Strateške karte su polazna osnova za informisanje javnosti o stanju nivoa buke i za izradu akcionih planova za smanjenje nivoa buke. Ali ne smemo zaboraviti da su ovo složeni procesi koji zahtevaju ozbiljna finansijska sredstva i kadrove i da su troškovi jedna od glavnih prepreka za primenu standarda zaštite od buke. Brojke se razlikuju. Na primer prema sektorskoj strategiji aproksimacije za industrijsko zagađenje i buku iz 2011. godine investicioni troškovi za postizanje ciljeva Direktive 2002/49 iznose 17,6 miliona evra, dok su u Nacionalnom programu zaštite životne sredine iz 2010. godine troškovi za sektor buke procenjeni na 18,6 miliona evra. Post skrining dokumentu za Poglavlje 27 navodi da se preliminarna procena troškova na osnovu jediničnih cena, a prema iskustvu država članica i eksperata iz Evropske komisije može izvršiti na sledeći način – cene za izradu karata buke se za naselja kreću u opsegu od 25 centi do jedan evro po glavi stanovnika. Ukupan broj stanovnika u pet gradova – Beograd, Novi Sad, Niš, Kragujevac i Subotica je oko 2,5 miliona. Niš je jedini grad u Srbiji za koji je kao deo IPA projekta urađena strateška karta buke. Sigurno je da nije beznačajna činjenica da na niškom Fakultetu zaštite na radu postoji smer buka u životnoj sredini i da se obrazuju kadrovi za ovu oblast. Važno je da se kadrovi za ovu oblast školuju i na Rudarsko-geološkom fakultetu Univerziteta u Beogradu, gde postoji smer buka u životnoj sredini. U kojoj meri su važni obučeni kadrovi i razmena iskustva pokazuje sledeći primer. Tokom 2014. godine u području od granice sa Hrvatskom do granice sa Rumunijom rađeno je merenje nivoa buke intenziteta i strukture saobraćaja, uticaja saobraćaja na buku i zagađenje životne sredine. Obuhvaćena je zona od Bezdana do Đale. Merenja su rađena kao deo IPA projekta. Merenje buke i zagađenosti vazduha na graničnim prelazima i pratećim infrastrukturama koji su realizovali Javno preduzeće „Putevi Srbije“ i „Institut za saobraćaj“ iz Budimpešte. Procene post skrining dokumenta navode da je za 944 km glavne putne mreže procenjen trošak od 600.000 evra, dok je cena izrade karata buke za aerodrome procenjena između 10 i 15.000 evra. Izveštaj Poglavlje 27 u Srbiji navodi da je za period od marta 2018. do februara 2019. godine zabeležen delimičan napredak u ovoj oblasti i da je Javno preduzeće „Putevi Srbije“ izgradilo strateške karte buke za 843 km puta. Sigurno je da su iskustva zajedničkog rada sa kolegama iz Mađarske doprinela tom uspehu. Takođe, smatramo da je dobro rešenje Predloga zakona da nosilac izrade prostornih i urbanističkih planova vrši akustičko zoniranje, jer je odredbama važećeg zakona, jedinice lokalnih samouprava bila nadležna da određuje akustičke zone u naselju kao i granične vrednosti u tim zonama. To u većini lokalnih samouprava nije urađeno, jer nije ustrojen, objedinjen centralizovan sistem stanica za monitoring buke, pa je svaka jedinica lokalne samouprave je određivala broj mernih mesta i dinamiku merenja i bilo je nemoguće izvršiti sistematizaciju podataka u nivoima buke. Dobro je da jedinice lokalne samouprave i gradovi ipak pripremaju kadrove za ove poslove. Na primer Tehnološki fakultet Univerziteta u Novom Sadu i lokalna samouprava grada Baja su 2013. godine realizovali projekata „Strateško identifikovanje nivoa buke“ i „Akcioni plan“, u okviru IPA programa prekogranične saradnje. Mađarski partner je razvio model baze za unos podataka potrebnih za mapiranje buke u Baji i u tu bazu su unošeni podaci potrebni za mapiranje buke u Novom Sadu. Kao deo projekta partneri su takođe izradili akcione planove za Baju i Novi Sad, na osnovu prikupljenih podataka i mapa buke. U AP Vojvodini vrše se jednom mesečno kontinuirana merenja nivoa komunalne buke i u prethodne dve decenije jedinice lokalne samouprave su doneli odluku o merama za zaštitu od buke u životnoj sredini. Pravilnici o dozvoljenom nivou buke predviđaju različite normative za različite delove gradskih naselja. Redovni, mesečni izveštaji su dostupni na sajtovima jedinca lokalnih samouprava, a Zavod za zaštitu zdravlja objavljuju redovne godišnje izveštaje o merenju buke u životnoj sredini. Godišnji izveštaj monitoring buke u životnoj sredini u merenju nivoa buke u AP Vojvodini u 2018/2019. godini predstavlja rezultate merenja nivoa buke na devet lokacija u Novom Sadu, Subotici i Pančevu. Na teritoriji grada Novog Sada tokom 2019. godine srednje godišnje vrednosti indikatora dnevne, večernje i noćne buke su bile povišene u svim zonama, osim što je večernja buka u zoni gradskih saobraćajnica u skladu sa nacionalnom normativom. Ako analiziramo procente stanovništva ugroženog i veoma ugroženog bukom na teritoriji grada Novog Sada, u periodu od aprila 2018. godine do marta 2019. godine, primetno je da na određenim mernim mestima u dnevnom periodu broj stanovnika ugroženih bukom premašuje 30% za šta je osnovni uzrok buka drumskog saobraćaja. U slučajevima Pančeva i Subotice, procena stanovništva ugroženog i veoma ugroženog bukom u oba grada premašuje 40% za šta je takođe osnovni uzrok buka drumskog saobraćaja. Monitoring buke i u Pančevu i u Subotici je pokrenut 1999. godine. U Pančevu je monitoring sa kraćim prekidima obavljen do kraja 2009. godine, a u kojoj meri je ova oblast koja se ne smatra jako važnom pokazuje i prime da za 2010. godinu u Pančevu nisu bila obezbeđena finansijska sredstava za ovu aktivnost. U Subotici sve do 2007. godine nivo buke stalno se povećavao, a od tada stagnira. Komunalna buka u Subotici potiče najvećim delom od saobraćaja dok su industrija, mala privreda, građevinarstvo i druge aktivnosti od manjeg značaja. Muzika iz ugostiteljskih objekata više nije na prvom mestu, sada se građani žale na buku auto-perionica, zatim na operatere za skupljanje otpada i drugih izvora. Svakako da je značajna novina i ovlašćenje komunalnog milicajca da u skladu sa odlukom organa jedinice lokalne samouprave može da vrši merenje nivoa buke koja potiče iz ugostiteljskih objekata. Pored ovlašćenja komunalnog milicajca treba razmisliti o primerima iz okruženja, na primer Hrvatska i Crna Gora u ugostiteljskim objektima se na uređaju sa koga se emituje muzika instalirala limitator jačine zvuka. Limitator jačine zvuka postao je neophodno pomoćno sredstvo poštovanja propisa koji se tiču dozvoljenog nivoa buke. Jasno je da se buka ne može eliminisati ali se može umanjiti regulacijom i ograničenjem saobraćaja, promenama vazdušnih koridora, strogim tehničkim propisima za vozila, duplim prozorima, zidovima sa izolacijom. Na početku obraćanja sam pomenuo da je važno da se zaokruži set zelenih zakona, jer su komplementarni i sigurno je da će rešenja Zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije o subvencionisanoj nabavci pvc stolarije doprineti i zaštiti od buke. Smanjenje buke koja potiče od saobraćaja postiže se i sadnjom zaštitnog zelenila. Prirodne prepreke i u obliku zemljanih nasipa, sa ili bez zelenih zasada mogu se koristiti za smanjenje nivoa buke, ali to je istovremeno i način da sprečimo zagađenje i eroziju zemljišta. Zato bi zeleni i plavi prostori trebali da budu prioritet, jer hlade gradove tokom toplotnih talasa, sprečavaju poplave, smanjuju buku i pospešuju biodiverzitet. Poslanička grupa SVM će podržati predloženi zakon jer će se donošenjem Zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini stvoriti uslovi da se radi na obuci kadrova za oblast zaštite od buke, naročito na lokalnom nivou, da se uvede dvadesetčetvoročasovni kontinuirani monitoring buke, a podaci dostupnim kroz objedinjeni prikaz automatskog monitoringa buke, da se izvrši akustično zoniranje svih jedinica lokalne samouprave i da se urade procene štetnih efekata buke na zdrave ljude i životnu sredinu. Naravno, znamo da propisi nisu dovoljni da rešimo problem i zato će se poslanička grupa SVM angažovati da građani sistematski i kontinuirano budu informisani o prekomernoj buci i štetnosti po zdrave, raditi na podizanju svesti važnosti prevencije i zaštite od buke, jer i sami često možemo značajno doprineti smanjenju bučnog okruženja. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Narodne skupštine, narodni poslanik, Stefan Krkobabić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče Zukorliću. Poštovana ministarka, poštovani narodni poslanici, prirodni resursi na ovoj planeti, konačno smo i to počeli da shvatamo, nisu neiscrpni. Nedavno je međuvladin panel za klimatske promene, koji je činila grupa eksperata UN, ukazao da je stanje životne sredine u eri ubrzanih klimatskih promena alarmantno, da se učinjena šteta ovoj planeti više ne može ispraviti, ali da dalje razaranje planete zemlje ne samo da možemo nego i moramo da zaustavimo, ako želimo da na njoj opstanemo i mi danas i oni koji će doći posle nas. Zakon o kome danas raspravljamo u fokusu ima zaštitu od buke, kojoj su izloženi ljudi posebno u izgrađenim područjima, javnim parkovima ili drugim tihim zonama u aglomeracijama i širim gradskim područjima, u tihim zonama izvan naselja, u blizini škola, bolnica i drugih objekata i zona osetljivih na buku. Buka u životnoj sredini konačno je dobila i svoju zakonsku definiciju - to je svaki neželjeni ili štetan zvuk emitovan na otvorenom ili u zatvorenom prostoru, koji proizvodi aktivnosti ljudi, uključujući buku koju emituju prevozna sredstva, drumski, železnički i vazdušni saobraćaj, kao i buku koja nastaje od industrijskih i proizvodnih aktivnosti, uključujući buku na lokacijama na kojima se obavljaju industrijske aktivnosti. Kada pričamo o ovom zakonu, mi ne mislimo samo na pojačanu buku kao na kategoriju koja se tiče samo pojedinih segmenata zdravlja ili prostog komoditeta ljudi, već smo uvereni da će primena ovog zakona izuzetno pozitivno uticati na zaštitu i na poboljšanje kvaliteta i strukture celog eko sistema, ali i konkretnije, na zaštitu i očuvanje biodiverziteta flore i faune, jer će uticati na očuvanje staništa eko sistema i vrsta, očuvanje izvorne genetičke raznovrsnosti, održavanje prirodnih ekoloških procesa koji inače mogu da budu ugroženi povišenom bukom. U užem smislu, za čovekovu najbližu okolinu je značajno to što će ovaj zakon izradom strateških karata buke i akcionih planova urediti ključne prepreke koje stoje na putu smanjenja štetnog dejstva buke, na zdravlje ljudi i životnu sredinu, pre svega od drumskog, železničkog i avio saobraćaja. Jedan od razloga za donošenje novog zakona i regulisanje problema povišene buke iz ugostiteljskih objekata koja štetnim dejstvom utiče na zdravlje ljudi i životnu sredinu. Ne tako davno smo u centru Beograda imali proteste građana koji su se bunili zato što ogromna buka dolazi iz obližnjih klubova i kafića i ugrožava njihovo zdravlje i pravo na odmor. Razvijanje privredne grane turizma u Republici Srbiji neminovno je. Bogu hvala, dovelo je do povećanja broja turista koji posećuju Srbiju, a naročito prestonicu i druge veće gradove i turističke destinacije u našoj zemlji. Razvojem turizma povećava se i broj ugostiteljskih objekata koji stanovnike i turiste ugošćuju uz emitovanje programa, a to dovodi do povišenog nivoa buke koja štetnim dejstvom utiče na zdravlje ljudi i životnu sredinu. Ovaj problem postao je još izraženiji u ovom vremenu pandemije, kada imate činjenicu da je stepen zaražavanja mnogo veći u javnim objektima gde postoji buka koja potiče od preglasne muzike, zato što su onda gosti prisiljeni da pričaju glasnije kako bi se čuli, čime je i mogućnost zaražavanja pojačana. Paralelno, u turističko-ugostiteljskoj oblasti privrede, gde je izvor buke nezaobilazan i popularan sadržaj u opštoj ponudi, uspostavlja se zakonska mogućnost merenja buke, ali i ukidanja izvora buke od strane komunalne milicije u momentu emitovanja nedozvoljenog nivoa buke, kako bi se zaštitila životna sredina i zdravlje ljudi u akustičnoj zoni u kojoj se izvor buke nalazi. Ugostiteljski objekti u kojima se emituje muzika ili izvodi zabavni program biće inače obavezni da obezbede propisane uslove i mere zvučne zaštite. Utvrdiće se, šire gledano, uslovi i preduzeti mere zaštite od buke kroz prostorno-urbanističko i akustičko planiranje, zvučnu zaštitu, propisivanje graničnih vrednosti, indikatora buke u životnoj sredini, akustičko zoniranje, stalno merenje i ocenu nivoa buke u životnoj sredini, itd. Za prekršaj onome pravnom licu koje emituje buku iznad propisanih graničnih vrednosti od sada će moći da se uz novčanu kaznu izrekne i zaštitna mera zabrane vršenja određene delatnosti u trajanju do tri godine, a odgovornom licu, pravnom licu, zabrana obavljanja određenih poslova u trajanju do jedne godine. To je naročito dobro rešenje jer vrlo često pretnja ovakvom sankcijom ima veći pozitivni efekat po potencijalnog počinioca od novčane kazne. U akustičnim zonama i tihim zonama u anglomeracijama i izvan naselja ograničava se ili zabranjuje upotreba izvora buke, odnosno obavljanje aktivnosti koje prouzrokuju buku iznad propisanih graničnih vrednosti. Za održavanje javnih okupljanja, zabavnih i sportskih priredbi i drugih aktivnosti na otvorenom i zatvorenom prostoru, koje mogu dovesti do prekoračenja graničnih vrednosti indikatora buke, jedinica lokalne samouprave svojom odlukom određuje ulice, delove ulice i naselje i druge lokacije namenjene za te svrhe, kao i mere zvučne zaštite u vreme održavanja. Zakonom je predviđeno da se takvi javni skupovi i druge aktivnosti moraju najaviti 20 dana unapred, pa će jedinice lokalne samouprave koja odlučuje o održavanju tih javnih skupova, zabavnih i sportskih priredbi i drugih aktivnosti, imati dovoljno vremena da organizuju kontrolu poštovanja propisanih graničnih vrednosti buke. Zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini, koji je donet, uredio je ovu oblast u skladu sa načelnim rešenjima sadržanim u setu zakona iz oblasti zaštite životne sredine, a ovaj zakon označiće i potpuno usklađivanje ovog našeg akta sa Evropskom direktivom 2002/49. Zato će ubuduće pri projektovanju, građenju i rekonstrukciji stambeno-poslovnih i poslovnih objekata, objekata saobraćajne infrastrukture, pre svega tu mislim na puteve, železnice, aerodrome i industrijskih objekata, morati da se sprovedu i mere zvučne zaštite. Uvodi se kao zakonska odredba obaveza jedinicama lokalne samouprave sa više od 100 hiljada stanovnika izrada strateških karata buke i akcionih planova, a strateške karte buke obavezno se izrađuju za sve aglomeracije, glavne puteve, glavne železničke pruge i za glavne aerodrome, u skladu sa ovim zakonom. Ovaj zakon utvrđuje da će sve strateške karte buke za aglomeracije za glavne puteve, za glavne železničke pruge i za glavne aerodrome morati da budu izrađene najkasnije do 30. juna 2024. godine, a akcioni planovi zaštite od buke u životnoj sredini najkasnije godinu dana od usvajanja strateških karata buke. Vredi pohvaliti i to što je rok od samo godinu dana od dana stupanja na snagu podzakonskog akta dat i za određivanje akustičkih zona. Na kraju, poštovane kolege narodni poslanici, uvažena ministarka, uvek se setim onoga što kaže i naš predsednik Aleksandar Vučić, imamo neke ministre koji se trude, imamo neke ministre koji se ne trude. Mislim da je upravo danas u ovom plenumu upravo ona ministarka koja se izuzetno trudi. Drago mi je što je često ovde sa nama i mislim da mi iz poslaničke grupe PUPS "Tri P" podržavamo njen rad u celosti. Nismo se ni jednog trenutka trudili da je štitimo kada su je oni tapšali po ramenu i drugi je napadali, gledali smo da podržimo njen rad upravo ovde u plenumu, jer smo znali da radi dobru stvar za Srbiju. To pokazuje da Aleksandar Vučić, predsednik naše Republike, dobro zna da izabere kadrove, pa čak i kada su ovakve teme u pitanju, teme životne sredine. Zahvaljujem se svima na pažnji.
Hvala i vama potpredsedniče Krkobabiću. Reč ima narodna poslanica Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, danas govorimo o još jednom značajnom zakonu iz oblasti zaštite životne sredine. To je novi Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, kojim se zamenjuje važeći Zakon, donet 2009. godine. Ovaj Predlog zakona je još jedna potvrda evropskog puta Srbije u oblasti zaštite životne sredine, a to potvrđuje gotovo dvogodišnji ekspertski rad na Predlogu zakona, koji je započet odmah nakon utvrđivanja pregovaračke pozicije za Poglavlje 27, koje se odnosi na zaštitu životne sredine. Sve to govori o posvećenosti naše Vlade i resornog Ministarstva za zaštitu životne sredine, da brinu o zaštiti zdravlja stanovništva i razvoju sektorskih politika održivog razvoja. Na globalnom nivou, ekološka politika se sprovodi kroz koncept zelene odnosno cirkularne ekonomije, koja ima za cilj da obezbedi dalji razvoj ljudskog društva, uz prioritetnu brigu o očuvanju prirodnih resursa i zaštitu prirode, čiji smo mi deo kao ljudska zajednica. Nažalost, sam čovek je najozbiljniji faktor ruiniranja planete, ali i sopstvenog zdravlja. Neophodnost zaštite prirode i prirodnih resursa i potrebu afirmacije održivog razvoja planete prepoznale su najpre razvijene zemlje, koje su usled intenzivnog razvoja i neograničenog korišćenja prirodnih resursa i energije i same postale veliki zagađivači životne sredine. Odatle su koreni novog razvojnog koncepta tzv. zelene ekonomije, koja od druge polovine 20. veka predstavlja jedan od ključnih instrumenata za postizanje održivog razvoja. Zemlje koje su krenule putem ka inkluzivnoj zelenoj ekonomiji srodnim strategijama, pretvaraju svoju ekonomiju u pokretače održivosti i biće jedino spremne da se uhvate u koštac sa glavnim razvojnim izazovima 21. veka. Neophodnost usklađivanja razvoja društva sa mogućnostima naše planete UN su verifikovale kroz milenijumsku deklaraciju UN, kojem su formulisani milenijumski ciljevi, a jedan od osam ciljeva jeste i obezbeđenje ekološke održivosti. Kada je upitanju naše pristupanje EU, te ekološke ciljeve ostvarujemo upravo kroz pregovaračko Poglavlje 27. i u tom pogledu Republika Srbija veoma posvećeno radi kako u sferi formulisanja adekvatnog zakonodavnog okvira, tako i u sferi izvršavanja ekološke politike. Naša zelena agenda realizuje se kako domaćim budžetskih sredstvima, tako i sredstvima predpristupnih fondova EU, što znači da je EU stalo da i države koje nisu članice ove zajednice formulišu svoje zelene politike i sprovode projekte zelene ekonomije, jer održivi razvoj jeste globalni cilj, a za velike zagađivače najčešće ne postoje granice. Ovaj uvod sam napravila upravo zbog globalnog značaja teme o kojoj ćemo danas govoriti, a to je urbana buka i kako zaštiti zdravlje stanovništva i životnu sredinu od buke kao jednog od opasnih faktora rizika po zdravlje stanovništva i po naše životno okruženje. Buka u životnoj sredini se veoma često ne doživljava kao ozbiljan faktor negativnog uticaja na zdravlje i kao uzročnih mnogih bolesti, od kojih su mnogi i sa trajnim posledicama. Neko je jednom rekao – šta je to svuda oko nas bez boje, mirisa i ukusa, a nije vazduh? Odgovor na to je buka. Po definiciji, buka je ukratko svaki neželjeni zvuk. To znači da svaka zvučna pojava koja ometa rad ili odmor predstavlja buku. Govorimo o buci u životnoj sredini koju nazivamo još i komunalnom ili urbanom bukom, a njoj smo izloženi svakodnevno, kako na otvorenom, tako i u zatvorenom prostoru. Sve je brži tempo života u velikim urbanim sredinama, pri čemu nove tehnologije i drugi proizvodi naučno-tehnološke revolucije sa jedne strane olakšavaju život ljudi, a sa druge strane predstavljaju mnogostruki izvor buke u životnoj sredini. Buka time postaje važan urbani problem, što naravno ne znači da buke nema i u malim i ruralnim sredinama gde je dovoljno da imate neku strugaru, neki silos ili nešto drugo. Po definiciji buku u životnoj sredini, na koju se i odnosi predlog zakona o kome danas govorimo, čine svi oni zvukovi koji potiču od saobraćaja i prevoznih sredstava, od rada teških građevinskih mašina, buke sa velikih manifestacija. Mada, iskustvo pokazuje da se najčešće reaguje na buku iz ugostiteljskih objekata. Buku proizvode i drugi izvori, ali se ovim zakonom ne tretira buka u radnoj sredini. Ono što je naučno potvrđeno i globalno verifikovano jeste da je buka veliki uzročnih oboljevanja ljudi i zagađivača životne sredine. Iz tih razloga Svetska zdravstvena organizacija je svrstala buku u grupu zagađivača životne sredine. Konstatovano je da se buka ubraja među fizičke agense štetne po zdravlje ljudi. Dugo se smatralo da je neželjeno dejstvo buke ograničeno samo na oštećenje organa sluha. Međutim, opsežnim ispitivanjem uticaja buke na čoveka došlo se do zabrinjavajućih podataka da buka može dovesti do različitih fizičkih i psihičkih smetnji, te da je njen uticaj na zdravlje ljudi mnogo složeniji i razorniji. Naime, buka ima dvojake efekte na ljudsko zdravlje, a to su auditivni i ne auditivni. Auditivni predstavljaju oštećenje sluha od blagog do gotovo trajnog gubitka sluha koje je neizlečivo oboljenje sa trajnim invaliditetom. Ne auditivni efekti su fiziološke reakcije na stres izazvane bukom. Većina efekata je akutna i prolazna, što zavisi od kontinuiteta vremena trajanja i jačine buke, ali mogu postati i hronični. Ovi efektni se odražavaju na kardio-vaskularni sistem, utiču na krvni pritisak pre svega, na imunološki status, na rad žlezdi sa unutrašnjim lučenje, metaboličke procese, na nervni sistem, jer prekomerna buka može uzrokovati nesanicu, napetost, depresiju, pa i agresivno ponašanje naročito kod buke jačine iznad 80 decibela. Izloženost buci tokom spavanja dovodi do promena u frekvenciji srčanog rada, u frekvenciji disanja i čini san nekvalitetnim, što daje osećaj umora, nervoze, promene raspoloženja, a to se sve odražava na kvalitet života i utiče na pad radne sposobnosti. Neka istraživanja su pokazala da … i takozvane otpadne vibracije čine čak 60% zagađivača svih vrsta. Takođe, alarmantna je i činjenica da buka koju struka naziva i tihim ubicom utiče negativno i na zdravlje dece. Upravo uticaj na žlezde sa unutrašnjim lučenjem daje negativne efekte na hormonski status, pa može biti inspirator i dijabetesa i ostalih hormonalnih poremećaja kod dece. Takođe, niz naučnih studija dokazala je visoku učestalost psiholoških subjektivnih smetnji kod ljudi nastanjenih u oblastima sa visokim nivoom buke u životnoj srediti. Pokazalo se da se stanovnici ovih sredina značajno češće žale na osećanje izrazitog umora, glavobolje, nervozu stomaka, nego što je to slučaj sa stanovnicima kontrolnog naselja sa normalnim nivoom buke. Pošto se jačina buke meri decibelima, najbolja akustična sredina za čoveka je normalan razgovor koji se kreće od 40 do 50 decibela. Za dobar san jačina buke ne bi trebala da prelazi 30 decibela, što je u urbanim sredinama, naročito u velikim gradovima gotovo nedostižno. Drugi stepen jačine buke koji utiče na čoveka je jačina od 60 do 80 decibela, a koja izaziva poremećaj u radi vegetativnog nervnog sistema i izaziva određene psihičke reakcije. Treći stepen jačina buke je od 90 do 110 decibela, koja je nažalost zaslužna za slabljenje sluha, a to je prvenstveno buka u diskotekama. Kao i za mnoga druga neauditivna oboljenja koja sam već navela, naravno, sve ove posledice po zdravlje zavise od uzrasta, odnosno starosti, pratećih hroničnih bolesti i pola. Naime, najosetljivija grupacija na buku su deca uzrasta do šest godina, i osobe starije od 65 godina, a što se pola tiče žene su osetljivije na buku od muškaraca. Kada se imaju u vidu sve navedene posledice uticaja buke na zdravlje stanovništva, onda je jasno da je potrebno imati i adekvatan zakonski okvir za suprotstavljanje ovom zagađivaču životne sredine i ozbiljnom uzročniku oboljevanja stanovništva. Ovim Predlogom novog zakona naše zakonodavstvo u ovoj oblasti se potpuno usklađuje sa direktivnom Evropske unije, što je i osnovni cilj donošenja novog zakona. Predlogom zakona je definisano šta je buka u životnoj sredini, razgraničena je buka u životnoj sredini od srodnih obistina, na primer buka u radnoj sredini koja je regulisana Zakonom o zaštiti i zdravlju na radu, zatim proširena je lista izvora buka, propisane su mere i uslovi zaštite od buke, kao i nadzori sankcionisanja emitera buke, odnosno izvora. Ono što je novina u odnosu na važeći zakon jeste prenos ovlašćenja za merenje buke i kontrolu buke u ugostiteljskim objektima na komunalnu miliciju. Ovde bih skrenula pažnju da komunalna milicija nije formirana u mnogim malim opštinama, tako da bi trebalo ostaviti ovlašćenje inspektorima zaštite životne sredine da mere i kontrolišu buku u ugostiteljskim objektima. Takođe, kod prenosa ovog ovlašćenja komunalnoj miliciji treba imati u vidu i kadrovsku opremljenost komunalne milicije. Čini mi se da su oni za sad uskraćeni za stručnu dimenziju, odnosno da u njihovim redovima nema inženjera zaštite životne sredine, a ovu struku treba adekvatno promovisati kao struku za 21. vek, bez koje se stručni odnos prema svim zagađivačima životne sredine ne može ni zamisliti. Sve države članice Ujedinjenih nacija će morati da se bave realizacijom ovih milenijumskih ciljeva. Predložena rešenja predviđaju mere zaštite od buke koje se odnose na oblasti planiranje i izgradnje, kao i zvučnu zaštitu, akustično zoniranje, izradu strateških karata buke u životnoj sredini, merenje nivoa buke i druge. Uvođenjem akustičnog zoniranja u maticu prostornog i urbanističkog planiranja vrši se sistemska integracija zaštita od buke u proces planiranja. Takođe, organ jedinice lokalne samouprave u kojoj je zaposlen komunalni milicioner mora da poseduje akreditaciju u skladu sa posebnim zakonom kako bi se merenje buke iz ugostiteljskih objekata vršilo u skladu sa određenim standardima. Uređaji kojima se vrši merenje, odnosno fonometar, kalibrator zvuka moraju da budu etalonirani. Etaloniranje je ključni postupak u ostvarivanju sledivosti merenja i određuju pouzdanost i kvalitet rezultata merenja. U Republici Srbiji postoji više laboratorija koje su akreditovane da mogu da vrše etaloniranje u skladu sa standardima. Rešenja predložena u zakonu trebalo bi da pozitivno utiču na građane i životnu sredinu. Ono što je u sprovođenju zakona važno jeste da se ne smeju zanemariti svi drugi oblici urbane buke na račun buke u ugostiteljskim objektima. Kao lekar, u prvi plan stavljam zdravlje, odnosno njegovo oštećenje kao štetnu posledicu izloženosti buci, a najugroženije je zdravlje najvitalnijeg dela naše populacije, a to su deca i to najmlađeg uzrasta. Ne treba zaboraviti da ta naša deca, koja su izložena buci od malena, treba sutra da postanu odrasli i zdravi ljudi kojima ćemo u nasleđe ostaviti svoju zemlju. Buku u životnoj sredini možemo smanjiti jedino integralnim pristupom, prevencijom koja uvek daje najbolje rezultate, a Robert Koh je jednom rekao, citiraću: „Jednog dana čovečanstvo će se boriti sa bukom kao sa kolerom i štetočinama“. Mislim da je to vreme došlo i treba se izboriti sa njim. S obzirom da je meni kao zdravstvenom radniku, kao i partiji kojoj pripadam, Socijalističkoj partiji Srbije, izuzetno važna nacija Srbije, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje glasati za ovaj predlog zakona. Još nešto bih dodala, jer pohvale nikad dosta. Ja bih vas pohvalila, gospođo ministarka, za ono što je urađeno, jer smo mi kao Zelena poslanička grupa obilazili Zlatiborski okrug. Bila je to jedna tematska poseta i zaista sam oduševljena rešenjem otpadne deponije Stanjevine kod Prijepolja. Ono je stvarno divno rešenje i primer kako treba raditi, da se zajednički radi, jer treba sačuvati onu našu divnu prirodu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se uvaženoj dr Ivković na izlaganju. Sledeća na listi je uvažena narodna poslanica Olja Petrović.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicama, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovane građanke i građani Republike Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, koji će poslanička grupa Aleksandar Vučić - za našu decu, u danu za glasanje podržati, s obzirom da je problem buke sve prisutniji i da može predstavljati rizik po zdravlje ljudi. Republika Srbija je Zakon o zaštiti od buke donela 2009. godine. Izmene i dopune usledile su 2010. godine i time je delimično naše zakonodavstvo usklađeno sa direktivama iz EU, tačnije 44% o proceni o upravljanju bukom u životnoj sredini. Osnovni cilj donošenja novog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini je potpuno usklađivanje ove oblasti sa direktivama EU. U okviru pregovora o pristupanju EU, Republika Srbija je izvestila Evropsku komisiju o usklađenosti propisa, dobijene su smernice za dalji rad na izmenama i dopunama i preporuke da iz direktive treba da prenesemo definicije pojmova, zatim preciznije definišemo ko izrađuje strateške karte buke i akcione planove, kao i da rokovi za izradu istih u potpunosti budu usaglašeni sa direktivom 2002/49. Ovaj zakon koncipiran je tako da sadrži devet poglavlja i cilj donošenja ovog zakona je: uspostavljanje, održavanje, unapređenje jedinstvenog sistema zaštite na teritoriji naše zemlje, utvrđivanje i ostvarivanje mera u oblasti zaštite od buke kako bi se sprečili ili smanjili efekti buke na zdravlje ljudi i životnu sredinu, utvrđivanje graničnih vrednosti buke u životnoj sredini prema akustičnoj zoni, vrsti objekta ili osetljivosti populacije, kao i vrsti izvora buke, utvrđivanje stepena izloženosti buci u životnoj sredini putem izrade karata buke u životnoj sredini na osnovu jedinstvenih indikatora buke i propisanih metoda procene buke, zatim usvajanje akcionih planova na osnovu podataka iz karata buke u cilju sprečavanja i smanjenja izloženosti buci i obezbeđivanje pristupa informacija javnosti o buci u životnoj sredini, kao i o efektima buke. Buka na koju se danas odnosi je ona buka kojoj su izloženi ljudi u izgrađenim područjima, javnim parkovima, tihim zonama u aglomeraciji, tihim zonama izvan naselja, buka u blizini škola, bolnica i drugih zona osetljivih na buku. Sam izvor buke je emiter neželjenog zvuka. Ovaj zakon se ne odnosi na buku koja nastaje u radnoj sredini, ne odnosi na buku u prevoznom sredstvu, ne odnosi se na buku iz susednih domaćinstava, vojnih aktivnosti, domaćih i divljih životinja, zvučnog oglašavanja iz verskih objekata. Zakonom koji je danas na dnevnom redu urediće se i prava i obaveze, počev od Republike, preko Agencije za zaštitu životne sredine, autonomne pokrajine od jedinice lokalnih samouprava, privrednih subjekata i drugih lica, pa sve do građana u cilju zaštite od buke radi ostvarivanja postavljenih ciljeva. Ministarstvo utvrđuje mere i uslove zvučne zaštite, propisuje uslove za ovlašćenje stručnih organizacija, daje saglasnost na akcione planove, vrši nadzor i kontrolu primene mera zaštite od buke. Agencija za zaštitu životne sredine, pak, vodi bazu podataka iz monitoringa buke, prikuplja strateške karte buke i akcione planove i dostavlja podatke iz karata Evropskoj komisiji, obezbeđuje dostupnost podataka javnosti. Autonomna pokrajina vrši utvrđivanje ispunjenosti mera i uslova zvučne zaštite, obezbeđuje sprovođenje i finansiranje monitoringa buke, vrši nadzor i kontrolu primene mera zaštite od buke u životnoj sredini. Jedinice lokalne samouprave koje predstavljaju aglomeraciju ima obavezu izrade revidiranje strateških karata, kao i akcionih planova. Jedinica lokalne samouprave utvrđuje mere i uslove zvučne zaštite, vrši akustičko zoniranje, određuje tihe zone i mere zabrane i ograničenja, utvrđuje mere i uslove zvučne zaštite i korišćenja izvora buke u stambenim, stambeno-poslovnim objektima, sprovodi monitoring buke u životnoj sredini i vrši nadzor i kontrolu primena mera zaštite od buke. Pravna lica koja su upravljači, vlasnici i koncesionari glavnih železničkih pruga, glavnih puteva i glavnih aerodroma, izrađuju i revidiraju strateške karte buke, kao i akcione planove i obezbeđuju monitoring buke. Preventivne mere koje su takođe definisane ovim zakonom uređuju, pre svega, oblast planiranja i izgradnje, pa se tako u prostornim i urbanističkim planovima obezbeđuju mere i uslovi zaštite od buke, međusobni raspored infrastrukture, industrijskih, stambenih, rekreacionih i drugih objekata, kao i akustičko zoniranje i utvrđivanje posebnih režima korišćenja tih područja. Uslovi zaštite od buke su indikatori od buke, granične vrednosti i akustičko zoniranje. Pravno lice koje je vlasnik, odnosno korisnik izvora buke dužno je da se u skladu sa zakonom obezbedi merenje buke koju emituje i snosi troškove merenja buke u zoni uticaja, kao i da primenjuje mere zaštite od buke propisane ovim zakonom. Ugostiteljski objekat u kome se emituje muzika ili drugi zabavni program dužan je da obezbedi mere i uslove zvučne zaštite, dok kontrolu i merenje nivoa buke iz ugostiteljskog objekta sada vrši komunalni milicionar posebnim uređajem za merenje buke. Za održavanje javnih okupljanja i aktivnosti, zabavnih i sportskih aktivnosti, bilo da se one organizuju na otvorenom ili zatvorenom prostoru, jedinica lokalne samouprave od sada odlučuje i potrebna je prijava najmanje 20 dana unapred sa utvrđenim merama zaštite od buke i novina je da se ne mogu odobriti javna okupljanja bez akta jedinice lokalne samouprave o utvrđenim merama zaštite zvučne. Strateške karte izrađuju se za aglomeracije glavne, železničke pruge, puteve i glavni aerodrom. Za aglomeracije izrađuju jedinice lokalne samouprave u saradnji sa drugim subjektima zaštite životne sredine, dok za glavne puteve, železničke pruge, aerodrome izgrađuju pravna lica koja su upravljači, vlasnici, koncesionari, u saradnji sa drugim subjektima. Akcioni plan zaštite od buke izrađuje se za sva područja za koja se izrađuju i strateške karte buke i radi se na svakih pet godina, a revizija je moguća u slučaju značajnijih promena i ranije. Vlasnik, odnosno korisnik buke sada snosi troškove merenja buke pre stavljanja u upotrebu i posle rekonstrukcije, a redovno ili periodično merenje se vrši jednom u tri godine. Merenje buke u životnoj sredini vrši ovlašćeno lice, a merenje buke koje dolazi iz ugostiteljskih objekata, pored ovlašćenog lica, može od sada meriti i komunalni milicionar posebnim uređajem za merenje buke, a jedinica lokalne samouprave aktom bliže utvrđuje način kontrole merenja buke. Subjekti zaštite životne sredine od buke dužni su da javnosti obezbede pristup informacijama i podacima iz strateških karata buke i akcionih planova, jasno, razumljivo i pristupačno. Ministarstvo vrši nadzor nad Agencijom za zaštitu životne sredine, nad autonomnom pokrajinom i jedinicom lokalne samouprave u vršenju njima poverenih poslova. Komunalni milicionar se pored svojih ovlašćenja posebno ovlašćuje da vrši merenje nivoa buke poreklom iz ugostiteljskih objekata. Propisana su prava i dužnosti inspektora, kao i ovlašćenje u vršenju inspektorskog nadzora. Na rešenje inspektora može se izjaviti žalba ministru za zaštitu životne sredine u roku od 15 dana od prijema rešenja. U Predlogu zakona propisuju se i kaznene odredbe, koje su usklađene sa Zakonom o prekršajima i pored izrečene novčane kazne za prekršaj, pravnom licu se može izreći i zaštitna mera koja predstavlja oduzimanje predmeta koji su upotrebljeni ili namenjeni za izvršenje prekršaja ili koji su nastali izvršenjem prekršaja. Prelaznim i završnim odredbama propisani su i rokovi za donošenje podzakonskih akata koji će bliže urediti ovu oblast. Donošenje ovog zakona i menjanjem podzakonskih akata, u planu je da do kraja 2022. godine naše odredbe u potpunosti budu usklađene sa direktivama EU. Srbija danas ulaže u svim sektorima zaštite životne sredine. Vaš trud i rad, ministarka, se itekako vidi, zato što se danas pristupa rešavanju višedecenijskih problema, ali ono što je možda i bitnije, stvaramo zdraviju i čistiju sredinu za sve buduće generacije. Srbija je prva zemlja u regionu koja je na međunarodnom finansijskom tržištu emitovala zelene evro-obveznice i time obezbedila finansiranje zelenih ekoloških projekata po veoma povoljnim uslovima. Sredstva od izdatih obveznica upotrebiće se za podizanje standarda životne sredine, ali i bolji kvalitet života građana. Finansiraće se i refinansirati kapitalni zeleni projekat, kao što su postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda, kao što je izgradnja kanalizacione infrastrukture, kao što su postrojenja za prečišćavanje voda za piće, prerade i reciklaža otpada, ulaganje u obnovljive izvore energije, očuvanje biodiverziteta, ali i prevenciju zagađenja, što je takođe izuzetno važno. Izgradnja infrastrukture za tretman otpada po najvišim standardima, možda spada u jedne od najvažnijih projekata u oblasti zaštite životne sredine na kojima se danas radi, pa smo tako u proteklom periodu mogli da vidimo da je stara deponija u Vinči zatvorena zbog višedecenijskog nepravilnog odlaganja otpada, a da će u narednom periodu biti i sanirana. Ovim projektom i izgradnjom modernih postrojenja rešava se najveći ekološki problem grada Beograda. Takođe, tokom meseca septembra mogli smo da vidimo veliku akciju čišćenja, gde je očišćeno 500 divljih deponija u 43 grada i opština. Svaka deponija i smetlište utiču na aero-zagađenje, ali i na zagađenje zemljišta i vode i zato je važno da svaku očišćenu lokaciju sačuvamo i da neodgovorni pojedinci budu kažnjeni. Ono što nas posebno raduje je da će ovakve akcije iz meseca u mesec biti nastavljene, jer se time borimo za čistiju i zdraviju budućnost za sve porodice, ali i sve građane. U prethodnom periodu mislilo se i na aero-zagađenje. Formiranjem Nacionalnog saveta za klimatske promene, koje čine predstavnici ministarstva, akademske zajednice, civilni sektor i stručnjaci, vidimo da su zaštita životne sredine i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove visoko na lestvici prioriteta Vlade Republike Srbije. Srbija ide ka tome da se građanima omoguće nova zelena radna mesta, ali i kvalitetan život u klimatski otvorenom društvu. Pa, tako, primera radi, drumski saobraćaj bio je u 2020. godini drugi najveći zagađivač po emisijama azot-oksida sa doprinosom od čak 19%. Prelazak na ekološki prihvatljiva vozila je rešenje ovog problema, pa je u skladu sa tim država i odmah reagovala i Ministarstvo za zaštitu životne sredine je ove godine izdvojilo najveća sredstva do sada za subvencionisanje kupovine električnih i hibridnih vozila, što doprinosi boljem kvalitetu vazduha. Srbija će u narednom periodu nastaviti da podržava zainteresovane za eko vozila, jer se tako približavamo zelenom transportu, koji je značajan za zdraviju životnu sredinu. Ovakvi projekti i akcije, subvencije, su nam od izuzetnog značaja jer je to pokazatelj da se ozbiljno pristupa rešavanju svakog problema, a ti problemi su, nažalost, prisutni desetina godina unazad. Ali, s druge strane, kako bi mogli sutra da očuvamo i unapredimo urađeno, izuzetno nam je važna edukacija u školama. To je bitan korak za budućnost, jer će ta edukacija doprineti da sutra imamo odgovorne građane koji će se savesno ophoditi prema svojoj okolini. S tim u vezi i Protokolom o saradnji ozvaničen je prošle nedelje pilot-projekat pod nazivom „Uloga učenika u zaštiti životne sredine“ u 29 osnovnih škola u Srbiji. Ideja i plan je da se dođe do kvalitetnog dokumenta za sistematsko obrazovanje za ovu oblast, koji se očekuje da će biti izrađen tokom 2022. godine i implementiran u svim osnovnim školama u Srbiji. Dok se konkretnim delima i istinskom brigom borimo za bolji i zdraviji život svih građana, na drugoj strani neki koriste temu zaštite životne sredine za proteste, koji zapravo predstavljaju političke skupove. Svakako da su nam ideje, predlozi i sugestije važni kako bi se zajednički borili za Srbiju koja će s godinama biti sve bolje, prijatnije i zdravije mesto za život, ali nažalost, oni koji danas stoje iza protesta imali su priliku da te probleme reše ili bar pokušaju da ih reše onda kada su oni bili na vlasti i kada su bili direktno zaduženi za to. Ali, dragi građani Srbije, kada se bolje prisetimo, pre 10-ak godina u Srbiji je protestvovalo zbog nemaštine, ekonomske krize, zato što su stavljani katanci na desetine fabrika, ljudi su svakodnevno ostajali bez posla, zbog neisplaćenih zarada, zbog nesigurne egzistencije i nemogućnosti pristojnog života, dok se danas protestvuje zbog zagađenog vazduha, što ja mislim, a nadam se da ćete se složiti sa mnom, pokazatelj je da je životni standard danas bolji. Naravno da ima još puno da se radi, ali vazduh nije zagađen od juče. Vazduh je bio zagađen i pre deset godina, ali tada možda nismo ni znali da je vazduh zagađen ili smo imali druge veće probleme, pa nam to nije bio jedan od prioritetnijih problema. Tada je nezaposlenost bila 26%, a inflacija je bila dvocifrena, dok je danas nezaposlenost, i pored svetske krize izazvane korona virusom, negde oko 11%. Danas se u Srbiji grade nove fabrike, stalno dolaze novi investitori, otvaraju se nova radna mesta i apsolutni smo lider u regionu po prilivu direktnih stranih investicija. Samo je, recimo, kompanija „Leoni“ u Srbiji otvorila četiri fabrike: u Prokuplju, Malošištu i Nišu, a nedavno i u Kraljevu. „Leoni“ je jedan od najvećih poslodavaca danas u Srbiji sa 13.000 zaposlenih, a to je samo jedna od mnogih fabrika koje su došle i investirale u Srbiji u otvarale nova radna mesta. Danas je prosečna plata u Beogradu 702 evra, u Srbiji 564 evra, prosečan minimalac je 300 evra, a 2013. godine isti taj minimalac je iznosio 159 evra. Srbija se danas uveliko gradi. Gradi se Fruškogorski koridor, Novi Sad-Ruma, autoput Ruma-Šabac. Pre kraja godine počeće se sa izgradnjom autoputa Beograd-Zrenjanin. Radi se obilaznica oko Beograda u dužini od 26 kilometra, koja će za godinu dana biti završena. Zatim, radi se Moravski koridor od Čačka, preko Kraljeva, Trstenika, Kruševca, do Ćićevca i Pojata, u dužini od čak 107 kilometara, a prva deonica već će biti otvorena za par meseci. Rade se i obilaznice oko Užica, Loznice, Milanovca, a počinje se i sa izgradnjom „Autoputa mira“ od Niša do Merdara i naš strateški interes je „Otvoreni Balkan“ što predstavlja integraciju, uvezivanje i ekonomski rast celog regiona, a veliki korak ka tome je svakako i početak izgradnje ovog puta mira. Danas radimo ono što decenijama nije bilo završavano, a jedan od takvih projekata je i železnički Koridor 10. Koridor 10 - autoput nam je od izuzetnog značaja i za Pirotski okrug, odakle i ja dolazim, a svakako će nam značiti i železnički koridor i nama kao meštanima, ali značiće i za regionalni i međunarodni saobraćaj i snažniju integraciju naših pruga i puteva u evropsku saobraćajnu mrežu. Radovi su počeli i na rehabilitaciji i modernizaciji pruge Niš – Brestovac. U planu je i rekonstrukcija pruge Niš – Dimitrovgrad i posle toga vozovi će moći Koridorom 10 da saobraćaju brzinom od 120 do 160 kilometara na čas, pa ćemo tako svi mi građani moći da putujemo iz Niša do Beograda za manje od dva sata. Budućnost Srbije, umrežavanje putevima i prugama, oni spajaju ljude, jačaju privredu i dovode nove investitore, a samim tim se otvara sve više i novih radnih mesta. Zakon o zaštiti od buke, o kome danas govorimo, svakako će pri projektovanju, građenju i rekonstrukciji objekta saobraćajne infrastrukture, ali i industrijskih objekata i poslovnih, stambeno-poslovnih i stambenih doprineti prilikom sprovođenja mera zvučne zaštite, pa će u skladu sa ovim i drugim posebnim zakonima utvrđivati ispunjenost mera zvučne zaštite u skladu sa tehničkim propisima i standardima. I dok Srbija napreduje u svim segmentima, mnogi nam zavide, a opozicija nema apsolutno nikakav politički plan i program, već se bavi svakodnevnim napadima. Napadaju sve što se radi, svaki projekat, jer su sve te projekte planirali da iskoriste za punjenje sopstvenih džepova, a ne za dobrobit građana Republike Srbije, pa je tako u vreme žutih most na Adi koštao skoro pa kao ceo Moravski koridor koji se danas gradi. Prošle nedelje Srbija je vratila dug od 700 miliona dolara sa kamatom od 25 miliona dolara iz 2011. godine koji je primer izuzetno lošeg zaduživanja po nepovoljnim uslovima. Isti oni koji su nas doveli na ivicu ponora danas napadaju Aleksandra Vučića, vređajući njega, vređajući njegovu porodicu, vređajući narod, ali i vređajući zdrav razum svih građana koji danas vide nove bolnice, nove puteve, nove pruge, nove fabrike, koji danas vide nova radna mesta, koji danas primaju već plate i penzije, koji vide borbu za očuvanje mira, stabilnosti, kao i ekonomski napredak, ali ne ekonomski napredak pojedinaca kojima sada ne možemo da izbrojimo sve milione na računima i sve hiljade kvadrata nekretnina koje su stekli pljačkanjem Srbije, već ekonomski napredak države, a do kraja godine biće rast negde oko 7% i očekujemo da ćemo naredne godine po BDP-u preteći i Hrvatsku i Sloveniju prvi put u istoriji. Dok neki ne biraju ni način, ni sredstvo da se ponovo dokopaju vlasti, narod ih šalje u političku istoriju, jer je danas Srbija jaka zemlja, a ne na ivici bankrota kakvu su je ostavili. Problem opozicije je što ne postoji jaka snaga spolja koja bi ih vratila na vlast protiv volje naroda, jer se u Srbiji danas pitaju građani koji više ne žele da ih vode oni koji su pljačkali državu i koji rade protiv interesa svoje države i pričaju protiv interesa svoje države, a samo zarad svojih ličnih interesa. Čak su i ljudi iz Evrope, isti oni koje je opozicija vukla za rukav, videli da oni nisu spremni za nikakav razgovor, već da im je bitno samo lično bogaćenje. U nemoći da se vrate u fotelje i nastave pljačkanje, oni sramno napadaju preko svojih tajkunskih privatnih medija sve ono što je najsvetije - napadaju porodicu, napadaju brata, decu, a videli smo sramne napade prošle nedelje i na majku Aleksandra Vučića. Mi nećemo odgovarati istom merom zato što je porodica za nas svetinja, ali zato ćemo se još snažnije boriti za politiku Aleksandra Vučića i interese Srbije. Nećemo dozvoliti ni fizičko, ni verbalno nasilje. Borićemo se protiv ekonomskog i moralnog dna u koje žele da nas uvuku, gazeći sve pred sobom samo zarad svojih ličnih interesa. Pristojna Srbija i pristojni građani pružaju apsolutnu podršku predsedniku Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici i srame se svakog političkog napada i srame se svih napada koje koriste za političke obračune koji stalno potresaju javnost. Ne sme bilo čija porodica da postane meta za napad ili bilo kakvu vrstu političkog obračuna, samo zato što se brani država, interesi građana i dostojanstvo od lopova i političkog dna sa milionskim računima širom sveta. Narod vidi borbu, rezultate i brigu Aleksandra Vučića za nas, za našu Srbiji, za mirnu, stabilnu i jaku zemlju. Aleksandru Vučiću nisu bitni lični interesi, lično bogaćenje, već je važno kako ćemo Srbiju ostaviti našoj deci i kakva će Srbija izgledati za 10, 20 ili 50 godina, a želimo da našoj deci ostavimo ekonomski jaku, zdraviju Srbiju i zato Srbija danas bira rad i napredak, bira poštovanje i poštenje, bira pristojnost i zdravu i sigurnu budućnost i zbog toga predaja nije opcija. Živela Srbija.
Hvala. Završili smo sa listom ovlašćenih predstavnika i predsednika poslaničkih klubova. Prelazimo na listu govornika. Prvi na listi je prof. dr Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministrice sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo jedan zakon iz one oblasti oko koje, verujem, postoji konsenzus većine političkih subjekata, ali i većine građana Republike Srbije, što samo po sebi govori da je ovaj zakon bilo preko potrebno doneti, da oni pravilnici koji su bili u prethodnom periodu nisu bili dovoljni da do kraja regulišu ovu oblast i zato je vrlo važno da danas ovaj zakon na ovaj način tretiramo. Naravno, poslanici Stranke pravde i pomirenja će podržati i glasati za ovaj Predlog zakona uz one predloge, zapažanja koje je u prethodnom obraćanju akademik Muamer Zukorlić naglasio, a kada su u pitanju crkve, džamije i ostali verski objekti koji za potrebe svojih vernika emituju različite vrste poziva na molitve tokom onih tradicionalnih perioda kada je ta molitva verskim kalendarom i tajmingom predviđena. Sa druge strane, ovaj zakon nam je vrlo važan jer je vrlo često zakonsko ne rešavanje ovog pitanja dovodilo do određenih konkretnih problema, posebno u urbanim sredinama, naseljenim urbanim sredinama, gde smo svesni da svako gleda da ostvari vlastite interese, vlastite ciljeve i da vrlo često ne vodi brigu ili ne gleda ih perspektive drugoga tj. da svojim činjenjem ugrožava određeni prostor privatnosti ili potreba drugih ljudi. Zato je vrlo važno da ove odredbe koje se tiču zaštite od buke, posebno kod obrazovnih institucija, verskih institucija, zdravstvenih institucija da ta buka bude u najvećoj meri suzbijena kako ne bi ometala ni mentalno zdravlje, niti progresivnost onih koji su u procesu saznanja i intelektualnih pregnuća, ali i bolesnika kojima je preko potrebno da očuvaju svoje mentalno zdravlje kako bi se izborili sa raznim vidovima različitih zdravstvenih problema kojima su ionako izloženi. Vrlo je važno, recimo, posebno u ovim našim urbanim sredinama definisati pravilnikom i ovim zakonom, što se čini, one graničnike koje može onaj koji hoće i koji ima potrebu za velikim zvukom da koristi kada je u pitanju vreme, kada je u pitanju prostor i da to ne narušava ni prostor, ni vreme, niti mentalno zdravlje drugih. Ovo posebno naglašavam, jer smo u prilici da u urbanim sredinama imamo i ugostiteljske objekte i različite vrste drugih objekata, teretane itd, koji su smešteni u prizemnim delovima stambenih zgrada i koje ukoliko nisu svesne samostalno da taj njihov zvuk, koji proizvode bude u onoj meri dozvoljenoga, vrlo često može narušiti privatnost i naneti štetu i po zdravlje svim ostalim stanovnicima. Vrlo je važno takođe u tim urbanim sredinama definisati koliko, kada i kako ko može u tim naseljenim mestima, u objektima zabave itd, prilikom sportskih susreta, jer su nam i sportski tereni, naročito stadioni u urbanim sredinama, naseljima i vrlo često se ta dešavanja koja su tamo negativno reflektiraju na stanovništvo u okolnim zgradama ili urbanim sredinama. Zato nam je vrlo bitno da do kraja bude ovaj zakon implementiran, da pored toga što će se on usvojiti ovde u Narodnoj skupštini i prilikom procena da li će neki novi objekat, neka nova firma, neki novi privredni subjekt koji će proizvoditi, ima u svom opisu delatnosti i taj segment buke, biti u dovoljnoj meri projektiran da se njegovo delovanje negativno ne odnosi na stanovništvo, kao i da ovaj deo postojećih objekata bude u onoj meri koja je zakonom zagarantirana, odnosno da bude u onoj meri u kojoj neće ugrožavati mentalno ni psihičko, a ni svako drugo zdravlje stanovništva. Ovo je vrlo važno zato što neuređenosti ovih oblasti u prethodnom periodu dovodile su do nesuglasice između onih koji su imali snage, linija, veza, konekcija prema određenim političkim subjektima da zloupotrebe svoja prava, pa tako recimo smo mi vrlo često bili u situaciji, to je ovde puno puta spominjano, recimo sa fabrikama peleta u našem gradu u Novom Pazaru, koje su ne poštujući sve zakonske mere, ne poštujući se ono što je predviđeno kada je u pitanju zaštita životne sredine, već godinama ugrožavali i dalje ugrožavaju, nažalost, stanovništvo ispuštajući takve vrste čestica koje su vrlo opasne i po zdravlje ljudi, ali i po zdravlje flore i faune. Samim tim što se na ovaj način rešava i ovo oko buke, nadamo se da će se i nekim budućim izmenama i dopunama zakona regulirati i implementirati sve ono što se tiče i na druge segmente koji se odnose na zaštitu životne sredine i okruženja. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom profesoru Fehratoviću. Sledeća na listi, uvažena narodna poslanica Jasmina Karanac, poslanički klub SPS. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana ministarko Vujović, poštovane članice Kabineta, ministarke zaštite životne sredine, koleginice i kolege narodni poslanici, Zakon o zaštiti od buke je još jedan u nizu zakona koji se tiče unapređenja životne sredine, a koji donosi ovaj skupštinski Saziv i on je u potpunosti u skladu sa propisima koji vladaju u EU. Značaj ovog zakona je u tome što će se njegovom primenom smanjiti štetna dejstva buke na zdravlje ljudi i životnu sredinu. Novina je što je predlogom zakona koji je pred nama predviđeno uspostavljanje, održavanje i unapređivanje jedinstvenog sistema zaštite od buke u životnoj sredini na celoj teritoriji republike. Zakonom se utvrđuju mere u oblasti zaštite od buke kako bi se smanjili štetni efekti na zdravlje ljudi i čovekovu okolinu. Prema podacima Svetske zdravstvene organizacije, buka je posle zagađenja vazduha najveći uzročnik zdravstvenih problema povezanih sa okolinom u kojoj ljudi žive. Naravno, mnogo je više teških zdravstvenih problema povezano sa zagađenjem vazduha, ali buka utiče na kvalitet života, a posebno mentalnog zdravlja. Zagađenje bukom predstavlja jedno od glavnih obeležja modernog života, pre svega u gradovima, a glavni uzročnici buke su saobraćaj, industrija, transport i sami građani. Izraz „grad koji nikada ne spava“ dobija novo značenje kada govorimo o zagađenju bukom, o konstantnom brujanju saobraćaja, buci sa gradilišta, sirenama, razglasima, muzici koja prati dnevni i noćni život i ritam jednog grada. Prekomerna buka nije odlika samo Beograda, već i ostalih većih gradova u Srbiji. Buka je fenomen sa čijim posledicama se suočavaju svi razvijeniji gradovi širom sveta. Recimo, samo tokom 2016. godine u Njujorku je podneto više od dve stotine hiljada žalbi na prekomernu buku. Neminovno je da će procesom urbanizacije rasti i ovaj problem i da će povećanim stepenom urbanizacije sve veći broj ljudi biti izložen visokom nivou buke. Istraživanja pokazuju da je svaki peti Evropljanin izložen štetnom dejstvu prekomerne buke, a to je više od 100 miliona ljudi koji trpi ove posledice. Ako se ne preduzmu aktivne mere ovaj problem će sigurno porasti u narednim godinama i zato je dobro što Srbija donosi Zakon o zaštiti od buke. Želela bih, ministarka, posebno da pohvalim to što se ovim predlogom zakona predviđaju i propisuju preventivne mere, jer kao i kod zdravlja, tako i kod zagađenja, preventiva je često najbolji lek. Zato se ovim predlogom zakona već u fazi planiranja i izgradnje velikih urbanističkih i drugih projekata predupređuju problemi i to je mnogo lakši i efikasniji put nego kada se kasnije ispravljaju propusti i nedostaci. Tako će prema Predlogu ovog zakona prilikom projektovanja i izgradnje novih fabrika, puteva, železnica, pruga i drugih značajnih izvora buke sastavni deo projekata biti i akustično planiranje. To pre svega znači da se prilikom planiranja mora voditi računa o rasporedu zgrada i njihovoj funkciji, kao i rasporedu industrijskih, stambenih i rekreativnih zona, a sve u cilju smanjenja buke na optimalni nivo. Deo planiranja i izgradnje, što takođe predviđa ovaj predlog zakona, su i akustična merenja i izrada strateških mapa buke koja će obuhvatiti sva ona mesta na kojima je zagađenje bukom intenzivno, velike gradove, glavne puteve, železnice, aerodrome. U skladu sa izradom strateških mapa buke i akustičnim merenjima naseljenih mesta, lokalne samouprave će biti dužne da odrede tzv. „tihe zone“, odnosno oaze u naseljima i širim gradskim područjima. Ovde posebnu pažnju treba obratiti, odnosno posebno treba voditi računa o nivou buke u blizini škola i bolnica. Iako možda ne zvuči kao posebno opasan oblik zagađenja, tokom decenije istraživanja su pokazala brojne posledice prekomerne buke po zdravlje onih koji su joj izloženi. Najočiglednije je da povećani nivo buke utiče na probleme sa sluhom i ranim gubljenjem sluha. Buka izaziva i loše posledice kod dece, dovodi do poremećaja koncentracije i smanjenja memorije, a samim tim stvara probleme u učenju i smanjuje njihovu sposobnost da rešavaju zadatke. Zagađenje bukom dovodi se u vezu sa posledicama rizikom razvoja anksioznosti i depresije. Buka se dovodi čak i u vezu sa bolestima kardio-vaskularnog sistema. Svakog dana 70 miliona Evropljana je izloženo buci od preko 55 decibela samo zbog bučnosti saobraćaja. Za ilustraciju, za kvalitetan san, prema preporuci Svetske zdravstvene organizacije, buka ne bi smela da prelazi 30 decibela. Da bi zakon o kome danas raspravljamo uspeo u svoj svojoj svrsi, a to je zaštita građana od buke, odnosno njihov mir, neophodno je da se on dosledno i sprovodi. Za one koji se budu oglušili o zakon, odnosno koji ga budu kršili, predviđene su i odgovarajuće kazne i to je dobro. Predlogom zakona predviđeno je da će komunalni milicajci moći da mere nivo buke i što je značajnije da će na licu mesta moći da upozore one koji su odgovorni za incident, odnosno da izdaju prekršajnu prijavu i da privremeno oduzmu opremu kojom se građani uznemiravaju. Velika je odgovornost na jedinicama lokalne samouprave koje su dužne da utvrđuju mere i uslove zvučne zaštite od buke. Ova zakonska rešenja pozitivno će uticati na sve građane jer će se smanjiti izloženost štetnim efektima buke tamo gde oni mogu ugroziti zdravlje ljudi i životnu sredinu. Preduzimanjem odgovarajućih mera zaštite, poboljšaće se i kvalitet života građana. Zadovoljstvo mi je da je Vlada Republike Srbije prepoznala ozbiljnost problema zagađenja bukom i da je odlučila da u njegovom rešavanju prati savremenu praksu EU. Nadam se da će i u budućnosti biti prepoznat značaj dugoročnog planiranja kako bi se problemi zagađenja uspešno rešavali i pre nego što nastanu. Ovaj predlog zakona predstavlja značajnu novinu i približava Srbiju najboljim praksama iz sveta i s toga će poslanička grupa SPS podržati ovaj predlog u Danu za glasanje. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći na listi predstavnik poslaničkog kluba Jedinstvena Srbija Slavenko Unković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, zagađenje bukom postalo je jedno od glavnih obeležja urbanih sredina velikih gradova, a ugostiteljski objekti su glavni zagađivači životne sredine tih gradskih delova. Kvalitet životne sredine se, pored ostalog, meri i parametrima koji pokazuju nivo buke pojedinih gradskih kvartova. Predlogom ovog zakona predviđa se uspostavljanje jedinstvenog sistema i utvrđivanja mera zaštite kako bi se smanjili štetni efekti buke na zdravlje ljudi. Ovim izmenama zakona preciznije se definiše buka, proširena je lista izvora buke, kao i mere zaštite i ovlašćenja nadležnih organa za merenje buke. Izmenama zakona daju se ovlašćenja komunalnoj miliciji lokalne samouprave da mogu da mere i kontrolišu buku iz ugostiteljskih objekata i to je jedna od najznačajnijih novina ovog zakona. Moći će da opomenu one koji krše pravila, da izdaju prekršajni nalog, da privremeno zatvore objekat i da oduzmu sredstvo sa koga se emituje buka. Cilj je da se reaguje odmah po prijavi građana i oni će moći na licu mesta sa uređajima kojima budu opremljeni da izmere buku i izriču zaštitne mere. Mere svakako nisu uperene protiv ugostitelja koji poštuju propise, nego samo protiv bahatih i neodgovornih vlasnika ugostiteljskih objekata. Dosadašnjim zakonom inspektori su prvo opominjali ugostitelje, posle toga su zakazivali merenje buke i naravno često najavljeno zakazivanje merenja ne predstavlja pravu sliku realnog stanja emitovanja buke u pojedinim delovima. Da ne pričam o tome da su neki lokali privilegovani i da ih inspekcijski nadzor zaobilazi gotovo redovno. Svi znamo da je inicijativa izmene zakona potekla od grada Beograda i sigurno su tu najveći problemi ove vrste. Odavno su poznati problemi stanara Cetinjske i Zetske ulice u Beogradu. Danas ću predstaviti jedan veliki problem u centru grada Novog Sada. Naime, radi se o ulici Laze Telečkog koja se nalazi u strogom centru grada. U ulici dužine oko 200 metara nalazi se pedesetak raznoraznih lokala. Svakodnevno, a posebno vikendom, okuplja se na hiljade ljudi do ranih jutarnjih sati. Veliki broj lokala ne poštuje nikakve mere, a posebno kada je u pitanju glasna muzika i svaka druga vrsta buke sa ulica itd, odnosno sekundarne buke. I pored redovne kontrole nadležnih inspekcija i sankcionisanja neodgovornih ugostitelja, ovaj problem već godinama ne može da se reši. Građani su u situaciji da ne mogu da spavaju ili to mogu samo da uz pomoć lekova. Na njihov poziv komunalna inspekcija izađe i po njihovom odlasku opet nastaje nesnošljiva buka. Pored ovog velikog problema, stanari ovog dela grada ugroženi su i na taj način što ne mogu da prodaju ni svoje nekretnine, odnosno vrednost njihove imovine i stanova je daleko ispod tržišnih vrednosti i to je ogroman problem za njih. Ima jedan primer iz 2017. godine kada je vlasnik stana od 120 kvadrata nekretninu prodao za 48.000 evra, jer nije mogao da izdrži nesnosnu buku i život u tim okolnostima. Neki građani su čak gradu Novom Sadu ponudili svoje nekretnine da ih otkupe po realnim cenama jer su se ljudi umorili više od stalnog prijavljivanja ugostitelja koji ne mogu i koji krše pravila i ugrožavaju ostale građane. Nadamo se da će ovim izmenama zakona u velikoj meri biti rešeni ovakvi i slični problemi. Novčane kazne koje su predviđene ovim izmenama zakona će sigurno pomoći da se na bolji način rešavaju problemi. Naime, ugostiteljima koji emituju buku veću od graničnih vrednosti biće izrečene kazne u iznosu od 250.000 do 500.000 dinara, što je zaista velika kazna, a u slučaju da ponove prekršaj u periodu od godinu dana ta cifra će ići i do 1.000.000 dinara. Ovo su ozbiljne mere koje će sigurno dati rezultate ako se na pravi način krene u rešavanje ovih problema. Lokalne samouprave su odgovorne za svaku aktivnost i nepreduzimanje mera protiv onih koji krše propise i često se stekne utisak da vlasti nisu htele da se upuste u rešavanje problema buke. Bitno je da je ovim novim zakonom omogućimo da lokalne vlasti mogu i moraju svoje resurse upotrebiti tako da budu efikasniji nego što je do sada bilo. Izmenama zakona propisuje se da o održavanju javnih skupova, zabavnih i sportskih priredbi i drugih aktivnosti na otvorenom i zatvorenom prostoru koji mogu dovesti do prekoračenja graničnih vrednosti buke odlučuju lokalne samouprave. Mere zvučne zaštite određuju jedinice lokalne samouprave na zahtev organizatora. Organizator je dužan da zahtev podnese u roku od 20 dana pre početka manifestacije i ovo je takođe značajna novina. Svakako zakon je jako potreban za naše građane i Poslanička grupa JS će u danu za glasanje podržati zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku, gospodinu Unkoviću. Sledeći na listi je predstavnik poslaničkog kluba PUPS – „Tri P“, uvaženi narodni poslanik Hadži Milorad Stošić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, gospodine Krkobabiću, uvažena ministarsko sa saradnicama, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, na današnjem dnevnom redu sednice nalazi se predlog novog Zakona o zaštiti od buke. Na samom početku istakao bih da će Poslanička grupa PUPS – „Tri P“ u danu za glasanje podržati ovaj zakon i ostale predloge sa ovog zasedanja i glasati za. Predlogom novog Zakona o zaštiti od buke koji se nalazi na dnevnom redu današnje sednice predstavlja i u praksi dokazuje proklamovane namere ove Vlade da u narednom periodu veću pažnju posveti rešavanju problema zaštite životne sredine kao bitnog faktora očuvanja prirode. Većina nas koji živimo u velikim gradovima, pa sve više i u većim mestima može i lično da posvedoči da je buka kao povišeni i ometajući zvuk odavno sve više onaj faktor koji štetno utiče na čovekovo psihičko i fizičko zdravlje, te da je stoga potrebno da se sistematski poradi na njenom smanjenju normalno kroz određene zakonske okvire. Iako je ovaj problematika na prvi pogled možda ne tako značajna i javnosti vidljiva kao drugi aspekti životne sredine ipak se u praksi može videti da su i na ovom planu učinjeni određeni koraci na zaštiti najugroženijih od buke, kao što su na primer postavljanje zvučnih barijera na pojedinim deonicama našeg glavnog autoputa koji prolazi kroz veća naseljena mesta gde su stambene zgrade bile u njegovoj neposrednoj blizini. Međutim, moram da naglasim da nije svuda to urađeno. Na primer na autoputu na Koridoru 10 autoput prolazi kroz dobar deo naselja grada Niša, kroz naselje Ratko Jović i Branko Bjegović, tik uz same zgrade i kuće i da nisu postavljene barijere niti na jednom mestu i to već u dužem periodu. Zato je važno, poštovana ministarko, da imate ovu informaciju i da eventualno utičete na otklanjanje ovih nedostataka. Sa druge strane, sa ponosom mogu da kažem da je naša gradska uprava u Nišu među prvima od većih gradova ispunila svoje zakonske obaveze i uz partnerstvo sa IPA fondovima uspela da izgradi strateške karte buke za urbano gradsko područje razvrstano prema njenim izvorima. Posebno je zadovoljstvo što smo danas isto čuli od kolega da je Niš jedini grad koji je to uradio. U odnosu na važeći zakon predlog o kome danas raspravljamo donosi daleko razrađenija rešenja u tom pravcu. U novom Predlogu zakona je za razliku od starog precizirano na koje se slučajeve ovaj zakon ne primenjuje, a kao takvi su definisani i izvori buke koji nastaju u radnom mestu i okolini, u prevoznim sredstvima, odvojenih aktivnosti od zvučnog oglašavanja, u vršenju verskih obreda i slično. Takođe, može se zaključiti da su u ovom zakonu na korektni način definisane nadležnosti subjekata zaštite životne sredine, a to su Republika preko ministarstva i Agencije za zaštitu životne sredine, Pokrajina, jedinice lokalne samouprave i naučne i stručne organizacije i pravna lica i preduzetnici. U novom zakonu su sada prepoznate i neke konkretne situacije, a posebno važnom smatram onu iz člana 19. u kome se predviđaju mere zaštite od buke iz ugostiteljskih objekata po kojoj će vlasnici ugostiteljskih objekata u kojima se emituje muzika biti dužni da obezbede uslove i mere zvučne zaštite, a u članu 32. je definisano da će tu kontrolu moći da vrši komunalna milicija, uz pravo naplate kazni uz privremeno oduzimanje predmeta koji su izvor buke, uz mogućnost pokretanja postupka za zabranu obavljanja delatnosti, što u prethodnom zakonu nije bio slučaj. Nadamo se da je ovim, napokon, stvoren jasan pravni osnov za razgraničenje nadležnosti i postupanja državnih organa u ovakvim slučajevima kada će se u buduće znatno oštrije i efikasnije postupiti po prijavama za galamu iz tih objekata u sitnim noćnim satima kad joj vreme nije. Pored ove najvažnije odredbe novi zakonski predlog detaljnije definiše i obaveze i ostalih subjekata u ovoj oblasti. Tu će u perspektivi najveći posao biti na jedinicama lokalne samouprave koje će u narednom periodu morati da izvrše akustično zoniranje svojih teritorija i urbanih područja, te da u skladu sa dobijenim rezultatima odrede tzv. tihe zone, pre svega oko bolnica i škola, gde će nastojati da se sistematskim merama buka svede na najmanju moguću meru. Na Republici i pokrajini će takođe biti veliki posao da izvrše dovršenje karata ugroženosti bukom duž svih važnih putnih i železničkih pravaca u državi i da se u skladu sa tim reaguje postavljanjem novih zvučnih barijera na najugroženijim mestima. Ta mesta su, pored ostalih i ova mesta koja sam naveo u prethodnom delu, u delu grada Niša. Kod drugih pitanja životne sredine mislim da će najvažnije biti da sami kao građani podignemo svest o tome da nas buka sve ugrožava i da nastojimo da je što manje pravimo. Na žalost svedoci smo da to nije slučaj, jer je dovoljno samo izaći iz ove zgrade i slušati stepen buke na ovoj raskrsnici koja je jedna od najprometnijih u Beogradu, a tako je verovatno u svakom većem gradu. Zato apelujem, iako je naša saobraćajna policija opterećena raznim drugim stvarima, ona bi definitivno trebala da deo pažnje posveti i ovom besomučnom nesavesnom korišćenju automobilskih sirena u našim gradovima, te da se za takve pojave sistematičnije i češće izdaju prekršajni nalozi, pa bi se onda i stepen te buke u gradskim aglomeracijama bar malo smanjio. Poštovani narodni poslanici s obzirom da se radi o značajnim zakonskim rešenjima koji treba da pruže našim građanima zaštitu od buke, lično ću u danu za glasanje dati svoju podršku za njihovo usvajanje, pošto smatramo da se radi o dobrim zakonskim predlozima. Poslanička grupa PUPS „Tri P“ će u danu za glasanje dati svoju podršku za usvajanje ovog zakona. Takođe poslanička grupa PUPS „Tri P“ će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati za. Poštovana ministarko, u potpunosti podržavam izražene ocene i stav potpredsednika Skupštine Stefana Krkobabića o radu vašeg ministarstva i vas lično i ja vam zahvaljujem na tome. Poštovani prijatelji, uvaženi građani Srbije, zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem se uvaženom narodnom poslaniku, predstavniku poslaničkog kluba PUPS „Tri P“ Hadži Miloradu Stošiću. Sledeća na listi, uvažena narodna poslanica dr Nina Pavićević, predsednik poslaničkog kluba SPS. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicama, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije. Danas na dnevnom redu ponovo tema koja predstavlja globalni problem modernog sveta, problem koji je posledica čovekovog delovanja, koji je isto tako čovek mora da reši. U pitanju je buka u životnoj sredini. Problem koji je možda često zanemarivan kao ekološki problem jer se posledice buke ispoljavaju postepeno, pa ih ljudi često i ne primećuju odmah. Buka je u stvari jedan neželjeni zvuk koji ometa čoveka pri odmoru i radu, jedan od oblika zagađivanja životne sredine, koji poslednjih godina postaje sve veći problem, kako na lokalnom tako i na globalnom nivou. Ako pogledamo kroz istoriju, još u starom Rimu postojala su pravila za sprečavanje i uznemiravanje Rimljana od buke koji su stvarali gvozdeni točkovi dvokolica pri kretanju po kamenoj podlozi. Da podsetim da je u Evropi još u srednjem veku bilo zabranjeno korišćenje kočija tokom noći, kako se ne bi narušavao mir stanovnika. Buka je pratilac sredine u kojoj živimo, radimo, čak i na odmoru i na putu do svog radnog mesta. Ispitivanja vršena još pre dvadeset godina pokazala su da je oko 150 miliona ljudi u zemljama visokog tehnološkog razvoja, čak u svojim domovima bili izloženi zvučnim pritiscima, višim od 65 decibela. Zbog toga su razvijene zemlje sveta prepoznale ovaj problem i na buku se ukazuje kao na glavni činilac koji značajno ugrožava zdravlje i radni potencijal ljudske populacije. U našoj zemlji, u glavnom gradu Beogradu buka se kontroliše još 70-ih godina prošlog veka. Buka predstavlja prateću i neizostavnu pojavu savremenog načina života, nastaje kao rezultat ljudskih aktivnosti, a poseban faktor rizika predstavlja i velika gustina saobraćaja, prenatrpanost urbanih centara velikim brojem automobila, i zato saobraćaj i predstavlja glavni ekološki problem koji mora da se rešava ne samo sa stanovišta zagađivanja vazduha, već i sa stanovišta proizvođača velike buke, jer 80% buke u gradovima upravo stvaraju automobili, tj. automobilski saobraćaj. U komunalnoj sredini glavni uzroci buke su osim saobraćaja i industrija, građevinski javni radovi, velike sportske priredbe, velike muzičke manifestacije na otvorenom, ali svakako u javnosti centralno mesto zauzima pitanje rada ugostiteljskih objekata i buke koju izazivaju zabavno muzički programi na otvorenom. U zatvorenom prostoru izazivači buke su i razni servisni uređaji, kao i radio, TV aparati i drugi uređaji za emitovanje, kao i kućni aparati. Slobodno možemo reći da je buka jedan od glavnih zagađivača naše sredine, odnosno nevidljivi crv u jabuci ili kako se to obično kaže nemilosrdni mučitelj. U Republici Srbiji je Zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini donet još 2009. godine, a kasnije je dopunjen. Na snazi su i podzakonski akti, odnosno uredbe o indikatorima buke, graničnim vrednostima, metodama za ocenjivanje indikatora buke, uznemiravanje i štetnih efekta buke u životnoj sredini sa još nekoliko pravilnika. Neretko problem buke institucije smatraju luksuzom koji mogu da reše samo bogate zemlje, ali nije tako. Ovim problemom zaštite životne sredine moramo se baviti svi, jer se radi o zdravlju stanovništva. Naš cilj mora biti izbegavanje ili smanjenje na najmanju meru štetnih uticaja buke, kako na životnu okolinu, tako i na zdravlje ljudi. Buka se mora smanjivati i koji god izvor buke bio u pitanju, bilo na otvorenom ili u zatvorenom prostoru. Zato danas i govorimo o novom predlogu zakona i mi iz SPS ističemo važnost izrade karata za sve aglomeracije. Inače, strateške karte će biti izrađene za sve glavne puteve i aerodrome u Srbiji, dok će za gradove Beograd, Kragujevac, Subotica, strateške karte izrađivati lokalna samouprava. Na moje zadovoljstvo, do sada ova karta je izrađena samo za grad Niš, a biće iza preostale četiri aglomeracije, do 30. juna 2024. godine. Na osnovu podataka iz karata, propisano je donošenje akcionih planova za zaštitu od buke. Novi zakon donosi preventivne mere od buke, koje se odnose i na oblast planiranja i izgradnje, što se posebno odnosi na međusobni prostorni raspored infrastrukture industrijskih, stambenih, rekreacionih i drugih objekata. Ne mogu, a da ne pomenem da novi zakon donosi i kaznene odredbe koje predviđaju sankcije za prekršaje pravnih i odgovornih lica organa uprave i lokalne samouprave. Upravo zbog toga, informisanje javnosti i podizanje svesti građana o značaju buke je veoma bitno. Kao primer, istakla bih saradnju dva ministarstva, ministarke Vujović i našeg ministra Branka Ružića koji su pre par dana potpisali Protokol o saradnji dva ministarstva. Naime, reč je o pilot projektu – Uticaj učenika u zaštiti životne sredine. Složićete se sa mnom, škole bi trebalo više pažnje da posvete problemima vezanim za zaštitu životne sredine, a ne da to bude samo jedan dan u godini, 20. aprila kada se obeležava Dan zaštite od buke. Prosto ne smemo dozvoliti da u ovoj digitalnoj eri deca prvo nauče da koriste mobilni telefon, a kasnije da pišu buka. Ako se neke navike koje smo bili primorani da usvojimo tokom ove pandemije, transformišu u strukturne promene u ponašanju, naša životna sredina i te kako može biti drugačija. Naime, govorim o tome da smo bili primorani da manje koristimo automobile, bili smo primorani na rad od kuće, možda smo time doprineli malo čistijoj i zdravijoj sredini. Jednog dana kada sve ovo ostane iza nas, svaka mera da ponovo oživi i ojača ekonomija, imaće direktan uticaj na način na koji živimo, ali i na samu životnu sredinu širom sveta i biće mera na generacijama. Zato je na nama da izbor u budućnosti napravimo sami i zato će poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeća na listi je uvažena narodna poslanika Ivana Nikolić, predstavnik poslaničkog kluba "Aleksandar Vučić - Za našu decu". Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovana gospođo Vujović, dame i gospodo narodni poslanici, danas govorimo o veoma važnom zakonu, o Predlogu zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, što je svakako značajna oblast kada govorimo o životnoj sredini i što je sasvim sigurno danas mnogo popularnija tema nego u nekom prethodnom periodu. Oblast životne sredine je oblast koja je uvek važna, ali, složićete se da pod jedan ova tema na ovakav način nije bila tretirana u nekom prethodnom periodu kada su neki koji su vršili vlast u prethodnom periodu imali svo vreme ovoga sveta da urede mnoge oblasti, pa i oblast životne sredine. Ali, danas se o životnoj sredini govori i deluje kroz konkretne projekte, kroz planove i kroz intenzivni rad na terenu. Pod dva, ova tema se nikada nije politizovala ovako kao što se danas to radi. Nažalost, mi u Srbiji imamo, mogu blago da kažem, neprijatelje, strane plaćenike, koji zarad interesa nekih drugih država, koji pre svega zarad svojih ličnih interesa, rade protiv svoje zemlje. Tu imamo jednu činjenicu da se ogromne količine novca slivaju, kada su ove stvari u pitanju, koje pojedinci dobijaju, kako bi pre svega naneli štetu državi Srbiji, kako bi naneli štetu predsedniku Aleksandru Vučiću i kako bi poslali ružnu sliku o svojoj zemlji, kako Srbija ne bi bila više tako interesantna destinacija za nove investicije i kako bi zaustavili evidentni napredak naše države. Danas kada Srbija beleži najbolje rezultate u ekonomiji, u uslovima kovid krize, pandemije koja je zahvatila čitav svet i koja je paralelno uspela da pomogne privredi i građanima, mi zaista možemo da kažemo da ćemo još intenzivnije nastaviti, a videli smo da možemo, i prethodne godine i ove godine, u uslovima kovid krize, da se snažno borimo za realizaciju svih projekata, kako iz ostalih oblasti, tako i iz oblasti zaštite životne sredine. Obzirom na to da smo juče dosta informacija čuli od ministra finansija kada su u pitanju izuzetni rezultati i pobede Srbije, zahvaljujući pre svega odlučnoj i mudroj politici predsednika Aleksandra Vučića još od 2014. godine kada je bio premijer, vidimo takođe i da se snaga države ogledala i u paketima pomoći i privredi i građanima, ali i nabavci medicinske opreme, izgradnji bolnica, nabavci vakcina i, evo vidimo juče, i nabavci novog leka da se što brže zaustavi širenje ove bolesti. Možemo da kažemo da su naše javne finansije stabilne, novca imamo i činjenica je da sva obećanja koja je dao predsednik Aleksandar Vučić, da sva obećanja koje da Vlada Republike Srbije, ispunjavamo u dan i u dinar. Ono što je svakako značajno jeste činjenica da na osnovu rezultata iz trećeg kvartala ove godine i projekcije našeg rasta koji je bio definisan na 5,6%, mi imamo podatak da je rast 7% za ovaj kvartal, što direktno za naše građane znači povećanje penzija, povećanje plata, što znači realizaciju svega onoga što je predstavljeno u planu "Srbija 2025". Zato smo u prethodnom periodu usvojili dosta zakona, kao i ovaj o kome danas govorimo, a to je da se određene oblasti definišu i da se na celovit način usklade sa propisima EU. Kada govorimo o ovom zakonu vi ste detaljno, gospođo Vujović, jutros objasnili, važno je da se uspostavi jedinstven sistem i utvrde mere zaštite od buke, kako bi se smanjili štetni efekti na zdravlje ljudi, a Predlog zakona definiše i određene granične vrednosti i te informacije će biti dostupne i građanima. Dakle, mi donosimo zakone, borimo se i stvaramo od Srbije što bolje mesto za investicije, za što bolji kvalitet života naših građana, za što bolju životnu sredinu i polako, korak u korak, po sve više parametara mi možemo da idemo u korak i sa najrazvijenijim zemljama Evrope i sveta, zahvaljujući, ponavljam, mudroj, odgovornoj, državotvornoj politici predsednika Aleksandra Vučića. Mi smo zemlja koja stvara odlične rezultate, o čemu svedoče neki mnogi događaji iz prethodnih dana, zemlja koja beleži sjajne rezultate i u finansijskom smislu, i u tehnološkom smislu, i u ekonomskom smislu, a pokazali smo kako možemo i da se borimo i sa izazovima, kada je u pitanju digitalizacija, a i kada je u pitanju Zelena agenda. Kako to mnogima smeta i kada su iscrpeli sve resurse, a oni su, određeni ljudi, i dalje na platnom spisku Dragana Đilasa, imaju zadatak da konstantno napadaju predsednika Aleksandra Vučića, uz ove poslednjih dana intenzivne orkestrirane napade i iz regiona, naročito prethodnih dana kada smo imali snažnu borbu predsednika Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije za očuvanje vitalnih interesa za živote naših ljudi na KiM. Sa druge strane, mi imamo nasilje, imamo psovanje, imamo odsustvo elementarne kulture, imamo odsustvo domaćeg i kućnog vaspitanja, imamo odsustvo bilo kakve odgovornosti za izgovorene reči i imamo prikazivanje tih nekih kreativnih ideja, da ne kažem možda i besa, i iznošenje mišljenja i stavova kroz razbijanje stranačkih prostorija SNS i u Novom Sadu. Dakle, samo prostakluk i nasilje, bez ikakvih ideja i argumenata. Evidentno je da se Dragan Đilas, Vuk Jeremić i Marinika Tepić i njihovi glasnogovornici bave sopstvenim interesima, da traže način kako da nanesu štetu ugledu Srbije, kako da ruše predsednika Aleksandra Vučića i naročito sada kada ih hvata panika pred izbore, jer znaju i oni da ideju nemaju, da program nemaju i da nemaju podršku od građana Srbije. Oni imaju samo stotine miliona evra pokradenih od građana Srbije i oni su okupljeni samo oko dve stvari - da pune sopstvene džepove, a druga je da ruše predsednika Aleksandra Vučića, ne birajući sredstva, napadajući mu i majku, majci žele ovo, sinu ovo, ćerci ono, bratu ovo, itd. To im je sav posao. Dakle, svi zaposleni u firmi Dragana Đilasa, zaposleni u firmi "Multikom" imaju jedan jedini posao, da ruše predsednika Aleksandra Vučića, legitimno izabranog predsednika, koji je dobio podršku od preko dva miliona ljudi u Srbiji, dok bi oni da dođu na vlast bez izbora. Pred sam kraj želim da kažem da smo juče takođe imali priliku da čujemo i podatak o BDP. Mi ćemo 2021. godinu završiti sa BDP od skoro 52 milijarde evra, a 2012. godine taj podatak je bio svega 33 milijarde evra, čak 20 milijarde evra manje. Evo, videli smo koliko je prostora imalo da Srbija napreduje i da se uradi sve ovo što smo mi u prethodnom periodu uradili. Otuda i ne čudi informacija da trenutno imamo izgradnju sedam auto-puteva, da imamo intenzivnu izgradnju domova zdravlja, bolnica, škola, vrtića i mnogo značajnih projekata velike vrednosti. Vi ste, gospođo Vujović, pre tri dana bili u Mionici, a pre toga ste posetili i grad Valjevo, dakle, još jedna poseta Kolubarskom okrugu, ali malo pre posete Valjevu bili ste u opštini iz koje ja dolazim, u Ubu. Održali smo sastanak u vezi sa Regionalnim centrom za upravljanje otpadom "EKO-TAMNAVA" u Kaleniću. Taj projekat, kao i tema Termoelektrane „Kolubara B“ u Kaleniću, koju je predsednik kandidovao kroz plan Srbija 2025, bili su interesantni nekima samo u predizbornim kampanjama, ali videli smo na tom sastanku, i vi ste govorili o tome u izjavi za medije, da se sada intenzivno na tome radi. Ljudi treba da znaju da je to jedan projekat koji obuhvata sigurno pola miliona ljudi u Mačvanskom i Kolubarskom okrugu i određene opštine na teritoriji grada Beograda. To je projekat koji će na sveobuhvatan način rešiti problem pre svega čvrstog otpada. Zato su nam važna zakonska rešenja koja su doneta u prethodnom periodu. Zato nam je važno i ovo zakonsko rešenje o kojem danas govorimo, jer oblast i pitanje zaštite životne sredine treba da rešavamo na konkretan i na jasan način. Treba da stvorimo uslov da novac koji možemo da iskoristimo da ga iskoristimo na adekvatan način kako bismo zaista za rezultat imali i zdraviju i lepšu životnu sredinu. Zahvaljujem.
Hvala vama. Sledeća na listi je uvažena narodna poslanica Danijela Veljović, predstavnica kluba Socijaldemokratske partije Srbije. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, prvi Zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini donet je 2009. godine, kao poseban zakon koji je trebao da uredi materiju koja se primenjivala za planiranje saobraćaja i industrijskih postrojenja u gradovima i većim aglomeracijama. Njegove manjkavosti su se osetile kada je počeo da se primenjuje i u ugostiteljstvu. Donošenjem novog zakona treba da se urede prava i obaveze, ne samo Republike, već i jedinica lokalne samouprave, privrednih subjekata, pravnih lica, ali i građana. Zapravo, glavni razlog je svakako usaglašavanje sa evropskim standardima. Zakonska rešenja treba da spreče dalju izloženost štetnim efektima buke tamo gde nivoi izloženosti mogu da ugroze životnu sredinu i zdravlje ljudi. To govori u prilog tome da je ovo jako važan zakon, ali zakon koji mora da zaživi. Nažalost, trenutno praksa govori malo drugačije, polazeći prvo od veoma malog broja ekoloških inspektora na terenu. Novi zakon daće ovlašćenja komunalnoj miliciji da posebnim instrumentima može da meri nivo buke. Ono što opet može da dovede do problema na terenu je nedovoljan broj komunalne milicije koja već ima veliki broj nadležnosti, a za merenje nivoa buke biće potrebna obuka, kao i polaganje za dobijanje posebne licence potrebne za ovu vrstu rada. Novi predlog zakona predviđa ozbiljne kazne za prekršaje pravnih lica. Ono što je do sada pokazala praksa jeste da upravni postupak nažalost traje dugo, a u sudu za prekršaje postupci traju i po dve godine, a većina zastareva. Kako je već kolega Bačevac u svom izlaganju istakao, gotovo da nijedna jedinica lokalne samouprave nema akcioni plan za smanjivanje buke. Tako da će veliki i značajan posao Ministarstva biti i da vrši edukacije, pripreme i kontinuiranu saradnju sa jedinicama lokalne samouprave. Zapravo, zakon je dobar kada se primenjuje i ovakav zakon mora da zaživi u praksi. Zaista je kvalitetan predlog zakona, ali on za sada predstavlja temelj. Ono što je sledeće jeste da se izgrade čvrsti zidovi, a zatim i stabilan krov. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći na listi, uvaženi narodni poslanik Nenad Filipović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko sa saradnicima, drago mi je da danas unapređujemo zakon iz 2009, tj. 2010. godine, Zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini, koja je inače i posledica ljudskih aktivnosti i slobodno možemo buku nazvati zagađivačem životne sredine. Drago mi je da smo shvatili da buka može da prouzrokuje određenu vrstu opasnosti. Kažem – određenu vrstu opasnosti, jer su štetni efekti buke na ljude, a i na životinje evidentni, naročito ako je buka kontinuirana, a uznemiravanje ili ometanje ljudi od buke je sve učestalije. Naravno da ova učestalost ima veze sa vremenom u kome živimo, jer kao što i sami možemo da vidimo, dešavaju se mnoge promene u društvu. Jedna od takvih promena je migracija stanovništva iz sela u gradove i one izazivaju i druge promene, kao što je gustina naseljenosti u samim gradovima, tj. gradskim sredinama. To prouzrokuje dalje povećanje saobraćaja u tim istim sredinama, koje prouzrokuju veću buku. To prouzrokuje dalje povećanje broja ugostiteljskih objekata, koji takođe povećavaju buku itd. Sve to nije u saglasnosti sa prostornim planovima i dolazi do određenih problema. Zbog povećanja same buke i EU, tj. Evropa, ima velikih problema, tako da četvrtina ljudi u Evropi pati od poremećaja fizičkog, mentalnog i emotivnog zdravlja, a svaki sedmi građanin Evrope ima poremećaj sna. Ako govorimo o stresu, o tome ne treba previše da govorimo, s obzirom da stres koji prouzrokuje buka, naročito ona ekstremna i trenutna, iznenadna buka, i sami smo mogli da se uverimo kakve ona ima posledice još 1999. godine kada je bilo bombardovanje, i mi smo mogli tada da vidimo da ta visina stresa nije zaobišla ni nas kao ljude, a ni životinje. Naravno da Srbija mora da ide u korak sa vremenom. Ovaj zakon je logičan potez Vlade da uputi Narodnoj skupštini ovaj zakon, da predloži jedan ovakav zakon i on ovde da bude usvojen i poslanička grupa JS u danu za glasanje će ovaj zakon, koji vidno unapređuje prethodni, i podržati. S obzirom da je zakon veoma obiman i govori o mnogim uzročnicima buke, ja bih se osvrnuo na komunalnu ili opštu buku, koja je najveći problem naročito u gradskim sredinama. Svaka lokalna samouprava koja predstavlja aglomeraciju ima obavezu da napravi strateške karte buke. Te strateške karte buke su dosta kompleksne i ja o njima ne bih mnogo pričao, njihova izrada traje godinu i više dana, ali je mnogo bitnije ono drugo, a to je da posle lokalne samouprave treba da naprave određene akcione planove sa merama zaštite od buke. To je ono na šta bi možda trebalo baciti akcenat i šta bi možda moglo da reši probleme sa kojima se svakodnevno susreću naši građani. Naravno, ako se ovaj zakon u potpunosti implementira. Iako je saobraćaj jedan od glavnih, kako smo čuli, zagađivača životne sredine bukom, građani se uglavnom žale na buku od ugostiteljskih objekata. Pre svega bih se osvrnuo na taj segment. Dešava se neretko da kada se vrši monitoring buke na određenoj lokaciji, rezultati tog monitoringa nisu usaglašeni sa onim što sami građani čuju koji žive na toj lokaciji, tako da imamo mnogo građana koji žive u određenim stambenim zajednicama, odnosno stambenim zgradama koje se nalaze pored ugostiteljskih objekata i čuju određenu buku i ne mogu da koriste svoj prostor za ono za šta se koristi, za spavanje itd. Znači, imaju određenih problema, vrši se monitoring buke, a ništa se ne menja i to ne traje jedan dan, nego to traje iz nedelje u nedelju, odnosno iz godine u godinu. Tu treba da obratimo pažnju i mislim da će ovim zakonom i takve stvari da se rešavaju. U svakom gradu se tačno zna i ko pravi buku i tačno se zna kada će se ta buka desiti i tačno se zna da li će ta buka prestati ili neće prestati i građani sa time žive već godinama, kao što sam rekao. Takođe, postoje i drugi slučajevi, i tu moramo biti korektni, da mnogi ugostiteljski objekti ne prave buku, ali imamo nesavesne građane koji pozivaju određene inspekcijske službe, koje dolaze na lice mesta i traže da se ta buka meri, to merenje košta i to mora vlasnik tog objekta da plati, a ispravan je, znači, imamo i takvih problema, tako da i vlasnici tih objekata imaju problema što se tiče samih građana. Nadam se da će ovakvom primenom ovog zakona koji ćemo uskoro izglasati ovakve primedbe da budu što manje i ovom implementacijom zakona situacija ovakvih mislim da neće biti. Poslanička grupa Jedinstvene Srbije će u danu za glasanje i podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Reč dajem uvaženom narodnom poslaniku Uglješi Markoviću. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicima, uvažene kolege, poštovani građani Republike Srbije, drago mi je da danas na dnevnom redu imamo Zakon o zaštiti od buke, iz jednog razloga što mislim da je ovaj problem sve prisutniji, pogotovo kada pričamo o gusto naseljenim gradskim sredinama. Moje kolege prethodnici su već u prethodnom periodu rekle šta je to buka, koja je njena definicija, na šta sve utiče, kakve neželjene efekte može da ostavi i po decu i po starije. Mislim da kada govorimo o jednom ovakvom problemu moramo da pristupimo pre svega sa jedne praktične strane. Kao neko ko dolazi iz Beograda i ko je pored toga što je narodni poslanik i šef poslaničke grupe SPS na Starom gradu, i te kako sam upoznat sa ovim problemom i, ministarka, s obzirom na prethodnu funkciju koju ste obavljali kao predsednica GO Savski venac, i te kako sam uveren da i vi odlično znate šta predstavlja buka za građane Beograda. Ona je danas sve prisutnija, što usled određenih građevinskih radova, hvala bogu da ih ima sve više, renoviranja i adaptiranja stanova, ali ono što zapravo u najvećoj meri Beograđanima i ostalim stanovnicima drugih gradova u Srbiji predstavlja problem jeste upravo buka koja dolazi iz ugostiteljskih objekata i koja je neretko u određenoj meri i intenzitetu iznad one koja je propisana. Mi smo do sada imali, u stvari, i dalje imamo zakon koji je donet još 2010. godine. Mišljenja sam da, pogotovo kada pričamo i o Beogradu, do izbijanja pandemije Beograd je pogotovo za turiste važio kao jedna metropola koja živi 24 sata sedam dana u nedelji. Mišljenja sam da moramo da nađemo balans između toga da Beograd nikada ne spava i toga da ljudi koji žive i rade u Beogradu mogu da imaju priliku da imaju miran san kako bi ujutru mogli odmorni da odlaze na svoje radne zadatke, a s druge strane i da naša deca, naši najmlađi mogu da imaju u određenoj meri jedan kvalitetan san koji, kako smo čuli, i doktorka Ivković je već govorila o tome, poprilično može da utiče i na njihovu budućnost. Taj zakon je do sada pravno-formalno gledano, obuhvatao dosta toga, međutim, on je u praksi, po mom mišljenju pokazao određene nedostatke. Na prvom mestu mislim, kada govorimo o ugostiteljskim objektima, što su građani uglavnom prvo pozivali, naravno, nisu građani dužni da znaju svaki zakon, pozivali policiju, od policije bi dobijali informaciju da se jave komunalnoj miliciji. Neretko, u određenim slučajevima ti ugostiteljski objekti koji se ne nalaze u stambenim zajednicama, odnosno, koji su izvan stambenih zajednica su mogli i mogu da rade potpuno drugačijem vremenskom intervalu nego ugostiteljski objekti koji se nalaze u stambenim zajednicama. Samim tim, komunalna milicija već tu nema svoju nadležnost, jer takvi objekti mogu da rade nesmetano i nakon 24 sata, odnosno vikendom i nakon jednog sata izjutra. Uglavnom bi se kod građana javljala sumnja da neko stoji iza takvih objekata, da ih neko štiti i da zato ne mogu da dobiju podršku od nadležnih institucija, a zapravo, smo dolazili do jedne pravne praznine da je u stvari ekološka inspekcija ta koja se bavi merenjem buke. S druge strane, ekološka inspekcija nije mogla adekvatno da odgovori na sve te zahteve, ne zato što je prosto, loše radila svoj posao, već pričam o teritoriji grada Beograda, već zato što nije imala dovoljan broj ljudi koji bi mogli da odgovore na sve te zahteve. Onda smo dolazili u jedan vakum gde ljudi, građani nisu mogli da i na kratak i na duži rok tako jednostavno da reše problem s kojim su se susretali, a taj problem je svakodnevno uticao na kvalitet njihovog života. U svakom slučaju, smatram da je dobro da danas imamo ovakav jedan predlog zakona. Drago mi je da se ponovo potencira na tim strateškim kartama, odnosno, akustičnom zoniranju. Posebno hoću da pohvalim i istaknem, upravo iz svih ovih razloga, što se veća nadležnost daje komunalnoj miliciji, kada pričamo o mogućnosti da meri buku u ugostiteljskim objektima. Imao bih ovde jednu malu sugestiju ministarka za vas, koliko vidim iz člana 26. stav 3. ministar bliže propisuje uslove koje treba da ispunjava komunalni milicionar da bi mogao da vrši poslove merenja buke, da ti uslovi ne budu s jedne strane, odnosno da se uvaži obrazovni profil komunalnih milicionara, kako ne bi smo na jedan određen način ovom zakonu vezali ruke i ograničili broj komunalnih milicionera koji bi onda mogli da vrše to merenje buke, čime bismo opet došli praktično u smislu u istu tačku na kojoj smo i do sada bili. Hoću takođe da ukažem na jednu pojavu koja je sve prisutnija. U razgovoru sa, kako svojim starograđankama i starograđanima, ali i ostalim stanovnicima Beograda, primećeno je da, pošto svaki od njih se sa ovim problemom već duže vreme bavi, pa su i oni ljudi sami došli do određenih saznanja, primećeno je da su određene pojave koje su sve izraženije, a pokazale su svoje efekte, a pogotovo najviše u pandemiji i u trenucima kada smo imali mere gde je bio ograničen rad ugostiteljskih objekata, a zapravo o čemu se radi. Prvo ću citirati član 26. prvi stav, koji kaže da merenje buke poreklom iz ugostiteljskih objekata pored ovlašćenog pravnog lica koje ispunjava propisane uslove može da vrši komunalni milicionar. Zašto ovo govorim? Ovde je definisano da se radi o ugostiteljskim objektima, a ono što jeste pojava i ono što se sve više dešava, da takvi objekti otvaraju firme koje imaju pravi status d.o. na jednoj lokaciji, a sa ekspoziturama, da se tako izrazim, na drugoj lokaciji gde se zapravo nalazi diskoteka ili praktično posmatrano ugostiteljski objekat koji pravno-formalno je registrovan kao maloprodajni objekta, ima fiskalnu kasu, može da prodaje piće, a ne potpada pod nadležnost. I ovim novim zakonom neće potpadati pod nadležnost komunalne milicije, ekološke inspekcije, već oni zapravo potpadaju pod nadležnost tržišne inspekcije koja ne može da meri buku i na taj način ne može da se planira ovaj problem. Zašto kaže da se to pojavilo, ovaj problem, pogotovo u pandemiji? Zato što neki od tih objekata su, ministarka, čak završavali u novinama, kao uspešna akcija komunalne milicije, što i jeste bilo, međutim komunalna milicija koja bi im napisala kaznu zbog nepoštovanja mera, odnosno rada van radnog vremena koje je u tom trenutku Krizni štab i Vlada Republike Srbije, da bi se smanjili uzroci izazvani pandemijom, oni su takve kazne obarali na sudu iz razloga što se to radno vreme upravo nije odnosilo na maloprodajne objekte koji su u tom trenutku mogli da rade. Na kraju bi se sve završavalo na tome da bi fizička lica koja su se nalazila u samom objektu plaćala mandatnu kaznu zbog nepoštovanja fizičke distance, odnosno ne nošenja zaštitnih maski. Smatram da bi u ovom članu moglo da stoji pored ugostiteljskih objekata i svi drugi objekti koji proizvode buku, a koji imaju negativan uticaj po zaštitu životne sredine na svoje neposredno okruženje. Mislim da bismo time omogućili upravo komunalnoj miliciji da može i ovakve objekte da sankcioniše sa jedne strane, sa druge strane da zaštitimo sve građane, a sa treće strane da zaštitimo i sve one ugostitelje na savestan način po zakonima Republike Srbije posluju i odnose se sa savešću, poštujući ono što mi kao zakonodavna vlast donosimo i u ovom slučaju vi kao izvršna, koji ste predložili i predlažete zakone, se borite da mi ovde prihvatimo i uskladimo. Mislim da bismo u narednom periodu trebalo uvažiti i ovakve primere. Apsolutno sam za to da grad Beograd ostane grad koji živi 24 sata, sedam dana u nedelji, ali iz perspektive toga da Beograđani i drugi stanovnici drugih gradova u Srbiji, pričamo o gradovima zato što u najvećoj meri oni imaju problem sa bukom, mogu da imaju normalna život i normalan kvalitet svog života. U svakom slučaju ovakvim ozbiljnim pristupom, kako ste i vi pokazali, ovim predlogom zakona, pokazujemo da brinemo o građanima Republike Srbije i SPS će u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, uvaženom poslaniku, Uglješi Markoviću na izlaganju. Sledeći na listi, predstavnik poslaničkog kluba Aleksandar Vučić – Za našu decu, Dušan Marić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ako odredbe ovog predloga zakona o zaštiti od buke, o kojem mi danas raspravljamo, budu primenjivane to će u značajnoj meri olakšati život velikom broju građana Republike Srbije. Stotine hiljada ljudi u ovoj zemlji su povremeno ili stalno ugrožene bukom, pre svega bukom od saobraćaja i bukom iz ugostiteljskih objekata. Država objektivno nema neke veliko mogućnosti kada je u pitanju zaštita stanovnika od buke koja potiče od saobraćaja, osim postavljanja tih zaštitnih ograda. Kada je u pitanju zaštita stanovništva od buke koja dolazi iz ugostiteljskih objekata, sve zavisi od jednog faktora, od dobre volje države i dobre volje lokalne samouprave. Ovaj predlog zakona je potvrda da u Vladi Srbije, postoji dobra volja, da kod ministra postoji dobra volja da se ovaj problem reši, sada ostaje samo da se ta dobra volja dokaže i u praksi. Tu odgovornost leži pre svega na jedinicama lokalne samouprave, a na ljudima koji vode opštine i gradove i koji su dužni da svoje građane zaštite od prekomerne buke. Retki su gradovi u Srbiji, više kolega je o tome govorili, u kojima ne postoje određen ugostiteljski objekti koji građane, koje komšiluk maltretiraju prejakom bukom. Ovde sam pre mesec dana govorio i o Velikoj Plani iz koje dolazim, gde u glavnoj ulici imamo tri, četiri ugostiteljska objekta koja godinama u danima vikenda, maltretiraju celi komšiluk preglasnom muzikom. Jedno od osnovnih ljudskih prava, jeste pravo na privatnost, pa i pravo da čovek ima mir u svojoj kući, u svom stanu, da može da odmara kada hoće, da može da sluša muziku kada hoće, da može da spava kada hoće. Ovde imamo nešto potpuno suprotno, nekoliko ljudi, a čuli smo da je slučaj takav i u mnogim drugim gradovima, nekoliko ljudi, bukvalno diktira kada će nekoliko hiljada ljudi ići na spavanje, čak im biraju i vrstu muzike koju moraju da slušaju. Vi, kada imate preko puta stana ili kuće, neki ugostiteljski objekat, čiji vlasnik izbaci zvučnike u letnju baštu ili na prozore, odvrne do kraja, jedino što možete da uradite, jeste da zatvorite vrata i prozore, i da pojačate televizor. Praktično morate da se nadgovornjavate sa nekim kretenom, koji nema obzira prema svom komšiluku. Iako je glasna muzika, iz ugostiteljskih objekata, koja se čuje po dva tri kilometara daleko, školski primer narušavanja javnog reda i mira, policija uglavnom ne interveniše, uz obrazloženje da to nije u njihovoj nadležnosti. Međutim, to nije tačno, Zakon o javnom redu i miru, članovi 3, 7, 19. i 20, mislim da sam dobro zapamtio, propisuju da je svaka buka koja ugrožava stanovništvo, koja ugrožava životnu sredinu, pa i buka iz ugostiteljskih objekata, primer kršenja javnog reda i mira i policija je dužna da interveniše. Međutim, policija prebacuje odgovornost, prebacuje loptu u dvorište komunalne inspekcije. Komunalna inspekcija opet ima vezane ruke iz razloga, što komunalna inspekcija nije ovlašćena da meri nivo buke. Komunalna inspekcija dođe, konstatuje da postoji preglasna muzika, napiše prijavu, kad slučaj dođe pred sud, sud odbacuje prijavu iz razloga što komunalna inspekcija nema dokaz da je buka bila iznad dozvoljene granice. Ovaj predlog zakona sugeriše jedno odlično rešenje i to je najbolji deo ovog zakona, a to je formiranje komunalne policije u svim opštinama. Kada ovaj predlog zakona bude usvojen, a ja se nadam da će se to dogoditi sutra, komunalne milicije, komunalna milicija, komunalni milicionari će imati ovlašćenja da preduzimaju mere protiv bahatih vlasnika kafića i drugih ugostiteljskih objekata, imaće pravo da mere jačinu buke, imaće pravo da oduzimaju zvučnike i ostale muzičke uređaje koji proizvode buku i imaće pravo da pokreću inicijativu za privremeno zatvaranje takvih ugostiteljskih objekata. Sada, da bi se formirala komunalna milicija, tu je neophodna pomoć Vlade Srbije, naime Vlada Srbije mora da da saglasnost za zapošljavanje novih službenika i Ministarstvo finansija mora da odobri sredstva da bi ti ljudi primali plate. Po Zakonu o komunalnoj miliciji, da bi jedna lokalna samouprava formirala komunalnu miliciju, mora da je formira, kao posebnu službu. Ta služba mora da ima svog načelnika i mora da ima najmanje tri službenika. U tom smislu, opština Velika Plana će se obratiti Vladi Srbije, sa zahtevom da nam se dozvoli zapošljavanje tri komunalna milicionera i da nam se odobre sredstva za njihove plate. Takođe, ćemo od Vlade Srbije tražiti da nam omogući zapošljavanje nekoliko komunalnih inspektora, evo iz kojih razloga. Opština Velika Plana je pre 12 godina imala stalno zaposlenih šest komunalnih inspektora i pet redara, znači ukupno 11 službenika. Danas, opština ima jednog inspektora, tri redara i jednog pripravnika, zbog odlazaka u penziju i zbog Zakona o zabrani zapošljavanja, praktično komunalna inspekcija je spala na jednog službenika, a obim poslova se više nego udvostručio, jer Velika Plana danas, i Velika Plana pre 10 godina, objektivno nisu iste opštine. Zahvaljujući dobroj politici, pre svega ekonomskoj politici Vlade Srbije, zahvaljujući politici predsednika republike, zahvaljujući odgovornoj politici rukovodstva opštine, Velika Plana se značajno razvija. Sagrađeno je 10 tak većih stambenih zgrada, otvoreno je desetak fabrika, neke od njih zapošljavaju po desetak, ali imamo oko dve koje zapošljavaju oko 150 ljudi i one svakog dana generišu određene komunalne probleme koje treba rešavati. Povećan broj radnih mesta, doprinele su povećanju standardu stanovništva, ljudi kupuju više automobila, i sada već imamo problem, ne samo sa parkiranjem, nego problem sa ulaskom u grad, problem sa izlaskom iz grada, u vreme najvećih saobraćajnih špica, ujutro od 3 sata, kada ljudi idu s posla itd. Sve su to neki pokazatelji, da je ovaj naš zahtev koji ćemo uputiti Vladi Srbije, opravdan i ja očekujem po tom pitanju razumevanje i očekujem pozitivan odgovor. Kao što sam rekao, predlog zakona je dobar, ali ima dve manje primedbe i ja ću ovde da ih iznesem, član 18. stav 1. Pravno lice koje je vlasnik, odnosno korisnik izvora buke, dužno je da pre stavljanja izvora buke upotrebe, obezbedi merenje na lokaciji, pribavi izveštaj o merenju buke ovlašćene stručne organizacije i snosi troškove tih merenja, i po potrebi sprovede mere stručne zaštite, u skladu sa ovim zakonom. Šta ovo u praksi znači? Znači, kada neko otvara kafić, ili ugostiteljski objekat, da mora da dovede ovlašćenu agenciju, da izmeri nivo buke i da onda postavi graničnik, neki limitator, koji će onemogućavati da sa istog objekta emituje buka preko dozvoljene granice, međutim ovde se postavlja pitanja šta ćemo sa objektima koji već rade? Ja mislim da je dobro rešenje bilo da sa ovim predlogom zakona ugostiteljskim objektima koji već rade, ostavi neki razuman rok, 2, 3 ili pet meseci i da oni izvrše ovo početno merenje. Iz kog razloga? Iz razloga što po ovom predlogu zakona oni će praktično biti u obavezi tek u leto 2024. godine, i član 23. stav 1. kaže – redovno, periodično merenje buke u životnoj sredini, upravljač objektom koji emituje buku, vlasnik, odnosno korisnik izvora buke vrši jednom u 3 godine. Ja smatram da je ovo previše retko i ako hoćemo da se zaista uvede red u ovoj oblasti, da se građani Srbije zaštite od prevelike muke iz ugostiteljskih objekata, ja mislim da se vlasnici tih objekata trebaju obavezati da merenja vrše najmanje jednom u godinu dana. Bez obzira, na ove manjkavosti, smatram da je zakon dobar, a najbolje što zakon sadrži jeste to što će se sada ovom bukom baviti komunalna milicija, koja će imati pravo da kao što sam rekao oduzima uređaje koji emituju prekomernu buku. Na kraju, želim da istaknem da ni ova diskusija, ni ovaj zakon, nije usmeren protiv svih ugostitelja, već protiv onih bahatih ugostitelja koji maltretiraju svoj komšiluk i koji maltretiraju većinu drugih ugostitelja koji pošteno odgovorno rade svoj posao, koji ne emituju glasnu muziku, i ne maltretiraju komšiluk, tako da je usvajanje ovog zakona i u njihovom interesu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeća na listi je uvažena narodna poslanica Vesna Nedović.
Poštovani predsedavajući i uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, buka je svaki neželjeni i neprijatni zvuk koji izaziva stres celog organizma i kada duže traje, njeni štetni efekti su veći. Ovakav neprijatni zvuk može direktno uticati na ljudsko zdravlje, kako na čulo sluha tako i na ostale organe, izazivajući poremećaj sna, razdražljivost, pad koncentracije, hroničnu iscrpljenost, uznemirenost pad imuniteta. Hronična buka dovodi do stresnih reakcija, koje dovode do skoka krvnog pritiska, glukoze i lipida, i te promene vode do ubrzanog nastanka koronarnih bolesti srca. Buka u detinjstvu prouzrokuje problematičan krvni pritisak u zrelom dobru. Beograd ima problema sa bukom već godinama i ne samo sa izvorima buke koji dolaze iz ugostiteljskih objekata, nego i auto putevima koji prolaze pored naseljenih mesta, i ovim zakonom efikasnije ćemo se boriti sa nesavesnim građanima, vlasnika takvih ugostiteljskih objekata. Izlaskom na teren komunalna milicija moći će adekvatnim aparatom da izmeri nivo buke i prilikom utvrđivanja da količina buke prelazi nivo dozvoljenog, vlasnik će biti opomenut, ali ako i to ne da rezultat biće izricane zaštitne mere. Jedna od njih je propisana kazna ili oduzimanje aparata ili instrumenta koji proizvode nedozvoljeni nivo buke. Mandatna kazna koja je propisana za ovakav prekršaj je 150.000 dinara, uz mogućnost privremenog ili na duže vreme zatvaranje objekta. Zakon koji će imati utvrđene granične vrednosti, kao i transparentnost informacija, zakon koji podrazumeva i kažnjavanje drugih firmi koje emituju buku, kao npr. „Putevi Srbije“, ako gradnjom autoputeva ne postave zaštitne ograde u delovima kroz koji autoput prolazi pored naseljenog mesta ili zdravstvenih ustanova. Zakon koji je usklađen sa zakonima Evropske unije, koji govori da Srbija ide putem napretka i da ovakvi zakoni jasno govore da su nam građani Srbije na prvom mestu. Danas, posle 21 godinu, posle 5. oktobra, već sledećeg dana narodu je bilo sasvim jasno da je izigran, prevaren i da je pokriće za dovođenje onih koji su dokazali da im je rušenje, uništavanje zemlje, lično bogaćenje specijalnost. I ništa se nije promenilo ni posle 21 godinu u vezi vas. Sa punim ustima demokratije pljujete sve što je srpsko, sve što je srpski napredak, čak proglašavajući Srbe genocidnim narodom. Srpskom narodu sa vama i ne treba neprijatelj spolja. Kao što je mržnja prema Srbima jedina politika nekih van granica Srbije, tako je i vama mržnja jedini program vaših stranaka, pozivanje na rušenje i nemire je jedino što znate. Morate da naučite da je samo izborni rezultat jedino rešenje za dolazak na vlast, je besmisleno da za vas nema cenzusa. Mislim da je to i za vas ponižavajuće ali nećete da priznate, jer znate da za vas neće da glasa veliki deo Srbije, sem lažne elite koja podržava psovanje nečije majke. Čudno, ta lažna elita nikada mi nije odavala tu sliku, ali dobro oni su ipak elita, doduše, lažna. Morate ovom narodu da kažete da sa vama neće nikada dočekati 6. oktobar, jer on niti će ikada svanuti, jer ste u mraku i u lažima najlakše oteli 619 miliona evra. Šta ste uradili za bolje Srbiji? Takav program kod vas je ravna linija. I kao što kaže predsednik Srbije Aleksandar Vučić - sve što je u Srbiji napravljeno, izgrađeno, obnovljeno, vi gospodo nećete moći ni da okrečite. Vama uvažena ministarka, želim svu sreću u daljem radu i sve dok ste vi tema napada onih kojima je novčanik na prvom mestu, budite sigurni da radite za dobrobit Srbije, svima nama kojima je Srbija na prvom mestu na čelu sa našim predsednikom Srbije Aleksandrom Vučićem. U danu za glasanje, naravno da ću podržati Predlog zakona, kao i moja poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sledeći na spisku je uvaženi kolega Dejan Kesar. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, cenjena ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama je danas Predlog Zakona o zaštiti buke i ciljevi tog važnog zakona jesu višestruki. Sa jedne strane usmereni na proces usklađivanja zakonskog akta sa direktivama Evropske unije, i sa druge strane ostvarivanje svih neophodnih i značajnih procesa kako bi unapredili sistem zaštite od buke u životnoj sredini u Republici Srbiji. I ovaj Predlog zaista jasno pokazuje nameru Vlade i resornog ministarstva da nam zaštita životne sredine bude na visokom mestu prioriteta, kao što je to navela i premijerka Brnabić u svom ekspozeu prilikom formiranja Vlade. Vaše Ministarstvo i vi ministarka od kada ste na čelu Ministarstva ste uradili za temu zaštite životne sredine zaista mnogo. Nemojte da se osvrćete na napade ovih predstavnika bivšeg mafijaško-tajkunskog kartela, kada vam spočitavaju da temu zaštite životne sredine niste postavili na mesto gde i ona danas pripada. Svi možemo da se setimo šta su njihovi predstavnici radili dok su se nalazili na čelu tog Ministarstva i kako su pljačkali i budžet Republike Srbije i budžet tadašnjeg Ministarstva, kako bi obezbedili pare za finansiranje nekadašnje DS i kako bi obezbedili pare za svoje džepove. Tada pod akcijom „Očistimo Srbiju“ očistili su budžet Republike Srbije za više miliona evra, a nisu očistili ni jednu deponiju do 2012. godine. Svakako nama tema zaštite životne sredine jeste osnovni prioritet, kao što nam je i bio osnovni prioritet da 2012. godine sprovedemo mere fiskalne konsolidacije da bismo našim građanima obezbedili i nove autoputeve, nove škole, nove bolnice, nove institute i sve ostalo, ali ono o čemu sam ja pričao na nekim ranijim sednicama jeste da se mi u poslednje vreme susrećemo sa određenim zelenim pokretima koji se danas ne mogu smatrati zelenim pokretima nego se oni samo kriju iza tog imena, a direktno su pod palicama određenih političkih stranaka koje se danas bore da opet uđu u vlast, da opet sednu u fotelje kako bi pljačkali građane Srbije. Oni to pravdaju time, a to je upravo ona fabrikovana laž i služi se samo lažima od 2012. godine kako bi nama Srpskoj naprednoj stranci spočitavali one dobre stvari koje mi radimo da građani Srbije u poslednje vreme imaju više poverenja u pokrete nego u političke stranke i da su se građani u određenom stepenu zasitili političkih stranaka, ali onda moram da postavim pitanje tim zelenim pokretima – kako je moguće da u junu 2020. godine Srpska napredna stranka i lista Aleksandar Vučić osvoji preko 60% glasova? To je zato što imamo poverenje naših građana, a građani isključivo samo gledaju rezultate koje smo mi napravili od 2012. godine. Ti zeleni pokreti koji se još nazivaju - zeleni džihad, oni će se samo služiti lažima i služiti svime onim negativnim da bi zamaskirali sve one loše stvari koje je bivši režim radio do 2012. godine. Oni će pozivati na proteste, oni će pozivati na demonstracije, oni će pozivati na sve nasilno samo kako bi uspeli da minimalizuju one naše rezultate koje vide svi građani Srbije, a to je da ćemo do kraja godine uspeti da počnemo ili da završimo devet autoputeva, danas imamo tri kovid bolnice, danas imamo platu od 560 evra, danas je minimalna zarada dva puta veća nego u njihovo vreme. A, šta rade ti zeleni pokreti? Ti zeleni pokreti idu u Brisel, idu u strane ambasade kako bi dobili podršku ne za svoju politiku, nego za politiku opozicionih stranaka koji su ovu Srbiju uništavali do 2012. godine. Vama su, ministarka i vašem ministarstvu, spočitavali problem Vinče. Taj problem Vinče je problem star 70 godina. Zašto onda nisu rešili ovi stručnjaci od 2000. godine taj problem Vinče, nego nama spočitavaju? Onda na tu istu Vinču dovedu ljude iz Evropskog parlamenta, ali dovedu ljude, ne stručnjake, dovedu ljude koji se otvoreno zalažu za nezavisnost Kosova. Direktno sa te deponije Vinče te iste evropske predstavnike odvedu „N1“, kako bi tamo pozivali na nezavisnost Kosova. Kada vide da im to ne uspeva, onda pozivaju svoje istomišljenike da dođu na demonstracije i proteste. I, odu na proteste, odu na Brankov most, zatvore Brankov most, drže ljude, drže porodice i njihovu decu u automobilima dva sata da bi oni pričali, ne o ekološkim temama, nego da bi pričali sve najgore protiv Aleksandra Vučića i protiv Srpske napredne stranke. Oni tu podršku nemaju samo od evroparlamentaraca, nemaju podršku od stranih ambasada, oni imaju podršku i od određenih medija, a ti mediji su danas tajkunski mediji i mi moramo određene stvari da nazovemo pravim imenom. Oni će vas stalno ubeđivati da ovde u Srbiji ne postoji sloboda medija, a ja ću građane da obavestim da od 2012. godine na teritoriji Srbije su se otvorili mediji „N1“, „Nova S“, „Euronews“. Ako pogledate, i „N1“ i „Nova S“ ne podržavaju ono što radi Aleksandar Vučić, ne podržavaju ono što radi SNS, ministri, narodni poslanici. Vi ste na njihovim portalima svakodnevno mogli da vidite najgore uvrede i na račun Vladimira Orlića i Sandre Božić i Aleksandra Martinovića i na vaš račun, ministarka, ali najviše na račun Aleksandra Vučića i njegove porodice. Evo, juče smo videli nove napade na ministra Sinišu Malog. Oni počinju da fabrikuju laži koje su u potpunosti reciklirane. Oni počinju da opet sprovode mantru koju su sprovodili pre nekoliko godina, da ministra Malog optuže da ima neke nekretnine, ali nije cilj da se optuži Siniša Mali. Cilj je na kraju da se optuži Aleksandar Vučić. Tih 24 stana, koje oni spominju, pa oni mogu da ih danas pomnoži i sa 10 i sa 100, i mogu da kažu da Siniša Mali ima 2.400 stanova, ali tema tih napada jeste da se zaštite marifetluci Dragana Đilasa, da se zaštiti kako je on stekao enormno bogatstvo dok je bio gradonačelnik Beograda, kako dok je upravljao „Multikom grupom“, a u toj istoj „Multikom grupi“ danas rade i Marinika Tepić i Slaviša Nikezić i njegov Bojan Bjelić, nekadašnji gradski menadžer koji je optužen za zloupotrebu položaja prilikom renoviranja Vojvode Stepe i svi drugi koji su bili sa njim u vrhu tadašnje beogradske vlasti. Šta je bitno? Bitno je, kao što sam rekao, da se ne otkrije kako je Dragan Đilas posadio 68 miliona na 17 računa po belom svetu, gde je razlika do 619 miliona, odakle Draganu Đilasu danas 22 miliona evra samo u nekretninama koje je on prijavio Agenciji za borbu protiv korupcije. Kako je moguće da niko od nas ovde 180 nema ni jedan posto od tih 22 miliona? Kako ste stekli 22 miliona? Tako što ste bili izuzetan preduzetnik u Češkoj, pa ste prilikom započinjanja političke karijere prijavili 70.000 evra u ušteđevini i neki stari automobil i to je bilo sve sa čime ste počeli i onda ste nekoliko godina kasnije došli do toga da osnivate političku stranku i da se vi i vaš megafon Marinika Tepić vozite po Srbiji automobilima od po 100.000 evra. To je tema. To je tema, da se zamaskira kriminal onih koji su Srbiju uništavali do 2012. godine. Ali, centralna tema jeste da se opet optuži Aleksandar Vučić. Na njihovu žalost, moram da im kažem da Aleksandar Vučić nema nijedan račun po belom svetu zato što njemu nije interes da se obogati. Njemu je interes da ova Srbija napreduje, da bude prosperitetna, da ima veće plate i penzije. Nemojte da se služite svaki dan novim i novim lažima kako biste uspeli da ga dehumanizujete porodicu Vučić sa krajnjim ciljem da srušite Aleksandra Vučića, da se vratite na vlast, da se vratite u vaše fotelje kako bi sticali milione, da prodajete građane Srbije, da prodajete narod na Kosovu i Metohiji zato što vi u tome vidite samo zaradu. Vi kažete da je 24 stana proizašlo iz nekih pandorinih papira, a da li u tim pandorinim papirima postoji kako je Vuk Jeremić dobijao 200.000 dolara iz Katara? Da li u tim pandorinim papirima piše kako su mu Patrik Ho i Lozo uplaćivali 5,3 miliona, od toga 1,3 miliona na račun njegove PR agencije? To sigurno ne piše, ali i da piše, vi to ne biste spominjali. Da li piše u tim papirima da je Dragan Đilas koristio svoju „Multikom grupu“, da direktno sarađuje sa gradskim preduzećima i gradskim ustanovama i time na najgrublji način iskoristi svoju poziciju gradonačelnika do 2012. godine? Ali, ne napadate vi iz opozicije, vi koji danas nemate ni 3% podrške, pa zovete na sva usta evroparlamentarce da ovde dođu, da vam donesu neki dekret, da možda u tom dekretu piše da njegovo veličanstvo Dragan Đilas danas stupa na vlast, iako nema podršku svojih građana. Tražite po belom svetu pomoć, ali ne možete da je dobijete zato što su i ti evroparlamentarci videli sa kakvim diletantima oni ovde imaju posla. Došli ljudi, rekli nam šta treba da uradite, vi otišli sa tih pregovora i za taj neuspeh okrivljujete opet Aleksandra Vučića, koji vam je dao mogućnost da pregovaramo o izbornim uslovima. A kada je SNS pregovarala o izbornim uslovima za vreme Borisa Tadića? Niko nije kao najveću opozicionu stranku hteo da nas primi, da razgovaramo o bilo čemu, a najmanje o izbornim uslovima. Ali, sem Siniše Malog, imamo još jednu goru i jednu histeričniju kampanju koja se sprovodi poslednjih dana, a to je ono što oni nazivaju afera "Jovanjica". Nije to, gospodo iz opozicije, afera "Jovanjica". Tu nema nikakve afere. To je sudski postupak koji se vodi pred nadležnim sudovima, a vaša je potreba da napadate Aleksandra Vučića, Andreja Vučića i njegovu porodicu i zato vi to nazivate aferom. A znate šta je mnogo gore od toga? Zato što je to dokazana laž. To ne govorim ja, to ne govore poslanici SNS, to je rekla presuda Prvog osnovnog suda kada je onaj stručnjak koji je završavao treću godinu srednje škole u avgustu, kada su mu ocene bile 2 i 3, dokazani i osvedočeni lažov presudom Prvog osnovnog suda, kada je izgubio direktno od Andreja Vučića. Ne da se Andrej Vučić nije čuo ni sa kim iz tog predmeta "Jovanjica", nije se čak ni video, a Miroslav Aleksić nastavlja sa svojim lažima i to samo pokazuje da je primetna histerija u redovima opozicije, da je primetna histerija u redovima tajkuna i mafijaša. Da li znate zašto? Zato što će se vrlo brzo saznati celokupna istina - ko je za koga radio, ko je sa kim radio, ko je od koga dobijao informacije, ko je sa kim bio u vezi od stranih agentura i određenih stranih ambasada sa ciljem da se uruši Aleksandar Vučić. Aleksandar Vučić je pre nekoliko dana dao jednu dobru izjavnu, a to je da je primetna histerija u određenim redovima, a pogotovo u određenim medijima, a ja bi ih nazvao tajkunskim medijima i među određenim policijskim službenicima zato što će se ubrzo saznati sve stvari koje se tiču afere "Jovanjica". Oni su svi zajedno mislili da su tu aferu dobro spakovali i da će to narod prihvatiti. To narod neće da prihvati zato što su videli šta radite i kada govorimo o Siniši Malom i kada govorimo o Andreju Vučiću i kada govorimo o deci Aleksandra Vučića. Vi samo sprovodite politiku histerije i mržnje. Ta mržnja je viđena i u Novom Sadu, kada je sin Borislava Novakovića polomio Gradski odbor SNS samo zato što se ne slaže sa politikom SNS. Ko je od vas iz opozicije osudio napade na majku Aleksandra Vučića koje su iznesene od strane Marka Vidojkovića na tajkunskom mediju "Nova S"? Pa, niko. To je vama cilj. Vi ne možete u Srbiji da pobedite na osnovu političkog programa. Vi ne možete da pobedite na osnovu volje građana. Vi samo možete da pobedite na taj način što ćete svaki dan fabrikovati nove i nove laži isključivo usmerene ne Aleksandra Vučića i njegovu porodicu, ali građani Srbije znaju ko radi za svoju zemlju, ko gradi auto-puteve, škole, bolnice, ko ne pristaje na ucene stranaca kako bi interese svoje zemlje stavio iznad svega, ko brani svoj narod na Kosovu i Metohiji. Građani vrlo dobro znaju ko je rasparčavao ovu zemlju, ko je davao nezavisnost na tacni Albancima danas u Prištini i ko je prodavao Kosovo i Metohiju zarad tapšanja po ramenu u stranim ambasadama. Najvažnije, znaju građani vrlo dobro ko je građane uništio dok je sebi punio džepove. Hvala.
Zahvaljujem, uvaženom kolegi Dejanu Kesaru. Sledeća je na listi narodna poslanica Rajka Matović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodne poslanice, pred nama se nalazi Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini. Osnovni cilj donošenja novog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini jeste potpuno usklađivanje ove oblasti sa direktivama Evropske unije. Obzirom da je problem buke sve prisutniji i da buka u životnoj sredini može da predstavlja rizik po zdravlje ljudi, Evropska unija je 2002. godine usvojila direktivu o proceni i o upravljanju bukom u životnoj sredini. Republike Srbija je donošenjem zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini 2009. godine delimično prenela obaveze iz direktive u svoje zakonodavstvo. Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini ovu oblast uređuje koherentno, celovito i koncipiran je tako da sadrži devet poglavlja. Osnovne odredbe zakona definišu predmet zakona. Buka na koju se odnosi zakon jeste buka kojoj su izloženi ljudi i to u izgrađenim područjima, javnim parkovima, tihim zonama anglomeracija, tihim zonama izvan naselja, ali i u blizini škola, bolnica i zona osetljivih na buku. Propisuju se izuzeci od primene zakona. Tako se zakon ne odnosi na buku koja nastaje u radnoj sredini, u prevoznom sredstvu, buku iz susednog domaćinstva, vojnih aktivnosti, domaćih i divljih životinja ali i zvučnog oglašavanja zvona verskih objekata. Subjekti zaštite od buke predstavljaju sve nivoe vlasti od jedinica lokalne samouprave, preko autonomne pokrajine, pa sve do republičkog nivoa, odnosno do Ministarstva za zaštitu životne sredine. Veoma je bitno da se naglasi da se ovim zakonom definišu i mere ali i uslovi zaštite od buke. Preventivne mere se ogledaju u prostornom, urbanističkom i akustičkom planiranju, a uslovi zaštite od buke su indikatori buke i granične vrednosti. Takođe, ovim zakonom predviđena je i izrada strateških karata buke i akcioni planovi, kako bi u narednom periodu poboljšali našu životnu sredinu. Lično, veoma mi je drago što je ovo još jedan u nizu od zakona koje donosimo u oblasti zaštite životne sredine, jer životna sredina nije nešto što nama pripada, već je to nešto što smo pozajmili od budućih generacija. I dok se SNS, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, trudi da svaki segment našeg društva poboljša, počevši od velikih infrastrukturnih projekata, puteva, pruga, železnica, bolnica, dovođenjem stranih investitora, pojedinci izgrednici našeg društva trude se da na svaki mogući način degradiraju i predsednika Republike Srbije, ali i celo naše društvo. Njima je način političke borbe psovanje majke predsednika Aleksandra Vučića, najmonstruoznije vređanje dece predsednika, izmišljanje najgnusnijih laži i o predsedniku, ali i o njegovoj porodici, o svakom časnom i poštenom članu SNS. Nije to pristojna Srbija. Pristojni građani naše Republike vide i napredak društva, vide da je nezaposlenost smanjena, vide nova radna mesta, znaju da imaju sigurni zdravstveni sistem koji se zaista lavovski bori u ovom trenutku protiv korona virusa. Pristojni građani Republike Srbije nemaju skrivene milione evra po celom svetu kao njihov gazda Dragan Đilas. Njihov jedini cilj jeste da uruše pristojno društvo, kako bi ponovo mogli da državni novac prelivaju na svoje privatne račune po celom svetu. A o njima samima upravo govore najbolje oni, oni koji nemaju program, nemaju političku viziju, a predstavnici su im brilijantni dvojkaši, oni koji su jedva završili srednju školu sa prosekom dva koma nešto daju sebi za pravo da komentarišu bilo koga od nas. Bojkot izbora im je izgovor, jer su i oni svesni da im je cenzus od 3% veoma visoko, nedostižan, skoro pa kao Aleksiću i prosek u školi. Njihov način političke borbe jeste psovanje, vređanje i laganje. Naš način političke borbe jeste napredak Srbije i to građani veoma dobro prepoznaju, ukazujući nam poverenje na izborima. Upravo zbog svih građana Republike Srbije, zbog velike većine koja nam je ukazala poverenje, ali i zbog građana čije poverenje tek treba da pridobijemo rezultatima, moramo da se trudimo da radimo još više i još bolje. I ovaj zakon o kom danas raspravljamo je još jedan korak napretka modernoj i stabilnoj Srbiji i uređenoj, kakvu njeni građani zaslužuju. Stoga ću zajedno sa svojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Zahvaljujem svima koji su učestvovali u prvom delu sednice i ministarki Vujović na njenom učešću. Nastavljamo posle pauze. Nastavak je u 15.00 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Adam Šukalo.
Zahvaljujem, predsedniče. Poštovana ministarko, poštovani narodni poslanici, pred nama je zakon koji sistemski uređuje oblast životne sredine u oblasti buke u životnoj sredini. Nisam sklon, na samom početku da kažem, da se u svojim diskusijama ponavljam sa svojim uvaženim kolegama koji su u prvom delu sednice poprilično, da kažem, elaborirali različite delove iz samog zakona. Razlog za donošenje je primarno vezan za Direktivu 2002/49/E3 i usklađivanje sa evropskom legislativom. Ja bih govorio malo iz drugog ugla, da kažem, ali dotaknuću se u svakom slučaju jednog dela i razloga za donošenje ovog zakona a koji se primarno tiče mira i uslova zaštite od buke u životnoj sredini i zvučna zaštita. Pre svega, u kontekstu preventivnih mera zaštite koje ste vi ovde naveli da se odnose na oblast planiranja izgradnje, a na taj način što se u prostornim i urbanističkim planovima obezbeđuju mere i uslovi zaštite od buke a naročito međusobni prostorni raspored infrastrukture, industrijskih, stambenih, rekreacionih i drugih objekata, kao i akustičko zoniranje i utvrđivanje posebnih režima korišćenja tih područja. Sada ovo dosta stručno zvuči i naravno da ljudi iz ove oblasti koji su pisali ovaj zakon i svi koji se razumeju u kontekstu zaštite životne sredine i merenja buke znaju otprilike sve šta ovo znači, ali da bi pokušali ovu tematiku da približimo građanima Republike Srbije koji prate ovaj prenos i da bi ovu raspravu učinili delom, zanimljivijom u kontekstu i same predmetne rasprave, ja bih se referisao na jedan primer koji je izuzetno važan za Srbiju, za Beograd, a koji upravo definiše ovo što sam u uvodnom delu oko preventivnih mera govorio. Primarno bih govorio o Projektu „Beograd na vodi“ koji je sigurno i u vizuelnom i u marketinškom, ali i u životnom smislu kao novog naselja, novog Beograda, nove Srbije i predstavlja jednu vizualizaciju nove vizije Srbije, koju je predsednik Srbije Aleksandar Vučić predstavio još u aprilu 2012. godine u kampanji za opšte izbore, gde je kroz jednu tadašnju viziju i pozitivnu kampanju koja je bila baždarena na dva koncepta, jedan je bio na Projektu „Beograd na vodi“, sećamo se svi kada je bivši gradonačelnik Đulijani dolazio sa predsednikom Vučićem, kada su se provozali po Savi i pokazivali tada nepregledne prostore koji su bili zarasli u korov i gde smo imali stare one brodove itd. i one udžerice i sav taj otpad koji se tu godinama nakupljao, kuljao itd. Da se podsetimo na to da svi građani grada Beograda koji su primarno, da kažem, adresirani gde je prebivalište u ulicama koje su danas preko puta „Beograda na vodi“ koji su jedva čekali godinama, decenijama, da se tu nešto uradi, koliko je i sama vizija i najava tog projekta bila bitna a potvrda podrške koje smo dobili tada na izborima je bila ne samo značajna, već bila je imperativ da se tako nešto uradi. Sada kada govorimo o viziji, da bi ostvarili u političkom žargonu, da kažem, ili u političkom životu ili u političkom radu kredibilitet, vi u odnosu na vašu viziju morate da nešto uradite po tom pitanju, da budem vrlo prost, da materijalizujete tu viziju. I sada jedan od ta dva stuba politike koju Aleksandar Vučić u toj kampanji predstavlja, jedan je bio Kancelarija za brzi odgovor, jednošalterski sistem koji se danas vrlo uspešno u raznim segmentima obezbeđuje, a drugi je bio Projekat „Beograda na vodi“ koji je sve ono što sam simbol razvoja nove Srbije, novog Beograda i svega ostalog. Sa druge strane, koliko god se pisalo i govorilo o tom projektu i koliko god on bio predstavljan ne samo marketinški i o njemu se pisalo i dobro i loše i negativno i bilo je puno otpora, u samom startu podrška realizaciji tog projekta nije bila viša od 20% građana Beograda, a da bi sada preko tri četvrtine samo Beograđana, ne samo podržavalo, već svaki dan konzumiralo na neki način sve ono što u rekreacionom i svakom drugom smislu mogu da sprovedu u toku svog života, šetajući promenadom i koristeći druge sadržaje. „Beograd na vodi“ nije projekat koji je elitistički, koji je projekat jednog stambeno-poslovnog prostora koje možete videti u razvijenijim centrima Evrope, u prestonicama njihova, a gde imate naselja koja su zatvorenog ili poluzatvorenog tipa. To naselje ne koriste samo Beograđani, već svi građani Srbije i mnogi iz regiona prvo dolaze u „Beograd na vodi“. Zašto sada pričam o „Beogradu na vodi“, a u kontekstu priče o buci? Pričam iz tog razloga zato što je dole niklo jedno novo naselje, već niče jedan novi grad koji se integriše sa starim delom grada, a mi imamo još uvek u određenim segmentima, s obzirom da se projekat fazno razvija, infrastrukturu iz prošlog perioda. S obzirom da smo u proteklom vremenskom periodu mogli da gledamo u nekom političkom radu naših političkih suparnika da ekologija, ta generalno zelena agenda postaje dominanta u njihovom diskursu, moram da kažem da sam primetio da tu postoje dvostruki aršini. U suštini su oni spremni da lociraju određene probleme koji postoje u samoj organizaciji grada Beograda, ali isto tako ako im se nešto, sa druge strane, ne sviđa spremni su da primene dvostruki aršin u svemu tome. Evo, daću jedan primer, a to je stari Savski most, koji ima svoju simboliku, ima svoju vrednost, ali u kontekstu razvoja grada u novom naselju "Beogradu na vodi", apsolutno i u svakom smislu reči nema više upotrebnu vrednost i ne može odgovoriti kako životnim, tako saobraćajnim, tako potrebama života na tom potezu, a ne govorim samo o potezu "Beograda na vodi" i novih stambeno-poslovnih objekata, već govorim i o svim ulicama koje su tu u okruženju - Karađorđevoj, Gavrila Principa, itd. Tu sad dolazimo do buke. Taj most, pošto svi šetaju promenadom, dolaze nam turisti, Beograđani masovno šetaju svaki dan tuda, a vikendom ne možete da prođete, taj most stvara ogromnu količinu buke koja se širi u koncentričnim krugovima i na ulice u starom delu Beograda - Karađorđevom, Gavrila Principa i mnogim drugim. Ta buka je ogromna. Međutim, ovi borci za nazovi ekologiju i zaštitu životne sredine, oni tu imaju kontra pristup i oni kažu da tu nema buke i u principu se zalažu za to da taj most tu ostane. Ali, sa druge strane, imaju primedbu na drugim pozicijama gde je ta buka ili gde je ugrožena životna sredina, da to istaknu. Gospodo draga, jedan aršin - jedan obrazac, u toj vrsti priče je nešto što je neophodno. Taj potez koji sada već možemo da koristimo je značajno manji u odnosu na sve ono što će u budućnosti biti još kao novo izgrađeno, jer taj potez koji ide tamo prema "25. maju", pa linijski park koji ide prema Pančevačkom mostu na jednu stranu ili spajanje od novog šoping centra "Galerije" prema sajmu, pa dalje prema Adi ciganliji, prostor za šetanje, za rekreaciju, u jednom potezu, ja mogu slobodno da kažem da će biti veći nego bilo gde u Evropi. Taj prostor ne koriste ljudi koji žive dole u novom naselju ili novom delu grada, već koriste svi i neophodno je upravo iz tih razloga. Zato me raduje činjenica da je gradski arhitekta, gospodin Marko Stojčić najavio da će sledeće godine Stari savski most biti razmontiran, u nekim delovima isečen, konzerviran i u svakom slučaju na određen način posle upotrebljen u neke druge svrhe, koje mogu zadovoljiti ovu vrstu činjenice koja podrazumeva da mi o svemu onome što je nekad predstavljalo Beograd i taj most, da ćemo moći na određeni način predstaviti, a ne na lokaciji koja je žila kucavica u saobraćaju, u životnom i u svakom drugom smislu. Iz tog razloga, smatram da je izuzetno važno, kao što sam i rekao na samom početku, kako ćete vi projektovati razvoj jednog grada. Mi vidimo da se infrastruktura po Srbiji širi u svakom pogledu, ako govorimo o samo putnoj infrastrukturi, vidimo da se svi standardi uspostavljaju u smislu tih zvučnih zidova odnosno prepreka da se buka ne bi mogla čuti u okolnim naseljima, kućama, koje su u blizini auto-puteva, izgradnji drugih puteva, brzih cesta itd. Ako se referišem ponovo na ovaj projekat, da bih bio vrlo jasan, onda vidimo da u tom delu naselja mi ćemo imati izmeštanje autobuske stanice. Na mestu gde je današnja autobuska stanica će se zidati nove škole, "Beograd na vodi" je projekat u kojem država ima 35% svog učešća vlasništva, da tako kažem, privatni partner ima 65%, a svi, ono što je kao nova vrednost, kao nekadašnja vizija a danas uspešno ostvaren projekat koji se fazno sve brže i brže razvija, koje je najveće gradilište u ovom delu Evrope, pokazuje da se i te kako dobro planiralo i da se i u kontekstu buke dobro planiralo, ali tu sada treba da ide novi most koji će imati četiri trake, gde će moći i pešaci da pređu, imaćemo novi biciklističko-pešački most na drugoj relaciji, itd. Prosto, u svakom delu grada Beograda planiraju se stvari koje će ići u tom pravcu da se buka sve više smanjuje. U tom kontekstu bih rekao za sve ono što nas napadaju u vezi izgradnje metroa za koji su prvo rekli da se neće raditi, pa onda da nakon toga kada smo već došli u poziciju da danas imamo i kuda će ići trase, da i sama izgradnja metroa u kontekstu smanjivanja buke i te kako ima veliki uticaj, zato što će se veliki broj Beograđana i svih ostalih u budućnosti voziti metroom, što znači da ćemo imati smanjen broj vozila na ulicama Beograda, a takođe izgradnjom ovih infrastrukturnih radova, tipa novog mosta koji će biti na toj lokaciji, to je samo jedan segment koji u vizuelnom i svakom drugom smislu pokazuje da mi i te kako dobro projektujemo, da i te kako dobro planiramo, a ono što je najvažnije, da kada nešto obećamo, da to uradimo. U tom kontekstu, živela nam Srbija, mirna, čista i napredna!
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dušica Stojković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče Narodne skupštine. Poštovane kolege narodni poslanici, uvažena ministarka Vujović sa saradnicima, poštovani građani Srbije, nema sumnje da smo se sa bukom svi u svom životu suočavali, kada se umorni vratimo sa posla, kada nas uveče budi muzika iz obližnjeg kafića ili kada se gradilište ili auto-put ili neka magistralna saobraćajnica nalazi tik u našem naselju ili u neposrednoj blizini naše stambene zgrade. Pitanje koje se nameće je koja je podnošljiva granica tih različitih zvukova, galame, buke, koji dopiru do nas i koja je to podnošljiva granica koja ne ugrožava naše zdravlje i naš san? Da li prijavama komunalnoj miliciji ili inspekciji mi potencijalno zatvaramo neki lokal, neko radno mesto, zbog preglasne muzike iz kafića ili iz nekog drugog ugostiteljskog objekta? Kako odrediti granicu podnošljivosti? Koje su to granične vrednosti u urbanim gradskim zonama koje ne ugrožavaju zdravlje građana? O sličnim temama u formi rešenja i te kako se na jedan odgovoran način odnosila Vlada Republike Srbije i resorno Ministarstvo za zaštitu životne sredine kada je predložilo ovaj zakon koji se danas nalazi pred nama narodnim poslanicima u Domu Narodne skupštine. Reč je o usklađivanju propisa sa propisima EU i implementaciji evropske Direktive iz 2002. godine i, rekla bih, prvi put se na jedan celishodan i svrsishodan način Srbija bavi ovim problemom. Niko se ovim problemom u Srbiji nije bavio decenijama. Često se ovaj problem rešavao tako što su građani pozivali policiju ili komunalnu miliciju i katkad su ove institucije bile neme i oglušili su se o pozive građana. O tome su svedočili i građani Cetinjske ulice koji su pomoć za rešavanje svog problema potražili čak i u Strazburu pred Evropskim sudom za ljudska prava. Ključni cilj ovog zakona je kako da se uspostavi jedan jedinstven sistem i utvrde mere zaštite kako bi se smanjili ti štetni efekti po zdravlje ljudi. Brojna naučna istraživanja pokazuju da kontinuirana buka zaista ozbiljno može narušiti opšte zdravlje pojedinca, može narušiti njihov kvalitet života, socijalnu komunikaciju i svakako može ugroziti i međuljudske odnose. Negativan uticaj čoveka na buke može dovesti do različitih oštećenja, različitih problema zdravstvenih, od oštećenja sluha, do poteškoća u komunikaciji, pa čak i problema u radnom okruženju u radnoj efikasnosti. U psihološkom smislu brojna istraživanja su pokazala da buka izaziva i dugoročne posledice koje se ogledaju u smanjenju tolerancije, anksioznosti, pa čak i agresije. Kako se definiše buka? To je jedan od ozbiljnih pojmova koje definiše ovaj zakon. Buka se definiše kao svaki neželjen ili neprijatan zvuk. Ona izaziva akustičan stres za čitav organizam i buka na čovekov organizam različito reaguje u zavisnosti od jačine decibela kojima je čovekov organizam izložen. Ukoliko su ti decibeli veći, ti štetni efekti po zdravlje čoveka su takođe veći. Zvuk može najpre delovati na naše čulo sluha, ali i na ostale organe izazivajući one neželjene posledice kao što su poremećaj sna, gubitak sna, razdražljivost, uznemirenost, može dovesti do pada imuniteta i u onim najekstremnijim slučajevima do skoka krvnog pritiska, do brojnih kardio-vaskularnih bolesti, pa čak i do različitih stresnih reakcija čovekovog organizma. Svetska zdravstvena organizacija nas je u prethodnim godinama i te kako upozoravala na buku i na činjenicu da, osim što je štetna buka u ekstremnim situacijama, može biti i kobna po zdravlje ljudi i zato je zaštita od buke jedna jako važna ekološka tema i ona je deo ekoloških prava svih građana Srbije, i rekla bih pitanje od posebnog političkog interesa u kome se u ovom trenutku Srbija bavi i hvata u koštac kako bi se obezbedio, rekla bih, bolji kvalitet života svih građana koji žive u Republici Srbiji i kako bi se zaštitila njihova prava, pre svega mislim na njihova ekološka prava. Najčešće u urbanim gradskim sredinama mi imamo taj pojam – komunalne ili opšte buke, kojima su izloženi ljudi koji žive u urbanim gradskim sredinama i u toj užoj čovekovoj okolini. Glavni izvori buke su različiti, oni mogu biti od saobraćaja. Svesni smo činjenice da, ako pogledate samo Beograd, jedna porodica ima više automobila. Na godišnjem nivou imamo jako veliko povećanje broja motornih vozila, kamiona i ostalih prevoznih sredstava. Takođe, jedan od izvora buke može biti industrija, građevinski i javni radovi, sport, rekreacija, brojne manifestacije i zabave i buka koja dolazi iz ugostiteljskih objekata. Važno je da reagujemo na vreme, da posle ne bude kasno i važno je da u naše zakone implementiramo i primenimo sva ona pozitivna iskustva od razvijenih zemalja EU, koje su se sa ovim problemom izborile na jedan adekvatan način. Ovaj zakon u svojoj srži, u svojoj biti implementira direktivu EU iz 2002. godine i to je jedan od važnijih delova ovog zakona. Takođe, važno je da iz primera dobre prakse nešto i naučimo, da ne bude to samo selektivna primena ovih propisa i da sav teret padne na vlasnike ugostiteljskih objekata, na vlasnike građevinskih firmi, na neke pojedince, već da se na jedan sistemski način reši ovaj problem. Neophodno je da se sama država aktivnije uključi u ovaj problem, da naši gradovi i opštine izrade planove zaštite od buke, akustično zoniranje, a i da posebnu pažnju posvetimo i u oblasti planiranja i izgradnje. Takođe, potrebno je pogledati na koji način su neke razvijenije zemlje EU izašle sa ovim problemom na kraj. Države EU su upravo kroz to stalno merenje i izradu planova za kontrolisanje buke u svojim gradovima zahtevale kroz regulativu država članica da se na svakih pet godina izgrađuju nove mape od buke, novi planovi za njeno upravljanje. Srbija sada ovim primerom, ovim zakonom koji je danas pred nama u domu Narodne skupštine, ovaj zakon je, da podsetim sve kolege narodne poslanike i sve građane Srbije, prošao kroz javnu raspravu gde se uključio veliki broj vladinih organizacija i grad Beograd je davao svoje inicijative, što smatram da je dobro, kako bi se kreirao jedan zajednički zakonodavni okvir po meri svih građana Srbije, bez obzira da li žive u nekom velikom ili malom gradu, na provinciji ili u urbanim delovima Srbije. Jako je važno da imamo jedno dobro i kvalitetno zakonsko rešenje. Nacrtom zakona definisan je pojam buke kao što sam rekla, proširena je lista izvora buke, kao i nadležnih organa za izradu strateških karata buke i akcionih planova. Uređuju se ko su to subjekti zaštite od buke, koje su to mere i uslovi zaštite, dozvoljen je pristup informacijama o buci, nadzor, ali i brojna druga pitanja koja na jedan dobar način idu u pravcu zaštite životne sredine i zaštite zdravlja ljudi građana Srbije. Dobar primer izrade planova karata i merenje buke, o čemu su govorile moje kolege narodni poslanici, imamo na primeru grada Niša, koji je izradio stratešku kartu od buke, ali neophodno je da i ostali gradovi u Srbiji krenu u izradu ovako značajnih dokumenata kako bi se zaštitili od buke. Dok sam bila u gimnaziji, XV beogradskoj gimnaziji, imali smo jedno značajno delo kao obaveznu lektiru na nastavi srpskog jezika, Vilijama Foknera „Buka i bes“, gde Fokner u jednoj svojoj rečenici kaže – život je bajka koju idiot priča, puna buke i besa, a ne znači ništa. Koliko nama, koliko vama znači buka, to je nešto sa čime treba da se svi zapitamo pre nego što usvojimo ovaj zakon, a i onda kada ga usvojimo kakva će biti njegova implementacija. Koliko se vi sa problemom buke suočavate u vašem naselju, u vašem gradu u kom živite? Koliko buka utiče na vaše psihofizičko zdravlje, na vaš kvalitet života? Koliko buka prekida vaš poslepodnevni odmor? Koliko vam smeta uveče u noćnim časovima buka iz obližnjeg kafića? Da li čujete buku sa vašeg prozora ukoliko vam se zgrada, stambena zgrada, nalazi u blizini autoputa ili železnice? Koliko košta tišina? To su sve neka od pitanja kojima ćemo se baviti praćenjem i implementacije ovog zakona. Nema sumnje da se sa bukom ne možemo izboriti brzo, da je potrebno uključivanje svih odgovornih lica u lancu odgovornosti. Najpre, bazirati se tom urbanističkom planiranju naših gradova i opština, uključiti naše gradove i opšte u izradu tih akustičnih karata i akcionih planova u cilju smanjenja i zaštite građana od buke, ali i postavljanje zelenila duž saobraćajnica izgradnjom tzv. vertikalnih zidova i barijera za zaštitu od saobraćajne buke. Kakvi su primeri i šta to kažu iskustva iz razvijenih zemalja EU? Iskustva kažu sledeće – efikasne barijere smanjuju nivo buke za pet do 10 decibela. Na taj način smanjuju jačinu zvuka saobraćajne buke za čak polovinu. Na primer, ako imamo zaštitnu barijeru od buke, samim tim postiže se smanjenje buke za 10 decibela koje može proizvoditi kamion koji tuda prolazi na nivo zvuka prosečnog automobila ili pak, ako imamo drvored, ako imamo gustu vegetaciju, ako imamo gusto rastinje duž naših autoputeva i ako je širina tog rastinja, te zelene vegetacije oko 30 metara, takvo rastinje i takvi drvoredi mogu smanjiti nivo buke za čak pet decibela. Prednost pošumljavanja nije samo zaštita od buke već i pošumljavanje. Mi se borimo i za smanjenje nivoa zagađenosti vazduha u našim gradovima. Takođe, kada pogledamo iskustvo u SAD dolazimo do podataka da po važećem saveznom propisu SAD nivo buke u naseljima uz puteve ne sme da prelazi 65 decibela. Generalno, intenzitet varira između 70 i 90 decibela na prometnim putevima i autoputevima. Smanjenjem nivoa buke za pet do 25 decibela putem odgovarajućeg izbora akustičnih materijala i izgradnju barijera u velikoj meri možemo u budućnosti rešiti ovaj problem. Po zakonu koji je na snazi u samoj EU potreba za postavljanje barijera protiv saobraćajne buke u oblasti kod koje ona dolazi na rastojanje od 100 metar gde postoje četiri crne tačke. Šta to zapravo znači? To znači da je buka na četiri uzastopna mesta veća od 60 decibela. Na Odboru za evropske integracije, zaista mogu da posvedočim kao član ovog Odbora, smo imali zaista konstruktivnu raspravu, gde su se uključili i vaše saradnice iz Ministarstva za zaštitu životne sredine i narodni poslanici su izneli niz problema sa kojima se suočavamo u opštinama i gradovima iz kojih dolazimo kada je reč o buci. Organizovano je, kao što sam rekla, javno slušanje. Dobro je da se i grad Beograd uključio i da je dao svoje predloge koji su postali sastavni deo ovog zakonskog rešenja. Takođe, želela bih da kažem da je dobro što će sada pored inspekcije i komunalna milicija u jedinicama lokalnih samouprava imati veće nadležnosti, da će moći da meri i kontroliše buku ugostiteljskih objekata. Usvajanjem ovog zakona naši komunalni milicajci, naši inspektori će moći na licu mesta da izmere intenzitet i nivo buke i odmah će moći da izriču zaštitne mere od kojih je jedna od najrigoroznijih – oduzimanje instrumenata, oduzimanje aparata sa kojeg se emituje muzika ili buka. Ove mere će i te kako ići u koristi građana, a sankcionisaće sve one bahate ugostitelje koji nisu poštovali propise. Ova zakonska rešenja na dobar način odgovaraju zaštiti ekoloških prava građana Srbije, ali i potrebama privrede, vlasnika ugostiteljskih objekata koji poštuju meru, koji su savesni, koji nisu bahati, koji poštuju zvanične propise države Srbije i ovog zakona koji ćemo usvojiti i koji je danas na dnevnom redu. Na samom kraju mislim da je najbolji put u uspostavljanju reda u ovoj oblasti, ali i praćenje i implementacija svih onih dobri zakonskih rešenja i direktiva EU, kako bi se unapredio kvalitet života građana Republike Srbije i kako bi se zaštitilo njihovo zdravlje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Sledeći je narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Hvala vam, poštovani predsedavajući. Poštovana gospođo ministarka sa saradnicima, poštovane kolege poslanici, ovaj zakon o zaštiti od buke i upravo je jako dobra stvar, pripremljen je naravno u postupku usklađivanja naših propisa sa propisima EU i deo je Zelene agende. Ovo pominjem što prethodni Zakon o zaštiti od buke iz 2009. godine uopšte nije usklađen sa zakonodavstvom EU i to svedoči o neiskrenoj Tadićevoj, Đilasovoj i Jeremićevoj posvećenosti evrointegracijama, a oni su naime, nazivani šampionima evrointegracijama. Bili su, očigledno, lažni. Dakle, ovaj Zakon o zaštiti od buke će biti potpuno usklađen sa zakonodavstvom EU, a potpuna usklađenost će biti postignuta usvajanjem pravilnika i niza podzakonskih akata koji će slediti posle usvajanja ovog zakona. I ovaj zakon i hiljade drugih propisa koje smo doneli u ovoj Skupštini su upravo dokazi da Srbija nije nikakva prepreka pristupanju EU i pristupnim procesima, već da su unazad godinu i po problem politička neslaganja unutar EU u vezi daljeg proširivanja iste. Što se tiče ovog zakona, Evropska komisija je preporučila da se u Zakonu o zaštiti od buke, pored ostalog, preciznije definišu mnogi pojmovi iz direktive, one čuvene 2002. EVRO EZ 49. Dakle, pomenuću jednu značajnu stvar za mene lično. Naime, ja sam još 2008. godine kao kandidat za predsednika opštine Stari Grad, sam napisao i štampao, to je ovaj program, u tiražu od 10 hiljada primeraka. Ovaj program je podeljen građanima Starog Grada, a nažalost, moram da kažem istinu, te 2008. godine, građane Starog Grada nije zanimao ovaj problem buke, i nisu dali ovom programu većinsku podršku, već su tada 2008. godine podržali Tadićevu i Đilasovu izbornu prevaru. Dakle, ovaj zakon će unaprediti sistem, i to su sve strašno značajne stvari za zaštitu od buke, utvrdiće i ostvariće mere u oblasti zaštite od buke, sprečiće i smanjiti štetna dejstva od buke, naravno, na zdravlje ljudi, životnu sredinu. Utvrdiće vrednosti buke, utvrdiće stepen izloženosti buci i biće izrađene različite karte. Dovešće do usvajanja različitih akcionih planova, vezano za sprečavanje buke u životnoj sredini. Obezbediće pristup informacijama, pošto je to deo jedan, da bude informatički povezan ovaj novi zakon i da ima različite baze informatičke koje će da ga prate. Takođe je bitno da združeno zaštitu propisanu ovim zakonima zajedno će da obezbede i republika i autonomna pokrajina i Grad Beograd i sve ostale lokalne samouprave. Naravno, i preduzeća i pravna lica i upravljači i tzv. stručni izraz koncesionari izvora buke, naučne stručne organizacije i druge javne službe. Međutim, kada govorimo, to je bitno, o ulozi lokalnih samouprava, koja je izuzetno bitna, možda najbitnija, navešću jedan lokalni problem, pošto je dobro da uvek damo neke konkretne primere. Navešću da se recimo, na Vračaru, u ulici jednoj i u zgradi u kojoj stanuje bivši gradonačelnik Đilas, građani godinama već masovno žale na buku. Dakle, prošle godine u aprilu, Đilas je nedeljama lupao u šerpe sa svog prozora. Snimke toga i dokaze sam podastro javnosti. Oni i danas postoje. Ne znam šta je on time hteo da poruči, da li je gladan, da nema ko da mu kuva, pošto živi sam, ne znam, ali definitivno je nedeljama lupao u šerpe. Dakle, u to doba to je još jedan problem u toj istoj zgradi. U to doba Đilas je nabavio mačku i psa, a taj pas je meseci tužno lajao i zavijao, dok je mačka neutešno mjaukala. Naravno, komšije nisu mogle oka da sklope mesecima. Srećom mačka je uspela da pobegne iz zatočeništva, a pas je nažalost izvršio samoubistvo. Kao što vidite, sa Đilasom neće da živi ni kuče, ni mače. Treći problem, na istoj adresi koji traje godinama je silna noćna buka iz Đilasovog stanja. Dobio sam snimak od građana, to zvuči ovako. (Reprodukovanje sa mobilnog telefona.) Zamislite sada satima, ova buka dopire do komšija gospodina Đilasa. Naime, o čemu se radi. Gospodin Đilas živi u stanu otprilike jedno tri ara, nisam baš merio, ali je tu negde i on u tom stanu, pošto ima prostora, ima jednu džakuzi koja je puna dukat, odnosno zlatnika i pošto on živi sam, noću ima običaj da se kupa u zlatnicima. Sećate se onog Paje Patka. Sasvim sam ozbiljan. Uz to, on aktivira jednu zvučnu ogromnu, kao džuboks kasicu prasicu i sve to proizvodi silnu buku, pošto ti zlatnici padaju po pločicama satima, proizvodi se buka, građani ne mogu da spavaju. Molim nadležne da reaguju. Što se tiče ovog zakona i preventivnih mera za zaštitu od buke, one se odnose i na oblast planiranja i izgradnje, što je jako bitno. Dakle, u prostornim i u urbanističkim planovima obezbediće se mere i uslovi zaštite od buke. Kada govorimo o ovoj buci, vezano za ovu oblast izgradnje, naravno to se odnosi i na rušenje objekata. Toga ima, kao što se grade objekti, neki stari objekti se ruše, uklanjaju. Dakle, kada govorimo o rušenju, tu je velike rezultate u rušenju i pravljenju buke imao dvadesettrogodišnji sin potpredsednika Jeremićeve stranke, Borislava Novakovića, Nikola Novaković koji je pre neki dan mrtav hladan, ali ekstremno pijan razbio, nećete verovati 30 metara kvadratnih izloga prostorija SNS u Novom Sadu, uz nanošenje druge ogromne štete. Prosto, da iver ne pada daleko od klade svedoči i činjenica da je otac Nikole Novakovića, taj već pomenuti Borislav Novaković na zao glas došao zbog toga što je bio uhapšen zbog osnovanje sumnje da je od 2007. do 2010. godine oštetio grad Novi Sad za 1,3 miliona evra, pri rekonstrukciji Bulevara Evrope. Starijeg Novakovića Viši sud u Beogradu je osudio na tri i po godine zatvora ovim povodom. Što se tiče inače buke izazvane vandalizovanjem koje sam pomenuo, prostorija SNS, u poslednjim godinama i sasvim sam ozbiljan, ta buka je velika, a zašto? Do sada je, nećete verovati, razbijeno, razlupano, pa čak u nekim slučajevima i spaljeno preko 50 prostorija SNS. U periodu od kad se Đilas vratio u politiku, dakle, od početka 2018. godine broj napada na prostorije SNS se učetvorostručio. Na pitanje ko je činio sve ove vandalske činove, jasan odgovor daje i ovaj poslednji vandalski čin u Novom Sadu koji sam naveo. Dakle, u ovom zakonu imamo i to regulisano, da pri projektovanju, građenju i rekonstrukciji stambenih, stambeno-poslovnih objekata, saobraćajne infrastrukture i industrijskih objekata, da će biti sprovede mere zvučne zaštite u skladu sa ovim zakonom. Bitno je da će biti utvrđeni i indikatori buke i akustično zoniranje na osnovu namene prostora, referentnih karata, prostornih i urbanističkih planova. Kada govorimo o problemu buke, mi u stvari govorimo o zvuku i akustici i taj zakon se i ovim bavim, a zvukom i akustikom se inače bave fizika, mašinstvo i inženjerstvo. Dakle, problemima zaštite od buke se u principu bave inžinjeri, npr. mašinstva, fizičari, tehničari. E baš slučajno tehničku školu ovog smera je 1996. godine jedva završio Jeremićev genije, potpredsednik, još jedan Miroslav Aleksić. U srednjoj školi, ovaj Miroslav Aleksić je na kraju te srednje škole, dakle, nešto pre mature, išao na popravni iz 12 predmeta. Imao je sedam dvojki i jednu jedinicu, pa je išao na popravni. Srećom, položio je, ali uglavnom je bio dovoljan. Sada, da li je dovoljan i u politici, ja mislim da je nedovoljan, ali to zaključite sami. Dakle, to je taj Jeremićev genije. Mislim, setimo se i ko je to nama fizičar. Pa, Jeremić je završio fiziku u Engleskoj, a od sve fizike i matematike jedino znanje koje poseduje u ovoj oblasti je da sabere do 7,5 miliona dolara koji su donirani njegovoj NVO i zamislite PR agenciji, a on fizičar. Međutim, imamo i mašinca. Ko to nama ima mašinski mozak? Pa, Đilas je završio mašinski fakultet, iako se mašinstvom nikada nije bavio. Njegov mašinski mozak, od sve matematike i fizike koju je učio na fakultetu, jedino poznaje procentni račun i to isključivo ono 80% minus 20%, pa minus još 20%. Genije! Đilas, naravno, zna da sabira, i to samo do 619 miliona i to evra. Dakle, ova mala, mala, mala grupa koju sam naveo se često inače okuplja oko Andrićevog venca uznemiravajući građane te ulice svojom bukom. Tako je Jeremija Vuk Branković, u martu 2019. godine, sa bučnog razglasa satima urlao da Vučić pada do Uskrsa 2019. godine. Od tada je, samo da vas podsetim, prošlo dve i po godine. Potom je taj mali Jeremija, dve godine kasnije, sa svojim genijalcima koje sam pominjao, dakle - sedi jedan Aleksićem i Novakovićem iz bulevara Evrope, u junu 2021. ove godine došao opet na Andrićev venac, gde je cijukao da će da bije, sećate se to, predsednika Vučića. Stanari okolnih zgrada su morali da zatvore prozore, jer su se čudili koliko glasno cvili i kevće mali Jeremija. Ovim zakonom se odlično određuju prava i obaveze pravnih lica koja su vlasnici, odnosno korisnici izvora buke. To je jako značajno pošto se odnosi i na ugostiteljske objekte, pošto mi unazad decenijama kao jedan od najvećih problema, pogotovo u urbanim sredinama, imamo buku koja dopire iz ugostiteljskih objekata. Ovim su stvorene sve pretpostavke da se reše ovi problemi u urbanim sredinama ovim zakonom. Kolege su to pominjale, naravno da je značajno što će veliku ulogu u sprovođenju ovog zakona imati komunalna milicija, koja treba da bude još brojnija, i postojeće inspekcije. Dakle, imamo tu i kaznene odredbe. Visina sankcija je usklađena sa Zakonom o prekršajima. Pored izrečene novčane kazne za prekršaj, pravnom licu se može izreći, sada slušajte ovo - i zaštitna mera oduzimanja predmeta koji su upotrebljeni ili namenjeni za izvršenje prekršaja, odnosno koji su nastali izvršenjem prekršaja. Ovo pominjem zbog toga što je značajno, jer Đilas je inače pravno lice koje živi u stanu ovom od tri ara, koji sam pominjao, svoje kompanije. Stoga je moguće da mu milicija oduzme ove šerpe kojima pravi buku, ovu ogromnu zvučnu kasicu prasicu, kao i nezakonito stečene zlatnike kojima noću pravi buku. Takođe, primećeno je, to je veliki komunalni problem, mislim širom Srbije, primećeno je da godinu dana unazad Đilas poseduje i određeni džuboks koji se zove Marinika. On u njega ubaci platu, a Marinika onda svira šta Đilas želi. Prosto, to je ono staro - koliko para, toliko i muzike. Dakle, ciljevi koje bi trebalo ostvariti ovim Zakonom o zaštiti buke u životnoj sredini su, i to je značajno, utvrđivanje i ostvarivanje mera u oblasti zaštite buke kako bi se izbegli, sprečili ili smanjili štetni efekti buke na zdravlje ljudi i životnu sredinu i poboljšao kvalitet života, zbog toga i donosimo ovaj zakon, preduzimanjem odgovarajućih mera zaštite. Kratko bih naveo, i to je jako značajno, da je ovaj zakon, kao i svi zakoni koje donosimo, samo jedan u nizu uspeha predsednika Vučića i, naravno, premijerke Brnabić, recimo samo u proteklih mesec dana. Kratko ću navesti neke od njih. Pazite, unazad nedeljama ređaju se Vučićevi uspesi, a neuspesi neprijatelja Srbije. Setimo se, prvo je Milo Đukanović u Crnoj Gori doživeo težak poraz kada je ustoličen mitropolit SPC Joanikije. Milo Đukanović je prikazao sebe kao antisrbina ekstremistu koji podržava sulude komite. Potom smo imali veliki uspeh, posetu Angele Merkel koja je ukazala posebnu čast predsedniku Vučiću svojom oproštajnom posetom i, ovo je jako značajno, najavila je da je Nemačka zainteresovana za iskopavanje litijuma, što je inače ogromna šansa za Srbiju, zbog toga što nemačke kompanije mogu onda u Srbiji proizvoditi i litijumske baterije i električna vozila. Sledeće, potom je Đilasovski deo opozicije doživeo težak poraz na pregovorima o izbornim uslovima, kada su prosto suludo ponašanje tog dela opozicije osudili čak i evroparlamentarci koje je Đilas pozvao da mu pomognu u tim pregovorima sa kojih je sramno pobegao. Potom je Ana Brnabić imala sjajne nastupe u UN. Potom je Vučić maestralno rešio krizu na Kosovu i Metohiji, koju je izazvao ekstremista Kurti. Jednostavno, Kurti je izgubio obraz u svemu tome što je radio jedno dve nedelje, a Srbija je pobedila, naravno, zahvaljujući predsedniku Vučiću. Potom smo imali posetu predsednice Evropske komisije Ursule fon der Lajen, koja je dva dana provela u Srbiji, opet odajući počast Vučiću zbog rešavanja ove krize koju sam pomenuo i promovišući gradnju fantastične železničke pruge Beograd-Niš-makedonska granica, koju će inače EU da finansira do 50%. Potom smo imali jedno čudo, ali je čudno što je to izazvalo veliku pažnju, ali je izazvalo. Potom je Koluvija dao intervju našem kolegi Vladi Đukanoviću, što je posebno uznemirilo Đilasovce, jer su se raspale njihove laži i o slučaju Jovanjica. Onda ih je pre nekoliko dana predsednik Vučić dotukao svojim komentarima o tom intervjuu. Da ne volja po Đilasovce bude još veća, Vučić ih je još jednom dotukao otvarajući Srpski paviljon, koji je fantastičan, u Dubaiju na Ekspo 2020. To je onaj Ekspo koji nije održan prošle godine. Vučić je tada izneo jedan fantastičan podatak Ministarstva finansija, da su apsolutno tačne procene da ćemo ovu godinu završiti stopom rasta većom od 7%, što je u uslovima pandemije praktično fantastično. Ukazaću na kraju, sada je ovo ozbiljna stvar za jedno buduće razmišljanje, mi nemamo pokrivenu oblast zagađenja javnog medijskog prostora. Hajde zajedno da se zapitamo da li je medijski prostor, bilo da su u pitanju društvene mreže, internet ili da su u pitanju televizije, da li je to životna sredina? Ja tvrdim da je to deo naše životne sredine. Međutim, taj deo ne regulišu ni medijski zakoni, ni ekološki zakoni. Prosto, radi se o oblasti koja je negde između. Dakle, naravno da je ovo i globalni problem i naš lokalni. Globalni zbog toga što zagađenje koje dolazi od društvenih mreža je postalo razorno kada, recimo, vidimo bujanje antivakcinaša svuda u svetu, a lokalni je problem zbog toga što mi u Srbiji imamo toksične medije koji šire svojevrsnu, gotovo rasnu mržnju i neistine uperene protiv npr. 700 hiljada građana koji su članovi SNS. Dok mi donesemo jedan ovakav budući moderan zakon, biće moguće višegodišnje dehumanizovanje svih članova porodice predsednika Vučića i njega samog, biće moguće bestijalno vređanje i psovanje njegove majke i glorifikovanje primitivaca i psovača na Đilasovskim medijima i biće moguće satanizovanje 10% populacije Srbije. Za kraj, što se samog zakona protiv buke tiče, pomenuću samo stihove iz popularne pesme „Ruke“ Darka Rundeka i Kargo orkestra: „Pusti da ti sviram, duša gine od tišine i ne boj se buke, to što svira, to su ruke.“ Hvala vam. Živela Srbija!
Zahvaljujem gospodinu Bakarecu. Sledeća je koleginica Nevenka Kostadinova. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicama, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini je jedan u nizu zakona koje smo mi ovde usvojili, a koji se odnosi ili ima veze sa životnom sredinom u kojoj svi mi živimo. Ovaj predlog zakona je samo jedan od onih koji se odnose na usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Evropske unije. S obzirom na globalne trendove i industrijalizaciju, tehnološki i tehnički razvoj, prekomerno povećanje broja stanovnika u velikim gradovima, problem buke je sve izraženiji i predstavlja rizik po zdravlje ljudi. Otud i potreba za donošenjem određenih direktiva, pa je Evropska unija 2002. godine usvojila Direktivu o proceni i upravljanju bukom u životnoj sredini. Naša država je 2009. godine, donošenjem Zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, delimično prenela obaveze iz Direktive Evropske unije u svoje zakonodavstvo. Cilj donošenja ovog Zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini jeste potpuno usklađivanje ove oblasti sa direktivama Evropske unije. U pregovorima o pristupanju Evropskoj uniji Republika Srbija je dobila osnovne smernice za rad na izmenama i dopunama postojećih propisa. Preporuke Evropske unije na Zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini su da treba preciznije definisati pojmove iz Direktive, precizirati ko izrađuje strateške karte i akcione planove, da treba promeniti rokove za izradu strateških karata i akcionih planova i isti uskladiti sa rokovima u Direktivi. Osnovni ciljevi Predloga zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini su sledeći: prvo, unapređenje sistema zaštite od buke, utvrđivanje i ostvarivanje mera u oblasti zaštite od buke, smanjenje štetnog dejstva buke, utvrđivanje graničnih vrednosti buke u životnoj sredini, utvrđivanje stepena izloženosti buci u životnoj sredini, obezbeđivanje pristupa informacijama javnosti o buci. Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini sadrži devet poglavlja. Prvo poglavlje definiše osnovne odredbe i predmete uređenja Zakona o zaštiti od buke, drugo se odnosi na subjekte zaštite životne sredine, dok treće poglavlje definiše mere i uslove zaštite od buke u životnoj sredini i zvučnu zaštitu. Četvrto se odnosi na merenje buke u životnoj sredini, peto poglavlje definiše pristup informacijama o buci, šesto se odnosi na nadzor, sedmo na nadležnosti rešavanja žalbi, dok osmo poglavlje sadrži kaznene odredbe i deveto poglavlje se odnosi na prelazne i završne odredbe zakona. Primenom ovog zakona trebalo bi utvrditi mere u oblasti zakona od buke, kako bi se sprečio ili smanjio uticaj po zdravlje ljudi i životnu sredinu i poboljšao kvalitet života preduzimanjem određenih mera. Kao što sam na početku rekla, jedan od ciljeva ovog zakona jeste usklađivanje sa evropskim zakonodavstvom, a drugi još važniji cilj jeste kontrola i sprečavanje štetnog uticaja po zdravlje ljudi. Kao neko ko dolazi iz mirnih krajeva Srbije, sa juga Srbije, iz Bosilegrada, tamo gde vas budi cvrkut ptica, a uspavljuje pesma cvrčka, ja kada uđem u gradsku vrevu i buku osećam se izgubljenom. Prevelika migracija iz ruralnih u urbane sredine stvorila je brojne probleme. Na jednoj strani, ruralna područja ostaju prazna, a gradovi prenaseljeni. Ljudi u potrazi za poslom i egzistencijom prinuđeni su da napuštaju predele gde su prirodni uslovi za život idealni, a odlaze u sredine gde su izloženi svakodnevnom stresu, uticaju, zagađenju i buci. Zato smatram da moramo, po uzoru na razvijene zemlje, da stvaramo uslove za život ljudi na selu, u malim opštinama i malim gradovima, jer se tamo mogu postići daleko kvalitetniji uslovi za život ljudi. Prvi uslov za to je izgradnja infrastrukture, a naša država već godinama radi na izradi putne infrastrukture, na izgradnji auto-puteva i železnica. Drugi uslov za to je otvaranje realnih i održivih radnih mesta u tim malim sredinama. Na taj način pružamo šansu ljudima i u malim mestima i u velikim gradovima da imaju kvalitetniji i lepši život bez buke, bez zagađenog vazduha i vode, sa manje stresa i više uživanja u životu. Čovek je najsrećniji kada je u sinhronizaciji sa prirodom, jer je priroda njegovo stanište i što je ona čistija i mirnija njegov je život lepši i kvalitetniji. Na kraju, u danu za glasanje ja, kao i moje kolege iz poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ podržaćemo Predlog zakona koji je danas na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću probati da vam u praksi prezentiram šta sve buka može da izazove i šta sve može buku da proizvede. Ovo se dešava 5. septembra. (Narodni poslanik pokazuje snimak na telefonu.) Nadam se da čujete, 5. septembra, mesto je Cetinje. Ove rafale koje čujete niste u sredstvima informisanja mogli da čujete, jer su u Crnoj Gori uglavnom pod nogama ili rukama Mila Đukanovića, podgoričkih vesti, Šolaka i tako dalje. Da ne slušamo sve, znači, ima preko 50 pucnjeva. To je buka koja je proizvedena od strane onih koji su na Cetinju dočekali patrijarha Srpske pravoslavne crkve. Ovde za milogorce nije bila potrebna zašta od buke. Ovo je trebalo da bude zaštita od bruke. Neviđena bruka u Njegoševoj Crnoj Gori, da grupa koja sebe naziva komitama dočeka srpskog patrijarha i mitropolita crnogorskog, da ih dočeka pucnjevima i spreči da izvrše jedan crkveni obred – liturgiju. Pri tome su pokušali da kažu da je sramota da se njih dvojica nalaze iza zvučne barijere koja se zove pancirno ćebe, koje ih štiti ne samo od zvuka, već i metaka koji kada se ispale negde moraju da prođu i negde moraju da padnu. Nije sramota zaštititi se od ovakve buke, sramota je pucati na sveštenike koji žele da izvrše jedan crkveni obred u svojoj srpskoj pravoslavnoj crkvi. Još veća sramota je što imamo bivšeg poslanika koji je tvrdio da nikakvog pucnja toga dana na Cetinju nije bilo. Sada znamo da Nenad Čanak laže, i to da masno laže. Možda je ovo bila pucnjava oduševljenja, možda je Milo Đukanović bio oduševljen kada je video osobe u crnom, Nenada Čanka i Stašu Zajović, osobe u crnom. Nadam se da je znao ko je tačno žena u crnom. Verovatno je bio oduševljen i rešen da ih rukopoloži u patrijarhe Crnogorske pravoslavne crkve sa sedištem u Lovćencu, verovatno. Je li tako beše? Je li to neka prestonica najveća u Vojvodini, to im je jedina Crnogorska pravoslavna crkva koju imaju? Možda je ta buka bilo to oduševljenje kada je video njih dvoje. Zamislite tu borbu vatrenim oružjem oružjem protiv fašističke, navodno, kako je to Čanak rekao, pravoslavne crkve koja je, eto, uzela jevanđelje i rešila da održi jedan crkveni obred koji se vekovima vrši na Cetinju. E, to su oni koji ne dopuštaju da se ode na Cetinje, a pri tome su zauzeli Vračar i Dedinje. Dame i gospodo narodni poslanici, druga vrsta nesrećnika je imala daleko manje buke nego danas. To su ove stranke bivšeg režima do 2012. godine. One gotovo da su stvorile ekološku državu, gotovo da su u potpunosti zaštitile životnu sredinu, vazduh, zemlju od industrije, zaštita od buke od saobraćaja je bila gotovo, niti su pravili auto-puteve. Jedine zvučne barijere, koliko se ja sećam, do 2012. godine su bile pored „Franš“ restorana, koliko se ja sećam, možda grešim. Ali, to su jedine zvučne barijere koje su valjda da ih ne uznemiravaju vozila koja idu preko gazele, pa su to stavili da na miru mogu da ručaju Đilas ekipa i ta vrsta nesrećnika i da večeraju, pa su jedino tu imali zaštitu od buke, inače nije potrebe nisu ni imali auto-puteve niti su gradili. Danas, mislim da ima na stotine kilometara zvučnih barijera pored svih naseljenih mesta. Oni su bili rešili saobraćaja, oni su bili rešili totalno industrije, znači nije im trebao prevoz putnika, radne snage, nije im trebao prevoz sirovina, nije im trebao izvoz gotovih proizvoda, nisu im trebali ni brze pruge, njima i one spore su mogle da prevezu to što su proizveli gotovo, da su proizvodili samo, da su iznosili samo novac i tako dalje, nije im bilo potrebno mnogo vozila, pa i avionski saobraćaj im je bio redukovan i to u vrstu buke su oni bili rešivi. Dva odžaka su se fabrička dimnjaka dimila u celoj Srbiji. Sećam se dobro 2012. godine, kada krenemo u izvornu kampanju prema Makedoniji, kada prođemo kroz celu Srbiju, kada idemo u Niš, kada idemo u Vranje, jedva da vidimo dva fabrička odžaka da su se dimila u celoj Srbiji. Šta će njima zvučne barijere kada saobraćaja nisu imali, izvoza nisu imali, uvoza sirovina nisu imali, nisu imali investitore, nisu imali ništa, nikakve potrebe nisu imali gotovo da su stvorili ekološku državu, jer nije bilo ni zagađenja vazduha, nije bilo industrije, nije bilo prevoza. To su ovi ovde koji dižu ekološke ustanke sad. To su ti likovi. Zamislite oni su za auto-puteve kao… jesu oni za auto-puteve, ali su protiv kamenoloma. Pa, kako misle da napravimo puteve ako nemamo kamenolome? Ne misle valjda da uvozimo kamen iz Rumunije, Bugarske i iz nekih drugih zemalja da bi pravili puteve to bi povećao cenu gotovo da bi putevi izlazili kao onaj most na Adi koji je koštao pet puta više od projektovane cene. Verovatno dok su se svi namirili, da svi po jednom, verovatno da je to Paones, čuveni onaj konsultantski ugovori, verovatno da kad se krene od 150 miliona dogurali do 500 i taj most na Adi spaja, služi sa slikanje mladenaca i spaja dve mesne zajednice u Beogradu. Da bi bio u funkciji treba nam još milijarda za tunele, pristupne saobraćajnice itd. E, to su oni radili, ali su sad, eto, za izgradnju puteva, ali nisu za kamenolome. Oni su za izgradnju, ali nisu za izgradnju, ali nisu zato da se proizvodi cigla, blokovi, cement itd. Bože to zagađuje životnu sredinu. Oni su da se sve može uvesti, a ništa ne može da se proizvesti. Oni su ovde protiv zagađenog vazduha, svi su došli na protest automobila. Niko od njih nije došao biciklom, makar je Marinika mogla doći u novom modelu. Ja sam prošli put pogrešio, model Nikole Jovanović 2020. godine, makar i ona veliki borac za zaštitu životne sredine, trebala je doći na biciklu, model Nikole Jovanović 2020. godine. Ni ona to nije učinila. Onda imate, oni tvrde valjda da smo se za vreme Đilasa vozili električnim automobilima po Beogradu, jer saobraćaj slabiji, manje zagađenje, zato što ljudi nisu imali novca, plate su bile 320, minimalci 150 evra, sada je to 560, u Beogradu 700 i nešto evra, prosečna plata, sada ljudi imaju para, pa voze automobile, još ne voze električne, ali recimo, oni misle da smo se u Đilasovo vreme kroz Beograd vozili električnim automobilima i grejali na solarne elektrane. Oni su za struju, da bude struje i da bude jeftine struje, ali su protiv termoelektrana, električnih centrala, oni su protiv hidrocentrala, oni su protiv svega što proizvodi, oni što protiv kopanja uglja, oni su protiv svega što proizvodi energiju, oni su eto i za električne automobile, ali su protiv litijumskih baterija, a automobili idu na litijumske baterije. Oni se slikaju tako rado mobilnim telefonima i koriste ih, ali su protiv litijumskih baterija u telefonima, oni su protiv litijuma. Opet su oni za to da se to može uvesti, a da se ne može proizvesti. Moramo živeti od proizvedenog, od zarađenoga, a ne od zaduženog. Oni su navikli da uzmu kredite iz inostranstva po 7% kamate i da tako skupim kreditima isplate penziju umesto od zarađenog iz proizvodnje, od zarađenih ličnih dohodaka, da se iz fonda što više penzija isplati, oni su to radili, pare uzmu sa 7% kamate, podele neke više penzije i tako su napravili veliku krizu zemlje. Sve su oni stvorili uslove da budem ekološka država, da ne radi industrija uopšte, da nema saobraćaja itd. E, sad, ne znam od čega bismo mi živeli, šta bi se dešavalo u ovoj zemlji da se to tako radilo. Što se poljoprivrede tiče i ona ima buku i poljoprivrednici ne samo gradsko stanovništvo je izloženo buci, izloženo je seoskoj, ima tu svadba, veselja i tako dalje, doduše ne koristimo više vatreno oružje kao Milo Đukanović kada vidi Stašu Zajović i Nenada Čanka, dve osobe u crnom, mi otprilike sad to više ne radimo, negde se ponešto desi, ali ima buke koju proizvode automobili koji idu auto-putevima, ali ima i buke koje proizvode stari traktori i zato ih treba zanavljati. Stare mašine koje posebno u ovim većim selima, naseljenim mestima prave dosta veliki intenzitet buke, a vrlo je to loše i za poljoprivrednike koji rade na tim mašinama, koji su izloženi nekad i po 12 sati prilikom oranja. Izloženi smo toj vrsti buke iz traktora i te mehanizacije, a imamo 400 hiljada traktora, prosečna starost je gotovo 20 godina, znači da ih zanavljamo u narednih dvadeset godina, svake godine moramo da kupimo 20 hiljada komada. Zato treba koristiti ove nacionalne mere, ipak mere da se zanovi mehanizacija. Dame i gospodo narodni poslanici, poljoprivreda jeste zagađivač životne sredine, poljoprivreda malo utiče na buku. Koje posledice buke mogu da budu? Ja samo mogu da posvedočim zato što sam u mladosti bio disk-džokej, dakle i tih dvesta vati na malom prostoru kada se odvrne to proizvede takvu vrstu zvuka da danas malo se slabije razaznaju tonovi, posebno visoki i zato često imam napor da kada slušam kada neko u grupi govori, imam problem sa sluhom. Svi mi koji smo izloženi toj vrsti buke imamo taj problem i zato podržavam ove zakone. Na vlastitom primeru znam šta je šteta po sluh. Poruka građanima u vezi onih koji su želeli da stvore ekološku državu bez buke, bez automobila. Imali su oni i dobru poruku za ove mini centrale, nemoj da stavljate, kaže nemojte da stavljate te male potoke kroz cev, u čega ćemo bacati pvc ambalažu, stare šporete i tako dalje, ako nam reke stavite u cevi onda nemaju u koju vodu to da bacaju. Moja poruka građanima za te nesrećnike, izašli ili ne izašli na izbore, mislim da nisu vredni njihovog poverenja zato što pokušavaju da izvedu podelu u društvu. Na sreću, to im ne uspeva i zato apelujem na slogu građana oko, ja predlažem vladajućoj većini, da ne veruju ovim nesrećnicima jer od naših podela ranije, koji žele da podele ovo društvo, od naših podela, a istorija nas uči, da jedino mi nismo imali koristi. Građani treba da budu složni oko jedne opcije, jer je takvo vreme došlo, veoma osetljivo ili ćemo uspeti i uspevati i dalje složni kao što smo i do sada, zajedno sa građanima, ili ćemo propasti podeljeni, ukoliko se ukaže poverenje nesrećnicima o kojima sam govorio. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik docent, doktor Ilija Životić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini ima za cilj unapređenje sistema zaštite od buke u životnoj sredini na teritoriji Republike Srbije. Unapređenje i ostvarivanje mera u oblasti zaštite od buke kako bi se izbegla, sprečila ili smanjila štetna dejstva buke za zdravlje ljudi. Dok se mi kao narodni poslanici trudimo da ovakvim zakonom zaštitimo i sredinu ali i građane od buke, u Srbiji nažalost postoji jedna grupa ljudi okupljena oko tajkuna Đilasa i Marinike Tepić kao i Jeremića koja stvaranjem buke sastavljena od najgorih laži i psovki, nastavlja da vređa predsednika Vučića i sve nas iz SNS- Kada su videli da na taj način ne postižu nikakve efekte oni su otišli korak dalje i angažovali jednu osobu, čini mi se da se Vidojković zove koja javno na televiziji je vređala, odnosno psovala majku predsedniku Aleksandru Vučiću. Naravno, Đilas i Marinika su se odmah dali u pravdanje ovakvog postupka, braneći svog vojnika rečima da je to ispoljavanje neke vrste umetničkog otpora čime su pokušali samo da legalizuju vređanje ne samo majke predsednika Aleksandra Vučića već odobrili i podržali vređanje svih majki naše Srbije. Treba naglasiti da je tek sa dolaskom Aleksandra Vučića na čelo Srbije krenula intenzivna briga o životnoj sredini, kvalitetu života građana, za razliku od vremena Dragana Đilasa, za čije vreme smo se mogli uveriti samo u njegovo bahato trošenje novca. Kao što je jedan moj kolega, mislim da je Marjan Rističević, rekao, Đilas je dao devet miliona evra samo da bi most bio gotov nekoliko dana ranije, da bi mogao za Novu godinu da se prošeta tim mostom. Sada, zamislite čoveka koji daje devet miliona evra naših para, građana Beograda, umesto da za tih devet miliona napravi vrtiće ili renovira neku školu ili bolnicu? Novcem se bahatio, naravno, ko bi drugi, nego Vuk Jeremić, koji je trošio naš novac nemilice spavajući po najskupljim hotelima u svetu, dok se družio sa ljudima koji su bili na poternici Interpola. Tako su neki od njegovih najbližih prijatelja, kao što su Patrih Ho i šeik Gaida 2017. godine uhapšeni u Njujorku po poternici Interpola, ali čovek koga je on najviše hvalio na društvenim mrežama, koga je nazivao svojim bratom, zvao se Emilio Lozoja, i on je uhapšen zbog davanja mita od čak 800 miliona dolara. Ništa to ne bi bilo čudno da Vuk Jeremić sve ovo vreme, u stvari, dok se družio sa njima i dok su se oni bavili tim krivičnim delima nije bio angažovan od strane njihovih firmi i korporacija da bude njihov pravni savetnik i njihov promoter, za šta je inkasirao neverovatnih 5,5 miliona dolara. Sada ja pitam građane Srbije da li možete da zamislite kakvo je to savetovanje kada za savetovanje dobijete čak 5,5 miliona dolara? Sa tako obezbeđenim novcem, takvim milionima Đilas i Jeremić su pomislili da prečicom, bez izbora, dođu na vlast u Srbiji i to na osnovu piramide nasilja čiji su glavni izvršioci Marinika Tepić i Aleksić. Ja sam zamolio moje prijatelje iz Instituta za borbu protiv organizovanog kriminala iz Italije da mi naprave piramidu nasilja Marinike Tepić, Aleksića i Vuka Jeremića, analizirajući njihovo ponašanje u medijima. Ja bih molio kameru da ovo približi. Molim vas, kamerman, ostavite taj mobilni telefon i radite vaš posao i približite ovo. Gospodine, molim vas da prestanete da čitate knjigu i da približite ovo. Približite ovo. Vaš posao je da pokažete šta narodni poslanici pokazuju, a ne da čitate knjigu. Samo vi ovo prikažite, pa se sa vašim urednikom posle borite. Knjiga se ne čita na radnom mestu. Ovo je piramida nasilja koju RTS ne želi da prikaže. Dobro, nije on nama baš iz Srpske napredne stranke naklonjen. Kako ona funkcioniše? Na početku su Jeremić, Marinika i Đilas širili laži o nama kako smo mi prebogati, kako su svi restorani u Beogradu vlasništvo Andreja Vučića, ne znam ovog poslanika, onog poslanika. Kada su videli da im to ne prolazi, da niko ne reaguje, tužilaštvo da ne reaguje, krenuli su sa izmišljanjem afera. Poslednja od tih afera je afera „Jovanjica“. Zatim, prethodnih mesec dana mogli ste se uveriti, prateći društvene mreže Marinike Tepić, kako ona poziva na proteste, na ulicu, na šetnje, na štrajkove itd. Nakon toga je krenuo poziv na progon. Pre sedam dana Marinika Tepić, Dragan Đilas i jedan njihov pripadnik su pozvali svoje članove da izađu na ulice i da će svaki član njihove stranke dobiti svog naprednjaka koga će juriti po ulicama. Onda su se popeli jedan stepenik više, a to je uništavanje imovine. Pre tri dana sin desne ruke Vuka Jeremića, Bore Novakovića, čoveka koji je nekoliko puta bio u zatvoru za proneveru više miliona evra, je bahatim ponašanjem, huliganskim delovanjem razbio 30 metara stakla, 30 metara prozora na kancelarijama SNS. Zašto vam pokazujem ovu piramidu nasilja? Zato što nas, dragi građani, samo jedan korak koji predstavlja nasilje nad ljudima deli od haosa koji najviše priželjkuje Vuk Jeremić, čovek koji je zloupotrebio funkciju u UN dok je bio. On je tada stupio u kontakt sa službenicima obaveštajnih službi stranih zemalja, gde je dogovorio da ukoliko bude izazvao haos na ulicama Beograda njih pozove u pomoć da izvrše vojnu intervenciju i naprave puč u Srbiji i sruše legalno izabranu vlast, Aleksandra Vučića izabranog na izborima i njega postave za predsednika države. Zato je važno da građani vide ovu piramidu nasilja koju napravili stručnjaci iz Italije za borbu protiv organizovanog kriminala. Takođe, želeo bih da se okrenem na nešto što je ispunjavalo novine prethodnih dana, a to je panika koju je izazvao intervju gospodina Koluvije, koji je dao našem kolegi Vladimiru Đukanoviću. Puštanje u kućni pritvor gospodina Koluvije, čije je hapšenje Aleksić, inače, iskoristio da izmisli aferu „Jovanjica“ i optuži predsednika države i njegovog brata je zaprepastilo mnoge ljude u Srbiji zato što na tajkunskim medijima nećete čuti da je Aleksić izgubio sudski spor, da je Aleksić proglašen krivim jer je lagao da Andrej Vučić ima bilo kakve veze sa time. To nećete čuti ni na „Nova S“, ni na „N1“, niti pročitati u „Danasu“, niti bilo gde. Uspaničeni Đilas i Marinika su prvo optužili predsednika zbog datog komentara. Zamislite, za kakvu se to oni demokratiju zalažu, kada predsednik države ne sme da odgovori na novinarsko pitanje? Nakon toga, Đilas, Marinika, KRIK, koji se finansira iz stranih fondova, ambasada, zamerili su Vladimiru Đukanoviću legalno napravljen intervju, a kada je taj isti KRIK objavio stenograme sa saslušanja Belivuka, a inače objaviti stenograme to znači da je neko počinio krivično delo, jer stenograme sa saslušanja optuženih ne možete da dobijete legalno, onda su se oni hvalili kako je to, zamislite, novinarski podvig. Ista ta banda, inače lažova, Đilasa, Marinike, Jeremića, koristeći portal „Direktno“, i mene je optužila kako sam ja gospodinu Koluviji dao neku službenu legitimaciju, iako tog čoveka nikad u životu nisam video, niti ikakve veze imam sa tom organizacijom. Navode da je sve vreme ucenjivan da optuži Andreja Vučića da stoji iza cele priče, gospodin Koluvija je demantovao i to ćemo utvrditi lako u toku suđenja. Međutim, razlog zašto su oni upali u nervozu i paniku je to što, po poslednjim istraživanjima, oni ne mogu da pređu cenzus i onda u tom slučaju, u tom očaju političkog beznađa, na raspolaganju imaju samo laži, uvrede i pretnje nasiljem zato što preko svojih saradnika u službama ne mogu da kontrolišu Koluviju, ne mogu da ga ucenjuju, ne mogu da ga drže u pritvoru, tako da se nadam da ćemo uskoro saznati ko je osmislio celu ovu izmišljenu priču i ko je Aleksiću dostavio dokumenta. Ko je njemu dostavio optužnicu 15 dana ranije pre nego što je ta optužnica stupila na snagu i pre nego što su je dobili advokati odbrane? Moje mišljenje je da su to isti oni koji su prisluškivali predsednika, pratili mu sina, snimali mu sina i te iste informacije i fotografije davali opoziciji, ali isti oni koji su pružali zaštitu Belivuku i nabavili mu snajper da izvrši atentat na predsednika. Do kraja sudskog procesa koji je vezan za „Jovanjicu“ red je da mi građane Srbije podsetimo ko je taj ko se druži sa kriminalcima. Pošto oni sve vreme izmišljaju, a nikakav dokaz nisu imali, pa da podsetimo građane. Pogledajte ovo. Ovo su Dragan Đilas i Vladimir Jovanović, zvani Japanac, pripadnik zemunskog klana, inače zemunski klan je odgovoran za smrt Đilasovog šefa bivšeg, premijera Đinđića. Pogledajte ovaj osmeh. Ovo nije osmeh kada vas neko slučajno sretne na ulici, pa se vi iz protokola slikate sa njim. Ovo je osmeh dva stara drugara, dva odana prijatelja. Ko je uhapsio posle Vladimira Jovanovića Japanca? Pa, naš sistem, Srpska napredna stranka i naš ministar policije i predsednik Aleksandar Vučić. Takođe, još jedan od bliskih saradnika Dragana Đilasa je čovek koji je vodio jedan njegov opštinski odbor, koji se zove Milutin Bakić, uhapšen sa 66 kilograma droge. Šezdeset i šest kilograma droge je 66.000 doza za narkomane. Sa time je mogao da drogira ceo dan nekoliko dana. Evo ga ovde, sedi pored Dragana Đilasa. Nije on negde u pozadini, u desetom, petnaestom redu, zajedno sede i smeju se na jednoj proslavi. Na kraju, čovek koji je dobio šest i po godina robije zbog četiri i po kilograma narkotika, zbog četiri i po hiljade doza narkomana, evo ih ovde – Milan Dabović i Dragan Đilas. Dakle, Dragan Đilas je taj koji se druži sa narko-dilerima i niko drugi u ovoj zemlji. Na kraju svog izlaganja pozivam sve građane Srbije koji žele nezavisnu Srbiju kojom neće upravljati tajkuni, da glasno kažemo ne fašistima Đilasu i Mariniki koji pozivaju na linčovanje neistomišljenika, ne nasilju na koje poziva Jeremić, željan da izazove krvoproliće da bi izazvao stranu intervenciju, ne lažima kojima se koristi Aleksić da bi skrenuo pažnju sa svojih afera i ponavljanja u srednjoj školi, ali zato pozivam građane Srbije da glasno kažemo da autoputevima i fabrikama, da kažemo da novim radnim mestima i investicijama, da kažemo da većim platama i penzijama i da kažemo glasno da politici Aleksandra Vučića. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsedniče. Poštovana ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, nama je jako drago što ste vi tokom ovog mandata, za vreme vašeg mandata kao ministra zaštite životne sredine, vrlo često u Skupštini, što govori o jednom sasvim drugom formatu rada ovog ministarstva u ovom mandatu i ulozi koju ima u društvu i koje treba da ima u društvu u vremenu u kojem živimo, s obzirom da se nalazimo u jednoj opštoj, velikoj, globalnoj krizi, koja ne može a da ne pogodi i ovaj naš region, kako pogađa i EU i celi svet. Radi se o tome da i naša zemlja, kao i cela EU i zemlje Evrope, gde mi pripadamo, se bori i želi da napravi jedan balans između onoga što se zove razvoj, što se zove ekonomski napredak, rast, ono što diktira razvoj nauke, tehnologije i inovacije i, naravno, zaštitu životne sredine, bezbednost građana i bezbednost naših prirodnih resursa. Mislim da smo mi na jako dobrom putu da taj balans napravimo, s obzirom da kada je u pitanju ekonomija, zahvaljujući jednoj jasnoj strategiji i ekonomskoj doktrini predsednika Aleksandra Vučića, mi smo danas u situaciji da očekujemo u ovoj godini privredni rast koji će biti veći od 7%. Mislim da je taj rast koji Srbija ostvaruje nešto što može da se definiše kao jedan istorijski vrh, kada je u pitanju privredni razvoj, kada je u pitanju rast BDP. Ono što je još interesantnije od toga je što neki instituti, Svetska banka i MMF, koji su radili istraživanja, govore o tome da će taj rast da se nastavi u narednim godinama i da ćemo u narednih pet godina imati rast koji će biti veći od 5%. To je nešto što će Srbiji i našim građanima obezbediti da uradi sve ono što smo mi definisali kao većina u parlamentu, kao SNS, kao, naravno, vodeća partija u parlamentu i državi, kroz program "Srbija 2025", a tiče se ekonomskog razvoja, zapošljavanja, novih investicija i nastavka one politike koja definiše Srbiju ekonomskim tigrom ovog regiona, ekonomskim habom, koja je definitivno najbolja i najpovoljnija destinacija za ulaganje ne samo u ovom delu Evrope, ne u jugoistočnoj Evropi, nego već sada možemo da govorimo o tome da smo konkurentni u odnosu na sve zemlje Evrope i na zemlje EU. Moram da napomenem da je jedan od velikih uspeha Republike Srbije naš nastup i prvi put otvaranje Paviljona na "Dubai ekspo" i to pokazuje snagu i posvećenost naše Vlade, naše države tome da promovišemo naše resurse, da promovišemo domaće kompanije, ali da promovišemo Srbiju kao najpovoljniju destinaciju za ulaganje u ovom delu Evrope. Ono što je predsednik Vučić doživeo u Dubaiju od šeika Nahjana bin Zaeda govori o tome da je on jedan od najpoštovanijih lidera, za arapske lidere i lidere u Ujedinjenim Arapskim Emiratima u celom svetu. Bila je velika ponos za sve građane Republike Srbije, za nas u ovom parlamentu, kada smo imali priliku da vidimo da Srbija pobeđuje, da je Srbija u vrhu, da je Burdž Kalifa obojena u boje zastave Republike Srbije i grb Republike Srbije i to govori o tome koliko je Srbija odskočila u proteklih nekoliko godina i govori o tome koliko Srbija može da bude pobednik, koliko može da bude u vrhu i kada je u pitanju i spoljna politika i ekonomija i socijalna politika i obrazovanje i nove tehnologije i inovacije, ali i, naravno, zaštita životne sredine. Ono što je jako važno da pošaljemo kao poruku iz parlamenta je da one reči predsednika Vučića iz Dubaija i sada iz Slovenije, da se mi nalazimo usred jedne velike krize koja nije samo ekonomska, koja je i energetska i da će borba za energiju i energetske resurse biti borba koja će opredeliti kompeticiju odnosno konkurentnost država u narednih nekoliko decenija i Srbija se za tu konkurenciju vrlo ozbiljno priprema. Kada je u pitanju energetika, kada je u pitanju ono što je ključna stvar po pitanju mogućnosti da imamo bezbednost naše zemlje, naših građana, naših granica, naše države, da smo to naravno uradili, s obzirom da radimo intenzivno na tome da naše snabdevanje gasa ne bude samo iz jednog izvora, došli smo do toga da sad i mi naplaćujemo tranzit gasa prema drugim zemljama, a ne da budemo samo korisnici i da ga plaćamo, kao što je to bio slučaj samo do pre nekoliko nedelja, kada smo plaćali ruski gas koji je dolazio iz Ukrajine preko Mađarske u našu zemlju i, naravno, otvaramo nove mogućnosti sa našim partnerima iz EU gradeći interkonekciju sa Bugarskom, preko Bugarske do Grčke, snabdevajući se i otvarajući mogućnost za naše građane i našu privredu da se snabdeva američkim gasom. To govori u stvari o jednoj strateškoj politici koju vodi predsednik Aleksandar Vučić, koji je definitivno jedan od možda retkih suverenih lidera u ovom delu Evrope koji je od Srbije načinio suverenu zemlju koja sama donosi odluke, a to je uradio zbog toga što je imao jasnu strategiju kako će Srbija da izgleda, ne govorim o tom vremenu kada je on postao premijer 2014. godine, ne kako će da izgleda 2020. i 2021. godine, nego kako će Srbija da izgleda 2050. godine, i uhvatio se u koštac sa ključnim pitanjima koje su tištile naše društvo već nekoliko decenija i, nažalost, nismo imali ni političke snage, niti političke mudrosti, niti dovoljno onih lidera koji su bili dovoljno veliki i patriote, da rade dovoljno za svoju državu, za svoje građane i za svoj narod kako bi sve one resurse koje Srbija ima stavili u kontekst i stavili u prilog jačanju i osnaživanju naše zemlje. Nažalost, to je bilo sasvim drugačije. Velika većina onih koji danas kritikuju Vučića, koji vode jednu brutalnu i besomučnu kampanju protiv njega, pokušavajući da ga dehumanizuju vodeći kampanju protiv njegove porodice, njegove dece, njegovih roditelja, njegovog brata, to rade ljudi koji su ekonomski sistem ove zemlje potpuno urušili, kada govorimo o zaštiti životne sredine, gospođo Vujović. Oni su, koliko je poznato nama ovde u parlamentu, ali i građanima Republike Srbije, sproveli jednu jako važnu i veoma poznatu akciju, gotovo na regionalnom nivou, a ta akcija se zvala - Očistimo Srbiju. Ta akcija je kao svoj domet, kada je u pitanju zaštita životne sredine u gradu Beogradu i na nivou Republike Srbije, imala to da je budžet Republike Srbije očišćen, da je bilbord, odnosno pano na zgradi u Pop Lukinoj ulici od strane Ministarstva zaštite životne sredine i tadašnjeg ministra iz redova Demokratske stranke Olivera Dulića plaćen 500 hiljada evra za samo sedam dana, gospodine Martinoviću, a da su isti takvi panoi na jednom teniskom turniru, koji su se našli na tribinama, plaćeni u istoj toj cifri. Toliko je bilo njihovo ulaganje u životnu sredinu. A moj kolega Marijan Rističević je jako dobro, kako to samo on ume, obrazložio kakve su bile i potrebe da se brine i radi na zaštiti životne sredine u tom vremenskom periodu, posebno između 2000. i 2012. godine, s obzirom da ekonomskih aktivnosti gotovo da nije bilo. Ja sam imao priliku da se uverim, i to je nešto što reflektuje politiku SNS, i pre nekoliko dana kod mog kolege i prijatelja Marijana Rističevića, kako izgleda Inđija, tako treba da izgleda i Srbija, sa fabrikama, industrijskim zonama, sa obradivim površinama, sa domaćinima koji ostaju na svojoj zemlji, koji stvaraju dodatu vrednost, koji uspevaju da hrane građane svoje zemlje, da izvoze tu hranu. I to je Srbija koju SNS želi da napravi. Srbija koja radi, Srbija koja gradi, ljudi koji grade, ljudi koji plaćaju poreze, od kojih gradimo infrastrukturu, gradimo puteve, gradimo fabrike. Evo, tu imamo jedan primer, u Inđiji je jedna fabrika koja plati više poreze i akcize za 10 godina nego što je, recimo, jedan budžet Crne Gore. Dakle, ima Srbija mogućnosti, ima velikih šansi, ima puno kapaciteta i dalje da se razvija u tom domenu i, naravno, i u domenu zaštite životne sredine. Toliko o tome šta su na tom planu i po tom pitanju radili ovi koji danas kritikuju, oni koji danas žele da optuže predsednika Aleksandra Vučića. Ja sam te podatke i pripremio. Recimo, da je on taj i da je SNS ta koja je dovela ovde „Rio Tinto“, on je, naravno, ogolio sve te laži. Meni samo nije jasno kako nije sramota jednog Vladetu Jankovića, koji ima i godina, koji ima i akademsku titulu, da govori neke stvari koje apsolutno nisu tačne i koje… Naravno, radi se o čistim lažima. Govorimo o tome da je vlast i da su vlade od 2000. do 2012. godine potpisale razne ugovore sa Rio Tintom, koji je danas predmet najveće kritike ovih protesta o kojima smo do malopre govorili. Godine 2002, 2004, 2005, dakle Đinđićeva Vlada, Živkovićeva Vlada 2004. godine, 2005. godine Koštuničina, 2007. godine Koštuničina, 2008. godine Vlada Mirka Cvetkovića, sve vlade žutog i DOS-ovskog režima su pregovarale i razgovarale i potpisivale ugovore sa tim prokazanim, zlim Rio Tintom. To ne bi bio problem apsolutno da razgovaramo o tome da li je to potrebno našoj zemlji, da li su nam potrebne investicije, da li nam je potrebno još više radnih mesta, da vodimo jednu ideološku, političku i ekonomsku raspravu o tome da li ćemo da razvijamo rudarski sektor, da li ćemo da razvijamo obnovljive izvore energije, šta po tom pitanju da radimo. Užasno je loše i užasno nekorektno prema ovom narodu, prema građanima Republike Srbije optuživati Aleksandra Vučića i SNS za nešto što su oni radili godinama, a optužuju ga, ne zato što su oni za zaštitu životne sredine, ne zato što ih briga za zdravlje i bezbednost građana Republike Srbije ili zapadne Srbije ili gde god već ima mogućnosti za investicije u rudarskom sektoru. Njih boli što su nesposobni, što su lopovi, što nisu uspeli ništa da realizuju. Ne bi ni mi bili protiv toga da su oni nešto realizovali, da su napravili rudnik, da su to uradili po svetskim ekološkim i svim drugim standardima i da su zaposlili ljude. Mi iz SNS smo uvek podržavali sve ono što ide u prilog razvoju, sve ono što ide u prilog razvoju naše ekonomije, novi radnih mesta i svega onoga što doprinosi modernizaciji našeg društva. Ono što smo mi najpametnije uradili, što je Vučić uradio, to je da smo se mi otvorili za sve. Na Srbiju nema pravo, niti polaže pravo senioriteta ni jedna velika sila, ni jedna moćna sila. Sa svima sarađujemo na jedan čist, ravnopravan, korektan način, ako to oni žele, na ravnopravnim osnovama i sa Ruskom Federacijom sa kojom imamo sjajnu saradnju u oblasti energetike i rudarstva, i sa SAD, i sa Narodnom Republikom Kinom, i sa Nemačkom, i sa Francuskom. Dakle, sa svim zemljama imamo jednu sjajnu saradnju, sa svima onima koji uvažavaju, koji poštuju Srbiju, koji poštuju naše građane. Želim da podsetim kakve investicije dolaze u Srbiju sad za vreme Vučića. Pogledajte američki „NCR“, pogledajte zgradu na Novom Beogradu. Stotinu miliona dolara je uloženo u tu zgradu koja će biti tehnološki park, koja će biti sutra mogućnost da se naši mladi ljudi razvijaju, da dolaze, da osnivaju svoje firme, da razvijaju svoje kapacitete, svoje znanje tamo i da ga unovče, i što je najbitnije da ostanu ovde da žive, da zasnuju svoje porodice. Zašto? Zato što će imati mogućnosti za to. Zato što će imati mogućnosti da imaju dobru zaradu. Mi smo stranka koja podstiče, koja želi da svi dobro zarađuju, da mi postanemo bogato društvo. Za razliku od onih koji su napravili jednu najobičniju katastrofu i doveli našu zemlju do toga da minimalna zarada bude 170 evra. Oni treba da se pokriju ušima zato što su neznalice, zato što ne znaju ništa, zato što im je glavna stvar bila gde će da popiju kafu, u kom fensi kafiću i restoranu. Kao što reče Marijan Rističević, jedino što su uradili po pitanju zaštite životne sredine i barijera, o toj temi su danas mnoge moje kolege govorile, uradili su to ispred restorana gde su rado odlazili, da bi valjda mogli na miru da ručavaju, da provode svoje vreme vodeći računa samo o sebi i o sebi bližnjima, a ne o svojoj državi, ne o običnom čoveku, ne o radniku, što danas radi naravno SNS i što radi Aleksandar Vučić. Danas imamo taj „NCR“ u Srbiji i mnoge investicije, pogledajte nemačke investicije ovde, pogledajte uvažavanje nemačke kancelarke Angele Merkel još uvek prema našem predsedniku Vučiću i prema Srbiji. Kada je to bilo? Kada smo imali takvu situaciju da nas ključni svetski lideri uvažavaju i smatraju svojim pouzdanim partnerom? Slobodno mogu da kažem da je Srbija danas posle toliko godina, od 1878. godine, postala na jedan pravi način suverena država koja odlučuje sama o svojoj sudbini i koja sama i u skladu sa voljom svojih građana odlučuje kako će ti građani da žive i kako će država da se razvija i dalje. Nažalost, mi smo i jedan, hajde da kažem, loš primer da postoji jedan deo našeg društva, doduše meri se procentima koji definišu statističku grešku, to je možda 1%, 1,5% ljudi koji kao navodno predstavljaju neke opozicione strane, koji sve rade samo da opanjkaju ovu državu, koji bi sve uradili kako bi se vratili na vlast i kako bi mogli kao u kampanji „Očistimo Srbiju“ čiste budžet Republike Srbije. Vama, gospođo Vujović, želim da istrajete u svim vašim naporima. Znam da vam je jako teško, ali u svakom slučaju da je jako teško da zadržite kurs na kojem ste, kada je u pitanju zaštita životne sredine, a da se on onako žestoko ne kosi sa razvojem energetike, ekonomije, novih investicija, novih pogona, ali je sasvim dovoljno što ste uradili, što ste tu temu zaštite životne sredine delegirali ovom društvu na pravi način i što zajedno sa nama ovde u parlamentu, sa našim predsednikom, sa drugim članovima Vlade govorimo našim ljudima istinu. Želimo da štitimo životnu sredinu. Želimo da štitimo zdravlje građana. Naravno, to nam je prioritet, ali mi moramo od nečega da živimo, mi moramo da razvijamo našu ekonomiju i, naravno, ne treba da bežimo od toga, jer sve to isto rade najmoćnije, najmodernije, najrazvijenije države na svetu, a Srbija je danas definitivno jedna od država koja se kandiduje da bude, ako ne među prvih pet najrazvijenijih, ali to među prvih 10 najrazvijenijih zemalja u Evropi. To naš narod zaslužuje. To će Aleksandar Vučić uraditi, a mi ovde u parlamentu imamo i volje i snage i posvećenosti da to maksimalno i snažno podržimo pored svih onih izazova koje na spoljnopolitičkom i unutarpolitičkom planu se pojavljuju i javljaju, ali sve ćemo to prevazići i napravićemo od ove zemlje modernu, jaku i bogatu državu, gde mladi ljudi ostaju, gde deca ostaju, gde su stari ljudi zadovoljni. To smo pokazali, imamo rezultate i, naravno, u tome ćemo snažno podržavati našeg lidera Aleksandra Vučića.
Zahvaljujem. Pre sledećeg govornika jedna kratka informacija o potvrđivanju mandata narodnom poslaniku. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručena vam je Odluka Republičke izborne komisije o dodeli mandata narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Jeleni Katić, izabranoj sa Izborne liste ALEKSANDAR VUČIĆ – ZA NAŠU DECU. Na osnovu Odluke Republičke izborne komisije i Izveštaja i predloga Odbora za adminstrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Jeleni Katić. Čestitam joj u svoje ime. Sledeći narodni poslanik je prof. dr Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege časno je biti Srbin, časno je biti građanin Srbije, časno je živeti u Srbiji. Srbija je zemlja čestitih, mudrih i poštenih građana. Srbija nikom ništa ne duguje, sve što je stvorila, stvorila je krvlju i znojem svojih predaka, sve što je stvorila, stvorila je njihovim znanjem i umećem. Zato Srbija može da bude ponosna na svoje velikane koji su u prošlosti, koji i dan danas, celokupnom čovečanstvu pružaju mnoge blagodeti. Dovoljno je spomenuti Teslu, dovoljno je spomenuti Pupina, Milankovića i videti ko je Srbija i gde je Srbija. Jedan od tih velikana koji mi pade na pamet je i čuveni vojskovođa, strateg, vojvoda Živojin Mišić. Prolazio sam pre neki dan ulicom Živojina Mišića, onde kod sajma i negde u zapećku tamo od nekog prolaza ne vidi se njegov spomenik, odnosno bista. Srbija ne sme da zaboravlja svoje velikane. Ne sme tako lako da stavi u kraj njihova velika dela. Nadam se da će i Beograd, da će i Srbija na dostojan način se odužiti tom velikanu, koji je poznat i van granica Srbije. Njegova taktika, njegova vojnička doktrina se izučava na mnogim akademijama širom sveta. Zašto sam njega spomenuo? On ima jednu izreku koja kaže: „Nema tog rata koga srpski seljak ne može da dobije“, ali odmah nastavlja i kaže: „Ali, nema ni tog mira, kog srpski političari ne mogu da izgube“. Sada ću da se nadovežem na priču koju je malopre imao kolega Marijan Rističević. On je govorio o 5. septembru, a ja ću pomeriti kalendar jedno mesec dana unapred i setiću se jednog 5. oktobra. Kako taj 5. oktobar i kako i Živojin Mišić mogu da imaju veze za bukom i zaštitom građana od buke? Evo, sada ću vam to sve objasniti. Petog oktobra se desilo nešto u Srbiji što ne može da bude na ponos našoj istoriji, ne može da bude na ponos našim ljudima. Posle jedne velike, ogromne, preglasne i mnogo moćne buke došlo je do srozavanja i uništavanja Srbije. Nije buka samo to što će u nekom kafiću da svira muzika, nije buka to što će petoro, desetoro veseljaka da galame, da pevaju i ne znam ni ja šta. To je sitnica, to je ništa. To ćemo lako da rešimo. Oni kojima se ne sviđa muzika iz kafića mogu da stave vatu u uši i da prespavaju tu noć. Oni kojima se ne sviđa pesma koju diskdžokeji, kao što je bio kolega Marijan Rističević, promovišu i puštaju, mogu da promene stanicu i da se ratosiljaju te buke. Ali, kako odoleti ovakvim bukama, ovakvim nesrećama? Šta je nama donela ta buka 5. oktobra? Prvo i što je najvažnije, po meni, uništeno je obrazovanje, uništen je obrazovni sistem. Mi smo se kao ona žaba koja je videla konja da se potkiva pa i ona podigla nogu veoma brzo, ne mudro, latili Bolonje, Bolonjskog procesa kog smo uveli u naš obrazovani sistem i nažalost uništili smo jedan dobar obrazovni sistem, uništili smo naraštaje mladih ljudi, uništili smo decenije našeg razvoja i to će biti veoma teško ispraviti. Šta je druga stvar gde smo imali katastrofalnu grešku? Oni koji su dugovali svojim mentorima dolazak na vlast u Srbiji posle tog 5. oktobra, po njihovom nalogu uništili su vojsku. Uništeno je naoružanje, raspuštena vojska. Koja je to, ljudi, zemlja od kako pamtimo istoriju i od kako pamtimo od nastanka ljudskog roda, koja je to zemlja koja nije imala vojsku? Ko je država koju niko ne štiti? Mi smo se lakomo prihvatili njihovih načela i njihovi naređenja i uništili vojsku. To je nešto što takođe ne može da se ispravi decenijama. Onda, takođe po njihovom nalogu, uništili smo bankarski sistem. Šta je bankarski sistem? To je krvotok jedne zemlje. Mi smo svesno uništili finansijski sistem i doveli zemlju u vazalni odnos u odnosu na strane banke koje su zauzele ovo tržište. Uništili smo nešto što je bilo jedinstveno u svetu i što je bilo, po meni i po mnogima, najvrednije i najznačajnije i najmudrije, a to je služba društvenog knjigovodstva. I da hoćemo sada da obnovimo i bankarski sistem i službu društvenog knjigovodstva neće nam dozvoliti ni MMF ni Svetska banka ni svi ti drugi što nas kobajagi mnogo vole, cene i poštuju. Ne. Njima je u interesu da ta buka traje, da ta buka uništava i dalje sve ono što je bilo dobro i što je moglo da bude mnogo bolje u Srbiji. Onda su nas naterali, ta njihova buka, ta njihova oholost, naterala nas je na jedan ponižavajući čin, a to je bilo izručenje predsednika Srbije Haškom sudu. Predsednik Srbije, ma ko on bio, uopšte me ne interesuje koja je stranka, da li je socijalistička, da li su naprednjaci, da li demokrate, ovi, oni, predsednik Srbije je institucija i svako od nas mora i treba da ga poštuje. Ako naš predsednik nije bio dobar, ako je grešio, mogao je i ovde u Srbiji da odgovara za svoja dela, odnosno nedela ako ih je bilo. Što je još najgore, izručili smo na najbrutalniji način generale, vojskovođe, oficire, ljude iz policije koji su radili ono na šta su se zakleli. Mnogi od vas ovde su bili u vojsci i sećaju se da smo tamo polagali zakletvu i da smo rekli u toj zakletvi, da smo se zakleli i rekli da ćemo služiti svojoj domovini. Nekima je to bila SFRJ, nekima posle SRJ, nekima Srbija, ali svi mi koji smo bili u vojsci zakleli smo se da ćemo služiti svojoj zemlji, da neće moći to pod salve i kojekakve druge zaglušujuće stvari da nas ometu u tom našem poslu. Svi ti generali, svi ti stratezi, oficiri, policajci koji su bili u Hagu su nedužni jer su radili ono što im je bila zakonska obaveza, ali ta buka koja je došla 5. oktobra napravila je veliko zlo koje neće moći niko i nikada da ispravi. Sad, da li je Srbija, koleginica malopre je govorila o tome, pa je rekla kako ona živi u jednom pitomom kraju, u Bosilegradu, a to je mesto u koje sam često odlazio, tamo sam držao i predavanja, a i ovako sam odlazio, išao sam, poklanjao sam knjige tamo, zbilja je tamo divno i lepo. Zbilja tamo ptice pevaju, zbilja njih uspavljuju cvrčci ili kako to ona reče, ali ljudi, ima premnogo tih mesta u Srbiji gde je divno, gde je predivno, gde nema buke, gde ima svežeg vazduha, šume. Ja sam bio pre nekoliko dana kod kolege Milije Miletića, obilazili smo Svrljig, ja sam poklanjao tamo knjige i sa njim obilazio Svrljig, upoznao lepote Svrljiga, razgovarali smo sa ljudima i tom prilikom smo bili u Pirkovcu. To je jedno selo u kome se nalazi manastir svetog Arhangela Gavrila. Tu je starešina iguman Varnava i ljudi svima vama predlažem da odete tamo da vidite šta je raj na zemlji. Nema ni malo buke, nema nikakvih problema. I tamo ima ptica koje pevaju i tamo imate jednu lepu crkvu, odnosno manastir. Imate izuzetno fino osoblje u tom manastiru i sestre i monahe i da vidite jedan od bezbroj prelepih, divnih krajeva u Srbiji. Mi to moramo da sačuvamo. Kolege iz ministarstva su pripremile ovaj projekat, odnosno zakon. Mi ćemo usvojiti zakon, to nije sporno, ali je sporno to što sve ovo što mi ovde u Skupštini usvojimo, veoma teško se prilagođava stvarnom životu, veoma teško dolazi do ušiju onih koji to trebaju da čuju i da sprovedu. Srbija mora da sačuva sva svoja dobra, svu svoju lepotu, mora da sačuva ono što joj je Bog dao, a Bog nam je dao zbilja, izuzetnu, lepu i finu prirodu. Zelena poslanička grupa je petak i subotu provela na području Prijepolja, Priboja i Nove Varoši. Za one koji nisu bili tamo još jedan savet, nemojte da zaboravite da postoje tako lepa mesta, obiđite ih. Verujem da će ovo biti samo jedan od zakona koji će nam omogućiti da Srbija bude mnogo lepša, mnogo prijatnija za život i da bude mesto u kome će svako od nas poželeti da živi. U okviru svih tih projekata, ja sam sebe ugradio u jedan projekat gde poklanjam knjige i sada sam u Prijepolju, u Sjenici, u Priboju poklonio bibliotekama knjige. Koleginici Ireni sam imao čast da poklonim knjigu, tako da danas neću njoj da poklonim knjigu, ali imam jednu lepu knjigu koja se zove „Moja politička ispovest“ i jedan od naših kolega kada god sam ja izlazio da poklonim knjigu ministrima stalno me pitao kada će on da dobije knjigu i ovog puta ću njemu pokloniti knjigu. Ovi koji su zlonamerni neka kažu da se ja šlihtam njemu, da tražim neku bolju poziciju, a mislim da od ove ne mogu bolju ni da imam. Ovu knjigu Nikole Pašića poklanjam Martinoviću, da ga podsetim na njegove radikalske dane, da ga podsetim na Nikolu Pašića, najvećeg radikala, premda ovi mangupi današnji radikali kažu kada pitaju - ko je bio Nikola Pašić, kažu – to je jedan od prvih Šešeljevaca. Martine, nadam se da će ti ova knjiga pomoći dosta i neka si živ i zdrav. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodinu Stojmiroviću. Sledeći narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, gospodine Tvrdišiću. Uvažena ministarko, gospođo Vujović sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici da se ne bih ponavljao sa svojim odličnim kolegama iz Poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, koji su govorili o ovome zakonu i da se ne bi ponavljao sa onim što je odlično iznela gospođa Irena Vujović u svom uvodnom izlaganju, samo ću da kažem da se u potpunosti slažem sa ovim zakonom kao i sa onim zakonima o kojim smo ječe raspravljali kada nam je tu bio ministar Siniša Mali, ali vi vidite dok mi ovde u Skupštini se trudimo da uvedemo, odnosno da donesemo dobre zakone, a da našu Srbiju uvedemo u bolje dane predvođene našim predsednikom Aleksandrom Vučićem i dok govorimo o pokazateljima koji jasno utvrđuju da Srbija vodi u Evropi tokom prošle i ove godine najbolju ekonomsku politiku i politiku i što se tiče borbe protiv korona virusa i jačanja zdravstvenog sistema nas napadaju tj. prvenstveno predsednika Srbije i njegovu porodicu napadaju i oni opozicioni lideri koji ne žele dobro ni predsedniku Vučiću ni svima nama u Srbiji ni građanima Srbije. To su pre svega Dragan Đilas, Marinika Tepić, Vuk Jeremić i svi njihovi saborci koji žele da se vrate na vlast ne bili dalje nastavili da otimaju, ne bi li dalje stekli nove desetine i desetine nekretnina po Vračaru, po centru Beograda, po drugim delovima Srbije i sveta i ne bi li napunili svoje džepove sa novim stotinama miliona, o čemu su govorili i moje drage kolege. On što mene zabrinjava, što u toj političkoj borbi Dragan Đilas i njegovi saborci bukvalno prete na sve moguće načine i što ne prete samo predsedniku Srbije, nego i njegovoj porodici. Kao narodni poslanik naše poslaničke grupe uputio sam pre par nedelja određena pitanja Ministarstvu pravde i MUP-u i tužilaštvu što se tiče ugrožavanja bezbednosti predsednika Srbije i dobio sam sledeće odgovore, a tiču se pretnji Vukanu, Danilu i Milici Vučić, Andreju Vučiću, predsedniku Aleksandru Vučiću i njegovim roditeljima i želim ovom prilikom da vas obavestim da je Više javno tužilaštvo dostavilo izveštaj Ministarstvu pravde koje je to prosledilo našoj poslaničkog grupi i meni, a ja ću sada to da prezentujem. Samo tokom 2020. godine utvrđeno je i dokazano da može da se podnese osam optužnih predloga zbog ugrožavanja bezbednosti predsednika Srbije i njegove porodice. Tokom 2021. godine tužilaštvo je već podnelo pet optužnih predloga zbog krivičnog dela – ugrožavanja bezbednosti predsednika Srbije i njegove porodice. Ovo jasno dokazuje i pokazuje na šta su oni spremni. Ovde nisu samo pretnje preko društvenih mreža, preko Đilasovih portala, preko medija. Ovde su pretnje na sve moguće načine. Naravno da ovde ne možemo da govorimo o nekim detaljima istrage tužilaštva i MUP-a, ali jasno jedna i u ovom delu Đilasove i Marinikine, Jeremićeve opozicije i svima onima koji ne žele dobro Srbiji u regionu i svetu smeta Aleksandar Vučić, smeta im Aleksandar Vučić kao glavni branitelj Srbije i kao predvodnik borbe za bolje sutra, za našu budućnost. Zato moramo svakodnevno da obaveštavamo ko su i šta su i šta rade i Dragan Đilas i Marinika Tepić i Vuk Jeremić, ali isto tako da uvek pozdravljamo sve ono dobro što radite vi kao ministarka i Vlada Republike Srbije i naš predsednik. Nadam se da na nekim narednim sednicama nećemo više govoriti o ovakvim stvarima koje nam dolaze iz tužilaštva i policije i nadam se da ludilo dela opozicije će da stane i da će da ostave porodicu predsednika Srbije na miru da bi naš predsednik Aleksandar Vučić nastavio dalje da vodi našu Srbiju u sigurnu budućnost. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Gospođo ministar, izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, pre svega želim da vam se zahvalim na konstruktivnoj raspravi i na tome što ste svi pozdravili ovaj predlog zakona i svakako, kao što smo i čuli, svako od nas je imao priliku da oseti štetni i negativni uticaj buke na životnu sredinu, a i na zdravalje ljudi. Stoga se ovaj zakon odnosi apsolutno na sve građane i svako može da se pronađe i da vidi ko je u prethodnom nekom periodu doživeo neku neprijatnost ili negativan uticaj. Ono što je važno je da će ovaj zakon, odnosno domaća legislativa biti u potpunosti usaglašena sa evropskim zakonodavstvom. Dakle, preko 90% odredbi iz evropskog zakona je primenjeno u domaćem, u ovom koji je upravo pred vama, a ostatak, odnosno ovih 10% će biti sa posebnim pravilnicima primenjeno i ispunjeno. Dakle, nakon usvajanja zakona, što treba istaći, jeste da će se doneti novi revidirani podzakonski propisi koji su potrebni za sprovođenje kao što sam rekla, ali isto tako i mere zaštite od negativnog uticaja buke na životnu sredinu i zdravlje ljudi. Takođe mi je izuzetno drago što su mnogi od vas bili u Zlatiborskom okrugu i svi ste videli šta je to što je Ministarstvo zaštite životne sredine uradilo u prethodnom periodu. Naravno, to je tek početak i nije dovoljno. volela bih da u narednom periodu obiđete i druge okruge u kojima se takođe odvijaju razni ekološki projekti. Izuzetno je važno to što ste se uključili, jer vi na najbolji mogući način možete da promovišete sve zelene projekte, ali isto tako i da zajednički podižemo svest građana o značaju zaštite životne sredine. Mi jesmo često ovde u Narodnoj skupštini, kao što su neki poslanici i rekli, ali nadam se da ćemo u narednom periodu biti još češće, pošto nas očekuje još niz zakona koji su neophodni da se izmene, dopune ili potpuno i novi usvoje. Radujem se i budućoj saradnji sa svima vama i svim sugestijama. Znam da je bilo izuzetno aktivno i na svim odborima, naročito na Odboru za evropske integracije i Odboru za zaštitu životne sredine, kao odboru kojem mi odgovaramo. Još jednom hvala i nadam se da ćete u danu za glasanje usvojiti ovaj zakon.
Zahvaljujem. Ovim zaključujemo današnji načelni pretres. Zahvaljujem svima na doprinosu. Nastavljamo sutra u 10.00 sati. [[Sednica je prekinuta u 17.05 sati.]]