Dame i gospodo zastupnici. Nastavljamo sjednicu i prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda a to je - Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu, za prvo polugodište 2005. godine. U povodu, dobro evo, izvolite to je u ime Kluba? U ime Kluba gospodin Pero Kovačević. Dakle, prelazimo na ovo Izvješće o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu za prvo polugodište 2005. godine. Sukladno članku 125. Zakona o proračunu, Vlada je dostavila navedeno Izvješće. Raspravu su proveli Odbor za financije državni proračun i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja? Gospodin ministar Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo danas ćemo raspraviti izvršenje Proračuna za prvih šest mjeseci, možda nikada u povijesti Hrvatske države nisu bili toliko kontradiktorni i različiti pokazatelji u prva tri mjeseca, i druga tri mjeseca jednog polugodišta kao što je to bilo u ovoj godini i zato sve one možda loše naznake koje su bile prva tri mjeseca su se do kraja šest mjeseci ispravile i možda kada govorimo o samim prihodima trebat će ih popraviti sa određenim makroekonomskim pokazateljima kako za prvih 6 mjeseci a s obzirom da se nalazimo na polovici 10. mjeseca, da popratimo i sa makroekonomskim pokazateljima za prvih 9 mjeseci čisto zbog vas saborskih zastupnika koji možda nemate priliku doći do tih podataka a i zbog hrvatske javnosti. Dakle, kao što sam već rekao nakon dosta i problematičnog rasta u prva tri mjeseca i slabijeg punjenja proračuna u prva 3 mjeseca 2005. godine na što je Vlada jasno na jednoj od svojih sjednica u 4. mjeseca upozorila i konstatirala da se to događa u drugom tromjesečju 2005. godine gospodarski rast u Republici Hrvatskoj je bio 5,1%. Također prihodi u državnom proračunu su se počeli bolje puniti, tako da u prvih 6 mjeseci u odnosu na prvih šest mjeseci 2004. godine imamo povećane prikupljene prihode za 7,3% ili ako gledamo u nominalnom iznosu to je 2,7 milijardi ili u odnosu na 2003. godinu to je 4,5 milijardi više u prvih šest mjeseci. Mislim da je isto tako i zbog ovog gospodarskog rasta i zbog punjenja proračuna bitno napomenuti da u 7., 8. i 9. mjesecu prihodi u odnosu na 7., 8. i 9. mjesec govorimo o mjesečnim usporedbama su veći 11%, dakle prihodi u 7. mjesecu 2005. godine su odnosu na 7. mjesec 2004. veći 11% isto tako i u 8. i 9. ili ako ćemo to komparirati sa godinom prije 2003. onda su prihodi u 7., 8. i 9. mjesecu u odnosu na mjesece 7., 8. i 9. 2003. veći za nešto više od 18% i prihodi državnog proračuna su najbolji indikatori, pokazatelj ekonomske aktivnosti ili ona loša ili ona slaba i to je najbolji pokazatelj prva tri mjeseca. Prvi indikator da se nešto ne događa dobro je bilo slabije punjenje proračuna u prva dva mjeseca. Isto tako u drugom tromjesečju prvi indikator da je došlo do značajnijeg intenzivnijeg gospodarskog rasta se pokazao na prihodovnoj strani državnog proračuna gdje su prihodi recimo u 6. mjesecu bili 12,7% veći nego u 6. mjesecu 2004. godine. Dakle, sve to pokazuje na to da će gospodarski rast Republike Hrvatske na kraju ove godine vjerojatno biti oko 4% to je za negdje 0.3% više od onoga što je u projekcijama a isto tako prilikom rebalansa proračuna se govorilo o tome, no, također trebamo napomenuti da je porez na dohodak u prvih šest mjeseci izvršen sa 99,4% od planiranih sredstava iako moram reći da se s osnova poreza na dohodak u 2005. godini s obzirom na primjenu Izmjena zakona o porezu na dohodak i povećanje neoporezivog dijela osnovice poreza na dohodak očekivalo manji prihodi, međutim, oni su kažem u prvih šest mjeseci bili na nivou 99,4% no ono što podupire naše tvrdnje i podatke i državnog zavoda za statistiku i projekcije Hrvatske narodne banke a to je da se u 2. tromjesečju i u 3. daleko dinamičnija gospodarske aktivnosti i intenzivniji gospodarski rast je rast poreza na dobit od čak 33,7% u odnosu na prvih šest mjeseci prošle godine. I sada ja znam da mnogi će htjeti reći to je posljedica uplate razlike za prošlu godinu, međutim, takav povećan rast ima i trend nakon devet i pol mjeseci, to je dakle nešto što je postalo konstanta i što je kontinuirano. Dakle, taj rast poreza na dobit u odnosu na prošlu godinu preko 30% također i porez na dodanu vrijednost u 2005. godini u odnosu na 2004. godinu bilježi rast od 4,8%. Kod socijalnih doprinosa se počela primjećivati, primjena novog Zakona gdje je većina mlađih uposlenih odlučila se za 2. stup mirovinskoga, stoga s tog osnova, s obzirom da oni koji odlaze u mirovinu su bili samo osigurani u prvom stupu. S tog osnova dolazi do razlike u postotku naplate između doprinosa i mirovinskog, jer jedan dio mirovinskog koji je do ove godine išao u državni proračun, odlazi u uplatu drugog stupa mirovinskog, ali zato fond u drugom stupu je narastao na preko 8 milijardi, oni su jedan od najznačajnijih investitora u državne obveznice. Što se tiče makroekonomskih pokazatelja za prvih 6 mjeseci i njihovih usporedbi u trećem tromjesečju, možemo reći da je realni rast domaćeg proizvoda, bruto proizvoda u prvom polugodištu iznosio 3,5%, s tim da sam rekao da je u drugom tromjesečju bio 5,1%, ali u prvom tromjesečju je bio izuzetno loš i zato je na nivou 6 mjeseci 3 i pol posto. I ono što je bitno reći da rast bruto domaćeg proizvoda u drugom tromjesečju od 5,1%, takav rast u Republici Hrvatskoj nije zabilježen praktički, zabilježen je samo krajem 2002. godine, preko 5% i ni u jednom drugom periodu Hrvatska nije imala tako visok gospodarski rast. Gledajući kretanja pojedinih makroekonomskih pokazatelja, možemo reći da je industrijska proizvodnja u prvih 6 mjeseci zabilježila rast od, prosječnu stopu rasta od 4,7%, prerađivačka industrija porasla je u prvih 6 mjeseci za 6,3%, a najveći doprinos njenom rastu došao je sa strane proizvodnje hrane i pića koja je porasla za 5,8%. Nominalni rast trgovina na malo u prvih 6 mjeseci iznosi 6,6%, dok je realni rast trgovina na malo porastao za 3,2%. U prvih 6 mjeseci broj dolaska turista povećao se za 5%, prema podacima Državnog zavoda za statistiku trend smanjenja nezaposlenosti povećanja zaposlenih nastavljeni u lipnju 2005., tako da je ukupan broj nezaposlenih se smanjio u lipnju u odnosu na svibanj za gotovo 11 tisuća ili za 3,5%, dok je u odnosu na lipanj 2004. godine nezaposlenih bila veća za tisuću 900, međutim u 7 mjesecu je po prvi puta nezaposlenost u Hrvatskoj došla negdje na stopu od 17,1%. Ukoliko se iz izvoza i uvoza isključe brodovi, izvoz je u privih 6 mjeseci porastao za 13,3%, dok je uvoz u isto vrijeme porastao za 9%. Promatrajući robnu razmjenu prema djelatnostima, najveći doprinos rastu u izvozu za prvih 6 mjeseci došao je od proizvodnje strojeva i uređaja koji su porasli čak za 38,8%, proizvodnja hrane i pića koji su porasli čak za 37,2%, proizvodnje koksa i naftnih derivata 22,2%, te proizvodnja kemikalije i kemijskih proizvoda i za 17,9%. I kad pogledamo rast ovih pojedinih gospodarskih grana, onda nam je jasno zašto je u drugom tromjesečju gospodarski rast bio za 5,1%, no ono što je vrlo bitno, rast ovih gospodarskih grana garantira kontinuiran i standardan rast bruto domaćeg proizvoda u narednom razdoblju. I ono što bih također želio spomenuti je da je vanjski dug krajem lipnja bio na razini 24,2 milijarde eura i zabilježio je međugodišnju stopu rasta od 10,6%, što predstavlja znatno usporavanje rasta u odnosu na prošlu godinu, a pogotovo u odnosu na 2003., a udio države u ukupnom vanjskom dugu se smanjio sa 34,4% u lipnju 2004. na 29% u lipnju 2005. godine. Ako pogledamo kretanje makroekonomskih pokazatelja u trećem tromjesečju, dakle u razdoblju od 6 do 9 mjeseca, podaci koji prate kretanje u različitim djelatnostima iz realnog sektora ukazuju i na povoljna kretanja i u trećem tromjesečju, dakle ona povoljna kretanja iz drugog tromjesečja su se nastavila i u trećem tromjesečju. Tako industrijska proizvodnja tijekom trećeg kvartala i dalje bilježi rast viši od prošlogodišnjeg prosjeka, a u kolovozu je zabilježena najviša stopa rasta izvoza od svih mjeseci tekuće godine, posebno povoljan pokazatelj zabilježen je u području turizma. Industrijska proizvodnja zabilježila je godišnju stopu rasta od 5,4% u srpnju i 4,7% u kolovozu. Prosječan rast u srpnju i kolovozu iznosi 5,1%, a prosječan rast prerađivačke industrije u srpnju i kolovozu iznosi 6,8%, a najveći doprinos njenu rastu došao je od strane proizvodnje hrane i pića koja je porasla za 5,2%. Nominalni rast trgovina na malo ubrzan je za 5,7%, broj dolaska turista u srpnju i kolovozu bio je 6,3% veći, a broj noćenja turista 9,5% veći. Broj registriranih nezaposlenih osoba pri Hrvatskom zavodu za zapošljavanje zabilježio je pad i 6 mjeseci za redom, spustivši se u kolovozu na 291 tisuću kuna, 291 tisuću ili 17% na godišnjoj razini u odnosu na isti mjesec 2000. godine broj nezaposlenih osoba zabilježio je pad u odnosu, za 1%. U kolovozu je rast izvoza ubrzao, te zabilježio stopu rasta od 29,5%, što je najviša stopa rasta od svih mjeseci u tekućoj godini. Ukoliko se izvoza i uvoza isključe brodovi, izvoz je u prvih 8 mjeseci porastao za 12,7%, dok je uvoz u isto vrijeme porastao za 9,6%, dakle kontinuirano već preko godinu i 2-3 mjeseca bilježimo brži rast izvoza od uvoza i što jasno opet potkrepljuje one podatke o gospodarskom rastu koji je u drugom tromjesečju bio 5,1%, a nešto malo niži je i u trećem tromjesečju. Inflacija je u srpnju i kolovozu bila na razini 3,1% i ovo smatram posebno bitnim pokazateljem, jer usprkos rasta cijene naftnih derivata, inflacija se zadržala u okvirima oko 3% iako su zloruka predviđanja bila da će zbog rasta naftnih derivata inflacija u Hrvatskoj doći do 7, 8%, međutim kao što vidite i tekući račun platne bilance smo zadržali u određenim razinama, uspjeli smo usporiti rast vanjskog duga i ono što je vrlo bitno, dakle usprkos rasta cijene nafte i još nešto, usprkos rasta poljoprivrednih proizvoda kao posljedice elementarnih nepogoda u Hrvatskoj inflacija se zadržala u okvirima 3% i Hrvatska sa takvom stopom inflacije ima najnižu inflaciju od svih europskih, jednu od najnižih inflacija od svih europskih zemalja. Također, kao što sam rekao, vanjski dug je krajem srpnja bio na razini 24,1 milijarde eura i zabilježio je međugodišnju stopu rasta od 9,6%, dok je u prethodnoj godini to bilo 24, a u 2003. je to bilo blizu 40% i ukupan dio udio države u vanjskom dugu smanjio se sa 34% u srpnju 2004. godine na 28,6% u srpnju 2005. godine. Dakle, dame i gospodo, ako ovim pokazateljima dodamo, da ponovim ono što sam već rekao, da su prihodi državnog proračuna u 8. 9. i 10. mjesecu u odnosu na 8. 9. i 10. mjesec 2004. godine rasle za 1% ili ako pogledamo sa 12.10. da su prihodi u odnosu na 12.10.2004. rasli za 7,4% više, to jasno ukazuje da sva pozitivna ekonomska kretanja o kojima je i premijer i ova Vlada govori već nekoliko mjeseci, iako nam je bilo spočitavano da ulazimo u recesiju, idu u pozitivnom trendu, jer naplata prihoda državnog proračuna je najbolji indikator i pokazatelj ekonomskih aktivnosti. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa, ministre. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? U ime Odbora za financije i državni proračun, gospodin zastupnik Šime Prtenjača.
Gospodine dopredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 26. sjednici od 20. rujna 2005. Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna RH za 2005., za prvo polugodište, koji je predsjedniku Sabora podnijela Vlada još 4. kolovoza 2005. godine. U uvodnom izlaganju predsjednik Vlade RH istaknuo je pored ostaloga da su u prvih 6. mjeseci 2005. ukupni prihod državnog proračuna, prihodi poslovanja i prihodi od prodaje ne financijske imovine ostvaren u iznosu od 39,758 milijardi kuna što predstavlja 45,9% planiranih prihoda u 2005. u razdoblju naravno tome. U odnosu na isto razdoblje 2004. ukupni prihodi su u prvom polugodištu 2005. povećani za 7,3%. Ukupni rashodi, rashodi poslova, ne rashodi za nabavu ne financijske imovine za 2005. planirani su u iznosu od 89,809 milijardi kuna. Od toga ukupni rashodi poslovanja planirani su u iznosu od 87,326 milijardi što je u odnosu na ostvarene rashode poslovi iz 2004. povećanje od 5%. U prvom polugodištu 2005. godine rashodi poslovanja iznosili su 43,970 milijardi kuna, to jest 50,35% od plana. Glede financiranja fiskalnog deficita za navedeno razdoblje istaknuto je da se provodilo u skladu sa definiranom politikom zaduživanja koje već naglasak daje na, veći naglasak daje na domaćem financiranju s ciljem smanjenja inozemnog zaduženja države te razvoja domaćeg tržišta kapitala. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je bez rasprave većinom glasova 6 za i 2 protiv predložiti Hrvatskom saboru prihvaćanje toga izvješća. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik drugih odbora? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Hvala lijepo. Još jedanput pozdrav svima. Evo ja ću pokušati u ovome izlaganju u ime Kluba HDZ-a iznijeti određena stanja i kretanja a isto tako pokušati izbjeći ukoliko bude moguće da ne ponavljam posebice podatke koje je iznio gospodin ministar. Naravno u pripremi ovog izvješća i ovog izlaganja koristio sam različite izvore podataka. Posebno ističem podatak i time ću kratko i započeti izvješće, odnosno temelj informacija iz, tromjesećno izvješće HNB od prekjučer, dakle najsvježije koje oslikava posebice ovo razdoblje u prvom polugodištu ove godine, ali isto tako temeljem toga procjenjuje ostvarenje za iduće razdoblje u ovoj godini. U samom uvodu valja istaći da je početak godine bio iznimno skroman u našim uvjetima ali i u međunarodnom okruženju što ću pokušati i pokazati podacima što je bitno kao uzajamno utjecalo jedno na drugo. I sada dopustite da citiram što kaže to izvješće, službeno izvješće, dakle, nezavisne kuće Hrvatske narodne banke, odnosno monetarne vlasti za ovo razdoblje. I u prvom uvodu kaže da nakon skromnog rasta od 1,8% u prvom tromjesječju 2005. stopa gospodarskog rasta znatno je ubrzana u drugom tromjesječju na 5,1% na godišnjoj razini. Ubrzanje rasta bilo je očekivano nakon neuobičajeno slabih rezultata u prvom tromjesječju. Sada je očevidno da je u prvom tromjesječju došlo do usporavanja rasta ne samo u Hrvatskoj već i u mnogim tranzicijskim zemljama kao i cjelokupnoj eurozoni. To usporavanje je bilo privremeno i ne bi trebalo imati većeg utjecaja na godinu u cjelini. Zašto ovo smatram potrebitim što je sada u listopada lakše rasuđivati o određenim gospodarskim kretanjima nego što je to bilo u prvom kvartalu i kratko podsjećam da su tada mnogi govorili o recesiji i na sreću većine i možda pojedinaca koji su izazivali recesiju ona se ipak nije dogodila. Početak izlaganja također želim vezati i potpuno je jasno da gospodarski rast ovisi o domaćoj tražnji ili inozemnoj potražnji koja kroz izvoz generira i proizvodnju. Negativni utjecaji su bili trostrani. Prvo kroz stanje u prvom dijelu godine i stagnacije domaće potražnje koja je bitno utjecala na povećanje zaliha, jasno i na smanjenje proizvodnje time i na ponudu i potražnju. Isto tako podsjećam da je u prvom kvartalu bila enormna zima koja je utjecala tada i na cijene poljoprivrednih proizvoda ali isto tako i na cijene prometa i ostalih usluga. I treće, da je inozemna potražnja a podsjećam da Hrvatska izvozi oko 62% svoga izvoza, izvozi u euro zonu, odnosno u svom okruženju, i da je gospodarski rast u eurozoni u prvom kvartalu zabilježio skromni porast od nekih 0,6%. A kod ostalih tranzicijskih zemalja, jer nešto je skromno ali je manje učešće, taj gospodarski rast u našem okruženju bio oko prosječno kažem, oko negdje 2,5% Kako je ovih 62% pretežno izvoz u eurozonu jasno da je takvo stanje i stagnacije imalo itekakvih posljedica. E sada pokušati ću vrlo kratko kroz to upozoriti na određena kretanja koja su bila značajna u tom razdoblju, što je to sve utjecalo na takvo stanje, odnosno kretanje u ukupnih 6 mjeseci s prosječnom procjenom mogućih kretanja u idućem razdoblju. Investicijska potrošnja u prvom kvartalu je bila značajno smanjena, ali kako je na kraju i radi utjecaja elementarnih nepogoda u tom razdoblju, ali kako je, se odvijala kasnije sezona drugog kvartala tako su i investicije posebno rasle i posebno ističem značajan porast investicija u privatnom sektoru. Što znači ipak oživljavanje toga sektora. Posebno je bilo istaknuto u sektoru građenja. Izvoz raste, čuli smo podatke, i ja ću pokušati izbjeći svu indexaciju koliko je moguće da ne ponavljamo iste podatke. Ali potpuno je jasno da izvoz raste. Što veseli u toj strukturi izvoza da posebno kada je izvoz očišćen od negativnog utjecaja nafte i negativnog utjecaja ili recimo sezonskih oscilacija nafte i brodogradnje da on pokazuje u porastu proizvodnje a i u izvozu isto tako porast u strukturi, proizvodnje strojeva i uređaja, prometnih sredstava, te posebice porast proizvodnje ali i izvoza hrane i pića što u našoj strukturi proizvodnja također ohrabruje. Potrošnja u prvom kvartalu se kretala negdje oko 4,4% i ta potrošnja je činila prvenstveno što je vrlo interesantno i za sada se stručnjaci još ne mogu složiti oko naročitog generatora potražnje i potrošnje u ovom razdoblju, najveći značaj, odnosno najveći poraz zabilježila je promet ili potražnja motornih vozila što zaista a s obzirom na strukturu i izvor i … [[Govornik se ne razumije.]] izaziva određene nedoumice oko tih kretanja posebice kada se sjećam lani priče o trošarinama i tim utjecajima koji su bili u tom razdoblju. Prema tome, motorna vozila, nafta, naftni derivati, maziva i ostalo, a oni u strukturi čine zapravo najveću stopu uvoza. I upravo odatle proizlazi onda određene tedencije kretanja. Kratka, kako po redosljedu ovdje stoje informacije, odnosno podaci, kratko kroz to se ističe da raste zaposlenost ipak a ona se oslikava kroz dvije tedencije i prema, ne samo prema anketiranju kako se to ranije koristilo da bi se ažurno imalo podatke, nego prema podacima iz Hrvatskog zavoda za zapošljavanje ali i Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koji ukazuje prema porastu broja osiguranika kako ipak postupno raste broj zaposlenih a naravno pada onda i broj nezaposlenih. Ono što je u monetarnoj sferi interesantno da je kod banaka a to je ono pitanje potražnje na domaćem tržištu, da je zapravo domaće tržište i domaća potražnja izvukla stanje u ovom razdoblju u kojem je bila određena blaga recesija u inozemnom potražnji, da je značajno porastao plasman kredita i sredstava stanovništva. Procjene se vrte između negdje 18 pa čak i 20% povećanja stope plasmana kredita stanovništvo, što je onda naravno povratno izazvalo i potražnju a time i porast, porast industrijske proizvodnje. Stanovi odnosno krediti, stambeni krediti čak po stopi od 25% i ono što isto tako možemo reći da uveseljava ako u ovom razdoblju možemo po tome cijeniti određena gospodarska kretanja da su i krediti poduzetnicima porasli za negdje oko 7 i po posto jer banke ipak radije guraju kredite stanovništvu iz poznatih razloga nego što je to u ovaj poslovni sektor međutim i on isto tako raste. Naročito negativni utjecaj na uvoz, a tu je i taj utjecaj na negativno, negativni odnosno trend ostvarivanja bruto nacionalnog dohotka, utjecaja energenata i cijene kroz to jer koristim prigodu istači podatak koji vjerojatno ili se barem malo spominje da je porast nafte i naftnih derivata koji je iznimno značajan za hrvatsko tržište u dolarima rastao čak negdje po stopi od 59%. A u kunama čak po stopi a to je onaj intervalutarni onda odnos između kuna, dolara i EUR-a da je u kunama čak porastao negdje po stopi oko 68%. Dakle takav porast samo cijene izaziva poremećaje onda u platnoj bilanci i naravno u bruto nacionalnom dohotku i ostalim pokazateljima u tom razdoblju. Kroz navedeno razdoblje također je karakteristično u monetarnoj sferi a inače i to je pokazatelj itekakav gospodarski da povećava se novčana masa u tom razdoblju. Da rastu, raste dopozitni novac takozvani i da raste kaže devizna, devizna štednja stanovništva što isto tako ukazuje na određena pozitivna kretanja u tom sektoru što zajedno naravno onda osigurava stabilnost i potražnju i porast, porast proizvodnje u tom razdoblju. Kod deficita tekućeg računa ministar je već istakao određene pokazatelje i prema ocjenama naročiti poremećaj u tom području jer gotovo temeljne poremećaje su izazvale kaže zarade firmi, inozemnih firmi koje su kod nas koje nisu odnosno dobit od rada tih firmi kod nas a koje zapravo nisu onda korištene u tom, u toj platnoj bilanci i naravno onda ta masa novčana negativno utječe na to. Kod uvoza naročito i po onoj indeksaciji utjecaja cijena ali i u ukupnom utjecaju naročito nafta i naftni derivati imaju negativni utjecaj i u tome imaju zapravo najveću stopu, a mada kasnije i kod izvoza dijelom utječu i na naš izvoz što valja također istači. Kod turizma je veće istaknuto kretanja u prvom polugodištu jer govorimo samo o tom razdoblju, o prvom polugodištu imaju već pozitivne tendencije sa indeksima koji su već izneseni međutim kasnija kretanja u turističkoj sezoni upućuju da je ovo ipak jedna od najboljih turističkih sezona u povijesti slobodne hrvatske države što naravno onda će rezultirati na kraju godine s ostvarenjima određenih tendencija. Odrađenih financijskih tendencija. Izvoz raste i to iznenađujuće dobro u ovom drugom polugodištu odnosno drugom kvartalu, ali i nastavlja tendenciju povećanog rasta u idućem razdoblju što upućuje na porast stope oko negdje čak gotovo 16%, 15,8% što je vrlo velika stopa. Jedna od većih u zadnjim godinama, a kad se i očisti od utjecaja nafte radi cijena i količina, a i brodova isto tako upućuje na porast po stopi vrlo zahvalnoj stopi od nekih 14, 14 i po posto. Inozemni dug poznata priča. Smanjenje inozemnog duga, ali porast bankara i ostalih korisnika u tom inozemnom dugu. Bez obzira na to država se opredjelila na domaće izvore financiranja i tim putem će nastaviti radi svih onih drugih mogućih negativnih utjecaja i za sada se može kazati da država ima kontrolu u tom inozemnom dugu barem kada je riječ o financiranju države. Kod, sad nekoliko podataka nakon ovih makroekonomskih pokazatelja, nekoliko podataka oko ostvarenja ukupnih prihoda, samo u indeksaciji. Naravno ja sam ovdje se potrudio dati indekse i usporediti, komparirati naime ostvarenje prema rebalansu jer smo rebalans usvojili u srpnju negdje pa onda sad ta komparacija data prema planu, ali ovo su sad podaci, indeksi prema rebalansu pa oni pokazuju nešto drugačiju sliku. Samo nekoliko podataka. Ukupni prihod je ostvaren u razdoblju dakle cijelom sa stopom oko 46,3% od rebalansa. Još to smatramo s obzirom na ove tendencije da će sa sigurnošću biti ostvaren do kraja godine. Prihodi od poslovanja sa 46,3%, porezni prihodi ostvareni su sa stopom 46 i nešto %, porez na dohodak po stopi od 42% i tako dalje. Porez na dobit ostvaren je po stopi od 56,3% dakle prema rebalansu, a ne prema planu da ne bi bilo kasnije mogućih ispravki. Isto tako porast odnosno realizacija PDV-a po stopi od 46% trošarine su rasle po stopi oko 45%. Dakle stabilna gospodarska kretanja i negdje ispod rebalansa ali sva ova, ovi svi pokazatelji značajno veći od prethodne godine što naravno ukazuje na onda stabilan porast u idućem razdoblju. Posebice su kod rashoda bili, ja ću samo nekoliko skupina istači kod rashoda da su bili socijalna davanja i davanja prema građanstvu da su bila. Uostalom nam je poznato iz kojih razloga su bili ostvareni i materijalni troškovi i izdaci za, za zaposlene naravno je poznato da se plaće, materijalni troškovi i ostalo ostvaruju prema tom indeksu. Prema tome ovako na brzinu pokušavajući skupiti sve moguće pokazatelje i kretanja u ovom razdoblju, a koristeći i različite izvore podataka mi smatramo da ostvarenje u ovih 6 mjeseci je bilo ostvarenje okvirnog gospodarskog plana Vlade u ovom razdoblju odnosno države i da daje dobru osnovu za njeno sigurno ostvarenje do kraja godine jer svi pokazatelji koji tijekom ljeta su kasnije realizirani upućuju na to i sa sigurnošću možemo reći da ovo razdoblje koje je imalo iznimno loš utjecaj ili loše stanje u prvom kvartalu značajno je imalo pozitivne tendencije u drugom kvartalu i da je te tendencije nastavilo do kraja godine. Prema tome podržavamo i predlažemo ovo izvješće prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege evo gospodin ministar i gospodin Prtenjača, kolega Prtenjača su dali jednu optimističku sliku kretanja stvari u našem proračunu. Naravno vlast je uvijek optimistična jer sama odgovara za ono što prezentira. A ja ću naravno u ime Kluba zastupnika HNS-a i PGS-a postaviti neka pitanja makar bi naravno volio da je to baš onako kao što je rekao ministar. To znači da su gospodarska kretanja pozitivna. Da nas čeka dakle dobar prihod ovih klasičnih načina punjenja proračuna pa onda neće trebati zaduživanje, ali naravno tu treba postaviti i neka pitanja. Prvo pitanje je da li se uopće na takav način u kvartalima mogu promatrati gospodarski procesi. Kvartal se može zahvaljujući nizu stvari koje nemaju veze sa gospodarskim kretanjima u kvartalu razlikovati od drugoga kvartala vrlo snažno. Tako je na primjer jedan, dva broda koja izvezete, a taj izvoz nema veze sa onim što se dogodilo u tom kvartalu vam bitno digne izvoz i bitno vam zapravo utječe na ove makroekonomske pokazatelje. Tako eto naravno da bih volio da to bude baš tako kao što je ministar rekao da nas, da smo na putu gospodarskog oporavka, snažnoga rasta prihoda od poreza na dobit i tako dalje od PDV-a ali ta metodologija po kojoj se izdvaja jedan kvartal u odnosu na cijelu godinu ili na neko višegodišnje razdoblje mislim da sama po sebi nije dobra. Ono što bih ovdje napomenuo a tiče se dakle prihoda i rashoda razlika je prevelika. Razlika je od 4 i pol posto ukupnoga proračuna i ako je to tako onda bi trebalo nešto učiniti da se u tom trenutku, dakle u tom periodu kada su prihodi tako manji nego što se planiralo da se onda na neki drugi način dakle financiranjima osigura normalno funkcioniranje države. Međutim, ovdje se vidi iz ovoga proračuna da su mnogi segmenti aktivnosti države potpuno zanemareni upravo zbog toga što su bili mali prihodi. Ako pogledate generalni prikaz proračuna, ostvarenje proračuna na izgradnji stambenih objekata 28%, poslovnih objekata 28%, postrojenja i opreme 23%, medicinska i laboratorijska oprema 28%, ulaganja u računarske programe 18% itd. Dakle, u tom periodu kada za ovo pola godine ove očito je da neke stvari koje država treba kontinuirano raditi koja nisu stvar ovoga ili onoga polugodišta nisu činjena zato što su očito prihodi bili preniski. Mislim da bi bilo logično da u tom periodu kada se zna, više-manje se zna da su prihodi u prvoj polovici godine bar tako je zadnji put rekao ministar manji nego što su inače, da se onda financiranjem to nadoknadi i da aktivnosti države redovito teku. Ja ću ovo što sam rekao još potkrijepiti nekim drugim podacima iz ovoga proračuna. No, osobito je zanimljivo pitanje neto financiranja. Dakle, još govorim o ovim makro ekonomskim pokazateljima. Naime, po ovome što je ovdje prezentirano mi imamo deficit užeg segmenta države 4 milijarde i 843 milijuna kuna. On je dakle već za 2 milijarde kuna veći nego što je bio plan prema rebalansu, ne prema ovom proračunu, nego prema rebalansu. Prema tome, pitanje je što će biti sa tim manjkom do kraja ove godine. Opet kažem, nadam se da je ono što je ministar govorio da su njegova predviđanja točna. Ali, činjenica je da je taj manjak samo užeg dijela države 4,8 milijardi kuna i da je za 2 milijarde veći nego što je rebalansom predviđeno za cijelu godinu. Jednako tako ako se uzme u obzir da je planirani deficit, odnosno manjak Hrvatskih auto cesta, dakle javnih poduzeća koja nisu u tom užem dijelu države preko 4 milijarde, onda je to već više od 8 milijardi i ako se taj manjak bude ostvario mi ćemo već nadmašiti planirani deficit državnog proračuna od 3 i pol posto. Prema tome, to su pitanja koja se ovdje otvaraju. Da ne govorim da je ovdje predviđeno da se 4 milijarde kuna namaknu iz prodaje kako bi se to reklo rasprodaje državne imovine, pa ako se to računa u manjak, a može se računati u manjak, onda će manjak iznositi punih 12 milijardi kuna ili 6% bruto nacionalnog proizvoda približno što je puno veće nego što je deklarirano. Naravno, može se dogoditi da država ne proda, ne znam što je u planu prodaja INA-e pretpostavljam, pa onda se to neće dogoditi. Ali onda je pitanje kako će pokriti ovu rashodovnu stranu proračuna. I još nešto bih htio reći u tom smislu, a to je pitanje zaduživanja. Dakle, evidentno je da vanjski dug stagnira, a da unutarnji dug galopira, galopirajuće raste. No, pitanje je u uvjetima kada imate 90% banaka u vanjskom, dakle stranom vlasništvu, uvjetima kada se ionako gospodarska pa onda i financijska kretanja integriraju, kakva je razlika između unutarnjeg i vanjskoga duga. U uvjetima dakle kada se Republika Hrvatska otvara, kada mi ne znamo kakav je utjecaj na razvoj naših domaćih financijskih tržišta, pitanje je da li ikakvog smisla ima razlikovati unutarnji i vanjski dug, jer pogotovo što znamo da je unutarnji dug bitno skuplji, nego vanjski dug. Ako pogledate podatke onda ćete vidjeti da su tuzemni trezorski zapisi ostvareni sa 395% u odnosu na cjelogodišnji plan. Tuzemne obveznice sa 77%, a trebale bi biti dakle po planu 50-tak posto. Međutim, inozemne obveznice su nula posto, a jednako tako i neki drugi podaci o zaduživanju kod tuzemnih banaka su 677% u odnosu na plan za cijelu godinu. Dakle, 12 puta više nego što bi se očekivalo zaduženje za prvu polovicu ove godine. Prema tome, to je jednako važno pitanje. Mislim da je pitanje vanjskoga i unutarnjega duga države, govorim o dugu države, a ovdje se o njemu upravo govori, zapravo samo političko pitanje. Mi smo to digli na razinu velikih razlika i velikih važnosti. Međutim, u uvjetima ponavljam kada ne znamo kako to utječe na razvoj financijskih tržišta u zemlji, u uvjetima kada se i financijski tokovi integriraju. Prema tome, teško je postaviti razlike u uvjetima kada imamo 90% banaka u stranom vlasništvu, pitanje razlike između vanjskoga i unutarnjeg duga mislim da nije toliko važno kao što mu mi u politici često puta znamo davati važnost. Toliko dakle o tim makro ekonomskim kretanjima. Makar ću ponoviti još jedanput da bih volio da je to upravo onako kao što je ministar rekao, da ćemo dakle ovim redovitim državnim prihodima, ponajprije prihodima od poreza, nezaduživanjima i ne prodajom državne imovine moći na kvalitetan način pokriti preostali dio godine, makar ovi podaci o kojima sam ja govorio zapravo na to ne upućuju. Međutim, što je negativna posljedica toga da su prihodi ispod, bitno ispod 50% u ovom razdoblju u prvih 6 mjeseci ove godine, posljedica je toga da državne institucije ne rade ono što bi trebale raditi. Ako pogledate samo ostvarenje proračuna na nekim pozicijama vladinih ureda kao što je recimo javna nabava 25%, državna imovina 23%, unutarnja revizija 26%, a onda i nekih ministarstava kao što je Ministarstvo zaštite okoliša svega 16% realizacije proračuna itd., onda vidite da su zbog tih razloga, zbog toga što su prihodi bitno manji od 50% od plana zapravo dobar dio institucija države nije radio ono što je bilo planirano. Jedan dio se toga sigurno može nadoknaditi u drugoj polovici godine, ali dio tih aktivnosti je sigurno takav da su trebale biti izvršene i u prvoj polovici godine i to je dakle veliko pitanje da li se na takav način kvalitetno obavlja onaj posao za koji su te institucije zadužene. Ja ću navesti samo nekoliko najzanimljivijih stavki, a onda ću se posebno osvrnuti na neke resore koji su u tom smislu osobito interesantni sa našeg stajališta. Tako je primjerice u Ministarstvu gospodarstva, rad i poduzetništva što je osobito važno sektor gospodarstva realiziran sa svega 29,69%, dakle manje od trećine. Subvencije trgovačkim društvima su 33%. Dakle, isto negdje oko trećine. Dakle, isto bitno ispod plana, a to je naravno ono na čemu treba počivati razvoj Republike Hrvatske, tako da smo u situaciji da su zapravo samo subvencijom Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva, subvencije trgovačkim društvima, a ne subvencije privatnim osobama ostvarene iznad 50%, 56,91%. Sve ostale subvencije trgovačkim društvima iz segmenta Ministarstva gospodarstva su ostvarene ispod trećine, a to onda naravno znači da razvoj gospodarstva, onaj dio za koji je država odgovorna ne može biti onako kao što je planirano. Kada govorimo o Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva upozorio bih na to da dvije vrlo važne stavke, a to je podizanje višegodišnjih nasada i razvoj sustava za navodnjavanje su ostvareni u ovih prvih pola godine sa 0%. To nije samo situacija za ovih pola godine. Prativši razvoj proračuna zadnjih nekoliko godina vidimo da se podizanje višegodišnjih nasada, što je krucijalno za sadnju trajnih nasada prije našega uključenja u Europsku uniju, a zato naravno imamo na sreću sve manje i manje vremena jer se taj datum približava, mi redovito ne iskorištavamo ni ono malo sredstava koja su predviđena u državnom proračunu za tu tako važnu aktivnost. Jednako je to situacija isto sa sustavom za navodnjavanje. Znamo kako stojimo sa navodnjavanjem, hrvatske poljoprivrede i u ovoj polovici godine o kojoj govorimo ovdje taj sustav je, u taj sustav je utrošeno 0% ionako premalo planiranih sredstava. I ono što bih osobito želio napomenuti to su krajnje neprihvatljivi podaci nas stavci Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Iz ovoga proračuna ove realizacije proračuna za prvu polovicu ove godine apsolutno nije jasno kakvi se to refulski procesi događaju u tom ministarstvu. Svaki refulski proces, iole ozbiljniji, mora naći svoga odjeka u proračunu. Ovdje apsolutno nije jasno što se događa u tom ministarstvu. Jer ono što je presudno zapravo za reformu osnovnog i srednjeg obrazovanja, kao što je stručno usavršavanje i obrazovanje učitelja i nastavnika, projekt reforme obrazovanja su razvijeni sa 0% ili recimo ovaj drugi sa 0,42%, dakle gotovo zanemarivo. A jednaka je takva situacija i u srednjem školstvu. Da stvar bude još gora u tom segmentu Zavod za školstvo je, koji bi trebao biti nositelj svih stručnih aktivnosti u reformi, je potrošio svega četvrtinu svojih sredstava. Slično se dogodilo i prošle godine, taj Zavod nije iskoristio i tako premalo planirana sredstva. Prema tome, doista ostaje pitanje na koji se način, osim naravno napuhanim medijskim istupima može govoriti o reformi obrazovanja, a ta tendencije, ponavljam, nije samo tendencija ove polovice godine, nego je to nastavak istoga procesa od prije, od prošle godine. Prema tome, iz ovoga proračuna apsolutno nije jasno na koji se to način događa reforma tako važnog segmenta kao što je obrazovanje srednje i osnovno obrazovanje u Republici Hrvatskoj. I još segment koji je vezan uz Ministarstvo obrazovanja, znanosti, obrazovanja i športa, to je, to su segmenti na informatizaciji za koju je uglavnom to ministarstvo odgovorno. Tri stavke razvoja informatičke infrastrukture u zemlji, koje su se trebale odvijati preko Carnet-a u ukupnom iznosu od 57 milijuna kuna su realizirane sa 0%. I opet to nije samo podatak samo za ovu, iz ovog izvješća nego je to stari podataka, ta se logika nastavlja iz prethodnih godina. Evo, kolegice i kolege, ponavljajući da bih želio da to sve što je ministar rekao da će biti baš tako, da ćemo imati dovoljno izvornih prihoda za drugu polovicu ove godine. Ali iz ovih razloga koje sam naveo Klub zastupnika HNS-a i PGS-a neće podržati ovaj proračun. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa mislim da, kao u ime predlagatelja i kao ministar financija, moram reagirati na neke stvari jer kad bi to ovako izgledalo onda bi u Hrvatskoj jednostavno bila katastrofa. I ovo na temelju čega što je gospodin Radoš rekao sigurno rast prihoda ne bi bio veći 11% nego što je bio prošle godine u nekim mjesecima ili 18% nego što je bio prije dvije godine. A isto tako ni gospodarski rast ne bi bio 4%. No, kad se govori o podacima da je pojedina stavka iskorištena samo sa 26%, a ne kaže se koliko je njen nominalni dio onda to može zvučati ovako alarmantno. Međutim, isto tako određeni investicijski procesi se protežu cijelom, tijekom cijele godine i njihova naplata dolazi u određenim mjesecima i to prije svega mislim na opservaciju što se tiče Ministarstva znanosti. Ja bih samo rekao, gospodine zastupniče, da sredstva za Ministarstvo znanosti u 2005. godini su za milijardu kuna veća nego što su bila u 2003. godini. Najveći dio tih sredstava se koristi upravo za ove refulske zahvate o kojima se govori. Međutim, oni koji su radili u izvršnoj vlasti znaju da pojedini procesi, što se tiče rashoda nemaju dvanaestinu. Druga star, kad pogledate strukturu hrvatskog proračuna i kad vidite da su sredstva za plaću i mirovine, zdravstvo negdje oko 72, 73% proračuna, onda oni praktički u glavnini diktiraju izvršenje proračuna za pojedino razdoblje. A isto tako sve ove godine od postanka hrvatske države, a tako i u svim zemljama svijeta prihodi proračuna u prvih 6 mjeseci su uvijek negdje ispod 47%, a u drugih 6 mjeseci su u pravilu, ako su normalni procesi, iznad 53 i 54%. Pa zato sam i rekao, pokazatelj je da sa 12.10. u odnosu na 12.10. prošle godine prihodi u proračunu su veći za 7,3%. Ako se sjećate rebalansa proračuna onda su bili predviđeni rast prihoda 6,3%. Dakle, svi ti makroekonomski pokazatelji pokazuju da i što se tiče prihoda i rashoda su stvari u redu. No, ono što bih u stvari najviše zbog čega sam se i najviše javio, a to je ta teza da nije bitno gdje se država zaustavlja, gdje se država zadužuje. Mogli ste ovih dana od trenutka početka pregovora sa Republikom, Republike Hrvatske sa Europskom unijom, bio je i konferencija 15. godišnjica Zagrebačke burze, mogli ste čuti što ljudi govore o razvoju financijskog tržišta u zadnjih nekoliko godina u Hrvatskoj. U izvješću Hrvatske narodne banke, u izjavama svih relevantnih čimbenika i ovoj državi se govori da je država bila najjači generator osnaživanja i rasta financijskog tržišta. Druga stvar, sama mogućnost da financijsko tržište prihvaća izdavanje kunskih obveznica, da u ovom trenutku možemo ići na izdavanje obveznica na 20 godina, jasno kazuje o tome što je odluka države da se zadužuje na domaćem tržištu značila. I ono što bih želio reći, prvenstveno radi hrvatski javnosti, nije istina da obveznice na financijskom tržištu Republike Hrvatske kupuju banke i da se zadužuju vani da bi kupili te obveznice. Najveći dio tih obveznica kupuju investicijskih fondovi, građani. Na takav način se ustvari aktivira domaća štednja. Ja ponavljam, nije istina da se banke zadužuju vani da bi kupovale obveznice. A kad govorimo o rastu duga, dug se može financirati samo na dva načina. Jedan je zaduživanje, da li će se država zadužiti doma ili vani. I drugi je prodaja imovine i financiranje deficita iz prodaje imovine. Prema tome, ovo što ste vi govorili naprosto nema veze sa rastom duga i možemo se vratiti 5, 6, 7 godina unatrag pa vidjeti kako koje godine je bio financiran deficit države i kako koje godine je rastao vanjski dug. Ako vi prodate 35% Telekoma i dobijete za to 5 i pol milijardi kuna i to iskoristite za financiranje deficita, onda normalno da će te godine vama potreba zaduživanja za financiranje deficita biti za 5 i pol milijardi kuna manje. Ali ako istovremeno ne izvršite prodaju nego odlučite se za financiranje deficita i zaduženja da će rast duga biti viši. Prema tome, ako se ne uzmu svi parametri uspoređivanje određenih pokazatelja jednostavno je nemoguće. Dakle, tvrdnja da je rast vanjskog i domaćeg duga jednaka, mislim da naprosto ne stoji iz razloga što značajnijim rastom vanjskog duga država je više izložena i ovisna prema međunarodnim financijskim institucijama, a na kraju krajeva da rast lanjskog duga nije bitan parametar onda ne bi to niti bili određeni uvjeti i međunarodnih financijskih institucija. No, ono što je vrlo bitno reći, posljedica rasta, zapravo smanjenja ili usporavanje rasta vanjskog duga je posljedica koordinirane fiskalne monetarne politike koja se u ovoj državi vodi unatrag godinu, godinu i pol dana, tako da je posljedica toga. I ono što bih još želio reći, Hrvatske autoceste prema financijskom planu koji je usvojio ovaj Visoki dom, imaju deficit, zapravo Hrvatske autoceste i Hrvatske ceste imaju 3,5 milijardi kuna i one će biti u tom okviru. Međutim želio bih vam isto tako reći da je u drugom tromjesečju aktivnost Hrvatskih autocesta i cesta bila vrlo intenzivna, a da su prihodi, što se tiče prihoda od cestarina i jednim dijelom trošarina bili najintenzivniji u 7., 8. i 9. mjesecu tako da i proračun države, središnje države će biti u okvirima zadanih i ovom što je usvojio ovaj Visoki dom 4,2% a isto tako proračun i financijski plan Hrvatskih cesta i Hrvatskih autocesta će biti u okvirima 1,5% koliko je usvojeno u ovom Visokom domu.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Ja nisam ni jednog časa rekao da je zaduživanje na domaćem tržištu i vani potpuno jednako, samo sam rekao da u uvjetima kada se i financijski tijekovi integriraju, naravno kada je država sve otvorenija, sve opća politika države, da je teško govoriti o tako velikoj razlici između unutarnjega ivanjskoga duga. A da stvar bude u tom smislu još lošija, jer činjenica da su kamate koje dobijamo na unutarnje zaduživanje u pravilu veće nego kamate koje dobijamo kada se zadužujemo izvan zemlje, a to je pogotovo slučaj kada se kratkoročno zadužujemo u samoj zemlji. Da je tome tako, pokazuju … zapisi koje ovdje imamo, koji su bitno premašili plan za cijelu godinu, ne samo za pola godine, a već plaćamo iz ovog proračuna je vidljivo, velike kamate za to zaduživanje. Prema tome ja sam govorio o tome da je vrlo teško govoriti o velikoj razlici, nisam rekao da se radi o potpuno istim procesima. Hvala.
Hvala. Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni ministre financija, uvažena gospodo zastupnici. Jasno ovu dilemu koju je otvorio gospodin Radoš je ona poznata, da li je čaša na pola puna ili je na pola prazna. Ja isto pokušavam evo sada, najprije ću početi izokrenuti neke tvrdnje od strane ministra koje smo imali prilike slušati. Ono što je zasigurno najbitnije u Hrvatskoj, kako se ovdje živi, a činjenica jeste da je u Hrvatskoj iz godine u godinu život sve skuplji. Istina je, raste plaća. 2003. prosječna plaća u ovoj zemlji bila je 3.996,00 kuna, 2004. 4.128,00 kuna, 2005. 443,00 kune, ali je isto tako činjenica da potrošačka košarica galopira. 2003. cijena je bila 5.266,00 kuna, 2004. 6.241,00 kuna. Vidjet ćemo koji iznos će dostići u 2005. godini, ali zasigurno će biti tisuću kuna veća no što je bila 2004. godine. Znači plaća raste 2005. u odnosu na 2004. za 300 ili 304,00 kuna, a potrošačka košarica 2004. u odnosu na 2003. porasla je za 975,00 kuna. Ove godine će to zasigurno biti i preko tisuću kuna. Raste jasno i cijena benzina, cijena struje, cijena grijanja, cijena mesu, povrću, voću, stanarina zaštićenim stanoprimcima itd. Konačno prosječnom plaćom mi možemo podmiriti danas svega 75% potrošačke košarice. Znači prosječnom plaćom od 4.432,00 kune. Jasno je da kada dobijemo ukupnu tu statistiku sve izgleda malo. Odjeća i obuća porasli su u ovoj godini za svega 1,1%, 2,4% rasle su cijene stanovanja, 4,3% bezalkoholnih pića, ali i prehrana je u godinu dana poskupila 5%, meso čak 8,3%, riba 5,1%, povrće 7,1%, kruh 3,6%, mlijeko, sir i jaja 3,8 itd. što će reći da smo jednostavno skupi, da će ova zemlja biti još i skuplja, da će se u ovoj zemlji na žalost vis a vis ovih trendova iz godine u godinu život možda i pogoršavati, a ne poboljšavati. Jasno je da s druge strane i ova skupoća utječe na prihode ili prihodovnu stranu proračuna, ali sve je više u ovoj zemlji ljudi koji jedva proživljavaju i o tome također treba govoriti kada govorimo o samome proračunu ili izvršenju proračuna. Ono što je međutim nevjerojatno ali istinito, državni proračun na godišnjoj razini težak je 100 milijardi kuna, on se usvaja običnom većinom, teoretski se u ovom parlamentu može izglasati sa 39 ruku, a općinska, gradska i ostale proračune moramo usvajati natpolovičnom, tj. kvalificiranom većinom. Ja znam da je ta praksa uvedena 2001. ili 2002. ali nju valja mijenjati bez obzira što takav jedan pristup svakoj vlasti ide na ruku. Međutim nije u redu da mi proračun u jednoj maloj općini sa milijun ili dva milijuna kuna usvajamo kvalificiranom većinom, a u ovom Parlamentu rekoh sa 39 glasova moguće je taj isti proračun usvojiti. Ono što je istina, to treba priznati ministru financija, da nije došlo do poremećaja u punjenju proračuna za prvih šest mjeseci ako izuzmemo možda trošarine, carine i porez na dohodak o kojemu je ministar puno govorio. Indeks 2004. i 2005. bio je tih 107,2% ili 7,2% kod trošarina se on ostvaruje po dinamici 2,6%, a carine bilježe čak i znatan pad. Jasno kod tih trošarina dvije su skupine koje ostvaruju enorman podbačaj. To su trošarine na alkohol i pivo, a posljedica su vjerojatno onog apsurdnog zakona o 0,0 promila. Doduše tu imamo podbačaj 17 milijuna kuna za ovih 6 mjeseci u odnosu na taj period prošle godine, ali našli smo, mi smo zemlja koja se brzo, odnosno dosjeti kako tome doći na kraj i kako tu štetu kompenzirati. Uveli smo kazne kroz Zakon o sigurnosti prometa na cestama kakve nema niti Njemačka i taj deficit od 17 milijuna kuna u usporedbi na 2004. putem kazni dobrano smo znači premašili, odnosno napunili taj gubitak. Znači gubitkom trošarina na alkohol i pivo od 17 milijuna kuna kompenzirali smo znači taj gubitak sa 24 milijuna kuna po osnovi kazni. To je smiješno da nije naprosto tužno. S jedne strane doslovce s našim kaznama pljačkamo narod, jer ponavljam te naše kazne vis a vis sigurnosti prometa na cestama više su ponavljam više su nego u jednoj Njemačkoj što ja mogu samo tumačiti da je većini koja je usvojila taj zakon netko podvalio taj zakon. Međutim ono što je daleko ozbiljnije jeste ta inercija ovoga Parlamenta da ne mijenja ono što je štetno po naše gospodarstvo, po našu ekonomiju, po naš turizam itd. i da se taj zakon kiseli u ovom Parlamentu duže od godinu dana. Ono što je jednako tako ozbiljno i o čemu će vjerojatno svi govoriti. To je taj porez na dohodak. 2004. ostvaren je znači za prvih 6 mjeseci 8 milijuna kuna više nego 2005., a tvrdimo s druge strane da su plaće porasle, da se broj nezaposlenih s druge strane u zemlji, recimo, smanjio. Ono što je međutim sigurno, doprinosi nisu promijenjeni. Dapače, olakšice su smanjenje. I drugo, 4.8., doduše to je nakon ovih 6 mjeseci, Vlada je odlučila poslodavce koji zapošljavaju nezaposlene, znači koje preuzimaju sa Zavoda za zapošljavanje, prestati pratiti sa povratom doprinosa za mirovinsko, odnosno zdravstveno osiguranje. Nije jasno zašto je jednu od najboljih odredbi za poticanje zapošljavanja bivše Vlade ova Vlada naprosto ukinula. Nisam jednostavno mogao dokučiti da li se tu sad radi o hiru vladajućih jer svaka vlast misli da život počne od njih, ili o nečemu drugom. Međutim, sada kad sam vidio kako se puni proračun po osnovi dohotka za prvih 6 mjeseci, mislim da je sve jasno jer da negdje problem kod tih doprinosa ozbiljno postoji. Međutim, ja vas uvjeravam, lako je za državu kod koje porez na dohodak participira, recimo, sa svega 3, 3,5%, ali što je sa gradovima, županijama gdje porez na dohodak participira čak i 30%. Pa tek tu imamo pravi proračunski poremećaj. Zašto se to dešava? Znači, isti je broj radnika, veće su plaće, manji su sada povrati, isti su doprinosi, manje je novca u proračunu. Znači, možda je tu problem u tome što je još jedna preraspodjela izvršena u korist onih koji imaju jako, jako puno iako se to, vidim, u materijalima tumači bržim povratom poreza, o čemu također treba raspravljati, u odnosu na ranije periode. Zanimljiva je i ovdje stavka naknade za koncesije. To je poraslo čak za 308%. Znači, sa 90 milijuna kuna na 280 milijuna kuna. Međutim, tvrdim da po toj stavci država može uprihodovati bez ikakvog napora preko 100 milijuna dolara samo od tzv., turističkog zemljišta. To je ono, znači, zemljište koje nije ušlo u temeljni kapital pretvorenih hotelskih kuća. To je ono koje je IDS stalno usporavao čitavom nizu hotelskih kuća, od jednog "Jadran turista", "Plave Lagune", "Anite", ne znam, "Riviere", itd. Međutim, zašto to spominjem? Jer ima tu jedan ogroman apsurd koji utječe, ja tvrdim, pa i između ostalog na nepotrebno zakidanje proračuna. Pitanje je sad, nije to bitno, kome će to zemljište u konačnici pripasti. Da li državi, gradu, županiji? To je sekundarno pitanje. Međutim, prvorazredno je pitanje, gospodine ministre, zašto država dopušta da te hotelske kuće već čitavo jedno desetljeće ili gotovo desetljeće i pol koriste desetine i desetine kampova, a da nikome ništa ne plaćaju. E sad, vi zamislite da vam netko da na upravljanje godinu dana kamp "Koversadu" i da nikome ne platite zakup. Ili onaj, ne znam, sa 10 tisuća jedinica iz potara u "Lanterni". Pa dosta vam je jedna godina i sve svoje probleme ste riješili. A upravo to je na djelu. Oni koji imaju enormno puno za ne hrvatske nego europske prilike koriste te kampove, a nikome ništa u ovoj zemlji ne plaćaju. Ako je tome tako, a je, onda ja bih rekao bolje da organiziramo nacionalnu lutriju, u bubanj bacimo 4 milijuna i 300 tisuća imena građana Republike Hrvatske i odaberimo 50, 70, 80 sretnika da naprosto dođu u posjed jednoga takvoga kampa za godinu dana pa druge godine nova lutrija, itd. Normalno da se ovdje šalim. Želim međutim nešto drugo reći. Ovdje u ovim materijalima vidimo da od zakupa smo ostvarili u tom periodu za 6 mjeseci svega 15 milijuna kuna. To otvara čitav niz pitanja. Prihodi od banaka ostvareni su s nula kuna i 2004. i 2005. Apsurd je, s druge strane, da smo banke prodali za 4,9 milijardi kuna. Njihova dobit, samo onih saniranih 6 banaka prošle godine je bila 2 milijarde kuna. Sanacija tih 6 banaka koštala je 11 i pol milijardi kuna, a uglavnom se provela putem obveznica u čiju je svrhu izdato čak 5 milijardi 800 milijuna kuna koje ovaj proračun novim vlasnicima uredno isplaćuje iz godinu u godinu. Posebna priča su, jasno, ti doprinosi. Njihov rast je u skladu znači sa projekcijom rasta. Međutim, to treba staviti u korelaciju možda i duga umirovljenicima kojima treba početi vraćati taj dug 2006. godine, jer treba iz privatizacije namaknuti nekih 3, 4 milijarde kuna. Jasno, mirovine neće biti veće ako ne povećamo zaposlenost i to je zasigurno bit. Znači, bez rasta zaposlenosti ovakav sustav teško može izdržati jer su naprosto rashodi po tom osnovu iz godine u godinu sve veći. Ali opet treba priznati da ovi doprinosi za mirovinsko, za zdravstveno rastu za 6,4% godišnje, što je u redu u planskim tim nekim projekcijama, ali je problem taj porez na dohodak koji je pao za 0,6% u odnosu na 2004. godinu. Jasno da svi mi znamo koji su doprinosi za mirovinsko i za zdravstveno u Republici Hrvatskoj. Interesantno koliko su ti mirovinski u nekim drugim državama. U jednoj Češkoj 26%, u Mađarskoj 26, u Poljskoj 32%, u Sloveniji preko 24%. Znači, taj sustav možemo spasiti jedino novim, kako da kažem, zapošljavanjem. Isto je kod zdravstva s time da tu imamo jasno neku rezervu smanjenja troškova, ali gdje ćemo dalje smanjivati taj zdravstveni standard. Ono za što se IDS uvijek zalagao, to je dodatno oporezivanje monopolista. Znači, i banaka i osiguravajućih društva i duhana, itd. Jednom riječju, da taj teret prebacimo, znači, punjenja proračuna na one koji novaca zapravo imaju i koji uopće taj teret neće podnijeti ili osjetiti bolje rečeno. Jer nije normalno da nekome pustimo, nekom trgovačkom društvu milijardu kuna neto dobiti nakon oporezivanja. Kako izgleda izvoz? Tu se nešto mijenja. Izvezli smo za 8 mjeseci 5,7 milijardi dolara ili 33 milijarde kune. Uvezli smo međutim 77,7 milijardi kuna ili 12,12 milijardi dolara. Ne bih to spominjao da u tom periodu, zato se uvijek govori bez brodogradnje, brodogradnja nije podbacila za 10,2% u odnosu na 2004. godinu. Znači kada je izvedeno onih 693,2 milijuna dolara, ali rekoh, vjerojatno se tu radi o tome da nam fali jedna brod. Možda će biti više isporučeno u ovoj drugoj polovici godine pa će se to i kompenzirati. Naročito je dobro da je izvoz hrane, i to govori isto, taj podatak, da se ne trebaju seljaci plašiti Europe, rastao po znatnim stopama. Čak 44,3% ove godine u odnosu na prošlu godinu. Jasno, prilike u zemlji teško da su idealne, to se ne može reći. Da je tako svjedoči i porast za 22% prihoda od igara na sreću. Znači, ljudi su često očajni i naprosto u tome traže spas ili izlaz iz svojih problema. Međutim, za kraj još jedanput ću reći. Raste plaća, ali raste potrošačka košarica. Plaća nam raste za nekih 300 kuna, potrošačka košarica za gotovo tisuću kuna. Sve nam poskupljuje. Sa prosječnom plaćom možemo podmiriti svega 75% potrošačke košarice i to je onaj problem kako ljudi žive, o kojem bi trebalo možda daleko više govoriti od nekih drugih problema.
Hvala lijepa. Za Klub SDP-a poštovani zastupnik Slavko Linić. Digli ste. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Jedan mali ispravak kolege Kajina. On je ustvrdio da u ovom trenutku potrošačka košarica može podmiriti svega 75% potreba jedne prosječne obitelji. Međutim, to nije točno. Ona u ovom trenutku prema izvještaju samostalnih sindikata može podmiriti svega 65% potreba.
Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. U ime SDP-a ne dijelimo optimizam kad promatramo izvršenje šestomjesečnog proračuna u ovoj godini. Dvije su odrednice fiskalne politike kroz proračun, a to je smanjenje eksternih neravnoteža i drugo smanjenje deficita proračuna. Da li smo za 6 mjeseci smanjili deficit proračuna? Nismo. Ja ću govoriti ono malo brojaka. 3,2 milijarde po polanu, ostvareno 4,8 milijardi. Znači, imamo veći deficit i nismo ostvarili temeljno opredjeljenje koje smo rekli na početku godine. Optimizam ministra možda će biti bolje sa prihodima u drugoj polovici, ali ono što je evidentno, to je da rashodi rastu brže od prihoda. Prema tome, ostat će problem deficita. I ono što mi u SDP-u uvijek naglašavamo deficita s osnova potrošnje, ne s osnova investicija, ne rastu investicije, raste potrošnja i ta brža potrošnja u našem proračunu ostvarit će veći deficit nego predviđamo, veći deficit i temeljne odrednice proračuna i Vladine politike za ovu godinu bojim se neće se ostvariti. Naravno, ostaje problem kako se rješava deficit. Onda se deficit rješava zaduženjima i onda da ne remetimo eksternu ja bih rekao već visoku neravnotežu idemo na domaće zaduženje i bježimo od toga da govorimo stvarno stanje u tim domaćim zaduženjima. Već prešli 11 milijardi novih kredita, zaduženja od strane države, pa smo sve pretpostavke ja bih rekao o visini kredita banaka daleko, daleko premašili u odnosu na prošlu godinu i ja bih rekao projekcije. I osnovni uzrok enormnog zaduženja nisu samo stanovnici i stanovništvo, nego je prije svega Hrvatska država zbog nekontrole deficita i ono što mi smatramo problema što taj deficit nije iz razvoja, nije iz investiranja, nego iz nekontrole potrošnje. I to je činjenica. Da li zbog toga što se Hrvatska država zadužuje smo zaustavili vanjski dug? Ne. Mi smo samo rast usporili i to značajno usporili u odnosu n a 2003., ali je na žalost i nadalje prisutan rast ino duga, jer domaće banke i građani ja bih rekao i domaći gospodarstvenici odlaze na vanjsko tržište iz razloga što više nema prostora na domaćem financijskom tržištu iz razloga što ga je pojela Hrvatska država. I to je razlog da smo već prešli 83% ukupnog bruto društvenog proizvoda sa zaduženjem, vanjskim zaduženjem. A kako ne pripadam ja bih rekao nekadašnjoj opoziciji koja je prizivala Argentinu, ja smatram da je to vrlo visoko zaduženje vanjsko, ali još uvijek ukoliko nešto učinimo na rastu, na investicijama moći ćemo ga kontrolirati. Ali za sada on ostaje problem, problem koji će izazivati i nadalje poremećaje u monetarnim kretanjima ja bih rekao intervencije monetarnih vlasti. A sad mi dozvolite reći ono što kao SDP ocjenjujemo da ovaj deficit, a kontrolirajući i prateći što su prihodi a što su rashodi vrlo jasno velimo da u ovom trenutku Vlada je i uzročnik nelikvidnosti u Hrvatskoj. Ako promatrate način potrošnje s obzirom da smo prešli velikih 11 milijardi novih zaduženja, da je deficit daleko iznad onog što smo očekivali. Tog trenutka ne plaćamo obveze. I to lako možete iz proračuna pročitati. Tamo gdje morate platiti obvezu jer je to usluga i gdje su uobičajeni troškovi ministarstva ostvarivanje vam je daleko iznad 50%, daleko iznad 50% što znači da do kraja godine ili neće biti plaćeni ili će se morati mijenjati još jedan puta ne rebalans u Saboru, nego ako se sjećamo odlukama Vlade, ali je evidentno da ti troškovi se moraju plaćati i da su iznad 50%. Na programskim aktivnostima ostvarenja su od 20 do 40%. Tu se ne slažem sa svojim kolegom Radošom da je to iz razloga što se ne radi. Ne, ne plaća se. Ministarstva ipak ugovaraju, ipak su u svojim aktivnostima, ali se ne plaća, pa je to jedan od uzročnika da nedovoljno ostvareni prihodi i ovako mala ostvarenja rashoda samo znače neredovito plaćanje i uzrokuju ja bih rekao nelikvidnost u gospodarstvu. Da, to je procjena nas u SDP-u iz ovih pokazatelja koje nam pokazuje izvršenje za prvih šest mjeseci. Ono što nas posebno zabrinjava to je i analiza koju smo dobili rasta bruto društvenog proizvoda. Ocjena je da je on rastao sa 3,2% za šest mjeseci, ali je najveći problem što učešće u tom rastu investicija je 0,1%. 0,1% što znači nema rasta investicija u Republici Hrvatskoj koje utječu na rast bruto društvenog proizvoda, pa je on dobrim dijelom rast iz potrošnje. Ali nije ni čudno zašto nema rasta investicija? Pogledajte ostvarenja trgovačkih društava u vlasništvu Hrvatske države koja bi trebala generirati jačanje investicijskog tržišta, Hrvatske vode, Fond za zaštitu okoliša i energentske učinkovitosti, Hrvatske auto ceste. To su jednostavno ostvarenje planskih aktivnosti od 31 do 41%. Sjetimo se INA nije ulagala u rafinerije, HEP ne ulaže u proizvodnju električne energije, HŽ nije uložio u modernizaciju. Prema tome, bitni faktori od strane države koji bi generirale investicije, ali onda bi i sasvim drukčiji odnos bio na tržištu kapitala i interes za kapitalom, nemamo ih. I zato i nemamo rast bruto društvenog proizvoda s osnova investicija. Ali kod rasta bruto društvenog proizvoda još jedna bitna karakteristika u prvih 6 mjeseci. Jedan posto toga rasta, izvinjavam se jedan indeksni poen toga je temeljen stvaranje zaliha. Znači, od 3,2% jedan posto, odnosno jedan indeksni poen je s osnova rasta zaliha. Što to znači? Da nelikvidnost u hrvatskom gospodarstvu se stvara i unutar hrvatskog gospodarstva i to su sada opasni trendovi, opasni trendovi neplaćanja, opasni trendovi koji mogu ugroziti mnoge ako znamo neefikasnost pravnog sustava. Ako znamo neefikasnost sudova i ako znamo što to znači neplaćanje računa. Država plus sam sustav gospodarski koji generira ove probleme, znači da nam se ponovo javlja jedan od velikih problema u gospodarstvu koji je inače bio prisutan do 2001. godine. to je nešto što nas zaista mora posebno upozoriti, skrenuti pažnju i itekako moramo biti oprezni kod izražavanja, ja bih rekao zadovoljstva, sa brojkama ukoliko ne uđemo dublje u analizu ovih brojaka. Prema tome, ima li mogućnosti promijeniti ove trendove? Ima, ima, ako jednostavno trgovačka društva u javnoj potrošnji, u energetici, u prometu usmjerimo ka razvoju, ako jednostavno oni svojom aktivnošću ojačaju investicijsko tržište u Hrvatskoj i otvore mogućnost rasta bruto društvenog proizvoda i sa osnova postara investicije, a ne samo sa osnova porasta potrošnje i sa osnova porasta zaliha u gospodarstvu. Kad te trendove promijenimo i te tokove promijenimo uvjeren sam da ćemo tada moći kontrolirati i deficit državnog proračuna, moći kontrolirati, ja bih rekao, i našu eksternu neravnotežu i deficite u platnoj bilanci Republike Hrvatske. Ono što još želim istaknuti u ime kluba SDP-a to je problem rasta cijena, jer taj problem rasta cijena je opasnost za životni standard građana Hrvatske. I koliko god indeks od 3,1% je daleko veći nego u ranijim godinama, je još uvijek, ja bih rekao, u prosjeku europskih zemalja ili na dnu, ja bih rekao, onih u Europi, s obzirom da imamo i veće trendove, toliko je struktura tog rasta cijena negativna. 3,1% možda ne izaziva, ja bih rekao, zabrinutost, ali kad promatramo strukturu onda vidimo da prometne usluge koje građani koriste raste je 5,9%. Opskrba vodom i sve komunalne usluge koje građani moraju platiti je 5,2%. A proizvodi koji služe građanima u kućanstvu je također 5,2%. Znači, rat onih cijena košarice od kojih građani najveći dio svog budžeta izdvajaju je preko 5%. I to je ono što je zabrinjavajuće, to je ono zbog čega građani nemaju osjećaja da lošije žive, nego zaista lošije žive. Jer su rast troškova života daleko iznad rasta cijena i prosjeka rasta cijena u Republici Hrvatskoj u prvih 6 mjeseci. I naravno da osim tih makroekonomskih veličina, koje uvijek govore da nema dovoljno investicije i razvoja, da je to ono zbog čega se moramo brinuti da li ćemo imati sigurno radno mjesto. Mi imamo i probleme sa našim prosječnim plaćama, sa našim izdacima, jer očito energetski poremećaj u svijetu imaju svog utjecaja u Hrvatskoj i ubrzano rastu, nažalost, troškovi života građana Hrvatske. I zbog toga ocjenjujemo da itekako trebamo promatrati te probleme koji su prisutni jer dobrim dijelom kada govorimo o komunalnim uslugama, prometnim uslugama, to su opet javni sektor lokalne samouprave i itekako je važno vidjeti u politici Vlade kako djelovati na ta kretanja koja ne bi smjeli imati toliko negativnih utjecaja na životni standard naših građana. I očito da neprekidno bježanje u ovoj godini od problema rasta cijena goriva, gdje Vlada nije htjela pokušati vrlo jasno definirati što učiniti, osim ja bih rekao utjecaja na INA-u da ne diže cijene, pa je to više dogovorna ekonomija, ona socijalistička, a ne tržišna, mi nismo imali aktivnih mjera porezne politike prema činjenici da INA raspolaže sa naftom koja je hrvatsko bogatstvo. I poreznim sustavima se moglo utjecati, ne kroz dogovorne ekonomije, na to da se jednostavno nadoknadi dio gubitaka u proračunu ako se moraju smanjiti trošarine, ali očito kroz trošarine i drukčiju politiku trošarina utjecati na komunalne sustave, na prometne sustave da se ne utječe na cijenu građana i, ja bih rekao, životnu standarde građane i da njihov trošak življenja raste brže nego rast cijena u Republici Hrvatskoj. Evidentno, kad promatramo ove negativne socijalne posljedice za građane onda tek sad nam može postati jasno što je značio rebalans, jer rebalansom smo nakon promjena zakona utjecali na životni standard mladih, jer smo mijenjali poticaje za stambenu izgradnju, utjecali na umirovljenike sa promjenama formule, utjecali na branitelje jer smo mijenjali također zakon. I naravno, utjecali na gospodarstvenike jer smo im 15 dana prolongirali rokove plaćanja i povrata, izvinjavam sam, povrata PDV-a. A neću ni spominjati najveći problem, a to je uvođenje troškova, administrativnih u zdravstvu jer smo time opteretili i bolesne. Jednostavno, ta promjena u rebalansu imat će negativan efekt za socijalu. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime, ispravljam netočan navod da je Vlada uzročnik nelikvidnosti. Netočan zbog tog jer uspoređujući sa periodom kad je gospodin Linić bio na vlasti, a iz razgovora posljednjeg dana sa direktorima velikih građevinskih firmi koji tvrde da bi propali da nije došlo do smjene vlasti, jer im je prethodna Vlada bila dužna i stotine milijuna kuna u razdoblju koje ih je stvarno postavio na koljena. Hvala.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Hvala. Poštovani zastupnik Linić je rekao da raste nelikvidnost u državi što nije točno. Prema podacima 31.12.2003. godine u državni je bilo insolventno pravnih osoba 22 tisuće, iznos prijavljenih nepodmirenih obveza bilo je 12,8 milijardi kuna. 31.7. broj insolventnih pravnih osoba je 20 tisuća, a iznos prijavljenih nepodmirenih obveza u milijardama kuna je 10,7. To potpuno demantira vašu tvrdnju o rastu nelikvidnosti u državi.
Hvala. U 10,52 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj temi. Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa jednostavno u ime Vlade i zbog hrvatske javnosti ne mogu da ne reagiram na nekakve pokazatelje. Izaći za govornicu u Saboru i reći da se Vlada u prvih šest mjeseci zadužila 11 milijardi, a ne reći na što je to potrošeno je u najmanju ruku zbog kredibiliteta ove države i svega neću reći što. Dakle država se zadužila 11 milijardi ali je vratila obveznice koje ste vi izdali početkom 2000. godine u iznosu od 4,799 milijardi kuna i otplatila je dug od milijardu i 300 milijuna kuna. Prema tome neto zaduženje Vlade Republike Hrvatske iz čega se financirao deficit kako Hrvatske države tako i Hrvatskih autocesta u prvih šest mjeseci je nešto veći od 5 milijardi kuna i to je istina zbog hrvatske javnosti, zbog svjetske financijske javnosti. Jer ako čujemo ovakve izjave onda nije ni čudo što nas neki rangiraju na 116. mjesto. Izjave koje su bez argumenata, bez ičega, ali kažem ja to moram reći zbog hrvatske javnosti. Jer reći da se država zadužila 6 milijardi više mislim da u najmanju ruku nije korektno. Govorilo se u 5. mjesecu da je Hrvatska država u recesiji. Sada svi makroekonomski pokazatelji govore ne da država nije u recesiji nego da je u drugom tromjesečju imala najveći gospodarski rast praktički što ga je ikada imala. Danas opet čujemo priču o nelikvidnosti. Ja moram ovdje odgovorno kao ministar financija javno reći da u Hrvatskoj ne postoji problem nelikvidnosti. U ovom trenutku prema podacima Hrvatske narodne banke svakodnevno ima milijarda kuna likvidnih sredstava i likvidnost u Republici Hrvatskoj je na najvišoj razini u posljednjih deset godina i to je istina. To je istina. To je istina koju ja moram reći zbog hrvatske javnosti. Zašto pojedini poduzetnici se međusobno ne plaćaju, da je ova Vlada svjesna toga problema je pokazatelj da smo išli mijenjati Zakon o ovrsi što Vlada prije nas nije bila u stanju napraviti upravo da spriječimo taj loš običaj. Htio bih reći što to iz državnog proračuna nije plaćeno. Ja sam nekoliko puta pred nekoliko tisuća poduzetnika u "Lisinskom" javno pozvao sve hrvatske poduzetnike kojima država duguje iz državnog proračuna neka se jave u Ministarstvo financija da vidimo zašto to nije plaćeno i zbog čega nije plaćeno ako sredstva u državnom proračunu postoje. Dakle, to su dva pitanja na koja želim jasno i glasno odgovoriti zbog hrvatske javnosti i zbog financijskih sektora. Što se tiče deficita, ova Vlada ima jasnu politiku fiskalne konsolidacije i proračun državnog deficita je sa 6,3 smanjen na 4,9 i ove godine je u okvirima 4,2 i prema svim prihodima i financijskim pokazateljima i makroekonomskim pokazateljima on će biti u tim okvirima. Investicije u prva tri mjeseca su rasla, u prvih šest mjeseci su rasla u odnosu na prošlu godinu 3,2%. Međutim ako i skrivimo određene pokazatelje onda to ispada ovako. Da su investicije rasle u prvih šest mjeseci jasno govori gospodarski rast u drugom tromjesečju od 5,1%, gospodarski rast nešto malo niži od 5% u trećem tromjesečju. Dakle to je jednostavno nešto što je istina. Investicije u INA-i, u HEP-u i u HŽ-u i mislim da i tu moramo nešto reći zbog hrvatske javnosti. Konačnu odluku oko donošenja odluke o rekonstrukciji i modernizaciji rafinerija Sisak i Rijeke donio je nadzorni odbor u ovoj godini, u proljeće ove godine i to je najveća investicija u Hrvatskoj. Da je ta odluka donešena prije nas, vjerojatno je nadzorni odbor ne bi trebao donositi u 3. mjesecu ove godine, jer ne vidim zašto dva puta donositi istu odluku. Druga stvar, kada govorimo o trošarinama i o cijeni nafte onda kada govorimo o problemu HŽ-a, onda kažemo da ova Vlada nije imala hrabrosti uvesti trošarine od 60 lipa da bi se iz toga financirao razvoj HŽ-a. Istovremeno kada govorimo o cijeni nafte onda govorimo da treba smanjiti trošarine. Pa da su uvedene trošarine od 60 lipa kolika bi cijena danas bila nafte i da li bi se uopće sa trošarinama moglo utjecati na ove šokove. No vrlo interesantna je jedna druga stvar. U proračunu 2003. godine za Hrvatske željeznice je bilo izdvojeno milijardu i 200 milijuna kuna, u proračunu 2004. 2 milijarde i 630, u proračunu 2005. 2 milijarde i 850 milijuna kuna. To je daleko više sredstava nego što bi se ubrao od 60 lipa trošarina. Dakle Vlada je preraspodjelom drugih poreznih prihoda osigurala HŽ-u daleko više sredstava nego što je bilo osigurano prije. No, kažem kada se manipulira sa iznosima onda je to najjednostavnije tako reći. Također Hrvatska elektroprivreda je dobila i dozvolu od Vlade i dobiti će jamstvo za investiciju preko 200 milijuna dolara također u sporazumu oko rješavanja klirinškog duga sa Rusijom, isto 105 milijuna investicija u HEP. Prema tome ne može se govoriti o investicijama Druga stvar, kada govorimo o dividendama, onda jasno u ugovoru o privatizaciji INA-e stoji da se dividenda neće isplaćivati u sljedeće tri godine. To stoji u ugovoru i to je potpisano za vrijeme bivše Vlade. Prema tome niti tko može uzeti dividendu od INA-e, niti je isplatiti niti je na takav način osujetiti INA-u da dobit investira u razvoj. Kada govorimo o zalihama, pa logična je stvar da prije turističke sezone se stvaraju zalihe. To je najlogičnija zaliha kod svih poduzetnika. Pa neće ono što će trošiti u 7. i 8. mjesecu kupovati 15.9. Kupe 15.6. i normalno da ti pokazatelji u 6. mjesecu onda jasno pokazuju neke stvari. I da se dotaknem poticaja zapošljavanja i poticaja stambene štednje. Hrvatska Vlada i bivša i ova su od donošenja Zakona o poticanju za zapošljavanje utrošili skoro 800 milijuna kuna, stvorene su obaveze za naredno razdoblje skoro 300 milijuna kuna, broj nezaposlenih je na žalost 5 ili 6 tisuća manji nego što je bio u trenutku uvođenja poticajnih mjera za zapošljavanje. Prema tome utrošili smo 800 i još nešto milijuna kuna, broj nezaposlenih nam je na žalost ostao potpuno identičan. To znači da jedan program koji ja ne mogu reći da je prošla Vlada uvela zbog loših namjera, uvela ga je zbog dobrih namjera da smanji nezaposlenost, nije pokazao rezultate i da ne bi dalje stvarao troškove u proračun se mora ukinuti i mora se predložiti drugi. Ali zbog toga je ova Vlada uvela nešto drugo, da prilikom predlaganja određenih zakona se mora napraviti procjena fiskalne učinkovitosti. Da se, upravo zbog toga da se ne bi događale ovakve stvari, da se uvede jedan zakon da izaziva silne troškove što se tiče proračuna, a da efekat primjene tog zakona je nikakav. I prema tome, ta ocjena fiskalne učinkovitosti je vrlo bitan čimbenik da se to spriječi. Ponavljam, na kraju. U Hrvatskoj ne vlada nelikvidnost, isto tako hrvatska Vlada se nije zadužila 11 milijardi nego neto zaduženje hrvatske Vlade za prvih šest mjeseci je nešto veći od 5 milijardi i to je zaduženje središnje države i zaduženje Hrvatskih autocesta. Svaka izjava o zaduženju 11 milijardi kao izjava recesije je izuzetno zlonamjerna.
6 ispravaka netočnih navoda. Prvi je poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Ispravljam netočni navod ministra Šukera. Hrvatska država se prvih 6 mjeseci zadužila 11,1 milijardu. Nema potrebe da pročitam stranicu, znači, to je dodatno novo zaduženje. To je jasno napisano u dokumentima koji je poslala u Sabor hrvatska Vlada. Možda je on rekao da je vrijednosne papire izdala Vlada u periodu 2001. godine, ali za plaćanje neplaćenih obveza iz perioda ranijih vlada. I isto tako odluku o investicijama u 2 rafinerije i sisačkoj i riječkoj, donesene su u 2003. godini od strane Nadzornog odbora, a zašto nije realizirano to će znati objasniti novi Nadzorni odbor.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepa. Netočno je da u Hrvatskoj ne postoji likvidnost, a točno je da je u jednom dijelu upravo generira i državni proračun. Pročitat ću samo 2 stavke iz Ministarstva gospodarstva za poduzetničku infrastrukturu. Od 100 milijuna kuna isplaćeno je svega 600 tisuća, a iz Ministarstva poljoprivrede za višegodišnje nasade od 80 milijuna kuna niti kune i za poticanje govedarstva niti kune. Ti poduzetnici su zahtjev predali odavno, novac čekaju, objekti su im u izgradnji i naravno da to generira nelikvidnost, gospodine ministre.
Ministre, molim vas. Komunikacija je uređena Poslovnikom. Poštovani zastupnik Ivica Pančić, ispravak netočnog navoda. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Ministar Šuker je rekao niz netočnih navoda, ali ispravljam ovdje jedan koji mi se čini najeklatantniji primjer netočnosti, a taj je što je rekao ministar da nije točno da država duguje poslodavcima. A kao argument navodi da je on eto poslao poslodavce u "Vatroslavu Lisinskom" da mu se jave. Ne znam ja koga ste vi pozvali i tko se vama odazvao, ali je činjenica nepobitna. Da se ne plaćaju poslodavcima. Niti onima koji su zaposleni po Zakonu o braniteljima razvojačene branitelje. Po tom osnovu država samo duguje 80 milijuna kuna. Evo, da se ne biste čudili i čudom iščuđavali, ja sam to i dokumentirala i izgleda da sada moramo ovako komunicirati dokumentima pa vam ja primjerice navodim dopis načelnika općine Galovac koji je zaposlio 3 branitelja i evo, u zadnjih 12 mjeseci nije mu plaćena niti jedna jedina kuna.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić, ispravak netočnog navoda.
Ministar kaže, država ne duguje privrednicima i to je navod koji ispravljam. A dokazujem drugom ministrovom rečenicom koji kaže da je na nekakvom sastanku s privrednicima im rekao da dođu u ministarstvo, da vide zašto im država ne plaća i da se to onda eventualno otkloni. Što bi njih ministar zvao u ministarstvo ako je sve plaćeno? Što bi ih pozivao da vidi zašto nisu dobili to što im država duguje, ako im država ne duguje? Prema tome, ministar je potpuno kontradiktoran u svojim izjavama i jednom rečenicom pobija prethodno.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bi želio ispraviti dva netočna navoda. To je jedno da se ne kasni u plaćanjima. Doista brojni ugovori koji su sklopljeni između Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i brojnih poslodavaca koji su zaposlili brojne ljude sa Zavoda za zapošljavanje, kasni im se 6 mjeseci u plaćanjima poticaja za zapošljavanje. A ja ću biti slobodan vam poslati nekoliko takvih poslodavaca. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, molim vas. Molim vas. Ima, najmanje 6 mjeseci se kasni u izvršavanju poticaja koje Hrvatski zavod za zapošljavanje treba isplatiti. I drugi netočni navod je da poticaji za zapošljavanje nisu dali rezultate. Evo, samo u županiji iz koje ja dolazim u 3 godine je zaposleno 2 tisuće i 500 ljudi upravo preko poticaja. Što 30% nezaposlenih od čega 20 invalida. Treba se pitati koliko bi bilo na Zavodu za zapošljavanje da nije bilo poticaja, a to ćemo vrlo skoro vidjeti zato jer je Vlada rekla da će 30. rujna dati nove mjere za poticanje zapošljavanja. Još nisu napisane.
I poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Ispravljam navod kojega je već djelomično ispravo i kolega Linić o investicijama u rafinerijske kapacitete naime. Ne može se to bilježiti kao nekakav trošak ili dug, investicija koja nije niti započeta i koja se treba realizirati do 2011. godine, kad je riječ o Sisačkoj rafineriji 400 milijuna dolara. I drugi je netočan navod da se sa poticajnim mjerama zapošljavanja nije smanjila nezaposlenost. 92. kad smo startali s tim mjerama bilo je 420 tisuća zaposlenih evidentiranih, kad smo otišli bilo je 307 tisuća. 80 tisuća ljudi se direktno kroz te mjere zaposlilo. Dakle, to je netočan navod, kolega. Gospodine ministre.
Klub zastupnika SDSS-a, poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Očito da kod nas postoji znatno veći interes za pitanje početka pregovora s Europom nego za izvršenje državnoga proračuna. Ali vjerojatno će se i to promijeniti. Htio bih nešto kazati u vezi sa izvršenjem Proračuna u prvoj polovici proračunskoga razdoblja, a u kontekstu rasprave koju smo jučer vodili. I u kontekstu onoga što sam i sam spomenuo. Jedna od temeljnih europskih vrijednosti je zapravo, a mislim na suvremenu Europu, uravnotežen i ravnomjeran regionalni razvoj unutar država članica Europske unije. Ovdje smo do sada slušali uglavnom kolege iz pojedinih regija, uglavnom iz Istre koji su sebe ili svoju regiju, svoje prihode, svoj rad htjeli zaštititi od utjecaja centralne države, odnosno od Zagreba. Tek u posljednje vrijeme slušamo one koji počinju govoriti o regijama koje zapravo od države ne dobivaju ono što bi trebale dobivati. I mislim da je došlo vrijeme da o tome počnemo govoriti. S jedne strane imamo političke figure u državi koje smišljaju projekte tipa da bi centar Zagreba trebao imati, ulice u centru Zagreba trebale imati podno grijanje. A s druge strane u Hrvatskoj imamo 33% općina i gradova prema istraživanju Hrvatskog pravnog centra od prije 3 godine koje nisu u stanju se održavati. Ako mi dozvolite, ja neću pročitati ni 2004., jer su podaci gori od 2003., ni 2005. jer su podaci gori nego 2004. nego ću pročitati samo neke podatke iz 2003. godine. Koji nisu sigurno potpuna slika, ali su indikator slike. Bjelovarsko-bilogorska županija, Velika pisanica, pomoć od države toj općini za 2003. godinu 315 tisuća 392 kune. Pa nevladine organizacije od Ureda za ljudska prava dobivaju toliko novaca za svoje programe, kolegice i kolege. Koje možda imaju 50, možda 10, a možda 5 članova, a ova općina ima 2 tisuće 151 stanovnika. Lasinja, Karlovačka županija 461 tisuću 192 kune, tisuću 938 stanovnika. Također mnoga vijeća manjinska koja su oformljena posljednjih godina ukoliko dobivaju ikakav novac dobivaju više nego ova općina, posebno kad je u pitanju Zagreb.Ličko-senjska županija Vrhovine 282 tisuće 924 kune. I sad tako bih mogao nabrajati po našim županijama do župe Dubrovačke ili do dubrovačkog primorja kao općine gdje možemo naprosto vidjeti nešto što je nerazumno i neodrživo. Pa nismo valjda oformili te općine zbog toga da bismo imali neku vrstu pogodnoga izbornoga inženjeringa ili zato da bismo naše stranačke kolege dobro situirali i imali ih vezane za potrebe razvoja stranačke politike. Ako jesmo ukinimo ih odmah jer su trošak, a ne daju ništa od onoga što bi trebale davati ljudima koji tamo žive. Ako smo ih stvorili zato da ljudi imaju neku korist od toga, da se mogu oglasiti, da mogu biti subjekti našeg regionalnog i državnoga života, onda im dajmo priliku da to budu. 126 milijuna 238 tisuća kuna koje su općine dobile od direktne pomoći države je u odnosu na ukupan budžet države zapravo ništa. S obzirom na broj stanovnika, s obzirom na razvijenost i s obzirom na siromaštvo koje tamo postoji kolegice i kolege. Siromaštvo, besperspektivnost. Kad sam spomenuo pitanje podnoga grijanja u Bogovićevoj ulici u Zagrebu ili ne znam u Osijeku, dakle ima raznih ideja već oko toga, ljudi su prilično u tom pogledu smjeli da ne kažem objesni, da ne kažem automonumentalni u tom pogledu, pa država valjda ima obavezu da uspostavi neki minimalni standard, nekih minimalnih vrijednosti koje u društvu moraju biti poštovane. Pa ne može u Kneževim Vinogradima prosječni bruto prihod odnosno dohodak biti 99 dolara. U jednoj europskoj Hrvatskoj, a jeste. A u nekim općinama kao na primjer Ervenik sasvim sigurno da i manje od 99. Prema tome, kad raspravljamo o proračunu ne možemo se gospodine ministre kao što smo u više navrata o tome govorili ne osvrnuti na tu činjenicu. Ili zaboravimo na ta područja koja zovemo područjima od posebne državne skrbi jer je uglavnom riječ o općinama od posebne državne, područja posebne državne skrbi i nemojmo se uvjetno kazano pozivati na njih ili napravimo ono što moramo napraviti. Razdoblje kad smo mogli živjeti samo od donacija, od Caritasa, od stranih donacija, od socijalnih pomoći je prošlo. Od toga se više ne može živjeti kao ni od obnove kuća. Sad je naprosto pitanje da li smo mi spremni te općine budžetirati na pošten način da mogu funkcionirati kao jedinice lokalne samouprave, da se mogu pojaviti kao kompetentne za projekte koje trebaju imati u pogledu poljoprivrede, u pogledu malog poduzetništva, pogledu stočarstva, voćarstva, turizma u nekim sredinama ili to nećemo uraditi. Doista ovo ne govorim samo zato što je riječ ili o jednoj grupaciji povratnika ili naseljenika ili o drugoj grupaciji povratnika ili naseljenika. Mislim da je to vrijeme prošlo, mislim da te općine naprosto država treba početi tretirati kako ih se povijesno tretiralo i kako svaka država čini kad ima problem sa tom vrstom neuravnoteženoga vrsta razvoja kakvu mi imamo. Kolegice i kolege, mi imamo otprilike 4000 domaćinstava, odnosno 4000 stanovnika, nešto manje domaćinstava na područjima od posebne državne skrbi, mahom ovim općinama o kojima govorim koje još uvijek nemaju struju i čekaju 5 godina da bi im se mogla priključiti struja. Zato su i međunarodni donatori osiguravali značajne novce, zato je i ova država osiguravala ne dovoljne ali još uvijek značajne novce, ali na žalost ti projekti nisu realizirani. Mi ćemo slijedeće godine pretpostavljam gospodine predsjedniče pod pokroviteljstvom ovoga Sabora obilježiti 150 godina rođenja Nikole Tesle, jednog od najvećih umova iz Hrvatske, jednog od najvećih ljudi ako tako mogu kazati srpskoga roda. Nebitno je to kojeg je roda. Nije zbog toga genijalan i nije zbog toga ono što jeste. Ali možemo li mi sebi dopustiti da tu 150-tu godišnjicu obilježimo, a da iza nas imamo toliki broj ljudi koji neće imati tu istu struju koju je on podario cijelome svijetu i svima nama. Ili ćemo planirajući taj budžet razmišljajući o izvršenju ovoga budžeta za preostalih pola godine učiniti nešto da se stvari u pogledu realizacije budžeta poprave. Ja razumijem gospodine ministre da to nije nužno stvar vašega ministarstva, ali vi ste ovdje sada i predstavnik Vlade i jeste pitanje izvršenja proračuna na mjestu na kojem se on ne izvršava ni pošteno niti cjelovito. Drugo kad je u pitanju izvršenje namjerno ću kazati ovdje. Kod nas su oni koji bi trebali imati socijalnu pomoć, socijalne pomoći nemaju. Ona područja koja bi trebala biti subvencionirana nemaju subvencije. Imaju je poduzeća koje će netko sutra preuzeti i koja su predmet sporenja ovdje danas ili godinama među nama i kojima će netko upravljati na način na koji sasvim sigurno od toga neće biti osobite koristi ni za državu ni za one koji tamo žive. Pa ne bi li bilo zapravo vrijeme da mi prestanemo imati socijalnu politiku prema tajkunima, pseudo tajkunima i da je konačno počnemo imati prema onima koji zapravo to zavređuju, a to znači i prema ovim općinama i prema ovim područjima i ljudima koji imaju smjelosti živjeti u takvim uvjetima u kojima većina od nas to ne samo da ne bi htjela, nego više ne bi ni mogla. Kolegice i kolege, na područjima posebne državne skrbi ovog trenutka otprilike ima 10 000 državnih stanova. Većina ljudi koji su se tamo vratili na primjer u Vukovaru povratnika je bilo Hrvata, bilo je doseljenih ljudi ili ljudi koji su živjeli tamo, Srba porijeklom imaju interesa otkupiti te stanove. Na žalost država to ne želi napraviti iz nekog razloga i ne želi u svoju blagajnu sliti otprilike 2 milijarde kuna. Zašto? Mi to ne znamo. Nemamo odgovora iako smo ga postavljali nekoliko puta. Ovako oni su teret, oni su neiskorišteni i umjesto da pojačamo državni budžet i budžet ovih jedinica lokalne samouprave i omogućimo ljudima ono što smo omogućili drugima u drugoj prilici mi to još uvijek nemamo smjelosti ili nemamo dovoljno ne znam čega pameti da to uradimo. I na kraju gospodine ministre. Ovo je već druga godina od kako imamo zakonsko rješenje kako da riješimo pitanje bivših nosilaca stanarskoga prava. A u skladu sa modelom osiguranja stambenog smještaja po zakonu koji je donošen prije nekoliko godina još za vrijeme koalicijske Vlade. Ovo je druga godina da se zajamčeni novac ne utroši. Osiguranih 440 milijuna kuna u ovom razdoblju nije potrošena ni kuna, ni lipa. Iako je, ako bi se išlo kroz program POS-a za to moglo osigurati između 500 i 800 stanova. Dakle, praktički riješiti sve one koji su do sada podnijeli zahtjeve za stambeno zbrinjavanje. Umjesto toga mi imamo slučaj da nam se problematika stanarskih prava ponovo vraća na sud za ljudska prava u Strassbourgu i da Hrvatska u tom pogledu s jedne strane ima problem neizvršenja vlastitih proračunskih projekcija. A s druge strane da ima opterećenja na međunarodnom planu, a ono što je posebno bitno da ljudi kojih se to tiče, koji su jednom zgodom u jednom razdoblju privredili, zavrijedili te stanove sada kao što neki čekaju u izbjegličkom kampu u Sisku 7 godina da bi ili se vratili u svoj bivši stan ili da bi mogli dobiti nekakav smještaj od države na osnovi ovih sredstava. Eto.
Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Izvješće o izvršenju državnog proračuna je uvijek na izvjestan način, rekao bih dolazi čovjek u napast da raspravlja o proračunu, a ne samo o izvješću o proračunu, ali ja ću nastojati izbjeći toj napasti, pa doista reći nekoliko posve konkretnih stvari u ime kluba oko izvršenja proračuna. Naime, ne mogu se oteti dojmu da je i planiranje i prikupljanje i trošenje proračunskih sredstava se iz godine u godinu odvije po inerciji na nekoj loše postavljenoj platformi od prije desetak godina i da se zapravo ništa značajnog ne mijenja. Inercija tog lošeg vremena, dakle tu inerciju zapravo s vremena na vrijeme dodatno zapravo poremete pojedinačni izljevi nekih moćnika koji radi ostvarenja nekih svojih ciljeva proračun opterete sa kojom novom stavkom ili nenormalno povećaju neku postojeću stavku. Ovo izvješće pokazuje posljedice takvog pristupa pa za mnoge dosadašnje proračune, a ni ovaj nije iznimka možemo dakle reći da su odraz nekih Vladinim ciljeva. Problem kakvog ga mi u HSP-u vidimo je u tome što tih ciljeva nema, odnosno ne vide se iz proračuna, a još manje iz izvršenja proračuna. Da bi se tako nešto prikrilo konceptualno se naglašava da smo na polugodišnjoj razini potrošili otprilike 50-ak% planiranih sredstava predviđenih za ovu godinu. To bi trebalo zvučati jako logično i trebalo bi značiti da imamo nekakvu uravnoteženost između planiranog i potrošenog. To je doista točno kako je rekao ministar, ali samo na ukupnoj razini. Međutim kada zavirite ispod korica ove knjige i pročitate sadržaj izvršenja proračuna ona se vidi da je zapravo tendencija trošenja kod mnogih stavki daleko viša od predviđenog, a kod mnogih stavki je daleko manja od planiranog. Da bi na kraju ukupna razina dobila ovu navedenu kvaziuravnoteženost otprilike 50%. To zapravo znači da je proračun loše planiran, a loše je očito i izvršavan. Kad tome pribrojimo i loše punjenje proračuna nužno se nameće sumnja, ne samo u osnove političkog, financijskog i gospodarskog umijeća ovog ministarstva, ove vlasti, već zapravo nameće se sumnja u ozbiljno poznavanje osnovnih logičkih zakonitosti. Naime, evo jedan takav primjer. Zbog rastrošnosti posuđujemo novac pa se za ovu godinu predvidjela posudba od gotovo 2 milijarde od međunarodnih financijskih organizacije, preciznije milijardu i 745 milijuna je predviđena, a izvršeno je samo 9,7% odnosno 169 milijuna kuna. U, na prvi pogled, jako obećavajući podataka. Dakle, zaustavili smo vanjsko zaduživanje. Međutim, ne treba smetnuti s uma da smo ga planirali. A ono što je još puno važnije je to da su primljeni zajmovi od banaka i ostalih financijskih institucija izvan javnog sektora, popularno rečeno "domaći zajmovi" koji su planirani u iznosu od samo 18, 816 tisuća, 816 milijuna kuna. Samo su u prvih 6 mjeseci po izvješću, ovom izvješću izvršeni u odnosu od 4 i pol milijarde kuna. Što zapravo znači 555,6% povećanje od planiranog tih tzv. domaćih zajmova i naravno da su oni pokrili ovo navodno smanjenje vanjskog zaduživanja. Naravno da ti domaći zajmovi neće biti dovoljni za pokrpati sve rupe pa očekujemo u drugom dijelu godine zapravo nastavak vanjskog zaduživanja. Kod prihodovne strane lošiji učinak u odnosu na planirano izražen je kod sredstava poreza na alkohol, na pivo i na naftne derivate, i to otprilike za nekakvih 10 do 20%. Očito bi trebalo razmisliti o smanjenju poreza na ove proizvode, te ponoviti jednu od osnovnih financijskih zakonitosti da smanjenje poreza može u konačnici značiti zbog povećanja potrošnje ukupno veće prihode. Pri tome treba naglasiti da gospodarski rast uvijek mora imati za posljedicu povećanje potrošnje energenata, osobito naftnih derivata. A povećanje njihove cijene i visoki porez, kao što je to stanje nažalost kod nas, nisu uvjet nikakvog gospodarskog rasta, nego upravo suprotno. Oni su u konačnici udar na poboljšanje standarda građana. Analizirajući rashode, prva pomisao o nužnosti osnivanja Povjerenstva za elementarnu logiku, a čiji bi rad mogao pridonijeti i ukazati da prilikom planiranja i izvršavanja proračuna trebamo npr. uspoređivati veličine, razlikovati bitno od nebitnog i sl. Npr. rashodi za stručno usavršavanje zaposlenika planirani su u iznosu od gotovo 100 milijuna kuna, a izvršeni su u prvom polugodištu u iznosu od 19%, 19,5 milijuna ili 20%. Obzirom na važeće propise o stručnom usavršavanju te imajući u vidu dakako današnji stupanj tehnološkog razvoja nema potrebe da službenike šaljemo na postdiplomske studije koje uostalom i kad završe nije, niti može biti predviđene kao neki uvjet za radno mjesto, na studije, čitaj zapravo tečajeve u inozemstvo, koji se ne priznaju kod nas i koji se ne mogu kod nas verificirati. O velikom broju besmislenih seminara i savjetovanja ne treba ni govoriti. Ja ću reći samo jedan podatak, 100 milijuna kuna, koliko je potrošeno u prvih, planirano za ovu godinu je dostatno da svake godine pošaljemo 10 tisuća studenata na poslijediplomski studij. Mi prema rashodima za ovu namjenu očito imamo upravu nedovoljno obrazovanih ljudi. Jer toliko je sredstava namijenjeno za njihovo obrazovanje i usavršavanje. Da je to tako potvrđuje nam činjenica da su intelektualne i osobne usluge ukupno planirane u iznosu od 573 milijuna kuna, a izvršene su u prvom polugodištu u iznosu od 218. Dakle usluge vanjskih stručnjaka koštaju nas isto kao i rashodi za nekoliko tisuća zaposlenih u državnim tijelima. O ovim uslugama još ću reći par riječi kasnije kada budem govorio o ministarstvima. No, ono znate što je interesantno. Takvo stanje "neobrazovanosti" pod navodnim znacima, nije kompatibilno sa troškovima koje usporedimo za službena putovanja. Zapravo si postavljam pitanje, kako mogu putovati i službeno zastupati nekoga tako nedovoljno obrazovani ljudi. Ti su troškovi za službena putovanja planirani u iznosu od gotovo 200 milijuna kuna, a u prvom polugodištu su izvršeni u iznosu od 74 što je negdje 37%. Sredstva dakle po našem sudu za službena putovanja je nužno smanjiti i uvesti recimo sustav kao primjerice u Švicarskoj gdje se putuje samo tamo gdje je nužna osobna prisutnost, jer u današnjem stanju audio-vizualnog kontakta sa mnogim slučajevima na stupnju današnje tehnologije moguće je uspostaviti daleko jeftiniji način. A možete se već skoro audio-vizualno razgovarati kolega Ferenčak preko mobitela ne treba vam bicikl za to. Dakle, da ne govorim o internetskoj mreži i ostalo. Rashodi za usluge, interesantna jedna stavka. Pazite u prvih šest mjeseci ove godine za usluge promidžbe i informiranja 36 milijuna kuna. Postavljam si pitanje tko u ovakvoj financijskoj situaciji ove države tko se tu zapravo reklamira i kome. No, za iznos samo intelektualnih i osobnih usluga koje iznose ukupno 900 milijuna kuna, dakle skoro milijardu kuna može se gospođe i gospodo zaposliti ni manje ni više nego 90 tisuća ljudi sa bruto plaćom od 10 tisuća kuna. Ako pri tome dodamo i troškove od 100 milijuna kuna koje sam već spomenuo za stručno usavršavanje, ponovo se zapravo nameće pitanje o nužnosti ozbiljnog preispitivanja našeg administrativnog aparata. Jer je to ukupno milijarda kuna na stručno usavršavanje i vanjske intelektualne usluge. Na prethodno spomenutim rashodima kao i na mnogima koji će se kasnije spominjati, vidljivo je da je za pola godine utrošeno tek trećina ili četvrtina od planiranih godišnjih sredstava što jasno i nedvojbeno ukazuje na napuhavanje troškova prilikom planiranja o čemu sam konačno govorio u ime kluba i kada je donošen proračun. Žalosnije je što će navedena sredstva krajem godine bjesomučno se nastojati bespotrebno potrošiti kako bi se taj isti ili veći iznos mogao zatražiti i sljedeće godine. Subvencije trgovačkim društvima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima izvan javnog sektora na godišnjoj razini planirane su u iznosu od 5,14 milijardi kuna, a izvršene su u prvom polugodištu u iznosu od 1,6 milijardi kuna. Taj nam zapravo podatak dovoljno ukazuje na jad gospodarske politike ukoliko ona uopće i postoji, jer to je nešto manje od trećine. Kod posebnog dijela proračuna po proračunskim korisnicima vidljiv je velik broj stavki i izvršenja od svega nekoliko postotaka, što je po našem sudu očit znak da ta sredstva stvarno i nisu bila potrebna. Postoje brojni slučajevi koji ukazuju na bizarnost i u okviru našeg sustava, o njima predlagači, odnosno izvršitelji proračuna tj. Vlada očito ne vodi dovoljno računa. Na primjer Ured Vlade za unutarnju reviziju godišnje planirano 1,734 milijuna kuna a izvršeno je u prvih 6 mjeseci 458. U zadnje vrijeme inače je zamjetna i vidljiva jedna hiperinflacija raznih kontrolnih i revizijskih tijela, to se posebno odnosi na ustrojavanje unutarnjih revizija po svim tijelima državne uprave. Kod nas naime postoji Državni ured za reviziju, posebne unutarnje revizije, uredi za kontrolu, javne nabave, Financijska policija, inspekcije različite i sl. Da li je itko ikada usporedio njihovo preklapanje nadležnosti, njihov ustrojstven organizacijski položaj, razinu obavljanja poslova i sl. I samo djelomičan uvod nam pokazuje recimo da bolji položaj imaju neke unutarnji interni revizori od onih koji njih revidiraju, odnosno od državnih revizora. Osobito su interesantni rashodi za nabavu građevinskih objekata, zanimljiv je recimo podatak da se stalno nabavljaju novi poslovni objekti, tako npr. Ministarstvo financija za poslovne objekte predviđen rashod od 135 milijuna kuna, u prvih šest mjeseci je izvršeno 36 itd. itd. Kod Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti je vidljivo da su svi rashodi poslovanja vrlo loše planirani. Osobito je zanimljiv rashod opet za intelektualne i osobne usluge. Kod ovog tijela kao i kod još nekih drugih troškovi osobnih i intelektualnih usluga čine više od polovicu rashoda za sve zaposlene. Ovakav odnos pokazuje da mi ustvari trebamo dvostruko povećati, a ne dvostruko smanjiti državnu upravu. Takvo je stanje i kod Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Intelektualne osobne usluge su planirane u iznosu od 30 milijuna kuna, a to je zapravo još jedno cijelo ministarstvo. Odnos rashoda za zaposlene naspram osobnih i intelektualnih usluga variraju od 1:10 do 1:20 u pojedinim tijelima, a kod nekih to iznosi zamislite 1:1,5 dakle gotovo jednako koliko i za zaposlene u ministarstvu. Očito da sustav državne uprave, sistematizacija rada u tim tijelima i kadrovska politika ne drže vodu. Kod Hrvatskog zavoda za zapošljavanje primjerice predviđeno je 2,7 milijuna kuna za intelektualne usluge a nije izvršeno u prvih 6 mjeseci ništa. Od 2,7 milijuna kuna. Nebriga za ovlasti za osobe s invaliditetom kao i mnoge druge socijalne programe vidljiva je kod Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom gdje je predviđeno 20 milijuna kuna, a nije izvršeno ništa. Ozbiljno sumnjam da je fond uopće osnovan. I za kraj gospođe i gospodo. Imajući u vidu mali postotak izvršenja u odnosu na planirano kod gotovo svih proračunskih … mogu se postaviti sljedeće hipoteze. Ili rad i učinak će ostati isti, a sredstva će se bespotrebno potrošiti u drugom polugodištu ove godine ili nastavit će se trošenje sredstava za bespotrebno, a ne korištenje za potrebno i prikrivati to nekakvim rebalansom proračuna ili će Vlada i državna tijela će se zahukati u drugom dijelu godine i daleko više raditi u drugom dijelu godine kako bi ostvarili ono što je proračunski predviđeno. Na ovu zadnju hipotezu, osobno se ne bih kladio. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Hvala gospodine predjedniče. Zastupnik Rožić je rekao da je proračun loše planiran, jer neke stavke su ispod 50% neke su više što ustvari nije točno. Proračun nije loše planiran iz tog razloga što svi makroekonomski pokazatelji koje nam je rekao i koje imamo ovdje, su garant dobri i garant su ostvarenja proračuna. O lošem proračunu bi se moglo govoriti na kraju godine. Ovo nije proračun šest mjeseci, dakle plan šest mjeseci pa izvršenje da bi moralo biti 100%. Na kraju godine će se točno znati kakav je proračun, da li je dobar ili nije, ali kažem svi makroekonomski pokazatelji govore da će proračun biti 100% ispunjen. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovih uvodnih izlaganja koje smo čuli na početku od ministra Šukera ja vjerujem da se ne bi postidio niti čuveni iluzionist David Copperfield da umjesto nas po prvi puta sjedi u ovom Saboru. I on bi vjerojatno povjerovao kako hrvatskim rijekama teče med i mlijeko i kako će Jadranski bazen uskoro biti žut i sladak, umjesto da bude plav i slan. Iluzija je stvorena o vrhunskim kretanjima, a to je naglašeno izjavom, nikada u povijesti Hrvatske države nemamo ovakovih tromjesečnih kretanja kao što je rekao uvaženi gospodin ministar. Međutim, iluzijom su također nestali i loši pokazatelji. Ne spominjemo previše i dovoljno izostanak i kašnjenja poticaja u gospodarstvu i poljoprivredi, izostanak naplate dividende za branitelje unatoč ovakvom dobrom punjenu proračuna o čemu smo jučer razgovarali u vezi privatizacije INA-e. Ne razgovaramo o tome da imamo najveću inflaciju unatrag 5 godina jer je ona iluzijom nestala. Također, iluzijom je nestao i pad životnog standarda građana koji nam se događa. Pad penzija u odnosu na prosječne plaće, nelikvidnost u gospodarstvu, previsoka zaduženost države i slično. Koliko može trajati ova iluzija? Dovoljno dugo ako se uspoređujemo sami sa sobom i naglašavamo samo pozitivno. Bila bi interesantna usporedba sa ostalim zemljama u tranziciji, da vidimo kakav je njihov rast, kakav je njihov izvoz, kakva su kretanja u zaposlenosti. Glavna karakteristika iluzije je da ona je nestvarna i da kratko traje. U ovom slučaju samo do završetka izlaganja ministra financija, a nakon toga nastaje stvarnost, a stvarnost je kako ovaj proračun nam i govori. Da on ni u koju ruku nije dovoljno socijalan, da uopće nije razvojan i da uopće nije pretpristupni. Javni dug središnje države o kojem imamo pokazatelje je 116 milijardi kuna ukoliko tu uključimo i jamstva. Inozemni dug nam je 24 milijarde eura. Međutim, neobično je da i tu upotrebljavamo iluzije o tom javnom dugu. Mi u javnosti govorimo kako je on smanjen, govorimo kako je usporen. Međutim, ako isključimo iluziju onda je njegov rast u 2004. godini 14%, a ove godine imamo rast zapravo inozemnog duga od 10%. Pravi termin bez iluzije je rast, a ne smanjenje. Naravno da je povećan inozemni dug u bruto društvenom proizvodu za oko 1%. Međutim, ono što je najvažnije, time je Hrvatska dovedena u preveliku osjetljivost prema inozemnim kretanjima, a istovremena nema dobru ravnotežu sa priljevom iz inozemstva jer unatoč nešto boljem trendu kretanja izvoza to ni otprilike nije dovoljno. Također smo u prevelikoj osjetljivosti na eventualnu promjenu kamatnih stopa, na eventualno novi rast cijena nafte. Istovremeni krediti u domaćim bankama, ako su one uopće i domaće, iznose 160 milijardi kuna. I što je jako važno, preko 90% tih kredita ima deviznu klauzulu. Poremećaj, kako bi se mogao dogoditi u slučaju očekivanog rasta investicija u svijetu što će naravno poskupiti i kapital i donijeti rast kamata je teško je predvidjeti kako bi to moglo završiti. Međutim, imamo li mi rješenja za ovakova kretanja? Teško. Iz jednostavnog razloga jer Hrvatska nema strategiju razvoja, ali zato imamo izostanak "greenfield" investicija. Interesantno je da i ovdje nemamo usporedbu sa zemljama u tranziciji jer želimo stvoriti privid, želimo stvoriti iluziju kako nam i na ovom području dobro ide i kako i tu imamo značajan pomak u pokazateljima. Međutim, ono što potpuno sigurno imamo je izostanak rasterećenja poreznog sustava, izostanak reformi i izostanak uvođenja novih tehnologija. Mi i dalje imamo stare proizvodne kapacitete, ovdje u Saboru smo i vodili polemiku kako smo 90. godine imali automobil krntiju pa nije ni čudo u kakvom nam je stanju bilo gospodarstvo. Međutim, ako tek u ovoj godini dostižemo kretanja iz turizma iz 90-ih godina pa i kretanje u proizvodnji pitanje je ako je ona krntija bila 90-ih godina tako stara i loša, da li su možda vozači ili ceste bile bolje kada tek sad imamo rezultate kao prije 15 godina. Glavni problem u Hrvatskoj je preniska stopa rasta bruto društvenog proizvoda. Unatoč ovim najavama da bi ona mogla iznositi neočekivanih 4%, neočekivano visokih 4%. Međutim, u odnosu na razvijene zemlje Europe taj odnos je 1:5. Nas očekuje i smanjenje subvencija sa 3,7 na 2,2% u bruto društvenom proizvodu. Međutim, ukoliko znamo da razvijene zemlje imaju 5 puta veći bruto društveni proizvod, a mi prilagodbu nećemo napraviti adekvatnu kroz nekoliko godina, onda možemo pretpostaviti kakvo nas zapravo i očekuje smanjenje subvencija i bit ćemo još lošiji u odnosu na zemlje koje su razvijenije i na zemlje koju su u tranziciji. Ovdje govorimo u Parlamentu i o sredstvima prilagodbe koje nas očekuju kada se budemo uključili u Europu. Međutim, hoće li ti pretpristupni fondovi biti adekvatniji i hoće li biti dovoljno? Naglašavamo najviše SAPHARD program koji će se koristiti za poljoprivredu i njega su nam puna usta. Međutim, stvarnost je, ako isključimo iluziju, da taj SAPHARD program do 2008. godine je težak 33 milijuna eura od čega 25 milijuna bespovratnih i 8 milijuna iz domaćih izvora. Što je zapravo 244 milijuna kuna za prilagodbu u poljoprivredi do 2008. godine. Ukoliko znamo da su Poljska za iste stvari u poljoprivredi dobila 708 milijuna eura, Češka 93 milijuna, Litva 92 milijuna onda možemo zapravo si predočiti što to znači. U proračunu nema dovoljno sredstava za restrukturiranje poljoprivrede i gospodarstva, a naročito naglašavam lošu dinamiku izvršenja. Zbog svega toga u Hrvatskoj ima 76 tisuća poduzeća, ali sve 7 tisuća ili 10% onih koji izvoze. Hrvatska je zapravo visoko uvozno orijentirana zemlja, a o čemu nam najbolje govore i pokazatelji iz ovog proračuna o kojima nije govorio ministar. Tako da ako gledamo koliko smo PDV-a naplatili pri uvozu robe i na usluge od inozemnih poduzetnika, brojka niti više niti manje iznosi 10 milijardi 553 milijuna ili drugim riječima, to je 73% prihoda od PDV-a. Međutim, htjeli bi mi i ostvariti deficit konsolidirane opće države od 9 milijardi. Za to smo i predvidjeli financiranje iz domaćih izvora jer želimo imati usporeni rast zaduživanja na inozemnim izvorima. Međutim, na taj način smo i banke doveli u jednu drugačiju poziciju da više nisu zainteresirane za praćenje gospodarstva nego je jednostavnije vršiti plasman prema državi gdje su zapravo i kamate jako privlačne, koje se kreću u svakom slučaju preko 5 pa čak i 6%. Ali i dalje je naš najveći problem inozemni dug iz jako jednostavnog razloga. Unatoč tome što on usporeno raste, da upotrijebim termin iz ovih izvješća koje smo dobili, on raste 2 do 3 puta brže od bruto društvenog proizvoda. Imamo rast, znači, u 2004. godini od 14%. Bruto društveni proizvod nam raste između 3,5 do 4%. Drugim riječima, i dalje trošimo znatno više nego što privređujemo. Osim toga, i plasman tih deviza od ino zaduživanja se ne vrši prema onima koji devize zarađuju i koji ih mogu koristiti za daljnji razvoj. Plasman završava u državnoj potrošnji ili za kupnju inozemne robe, međutim, za sada ne tražimo rješenja i potpore za one koji te devize mogu opet zaraditi prodajom proizvoda i usluga u inozemstvu. Hrvatski proizvod i hrvatski izvoz se još uvijek temelji na jednostavnim i tradicionalnim proizvodima u koje su uglavnom ugrađena prirodna bogatstva i domaći resursi. MI moramo poticati proizvodnju onih proizvoda koji su zasnovani na visokim tehnologijama i znanju i naravno za to usmjeriti sredstva iz ovog proračuna. Brojke nam govore da i nismo osigurali a niti da to pravovremeno radimo, zbog toga poticaji u gospodarstvu su isplaćeni manje od 5% ili ¼ a u poljoprivredi čak niže od 30% sa onim frapantnim brojkama o kojima sam govorio da za govedarstvo i trajne nasade nismo isplatili za prvih šest mjeseci niti lipu ili za poduzetničke zone od 100 milijuna kuna svega 600 tisuća kuna. Ove godine, piše nam također u izvješću očekivana inflacija će iznositi 3%, to je najviša stopa u zadnjih pet godina to valja naglasiti, dobili smo obrazloženje od ministra kak je to uzrokovano cijenama nafte i cijenama poljoprivrednih proizvoda. Naravno da su poljoprivrednici morali ukalkulirati u cijenu loše i nepovoljne vremenske uvjete jer ne mogu računati na pomoć države od milijardu kuna koje su imali od šteta u poljoprivredi od vremenskih nepogoda, mi smo osigurali u proračunu svega 6 milijuna kuna. Teško je to u postotku izračunati koliko uopće i iznosi. Međutim, mora li INA ukalkulirati u cijenu goriva 60 dolara po barelu, da li možemo na inflaciju djelovati preko cijena energenata odnosno goriva. Naravno da ne mora. Ovdje nije rečeno da Hrvatska ¼ svojih potreba ili negdje oko 800 tisuća tona nafte ima iz domaćih izvora, ovdje nije rečeno kao INA sama sebi prodaje tu naftu po 60 barela a da je zapravo njezina cijena u proizvodnji oko 25 barela, što znači duplo veće fakturiranje unutar INA-e, što znači previsoke cijene goriva, mi se borimo oko cijene 8 kn, makar bi ona u naravi trebala biti puno niža jer naglašavam u proizvodnji proizvodimo preko ¼ potreba nafte ali u kalkulaciji je ona preko 60 eura ili dolara po barelu. Time se ostvaruje visoki profit eksploatirajući prirodna bogatstva imamo previsoku cijenu goriva i istovremeno inflaciju koja također previsoka naglašavam najviša u zadnjih 5 godina. Potpuno je sigurno da tako ne mora biti, potpuno je sigurno da bi ovaj proračun i njegovo izvršenje trebali biti više pretpristupno orijentirani, uz znatno podupiranje reformi. Međutim, ukoliko želimo biti uspješni u tome tada bi nas Parlament danas trebao raspravljati ne o izvršenju proračuna za prvih šest mjeseci već o proračunu za iduću godinu i sa projekcijama do 2009. godine kada nas očekuje priključak u Europu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo 8 ispravaka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, moram ispraviti netočni navod uvaženog kolega zastupnika Peceka. Na početku svog izlaganja o Izvješću državnog proračuna uvaženi kolega je naveo sljedeće, braniteljima nije isplaćena dividenda. Ja sam vrlo pomno proučio Izvješće o izvršenju državnog proračuna koji je po meni vrlo kvalitetno i korektno sastavljen, daje pravu sliku, pravoga stanja, proučio sam sve stavke od prve do posljednje i nigdje nisam našao obavezu da Hrvatski državni proračun mora braniteljima isplatiti nekakvu dividendu. Hvala lijepo.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, netočan je navod da je iluzija u stilu iluzionista Davida Copperfielda, iluzija uopće nije a dotični iluzionista priprema svoje točke minimum dvije godine, svoju točku svaku priprema minimum dvije godine, ova Vlada nije još imala toliko vremena. Hvala.
Treći, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Netočan je navod uvaženog zastupnika da iznošenje točnih i pozitivnih makroekonomskih pokazatelja stvara bilo kakvu iluziju, naprotiv i suprotno iznošenje temeljem netočnih podataka bilo kakvih obrazloženja stvara drugačiju ili negativnu iluziju. Možemo proanalizirati bilo koji makroekonomski podatak koji je verificiran od nadležnih institucija ove države i na svakom od njih zapravo vidimo da ste vi u svom izlaganju hrvatskoj javnosti htjeli podastrijeti jednu drugu iluziju, iluziju pesimizma i iluziju koja ne odgovara pravom stanju stvari koje pronalazimo u izvršenju ili ovom Izvješću o izvršenju proračuna za prvih šest mjeseci.
Četvrti ispravak poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Pa evo ovakve crne slutnje i mene izazvala da moram reagirati sa potvrdama samo mi je teško diferencirati što su tu točne izjave bile, odnosno što su točne a što netočne jer tolika hrpa toga da je nemoguće posebno se izjasniti o svemu, međutim, o iluziji u gospodarskim kretanjima prvenstveno. Gospodine Pecek evo svima zajedno evo ovo je stav neovisne monetarne kuće HNB-a od prekjučer i dopustite da vam ga pročitam. A dat ću vam da se malo i vi educirate. Uz rast bruto dodane vrijednosti u industriji od visokih 8,6% u drugom tromjesečju i blagi rast u prvom tromjesečju od 1,6, doprinosi rastu ukupne bruto dodane vrijednosti u prvoj polovici godine bio je veći nego u posljednjih nekoliko godina. Samo jedan. Drugi, ako stignem naravno. Rast izvoza bio je posebice kod izvoza strojeva uređaja od 49% u ukupnoj strukturi te hrane i pića od 43% u ukupnoj strukturi koji čine najveći porast u domaćoj industriji. Prema tome.
Peti ispravak poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Poštovani gospodine predsjedniče, buduće je kolega Tomljanović uglavnom već ispravio ono što sam ja upravo htio, reći ću samo nastavno na to. Činjenica je gospodine Pecek da se ne radi o nikakvoj iluziji niti nečemu iluzionističkom jer proračun, odnosno izvršenje ovog proračuna o kojem danas pričamo je takav kakav je, on je stvaran, realan, jedino moguć. A još jednim dijelom je takav zbog toga jer ispravlja dobrim dijelom ono što je ostavilo u naslijeđe jednom ministarstvo kojem je poznati iluzionist Pecek bio na čelu.
Šesti ispravak poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U nizu netočnih navoda što je gospodin Pecek rekao, to je kao da je iluzija proračun Republike Hrvatske za prvo polugodište 2005. godine vezano za makroekonomske pokazatelje ispravljam u jednom dijelu njegove netočne navode. U Prvih 5 mjeseci izvoz je porasta za 4%, prihodi od turizma znatno su veći, jer je ukupan broj noćenja viši za 7,7%, stranih turista 8,8%, a međugodišnji rast je 2,75. Međutim nije iluzija da dok je gospodin Pecek bio na čelu Ministarstva obrta, da je dao 2003. godine nepovratnih proračunskih sredstava 114 tisuća kuna gradonačelniku grada Požege za njegovu firmu u 100%-tnom tada vlasničkom udjelu. Hvala.
Sedmi ispravak, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Od čitavog niza netočnih navoda uvaženog zastupnika Peceka, želim posebno ispraviti onaj u kojem stoji da Vlada ne ulaže dovoljno u tehnološki razvoj. To jednostavno nije točno, mi smo neki dan ovdje govorili elektroničkom dokumentu. Spomenut ću da sa različitih stavki državnog proračuna samo u ovoj godini na modernizaciji informacijsko-komunikacijskih tehnologija u javnoj upravi je uloženo preko 800 milijuna kuna. To je činjenica, to je točan podatak.
I osmi ispravak, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodin Pecek je rekao da su plasmani od zaduživanja ostale u državnoj potrošnji, dakle bila usmjerena državnoj potrošnji što nije točno, jer nije bilo potrebno. U izvješću lijepo piše da državna potrošnja je bila kategorija koja je zabilježila negativan rast od minus 0,1%.
Hvala. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 208. Poslovnika. Ja jesam govorio o iluziji, ja jesam govorio ono kako ja gledam na ovo izvješće proračuna što je dozvoljeno, ali nedozvoljeno je da me kolegica Bajt vrijeđa, jer upravo ona i njezin muž su dobrim dijelom korisnici proračunskih sredstava bili preko svojih poduzeća, a ja nikad nisam dodijelio gradonačelniku Požege nikakvu pomoć, nego je to dodijeljeno iz lokalnih okvira u obliku kreditne linije ili ne znam kakve dotacije. To je potpuno netočno, ona iznosi neistinite podatke i vrijeđa.
Kolegice i kolege i jučer smo imali situaciju, ja sam sve zastupnike i zastupnike upozorio. Ispravak netočnog navoda, jer zastupnik se treba ograničiti na ispravak netočnog navoda. Ne može se kolegice Bajt dodavati. To radite svi redom. Nema zastupnika, rijetki su i iznimke su zastupnici koji se referiraju jedino na ispravak netočnog navoda. Naznače ispravljam konkretnu, određenu tvrdnju zastupnika koju smatram netočnom i tu završavam. Na žalost, permanentno se stalno dodaje jedan dodatak gdje se još nešto dobacuje, dodaje i komentira. Nemojmo to činiti. Jedanputa, ja bih trebao tolerirati jedanputa da, jedanputa ne, drugi puta bi to bilo proglašavano da ja vrijeđam Poslovnik i da ograničavam zastupnike u slobodi govora. Molim vodite o tome računa. Kolegice Lalić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite.
Hvala lijepo. Morali bismo tražiti stanku ispred kluba, ali mislim da to nije potrebno. Sve ste vi rekli kroz ovu napomenu gospođi Bajt, a jednako se odnosi na gospodina Plešu. Dodatak i povezivanje sa nečim što nema nikakve veze sa istinom istovremeno se blati kolegu saborskog zastupnika je u ovomu klubu nepotrebno. Kolegice Bajt, ja vas molim da ispravljate netočne navode, da ništa ne dodajete, da ne govorite ono što ja nisam spominjao i da ne ispravljate ono čega zapravo nema. Vi ste govorili o pokazateljima, međutim ja o tim pokazateljima imam nešto drugačije mišljenje. Ja smatram da je trebala biti paralela između toga i zemalja u tranziciji i smatram da ti pokazatelji nisu baš najsjajniji. To je moje pravo na mišljenje i molim vas nemojte dodavati, jer ću biti prisiljen i ja dodati sve ono što smatram da bi trebalo za vaš lik i djelo, kao što to vi govorite i za mene.
Gospođa Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Naime, ja sam iznijela podatke vezane uz obrazloženje makroekonomske politike, a što se tiče dodatka koji sam dala, točno je da je Ministarstvo za obrt, malo i srednje poduzetništvo, gospodin Pecek je potpisao te dokumente, gospodin Pecek i ja sam u posjedu tih dokumenata iz ministarstva gdje je dodijeljeno gradonačelniku grada Požege za njegovu firmu 114 tisuća kuna bespovratnih sredstava, a meni je žao što moram reći, ali Pecek govori neistinu. Firma mog supruga nikada nije dobila jedne lipe nikakovih sredstava kredita niti od države niti od koga drugoga.
Hvala lijepa. Molim vas, nemojte ići sa dodacima, jer vidite do čega to ponovno dovodi. Završili smo raspravu po klubovima. Ministar financija, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa upravo zbog istine i zbog igranja sa osjećajima hrvatskih branitelja ja sam dužan iznijeti jedan podatak koji neki koji su ga trebali iznijeti, jer su potpisivali i sudjelovali u Odluci o sklapanju ugovora o prodaji 25% plus zlatna dionica INA-e "Molu", trebali znati da je u tom ugovoru, između ostalog stoji jedna odredba da 3 godine neće biti isplate dividende. I cijeli dan jučer kad se raspravljalo o prijenosu 7% dionica se zlorabila isplata dividende i o tome se govori opet danas. Ako je to potpisano u ugovoru, bez obzira tko ga je potpisao, je li dobro ili loše, to je obveza za one koji idu dalje. Prema tome, ako je u ugovoru sa "Molom" potpisano da 3 godine neće biti isplate dividende, a gospodin Pecek je u svom izlaganju govorio o dividendi INA-e. … [[Upadica se ne čuje.]] Čekajte, je li mogu ja reći? Pa vi ste prozvali mene da u izvršenju proračuna nema predviđenih sredstava za isplatu dividende braniteljima. Ja koliko se sjećam u prvih 6 mjeseci kad je bila isplaćena redovna dividenda iz HT-a, branitelji i Fond branitelja je dobio za svojih 7%, a u Ugovoru o prodaji INA-e "Molu" stoji da 3 godine neće biti isplate dividende.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Ali Zakon o privatizaciji INA-e, gospodine ministre, je jači od ugovora. U zakonu u članku 7. stoji da će se trebati dionice odmah prenijeti čim se fond osnuje. O tome smo jučer razgovarali.
Molim vas ministre, nije. Kolega Kovačević.
Ispravak netočnog navoda, zakon je jači od ugovora. Hvala lijepa.
Ministar je iznio tvrdnju šta stoji u ugovoru. To, vi ste sada komentirali što, odnos ugovora i zakona. To je druga stvar, ali niste ispravljali netočan navod, a ne stoji to u ugovoru. To se može ispravljati netočan navod.
Oprostite gospodine predsjedniče, on je rekao da se nije moglo prenijeti radi ugovora. Ja sam rekao zakon je jači od ugovora. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je, da.
Klub SDP-a. Izvolite. Poštovani zastupnik Slavko Linić.
… [[Govornik naknadno uključen]] otvaramo raspravu o tome da ministar financija pokušava utjecati na rad Sabora govoreći o jučerašnjoj raspravi. Želim vrlo jasno reći, ugovor sa "Molom" i odluka Vlade nemaju nikakvih jednakih činjenica. Odluka jučerašnje Vlade nije toliko važna radi dividende i INE jer dividende nije bilo jer su se pokrivali kubici. Dividenda u prošloj godini također je nebitna jer je i važna za pokriće gubitaka investicija ali je ta odluka važna radi dividendi iz HT-a. I neugodno je kada ministar pokušava osporavati rasprave u Saboru, i negirati potrebu rasprava iz svog razmišljanja, ja bih molio da probamo shvatiti. Mi govorimo o odluci Vlade, o dividendi jer nam je važna odluka o HT-u, koju nismo vidjeli, koju mi ne moramo odobravati. I zato je važan pojam koji govori kada se isplaćuju od kada dividende. I tema je bila upravo te činjenice. Ali je nešto drugo problem. Da li ministar financija može pokušavati, govoriti o saborskoj raspravi o jučerašnjem danu? To je nešto što je u ime kluba, nemojmo se vraćati na to. Svatko od nas, svatko od klubova ima svoj program, svoju aktivnost, i neprihvatljivo je da nam ministar govori što ćemo govoriti što nećemo. Neprihvatljivo.
Dobro gospodo, ministar je iznio, ministar je iznio, ministar tu jasno upozorava, molim vas zadnji puta vas upozoravam da se držite Poslovnika Hrvatskoga sabora. Niti jednom ministru ni članu Vlade neću dopustiti dobacivanje i komentar i razgovor sa zastupnicima kroz dobacivanja. Ministar je spomenuo, držao je važnim spomenuti jednu činjenicu i zašto praviti od toga posebni problem? Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa svojim najbližim suradnikom, kolegice i kolege. Izvršenje državnog proračuna osobno vidim kao jednu sasvim normalnu posljedicu, ne baš normalnog stanja u zemlji u kojoj se vlada na način da je obmana jedino sredstvo a iluzija najveći proizvod. Izgleda da Vlada zaista sav svoj intelektualni potencijal, sve svoje, po nama vrlo skromne sposobnosti troši na stvaranje dojma, stvaranje iluzije, stvaranje dimne zavjese. Kako stvoriti dojam da se u javnosti stvari kreću, da su pokrenute, da su ostvarene, ostvarena obećanja, a činjenice nepobitno govore drugačije? To se iščitava iz izvršenja ovoga proračuna. Činjenica je to kao prva ne ispunjenje obećanja obećanog pri donošenju državnog proračuna kako je to ustvrdio govoreći u ime Kluba naš Slavko Linić da je povećan, to je nepobitna činjenica da je povećan deficit državnog proračuna. Da je porastao vanjski dug, da on stalno raste, da je on porastao i u odnosu na 2004. godinu. S druge strane slabiji je rast gospodarskih aktivnosti, odustalo se od onih važnih investicija, samo da napomenemo Hrvatske željeznice o čemu ćemo sigurno imati prilike više govoriti što nameće nužnost važnosti ove teme HEP-a, INA-e. Činjenica je da se slabije puni proračun, da se ne plaćaju obveze iz proračuna, i ma kako ministre se vi trudili dokazati suprotno. To vam je činjenica, ja sam vam je samo, evo govoreći ispravljajući vaš netočan navod u ovom pogledu citirala, da se on ne ispunjava čak ni onda kada su branitelji u pitanju. To se najbolje vidi i po tome što je vrlo opasno jer smo to nekako pokušali suzbiti do 2003., to ćete lijepo vidjeti u statističkim pokazateljima kako je država ponovo postala najveći dužnik. Najviše sporova protiv države se ponovo vodi i u porastu je. Vi sada klimate glavom, hoćete reći obveze koje je stvorila prošla Vlada. Ona je četiri godine muku mučila jer su došle na naplatu, nakon 10 godina su došle na naplatu presude gdje pojedinačno zbog takvih prosječnih, ja ću reći samo prosječne neisplate, pojedinačno je došlo kod osoba fizičkih negdje do milijun kuna. S time se susretala prošla Vlada, pojedinačno, po jednoj fizičkoj osobi govorim, 800, 900 sa kamatama. Sa tim istim kamatama koje ste najavljivali da su lihvarske, da ćete ih suzbiti. Bankama ste i dalje omogućili izuzevši iz primjene novi Zakon o obligacijama koji bi koliko toliko doveo red na tom području, suspendirali ste na dvije godine tu odredbu. Sada je jasno i zašto. Dakle, govori se jedno, ovo samo usput govorim da se govori jedno a da se radi sasvim nešto drugo. Cijene rastu, standard pada, povećali ste zaposlene u državnoj administraciji, netransparentnost, ne odgovarate na pitanja, jer ja već treći put postavljam kao zastupnica pitanje i ne dobivam odgovor koliko je novih ljudi zaposleno pa se onda valjda u Vladi prave da ne razumiju. Pa ja pitam ponaosob koliko u svakom ministarstvu novih, a onda se govori o ukupnom broju itd., da se ne bi mogla vidjeti razvidnost koliko je to povećanje zadnje dvije godine. Pa onda mi ništa ne preostaje nego evo još jednom da vas to priupitam kompletnu Vladu i pojedina ministarstva inače ću se morati, eto koristiti svoje zakonsko pravo i obratiti se ponovno Upravnom sudu. Međutim, evo da se konkretno i vratim i obrazložim kako je zaista istina ovo i što govorim da se ne radi ni o kakvom političkom prepucavanju. Ono što je također kolega Linić rekao, što je pregled izvršenja po stvorenim obvezama. Dakle, iako država duguje one neke stvari koje automatski idu po ugovorima ili po zakonskim obvezama se ispunjavaju do 60, 70, 80%. I očito je za takvim slijedom neće biti sredstava i da možemo govoriti o nelikvidnosti kraja 12. mjeseca. Međutim, ono što još više zabrinjava a to je slabo ostvarenje gospodarskih, slabo ostvarenje programskih izdataka koji se mogu tumačiti dvojako i vjerujem da je u pitanju i jedno i drugo. Ne samo mala i nedostatna sredstva, za te programe koji su jako važni nego i tako mala i nedostatna sredstva potrošena su u pravilu negdje do 20%. U rasponu od nula kod važnih stvari zapošljavanja osoba sa invaliditetom do onih koje znače institucionalno jačanje institucija. Državnih institucija u smislu prilagodbi i ostvarenja reformi. I to je ono što mislim da posebno zabrinjava. Evo primjerice ono što nas sada čeka u otvorenim pregovorima usklađivanje zakona i drugih akata, to su sredstva potrošena svega u iznosu od 30-tak posto što je u svakom slučaju nedostatno u takvom jednom obimu i jednoj tako primarno važnoj aktivnosti upravo sada. Najavljeno je upravo dakle ovo potkrepljujem činjenicu nepodudarnosti između onoga što se govori i stvarnosti. Vladi su puna usta gotovo svakog njezinog člana ponaosob i svih zajedno kako evo stvaramo modernu administraciju, modernu Vladu. Kreće i Centar za stručno osposobljavanje državnih službenika i u tom Centru 3,46% minornih sredstava je utrošeno. Kako se upravlja i državnom imovinom sredstva se tu vrlo slabo troše, a to je bio jedan dobar koncept koji je bivša Vlada započela da bi sredila uopće, da bi uopće znala i evidentirala vlastitu imovinu. Ona sredstva koja su odobrena za koordinaciju procesa prilagodbi standardima i politikama Europske unije u minornim sredstvima se ostvaruju. Od 14, negdje oko 14%. O stipendijama za poslijediplomske studije dakle a najavili smo Hrvatsku kao zemlju … [[Govornica se ne razumije.]] svega 17%. A govorim da su inače vrlo, vrlo skromna sredstva za te programe i odobrena. U jačanju državne administracije u podršci tim programima umreženja svih državnih registara svega 15%. Državni inspektora vidjeli smo da su nedavno raspravljali o izmjeni zakona. Svi smo se složili kako je važno da ojačamo Državni inspektorat. Da mu damo čitav niz instrumentarija kako bi bio što učinkovitiji, a tu je informatizacija sigurno samog inspektorata jedan od važnih čimbenika mogućnosti kontrole. Tu se utrošilo svega 19% sredstava, a odobrena su bila sredstva od preko 2 milijuna kuna što smatram da su bila neophodna sredstva. Čitav niz daljnjih socijalnih programa koji su jako važni za Hrvatsku nije ostvaren odnosno ostvaren je negdje najviše do 15%. I to prema onim najslabijima i najnemoćnijima. I još bih htjela reći nešto što je jako važno, što smo sada upravo sa neučinkovitošću državne uprave ćemo dodatno opteretiti pravosuđe, a evo ja ću samo primjerice reći iako se puno govori o tome osigurali smo bili posebnu, veliku zgradu koja bi dobrim dijelom riješila pitanja i kadrovske ekipiranosti i sposobnosti velikog [[Upadica: Hvala lijepa kolegice.]] problema hrvatskog pravosuđa koji je Split [[Upadica: Hvala lijepa.]] Nije se učinilo ništa.
Sedam ispravaka netočnih navoda. Tako ćemo. Prvi poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče u nizu netočnih navoda uvažene kolegice ispravio bih samo dva. Prvi, citiram. Uvažena zastupnica je rekla: «Vlada vlada na način da je obmana jedino sredstvo vladanja.» Ponavljam: obmana jedino sredstvo vladanja. I drugi netočan navod: «Vlada je suspendirala odredbu Zakona o obveznim odnosima koji sprečava primjenu odredbe o visokim kamatama odnosno lihvarskim kamatama. Dakle oba su navoda netočna, netočna. Mi smo kad se govori o Zakonu o obveznim odnosima u ovom Visokom domu donijeli zakon koji omogućava odgodu primjene. Dakle Vlada ne samo da nije suspendirala tu odredbu zakona nego niti ustavno niti pravno nije niti u mogućnosti da suspendira odredbu ovoga Zakona kog smo mi dakle ovdje izglasali. A što se tiče prvog navoda on je zapravo odražava sve ono što ste vi u svojoj raspravi željeli poručiti javnosti, a mene osobno interesira kad ste tako dobro radili pa zbog čega ste danas u oporbi? Stvarno interesantna situacija. Sve što ste vi …
Hvala lijepo. Nemojmo ići sa dodacima [[Upadica: Hvala.]] Drugi ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo vjerojatno je kriv navod odnosno kriv je navod o sudskim naplatama dugovanja nastalih prije 5, 6 godina. Kolegica je vjerojatno mislila na naplate koje su nastale prije 2, 3 godine neisplaćivanjem policajcima i prosvjetnim djelatnicima regresa i božićnica. Hvala.
Hvala. Treći, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Zastupnica Ingrid Antičević-Marinović je rekla da se slabije puni proračun što nije točno. Proračun se puni u potpunosti realno i meni je žao što kolegica nije upoznata sa tijekom godišnjeg proračuna i sumnjam da bi, da bi bila sretna da na kraju godine razmatramo idućih 6 mjeseci.
Četvrti, poštovani zastupnik Zdravko Sočković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Želim ispraviti netočan navod od kolegice Antičević koja je rekla da je kod ove Vlade obmana jedino sredstvo, a iluzija jedini proizvod. Ja bih želio ispraviti. Obmana je bila od prošle Vlade kada je obmanut MMF, Svjetska banka i cijeli hrvatski narod da je deficit u Proračunu za 2003. godinu 4,7, a ne 6,3% koliko je utvrđeno. A iluzija je izjava njihove Vlade da je, da mi dobro živimo samo da mi to ne znamo.
Peti ispravak poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Evo samo dva. Jedan od njih. Iluzija o slabom gospodarskom rastu. Ponovit ću ponovo nezavisnu monetarnu kuću HNB koja je kritizer vlada inače, ona kaže: «U drugom tromjesječju ostvaren je rast bruto dodane vrijednosti od 5,1% što je najviša stopa zabilježena u posljednju godinu i po dana. Drugo, netočna konstatacija kaže da kod neisplaćivanja obveza prema braniteljima, a ranije se vezala kroz ispravku odnosi se na općinu Galovac. Ispravio bih da to nije točno nego da je točno da je u prethodnoj Vladi općina Galovac po stranačkoj dužnosti bila financirana iz državnog proračuna mimo Zakona o financiranju lokalne uprave i samouprave. I to dalje ne ide. Hvala.
Kolegice Antičević. Povreda Poslovnika. Izvolite.
… /Govornica je naknadno uključena./ … o čemu se radi jer je ovdje već stvar jasna. Kolega iskrivljuje moj točan navod i time zloupotrebljava Poslovnik članak 209. Gospodine predsjedniče iskrivio je moj točan navod. Izvolite pismo odnosno faks gospodina Slavka Šare.
Hvala lijepa. Kolegice Antičević vi nikako nećete razumjeti i shvatiti i prihvatiti institut ispravka netočnog navoda. Vi kao zastupnica u svojoj raspravi ste podastrli određenu tvrdnju. Zastupnik Prtenjača tu tvrdnju označava kao netočnom. A vi se javljate, vi se javljate da ispravljate ispravak netočnog navoda pod firmom Poslovnika. Ja ću vam ponovo izreći opomenu jer permanentno, ovo je svaki puta se pod firmom povrede Poslovnika javljate za ispravka netočnog navoda. Molim vas toga se držite. Ako vi držite da je netočna tvrdnja u ispravci netočnog navoda vi jako dobro znate da ju ne možete ispravljati sa metodom i primjenom povrede Poslovnika. Izričem vam opomenu zbog permanentne povrede poslovnika. Ne mogu više. Nemojte me upite, ništa, Poslovnik je jasan. Pročitajte u Poslovniku. Ima je, jako je jasna. Ima je. Šesti ispravak poštovani zastupnik Velimir Pleša i molim poštovane dame da mi permanentno ne dobacuju. Javite se, pa ćete ako je povreda Poslovnika u redu. Ako nije onda je konzekvenca daljnja. Izvolite. Kolegica Lalić upozoravam vas zadnji puta da mi permanentno ne dobacujete iz klupe. Nemate sa mnom rasprave nikakve oko toga. Izvolite.
Hvala lijepa. U nizu netočnih navoda kolegica Antičević je izjavila kako ova Vlada je zaposlila poveći broj novo zaposlenih ljudi i da ne zna se taj broj na njezine upite. Broj se zna. U 12 mjesecu 2003. godine kad je bivša Vlada u kojoj je ona bila također ministrica odlazila bilo je 175 tisuća 922 zaposlenih, a u osmom mjesecu 2005. bilo je 176 tisuća 127 zaposlenih. Razlika je 205 zaposlenika koji se broj uglavnom odnosi na policajce koje je trebalo vratiti na posao koji su neopravdano dobili otkaz u vrijeme vaše Vlade, a istovremeno pitanje koje biste htjeli nametnuti ovoj Vladi i to je također netočno koje ja bih mogao i vama postaviti onda pitanje koliko je obaveza ostalo neisplaćeno od vas kao ministrice Ministarstva pravosuđa.
Hvala. I sedmi ispravak poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
U čitavom nizu netočnih navoda posebno želim ispraviti onaj u kojem je izrečeno citiram da su iluzije jedini proizvod ove Vlade. To ne samo da nije točno, nego bih rekao da je to i uvredljivo. Statistički podaci su jasni, gospodarski rast 4%, rast izvoza, kontrola deficita i mnoge druge činjenice pokazuju suprotno da postoje rezultati, a iluzije na žalost, mnoge vaše iluzije postale su stvarnost tijekom rada ove Vlade. Hrvatska je počela pregovore ne zaboravite.
Poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Prvo polugodište ove godine doista je netipično. Isto tako Izvješće o izvršenju proračuna u prvom polugodištu ne pokazuje dovoljno, jer da se neka stavka otvarala 20%, a neka 80 to u konačnici za proračun ne znači puno. Ministar je govorio o proračunu i o ukupnoj ekonomskoj situaciji optimistično i Vlada govori vrlo optimistično. Međutim, ja mislim da ovdje moramo tome dodati svakako i određene ocjene o problemima. Naime, bez balansa i dobrog ali i krupnih problema teško možemo doći do realne i objektivne ocjene. Bez nje nema zaključka koji bi mogao voditi ispravnim aktivnostima u narednom razdoblju. Zato ću ja odabrati i upozoriti u povodu ovog Izvješća o izvršenju proračuna na pet momenata. Prvi je Vlada je deklarirala kao jednu od svojih glavnih zadaća ponovno sređivanje financija. Nije sasvim bilo umjereno tako reći pa ni korektno s obzirom da ni ranije financije nisu bile sređene osobito imamo li na umu stanje '99., likvidnost kamate koje su bile tada mjesečno koliko su sad godišnje i više itd. Ipak, činjenica je dakle da bi bilo dobro govoriti i o tome koliko mi i kako sređujemo financije i o tome u državi posvetiti više pažnje osobito zato što je nedvojbeno u Hrvatskoj još uvijek na žalost časno varati državu, izbjegavati plaćanje poreza i isto tako plaćati porez svojoj državi kao da se plaća Beču, Beogradu ili Pešti itd. Dakle, problem efikasnosti prikupljanja sredstava, ali isto tako i racionalnosti potrošnje sredstava je problem o kojem se ne govori, a koji je i dalje vrlo prisutan od naplate trošarina do sive ekonomije, do upravljanja dugom, do kontrole itd. To je prvo. Drugo na što bih upozorio je područje razvoja. U razdoblju od 2000. do 2003. odnosno 2004. godine država je uzela jaču ulogu u razvoju i može se reći polučila poticaj gospodarskom rastu. Bilo je 5 jakih programa koji su 2000. započeti od infrastrukture do Fonda za razvoj i zapošljavanje, Fonda za regionalni razvoj. Moram upozoriti da su ti fondovi odigrali vrlo važnu ulogu, jer gospodo, ne možete očekivati da će primjerice njemačke, talijanske, austrijske banke u Hrvatskoj financirati hrvatske projekte koji će konkurirati njihovim proizvodima i zato primjerice iz jednog od ovih fondova smo isfinancirali danas proizvod koji je svjetski, koji goristi FBI itd. U zaštitu onoga o čemu je govorio gospodin Pecek ja moram reći da je puno napravljeno u pogledu malog i srednjeg poduzetništva. Ja znam i cifre u proteklom razdoblju. Od 27 zona nastalo je nakon 4 godine 200 i gotovo da ih više i ne treba itd. Vlada proračunom svojim ponešto nastavlja u tom razdoblju, ali je činjenica slijedeća. U Hrvatskoj je potreban jači razvojni potez. Potrebna je određena hrvatska razvojna inicijativa koja bi značila nešto što su u drugim državama značili njihovi projekti bržeg gospodarskog razvoja. Rast koji znači slijed stanovitog uprosječenog trenda drugih za nas nije dovoljan. Stoga u ovom trenutku postoje barem tri krupna projekta. Neću o njima ovdje govoriti koje bi trebalo hitno u Vladi pretvoriti u jači projekt na nacionalnoj razini i podržati ga iz proračuna. Dakle, problemi i te vrste postoje, nisu dovoljno sagledani. Mi nemamo oštricu razvojne politike da nešto više učinimo u gospodarskom razvoju. Treće na što bih upozorio je ipak ovaj problem likvidnosti jer se o njem stalno i ovdje toliko govori. Gospodin ministar kaže ne postoji problem likvidnosti. Gospodo, ja kažem postoji velika neurednost u plaćanjima u Hrvatskoj i to ona osobito pogađa manje poduzetnike. Pogađa ih zato što ih tlače i velike privatne tvrtke, a isto tako i država. Meni su neke tvrtke kojima je država dužna to rekle, ali su me molile da to ne prijavim i da ne govorim o tome javno jer onda neće od države više dobiti posao. Pa kakva smo mi to država i kakav sam ja zastupnik koji moram to prihvatiti? Dakle, to nije put koji je europski. U Europi se plaćanja vrše u roku 14 dana i to i država i svi drugi. Stanje kod nas nije ni blizu toga i ne smije se taj problem minorizirati time što ćemo tvrditi da problem nelikvidnosti ne postoji, država izvršava svoje obveze. Četvrto na što bih upozorio, privatizacija INA-e u ovom trenutku po mojoj ocjeni je problematična. Ja vrlo dobro znam šta su problemi proračuna, prihoda u proračunu itd.. Ali naročito nakon konferencije u Johannesbourgu u današnjem trenutku ni jedna ozbiljna kompanija ne ide u privatizaciju u naftnoj privredi iz više razloga. Niti je moguće utvrditi njezinu cijenu, jer se ne može utvrditi niti znati ništa o cijenu nafte i koliko danas INA vrijedi s obzirom na izvore njezine nafte u Siriji itd., niti je INA učinila ono što se je predvidjelo da treba u modernizaciji pa da bi to bilo. A s treće strane, prije privatizacije INA-e treba točno vidjeti koje će biti njezino mjesto u daljnjoj hrvatskoj gospodarskoj strukturi, pa zato preporučam da se problemi riješe drugačije i da se silom na ovakav način ne nastavi. I konačno, ipak želim reći ovo, gospodo mi imamo problem i nedostatnih prihoda i prevelikih rashoda i dajte da budemo svi toga svjesni u ovoj državi. Mi imamo problem nereformirane uprave, mi imamo problem niskih plaća u upravi. Porezni inspektori sa visokom stručnom spremom i 20 godina staža imaju minorne plaće. Mi imamo veliki problem i prihoda i rashoda i imamo stoga veliki problem deficita. Prema tome, mi ćemo imati i dalje veliki problem, nažalost, javnog duga. Činjenica je dakle da ukupni javni dug, ne dug države vanjski, jer on nije bio takav problem, ali ukupni vanjski dug države raste. Imate ga, i vi ste ga naravno konstatirali jer šta ćete drugo, na 400 i nekoj stranici, sad je 83% društvenog bruto proizvoda. Visoki vanjski dug, nažalost, bio bi još veći da nije stvorena mogućnost da se zadužujemo na domaćem tržištu. Međutim, na domaćem tržištu to znači da … [[Govornik se ne razumije.]] i određeno isisavanje drugih potencijala. Istina, ono o operacijama sa Hrvatskom narodnom bankom donekle uspješno prevladano u tom smislu. Dakle, koliko ima osnove reći da je teško na temelju ovog proračuna govoriti o tome što će do kraja godine biti ukoliko ima osnove reći da su u drugom kvartalu na djelu trendovi koji su pozitivniji. Toliko je, nažalost, veliki broj problema o kojima svi ozbiljno moramo voditi računa, a o njima se ovdje dovoljno ne govori i trebali bi ustanoviti jači potez u ovim područjima o kojima govorim sa strane Vlade, osobito u trenutku u kojem se želimo uspješno uključiti u Europsku uniju. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine ministre. Evo, ja mogu i prihvatiti teze ministra kako, jer su kod nas gospodarski tokovi, općenito sve je u najbolje redu. Međutim, ako je to tako onda ne mogu prihvatiti da određene stvari koje su od razvoja, od značaja za razvoj ove države vrlo malo ili nikako izvršavaju, ne samo u prvih 6 mjeseci ove godine, nego o tome smo raspravljali kada smo progovorili o izvršenju proračuna i u prošloj godini. Gospodine ministre, kad već govorimo o tome da treba poslati ljudi kojima nešto nije plaćeno, evo ja imam jednog ratnog vojnog invalida koji je dobio rješenje još iz rujna prošle godine i shvaćam da se nešto njemu nije isplatilo prošle godine. Bio je, rješenje je izdato prošle godine. međutim, nije mi jasno da Josip Pokos iz Varaždina koji je hrvatski ratni vojni invalid ne može ostvariti određene financijske prinadležnosti zbog toga što se kaže uz obračun isplaćenih iznosa mirovine za isto razdoblje. Isplatit će se nakon što se osiguraju sredstva u državnom proračunu. Vi možete sada kao opozicija nama prigovoriti s ove strane, vi ste to nama ostavili kao dug. Jest, ali mi smo zato izgubili izbore. A zašto vi ne napravite ono što ste obećali? Evo, ja ću ministru dati ovo rješenje i nadam se da će promptno reagirati da se osiguraju novci za ovog hrvatskog vojnog invalida. Međutim, idemo dalje od ono ga što je izuzetno važno za ovu državu. Evo, početkom mjeseca listopada ove godine, konačno i napokon sa zadovoljstvom smo ustanovili i dijelimo raspoloženje da je Hrvatska otpočela službene pregovore o ulasku u Europsku uniju. Svjesni smo i toga da će područje poljoprivrede biti jedno od područja gdje ćemo najteže ispuniti uvjete i upravo zbog toga što naše selo na jednoj strani, ali kompletna poljoprivreda ne stoji najsjajnije. Meni je žao što trenutno nema ovdje ministra poljoprivrede, pa da ga pitam konkretno i vrlo jasno. Zašto u prvih 6 mjeseci, ako novca u državnom proračunu ima, ako su poljoprivrednici prema državnim institucijama predali svu potrebnu dokumentaciju, zašto je onda 0 kuna isplaćenih potpora dohotka nekomercijalnim poljoprivrednicima, ali isto tako i komercijalnim poljoprivrednim gospodarstvima? U prvih 6 mjeseci na području Varaždinske županije niti jedan poljoprivrednik nije dobio te novce. Ja mogu pitati koji su razlozi. Je li to tromost administracije ili je to krivnja Državne riznice koja nije isplatila ono što je trebala? Isto tako, pitanje, zaklinjemo se u ruralni razvoj, jer znamo da će selo i poljoprivreda najteže se prilagoditi uvjetima ulaska u Europsku uniju. Zašto je onda neutrošenih 20 milijuna kuna za intervenciju Ravnateljstva za tržišnu i strukturnu potporu u poljoprivredi izvršenje 0 kuna? Zašto za podizanje višegodišnjih nasada, a zahtjeva ima, od 80 milijuna kuna realizacija 0 kuna? Evo, na stranici 278. Zašto govedarstvu umjesto 40 milijuna kuna da se barem pola isplati. 0 kuna u isto vrijeme, kukamo da imamo stado premaleno i da imamo preveliki uvoz poljoprivrednih proizvoda, pa i u stočarstvu. Znamo u kojem nam je stanju ribarstvu, za izgradnju ribarskih veletržnica realizacija 0 kuna. Stalno pričamo i izvršenje proračuna za prošlu godinu, za projekt navodnjavanja je 0 kuna bio. I za ovih prvih 6 mjeseci je 0 kuna. Ja samo pitam tko to u Ministarstvu poljoprivrede ne radi svoj posao? Koji su razlozi da umjesto, znači sustava za navodnjavanje da se barem nešto iskoristilo novaca? Međutim, činjenica je, sezona radova kada se to može napraviti polako se bliži kraju, novci nisu potrošeni. Uređenje zemljišta je posebna stavka. Znamo kako Hrvatska ima rascjepkani mali posjed i ne mogu vjerovati ponovo da od 5 milijuna kuna nismo potrošili niti jedne jedine kune upravo za to područje. Svjedoci smo da je ove godine bilo i štetnih djelovanja voda. Međutim, nismo iskoristili ništa od tog novca, od predviđenog novca. Ja bih volio čuti od ministra ili drugih članova Vlade koji bi trebali biti ovdje prisutni da nam objasne koji su razlozi. Međutim, u obrazloženju samo imamo stavke izvršenja 0. isto tako, 58 milijuna kuna za sustave vodoopskrbe ništa. Znamo da u donjem Posavlju, donjoj Posavini isto tako imali smo štete od poplava, iskorištenost 0. Prema tome, očito da netko ili ne radi svoj posao ili svjesno ili nesvjesno ne radi i ne izvršava ono što bi trebalo. Ja vas gospodine ministre usput pitam, koji su razlozi za prvih 6 mjeseci da jedinice regionalne i lokalne samouprave su dobile samo 33% predviđenih sredstava državnim proračunom. Ja vas molim objašnjenje, možda su to izbori, pa ste čekali konstituiranja novih vlasti po općinama, gradovima, županijama, pa im prebaciti novce ili je to možda nedostatak projekta, ali očekujem i mislim da bi bilo korektno reći koji su razlozi za to. Jer jedinice i regionalne i lokalne samouprave imaju predviđena sredstva u svojim proračunima u skladu sa dvanaestinama ih troše i sve ostalo, očito da je došlo i kod njih do problema sa trošenjem toga novca. Jer ako ne dobivaju redovito prihode, ne mogu niti oni izvršavati svoje obveze. Što se tiče drugih ministarstava, evo samo da, i tu bih volio da me netko ispravi ako ja krivo čitam podatke. Znamo da smo imali uspostavu i o tome se pisalo po medijima, da imamo, trebali smo uspostaviti organizaciju višenamjenske helikopterske službe, predviđeno je gotovo 20 milijuna kuna. Osim onoga što po medijima čitamo da je poništen natječaj, ja neznam iz kojih razloga pa zbog toga jedan od tih stvari je, evo imamo zakrčeni naš glavni grad Zagreb zbog dolazaka ovih predsjednika što je pozitivna stvar. Međutim da zbog toga moramo imati kaos zato što se neki drugi načini prijevoza i vidovi transporta ne koristi, koliki su gubici i gospodarstva, a i naših građana zbog toga što se nije uspostavljen, vjerojatno i ova helikopterska služba, vjerojatno bi i ti državnici lakše i sigurnije došli do svojih mjesta. Kunemo se u seoski turizam i u turizam općenito, evo ga od gotovo 8,5 milijuna kuna za poticanje seoskog i kulturnog turizma potrošeno nula kuna. Ja naprosto ne mogu vjerovati da nitko nije u Hrvatskoj podnio nikakav zahtjev za korištenje tih novaca. Što se tiče željezničkog prometa ja potpuno razumijem ministra kada kaže mi smo više uložili u Hrvatske željeznice nego što ste vi u ranijim razdobljima. Međutim ja bih volio objašnjenje zbog čega i koji su razlozi da za osuvremenjivanje i izgradnju regionalnih pruga je potrošeno samo 20% predviđenoga novca, a za osuvremenjivanje i izgradnju lokalnih pruga od predviđenih 18 milijuna kuna niti kune. Očito da je i ova Vlada putem Hrvatskih željeznica i nadzornog odbora Hrvatskih željeznica odustala od izgradnje lokalne pruge od Vinkovaca prema Osijeku koja je trebala i pričalo se lani da će ona biti vrlo brzo izgrađena, međutim od toga nema ništa. Razminiravanje je obavljeno, projekti postoje, ja bih volio čuti koji je razlog da Vinkovčani, posebno veliki broj studenata i učenika neće moći za 20-tak, 30-tak minuta doći do Osijeka ili ova Vlada umjesto željezničkog prijevoza smatra da je kvalitetniji i bolji ovaj cestovni prijevoz iako znamo da su željeznice kud i kamo jeftinije i sve ostalo. Vidim da mi je počelo gorjeti svjetlo i upozorenje da sam pri kraju. Svi kukamo i govorimo kako je teško stanje i u osnovnim i u srednjim školama vezano uz ovisnosti i uz nasilje koje se sve više događa i u našim osnovnim i srednjim školama. Pa ne mogu shvatiti, ja bih volio da mi netko od vas objasni koji su razlozi za prevenciju nasilja u školama, da je potrošeno nepunih 12% predviđenog novca. O nacionalnim manjinama i o udžbenicima i o školskim knjigama i općenito knjigama koje bi trebale doći u školske biblioteke i knjižnice, dovoljno govori podatak za opremanje školskih knjižnica obvezatnom lektirom i stručnom literaturom od predviđenih 6 milijuna kuna izvršenje nula. Ja to mogu razumjeti da je to možda periodika, da se čeka kraj školske godine i da će nešto kvalitetnije i bolje biti na kraju ovoga razdoblja, međutim čini mi se da s obzirom na stanje našeg izdavaštva i nakladništva i ovo bi bila značajna pomoć da se ti novci uistinu potroše, a na drugoj strani da naše osnovne škole imaju svu potrebnu lektiru za učenike koji si ne mogu priuštiti kupovinu takvih knjiga. Ovo je za sada, čini mi se da uz sve ono što predstavnici Vlade pokušavaju reći kako je stanje sjajno, čini mi se da onda ako je stanje uistinu sjajno treba pritisnuti i sve one činovnike i u ministarstvima, ali i sve u državnim poduzećima koji trebaju obaviti svoj dio posla, da nemamo zbog eventualnog nedostatka projekata ne možemo potrošiti novce koji su državnim proračunom predviđeni. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, netočan je navod da pruga Vinkovci-Osijek ide u izgradnju. Pruga Vinkovci-Osijek ide u obnovu. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Marija Lugarić. Nema je. Gubi pravo. Gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Bebiću, gospodine ministre. Za 2006. godinu neko kilo skinite zbog pedagoških razloga da se pokaže da treba i da je moguće u ovoj zemlji štedjeti. Ja ću se baviti u svojoj diskusiji analizom slučaja "Kej stadion" koji je vrlo znakovit, on se odnosi na jednu stavku državnog proračuna. Podsjetiti ću vas kolegice i kolege da je jedino moj pojedinačni amandman prihvaćen kao amandman kluba HSP-a kojem sam pripadao tom prigodom, da se 15 milijuna kuna izdvoji iz državnog proračuna za izgradnju planinske ceste od Šošica do Svete Gere, planinske ceste uzoritog kardinala doktora Frane Kuharića. Od tada je prošlo evo puno vremena, ja sam gospodine ministre s vama osobno u nekoliko navrata razgovarao, što potvrđujete glavom. Razgovarao sam u nekoliko navrata sa ministrom Kalmetom, što će on potvrditi i klimanjem glavom i verbalno. Razgovarao sam sa premijerom. I šta se događa? Kako dolazi u konkretnom slučaju do kršenja Zakona o državnom proračunu? Gospodin ministar je prebacio 15 milijuna kuna na Hrvatske ceste, ja sam u nekoliko navrata razgovarao sa direktorom Hrvatskih cesta, ja sam jedan od onih ljudi koji nikada ne kasni ljudima na sastanke i koji nikada javno ne poriče vlastite riječi i neznam što bih i kako više razgovarao sa ljudima iz toga kraja. To je jedna mala zajednica, uglavnom u svjetovnom smislu USKOK-a, u religijskom smislu grkokatolika, na čelu sa njihovim velečasnim Milom Vranešićem. Cesta je napravljena, grubi radovi su napravljeni, međutim pare iz Hrvatskih cesta nikada nisu stigle na županijske ceste, a od županijskih cesta nije plaćena ni jedna kuna izvođaču radova. Ja neznam šta bih više napravio. Ja imam nekoliko objašnjenja čisto teorijskih za ovu situaciju. Kad pare nisu isplaćene potkraj prošle godine, mislio sam da je to dio razumne strategije vladajuće stranke da na neki način se ne izgradi cesta prije predsjedničkih izbora i da ja popnem se sa u to doba civilnim snagama i da osvojimo onu vojarnu, pa sam mislio ajde neka HDZ podržava Jadranku Kosor, nek' im bude. Međutim da se sada pare ne isplaćuju, to je ozbiljna stvar. Postoji nekoliko novih objašnjenja. Jedno je vrlo plauzibilno, a to je da se ne želi izgraditi ta cesta. Naime ta cesta ima neku vrstu prokletstva. Pra pra diktator Franjo Habsburški je obećao tamošnjem stanovništvu da će izgraditi tu cestu pa je nije izgradio, pa je poglavnik zlokobni Ante Pavelić također došao tamo pa je obećao lokalnom svijetu da će izgraditi pa je nije izgradio pa se pojavio i pokojni doktor Franjo Tuđman pa je obećao pa je nije izgradio. Sada postoji šansa da se ona izgradi. Međutim, koje drugo, ako se ona izgradi budite sigurni da bi ja na proljeće organizirao jedan mirotvorni marš Slovenaca i Hrvata, da napokon demilitariziramo vojarnu na Svetoj Geri. To je jedan od dva posljednja okupirana područja u modernoj Europi, znači druga je Šarengradska ada gdje bi također trebalo napraviti jednu mirotvornu invaziju i ovu. Znači kao vaša Vlada, gospodine Šuker, ne želi da mi dobijemo tu vojarnu, to morate kazati. Drugo moguće objašnjenje da u Hrvatskim cestama su ljudi spremni, ne znam tko, na korupciju. Da očekuju da će im netko nešto platiti, da oni daju te pare. Prema tome, ja bih time završio. Svakom pojedinačnom kolegi u ovoj sabornici zahvaljujem što je usvojio taj amandman, zahvaljujem se i vama ministre što ste pare dali Hrvatskim cestama. Međutim, bitno vam zamjeram zbog vlastitog autoriteta i autoriteta predsjednika vaše Vlade i Kalmete, da taj mladi direktor Hrvatskih cesta nije te pare dao ljudima i da vi i ja možemo poći tamo sa gospodinom Paseckim, da ljudima možemo pogledati u oči i da idemo na Svetu Geru. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Evo ovo je jedna konkretna stvar i mislim da je konkretno treba i razriješiti da je neopravdano da se to dalje odlaže. Na redu je gospođa zastupnica, Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću svoju raspravu usmjeriti na izvršenje posebnog dijela proračuna po aktivnostima i projektima korisnika. U razdjelu Ministarstva financija za Projekt poticanja stambene štednje utrošeno je svega 11% planiranih sredstava, a poznato je da su i pojedinačni iznosi tih poticaja smanjeni, pa mi se čini da se čitav taj projekt zapravo dovodi u pitanje. Za program provedbe posebnih mjera za zaštitu od požara u okviru Državne uprave za zaštitu i spašavanje Ministarstva unutarnjih poslova utrošeno je nešto više od 3% i to uglavnom na tekuće održavanje. Za opremu vatrogasaca potrošeno je manje od 2% sredstava, a za Program civilne zaštite ništa. Je li potrebno čekati krizne situacije da bi se rasplakali nad samima sobom kako nas je situacija iznenadila i tko će u tom slučaju biti odgovoran? Kao i obično, bojim se, nitko. U Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, aktivnost afirmacija prava i unapređivanje politike za osobe s invaliditetom je izvršena sa preko 300% planiranih sredstava. Dobro ste čuli, 300%. Međutim, kada smo ljetos donosili rebalans državnog proračuna, ova je stavka smanjena za 27% u odnosu na prvobitni plan za ovu godinu, pa mi nije jasno o čemu se tu zapravo radi. Je li u pitanju greška ili nešto treće? Bilo bi mi drago kad bi mi to netko objasnio, iako se bojim da odgovora neću dobiti. Slična je situacija i sa potporom za programe usmjerene djeci i mladima. Aktivnosti vijeća za djecu i afirmacija prava i zaštita djece ostvarena su sa manje od 25%, Povjerenstvo Vlade za osobe sa invaliditetom sa oko 5%, a projekti Povjerenstva Vlade za prevenciju poremećaja u ponašanju djece i mladih i projekti za višečlane obitelji sa manje od 2% planiranih sredstava. Znamo da su ukupna sredstva za ove projekte smanjena za 40% u odnosu na prošlu godinu, pa ovakvo ostvarenje nameće zaključak da se i od tih projekata lagano odustaje. Osvrtom na programe vezane uz vojne invalide i branitelje, uočljivo je da za medicinska pomagala i rehabilitaciju vojnih invalida, te za pomoć državnim uredima i jedinicama lokalne samouprave, od planiranih 5,8%, 5,8 milijuna potrošeno je tek oko 360 hiljada kuna ili svega 6%. Kad pogledamo programe koji se odnose na međugeneracijsku solidarnost, odnosno starije građane, vidljivo je da su svi zajedno ispunjeni sa jedva 20-tak posto. I sada, kad pobrojimo programe od kojih se odustalo lani i izvršenje proračunskih stavki ove godine, nameće mi se zaključak da ovo ministarstvo, osim redovnih transfera za dječje doplatke, porodiljne dopuste, invalidnine i mirovine, te jednokratne isplate braniteljima, uskoro neće imati što raditi, jer novih projekata nema ili su samo kozmetika za jednokratnu upotrebu, a stari se malo-pomalo napuštaju. Preko 30 predviđenih razvojnih programa i aktivnosti u prvom polugodištu u glavi gospodarstva, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva nije dobilo ni lipe, a 10-tak ih je dobilo manje od 5% od ukupno planiranih 220 milijuna kuna. Među navedenim programima najviše ih se odnosi na obrt, malo i srednje poduzetništvo. Tu ću spomenuti i jedan konkretan višegodišnji program iz mog kraja, najviše zbog stanovništva Bakra koji žive na zagađenom zemljištu ili u njegovoj neposrednoj blizini. To je program razgradnje Koksare "Bakar" za koji je utrošeno svega 21% planiranih sredstava. Pitam se kada će ovakvom dinamikom ulaganja biti dovršena razgradnja kosare i sanacija zemljišta. Izgleda da je Fondu za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom namijenjena ista sudbina kao svojevremeno alimentacijskom fondu, jer od planiranih 20 milijuna kuna nije potrošena ni lipa, a čini se da neće zaživjeti ni projekt Državnog zavoda za nuklearnu sigurnost i da će ovi projekti ostati samo na razini ideja. I u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva ima čitav niz predviđenih poticajnih i razvojnih programa za koje u prvom polugodištu nije potrošena ni jedna lipa. Radi se o blizu 250 milijuna kuna u 60-tak programa, među kojima istaknuta mjesta drže oni koji su namijenjeni poljoprivrednicima, te malim i srednjim poduzetnicima. Među njima želim spomenuti i vodoopskrbne projekte, a posebno regionalni zavod, regionalni vodovod Gorski Kotar, za kojega od planiranih 2 milijuna također nije potrošena ni lipa, iako se zna od kakve je životne važnosti taj projekt za građane Gorskog Kotara. U Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta, ograničit ću se samo na poglavlje iz sporta gdje je izvršenje plana više od 56% ili 40-tak milijuna kuna. Ako se podsjetimo da su prvotno planirana sredstva za sport rebalansom proračuna od 71 smanjena na 62 milijuna kuna, odnosno umanjena za 12%, pitam se kako će sport preživjeti do kraja godine sa preostalih 22 milijuna bez dodatne injekcije. Opet se pokazuje da su osnovna sredstva od 30 milijuna kuna za Hrvatski olimpijski odbor doista nedostatna i da ih je nužno povećati. I tu imamo 13 programa za koje do kraja lipnja nije izdvojena ni kuna, a iščitavajući rebalans proračuna vidimo da je 5 programa u visini 2,9 milijuna kuna potpuno ukinuto, a odnose se na predškolski i školski sport i program razvoja sporta. Programi vezani uz zarazu HIV-om i oboljele od AIDS-a u okviru Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, planirani su u iznosu od približno 9 milijuna, a izvršenje je manje od 1%. Programi 25 bolnica predviđaju ukupna sredstva od 167 milijuna, od kojih je realizirano priblnižno 8 i pol milijuna ili svega oko 5%. Tu moram istaknuti da za Klinički bolnički centar Rijeka od planiranih 40 milijuna i milijun za Kliniku za ortopediju Lovran u prvom polugodištu nije izdvojena ni jedna jedina lipa. Vrlo je slična situacija i sa centrima za socijalnu skrb i domovima za djecu, odnosno psihički bolesne odrasle osobe. U razdjelu Fonda za regionalni razvoj izvršenje plana je 6,8%. Županije su od ukupno predviđenih 77 milijuna kuna dobile 3,8 milijuna i to tamo neke županije što iznosi približno 5% planiranih sredstava. Želim istaknuti da Primorsko-goranska županija od predviđenih 2,8 milijuna nije dobila ništa, a Istarska je od 2,1 milijuna dobila nekih 16%. Da se na trenutak samo vratim i na Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka u kojemu ima 30-ak projekata za koje je planirano približno 200 milijuna kuna, ali je realizacija u prvom polugodištu također ravna nuli, a odnosi se uglavnom na prometnu problematiku otoka, riječni promet i poticanje turizma. Statistika napuštenih programa ili programa u fazi napuštanja nastavlja se i kroz Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva koje je utrošilo ukupno 28% sredstava. U 35 programa vrijednih preko 180 milijuna potrošeno je od nula do 10% sredstava. Pretežno se radi o aktivnostima vezanim uz zaštitu okoliša. I da rezimiram, vidim da mi je upalilo se svjetlo. U osvrtu na samo nekoliko proračunskih razdjela i nekoliko ministarstava pronašla sam oko 150 programa za koje u prvom polugodištu nije potrošena nijedna kuna. Čini se da je to nastavak do sada uglavljenog programa Vlade, a koji glasi: "nema projekata, nema programa i nema razvoja u Republici Hrvatskoj i ne treba ga biti". Što će biti kad se još razdijele ili rasprodaju preostali nacionalni resursi možemo samo zamisliti. Vlada očito ne zna ili ne shvaća ili neće da shvati da hrvatski građani moraju nešto jesti i od nečega živjeti. Nažalost, i ovaj izvještaj pokazuje da je ovakvim načinom rada naša perspektiva daleko u magli, gdje je i Vlada poput gusaka zalutala. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospođa Trakoštanec Ivana.
Gospodine predsjedniče, moram ispraviti izjavu gospođe zastupnice da ne postojanje iznosa na nekoj stavki ne znači i postojanje aktivnosti. Dakle, poznavati metodologiju proračuna i Zakon o računovodstvu koji nalaže da se stavke vode tek onda kad se ispostave fakture i kad se plati da se to stavlja u proračun, dakle, ne znači da i nisu aktivnosti provedene koje su i fakturirane, koje će biti iskazane na izvješću o Proračunu za 2005. u cijelosti. Dakle, evo, samo toliko.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Ako se želi realno analizirati izvršenje Državnog proračuna za prvo polugodište bilo koje pa tako i ove 2005. godine onda se moraju uvažiti najmanje 3 sljedeća faktora. A to je dostignuti stupanj gospodarskog razvoja kao polazne osnove za alimentiranje proračunskih prihoda. Zacrtanu gospodarsku, monetarnu i poreznu politiku koja se želi dugoročno provoditi i treće, makroekonomske uvjete koji uvjetuju izvršenje proračuna. Uz uvažavanje navedenih faktora, ostvarenje proračunskih prihoda od 39,8 milijardi kuna ili 45,9% od planiranih za cijelu godinu u potpunosti je realno pogotovo što je u pravilu i gospodarsko ostvarenje u prvom polugodištu uvijek slabije nego u drugom. To pogotovo zbog toga što se rezultati dvije primarne grane našeg gospodarstva, poljoprivrede i turizma, mogu iskazati tek u drugom polugodištu, a građevinska djelatnost se počinje intenzivirati tek u drugom tromjesečju. Isto tako, ništa manje važna nije niti činjenica da su ukupni proračunski prihodi povećali su se za 7,3% u odnosu na isto razdoblje 2004. godine. Prihodi od poslovanja, porezi, doprinosi, prihodi od imovine, administrativne pristojbe i ostali prihodi povećali su se za 7,2% u odnosu na prethodnu godinu, a oni čine 99,7% ukupnih prihoda i najvažniji su za ocjenu ostvarenja prihoda do kraja godine. Ovi pokazatelji jasno pokazuju da politika ove Vlade ne ide u pravcu rasprodaje državne imovine, što se često kaže, jer prihodi od prodaje nefinancijske imovine čine svega 0,3% ukupnih prihoda koji su beznačajni za izvršenje proračuna. U strukturi poreznih prihoda može se uočiti znatno slabije ostvarenje prihoda od poreza na dohodak. Što je razlog je povrat poreza po poreznim prijavama građana koje se znatno ubrzao. To je u konačnici i posljedica Vladine porezne politike i porezne reforme. S druge strane povećanje prihoda od poreza na dobit za 33,7% gotovo 600 milijuna kuna prema 2004. godini potvrđuje konstataciju da se naše gospodarstvo razvija. Jer je već u 2004. godini ostvarilo dobit koja je osnovica za obračun i uplatu akontacije ovog oblika poreza. Kod prihoda od doprinosa može se primijetiti nešto sporiji rast doprinosa za mirovinsko osiguranje za 1% od doprinosa za zdravstveno osiguranje. No razlog je, kao što je rekao i ministar financija, što određene skupine uplaćuju doprinos u drugi stup mirovinskog osiguranja. Što se tiče rashodovne strane proračuna, izvršenje je pratilo plan. Što znači da su se rashodi proračuna ostvarili sa 50,35%. Ovakvo izvršenje rashoda omogućilo je korisnicima proračunskih sredstava normalan rad, a preuzete financijske obveze mogle su se uredno izvršavati. To se u prvom redu odnosi na plaćanje kamata prema ranije preuzetim kreditima koji spadaju u prioritet plaćanja i ne podliježu planskom ograničenju. Zbog toga i njihov postotak izvršenja iznosi 60,24% u odnosu na plan za 2005. godinu. Kapitalni rashodi kao i prethodnih godina znatno će se povećati u drugoj polovini godine. Odnos ostvarivanja ukupnih proračunskih prihoda i izvršenje proračunskih rashoda pokazuje fiskalni deficit koji se kreće u planiranim okvirima. Financiranje proračunskog deficita u prvom polugodištu ove godine provodilo se u skladu s utvrđenom politikom zaduživanja. To znači da se smanjilo zaduživanje u inozemstvu, a naglasak se dao domaćem financiranju i to izdavanje vrijednosnih papira i obveznica. Ovakav način financiranja i fiskalnog deficita omogućava, što je vrlo važno, razvoj domaćeg tržišta kapitala ali i izbor oblika i instrumenta zaduživanja. Na kraju, izvršavanje Proračuna za 2005. godinu jasno pokazuje da je Vlada odlučna u provođenju zacrtane politike razvoja i jačanja ukupnih uvjeta gospodarskog i društvenog života. To se u slučaju proračuna odnosi na transparentnost u trošenju, financijsku disciplinu i ponašanju korisnika proračunskih sredstava. Na kraju, predlažem da se ovaj izvještaj o izvršenju Proračuna za prvo polugodište 2005. godine prihvati.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Mršić kojeg nema. Gubi pravo. I gospođa zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Kako se iz proračuna jasno može iščitati kojim će smjerom naredne godine Vlada voditi državu i na temelju toga ocijeniti da li će Vlada, da li Vlada uopće ima viziju upravljanja smjera kretanja, da li ima ideje za realizaciju načelno zacrtane politike, tako se izvršenja proračuna jasno vidi sposobnost Vlade za provedbu te iste politike kroz programe i projekte koje je sama predložila, a prihvatio je ovaj Sabor. Kad nam je predložen Proračun za 2005. godinu bilo je evidentno da je nerealan i da je isključivo u funkciji predizborne promidžbe. Već tada smo prognozirali rebalans, što se ovoga ljeta uostalom i dogodilo. I sada je pred nama izvršenje proračuna i provjera uspješnosti i sposobnosti Vlade. Kako je proračun održavao svu bezidejnosti i nedostatak vizije, tako i izvršenje ukazuje na nesposobnost realizacije onoga što se kod proračuna činilo provedivim i za provedbu su osigurana sredstva. Temeljna pretpostavka boljem životu građana jest razvoj gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Do toliko željenog i potrebnog razvoja nije došlo a u Ministarstvu rada, gospodarstva i poduzetništva za resor gospodarstva od predviđenih 775 milijuna kuna iskorišteno je svega 230 milijuna kuna ili 29,69% planiranog. Da li to znači da ministar gospodarstva ne zna što i kako učiniti na poticanju gospodarskog razvitka. U nedostatku volje i hrabrosti za ulaganje u Hrvatsku ministar se odlučio poticanje ulaganja, i zato predvidio i proračunom osigurao 20,8 milijuna kuna. Od osiguranih sredstava nije iskorišteno ništa. Što to znači? Da li to znači da interes za ulaganjem tako velik da ni subvencije nisu potrebne. Teško za povjerovati jer u Hrvatskoj nema poduzetničkog buma, sve ukazuje da su interes i obeshrabrenost tako veliki da ni subvencije ne pomažu, ako je tako onda se Vlada mora dobro zamisliti i angažirati na uklanjanju razloga obeshrabrenosti. Ako pak zainteresiranih za kvalitetnim projektima ima ali potpore se ne mogu ostvariti onda neka ministar gospodarstva čim prije podnese ostavku zbog nesposobnosti. Ulaganja su u Hrvatskoj odskočna daska njenog razvoja i bolje budućnosti građana stoga je neprihvatljivo tolerirati neiskorištenost planiranih sredstava koja ni tako nisu dostatna. Statistički podaci govore o porastu uvoza, veliki uvoz bio je jedan od temeljnih prigovora bivšoj Vladi, sadašnja vlada nije pojavu zaustavila, štoviše povećala ga je, naš izvoz ne prati stopu rasta uvoza. DA li to znači da nemamo što izvoziti ili smo nekonkurentni kako na ino tako i na domaćem tržištu, sasvim sigurno i jedno i drugo. Proizvodimo nedovoljno, a ono što proizvodimo proizvodimo za skladište o čemu govori porast zaliha u izvješću. Razlog nekonkurentnosti istodobno s pojavom ovakvog stanja u Ministarstvu gospodarstva od planiranih 8 milijuna kuna za poticanje izvoza, uloženo je svega 1,59% ili bijednih 127 tisuća kuna, a od dva i pol milijuna planiranih za programe poboljšanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva uloženo je 0 kuna. Ništa uspješniji ministar nije niti u realizaciji projekata predviđenih na stavci poticanje proizvodnje, proizvodi i inovacije i povezivanje sa znanošću. Od planiranih 15 milijuna kuna uloženo je svega 968 tisuća kuna ili 6,45%. Uvjeravani smo i mi i hrvatska javnost da će Vlada poticanjem poduzetničke infrastrukture dovesti Hrvatsku do gospodarskog uzleta, za tu namjenu tekućoj godini planirala je 100 milijuna kuna, a u prvom polugodištu uloženo je svega 613 tisuća ili 061%. Ne znam da li se radi o još jednom promašenom projektu Vlade ili samo još jednom neispunjenom obećanju ali znamo da je gospodarski rast nezadovoljavajući i da se na ovaj način ne pokreće Hrvatska. Evidentno je da Ministarstvo gospodarstva ne stvara uvjete obrtništva, malog i srednje obrtništva kao nositelja gospodarskog razvoja. U obrazovanje obrtnika uloženo je svega 1,33% planiranih sredstava, na dokvalifikaciju i prekvalifikaciju u obrtu 0 kuna, a za poticanje nastupa na sajmovima svega 17%. Svi ovi podaci govore o nesposobnosti ministra a nesposobnim nema mjesta u Vladi koja želi pokrenuti Hrvatsku. Ista nesposobnost evidentirana je u sferi zaštite potrošača gdje je uloženo 0 kuna što znači da nije ništa učinjeno za potpunu primjenu Zakona o zaštiti potrošača koji bi nas trebao približiti standardima Europske unije. Imamo zakon a praksa nam je ostala ista. Nije nam baš ministar ni socijalno osjetljiv, od 54 milijuna planiranih za dodatak uz mirovinu određenih kategorija korisnika mirovina iskorišteno je svega 7,95% ili 4 milijuna i 300 tisuća kuna. Da nemamo 100 tisuća umirovljenika čije su mirovine ispod i tako niskog prosjeka bila bi razumljiva štednja na ovoj stavci, kako o sposobnosti ministra razmišljaju mladi kada se za zajedničko ulaganje u zapošljavanje mladih na lokalnoj razini ne potroši ništa a za profesionalno usmjeravanje informiranje i zadržavanje postojeće zaposlenosti svega 34% planiranih sredstava. Vjerojatno na isti način kao poduzetnici i ostali građani koji beznadno čekaju gospodarski procvat. Ništa manju nesposobnost ne pokazuje izvršenje proračuna Ministarstva poljoprivrede. Poljoprivreda i turizam u Hrvatskoj su najvažnije gospodarske grane, ne zato što smo ih takovima stvorili već što smo bogatstvom potencijala obdareni. Darovan nam je potencijal a mi ga ili ne znamo ili nećemo oplemeniti i iskoristiti za opće dobro. Dobro je što nam se povećala broj turista ali nije dobro što ih hranimo uvoznom hranom i smještavamo u prostore opremljene uvoznom opremom od toalet papira do ormara i kreveta. U aktualnom prijepodnevu ministar reče da ne proizvodimo dovoljno, što je on kao ministar poduzeo da se proizvodnja poveća, gotovo ništa. Za subvencioniranje višegodišnjih nasada planirano je 80 milijuna kuna a utrošeno nije ništa. Za razvoj govedarstva 40 milijuna, a uloženo 0. Za investicijske potpore 100 milijuna kuna a uloženo svega 20 itd. Očito je da je nekome u interesu da se nadalje povećava uvoz mesa i voća i ne samo toga, Ministarstvo nije uložilo niti u raspolaganje poljoprivrednog zemljišta, niti za uređenje zemljišta od planiranih 10 milijuna kuna, ništa nije uloženo u dogradnju sustava za zaštitu voda od poplava, ali je zato cjelogodišnji planirani iznos potrošio za obnovu voznog parka tj. Kupovinu auta. I sada nešto o strateškim projektima, gospodo iz vlade, nas Slavonce uvjeravali ste da je za Hrvatsku strateški projekat izgradnje sustava za navodnjavanje, čak ste u proračunu planirali sredstva kako bi vaša obećanja bila uvjerljivija. Prošle godine u taj projekat nije uloženo ništa a isto tako niti u prvom polugodištu ove godine. Uvjeravani smo da su svi strateški projekti u Hrvatskoj jednako prioritetni, stvarno je drugačija. U pojedinim dijelovima Hrvatske, hrvatska Vlada danas neki projekt proglasi strateškim a sutradan se pristupa realizaciji. Nasuprot tome nama umjesto realizacije ostaju samo obećanja a ministri Slavonci na to šute. Zašto? To znaju samo oni, šute i onda kada svjedoče tihom gašenju fonda za regionalni razvoj kojemu je zadatak ujednačavanje razvoja regija. Od 25 milijuna kuna planiranih za Slavoniju uloženo je svega 2 milijuna i 200 tisuća kuna, nema razvoja poljoprivrede, nema razvoja prehrambene industrije, nema realizacije i strateških projekata nema ulaganja, radi ujednačavanja razvoja regija, zar je čudan tako visoki postotak prihvatljivosti ideje Slavonija regija. No, očito je da sadašnja vlast ne zna čitati jasne znakove vremena te ustrajava na politici jednima realizacija a drugima samo obećanja. Prezasićena sam obećanjima i obeshrabrena evidentnom nesposobnošću aktualne vlasti i zbog toga ne mogu podržati ovo izvješće izvršenja proračuna.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvi je gospodin Krunoslav Markovinović.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo, prvi navod nerealan je proračun i u funkciji predizborne valjda kampanje je bio pa sam predvidjela rebalans. Dakle, ovaj način razmišljanja je fenomenalan. Evo ja ću ga samo demantirati na ovaj način. U mojoj općini imali smo tri rebalansa već ove godine. Od toga su bila dva poslije izbora, dakle, poslije izbora, svaki smo povećali proračun za jedno 3 milijuna kuna. Prema tome da smo, a po vašem ispada da svaki proračun pred izbore mora biti potpuno obrnut, prvo ga napušete pa ga praznite je li?! Prema tome, kolegice mislim da vaše zaključivanje ipak nije ono što bi trebalo biti. Hvala.
Gospođa Nevenka Majdenić, ispravak.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnica Lalić je rekla da je ministar gospodarstva nesposoban jer ne izvršava proračunske stavke. Zastupnici očito nije jasan tijek proračuna jer misli da se svaka stavka izvršava dvanaestinom proračuna za svaki mjesec.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Vesna Škulić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Evo, ja neću biti duga, obzirom da su ovo stavke iz proračuna koje Vlada Republike Hrvatske nije kao obveze ispunila prema osobama sa invaliditetom pa ću se ja samo ukratko osvrnuti na par stvari. Dakle, neprovođenje nacionalne strategije predviđenom dinamikom nažalost sve više i više tone. Zatim odluka o ukidanju PDV-a za uvoz automobila za civilne invalide nije donesena, kada će, ne zna se, iako je bila rasprava u ovom Saboru. Zatim, govorim o samozapošljavanju koje je trebalo ići iz Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom, također nije realizirano. Međutim, ja bih se osvrnula na nekoliko primjera. Prije nekoliko dana dvije djevojke iz Belog Manastira poslali su mi jedno hitno pismo, one su zaposlene i programu i ugovor im traje do kraja ove godine. Nažalost, nema im tko produžiti ugovor, nažalost, nema ih tko financirati njihova radna mjesta jer općina Beli Manastir nema toliko sredstava za njihove godišnje plaće a Fond o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju ne vrši svoju funkciju. Također dobila sam pismo jednog mladog čovjeka koji je završio fakultet u invalidskim kolicima i morati ćete priznati da je potrebna jedna određena doza i hrabrosti i ludosti da se u našim uvjetima, pod ovakvim uvjetima i molim kolege zastupnike ako nisu zainteresirani, neka se bar prave zainteresirani dakle, da se kod nas završi fakultet, potrebno je jako puno upornosti. I taj dečko traži sredstva za poticaj, za samozapošljavanje, nažalost ne može ga dobiti jer taj Fond ne radi. Slušajući jučerašnju raspravu o dionicama za braniteljski fond nisam se mogla oteti dojmu da me taj fond strašno podsjeća na jedan postojeći, nepostojeći fond. Govorim dakle, opet o fondu za rehabilitaciju i zapošljavanju osoba sa invaliditetom. Obzirom da je i ministar financija zaboravio i ministar rada i poduzetništva, ne kojega bi ja smijenila sa funkcije nego se uopće ne bi niti okrenula za gospodinom ministrom a čini mi se i cijela Vlada o čemu se radi ukratko ću podsjetiti. Od osnivanja Fonda do danas nije imenovan ravnatelj Fonda a prošle su dvije godine. Nisu određeni kriteriji za raspodjelu sredstava iz tog Fonda. Zatim niti jedna osoba nije zaposlena također iz sredstava toga Fonda. Svake godine se sredstva smanjuju, dakle, sva su pala sa 23 tisuće iz početka na 19, odnosno 23 milijuna na 19 milijuna kuna fonda. Gospodine ministre, oprostite ali ja vas ne vidim, pa bih sada htjela da vas vidim, ne mogu se ustati, pa vas molim ako vam nije teško. I prošli put sam vas pitala tko će odgovarati zbog svega ovoga nereda što se tiče Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Vi mi tada niste ništa odgovorili i lijepo ste se branili šutnjom. To je izgleda politika ove Vlade kada su u pitanju osobe sa invaliditetom da se brani šutnjom. Ne poduzimajući ništa osim kojeg prigodnog slikanja. Opet vas pitam da li će netko odgovarati zbog toga i tražimo objašnjenje odmah jer osobe sa invaliditetom imaju pravo znati što je sa tim sredstvima, da li će taj fond profunkcionirati, kada će biti imenovan ravnatelj tog Fonda i da li će stvarno netko odgovarati ili jednostavno recite nema novaca.
Hvala lijepa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dakle, uvažena gospođo zastupnice ja kao ministar financija mogu samo reći da je Vlada osigurala novce i to se vidi u pozicijama proračuna. Prema tome, oni koji su odgovorni za funkcioniranje Fonda, ti bi temeljem, dakle, provođenja svih akata da Fond može funkcionirati oni će dobiti novce iz proračuna i te novce utroše. Dakle, tu što se tiče Vlade i Ministarstva financija nije ništa sporno. I to ne mora značiti do kraja godine ti novci neće biti utrošeni. Međutim, gledajte, vi sada meni postavljate pitanje da se ja branim šutnjom, ja se uopće ne branim šutnjom niti sam se branio kada ste zadnji put postavili pitanje. Kada je bilo govora o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci prošle godine jer nisam bio u sabornici kada je bila rasprava o izvršenju proračuna za godinu dana, dakle, Vlada je osigurala novce, Ministarstvo financija će u onom trenutku kada Fond zatraži, normalno … [[Govornik se ne razumije.]] državne riznice a zna se tko su odgovorni ljudi za funkcioniranje Fonda.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi ministre, kolegice i kolege. Teško je poslije toliko govornika reći nešto novo, nešto na što još nije ukazano. Zadržati ću se na izvršenju proračuna samo na dijelu dva ministarstava. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva te na izvršenju programa Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Pozicija, troškovi analize inspekcijskih uzoraka, milijun 500 tisuća kuna planiranih, realizacija je nula. Znači li to da naše inspekcije ne rade ili nema da, jer naime, nema dana u medijima kada ne čujemo koliko je naša hrana zdrava ili pak koliko je uvozna hrana loša, čak štoviše smeće. Poznato je da kada inspekcija uzme uzorak hrane, ukoliko ne zadovoljava propise i hrvatske norme plaća proizvođač ili uvoznik. Kako je ova stavka u proračunu nula to zaista znači da ili inspekcije ne rade ili pak su svi uzorci i naša proizvodnja i uvoza van propisa a jedno i drugo mora zabrinuti naše potrošače. Slatkovodno ribarstvo nam je u kolapsu, ribnjaci prazni, ribe na tržištu nema, ali i tako mala sredstva za praćenje stanja u slatkovodnom ribarstvu utrošena su sa svega 30%. Imamo ribnjake, imamo suvišak stočne hrane, imamo tržište, a ribnjaci zjape u korovima, van proizvodnje, još uvijek u državnom vlasništvu. Istraživanja u poljoprivredi. Od 6 milijuna 100 tisuća kuna utrošeno 950 tisuća ili 15% dok nam poljoprivreda vapi za novim tehnologijama. Poljoprivredni fakulteti dovoljno nemaju istraživačkih projekata za znanstvene novake i ne zaboravimo da isto tako treba kandidirati nove projekte za poljoprivredne fondove Europske unije posebno SAPARD koji za 2006. godinu planirano je 25 milijuna EUR-a a koji zasigurno traži nove tehnologije zasnovane na znanju i sigurno ekonomskom opravdanošću. O podizanju višegodišnjih nasada ovdje je već bilo govora. Iako ministar na svakom skupu naglašava stratešku važnost višegodišnjih nasada, iako znamo da posao mora biti završen do ulaska u Europsku uniju realizacija od planiranih 80 milijuna je nula, a pješčani sat kolege i kolegice počeo je teći. U gospodarstvu su predviđene subvencije poljoprivrednicima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima koje iznose 40 milijuna kuna. Realizacija je nula dok istovremeno zadovoljavamo domaće tržište za goveđim mesom svega 80%. Pored hiperprodukcije žitarica meso uvozimo, a daleko smo od toga da zadovoljimo izvozne kvote «baby beef-a». O Zakonu o poljoprivredi 2001. ugrađeno je osnivanje poljoprivredne komore. Svake godine za tu namjenu planiraju se sredstva no kao što niti prošla tako niti ova Vlada ne smatra da se Zakon o poljoprivredi treba i provoditi ne samo u ovom dijelu već u daleko važnijem dijelu. Naime zeleno izvješće koje vlade svake godine moraju podnositi Saboru ili govorim o, u množini jer mislim i na prošlu kako bi se pratilo stanje u poljoprivredi, donosile nove mjere i pokušalo ispraviti nagomilane probleme u poljoprivredi koje će zasigurno najteže podnijeti prilagodbu s Europskom unijom, njenom produktivnošću i konkurentnošću Vlada ne provodi. Ne provodi zakon. Parlament o tome ne otvara raspravu već tri godine i zaista sve je lijepo pod tepihom. Uspostava vinogradarskog katastra od planiranih 2 milijuna utrošeno 230 tisuća kuna ili 11%. Naš katastar izgleda ovako. U registru katastra 13 tisuća hektara. U statistici gotovo 50 tisuća hektara vinograda. U stvarnosti govorimo oko 30 tisuća hektara. S kojim ćemo podatkom ući u Europsku uniju? NI po statistici ni po posađenim površinama već po registriranim podacima u vinogradarskom katastru. Alarm je isto tako upaljen. Ne samo da intenzivnije ne podižemo vinogradarske nasade mi čak ni posađeno nemamo registrirano. Horizontalne mjere potpore u prehrambeno-prerađivačkoj industriji od 10 milijuna realizacija 0. A upravo nam ta industrija treba biti pokretač poljoprivredne proizvodnje, finalizirati tu proizvodnju i stvoriti tržište poljoprivrednih proizvoda. Opremanje Zavoda za tlo, planirana sredstva su mala. Jedva 642 tisuće i tako mala realizacija je nula. Istovremeno želimo proizvoditi organsku hranu, ekološki prihvatljivu i pri tome zaboravljamo da je analiza tla broj jedan da bi uopće mogli prići takvoj organizaciji, a isto tako zaboravljamo da je oprema tih zavoda iz pedesetih godina prošlog stoljeća. I na kraju nešto o Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Poticaj obrazovanja nacionalnih manjina tiče se prije svega udžbenika planirana su 3 milijuna premala o čemu sam više puta u ovoj sabornici govorila. Nažalost realizacija u 6 mjeseci je daleko manja. Nepunih 19%. To ukazuje na nebrigu Ministarstva i neorganiziranost kada su u pitanju manjinski udžbenici. Stipendije pripadnika nacionalnih manjina planirano milijun kuna. Utrošak 0. Možda je to i time što djeca nacionalnih manjina ne mogu čak ni upisati fakultete pa čak ni onda kad žele upisati svoj materinji jezik. Da ne bi bilo zabune prešli su kvalifikacijski prag i ministra Primorca sam o tom, s tim upoznala. Pozicija predškolske ustanove, sufinanciranje djece pripadnika nacionalnih manjina. Od planiranih milijun i pol kuna koja ne, moramo reći nisu velika sredstva za Proračun utrošeno 20%. Iako djeca idu u vrtiće svakodnevno ova sredstva su planirana mjesečno ne pristižu, a koji to problem stvara vrtićima koji su zaista mali i koji s tim sredstvima računaju u redovnom poslovanju znaju samo ravnateljice manjinskih vrtića. Kolegice i kolege nisam govorila o ukupnim prihodima i rashodima jer su prethodnici na to ukazivali i različito tumačili. Govorila sam o točno definiranim i nerealiziranim pozicijama koje ukazuju da osim verbalne podrške koji pojedini ministri daju bilo kad se radi o poljoprivredi ili pak nacionalnim manjinama u svojim javnim nastupima dijela potpuno izostaju. Nažalost to nije put u Europu i dovoljan je razlog da ovaj Proračun ne podržimo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I kao posljednji gospodin Vladimir Štengl koga ne vidim pa gubi pravo rasprave. Molim, sad će se kratko osvrnuti gospodin Šuker na ovu raspravu.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pa evo na kraju ove rasprave ja bih se svima zahvalio na raspravi, na i konstruktivnim kritikama i prijedlozima. Veći dio ovih projekata o kojima se danas govorilo su već u fazi realizacije u ova tri mjeseca no većina tih projekata će se sigurno izrealizirati do kraja ove godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu ministru Šukeru. Zaključujem raspravu. A nastavak sjednice je u 15 sati kada će biti glasovanje. Hvala lijepo. Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu za prvo polugodište 2005. godine. Dajem na glasovanje zaključak. Prihvaća se izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu za prvo polugodište 2005. godine. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je izvještaj prihvaćen sa 67 glasova za, 10 suzdržanih i 16 protiv.