Gospođe i gospodo zastupnici, otvaram 2. izvanrednu sjednicu Hrvatskog sabora, lijepo vas sve pozdravljam. Izvanrednu sjednicu Hrvatskog sabora sazvao sam na temelju članka 197., stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora dakle na zahtjev Predsjednika Republike. Gospođo i gospodo zastupnici uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Članak 205. Poslovnika nalaže da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Po hitnom postupku predlaže se donošenje tri zakona i to: Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Prijedlog zakona broj 1. Prijedlog zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i državnih upravnih organizacija s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Prijedlog zakona broj 3. I treće, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu državne uprave sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Prijedlog zakona broj 2. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona, prvog od, Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske? Nema. Molim da se zastupnici i zastupnice izjasne o tome tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske? Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Tko je protiv? Hvala lijepa. Utvrđujem da je sa 104 glasa za i 17 protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i državnih upravnih organizacija? Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala lijepa. Tko je protiv? Utvrđujem da je sa 96 glasova za i 25 glasova protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i državnih upravnih organizacija. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu državne uprave? Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala lijepa. Tko je protiv? Utvrđujem da je sa 97 glasova za i 24 protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu državne uprave. Pisanih prigovora na dnevni red koji sam predložio uz poziv za sjednicu nije bilo te se taj dnevni red sukladno članku 203., stavak 4. Poslovnika smatra usvojenim. Gospođe i gospodo zastupnici dnevni red je utvrđen. Sukladno članku 205., stavak 2. Poslovnika ja bih sad trebao objaviti utvrđeni dnevni red. Predlažem, ako se slažete da ne čitam cijeli dnevni red nego samo da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako sam ga predložio u prijedlogu dnevnoga reda, a sukladno prijedlogu, sukladno članku 223., stavak 3. predlažem, a to su predložili i pojedini klubovi zastupnika da se o ova tri zakona provede objedinjena rasprava s time da predstavnici klubova imaju pravo na proširenu raspravu u trajanju od 20 minuta sa time da mogu podijeliti tih 20 minuta, da ne mora jedan nego može dvoje ili više tih 20 minuta podijeliti u raspravi. Ako ste suglasni sa time da objedinimo raspravu na ovaj način molim da to i potvrdimo glasovanjem. Tko je za tu objedinjenu raspravu? Protiv? Nema. Suzdržani? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno usvojen zaključak da se o ova tri zakona provede objedinjena rasprava. Predlagatelj, predlagatelj ova tri zakona je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuju i prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ta izvješća se, ova dva odbora umnožavaju. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedloge ova tri zakona? Da. Gospodin Ivo Sanader u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Hrvatska javnost od novog saziva Hrvatskog sabora i novog mandatnog razdoblja nove legislativne periode očekuje puno. Mi smo i u našem izbornom programu, a nismo samo to bili mi, bilo je tu inicijativa i drugih stranaka od HSP-a do Vlade, predlagali da se smanji broj ministarstava, da Vlada bude učinkovita. Zato zahvaljujem svima onima danas, večeras koji su svojim glasom podržali da se ide u hitni postupak i da večeras možemo ako Bog da završiti raspravu i izglasovati ova tri zakona. Pozivam odmah prije izlaganja sve one koji imaju neke prijedloge u formi amandmana da ih podnesu i ukoliko budu konstruktivni i dobri naravno da ćemo ih razmotriti i prihvatiti. Zahvalni ćemo biti za svaku dobru inicijativu. Želim prije svega reći da je Hrvatska izašla iz jednog teškog vremena, iz jednog teškog perioda. Kroz taj period smo imali vlade koje su bile takve kakve jesu koju naslijeđujemo i kakvu naslijeđujemo danas. Vlada sa 19 ministarstava i još jednim ministrom bez lisnice, dakle 20 ministara. Za zemlju od 4,5 niti toliko milijuna stanovnika je to previše. Imamo usporedbe s drugim zemljama, od Njemačke koja ima 80 milijuna stanovnika i 13 ministarstava, do Austrije koja ima negdje 11 milijuna stanovnika 12 ministarstava, do naših susjeda Slovenaca, Mađara, Španjolci, Irci, dakle govorim o članicama Europske unije svi su tu negdje između 12 i 15 ministarstava, Rumunjska je primjerice učinila jedan veliki zaokret prije 6 mjeseci. Negdje u lipnju ove godine su sa 27 ministarstava koliko su imali, smanjili broj gotovo za 10. Prema tome, ovo što predlažemo večeras jest prvi korak u jednoj namjeri da administracija bude servis građana. Želimo pokazati to od glave. Želimo početi od Vlade, a onda bi trebalo to sukladno tome sprovesti, pokušati se potruditi svi zajedno da i do same lokalne uprave do grada do općine i da ne govorim o županiji, da se to provede i da doista administracija ne bude birokracija koja sama sebi svrhom, nego da bude servis građana. U tom smislu manji broj ministarstava koji mi predlažemo jest 14, ja ću ih kasnije pročitati, jamčit će ne samo uštedu o kojoj će biti više riječi kada ministri dobiju i zadaće u pogledu racionalizacije, jer kod spajanja se ipsofakto računa i na uštedu i na racionalizaciju, nego računamo prije svega na učinkovitost te Vlade na njezinu djelotvorniju organizaciju i aktivnost. Do sada smo bili svjedoci, a to mogu posvjedočiti i sam kao ministar znanosti sad davne već 92., 93. da smo imali strašnih problema u međusobnoj koordinaciji u međusobnom djelovanju između ministarstava i kasnije kao zamjenik ministra vanjskih poslova sam se također u to mogao uvjeriti. Pri tome u filozofiji spajanja i pristupu spajanja ministarstava reduciranja broja ministarstava u posljednjih 6, 7 mjeseci mi iz Hrvatske demokratske zajednice smo konzultirali jedan čitav niz stručnjaka iz pojedinih područja, dakle ne samo da smo komparirali ono što je na zapadu, što se već i pokazalo kao dobrim, nego smo i konzultirali ljude koji se time bave, ljude od struke i došli smo do ovog broja 14, možda je on mogao biti i manji, moja osobna želja je bila da bude manji, ali smo na kraju nakon svih konzultacija stali kod broja 14, jer smo u tom pristupu smatrali da je to u ovom trenutku možda i najprimjerenije za Hrvatsku. Bilo je naravno i bit će prigovora, bit će onih koji neće biti zadovoljni. Ali znate kad se nešto ide u nekakve promjene, kad se ide u nekakve pa i radikalne promjene, jer smanjenje broja ministarstava za 5, jest radikalna promjena, onda imate uvijek onih koji su za i protiv. I mi se s tim mirimo. Bit će oni koji su za i protiv. Ja sam uvjeren da će praksa pokazati da će oni koji su bili za i koji su nas podržavali da će biti u pravu. Jer učinkovita državna uprava može biti samo ona koja je elastična, koja je vitka, a ne glomazni aparat od 20 ministara. I u tom smislu nismo se slijedili logikom, nismo išli ovom logikom manjeg otpora da prihvatimo i da ostanemo na status quo, na zatečenom stanju, jer bi to bilo, politički najkomotnije, ne bi bilo nikakvih problema da smo time nastavili, nego smo išli u takav pristup, za koji molim razumijevanje i potporu. Čini mi se da ćemo se svi oko toga usuglasiti da bi najlakše bilo ostaviti sve po starom. Ali onda kako pokrenuti Hrvatsku, kako aktivirati sve one ljudske potencijale, kreativne potencijale koje imamo, kako reaktivirati poticati i pokrenuti poduzetnost naših ljudi, kreativnost naših ljudi, a ja vjerujem da imamo poduzetne i sposobne ljude, da imamo marljive ljude samo trebamo i vlast od državne razine do lokalne koja će im to i omogućiti. i u tom smislu naš je prijedlog, dakle da u Vladi bude 14 ministarstava kako slijedi: Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo financija, Ministarstvo obrane, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Ministarstvo kulture, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Ministarstvo europskih integracija. U pristupu smo imali dva moguća načina gledanja. Jedno je bilo treba li spajati nešto što je samo po sebi suprotstavljeno? Ili ih treba ostaviti u zasebnim resorima, pa da se svatko za sebe bori kao što je to bio slučaj do sada? Izabrali smo ono prvo. Smatrali smo da, primjerice gospodarstvo i rad koji su do sad bili u dva odvojena ministarstva, koja su po sebi sama sebi suprotstavljena, jer su s jedne strane dakle, a ne bi trebala biti jer su na istom poslu, na istom su poslu i gospodarstvenici i radnici. Smatrali smo da je puno bolje da ih imamo pod jednim krovom, pa da eventualne prijepore, različita gledišta na stvari, na probleme razmotre pod jednim krovom u jednom resoru u jednom ministarstvu i da onda kao zajednički prijedlog izađu na Vladu i pred Sabor sa svojim rješenjima. Drugi pristup moguć je bio ostaviti ih odvojeno, pa da se svatko bori za svoje pozicije i da vidimo koji je ministar jači, i da taj ministar onda i pobjedi. To je do sada bilo, bio sam svjedokom takvih Vlada, pa i ova zadnja Račanova, i ona pretposljednja Matešina su bile takve i nije to funkcioniralo. Osim svađa između ministara, osim svađe između resora, bile su svađe i između određenih grupacija u društvu. Mi držimo da pod jednim krivom se može puno bolji, otvoreniji i pristupačniji dijalog voditi među, ajde da ih tako nazovemo suprotstavljenim stranama u jednom resoru. I zato u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva dakle, smo uz gospodarstvo i poduzetništvo uveli, predlažemo da se uvede i rad, znači dosadašnje Ministarstvo rada i socijalne skrbi više ne bi postojalo kao takvo, nego bi dio tog ministarstva prešao u Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva a drugi dio ministarstvo, onaj dio socijalne skrbi u Ministarstvo zdravstva. Nekoliko riječi o povezivanju ovih dvaju ministarstava, najprije rada i malog i srednjeg poduzetništva, obrta je logičan slijed budući da gospodarstvo koje upravo stoga što je kompleksno i treba gledati kao na jednu jedinstvenu cjelinu u sklopu koje se trebaju rješavati i posebni segmenti. Malo i srednje poduzetništvo mjerama gospodarske politike treba povezati sa velikim tvrtkama i sustavima. A radi povećanja kompleksnosti proizvoda i zajedničkog nastupa na domaćim i stranim tržištima. Povezivanje tih dvaju ministarstava treba rezultirati koordiranijim i efikasnijim radom u gospodarstvu. To će pridonijeti realizaciji jednog od najbitnijih prioriteta ove Vlade a to je gospodarski rast i povećanja bruto društvenog proizvoda. Sastavni dio gospodarstva kao što sam i rekao je uređivanje i radnih odnosa, tržišta rada, upošljavanja, odnosi sa sindikatima i udrugama poslodavaca. Uključivanjem i tog segmenta u zajedničko ministarstvo, kao što sam kazao, pridonjet će kvalitetnijem socijalnom dijalogu i rješenjima kojima je za cilj gospodarski rast ali i pravedno reguliranje radnih odnosa, te smanjenje nezaposlenosti a sve u cilju povećanog životnog standarda. Neki su politički promatrači, Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka nazvali mega ministarstvom, i možda i jest tako. Ali mi držimo da more, cestovna infrastruktura i turizam su u temeljima razvoja zemlje kao što je Hrvatska. Postoje logični i vrlo opravdani razlozi zbog kojih ti resori trebaju biti u okviru jednog ministarstva. Pomorska, cestovna, željeznička i zračna infrastruktura su najvažnije za razvoj zemlje, pogotovo za razvoj i gospodarske grane kao što je turizam. Kako živiti od mora kao pomorska zemlja ako nema dobrih luka, veza tih luka sa otocima i ostalim lukama svijeta, odnosno ako nema veza tih luka preko autocesta i cesta s ostalim dijelovima Hrvatske i Europe. I u svemu tome turizam vidimo kao nadgradnju koja će koristeći tu infrastrukturu Hrvatsku promovirati u turističku zemlju još više i na taj način doći do toga da Hrvatska i značajnije živi i ubire od turizma. Stoga će ovo Ministarstvo omogućiti bolju koordinaciju navedenih resora, ali i bolju iskoristljivost komparativnih prednosti koje Hrvatska ima. U Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva smo uključili i vodno gospodarstvo. I to temeljem dosadašnjih iskustava kao jednog od najvećih prirodnih bogatstava zaključili smo da je optimalno uključivanje, da je optimalno rješenje uključivanje vodnog gospodarstva u sastav Ministarstva poljoprivrede i šumarstva. Bilo je i drugih prijedloga, mi smo se odlučili za ovo rješenje. U djelokrugu je tog ministarstva već nadzor nad tlom i šumama, pa se ovakvo rješenje nameće kao najlogičnije jer obuhvaća ukupnu zaštitu vodnih potencijala kako u smislu njihova očuvanja, tako i u smislu učinkovitog iskorištavanja gospodarskih mogućnosti. Treba napomenuti da se u Hrvatskoj danas navodnjava tek oko 1% ukupnih poljoprivrednih površina i upravo stoga jedna je od važnijih odrednica programa Vlade a u kontekstu povećanja proizvodnje kvalitetne hrane pokretanje projekata navodnjavanja. Vlada je svjesna strateškog značenja vode te je uvjerena da će se na ovaj način vodno gospodarstvo staviti u pravu funkciju. Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva uključuje isto tako i problematiku stanovanja i komunalnog gospodarstva objedinjena u ovom Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva jer čini međuzavisni i koherentni sustav u ukupnoj gospodarskoj i socijalnoj politici poštujući pri tome temeljne postulate održivog razvitka. Hrvatska raspolaže, dame i gospodo, visoko vrijednom lokacijskom rentom i kulturnim nasljeđem čije očuvanje daljnji razvitak i vrednovanje vitalni nacionalni interes. Prostorno je planiranje adekvatni okvir kojim se usklađuju bitne odrednice gospodarskog i ukupnog društvenog razvitka. To znači da se primjerenim prostornim planiranjem osigurava zaštita prostora, njegovo optimalno korištenje, gradnja infrastrukture te uređenje i daljnje oblikovanje urbanih i ruralnih sredina. Uspostava, efikasnog i kriterijima prostornog planiranja i zaštite okoliša primjerenog komunalnog sustava iduća je bitna odrednica za omogućavanje ravnomjernog regionalnog razvitka i poticanje gospodarskih osnova. Komunalni standard i opremljenost infrastrukturnim objektima važan je segment kvalitete življenja. S time u svezi je i odgovornost ovog Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva za očuvanje, obnovu i stvaranje uvjeta za izgradnju novog stambenog fonda, posebno imajući na umu potrebe mladih obitelji i socijalno stanovanje te poticanje tržišne stanogradnje kao značajnog elementa ukupnog gospodarskog rasta. U Ministarstvu zdravstva kao što smo rekli uključujemo socijalnu skrb. Jer između organizacije zdravstvene i socijalne skrbi ne postoji oštra granica. O tome svjedoči i podatak da se u našim bolnicama zbrinjava oko 15% bolesnika koji su miješani socijalno medicinski slučajevi kojima je smještaj i njega primarni problem. To se posebice odnosi i na populaciju starijih osoba ili onih sa teškim kroničnim bolestima koje uz zdravstvene probleme imaju i status socijalno ugroženih osoba. U Hrvatskoj postoji značajan nedostatak smještaja za takve osobe pa se utočište često nađe u bolnicama. Objedinjavanjem dvaju resora otvara se mogućnost bolje suradnje i rješavanja zajedničkih problema na racionalnije u bolnicama se javlja višak kreveta zbog prelaska na racionalnije liječenje u ambulantama i dnevnim bolnicama pa se taj višak može pretvoriti u smještaj socijalno i zdravstveno ugroženje populacije. Takav smještaj dame i gospodo znatno je jeftiniji od bolničkog jer ne zahtjeva visoke kadrovske kriterije kao akutne bolnice budući da je težište potrebnih usluga većinom na njezi a manjim djelom na liječenju bolesnika. Spajanjem resora pojačat će se suradnja stručnjaka iz oblasti zdravstva i socijalne skrbi po uzoru na mnoge europske zemlje. Ovdje je vrijedno napomenuti da smo takvo iskustvo imali i 1991. godine i da je ono bilo razdoblje pozitivnog iskustva, kasnije smo mi išli u promjene koje su se pokazale po našem mišljenju da nisu bile dobre i zato predlažemo da se to vrati natrag. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa nastalo je integracijom, ili nastaje integracijom dosadašnjeg Ministarstva znanosti i tehnologije te Ministarstva prosvjete i športa. Temeljna ideja udruživanja dvaju postojećih ministarstava je postizanje veće povezanosti obrazovnog sustava sa znanošću a sve u cilju implementacije najnovijih znanja u sustav školstva i obrazovanja. Ovim načinom organiziranja osigurat će se neposredno ujednačanje standarda obrazovanja kao i usklađenog obrazovnog i znanstvenog sustava sa strategijom razvoja zemlje. Osim toga, predloženi model će osigurati i nužan na znanju utemeljen sustavni razvoj športa i tjelesne kulture. Integrativni pristup sagledavanju znanja, obrazovanja i športa te bliska suradnja ovog ministarstva sa ostalim ministarstvima i državnim upravnim organizacijama preduvjet je snažnom pokretanju Hrvatske. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa obavlja upravne i druge poslove koji se odnose i na sustav i predškolskog, osnovno školskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja kao i na sustav visoke naobrazbe u zemlji i inozemstvu. I da ne nabrajam sve ostalo što radi i što je već poznato. Uvodimo novo ministarstvo, predlažemo uvođenje novoga ministarstva za obitelj, branitelj i međugeneracijsku solidarnost jer obitelj dame i gospodo prije svega pripada posebno mjesto u društvu a ona ga ima i na temelju ustavnih odredbi. Koje kažu da država posebno štiti obitelji, djecu, mladež i majčinstvo. Mi u Hrvatskoj imamo puno problema jedna od tih je loša demografska slika, i katastrofalne demografske prognoze. Ako ovako nastavimo, budući da smo među žalosnim europskim rekorederima po negativnom prirastu stanovništva, jer svake godine više ljudi umire nego što se djece rađa, bojim se da će se obistiniti one prognoze crne koje kažu da ćemo za 40 tak godina imati milijun stanovnika manje. I stoga i simbolički i sadržajno jasna poruka naša za koju tražim vašu potporu Hrvatskoj javnosti da želimo i putem posebnog ministarstva, voditi brigu o obitelji o demografskoj obnovi. to ministarstvo objedinjuje brigu o obitelji od zaustavljanja pada nataliteta, do borbe protiv svih oblika ovisnosti kao posebnog opasnog zla koje prijeti obitelji. U tu svrhu spremamo nekoliko zakonskih projekata kojima će se vratiti neka prava, ali i bolje regulirati neki odnosi. Ministarstvo će pripremati i posebne programe za mnogočlane obitelji, kao i za one s više djece. Novi programi za demografski razvitak pripremiti će se u suradnji sa vodećim hrvatskim demografima. To ministarstvo ima zadaću pripremiti novi zakon o pravima hrvatskih branitelja, iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, i u cjelokupnim svojim aktivnostima stvarati klimu vraćanja dostojanstva hrvatskim braniteljima. To će se najbolje ostvariti rješavanjem problema kojima su danas branitelji suočeni. Među važnijim projektima biti će program zapošljavanja hrvatskih branitelja i djece poginulih hrvatskih branitelja. Aktivnosti međugeneracijske solidarnosti temelje se na pretpostavci da mladi da djeca i umirovljenici nisu konkurentske skupine, već da se aktivnostima na promicanju i jednih i drugih odnosno njihovih prava jača ono što je temelj ustrostva ovoga novoga ministarstva. A to je obitelj. I konačno ostala ministarstva ostaju onakva kakva su bila. Jedino bih kratko prokomentirao naš prijedlog za koji također molim razumijevanje, da iz Ministarstva pravosuđa izuzmemo upravu. Ima za to nekoliko razloga, osim toga što to struka cijelo vrijeme i traži. Jer djelkrug uprave po prirodi stvari ne spada u djelkrug pravosuđa. I bliži je čak po nekimr ješenjima Ministarstvu unutarnjih poslova, nego Ministarstvu pravosuđa. Ako uzmemo primjerice njegovu djelatnost oko matičnih knjiga rođenih, vjenačnih, umrlih. A MUP s druge strane vodi knjige državljanstva znači čak bi b ili bližu MUPu nego Ministarstvu pravosuđa. I doista uprava je i to je recimo drugi razlog interdisciplinarna jer radi i sve službeničke odnose edukaciju državnih službenika. Stegovnu odgovornost službenika i namještenika svih ministarstava, ne Ministarstva pravosuđa svih ministarstava. Isto tako uprava je interdisciplinarna i zbog toga što se upravni postupak vodi u svim ministarstvima specifično. Dakle svako ministarstvo svaki resor ima svoj specifični upravni postupak, i zbog toga je i to jedan razlog više da zaista upravu izuzmemo iz ministarstva pravosuđa. I na kraju rekao bih još nekoliko rečenica o prijedlogu da ustrojimo i nekoliko državnih ureda. Dakle, iz pravosuđa bismo izuzeli upravu koja bi postala išla u središnji državni ured za upravu. Ona bi odnosno taj središnji državni ured, bi obavljao stručne i administratiovne poslove. Koji se odnose na sastav i ustrojestvo državne uprave i lokalne samouprave politički izborni sustav. Drugo bi bio središnji državni ured za E Hrvatsku odnosno I Hrvatsku ako ćemo u engleskom izgovoru. Koji bi koordinirao djelatnosti tijela državne uprave i povezivanje s privatnim sektorom u provedbi projekta I Hrvatska. Projekt I Hrvatska predviđa da se će se uspostaviti i umrežiti sustav koji će građanima omogućiti da putem Interneta obavljaju komunikaciju s javnom upravom. Tu mislimo i na zdravstvo i na školstvo i na gospodarstvo. I ovim bi se Hrvatska ovom upravom i ovim projektom svrstala među one grupe zemalja unutar Europske unije koje su prihvatile povelju u Sevili i Hrvatska 2005. Mi držimo da nemamo toliko snage niti da možemo se priključitit članicama Europske unije u dostizanju toga cilja 2005. Ali smatramo da b ismo u ovom mandatnom razdoblju od 4 godine mogli doseći taj tu razinu. Kao treći ured središnji predlažemo središnji ured za upravljanje državnom imovinom. Svi koji ste bili u Vladi posebno sada tu apostrofiram dosadašnju vladajuću koaliciju znate da imamo problema i da je državna uprava prije svega državna imovina raspoređena po različitim ministarstvima, razlilčiitm tijelima uprave, i prva i temeljna zadaća bi bila ovoga središnjeg državnog ureda napraviti katastar cijele državne imovine. Jer mi danas još uvijek ne znamo odnosno znamo jer je znamo svak pojedinačno, svaki resor za sebe, ali nemamo jedna objedinjeni katastar inventar svega onoga što spadau državnu imovinu. Taj bi ured obavljao upravnme i stručne poslove koji se odnose na upravljanje nekretninama i pokretninama. Te udjelima u trgovačkim društvima u vlasništu Republike Hrvatske, predlaže, predlagao bi imenovanje članova nadzornih odbora, te vodio evidenciju o državnoj imovini koja nije posebnim zakonom povjerena na upravljanje drugom tijelu dravne uprave. Mislimo da bi se objedinjavanjem tim mogao postići čak i bolji financijski učinak. Imamo dosta državne imovine koja je danas mrtvi kapital. Koja leži nekretnine koje nitko ne koristi, držimo da ih se može iskoristiti. Čak razmišljamo i o tome da ih ponudimo, naravno, putem natječaja, i društvima za upravljanje imovinom ili fondovima. Pa neka se jave na natječaj da vidimo tko može bolje, i u spješnije poslovati tom imovinom za državu neka na temelju natječaja pokušaju sklopiti ugovor i da viidmo na koji način taj mrtvi kapital pretočiti u nešto od čega možemo dobiti i prihod u državni proračun. To je ideja mislim da je ona hrabra, ali mislim da se ona može apsolutno realizirati. U suprotnome ako ostanemo ovako, to propada nikome ne koriosti, parcijalno se ministri bore daj meni ovo, daj ono i tako dalje. Predlažemo dakle središnji državni ured za upravljanje imovinom. Isto tako predlažemo i isti takav ured za razvojnu strategiju, koji bi obavljao stručne upravne i stručne poslove, koji se odnose na osmišljavanje i implementiranje strategije razvitka Republike Hrvatske, to je nešto slično što je imala i dosadašnja Vlada. Ured za strategiju, te bi koordinirana s tijelima središnje državne uprave, vezano uz ostvarenje ciljeva strategije. evo dame i gospodo mogao bih još više govoriti, ali mislim da sam dovoljno obrazložio i razloge zbog kojih idemo u smanjenje, predlažemo broja ministarstva, a i razloge zbog koje određene resore spajamo u jedan resor d abismo postali učinkovitiji i djelotvorniji u našem poslu. Još jedan puta zahvaljujem svima onima koji su glasovali za hitnost postupka. Molim ukkoliko ima dapače dobrih prijedloga amandmana da se predlože. Mi ćemo ih razmotriti i ukoliko zaista budu dobri prihvatiti. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem dr. Sanaderu koji je govorio u ime predlagatelja. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za zakonodavstvo gospodin Leko. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. Odbor za zakonodavstvo na 1. sjednici naravno u ovom sazivu razmotrio je sva tri prijedloga zakona koji su na dnevnom redu. Odbor za zakonodavstvo je nakon rasprave većinom glasova zaključio da podupre donošenje ovih zakona u Hrvatskom saboru i nije se protivio hitnom postupku za njihovo donošenje. Na tekst prijedloga zakona sva tri koji su bili u razmatranju i o kojima sada raspravljamo, članovi Odbora su, pojedini članovi Odbora su izdvojili svoja stajališta. Na tekst prijedloga zakona pod točkom 3. - ocjena potrebnih sredstava za provođenje zakona - sukladno članku 51. stavku 1. Poslovnika Hrvatskoga sabora svoja mišljenja izdvojili su Josip Leko, predsjednik te dr. Ivo Josipović, član Odbora smatrajući da će za potrebu reforme državne uprave obuhvaćene ovim zakonima biti potrebna odgovarajuća posebna sredstva za osiguranje kojih predlagatelj nije naveo izvorno. Radi toga smatraju da bi donošenje ovoga zakona bilo u suprotnosti sa člankom 90. stavkom 2. Ustava Republike Hrvatske i člankom 139. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Pored izdvojenog mišljenja Odbor je većinom glasova donio zaključke kojim načelno predlaže predlagatelju da preispita i svojim amandmanima otkloni manjkavosti koje se odnose na istitut državnog tajnika i ureda Vlade Republike Hrvatske. Naime, u prijelaznim i završnim odredbama nužno je navesti da li i koji ured Vlade, koji uredi Vlade prestaju postojati stupanjem na snagu ovoga zakona. Glede instituta državnog tajnika preispitati utvrđenu njegovu odgovornost predsjedniku Vlade i ministru jer je moguće tumačenje da bi na taj način državni tajnik provodio nadzor nad ministrom. Ako se tome još doda da ministar neposredno odgovara i Parlamentu mogao bi se izvući zaključak da bi državni tajnik kontrolirao osobu koja je odgovorna Parlamentu. Na pojedine odredbe predlaže se predlagatelju da svojim amandmanima pravno i jezično i nomotehnički doradi izričaj o članku 4., u članku 5., članku 21.c, e i f. kako bi uskladio nomotehnički tekst sa pravnim sustavom Republike Hrvatske. Na sva tri zakona se odnose uvodna obrazloženja i izdvojena mišljenja kao i na institut državnog tajnika. Što se tiče Zakona o Vladi nema bitnih primjedbi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem predsjedniku Odbora za zakonodavstvo. Molim predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav gospodina Bošnjakovića da izvijesti o stajalištu toga Odbora. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav također na svojoj 1. sjednici održanoj danas raspravio je prijedlog sva tri ova zakona. Odbor je zakone raspravljao na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. U raspravi smo podržali prijedlog predlagatelja da se sva tri zakona donesu po hitnom postupku, a većina članova Odbora suglasila su se sa rješenjima koja su predložena u ovim zakonima. U raspravi se najviše zapravo raspravljalo o pitanju da li su osigurana sredstva za provedbu ovih zakona. Određeno mišljenje kolega je bilo da je trebalo navesti konkretniji izvor. Međutim, evo, nakon provedene rasprave i glasovanja 7 glasova je bilo za i 3 je glasa bilo protiv. I predlažemo kao Odbor Hrvatskom saboru da donese sva tri ova zakona. Kolega uvaženi zastupnik gospodin Mato Arlović izvojio je svoje mišljenje sukladno članku 51. Poslovnika iz određenih političkih, ustavnopravnih i nomotehničkih razloga koje će on vjerojatno i sam obrazložiti. Toliko. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Kolegice i kolege, sada počinje teći onaj sat vremena u kojem se trebaju još tko želi podnijeti prijave za rasprave. Dakle, u 18 sati manje minutu ističe vrijeme za prijavu rasprave. Prelazimo na raspravu. Otvaram raspravu. Prvi na redu je Klub zastupnika SDP-a. Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma gospodin Mato Arlović. Izvolite kolega.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dozvolite da u ime Kluba zastupnika SDP-a iznesem nekoliko primjedbi i svojih i naših stajališta, a jedan dio će iznijeti i kolega Josip Leko nakon mene. Poštovane kolegice i kolege, mi ponovo naglašavamo da je kod ova sva tri zakona upitno da li su osigurana sredstva za njihovo provođenje sukladno članku 90. Ustava i članku 139. Poslovnika jer je naznačeno da nisu potrebna nikakva nova sredstva. Mi smatramo da su potrebna sredstva jer se sa njima otvaraju vrlo ozbiljne reforme i sasvim sigurno će te reforme koštati, da će trebati predvidjeti nova sredstva ako ne sada s obzirom na to što će odlučiti većina, onda barem kod izmjene i dopune proračuna u narednom razdoblju. No, u svakom slučaju to pitanje zadire zapravo u ustavnopravni aspekt jer po članku 90. Ustava za zakone čija primjena traži financijska sredstva moraju se predvidjeti njihovi izvori, a mi ovim zakonima nismo predvidjeli izvore za tu primjenu ova tri zakona. Drugo pitanje koje želimo naznačiti jest isto tako pitanje odgovornosti koje se ovdje pojavljuje. Osobito kod izmjena i dopuna Zakona o Vladi, Zakona o sustavu državne uprave. Naime, predviđa se sasvim kao novi institut, institut državnog tajnika i u državnim uredima i u ministarstvima koji će praktički obavljati posao zamjenika ministra u ministarstvima. Međutim, daje se jedan noviji model odgovornosti koji kaže da će taj zamjenik ministra ili ti državni tajnik biti odgovoran premijeru i ministru. Postavlja se pitanje u odnosu na članak 114. Ustava što znači odgovornost za resor. Naime, prema članku 114. se kaže jasno i odgovorno da Vlada je odgovorna Hrvatskom saboru, dakle kolektivna odgovornost. Međutim, predsjednik i članovi Vlade zajednički su odgovorni za odluke koje donosi Vlada. Ponovo kolektivna odgovornost, a osobno su odgovorni za svoje područje rada, dakle osobna odgovornost ili individualna odgovornost za resore koja pojedina ministarstva pokrivaju. Postavlja se pitanje što zapravo znači sada institut državnog tajnika. Ako on odgovara premijeru koji koordinira, usmjerava i ako hoćete organizira rad Vlade da li je on zapravo odgovoran ministru ili je on onaj koji kontrolira u ime premijera ministra? Ovo je pitanje koje je vrlo ozbiljno i ono je koncepcijske naravi i zbog toga mi imamo ozbiljnu rezervu u odnosu na ova rješenja koja se u ovim prijedlozima zakona nude. Treća primjedba koju također nudimo, mi načelno podržavamo, dakako da se smanji broj ministarstava i da se smanji Vlada. Po svom opsegu i po svom sadržaju u odnosu na nadležnost po sadržaju ne, ali po opsegu da. Međutim ono što je posebice interesantno kada se zapravo uzme institucije koje se sada predviđaju, onda se stvarno vidi da se radi o izvjesnoj zapravo mimikriji i da se ne radi o smanjenju Vlade. Mi imamo 14 ministarstava, imamo 4 nova središnja ureda državne uprave i imamo Ured predsjednika Vlade Republike Hrvatske iliti ukupno 19 subjekata Vlade Republike Hrvatske koliko imamo i sada. Jer budimo realni, uredi Vlade Republike Hrvatske svi ostali ostaju. Ovi središnji uredi, njima će rukovoditi državni tajnici koji su u rangu zapravo zamjenika ministara ili ministara, a istodobno u njima se izdvajaju pojedine djelatnosti i pojedini resori koji su bili do sada u sklopu pojedinih ministarstava. Postavlja se objektivno pitanje zapravo šta će se dogoditi i iz toga razloga mi navodimo da ova reforma uprave traži nova sredstva i nove ljude, a ne da će dovesti do racionalnosti i smanjenja broja uposlenih u pojedinim sektorima i mi na taj dio moramo upozoriti moramo posebice naznačiti. Naznačavamo još nešto, da bez obzira što se u prošlom mandatu vrlo često puta upozoravalo i prigovaralo sadašnjem još uvijek premijeru i njegovoj Vladi da je to kancelarska Vlada, da se on ponaša kao kancelar. Da je praktički u ovom modelu izmjena i dopuna Zakona o Vladi Republike Hrvatske primijenjen mješoviti koncept i da zapravo zbog toga nije koncepcijski rasvijetljeno kakva će Vlada biti. Primjenjena koncepcija, podijeljena koncepcija između zapravo engleskog modela, tzv. kabinetske vlade i istodobno kancelarske vlade iz njemačkog modela. To je nešto što je nespojivo, to ne može dugo trajati. To može biti prijelazno razdoblje, ali ne može sasvim sigurno dugo trajati jer postavlja se pitanje ako ćemo imati ured Vlade Republike Hrvatske koji obavlja stručne i administrativne poslove za potrebe predsjednika Vlade, ako je predsjednik Vlade u isto vrijeme nadležan i njemu su odgovorni i koordinira sve ministre, a istodobno državni tajnici su odgovorni premijeru i ministrima tamo u ministarstvima gdje postoje, a u središnjim uredima državne uprave, odnosno državnim uredima su odgovorni samo premijeru, jer tu nema ministara, onda se postavlja pitanje zapravo koji će vid i u kojem segmentu će se pokazati kabinetski oblik rada Vlade, a svakako će se pokazati. Ovo nije još razvidno u kojem opsegu i u kojem sadržaju, no sasvim je sigurno da će se pojaviti kabinetski rad što je karakteristika engleskog modela ustrojstva Vlade, a s druge strane u odnosu na odgovornost primjenjuje se model kancelara u Bundestagu, odnosno u Njemačkoj. I u takvoj situaciji je sasvim jasno da ta dva, taj mješoviti koncept zapravo ne može polučiti one rezultate koje smo htjeli ili koji su se željeli postići smanjenjem ministarstava što mi kao stranka načelno dakako podržavamo i želimo da se ostvari. Želimo naznačiti još jedno pitanje koje je također veoma važno. Ono je na prvi pogled nomotehničke naravi, ali je zapravo i sadržajne naravi. Čini se da su preuzeta neka rješenja iz postojećih zakona ne kritički, jer se nije vodilo računa da se radi o zakonima koji se nisu stigli izmijeniti i dopuniti i nomotehnički uskladiti sa pravnim sustavom koji je već izmijenjen i promijenjen. I u tom pogledu je primjerice ostalo između ostaloga čitav niz rješenja od pitanja narodne obrane do pitanja ako hoćete … [[Ne razumije se.]] da se jedinice lokalne samouprave i uprave ponovo uvode u sustav, a po samom Ustavu i po vertikalnoj i po horizontalnoj liniji razdvojena na sustav lokalne samouprave od državne uprave kao zapravo četvrti oblik vlasti koji se treba posebice poštivati i u koji se ne može suprotno Ustavu zadirati. Iz svih ovih razloga mi iz Kluba zastupnika SDP-a nećemo moći glasati za ova predložena tri zakona, mi ćemo biti protiv ova tri prijedloga zakona i tako ćemo glasati, a molim kolegu Leku da on nastavi u dijelu u kojem smo se dogovorili u ime kluba.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Naime valja naglasiti da je državna uprava zaista trom i glomazan sustav u Republici Hrvatskoj i nije sporno da je možda najpoželjnije reorganizirati taj dio ne samo reorganizirati nego racionalizirati. Racionalizirati. I sa tog aspekta naravno da nitko nadam se u Hrvatskom saboru ni u hrvatskom društvu nema ništa protiv da se postave ti ciljevi. Dakle same ciljeve možemo podržati. Ali šta nam jamči da će se ostvariti ti ciljevi? Na temelju čega se predlaže ovakva reorganizacija ogromnog i glomaznog sustava državne uprave? Na temelju pravnih pretpostavki, ne na temelju analize stanja upravnih oblasti i upravnih područja i potreba građana Republike Hrvatske. Da li možemo konstatirati da je to točno? Ja mislim da je to točno, jer to sam predlagatelj tvrdi u svojim prijedlozima. Dakle sam prijedlog je temeljen političkom voljom i političkom potrebom što mogu opravdati i mogu razumjeti, ali ne radi se politički sustav radi potreba Vlade pa makar bila čija u ovom Saboru nego radi potreba građana da oni brže i jednostavnije ostvaruju svoja prava. Na temelju ovih zakona trebali bi polučiti učinkovitost državne uprave, povećati ekonomičnost, odnosno racionalizirati, ostaviti dvostupanjsko rješavanje na državnoj upravi, zatim odvojiti lokalnu samoupravu od državne uprave što u zakonu ne stoji, a u Ustavu stoji, teritorijalnu dostupnost državne uprave. Nema garancija da ćemo polučiti te ciljeve. Što se može stvarno očekivati? Može se očekivati da ćemo za potrebe ovakve reorganizacije potrošiti značajna sredstva, a nismo sigurni da li u pravom smjeru. Volio bih da imamo već sada pred nama utvrđene sve potrebne državne evidencije od zemljišno-knjižnih ureda, odnosno zemljišnih knjiga do katastra … [[Ne razumije se.]] organizacija, prostornih planova, građevinskih čestica, svih vrsta prava pojedinih građana i pravnih subjekata. Naravno mi nemamo čak ni utvrđeno o kojim se to pravima sve radi. Ako k tome dodamo da je zaista jedan dio djelokruga ministarstava prepisan iz prijašnjih razdoblja, a vrijeme se promijenilo i okolnosti su se promijenile, a posebno što su se nekad zakonska rješenja promijenila zaista zahtijeva da se Zakon o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava vrlo pažljivo promotri ne samo u okviru prijedloga i sugestija odbora Hrvatskoga sabora nego ja mislim da je to interes same Vlade, a vidjet će se kad se kaže da se u uredu za državnu upravu ne definira djelokrug tog ureda. Ne definira se djelokrug. Recimo nisam našao nigdje gdje se odlučuje o upravnom postupku o građanskim stanjima i drugim stanjima. Naše mišljenje je da nije trebalo pod svaku cijenu mijenjati ad hoc tako glomazan aparat kao što je državna uprava i prilagođavati je potrebama Vlade. Naše je stajalište da sustav trebamo osmisliti, dugoročno planirati i dugoročno predvidjeti ostvarivanje temeljnih ciljeva, racionalizacije državne uprave, ekonomičnog postupanja, dostupnosti građanima i pravnim subjektima, a posebno mislim da je vrlo važno usvojiti sve potrebne evidencije. U tom slučaju sasvim siguran sam da bi građani Hrvatske lakše ostvarivali svoja prava, a mi u Saboru lakše definirali da li su potrebna sredstva u državnom proračunu nova ili manja jel za to se borimo. Zbog ovog izloženog, a i što je kolega Arlović rekao, naravno da nećemo podržati ove zakone. Hvala.
Hvala lijepa. Ima prije jedan prethodno ispravak netočnog navoda, gospođa Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala vam lijepa, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Netočno kolega Leko tvrdi, govoreći u ime svoga kluba da će se za potrebe ove reorganizacije, citiram: “potrošiti značajna sredstva”. Evo, ovo osporavanje, dakle ispravak netočnoga navoda potkrijepit ću samo s nekoliko činjenica. Ako se ovim prijedlozima izmjena i dopuna nekoliko zakona predlaže ukidanje nekoliko ureda, nekih zavoda, to samo po sebi znači da ćemo i na tome uštediti neka sredstva. Naravno, ako tome pridodamo i smanjivanje broja ministarstva to po logici stvari ne može značiti povećanje sredstava koje ćemo potrošiti nego smanjenje. Ja ću još na kraju reći jedan primjer. Ako samo ukinemo Direkciju za upravljanje zrakoplovom, jednu direkciju, odnosno jednoga zrakoplova. To je direkcija koja godišnje troši, a u uvedena je za vrijeme vaše vlasti, oko 12 milijuna kuna. Ako tu direkciju ukinemo, uštedit ćemo 12 milijuna kuna.
Povreda Poslovnika, gospodin Leko.
Mislim da vrijedi uvijek stari Poslovnik, još uvijek. Kolegica Kosor je sama rekla da ispravlja moje mišljenje. To nije moguće jer ... [[Upadica se ne razumije.]] da, da, jer sam ja reko da ja mislim da će ovo izazvati trošak, dodatni trošak. I dalje mislim jer nemate argumenata niti da mi kažete da neće. Vi nemate argumenata.
Molim, riječ je tražio predstavnik predlagatelja, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolega zastupnik Leko i kolega zastupnik Arlović iznosili su neke argumente koje držim da treba i argumentirano prokomentirati. Prije svega, kolega Arlović je rekao da se povećava broj upravnih jedinica, budući da se uvode 4 središnja s Uredom predsjednika 5 ureda. Ali isto tako treba reći da danas u Hrvatskoj zatičemo stanje koje ima oko 50 različitih ureda, zavoda, agencija i direkcija. 50-ak, možda čak i više. Imat ćemo sada tijekom rasprave i točan broj. Mnogi od tih, to je jedan glomazni aparat, nemaju veze sa Saborom i s ovim o čemu mi razgovaramo. I donesene su, ustanovljene su odlukom Vlade. Prema tome, čitav niz tih zavoda, direkcija, ureda i agencija 4 su imena različita, ćemo ukinuti. Znači, idemo, to nisam o tome govorio večeras ovdje jer je, nije tema rasprave. Znači, netočno je, gospodine zastupniče, da povećavamo, smanjujemo državnu administraciju, najprije na razini ministarstava, a potom i ukidanje velikog broja i tih direkcija, agencija, zavoda i ureda. I reći ću još nešto, mnogi od tih su ustanovljeni, a još uvijek nemaju niti ravnatelja niti čelne osobe. Znači, postavlja se pitanje čemu uopće i zašto je to bilo potrebno uvoditi. O zatečenom stanju koje smo dobili mnogi ti, te agencije, direkcije, zavodi i uredi nemaju čelnog čovjeka. Prema tome, nisam govorio o tome, bit će ih puno manje. Ja ne mogu u ovom trenutku reći koliko, ali to će biti zadaća Vlade u djelokrugu Vlade, naravno, ako je neko tijelo ustanovilo Sabor, da ćemo ići sa prijedlogom pred Sabor, pred ovaj Visoki dom. Ali ako je neko tijelo ustanovila Vlada da ćemo mi to promijeniti odlukama Vlade. Prema tome, od tih 50 sigurno je da će ih biti puno manje. Prema tome, već samo to dokazuje da je posrijedi i ozbiljna racionalizacija. Drugo, prihvaćam što je gospodin zastupnik Arlović kazao, radi se očigledno o pogrešci i tu vam zahvaljujem što ste nas upozorili na to. Zamjenik ministra, odnosno po našem prijedlogu državni tajnik u Ministarstvu ne odgovara premijeru nego ministru. To zahvaljujem, to je riječ je pogrešci. U pročišćenom tekstu ćemo to ispraviti. I treće je, neće biti potrebna nova sredstva. Definitivno neće biti potrebna nova sredstva jer se spajaju ministarstva, a znate i sami da ste vi donijeli, odnosno vaša Vlada odluku o privremenom financiranju za 3 mjeseca. Prema tome, mi i kad bismo smatrali da su potrebna nova sredstva i kad bismo to išli predlagati ne bi bilo u redu, nego bismo to u novom proračunu koji ćemo donijeti. I na kraju, gospodin zastupnik Leko kaže da sad je tu, treba, da smo trebali dugo i studiozno sustavno, oprostite na slobodnoj interpretaciji, ali otprilike je ovo vaša, vaše stajalište, da smo trebali dugo i ovo je ad hoc. Nije ovo ad hoc, ja sam rekao u uvodnoj riječi da smo nekih 6, 7 mjeseci o ovome razgovarali. Ja sam prije 6 mjeseci na 8. Saboru Hrvatske demokratske zajednice u Ciboni u lipnju najavio radikalno smanjenje broja ministarstava. Na tome smo radili, nismo puno govorili u javnosti. Prema tome, nije ad hoc i ako bismo poslušali vas, dogodilo bi se suprotno jer i vi ste to najavljivali pa u 4 godine, nešto malo manje od 4 godine, niste uspjeli smanjiti broj ministarstava. Niste uspjeli, ja neću navoditi razloge, mogu ih pretpostaviti, a mi sada idemo u to na startu, ljudi to očekuju, javnost to očekuju, to očekuju birači koji su nam dali taj mandat i vi sad tražite od nas da odgodimo to, da idemo ponovno u besplodne duge rasprave i da se, i da ko zna kada uopće i usvojimo ako bismo bili i u mogćnosti usvojiti.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Moj sud da svaka Vlada, tj. zakonska većina na početku svog mandata ima pun legitimitet sebi ustrojiti državnu upravu prema vlastitom nahođenju. Učinila je to i trećesiječanjska Vlada i tada se išlo toliko daleko čak da su određena ministarstva podređivala odnosima, likovima pojedinih koalicionih partnera. Vjerojatno je tako i drugdje. Shodno tome, ni administracija gospodina Sanadera, ili njoj ne bi trebalo predbacivati što ponovo kani reformirati državnu upravu. Ovaj puta, vidimo i sami, ne prihvaćajući model koji je vladao nakon 3. siječnja, ali očigledno niti onaj koji je vladao do 3. siječnja. Još jedanput ću reći, to je njihovo legitimno pravo. Prosječan građanin vjerojatno misli da će smanjenje broja ministarstva voditi smanjenju troškova administracije, odnosno da će to voditi njenoj učinkovitosti. Međutim, u prvo vrijeme sumnjam da će se to dogoditi. Dapače, sve nedovoljno pripremljenje reforme, a mislim da je ova takva, vode u prvo vrijeme, vremenu povećanju troškova administracije, odnosno još manjoj učinkovitosti. Kada govorim o tome, mislim i na neka javna obraćanja nekij predstavnika sindikata od gospodina Ihasa pa nadalje. Drugo, ja ću dodati da samo smanjenje ministarstva ne znači ujedno i smanjenje zaposlenih. Dapače, svi će oni ostati na poslu jer u protivnom ćemo u ovoj državi imati, pod navodnicima, revoluciju u upravi. I dalje će se iz Proračuna izdvajati isto sredstava za plaće, zaposlenih kao i do sada ako ne i više i tvrdim da ćemo mi nakon ove reforme zasigurno u zemlji imati više dužnosnika no što ih imamo u ovom trenutku. Dokaz tome je ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu državne uprave. Do 3. siječnja imali smo državne tajnike, nakon toga smo ih ukinuli. Sada imamo zamjenike. Sada ukidamo zamjenike i sada ponovo uvodimo državne tajnike i to po nekoliko najvjerojatnije u svakom ministarstvu. Po meni znači bit nije smanjenje ministarstva već prije administracije, ali o tome malo kasnije. Znači smanjenje broja ministarstva barem u prvo vrijeme bojim se, ministarstava dobro, u prvo vrijeme biti će mjera bez nekog velikog učinka. Dapače ona će povećati troškove, ona može čak i blokirati ionako tromu, neučinkovitu upravu i tu, sa tom ocjenom se u cijelosti slažem sa budućim mandatarom. Da budem iskren ja bih volio da mandatar u tome uspije. Da li će, vidjet ćemo. Ja se bojim da će se i njemu dogoditi sindrom trećesiječanjske Vlade koja je čisteći recimo gospodarstvo od insolventnih i bezperspektivnih poduzeća nad mnogima otvorila stečaj čime je zapravo najviše pomogla novoj Vladi koja će vjerojatno sutra biti izglasana jer ju je oslobodila ogromnog gospodarskog balasta. Isto tako reformom državne uprave, pogotovo ako bi došlo do većeg smanjenja zaposlenosti Vlada gospodina Sanadera pomoći će najvjerojatnije onoj budućoj Vladi, a koja će biti vidjet ćemo. Ili da budem plastičan, uzmimo samo jedan primjer. Gospođa Antunović od kada je postala ministrica obrane, pod navodnicima, u penziju je poslala negdje oko 8 tisuća djelatnih vojnih osoba. Da li je itko od tih osoba glasao za gospođu Antunović i SDP? Sumnjam. Gospodin Lučin u mirovinu je poslao negdje oko 5000 ljudi. Da li je itko od tih ljudi glasao za SDP? Ali sada to je drugo pitanje. Drugo, da li će ta reforma voditi učinkovitosti uprave? Možda, ali u prvo vrijeme ta reforma bojim se može blokirati upravu, može blokirati Sabor i tako dalje. Mi ćemo morati usklađivati desetine, stotine zakona sa novonastalom realnošću što će biti jedan dosadan, ali zasigurno skup posao. I treće, a to je bit. Ovakva reforma, de facto omogućava kadrovsku restituciju. Neću upotrijebiti riječ čistku, ali kadrovsku restituciju jer tko će jamčiti da će na primjer neki djelatnik iz ukinutog Ministarstva branitelja ili turizma dobiti isti posao kojega je imao i do sada? Tko će jamčiti da će nakon što se Ministarstvo socijalne skrbi integrira u tri ili ne znam, četiri nova ministarstva baš svatko zadržati isti posao, istu plaću i tome slično. I to je po meni bit ovoga Zakona izražen člankom 27. Zakona o ustrojstvu i djelokrugu naših ministarstva. Da će svatko imati isti, ovaj, posao. Ja u to apsolutno ne sumnjam. Imat će ga. Ali da će svatko imati isti posao kakvog je imao i do sada, istu plaću držim da je to iluzija. Konačno zbog radnih sporova uglavnom iz razdoblja do 3. siječnja ova država je na dobrom putu da izgubi oko 3 milijarde kuna proračunskog novca. Više tisuća policajaca sudskim putem recimo utjeruje neka od svojih materijalnih prava, prije zbog prekovremenog rada ili više tisuća otpuštenih djelatnika Ministarstva unutrašnjih poslova iz godine, otpuštenih 1990., 1991. i 1992. u radnim sporovima osporava te otkaze i na dobrom putu je da budu obeštećena. Još jedanput ću ponoviti da se procjenjuje da će za odštete za radnike koji su nezakonito otpušteni iz pojedinih javnih službi i državnih institucija kada početkom 90-tih godina taj posao ili taj čin državu stajati oko 3 milijarde kuna. Da li će se taj trošak iskazati u Proračunu za 2004. godinu kao što je za djelatnike MUP-a 2003., znači ove godine, kroz rebalans iskazano nekoliko stotina milijuna kuna i to ostaje da se vidi. Što se tiče učinkovitosti uprave IDS drži da je do iste moguće doći prije svega radikalnom decentralizacijom. Ovo što se nudi jednostavno je utopija. Vjerojatno nova Vlada ima sreću da će Vlada de facto biti jednostranačka, time operativnija, pod navodnicima poslušnija, ali uprava će ostati troma jer je to takav, mislim ustroj i takav način razmišljanja u upravi. Još ’90. godine, a to svi mi ovdje znamo, bivše skupštine općine mogle su utjecati na to tko će biti sudac, što je bilo vjerojatno loše jer nije to jamčilo nezavisnost sudstva, ali je bilo bolje od onoga što je radila sredinom ‘90-tih godina tzv. Pašalićeva komisija, mogli su birati i šefa financija i šefa katastra i šefa policije, narodne obrane, a danas ne mogu utjecati niti na postupanje pod navodnicima matičara. I to nije normalno stanje i to stanje valja promijeniti, a ne da ljudi koji imaju izborni legitimitet bilo da se radi o načelnicima, gradonačelnicima ili županima jednostavno ostaju bez ikakvih ovlasti. Čak bih se usudio reći da je za vrijeme HDZ-a znači do 3. siječnja kad su župani imali kakvu takvu upravnu poziciju bilo bolje nego nakon 3. siječnja, ali bez obzira na sve, bez reforme lokalne samouprave u pogledu financija, u pogledu ovlasti, u pogledu dobara niti Istra neće biti, pod navodnicima mirna niti će se dati ušutkati jer smo svjesni da smo najbrži napredak doživjeli u periodu od ’70-tih do ‘90-tih godina kada je Republika Hrvatska bila najdecentraliziranija. Što se tiče ministarstva svaka vlada još jedanput ću reći ima legitimno pravo ponuditi ustroj za kojeg drži da će joj najviše donijeti. Jadranske županije, sve listom, mišljenja su da ne treba ukidati ili spajati Ministarstvo turizma u Ministarstvo mora, prometa i razvitka. Turizam, svi ćemo se složiti previše nosi Republici Hrvatskoj da bi se ga moglo marginalizirati. Od turizma Hrvatskoj previše ovise njeni prihodi da bi ga se moglo zapostavljati. Od turizma Hrvatska previše očekuje da bi se to uopće trebalo posebno naglašavati. Konačno od turizma se uprihoduje više od 4 milijarde USA dolara godišnje bez kojih bi zemlja bila u ogromnim problemima što ne znači da su s druge strane prilike u toj grani idealne. Dovoljno je samo pogledati koliko hotelskih kuća u državnom vlasništvu posluje pozitivno i onda će nam sve biti jasno. Niti jedna. Posao Ministarstva turizma ili budućeg Ministarstva mora, prometa, razvitka turizma i tako dalje trebalo bi biti prema nama, a što ne stoji u tom, pod navodnicima opisu djelokruga prije svega restrukturirati te državne kuće, ali time se bojim ono neće baviti pa imate onda paradoks da sjevernojadranski turizam tj. istarski posluje jedini u Hrvatskoj s dobiti dok primorski ako izuzmemo lošinjsku Jadran kao i dalmatinski je u ogromnim problemima. Drugo, i samim time IDS će podnijeti amandman da Ministarstvo turizma apsolutno ostane. Drugo, držimo da je prehrabra odluka da se Ministarstvo rada i socijalne skrbi na takav način reformira, da ne kažem raskomada. Ne kažem da predložena rješenja ne egzistiraju u svijetu iako, iako kada bi Vlada imala koncept što s državom, preuzela bi postojeća ministarstva, imenovala ljude i od prvog dana počela snažno odrađivati posao. Držimo da bi tako država najviše dobila. Ovako će Vlada prvih nekoliko mjeseci, da li će to biti 4, 5 isključivo se baviti ovom reorganizacijom i bojim se neizbježnim Haagom. U nordijskim zemljama, istina, s najvećim socijalnim pravima, gotovo univerzalnim koji se financiraju isključivo iz poreza, ne iz doprinosa, zdravstvena i socijala su zajedno a rad i zapošljavanje su izdvojeni. Istina je i to da jedna Njemačka, Austrija imaju zajedno rad, zapošljavanje sa socijalnim djelatnostima dok im je zdravstvo tamo njima izdvojeno. Očigledno da Hrvatska slijedi njemački i austrijski model što ne mora biti loše, loše je nešto drugo, da je hrvatski bruto društveni proizvod pre kapit u ovom času nekih 6 300 USA dolara, austrijski oko 30 000 USA dolara pa i samim time građani Republike Hrvatske sa 6 300 USA dolara ne mogu imati zdravstveni, socijalni, radni ili ne znam kakav standard poput prosječnih Austrijanaca. To je po meni bit a ne da li ćemo imati 15 ili 19 ministarstva jer će se sva ... [[Govornik se ne razumije.]] reforma u prvom trenutku svesti na uštedu prihoda koji inače uprihoduje 4 ili 5 ministara odnosno 4 ili 5 zamjenika ministara koji ćemo ih nadomjestiti sa daleko većim brojem državnih tajnika. Konačno i šoferi i tajnice tih ministara koji odlaze ostat će u upravi i tako da će se u prvom trenutku broj zaposlenika povećati a neće se smanjiti. Što ima Austrija kada je ova materija po srijedi? Ona ima Ministarstvo za socijalnu sigurnost i ... [[Govornik se ne razumije.]] u koju je uključeno i zdravstvo te Ministarstvo gospodarstva i rada. Mi te poslove sada odrađujemo kroz tri ministarstva ali opet izgleda da je austrijski model najbliži predloženom zakonu. Mi u IDS-u blagonaklno gledamo na taj pristup, reći ću, ali pod uvjetom da se i Hrvatska po uzoru na Austriju i decentralizira. Jer mnogi poslovi iz domene socijale su u isključivoj nadležnosti njihovih lendera pa prema tome mi se sa Austrijom možemo uspoređivati samo po broju ministarstava, nazivima ministarstvima ali ne i po onome što ta austrijska ministarstva i rade. Ali nazivi, brojevi ministarstva za nas nisu presudni. Za nas je opasnost trganje Ministarstva rada i socijalne skrbi na kao što rekoh 3 ili 4 ministarstva. Konačno nazvat ću to i Ministarstvo ekologije i prostornog planiranja kojeg su do sada vodili gospodin Kovačević i Banac, problem u prostoru je ogroman ali čak ne bih krivio ljude već prije svega sustav koji je do te mjere složen, apsurdan, izdvojen iz prirodnog okoliša a to je lokalna samouprava da je to možda i smišljeno da u prostoru zavlada ovakva anarhija kakvu imamo gdje doslovce se ne zna tko pije a tko plaća. Zato je vrlo dobro da je to ministarstvo sačuvano i ukoliko se radi o osobi koja je predložena da ga vodi, mislim da će taj posao dobro odraditi. Sve u svemu IDS bi želio da se broj zaposlenih u upravi smanji za tih 10, 15 poslova kao što najavljuje mandatar za sastav Vlade. Voljeli bi da kao što je maloprije gospodin Sanader ispred Kluba HDZ-a rekao da administracija ne smije biti birokracija, odnosno da treba bit servis građana da to i postane. Međutim, da li će se to i dogoditi i kada ostaje da se vidi. IDS bi želio da uprava bude maksimalno učinkovita, željeli bi da i tzv. izvanproračunski fondovi a tu smo se slagali sa Šukerom, gospodinom Šukerom, ... [[Govornik se ne razumije.]] za ceste i slično budu vraćeni u proračun radi kakve takve kontrole i da Hrvatski fond za privatizaciju svoje odluke veže na odluke lokalne samouprave gdje pojedina poduzeća imaju sjedišta bilo da se radi o pokretanju stečaja, bilo u njihovoj privatizaciji. Od 2956 poduzeća koliko ih je u Republici Hrvatskoj privatizirano u prošlih recimo 11, 12 godina do 3. siječnja privatizirano je 2929 poduzeća, nakon 3. siječnja na broj točno 36 i govorilo se svo vrijeme da je sve rasprodano. Pa bih stoga bilo zgodno vidjeti da li će se tim intezitetom pod navodnicima "privatizacije" ići i dalje a zasigurno će to biti jedna od značajnijih aktivnosti nove Vlade. Sve u svemu kod ovog zakona mi ga možemo i podržati ali ćemo ostati suzdržani. Ako želimo promjene u društvu nije dovoljno promijeniti ove, nazovimo ih kromne zakone. Za to nisu dovoljne ni promjene na čelu države, potrebne su promjene u bazi, a baza zasigurno nisu ni ministarstva ni ministri, baza je život, tamo znači gdje se on odvija. I zato shvatite da se mora redefinirati i sustav lokalne samouprave. Ono što držimo u Klubu IDS-a da bi bilo zgodno kada bi se neka ministarstva preselila izvan Zagreba, doista da se i na taj način pokuša pokrenuti Hrvatsku. Bruto društveni proizvod per kapito u ovom času iznad republičkog prosjeka samo je u gradu Zagrebu i u Županiji Istarskoj. Samo dvije županije imaju više stanovnika nego što su imale, po popisu 2001. nego što su imali po popisu 19991. To je Zagreb sa okolicom i to je Istra. Ne zbog tog demografskog prireza nego privenstveno zbog useljavanja. Zagreb od 400 najvećih poduzeća 99. na ovom prostoru bilo je sjedište njih oko 120 danas je oko 200. I zato bi možda doista trebalo jednoga dana razmisliti da se dio tih ministarstva pokuša dislocirati u neke druge krajeve u Osijek, Rijeku ili recimo Split. Za kraj, još jedanputa ću reći da ne treba biti cilj smanjenje ministarstava već isključivo administracije ali da li će se u tome uspjeti, kada, sa kakvim posljedicama ostaje da se vidi. Ali ako u tome uspije HDZ-ova Vlada mi joj unaprijed čestitamo.
Zahvaljujem zastupniku Damiru Kajinu. Sada ima riječ u ime Kluba HSP-a, najprije doktor Slaven Letica, potom gospodin Pero Kovačević.
Gospodine predsjeniče, gospođe i gospodo, Klub HSP-a dijeli uvjerenje sa predlagaćem ovog zakona da su problemi modernizacije, reforme, državne uprave u svakom pogledu, prioritetni problemi ovoga društva i zalaže se i nada se da će taj projekt reforme uspjeti. Sam HSP je u starom sazivu Sabora kao klub predložio vlastiti zakon o kojem će nešto kasnije govoriti Pero Kovačević. Ono gdje ovaj Klub ima neke primjedbe tiče se same hitnosti donošenja ovoga zakona i to zbog razloga o kojima je tu već govorio gospodin Arlović i gospodin Leko, znači zbog formalnih poslovničkih i ustavnih razloga a još i više suštinskih razloga. Bilo bi dobro da premijer kao predlagač, odnosno mandatar za sastav Vlade i danas je spominjao da se na projektu reforme državne uprave radi 7 mj., 8 mj. predoči pred ovim Saborom, prave reference. Dakle koji su to projekti, tko ih je napravio, kada, domaći stručnjaci, inozemni stručnjaci da naprosto zastupnici dobiju te papire na ruke. Ja sam dugo godina radio u Ujedinjenim nacijama, imam veliku skepsu prema anonimnim autorima velikih reformističkih projekata jer oni nemaju nikakve ni intelektualne ni znanstvene a hvala bogu ni materijalne odgovornosti. Ja osobno imam jednu malu tjeskobu, i ispričavam se pošto prvi put govorim u Hrvatskom saboru i što ću je sa vama podijeliti. Naime jutros sam podnio kao i vi svi prisegu u kojoj sam javno iznio dvije obveze da ću dužnost zastupnika obavljati savjesno što je naša privatna, građanska i eventualno ljudska stvar u koju je teško prodrjeti ali ono što je puno ozbiljnije to da ćemo taj posao obavljati odgovorno. Mislim da bi u ovom Saboru trebali pokrenuti raspravu o saborskoj ili saborničkoj odgovornosti. Ja radim na Medicinskom fakultetu i vrlo je doktrinarno jasno što uključuje na št ose svodi i u odnosu na koga se definira medicijska, liječnička, sestrinska, klinička odgovornost. Mi kao saborski zastupnici imamo odgovornost uzajamno jedni prema rdugima imamo odgovornost prema našem biračkom tijelu, imamo odgovornost prema onima koji stoje iza toga biračkoga tijela prema građanima Hrvatske. Imamo odgovornost prema hrvatskoj državi. I u tom smislu ne bih htio da često budem doveden u poziciju da po hitnom postupku neodgovono se ponašam kako što ćemo se danas svi mi ponašati i sutra kada budemo glasovali o ovim zakonime. Na temelju šturih informacija nedostatnih informacija donositi ćemo vrlo važne odluke. Vi treba znati da u zadnjih 13 godina gotovo svaka Vlada je obećavala reformu državne uprave, ili spektakulatno kao što nekada činio Hrvoje Šarinić obećavajući smanjenkje državnog činovništva do 30%. Ili deklarativno kao što je to činila koalicijska Vlada koja nije ni imala nakanu dato učini. Mislim d abi se nekako premoštenje te tjeskobe moglo učiniti da ovaj Sabor obveže mandatara, ili budućeg premijera da nakon protekla četri mjeseca predoči Saboru jedan evaluacijski tekst, o tome što je bila nakana što je učinjeno, što je propušteno, učiniti. Naprosto d adobiju jednu povratnu informaciju o tome šta se tu može napraviti. Što se tiče moguće podloge za ovaj papir, ja misilm da je papir koji je radila svjetska banka koji se zove strategija gospodarskog rasta kroz europske integracije dobar papir, i dane bi pala pozlata sa lica predlagača da su se evenatualno pozvali i na taj papir. On je i preveden na hrvatski jezik, većina od vas je imala taj papir. I on podržava osnovnu usmjerenost na kojoj inzistiraju ova tri zakonska prijedloga. Prvi je smanjenje broja ministarstava, meni malo smeta zbog toag što je i mandatar previše na tome inzistirao sa nedovoljno snažnom argumetnacijom jer i drugi su govorili da povećavanje broja državnih ureda, zavoda može kompenzirati u suštinu povećati broj činovničkog aparata. Svejedno tamo su dvije daljnje preporuke svjetske banke, prva je da se mijenja sistem upravljanja politikama i mislim da bi uz reformu državne uprave trebalo svakako razmišljati o sistemu upravljanja državnim politikama. I konačno svega par riječi o konkretnikm prijedlozima. Neki od njih ja sam radio jednu komparativnu analizu za tranzicjske zemlje i nema velikih problema u konfiguraciju predloženih 14 ministarstava. Na području velikih ministarstava, znači obrane, vanjskih, unutarnjih poslova i pravosuđa hrvatski je specifikum Ministarstvo europskih integracija. Iako je prijedlog zakona HSPan ije imao to ministarstvo. Osobno smatram da je to dobar prijedlog i ono se pojavljuje kod većine zemalja koje teže europskim integracijama. Na području socijalne politike ili socijalnog sektora, kulturu je zgodno da je zadržana zasebice. Velike probleme će imati moj kolega Primorac sa ovim mješovitim ministarstvom znanosti, obrazovanja i športa. Predlagaču bi predložio da ga barem liši jednev elike nevolje a to je šport. Ta nevolja lse može riješiit tako da se po istoj onoj logici državnih zavoda formira državni zavod za športa. Ili državni zavod za šport. Ne bih htio o tome govoriti u Hrvatskoj bi trebalo razrušiti hijerarhijsku strukturu olimpijskog komiteta, stvoriti konfederaciju nacionalnih športskih saveza. Unutar kojih bi olimpijski projekt imao važno ali ne hijerarhijski najviše mjesto. I onda bi se to moglo. U svakom slučaju to bi bila velika usluga samome ministru Primorcu. Ali bi bila velika usluga u Vladi. Mislim da je dobro da se vraća zdravstvo i socijalna zaštita pod jednu kapu. Ono što me grozno zabrinjava je ovo inače ministarstvo ministrice i zamjenike p remijera prema kojoj imam sve simpatije kao Stankec to je obitelj, branitelji i međugenracijska solidarnost. Kada država preuzme odgovornost prema obitelji ali nešto sena tom području strašim. I na području velikih gospodarskih ministarstava, svakako bi trebalo zadržati hrvatsku tradiciju zasebnog brinjenja o radu i zapošljavanju, pogotovo što je i HDZe kao ivećina drugih stranaka u predizbornim kampanjama naglašavala nezaposlenost kao ključni nacionalni problem. Velika je iluzija da će na jednom mjestu okupljeni poduzetnici, investitori, špekulanti, prevaranti, žicari uspjeti voditi brigu o nezaposlenim ljudima i zapošlajvanju. Ja sam na tom području radio 10 godina, i nema pozitivno iskustvo. I konačno bilo bi dobro zbog mnogih razloga zadržati turizam , a kada je u pitanju samo more to je jedna sama ideja o kojoj smo Šeks i ja razgovarali 90. tih godina. Vrlo simpatično i emocijalno za mene vrlo važno. Ali mislim da bi na tom području trebalo nešto učiniti spajajući Ministarstva okoliša sa morem. Ili u svakom slučaju nešto malo promjeniti konfiguraciju. U svakom sluačju ja osobno želim svaki uspjeh budućem mandataru. Pogotovo u odnosu na ovaj projekt. A molio bih da se prihvati barem taj minimum, da on podnese izvještaj o teorojskim podlogama oviz zakonskih prijedlloga. A da nakon 3 ili možda 6 mjeesci ovaj SAbor dobije povratnu informaciju kuda se kanilo stići, i gdje se stiglo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Pero Kovačević ispred kluba HSPa.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, prije svega nastavno ću reći samo bitnu stvar, što j eistaknuo prof Letica. Naime, Hrvatska starnka prava je htjela dase problem ustrojstva državne uprave, prinosa državne vlasti i sukoba interesa riješi na jedan normalan učinkovit način. I zbog toga je ona bila još u srpnju predložila pakt ovih zakona. Da se o tome paketu zakona raspravljalo znači za vrijeme prošloga saziva Sbora, nama bi danas bilo daleko lakše. Zašto to kažem čuti ćete kasnije iz izlaganja. Naime nama je drago da se sa klubom HDZa u cijelosti slažemo u ocjeni stanja kakva nam je sadašnja državna uprava. Sadašnja državna uprava je toliko tropa inertna i pogubna da je u punom smislu te riječi postala svrha sama sebi. Naime, bivša Vlada odnosno sadašnja još Vlada je jednostavno rješavala pr obleme kada se pojavio bilo koji problem ona je odmah osnivala pojedini ured, agenciju službu i upravu. Znači na taj način dao se lažni dojam prezaposlensoti da se nešto radi, da se nešto rješava. A nama je birokracija bujala i bujala. I recimo krivo primjer, rekao je gospodine Kajin, ministarstvo branitelja je otpustilo branitel,je d abi primilo druge ljude, prema tome nije se vodilo o tome riječi. Kako je stanje branitelja, lijepo je rekao i mandator. S time da samo skrećem pozornost da je Hrvatska stranka prava znači dala svoj zakon o pravima o hrvatskih branitelja koji je prošao prvo čitanje i normalno da će sada biti daleko lakše ići za konačni prijedlog. Prema tome, bitno je sljedeće. Da je naš prijedlog dakle HSPove ustrojstva državne uprave bio na bazi onoga što je mandatar govorio mi smo predlagali 12 ministarstava. Znači 12 ministarstava, 8 državnih upravnih organizacija, i ukitanje svih ureda Vlade. U ovome dijelu se slažemo ako postoje četri ova središnja ureda oni trebaju postojati, ali je potrebno riješiti ukidanje ovih ostalih 18 ureda Vlade. Jer što se stvorilo u pravnom državi, kod nas funkcioniranju, da su ti uredi Vlade postavili paralelni sustav vlasti ministarstvima. Pa se više nije znalo tko što radi tko za što odgovara. Prema tome to je onaj poznati dio nitko nije az ništa odgovoran, a kada je nešto dobro i pametno onda se svi hvale. Svi rješavaju probleme. Sjećamo se samo pitanja slučaja onoga programa sa fakulteta na posao ,svi su e hvalili nakon toga nitkko više o tome programu nije govorio. Sada ću samo kazati ukratno razlike. Što se t iče ova tzv. 5 klasičnih ministarsava, nama je razlika s obzirom na vaš prijedlog kao što smo mi predvidjeli da ne postoji Ministarstvo europskih integracija. Iz vašeg prijedloga je također vidljivo da to nije ministarstvo u klasičnom smislu jer u izričaju i člancima znači, odredaba za svako stoji obavlja upravne i druge stručne poslove dok kod Ministarstva europskih integracija stoji surađuje sa Ministarstvom vanjskih poslova i drugim stvarima. Dobro. Ukoliko se taj dio hoće napraviti nema problema. Ali mislim da je najveći problem će biti u funkcioniranju ovoga ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka. To su četiri bitna jaka područja koje će teško gospodin Kalmeta, ja se stvarno njemu divim što taj dio preuzima. Naime, naš je prijedlog u tome bio mislim bolji i logičniji. Mi smo išli na Ministarstvo mora. Išli smo na Ministarstvo graditeljstva, prometa i telekomunikacija. Išli smo na Ministarstvo prostornog uređenja i zaštite okoliša. Zašto? Zato što smo htjeli sačuvati ovo što nam je Bog dao ovu našu krasnu zemlju jer je uvijek problem ako su graditeljstvo i prostorno uređenje i zaštita okoliša u jednom. To znamo iz svih situacija, kod izgradnje autocesta i svega drugoga. I u tome dijelu, ali kažem, podržavamo i ovu volju da se ide na ovaj način s tim što je uvijek problem kod ovakvog načina odlučivanja hitnosti postupka da se dešava ono. Naša je temeljna intencija bila ta, da nadležnost bude jasna i nedvojbena svih ministarstava. I sada se vama, samo ću vam reći primjerice, desilo to da imate kod Ministarstva obitelji i branitelja - mene smeta što nema hrvatskih branitelja, zašto se ne zove Ministarstvo obitelji hrvatskih branitelja i generacija jer zakon kaže se hrvatski branitelj. Imate činove i promicanje u činove, a to je zakonom vrijedeći o pravima hrvatskih branitelja ukinuto kao i počasni činovi. Također, kod Ministarstva obrane imate planove za druge izvanredne prilike, a to je također ukinuto, tih planova više nema za druge izvanredne okolnosti. I također, recimo, imate kod Ministarstva poljoprivrede i šumarstva da se bavi ribarstvom, a postoji nam Ministarstvo mora. To su oni problemi kada se nešto radi na brzinu da nam nije ta jasna nadležnost. I što je bitno što ste možda zaboravili kod državnih upravnih organizacija? Jedna je bitna stvar što se nama dešavalo i u požarima i kod svih elementarnih nepogoda i drgih akcidenata. Mislim da je sazrijelo vrijeme da se osnuje jedno državno ravnateljstvo, državna uprava. Može se zvati za krizno stanje kao što imaju mnoge zemlje vani, a može se zvati za sustav zaštite i spašavanja. Uzmimo samo ovogodišnju sezonu kada su požari buktali hrvatskim Jadranom. To se nije znalo tko pije, tko plaća. Jedan dio je u okviru vojske. Ali ne mogu poletjet dok MUP ne da, pa nema novaca, pa oko vatrogastva. Znači, taj dio mislim da pod hitno treba ići. Znači, ovo ima i Amerika, i Rusija, i mnoge zemlje ovaj jedan institut. I što je još bitno kazati? Mislim da se tu desila jedna greška, a to ona varijanta kod Zakona o Vladi. Slažemo se sa ona četiri središnja ureda. Ali što se tu zaboravilo? Zaboravilo se na onih 18 ureda Vlade. To nama nije jasno. Da li vi namjeravate, jer naš je prijedlog i ovako ispada se povećava broj ureda? Znači, 18 postojećih plus 4. Ako to smanjujete onda je to taj dio. Jer prvo, trebamo biti jasni što su govorili mnogi zastupnici prije. Mora se početi rješavati pitanje ustrojstva državne uprave i racionalizacija odozgo. I to je najbolji primjer od ministarstava. Onda ći po dubini. I na taj način ćemo dobiti malu, modernu, učkinkovitu državnu upravu. I nemojmo zaboraviti na članak 87. Zakona o sustavu državne uprave koga danas malo tko u Hrvatskoj primjenjuje, a on se odnosi na to da su tijela državne uprave kada vode upravni postupak po službenoj dužnosti dužna pribavljati uvjerenja, potvrde. Znači, ne moram podnositi da sam u MUP-u prijavljen tu i tu, da sam rođen, da sam oženjen. To je ona stvar što običan čovjek traži da državna uprava bude u svrhu njega. I zbog toga smo mi u našem prijedlogu zakona i predložili ako državni činovnik, znači službenik napravi što od njega država traži da ne riješi upravni zahtjev u roku 2 mjeseca mora se poduzeti mjere. Znači, prvo opomena. Nakon toga nema mu mjesta u takvoj dražvnoj službi. Jer mi moramo biti svjesni toga da se i državna uprava financira iz onoga što plaćaju porezni obveznici. Prema tome, pravi je put, ali treba ovo do kraja, pogotovo sa uredima. I šteta je što kažem, 70 do 80% prijedloga se slažemo da smo još i ovaj dio, možda bi bilo još bolje vezano za ovaj dio Ministarstva mora. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, gospodinu Kovačeviću. Na izlaganje gospodin Letica ima ispravak netočnog navoda gospođa Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uzvračam komplimentima kolegi Letici i zahvaljujem se na potpori. Ali evo budući da je on iznio dvojbu na izvjestan način strah da država, govorili ste o onom Ministarstvu za obitelj, branitelje i međugeneracijsku solidarnost da država preuzme brigu za obitelj. Želim ispraviti navod u tom smislu da bi to bilo nešto novo. Naime, briga za obitelj, državna briga za obitelj to je naprosto ustavna kategorija. Ustav u članku 61. kaže: "Obitelj je pod posebnom zaštitom države". I u članku 62.: "Država štiti materinstvo, djecu i mladež te stvara socijalne, kulturne, odgojne, materijalne i druge uvjete kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život, dakle obitelj". Dakle, to nije ništa novo. Državna briga za obitelj je ustavna kategorija. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika LIBRE. Pardon. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Letica.
Gledajte, nisam ja sporio da je to ustavna obveza. Ja sam samo sporio tezu da to mora biti realizirano preko posebnog ministarstva. To u Ustavu ne piše.
Poštovani zastupnik Jozo Radoš u ime zastupnika LIBRE. Izvolite kolega.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Nema spora da u Hrvatskoj imamo preveliki broj ministarstava i još ima manje spora oko toga da imamo preveliki broj ministara, odnosno članova Vlade. Međutim, jasno je da treba pristupiti smanjenje i jednoga i drugoga i to ovaj prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a zapravo pokušava učiniti što je svakako stvar koju treba pozdraviti. Međutim, naš je problem u tome što kako se to često događa sporednim površinskim stvarima dajemo vrlo važno sudbinsko značenje i tako je u našemu društvu stvorena slika, a to je i gospodin Sanader rekao kako to birači očekuju, građani to očekuju da će se smanjenjem ministarstava nešto bitno riješiti samim tim činom. To naravno nije istina. Bilo bi naravno najbolje da u taj posao se uđe cjelovito. Jasno je da ova parlamentarna većina koja danas postoji i koja će vjerojatno sutra stvoriti Vladu nije mogla ući cjelovito u taj problem, pa onda problem pokušava riješiti sa vrha. Ali ja se nadam da će biti dovoljno uvida u sve to, volje i znanja da se to pitanje temeljito rješava. I u tom smislu smo mi u ime Kluba LIBRE i predložili neke zaključke, da se možda dovoljno vremena da Vladi da se doista uđe ozbiljno u sustav reforme dražvne uprave. Jer nema govora o tome da smanjenje broja ministarstava samo po sebi može značiti bilo što, uključujući naravno i uštede. Mi ćemo ovdje smanjiti dakle, broj ministarstava ili ministara sa 19 na 14, odnosno još broj potpredsjednika Vlade ćemo smanjiti, pa ćemo uštedjeti taman toliko koliko je razlika između plaće ministara i pomoćnika ministara koji će morati obnašati vođenje toga dijela uprave, odnosno tih podresora. Ali tu uštedu od nekakvih 30-tak tisuća kuna što je zapravo minorna ušteda i ne treba ju uopće spominjati, mi ćemo zapravo izgubiti jer ćemo imenovati pretpostavljam u ovim velikim ministarstvima, mega ministarstvima nekoliko državnih tajnika koji će onda zapravo pojesti tu uštedu od 30-tak tisuća kuna. Prema tome to svakako nije relevantna ušteda, ali se u taj proces razumijem trebalo krenuti, takova su očekivanja. Bilo bi naravno bolje da imamo situaciju da i naša javnost dubinski razumije ono što se stvarno događa pa da onda nitko ne može igrati na te površinske efekte, ali takova klima je doista u društvu stvorena, to su bila mnoga politička obećanja uključujući i predizborna obećanja današnje parlamentarne većine, prema tome to je logično da se krene s time. Mislim da neka od ovih rješenja nije moguće a priori ocijeniti ni pozitivnima ni negativnima, vidjet će se što će ona donijeti. Uvijek će to na žalost ovisiti o tome kakva će biti ekipa koja će to provoditi, kakav će biti predsjednik Vlade, kakvi će biti resorni ministri, ali mislim da se u nekoliko segmenata ovdje zapravo bitno pogriješilo. Mislim da postoji nekoliko resora, nekoliko područja državnoga života upravljanja državom koja su krucijalna, strateška i mislim da se kada su se ti resori, odnosno to će biti podresori u ovom prijedlogu, spajali, da su učinjene greške i to je temeljni razlog zašto klub LIBRAE neće podržati ove prijedloge, a ja ću naravno vrlo jasno reći o kojim se po mom mišljenju strateškim pravcima radi i kojima je trebalo dati više pozornosti, a to znači njihovo upravljanje i njihovu koordinaciju, formuliranje politike pa onda i usklađivanje politika dići na razinu Vlade, a ne zadržati ih na razini ministarstava. Ako je nešto važno onda će te pogreške koje se mogu dogoditi i zbog procesa transparentnosti i zbog toga što onda imate mogućnost bolje uskladiti interese, to ćete bolje riješiti ako to dignete na razinu Vlade, to znači ako sačuvate ministarstvo. Ja apsolutno smatram da su znanost i obrazovanje budućnost ove zemlje. U jednom od tih resora je počela reforma vrlo, nakon dugo dugo godina lutanja, usklađivanje sa standardima Europe i svijeta, a u drugome gotovo da se nije zadnjih desetak ili 15 godina, a o onome prije da ne govorimo, zapravo dogodio ozbiljni reformski zahvat. I ako su ta dva segmenta na kojima počiva budućnost ove zemlje, a to će malo tko osporiti, onda ih je trebalo ostaviti zasebnima jer vrlo teško će biti to doista mora biti superman koji će imati naravno uvida i u jedno i drugo, stručnoga uvida, političkoga iskustva i ne znam što sve nije još potrebno da bi se ispravno vodio taj resor i tom čovjeku koji će biti na čelu toga resora će biti vrlo teško, a bojim se da će zbog takvog spajanja tih dvaju resora trpiti i znanost i obrazovanje, a time onda i njihovo strateško značenje za budućnost Republike Hrvatske. I to je glavni razlog zašto smo mi protiv ovoga prijedloga. Imamo još nekoliko takovih prijedloga, ali oni nisu te težine. Smatramo da je vrlo nelogično spajati zaštitu okoliša i graditeljstvo. Okoliš je naša strateška, strateški resurs i ukoliko u idućih pet godina ili deset godina ne sačuvamo to što smo dobili sticajem okolnosti kao čisto ili više-manje sačuvano, mi ćemo upropastiti taj resurs, a spojiti graditeljstvo i zaštitu okoliša, a gospodarenje vodama što je drugi problem prepustiti Ministarstvu poljoprivrede, dolazimo u opasnost da se unutar toga resora dođe do usklađivanja suprotnih interesa koji mogu biti na ukupnu štetu države, Vlade itd. i to sigurno nije dobro, pogotovo zbog toga i to naglašavam, što je gospodarenje vodama, a voda je strateški potencijal, budućnost ove zemlje, stavljena u nadležnost Ministarstva poljoprivrede tako da je pitanje da li će Ministarstvo zaštite okoliša koje o tome ima što reći i time upravljati, zapravo biti u stanju preko samo nadzornih mehanizama učinit ono što je potrebno za ispravno gospodarenje vodama, odnosno zaštitu okoliša u tom smislu. Naravno i ministarstvo u kojem se uz pomorstvo, promet, veze i razvitka nalazi i turizam je također problematično, jer turizam je također naša strateška grana, ali to ima naravno više sličnosti i nema takav sukobo unutrašnjih interesa kao što je to u slučaju zaštite okoliša i graditeljstva, ali će svakako i čovjeku koji bude na čelu toga resora trebati puno puno pameti, znanja, iskustva, stručnoga uvida, političkoga, političke vještine i mudrosti da takvo mega ministarstvo vodi na odgovarajući način i mislim da zbog turizma kao strateške grane koji se gradi, a ono je opet vezano u nizu aspekata i sa zaštitom okoliša, nije trebalo u ovoj fazi stanja naše državne uprave ukidati Ministarstvo turizma. I naravno ja tu moram vrlo otvoreno reći da broj ministarstava koje će imati jedna zemlja, apsolutno ne ovisi o njenoj veličini. Svaka zemlja koja, svaka država koja je država više-manje ima iste potrebe. To više ovisi o tradiciji, više ovisi o stupnju izgrađenosti državne uprave u kojoj se kada su mnogi strateški problemi riješeni može nešto spojiti radi efikasnosti, ali kada tek izrađujete državnu upravu, a mi to na žalost činimo ovih godina, onda to nije dobro i u taj proces nije dobro ići tako brzo. Slažem se naravno sa gospodinom predlagateljem, gospodinom Sanaderom, da nakon ovoga treba slijediti dubinsko zapravo sagledavanje, a onda i pokušaj promjene državne uprave. U tom smislu Klub zastupnika LIBRE je predložio dva zaključka. Jedan zaključak je da se u roku od 90 dana, to je dovoljno vrijeme, da se predloži cjeloviti program reforme državne uprave. Takav program postoji u Vladi Republike Hrvatske, nova ga Vlada može pogledati i promijeniti nešto prema svojim gledištima, svojim preferencijama, ali moguće je kvalitetan dokument te vrste predočiti Hrvatskom saboru da bi se onda dovoljno rano za mandata već na samom početku mandata razmotrilo to ozbiljno pitanje, pa će se onda doista vidjeti da li imamo snage, da li imamo volje da doista uđemo u to pitanje reforme državne uprave kako bi ona doista kao što je bilo rečeno i od strane predlagatelja postala servis građana. I drugi zaključak koji se tiče decentralizacije, a nema prave reforme, prave državne uprave kao servis građana bez decentralizacije, da se u roku od šest mjeseci, to je dovoljno vrijeme, Hrvatskom saboru predoči strategija decentralizacije Republike Hrvatske. Ukoliko doista ima ozbiljne volje i snage da se uhvatimo u koštac sa tim problemima, onda će ovi zaključci ili slični zaključci morati biti realizirani. Ukoliko nema, na žalost ostat ćemo samo na površini cijeloga problema, a to je dakle mehaničko smanjivanje ministarstava. Ovaj posao je naravno učinjen vrlo brzo tako da je došlo do niza pogrešaka, došlo je do mehaničkog spajanja ministarstava. Tako da recimo Ministarstvo znanosti i obrazovanja ne respektira činjenicu da je donesen novi zakon pa se u tom novom zakonu neke stvari potpuno drugačije reguliraju, tako da se u tom zakonu prema novom Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju više ne postoji pojam nacionalnog znanstveno-istraživačkog programa, a taj se pojam spominje u ovom prijedlogu, dakle došlo je do mehaničkog povezivanja, lijepljenja ovih dosadašnjih resora što naravno nije dobro. Jednako tako sasvim je besmisleno u 2. stavku govoriti o organizaciji visokoškolskog obrazovanja u inozemstvu jer to naše Ministarstvo znanosti ne čini. To se čini samo sa razine Ministarstva obrazovanja, a ne sa Ministarstva znanosti. Prema tome, to isto se pokazuje da se radilo o mehaničkom spajanju. To su, naravno, greške koje nisu krucijalne, ali u takvim smo okolnostima da su i te greške učinjenje. I na kraju, nekoliko konstatacija u vezi sa organizacijom rada Vlade. Mislim da je logično da formira Ured predsjednika Vlade, ali mi nije jasno zapravo kako će se vršiti obavljati najkompliciraniji, najteži posao u Vladi, najzahtjevniji posao u Vladi je usklađivanje rada ministarstava. Ono što je u sadašnjem modelu funkcioniranja Vlade riješeno preko 3 koordinacije kojima upravljaju potpredsjednici Vlade, što mislim da nije dobar model. Kako će se, dakle, to što je najteži posao rada Vlade, odnosno pogotovo predsjednika Vlade riješiti, to mi apsolutno nije jasno. Ako je sve zamišljeno da to bude u Uredu predsjednika Vlade, onda nije logično da je na čelu tako važnoga sektora Vladinoga djelovanja samo državni tajnik. Bilo bi logično ako će to biti mjesto koordinacije ukupne Vladine međuresorne politike, da to bude na razini ministra najmanje. Jer ako pitanje koordinacije ministarstava i ostalih segmenata Vladinih ustanova ne bude riješeno na pravi način onda Vlada neće moći biti efikasna. Prema tome, apsolutno mi nije jasno kako će sa ovom razinom ureda i sa tom razinom državnog tajnika na čelu ureda to funkcionirati, ali naravno ostaje predlagatelju da se nosi sa tim problemima. I jasno je iz svega ovoga što je ovdje bilo rečeno, da se ovim prijedlogom predsjedniku Vlade daju veće ovlasti nego što je to bilo do sada. I na način da on nema zamjenika nego od jednog od potpredsjednika određuje za zamjenika. To može funkcionirati samo ako se radi o jednostranačkoj Vladi, više manje. Ako imate Vladu koja ima bitno koalicijski karakter, to nije moguće. Vi ćete morati zakonom odrediti koji je to zamjenik, kao što je to u većini vlada u svijetu. Ne može od volje predsjednika Vlade ovisiti koji će potpredsjednik Vlade, a da nisu iz njegove stranke, što kod nas je slučaj, koji će od njih njega zamjenjivati. To tako ne funkcionira, prema tome, ovaj model funkcionira samo u više-manje jednostranačkim vladama, a naša Vlada će to biti, uz svo dužno uvažavanje DC-a, koji će za sada, čini mi se jedina stranka koja će uz HDZ činiti Vladu. To znači da će se neka iduća koalicijska Vlada opet suočiti s time da će morati mijenjati ovaj zakon, što naravno nije dobro. I mislim da svakako treba promijeniti to što je gospodin Arlović napomenuo, a gospodin Sanader je to prikazao kao grešku. Ne mislim da, ne znam što je bila intencija predlagatelja, naravno, ali u dosadašnjem rješenju zamjnici ministara, oni su odgovarali ministru i Vladi. Ne predsjedniku Vlade i to naravno nije loše rješenje. Mora postojati stanovita veza između Vlade i zamjenika ministara i državnih tajnika, ali svakako ne bi bilo dobro da državni tajnici, odnosno zamjenici ministara odgovaraju samo, odgovaraju i ministru i predsjedniku Vlade jer gdje god se može izbjeći dvostruka odgovornost nju treba izbjeći. Prema tome, logičnije je da odgovara ministru i Vladi ta formulacija koja je bila u dosadašnjem rješenju zakonskom, odnosno sadašnjem još uvijek. Ta formulacija mislim da je dobra. Mislim da je naš problem generalno kako od Vlade napraviti instituciju koja će biti efikasna, a koja će isto tako biti mjesto gdje će se doista usklađivati legitmni sukobi interesa raznih resora. Da li će ti biti moguće u ovom modelu, teško mi je reći. Ja zagovaram Vladu u kojoj će naravno ta dimenzija koordinacije biti puno snažnija. Ne zagovaram naglašenu snagu predsjednika Vlade, ali to nisu presudna pitanja. Da li će to moći funkcionirati i da li će biti efikasno, naravno, ovisi o ljudima koji će u svemu tome sudjelovati, ali ako imate dobro sistemski sustavno riješeno pitanje koordinacije i usklađivanja, onda ćete imati manje dnevnih problema na razini ministra i na razini naravno predsjednika Vlade, jednako tako i potpredsjednika Vlade. Ali to je pitanje ukusa, da tako kažem, gledanja onih koji će taj posao preuzeti i to nije svakako razloga zašto bi, dakle, Klub LIBRE bio protiv ovoga zakona. Ali nismo osobito, na neki način nemamo osobite nade u pogledu dobroga funkcioniranja ovoga modela. Ponavljam, i tu ću zaključiti, Klub LIBRE neće biti za ove prijedloge zakona zbog toga što se spajaju resori za koje zbog njihovog strateškog značenja smatramo da su u ovoj fazi razvoja naše državne uprave, da bi bilo dobro da su ostali samostalni. To naravno ne znači da za nekoliko godina, za 5 ili 10 godina kada se neka pitanja riješe, nije logično spojiti znanosti i obrazovanje. U ovoj fazi to apsolutno mislimo da je kontraproduktivno za ono što ta 2 resora ili podresora zapravo predstavljaju za potencijal, razvoj i budućnost Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Joži Radošu. Sada je na redu Klub zastupnika HNS-a, PGS-a. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite kolega.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Klub HNS-a, PGS-a neće podržati ova tri predložena zakona jer cijenimo da ne, prijedlozi ne ostvaruju ono što je javnosti bilo rečeno kao osnovni ciljevi kojim se žele postići, ali nećemo glasat ni protiv. Bit ćemo suzdržani, naprosto stoga što ne želimo na samom početku Vlade spriječavat na taj način veliku reformu državne uprave, kako je javnosti obrazložen ovaj komplet zakona. Nismo odlučili ni podnositi amandmane na predložene zakone jer smatramo da je gotovo nemoguće amandmanima utjecati na koncept koji je predloženi, ali ću u svojoj raspravi predložiti samom predlagatelju da svojim amandmanima neke uočene pogreške u prijedlozima i popravi. Smatramo da cilj ovih zakona, kad ga se prevede u praksu i dobije krajnji rezultat, nije smanjenje državne uprave, nego smanjenje broja ministara u novoj Vladi. Jer kao što je već bilo rečeno, uspostavom drugih državnih upravnih tijela od Ureda predsjednika Vlade i ostalog, broj ljudi koji će biti u rangu sadašnjih ministara ili zamjenika ministara, ostat će otprilike isti. Šteta je što ova važna tema i prijedlozi koji su mogli doć do toga nisu bili na dnevnom redu kasnije, kada bi prije počeli razgovarati o sadržaju i nadležnosti i poslovima koji se objektivno mogu spajati u pojedina ministarstva, urede ili zavode. Pa kao posljedica rasprave o mogućnosti spajanja pojedinih nadležnosti zaključili koja nam ministarstva ili ministri više ne trebaju. Naime, kada je Hrvatska narodna stranka prije godinu dana izašla sa svojim programom nova javna uprava onda smo upravo pošli od toga da treba krenuti od sadržaja nadležnosti i poslova sa osiguranim sredstvima i dogovorenim metodama, ostvarivanje takvog cilja, doći do rezultata, a da kompletna reforma se mora voditi u svim segmentima istovremeno, a ne samo u jednom dijelu, kao što ovi zakoni predlažu da se krene od vrha, odnosno od samih ministara. Nismo protiv manje Vlade i podržavamo nastojanje predlagača da ima manji kabinet, ali smo protiv toga uz obrazloženje da će samo smanjenje broja ministarstva dovesti do smanjenja ukupne državne uprave. U obrazloženju sva tri zakona upisano je da za provedbu ovih zakona ne treba ili nisu potrebna zasebna financijska sredstva. Ja naprosto ne vjerujem da se mislilo kako sa postojećim Proračunom koji vrijedi još svega par dana ili sa Odlukom o privremenom financiranju za prva tri mjeseca iduće godine će se moći isfinancirati sve ono što je nužno napraviti u prvih 30 ili 60 dana provedbe ovih zakona. A da li su to dovoljna redovna sredstva koja resori sadašnjih ministarstva imaju ne mogu govoriti o tome jer Odbor za financije i proračun o tome nije dao svoje mišljenje jer ga normalno još nismo ni izjadrali. Ali sama činjenica da će za preko 30-tak tisuća službenika i namještenika ovih par dana trebati napraviti odjave za zdravstveno i mirovinsko osiguranje, odjaviti ih u postojećim ministarstvima i prijaviti u novima, da će u svim ministarstvima koje se spajaju ili razdvajaju trebati brdo papira ako želimo da odmah po ovom Zakonu funkcioniraju, proizlazi da će troškova zaista biti. Da li su ti troškovi odnosno sredstva za te, pokriće tih troškova doista osigurana ili će biti osigurana vidjet ćemo kada otprilike nakon 2, 3 mjeseca Vlada izvjesti o efektima. Danas na Odboru za Ustav i Poslovnik netko je rekao da se primjenjuje šok terapija i da su to razlozi zašto se kreće od vrha prema dnu. Primjenjujući šok terapiju zna se desiti da od takve terapije strada i onaj prema kojemu se primjenjuje, ali i onaj tko ju primjenjuje i tko je provodi. Druga grupa argumenata bila je da građanima Republike Hrvatske Vlada želi osigurati brzu, jednostavnu i učinkovitu državnu upravu na zadovoljstvo građana. Međutim veliki dio problema koji građani imaju u svakodnevnom kontaktu sa državnom upravom nije posljedica ni jednog od ovih zakona i kako god spajali ministarstva i kakve god zakone donašali taj problem kojemu ću sad reći o čemu se sastoji nećemo riješiti jer je on posljedica podzakonskih propisa, a ne zakona. Iako postoji propis u Hrvatskoj da svako tijelo državne uprave koje raspolaže određenim podatkom ili dokumentom o građaninu od njega to ne smije tražiti i onda čak ako s tim podatkom ili dokumentom raspolaže drugo tijelo državne uprave. Vi ste svi svjedoci da uvijek kada upisuje se djeca u srednje škole moraju donijeti i izvod iz knjige rođenih i domovnicu što nigdje nije u zakonu opisano nego u podzakonskim propisima. Kako god pokucate ili otvorite vrata, pokraj ili na kojim je državni grb i tražite nekakvu potvrdu, a radi se o tijelu državne uprave oni će vas sigurno poslati u drugi ured državne uprave da nešto što trebate dokazati i da nekom drugom dokažete i njima dokažite nekakvim drugim papirom. I uvijek su to posljedica podzakonskih propisa, pravilnika, uputa, naredba koje su se donašale nakon usvajanja određenih zakona. Zato velim ovaj Zakon neće riješiti taj problem. Ako svaki građanin Hrvatske u 5 godina samo jedanput nekome negdje mora donijeti izvod iz knjige rođenih, a kojoj je morao donijeti ga kad je vadio najvažniji dokumenat dakle osobnu iskaznicu dakle jednom sam već dokazao da sam rođen, živ i državljanin Republike Hrvatske i zato imam osobnu iskaznicu, opet iznova od dječjeg doplatka, upisa djece u školu pa do dio zdravstvenih i socijalnih prava, opet isti dokumenat. U 5 godina samo jedanput ako takav papir mora građanin Hrvatske uzimati to vam je 4 i pol milijuna izvoda, domovnica i drugih potvrda kojim već raspolaže drugo tijelo državne uprave. Zbog toga velim problem koji građani osjećaju nije posljedica zakona i neće se moći riješiti zakonima niti novim niti izmjenama. I konkretno s tih stvari oko predloženih spajanja ministarstva. Rad u gospodarstvu i obrtništvo, socijalna skrb u zdravstvu. Ne vjerujem da svi oni koji su danas na socijalnoj skrbi su bolesni pa da zbog toga trebaju biti u sklopu Ministarstva zdravstva posebice zbog toga što u tom sustavu su i domovi za starije i nemoćne i svih drugih oblika zbrinjavanja onih koji nemaju članove obitelji ili su državi povjereni na zbrinjavanje. Kada pak je rad u pitanju onda moram reći to da su i Savez samostalnih sindikata Hrvatske i Nezavisne hrvatski sindikati jasno reagirali i rekli da ne prihvačaju ili da se ne slažu s ... [[Govornik se ne razumije]] modelom, a ovi ih spominje zbog toga jer je gospodin kandidat za Premijera rekao da ovakvim pristupom će biti socijalni dijalog kvalitetniji. Ako već na početku jedan od socijalnih partnera veli da se ne slaže sa takvim prijedlogom teško bi mogao prihvatiti da će socijalni dijalog biti kvalitetniji. I točno je da Njemačka, Austrija, Poljska, Irska i Švedska imaju rad gospodarstvo, poduzetništvo zajedno, ali oni nisu najprije ta ministarstva spojili pa onda razvijali ustanove i sustav rada i gospodarstva nego su najprije razvili sustav i institucije i onda bivša ministarstva spojili u jedno kao što su na primjer Savezni ured za rad, radno socijalni sudovi, posebice po Zakonu o poduzećima, radnička vijeća sa punim ovlastima i kad su to isfiniširali onda su rad spojili u gospodarstvu. A Austrija pak je tom trenutku osnovala radničke komore kao obavezatno članstvo svih radnika gdje po zakonu austrijski radnici moraju biti članovi radničkih komora. Dakle ovi primjeri stanja možda jesu točni, ali nisu usporedivi u okolnostima, uvjetima i vremenu nastajanja. U članku 9. ustroja i djelatnosti ministarstva spominje se nadležnost takvog novog ministarstva pa primjerice u dijelu gospodarstva da taj resor usklađuje aktivnosti u vezi članstva Republike Hrvatske u Svjetsku trgovinsku organizaciji što je dobro, ali na području rada nije recimo napisano ili zapisano da se usklađuju stavovi i za, utvrđuju stavovi za zastupanje Hrvatske u međunarodnoj organizaciji rada koja je podjednako bitna organizacija Ujedinjenih naroda koja je Hrvatska također proteklih, svih ovih godina aktivno sudjelovala pa smatram da bi bilo dobro da sam predlagatelj u članku 9. dopuni i pitanje međunarodne organizacije rada. Nadalje uredi državne uprave u županijama koji ostaju kao oblik državne uprave ili tijela državne uprave do sada su imali dosta problema u koordinaciji i dogovoranju ministarstva vlada. Sada će biti između, razapeti između središnjih državnih ureda, državnih upravnih organizacija, ministarstva i vlade. Ako nije u sadržaju ništa kod njih mijenjano, a niti kod ovih ureda i upravnih organizacija koje se osnivaju ništa detaljnije propisano, mislim da će njihovi problemi ostati, sukobi širiti odnosno nejasnoće i nesporazumi samo produbljivati. U članku 21.a Zakona o Vladi pak se govori o nadležnosti središnjeg Državnog ureda za upravu. Između ostalog stoji da vodi brigu o državnoj upravi i lokalnoj samoupravi. A negdje područna, odnonosno regionalna samouprava se izgubila iz teksta zakona, pa mislim da bi i to bilo dobro da sam predlagatelj uvrsti u svoj konačni prijedlog zakona. Dakle, zaboravljenu regionalnu odnosno područnu samoupravu. I završavam sa sljedećim. Do sada je Vlada imala ministre koja je birala zamjenike ministara i svaki ministar je mogao imati jednog ministara. Po novom prijedlogu u svakom ministarstvu umjesto zamjenika biti će državni tajnik s time da u jednom ministarstvu može biti i više državnih tajnika. Pomoćnici ministra normalno ostaju. Neću, nisam to spomenuo kao dokaz da nećemo bitnije smanjiti broj ljudi. Nego postavljam pitanje da li su državni tajnici, ili da li državni tajnici mogu biti članovi Vlade. Naime, propisano je da u odsutnosti ministra, ministar sam određuje koji ga državni tajnik zamjenjuje. Ako državni tajnik zamjenjuje ministra, to znači da ga zamjenjuje i u radu Vlade i znači da je praktički član Vlade. S obzirom da je do sada zamjenike ministara birala Vlada i oni su ih zamjenjivali, sada ćemo biti u situaciji da ministre mijenja osoba koju je izabrao jedan jedini čovjek a to je sam ministar a ne više kao Vlada. Mislim da može se čak desiti da taj državni tajnik kojega je ovlastio ministar, ovlasti svog kolegu drugog tajnika koji bi njega zamjenjivao pa bi došli do toga da sutra na sjednici Vlade sjede ljudi koji neće ovdje biti na davanju povjerenja, izglasavanju povjerenja. O ostalim detaljima, našim prijedlozima koje imamo, kao Klub, zastupnici će u pojedinačnoj raspravi govoriti. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lesaru. Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a. Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mi u Klubu HSS-a držimo da je legitimno pravo svake Vlade, svakog mandatara, svake većine da ponudi vlastiti koncept koji ona drži da je najbolji za provedbu programa koji se ponudio građanima. Tako i u kontekstu ovih triju zakona, dvije izmjene i dopune i jednoga prijedloga zakona koji uređuju djelokrug, odnos i način vladanja buduće Vlade se radi o konceptu za koji se drži da je najbolji. Mi u HSS-u nećemo nuditi vlastiti koncept, mi ćemo ga nuditi kada dobijemo priliku od birača, da to budemo u stanju. Mislim da je neupitno da od osnivanja Hrvatske države pa do danas a to se na neki način i u raspravama pokazalo, postoji trajna želja svake vlasti ali i veliki interes građana da se odnosi unutar državne uprave, unutar administriranja urede na način da budu na služenju građanima. I taj trajni jaz i prijepor koji nastaje između građana i administracije, bolje reći birokracije je u stvari predmet interesa svake Vlade, i svaka Vlada u kontekstu svojih načina gledanja pokušava regulirati te odnose. Pri tome uzimajući razne instrumente. Mislim da je potpuno točno i to da i najbolji koncept koji se usvoji neće biti dostatni argument koji će nas uvjeriti da će za godinu dana to stanje biti drastično ili drukčije, kvalitetnije i da će građani njega osjetiti na vlastitoj koži. Naravno, to nam ne daje za pravo, kako su neki ovdje pokušali kazati da sve skupa treba promatrati sa aspekta apatije i da nema prostora za stvaranje onog odnosa kojeg svi skupa zagovaramo a to je odnos građanin i vlast u kojima vlast služi građanima. Mi držimo i uvijek ćemo davati potporu svim onim projektima i onim ciljevima koji budu sroćeni ka građaninu. Pitanje državne uprave i preustroja koji se predlaže u okviru ovog koncepta apsolutno treba biti naslonjen na one potrebe koje su vidljive i one potrebe koje su kroz sve ove godine zašle na onu, na onaj nivo koji je jednako neprihvatljiv i koji svakodnevno građani iskazuju bilo kroz medije, bilo kroz razgovor kao stanje koje se, koje zaslužuje najnižu ocjenu. To je birokracija koja počesto što je vrlo interesantno i to sam govorio više puta i za vrijeme naše vladajuće koalicije, znači do danas ili do jučer da upravo ta birokracija nije preslik vlasti. Ona se toliko homogenizirala da jednostavno je, ne znači da svaka nova vlast za sobom vuće i svoju birokraciju. Birokracija je postala još jedno tijelo ove naše ukupne vlasti, znači uz sudsku, izvršnu i zakonodavnu dobili smo još jedno tijelo koje značajno utjeće na život, na odnose među građanima a to je birokracija. Borba protiv te birokracije je jedno od temeljnih zahtjeva pa i postulata Europske unije ali i drugih institucija koje se bave s time. Neupitno je da ta birokracija generira najveće zlo a to je korupcija. Korupcija generira one odnose u društvu protiv kojih sam siguran da se svaki zastupnik ponaosebice zalaže da se spriječe, da se prema njima poduzmu sve one mjere koje su bitne i da svi skupa trebaju podržati, jer prisega se i dala upravo zbog toga. Prema tome, kao što sam kazao legitimno je pravo predlagatelja da predlaže onaj koncept za koga je uvjeren da će bit najbolji i da će dati rezultate. Da li će tome biti tako za to ćemo se svi skupa mi uvjeriti. HSS se vrlo jasno zalagao da se Vlada Republike Hrvatske, nova Vlada formira čim prije. Da preuzme odgovornost, da preuzme dužnost da vodi ovu zemlju jer je za to dobila potporu hrvatskih građana. Prema tome, mi nećemo davati vlastite recepte, mi ćemo ih zadržati za sebe i iznjeti ćemo ih kada dobijemo pravo od glasaća da svoje prijedloge i svoje recepte provodimo. Ono što želim ipak kazati i ono što mi u Klubu HSS-a držimo da je bitno istaknuti, određene rezerve, određene prijedloge, određene poruke za koje držimo da su bitne radi ukupnog funkcioniranja i nove Vlade ali i onih pojava o kojima sam prije govorio a koje su bitne da se i u zakonodavnoj sferi riješe i da stvore, da pruže priliku izvršnoj vlasti da se izvršna vlast znade nositi sa tim negativnim pojavama. Mislim da gotovo nitko u naravi stvari pa i iz rasprave to proizlazilo nije osporavala pravo na smanjenje broja ministarstava. Pri tome jasno misleći na sve one pozitivne promjene koje trebaju usljediti kao rezultat takvog smanjenja. Jer smanjenje radi smanjenja jasno da nije dostatno. Smanjenje treba izazvati čitav niz reorganizacijskih procesa koji trebaju dovesti do efikasnosti, učinkovitosti, koji trebaju pojeftiniti državnu upravu znači dati pravo građanima. Mi držimko da je to moguće provesti, da smanjenje ministarsava i ovaj prijedlog od 14 ministarstava koji je dan, da HSS predlaže ovaj prijedlog. ON bi to učinio nešto drukčije. Prije svega mislimo da Ministarsvo turizma ne kao jedna granska djelatnost kako je kolega Kajin govorio, mislikm da je to pogrešan pristup. Mi ne sumnjamo da i predlagač ovoga prijedloga visoko rangira turizam i da drži da to jeste strateško opredjeljenje RH. NO na žalost u našoj zemlji i u našem okrućenju uvijek je bitno ono što je jasno puno ponavljati. DA ne bi postalo neajsno. A turizam držimo da zaslužuje jedan takav epitet, da on nije djelatnost on je tržište. On je mogućnost, on je otvorneost prema svemu što ima priliku da b ude prodano. Turizam nije ona djelatnost kako je kolega Damir kazao da je u Istri pozitivan a u Dalmaciji negativan. To je ružno i netočno ,on je svugdje pozitivan. Turizam ne može biti negativan ne možete imati naftne bušotine i zašto to nećete vadite naftu iz njih kažete da su negativne. One su pozitivne. Prema tome turizam je strateška djelatnost koja zaslužuje najveću pažnju ali i najveći nacionalni intres, i ona mora biti rangirano upravo na taj način. Ja ne sumnjam da se i u okviru ovakvog pozicioniranja u okviru objedinjafvanaj ovih ministarstava koji istina za volju daju određene jače i snažnije poruke, koje mogu biti u okviru Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka i pozitivno naslonjene. Ali radi onoga značaja pa i radi činjenice što danas kada se govori za Hrvatsku govori se za turističku Hrvatsku. DAnas nije destinacija niit Dalmacija niti Dubrovnik niti Istra, danas je destinacija Hrvatska. Hrvatska ima ne samo morski turizam ona ima i kontinetalni t urizam. Ona ima sve one resurse koji ne moraju biti unaprijed kvalificirani kao treće razredni tursitički krajevi ili ovakvi ili onakvi. Radi se o konceptu. Koncept turističke Hrvatske je koncept onoga razvitka Hrvatske koji će jednomjerno stvoriti uvjete za različiost ali različitost u boljem. Ne različitost u pozicioniranju lošijeg, prema tolme turizam je prevažna strateški najvažnija grana a koju možemo, rekao sam da je dvojbeno dali je možemo nazvati grana, ili tržište, i Hrvatska mora biti zainteresirana za nju. Upravo zbog toga kluba HSSa predlaže da se razmotri o jasnijem pozicioniranju turizma, jasnijem pozicioniranju turizma. ne sumnjajući u dobre namjere da će i on na ovaj način adekvatno biti zastupljen. Isto tako mi smo podnjeli nekoliko amandmana kojima se želi prije svega u članku 9. stavku 1. mislim na Zakon o ustroju i djelkrugu ministarstava, u članku 9. gdje sepraktično želi kazati da je vjerojatno omaškom ili greškom izostavljeno poduzetničke zone, stavljene su samo slobodne zone, slobodnoe zone i poduzetničke zone su sasvim različite zone. Isto tako držimko u članku isto 9., u stavku 3. da je nužno da se djelatnost zadrugarstva ostavi u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva. TAkođer čitav niz novela izmjena, ali i redakcija koje se odnose na članak 11. A koji u naravi su u stvari sadržani u obvezama koje prozlaze iz prijašnjih zakona prije svega zakona o poljoprivredi zakona o državnoj potpori. Zakona o hrani, Zakona o vinu, o strategiji i tako dalje, da bi bilo daleko kvalitetnije da budu sadržane i na ovakav način radi jasnoće pojedinih pojmova obrađene. Nadalje držimko da u članku 22. je nužno upravo radi regulative ali i harmonizacije odnosa sa Europskom unijom. DA se iz djelkruga državnog inspektorata brišu nadležnosti iz područja stočarstva i vinarstva, slatkovodnog i morskog ribarstva, šumarstva i lovstva, šumskog sjemena, šumskog sadnog materijala i da ostanu u resornom ministarstvu. Držimo da je na ovaj način u okviru ovih tehničkih intervencija moguće bolje posložiti ovaj koncept koji je predložen u pogledu novoga načina upravljanja. Na taj način vjerujući da je ove naše amadmane i primjedbe moguće uskladiti i dovesti u onaj pravni interes koji je javan i zajednički, Klub HSSa bi podržao ova tri prijedloga zakona.
Hvala lijepa kolega Markov. time smo iscrpili raspravu po klubovima. Prelazimo an raspravu pojedinačno za koji su se javili zastupnici. Prva je na redu poštovana kolegica Vesna Škulić.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani potpredsjedniče, Odmah na početku moram reći da izražavam svoje nezadovljstvo što su novim ustrojem ministarstava i državnih upravnih organizacija pitanja osoba sa invaliditetom iz dosadašnjeg ministarstva rada i socijalne skrbi i državnog Zavoda za zaštitu obitelji i materinstva i mladeži prebačene udjelokrug rada Ministarstva zdavstva i socijalne skrbi. Iako će na žalosta uvijek posetojati potreba upravo za socijalnom i medicinskom skrbi ove kategorije ljudi. Ukidanjem Državnog zavoda za zaštitu obitelji i materinstva i mladeži koje se u svom djelokrugu rada kroz odjel za osobe sa posebnim potrebama oslanjao na europske dokumente i u suradnji sa nevladinim udrugama predlagao dokumente kojima se osobe sa invaliditeom ne tretiraju kao medicinski i socijalni problem već kao problem ljudskih prava. Čini mi se da vraćamo unatrag i baš u europskoj godini osoba sa invaliditetom koja na određeni način promovira novi pristup u ovoj kategoriji osoba. Osoba sa invaliditetom ima na svim razinama društva, i iz svih životnih doba i zaslužuju da se poštuju njihova prava jednakih mogućnosti. Pa je najasna uloga novoosnovanog ministarstva u životu ove kategorije ljudi. Mislim da ih se stavlja opet pod ajmo reći šminku socijalne skrbi i zdravstva. Hvala vam lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice. Na redu je poštovani kolega Pavlic.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo, evo dopustite da se ja isto osvrnem na ove prijedloge zakona. Kao prvo da podržim diskusiju i izlaganje predsjednika kluba LIBRE gospodina Radoša. sve one primjedbe dakle i pogotovona potrebu jasnijeg pozicioniranja znanosti, zaštite okoliša i turizma au budućem sastavu Valde. Ono što bih ja htio malo detaljnije reći par riječi dakle je o stastusu lo kalne samouprave, tj o eventualnoj budućoj decentralizaciji. Tako smo i mi dakle naš klub LIBRE išao sa zaključkom da se zadužuje Vlada Republike Hrvatske da u roku od 6 mjeseci predloži cjeloviti prijedlog strategije decentralizacije Reublike Hrvatske s osobitim osvrtom na fiskalnu problematiku. U zakonu je za predloženim zakonima navedeno je dakle, gdje se opisuju poslovi ministarstava u Ministarstvu financija dakle predviđeno da se izradi dprijedlog sustava financiranja javnih potreba i jednica lokalne uprave isamouprave. Dakle, to je ono što nam je potrebno u ovom trenutku i za što se svi zalažemo. Ali ukoliko nemamo nikakvog roka to će biti samo parola, dakle i neće se ništa mijenjati, a mislimo da je to itekako potrebno. Dosadašnja Vlada učinila je određene korake upravo u tom sustavu i u procesu decentralizacije tako da su spuštena određena financijska sredstva uz obaveze prema županijama i gradovima što se tiče školstva, zdravstva, socijale u zadnje dakle, vrijeme i vatrogastva. Npr. Međumurska županija je tako upravo pred usvajanje jer je usvojila proračun negdje preko 80 milijuna kuna. Do prije 2-3 godine taj proračun je bio 35 milijuna kuna. A ono što je dakle pozitivna razlika to su upravo ta decentralizirana sredstva koja su se dakle vraćala dolje u bazu i bila su upotrebljena za školstvo, socijalu, zdravstvo i vatrogasce. Također, još u ovom proteklom mandatu podržavali su se i različiti brojni konkretni programi po našim općinama, gradovima i županijama gdje su konkretna sredstva išla dakle, za konkretne programe. Isto tako, na taj način su se mnoga sredstva vratila dolje. Po nekim procjenama blizu milijardu kuna je samo preko tih konkretnih projekata dakle bilo spušteno u naše gradove, županije i općine. Tu bih posebno istaknuo sredstva iz Ministarstva obrta, malog poduzetništva za formiranje zona malih privreda. To su bila bespovratna sredstva. Tim sredstvima je započeto formiranje 188 zona male privrede koja su itekako pomogla ili će pomoći u skoroj budućnosti da se riješimo možda i najvećeg problema koje nas trenutno tišti, a to je problem nezaposlenosti. Ja se nadam dakle i ovim putem apeliram da se ne prekidaju ti programi, već da se oni eventualno pojačaju i unaprijede. Ono što nas u LIBRI zabrinjava zapro tu bi isto tako postavili i pitanje upravo što se tiče lokalne uprave i samouprave. Naime, konkretno, evo formira se Središnji državni ured za upravu, a nigdje se ne spominje lokalna samouprava. 99. godine u donešenom zakonu bilo je formirano Državno ravnateljstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu. 2000. godine bilo je formirano Ministarstvo pravosuđa, uprave i lokalne samouprave. U ovim materijalima, u ovim zakonima lokalna uprava sada izričito se nigdje ne spominje. Imamo Ministarstvo pravosuđa dakle, imamo Središnji ured za upravu. Taj Središnji ured za upravu definiran je u članku 21.b samo jednom rečenicom i to piše: "Središnji državni ured za upravu obavlja upravne i stručne poslove koji se odnose na sustav i ustrojstvo državne uprave i lokalne samouprave, politički izborni sustav". To je sve. Dakle, za nas to nije dovoljno. Mislimo da bi trebalo detaljnije definirati dakle i obaveze tog Središnjeg državnog ureda prema lokalnoj samoupravi. Tim više što se radi o jednom velikom sustavu, dosta dakle razvijenom sustavu koji funkcionira na takav način kako funkcionira. I ono što je potrebno tađer tom sustavu, a to je i nadzor. Upravo je u prijašnjim zakonima gdje se definirao rad državnog ravnateljstva kasnije dakle ministarstva sadržajno zapravo bilo isto. Detaljnije su navedene ovlasti središnjeg ureda tj. ministarstva. Pa tako u članku 9. dosadašnjeg zapravo još zakona govoreći da Ministarstvo pravosuđa, uprave i lokalne samouprave između ostaloga vrši nadzor nad radom predstavničkih izvršnih tijela jedinice lokalne samouprave. Za sada jednostavno to u zakonu nije nigdje navedeno, a mislim da je taj nadzor itekako potreban. Također, spominje se i obaveza organiziranja i provedba stručnog osposobljavanja i usavršavanja zaposlenih u državnoj upravi i tijelima jedinice lokalne samouprave. Ukoliko želimo dakle reformirati našu administraciju, dakle ne samo državu, nego i ono lokalno moramo i lokalnu samoupravu obuhvatiti organiziranje, provedbom stručnog osposobljavanja itd. Također, bilo je predviđeno da se tim zakonom određuje ravnopravni položaj i praćenje primjene sustava plaća djelatnika u tijelima državne uprave i lokalne samouprave. Također, rješavali su se sporovi o pravima županija, gradova i općina i Vladina Povjerenstva za granice jedinica lokalne samouprave, a isto tako izravno sudjelovanje u radu međunarodnih tijela koja se bave pitanjima upravnog prava, državne uprave i lokalne samouprave. Zato naša temeljna primjedba upravo ide u tom smislu. Dakle, ... [[ne razumije se]] u reformu administracije da se ta reforma mora izvesti dakle na svim razinama od one najviše, pa do one najniže kako bi ona bila što efikasnija i sami smo rekli nekoliko puta u službi građana. Za sada u ovim zakonima to ne postoji. Došlo je dakle do redukcija tih obaveza. Jednostavno ne znam na koji način će se to dalje onda i provoditi. Pa bih molio dakle predlagače zakona da prouče, pogledaju ove dosadašnje zakone i da taj članak 21.b prošire možda sa ovim obavezama koje su bile i do sada. Eto, toliko. Dakle, da zaključim. Isto tako, ukoliko bi ovi zakoni bili predloženi u ovakvom obliku ja ne mogu dati podršku za njihovo prihvaćanje. Hvala lijepa.
Hvala vama, kolega Pavlic. Na redu je poštovani kolega Tonči Tadić. Izvolite kolega Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Kolege iz Kluba HSP-a koje su govorile u ime kluba prvo su Letica i kolega Kovačević govorili su načelno o ustroju Vlade. Ja bih se želio ovdje posvetiti pojedinim ministarstvima. U prvom redu sva prikrajanja, spajanja, gašenja pojedinih ministarstava bi trebala biti odraz programa same Vlade, odnosno trebala bi biti rezultat promišljanja mandatara, odnosno budućeg premijera da jedino kroz takav ustroj Vlade moguće je realizirati program kojeg je naumio realizirati u četiri godine, odnosno da će mu baš takav ustroj ministarstava u tome pomoći. Slikovito rečeno, dopustite mi malo cinizma, hoće li Hrvatska imati zasebna ministarstva za crnu metalurgiju i za obojene metale kao što je to imao nekada SSSR ili će to spojiti u jedno ministarstvo je nama zapravo svejedno ako znamo da iza toga stoji promišljani program rada Vlade i da je baš takav ustroj ministarstava najpogodniji. U tom svjetlu treba gledati i ovakvu konstrukciju ministarstava, odnosno stvaranje novog Ministarstva razvoja, prometa, mora, turizma. Čudi me da se nije tome dodalo još ponešto jer se doista stvorio jedan nevjerojatan konglomerat. Po dobrom običaju de jedna od HSP-ovih inicijativa, a to je osnivanje Ministarstva mora pokušava uklopiti u novi model Vlade, ali ne kao zasebno Ministarstvo mora, nego kao dio, valjda kao nekakva agencija u sklopu toga ministarstva u nekom mega-ministarstvu koje bi objedinilo i telekomunikacije, i ceste, i pruge, o obnovu nerazvijenih područja, i obnovu porušenog u ratu i svu morsku problematiku. Po našem prijedlogu o nadležnosti Ministarstva mora bi trebalo biti gospodarenje i zaštita flore i faune mora i zaštita gospodarskog pojasa, zaštita mora od onečišćenja sa brodova i svih drugih oblika onečišćenja, nadzor nad radu morskih luka i nadzor nad pomorskim dobrom i utvrđivanje njegovih granica, dakle katastar pomorskog dobra, sigurnost i razvoj pomorskog prometa i plovidbe, ribolov na moru i marikultura, strategija razvoja otoka i obalnog pojasa koja dame i gospodo, u Hrvatskoj još uvijek ne postoji. Ova zemlja unatoč tome što ima toliku obalu još uvijek nema jedinstvenu razvojnu strategiju obale i otoka. Dakle, otprilike je u tom Ministarstvu mora kao što ga je zamišljao HSP-e i predložio u svom prijedlogu zakona je trebalo biti sve ono što je bilo u Ministarstvu pomorstva u prvoj hrvatskoj Vladi nakon prvih izbora 90. godine. Međutim sada se došlo do jednog mega ministarstva u kojem se to more naprosto utapa. Sadašnji resori mora su razdrobljeni u Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva, Ministarstvu javnih radova, Ministarstvu pomorstva, Ministarstvu za zaštitu okoliša i Ministarstvu gospodarstva. U ovom prijedlogu se to pokušava objediniti, ali ponavljam utapa se u jedan širi kontekst iz čega neće biti moguće to na dobar način voditi. Naravno da je potrebno objediniti te sve poslove i koordinirati ih, jer je to jedini način da iskoristimo sve prednosti koje nam daje Jadran. Međutim kako sada stvari stoje, u ministarstvu mora zajedno sa svim ovim ostalim će biti i obnova kuća i koncesije za tunogojilišta i razbijanje monopola HT-a i odnos prema "Družba Adriji" i širenje Interneta i privatizacija u turizmu i autoceste i izletničke podmornice, ali recimo neće biti morskog ribarstva. Da bi se to moglo sve voditi, kolega Kalmeta bi trebao izgledati kao staro hrvatsko božanstvo Svantevid sa četiri lica, osam očiju i osam ruku, a to je praktički nemoguće, mislim budimo realni ne. Ministarstvo mora, inače postoji u drugim europskim zemljama, ja sam si dao truda i u pravilu imamo dakle Grčku, Irsku, Island, Norvešku, Dansku, dakle zemlje koje su morske zemlje, tu je vrlo jasno istaknuto Ministarstvo mora i Ministarstvo ribarstva. Zatim imamo Finsku, Francusku, Italiju, Poljsku, Portugal, Španjolsku, Švedsku i Veliku Britaniju gdje je to, taj odnos prema moru razdrobljen u dva ministarstva, ali sa vrlo jasnim naglaskom na more, jer su to pomorske zemlje kao i Hrvatska. I na kraju imamo zemlje Belgiju, Nizozemsku, Njemačku i Tursku gdje to more nije toliko naglašeno, ali tu se ionako radi o zemljama po Konvenciji o pravu mora koje su u nepovoljnom zemljopisnom položaju. O čemu se dakle radi? Radi se o tome da kad god imate zemlju kod koje morski dio, a to znači teritorijalno more, unutarnje morske vode, gospodarski pojas i pojas obalnog pomorskog dobra zajedno sa otocima je po teritoriju veći od ostatka kopna, onda je to zemlja koja daje naglasak na more, a dame i gospodo upravo je to u Hrvatskoj riječ. Kod nas je taj morski dio veći od kopnenog dijela i zato je trebalo ići na zasebno Ministarstvo mora. Hrvatska u mediteranskom bazenu unatoč tome što raspolaže sa samo 3% mora Mediterana, 1% stanovništva raspolaže sa 7% mediteranske obale i to su parametri o kojima treba voditi računa i na isti način postupaju sve druge zemlje koje su u biti pomorske zemlje, jer je taj njihov morski dio daleko veći od kopnenog dijela i zato nas doista čudi da se ta jedna dobra HSP-ova inicijativa o osnivanju ministarstva mora ovdje utopila u jednu daleko širu sliku koja se em neće moći dobro voditi, em taj morski dio neće biti na dobar način realiziran. Ovdje se posve usput u hrpetini drugih obaveza tog Svantevida koji će biti načelu tog mega ministarstva spominje poslove obalne straže. To je inače jedan doista kompleksan set pitanja i nama je doista čudno da se to paušalno spominje uz ostalih 40-tak redaka teksta jer je posao obalne straže ili u nadležnosti ratnih mornarica ako je riječ o malim državama kao što je Hrvatska ili je u nadležnosti posebnih agencija. Dakle sve ove zemlje koje sam ovdje naveo imaju to riješeno ili kroz ratnu mornaricu ili kroz posebnu agenciju kada je riječ o Velikoj Britaniji, a nikako to nije agencija koja je subordinirana tom jednom ministru mora nego je uvijek subordinirana direktno premijeru. Također ovdje bih napomenuo što su rekle i moje kolege, potpuno je zaboravljen centar za krizna stanja koji bi morao postojati, to su uostalom i naše obveze radi integracije u NATO. Potpuno je zanemaren odnos Vlade sa nezavisnim regulatornim tijelima, ali jednako tako potpuno je zaboravljena činjenica da je Vlada ova postojeća, još uvijek aktualna, donijela i pojedine odredbe u ovom međurazdoblju što po našem sudu nije trebala donijeti. Recimo imamo uredbu o dopuni Zakona o telekomunikacijama "Narodne novine", broj 177 iz studenoga 2003. godine. To je Vlada donijela 6. studenoga 2003. a tiče se jedne suštinske promjene Zakona o telekomunikacijama koja ta uredba onemogućava Vijeće za telekomunikacije da raspiše koncesiju za novu fiksnu telefonsku mrežu. Tu uredbu treba gospodine mandataru pod hitno ukinuti i sve druge uredbe koje su protuzakonite ako ih je bilo u ovom međurazdoblju. Također napominjem ovdje da je u dijelu koji se odnosi na poljoprivredu potpuno zaboravljena međunarodna dimenzija, a to je da Ministarstvo poljoprivrede mora sudjelovati u pregovorima sa Europskom unijom i WTO-om jer je jedan značajan i najteži dio pregovora su upravo pregovori o poljoprivredi. Također zaboravljena je ovdje dodjela koncesija za iskorištavanje pitke vodi, a HSP se oštro protivi tome da koncesiju za iskorištavanje pitke vode dobijaju stranci i u konačnici moram napomenuti da nam je doista nevjerojatno da ova sjednica nije dopunjena i sa prijedlogom povjerenstva za sukob interesa, jer držimo da je to također vitalno za smanjivanje državnih troškova. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Tadić. Na redu je poštovana kolegica Vesna Pusić. Izvolite poštovana kolegice, potpredsjednice Doma.
Zahvaljujem vam gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege smatram da je u ova tri prijedloga zakona koja su pred nama pozitivno to što se Vlada smanjuje na početku mandata. Vi se sjećate da smo mi imali nekoliko rasprava o mogućnosti smanjenja Vlade, dakle broja ministara i ministarstava i u svim tim prilikama smatrala sam i smatram i danas da je jedino pravo vrijeme za smanjivanje broja ministarstava početak mandata, odnosno trenutak u kojem još nova Vlada nije zauzela svoja mjesta i novi ministri nisu postavljeni, jer je to razdoblje u kojem se onda može početi sa jednim recimo čistim modelom. Istovremeno ne treba se zavaravati, ne treba to tako ni zvati i mislim da nema niti potrebe se praviti kao da to je tako, smanjenje broja ministarstava nije reforma državne uprave. Svaka zemlja na svijetu, ne svaka ali mnoge zemlje na svijetu, a veliki broj europskih zemalja periodično smanjuje broj ministarstava od prilike svakih deset godina. Drugim riječima temeljem različitih novih projekata, novih momenata koji su se javili u razdoblju od 10 godina povećava se broj ministarstava, povećava se broj interesa koja treba kroz ministarstva pokriti, katkad je to rezultat koalicijskih vlada ili različitih drugih okolnosti i onda se otprilike nakon 10 godina taj broj ministarstava smanjuje na pola. Ta činjenica nema veze sa smanjivanjem državnog aparata. Državni aparat po tim okolnostima ostaje isti. Prema tome, državni tajnici, direktori ili ovisno o tome kako se zove u kojoj državi i u kojem modelu taj institut, svi ostaju na svojim mjestima, obavljaju one funkcije koje obavljaju i prema tome sam aparat, činovnici u tom aparatu, ljudi koji tamo rade se tom činjenicom smanjenja Vlade, smanjenja broja ministara ne mijenjaju, ne smanjuju i nikako se tu ne intervenira. Kažem to zbog toga što znači da nakon ovog posla koji je ovdje sebi preduzela parlamentarna većina, da smanji broj ministara. Ostaje netaknutim onaj drugi posao, a to je interveniranje u dražvnu administraciju, odnosno u državnu upravu i reforma državne uprave je svakako još jedna zadaća koja je pred nama. Ono, međutim, o čemu konfiguracija ministarstava, odnosno konfiguracija Vlade govori, dakle, ono o čemu govori činjenica koja ministarstva imate, kako se ona zovu i na koja područja su orijentirana, to održava prioritete i strateška opredjeljenja Vlade. Drugim riječima, iz razloga prepoznavanja nekih tema kao bitnih i kao ključnih za sljedeći mandat za ovu zemlju, određuju se ili uspostavljaju se neka ministarstva, odnosno smanjuju, spajaju ili ukidaju neka druga ministarstva. I jasno je i očito da će u različitim razdobljima se različite teme promatrati kao prioritetne i ovisno o tome koje teme se promatraju kao prioritetne, biti će uspostavljena i takva ministarstva i na njima će biti veći naglasak. Upravo iz tog razloga, i čini mi se iz načina formiranja, odnosno spajanja ministarstava kako su ovdje predloženi, meni se čini neprihvatljivim u prvom redu činjenica da se čak niti u imenu niti jednog ministarstva ne spominje visoko obrazovanje. Vi znate da smo svi bili prilično iznenađeni činjenicom nakon popisa stanovništva koji je pokazao da imamo 7,2% ljudi sa visokim obrazovanjem u Hrvatskoj, da s druge strane imamo preko 18% funkcionalno nepismenih. Dakle, ljudi bez završene osnovne škole, i da imamo negdje oko 48% ljudi samo sa osnovnom školom ili manjim obrazovanjem od toga. Ti podaci, po mom mišljenju, pokazuju da mi imamo 2 različita vrlo ozbiljna, ključna problema. Jedno je vezano za znanost i visoko obrazovanje, dakle, mogućnost razvoja Hrvatske u pravcu društva znanja, što je po mom mišljenju apsolutno strateško opredjeljnje, strateški interes Hrvatske. Ja bi rekla, ne samo oblik i model i pravac razvoja Hrvatske nego i strategija gospodarskog razvoja Hrvatske. I s druge strane, problem sasvim različit koji, naravno, jeste temelj za razvoj društva znanja, ali koji zahtjeva sasvim različite strategije, različita znanja, različite instrumente, različito kvalificirane ljude, pa i različite institucije, a to je program širokog, sveobuhvatnog, kvalitetnog, općeg i osnovnog i srednjeg obrazovanja. To su dvje vrlo različite zadaće koje zahtjevaju dvje vrlo različite strategije. Po mom mišljenju, to bi trebalo u sljedećem razdoblju biti i strateško opredjeljenje Hrvatske, to bi trebao biti putokaz pravca razvoja Hrvatske. Činjenica da se u ovom Prijelogu djelokruga ministarstava, Zakona o djelokrugu ministarstava, da se u jedno ministarstvo spajaju s jedne strane obrazovanje, a s druge strane znanost, da se prema tome čak niti u nazivu ministarstva ne razlikuje, recimo, obrazovanje na razini predškolskog obrazovanja u dječjim vrtićima, i s druge strane obrazovanje na razini, recimo, doktorskih studija, što je također obrazovanje i ako se sjetite onih koji su bili u prošlom sazivu Parlamenta, a oni koji ne sigurno su vidjeli to u javnosti. Mi smo zakonom, novim Zakonom o znanosti i visokom obrazovanju napravili prvi bitni korak u pravcu Bolonjskog procesa. Dakle, u pravcu usklađivanja znanosti, sustava znanosti i visokog obrazovanja u Hrvatskoj sa drugim zemljama Europske unije, što bi nam u konačnici trebalo donijeti to da, recimo, studenti koji studiraju na sveučilištima u Hrvatskoj mogu bez problema otići jedan semestar studirati bilo gdje drugdje u Europi, u bilo koju drugu zemlju koja je također u tom Bolonjskom procesu, vratiti se natrag i normalno nastaviti. Taj semestar bi im se računao u njihov studij i normalno nastaviti studij. Mnogi, naime mnogi, sveučilišta i fakulteti su već počeli taj proces. Zahtjeva se od njih da do konca sljedećeg semestra već predlože onaj sistem koji je tamo zacrtan u tom zakonu. Ako se sjećate, 3 godine dodiplomskog plus 2 magistarskog plus tri doktorskog, odnosno 4+1+3, ovisno o tome kako se ko odluči. Međutim, mi smo u ovom području reforme znanosti i visokog obrazovanja zapravo već krenuli na jedan vrlo zahtjevan specijalizirani put koji će nam omogućiti ono što je za nas po mom mišljenju bitno, a to je da i prije nego što uđemo u Europsku uniju politički da neke elemente regulacije, života, civilnog društva, institucija već imamo u Hrvatskoj na onoj razini na kojoj su one u Europskoj uniji. Zbog toga smatram štetnim i kontraproduktivnim, obzirom na ciljeve za koje smo se opredijelili da spajamo Ministarstvo znanosti i visokog obrazovanja s jedne strane, odnosno u ovom slučaju znanosti samo s jedne strane, i obrazovanja s druge i da nemamo čak niti spomen visokog obrazovanja kao jednog od naših strateških ciljeva, gdje bi mi morali doći na razinu Finske od 30%, a ne 7,2% ljudi sa visokom stručnom spremom. Pitam se da li ova, ovaj model Vlade i ova činjenica odnosa prema znanosti i visokom obrazovanju znači da visoko obrazovanje s jedne strane i obrazovanje s druge strane prestaju biti naša strateška opredjeljenja. Hvala.
Hvala lijepa, poštovana kolegice Pusić. Na redu je poštovani kolega Stazić. Izvolite kolega Stazić.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Koja bi trebala biti svrha 3 predložena zakona? Deklarirana svrha koju smo čuli ovdje od mandatara Vlade je smanjiti državnu upravu i učiniti je djelotvornijom. A da li se to s ova 3 predložena zakona postiže? Ne. A zašto i kako da ne? Pa tako što sam broj ministarstava zapravo ne znači ništa i zbog toga što se ovdje smanjenjem broja ministarstava ne smanjuje broj subjekata. Zašto smanjenje broja ministarstava ne znači ništa? Tu se naprosto miješaju karte unutar jednoga špila s tim da je broj karata u špilu stalan. Posve je jasno da ako jednom ministarstvu koje ima 300 djelatnika pripojimo koje ima 200 djelatnika, dobijemo jedno veće ministarstvo sa 500 djelatnika. Šta smo smanjili? Ništa. Tu, dakle, smanjenja nikakvoga uopće i nema. Smanjenje je obična priča. Na 14 ministarstava koje se predlaže, dodaju se 4 središnja državna ureda i Ured premijera pa sada tih subjekata u Vladi ima 196, točno onoliko koliko je bilo do sada ministarstva. To je smanjenje. To je smanjenje koje se predlaže. Najbolje se to vidi na primjeru izdvajanja Središnjeg državnog ureda za upravu kako će se zvati, iz dosadašnjeg Ministarstva pravosuđa i uprave. Znači imali smo jedno Ministarstvo pravosuđa i uprave. Sad smo izdvojili dio toga Ministarstva, polovicu toga dosadašnjega Ministarstva i tu polovicu ćemo proglasiti državnim uredom. I gdje je tu smanjenje? Tu smanjenja nema. Smanjenje je gola priča i obmana. Ali je to smanjenje, doduše neobično zgodna prilika za jednu svojevrsnu ilustraciju jer kad ukinemo jedno ministarstvo ili ga raskomadamo na nekoliko ministarstava ili ga raskomadamo u nekoliko dijelovima pa raspodjelimo po nekim drugim ministarstvima onda je to jako zgodna prilika da se pomoćnicima, znači najvišim državnim činovnicima zapravo otkaže i da im se kaže: “Pa čujte vaše ministarstvo je ukinuto, vi nemate što više biti pomoćnik ovdje. Mi vam se zahvaljujemo na uslugama". Ali nije to jedini i osnovni razlog zbog kojeg ne mogu podržati ova tri predložena zakona. Mislim da je ovo tzv. smanjenje državne uprave samo jedan paravan da bi se postiglo nešto drugo. Naime mandatar obrazlažući prijedlog 3. Zakona uopće nije spominjao niti jednom riječju. On nije jednu jedinu riječ rekao o institutu državnog tajnika. Slučajno? Sumnjam. Sumnjam. Do sad smo imali ovakvu strukturu: ministar i njegov zamjenik, 1 ministar, 1 zamjenik. Sad se nudi drugačija struktura: ministar, državni tajnik, ali ne jedan, nekoliko. Nekoliko državnih tajnika, a svaki državni tajnik, to lijepo u, u zakonu piši, piše je državni dužnosnik. Pa gdje je tu smanjenje? Pa tu je povećanje broja državnih dužnosnika, a ne smanjenje. Umjesto jednog zamjenika imat ćemo nekoliko državnih tajnika. I središnje državne urede vodit će državni tajnici. Ali ne samo to nego po izmjenama članka 26. Zakona o Vladi kaže se da će i urede, agencije i direkcije odnosno druge, da će njima upravljati također državni tajnici. Znači i tamo se uvode državni tajnici. Mandatar je rekao da će ova Vlada ukinuti tih 50-tak, koliko ih ima ureda, agencija, direkcija. Toga dakako sada nema jer to Vlada svojom uredbom ukida i ustrojava, ali vidimo po prijedlogu da se za te urede, direkcije i, i, i kako se agencije, kako se već sve ne zovu, koje se po mandataru čujemo kani ukinuti, sad im se državni tajnici dovode na čelo. Državni tajnici dovode se po prijedlogu vašega zakona na čelo ureda, agencija i direkcija koje namjeravate kao što ste rekli ukinuti [[Upadica: Ne te, druge.]] Pa ne te, nego one, one druge. Ne znam sad koje druge, tih drugih ovdje nema. Što se tiče dvojne odgovornosti državnoga tajnika to smo već čuli od mandatara da je greška. Da je greška i da će se ta greška, rekao je mandatar Sanader ispraviti pročišćenim tekstom. Da. Ta se greška može ispraviti amandmanom, amandmanom predlagatelja. Došao je jedan amandman predlagatelja, ali ne na to nego na članak 13. Na članak 13. odnosno dodaje se negdje članak 14. Ništa se tu u tom, u tom amandmanu predlagatelja ne govori o toj dvostrukoj odgovornosti državnoga tajnika s jedne strane prema Predsjedniku Vlade, a s druge strane prema ministru. Nema do sada nikakvoga amandmana. Prema tome ostaje nam da tu stanemo u dugačak red onih koji trebaju vjerovati mandataru na njegovim obećanjima da će se to ispraviti. Kao što je rekao mandatar, kako ste rekli pročišćenim tekstom. To se ne da pročišćenim tekstom. Pročišćeni tekst izrađuje Odbor za zakonodavstvo po, po ovlaštenju, po ovlaštenju ovoga Sabora. Kod izmjena zakona to se ne da ispraviti pročišćenim tekstom. Jedini način da se to ispravi je amandman predlagatelja ili neki drugi amandman koji će predlagatelj prihvatiti ili koji će ovdje biti usvojen. Kažem tog amandmana nema pa sumnjam da će se tako nešto uopće ići ispravljati. No nesumnjivo je pravo svake vlade da sebi prilagođava sustav državne uprave. Jedino mora imati parlamentarnu većinu i kod izglasavanja ovih prijedloga zakona imat ćemo priliku vidjeti ima li dakle mandatar parlamentarnu većinu i tko tu parlamentarnu većinu čini. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Staziću ... [[Govornica je naknadno uključena, ne razumije se]] , ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Bačić.
Gospođa predsjedavajuća ispravljam gospodina Stazića u dijelu koji se odnosi da se sa ovim prijedlozima zakona ne smanjuje broj bilo ministarstava, bilo državnih upravnih organizacija. To nije točno. Naime smanjuje se sada, prije je bilo 29, bilo 19 ministarstava i 10 državnih upravnih organizacija. Ovakvim se prijedlogom smanjuje na 14 ministarstava, 5 državnih upravnih organizacija i 5 središnjih ureda. Dakle ukupno je 5 manje institucija pri Vladi Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi zastupnik dr. Sanader.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa mislim da treba reagirati u ime predlagatelja na ovo što je gospodin zastupnik Stazić iznio malo prije. Ide se sa jednom tezom koja je već ovdje večeras izrečena iz istog Kluba, a to je da se ne smanjuje broj odnosno da se fizički ili brojčano smanjuje broj ministarstava, ali u konačnici uvođenjem središnjih državnih ureda da se ništa ne smanjuje. Drugim riječima da je to obmana. Ja pozivam i vas i sve ostale da budemo doista u raspravi argumentiranoj s argumentima u toleranciji i ostalim demokratskim standardima kako smo i započeli ovu raspravu. Da budemo i da se osvrćemo na argumente i odgovaramo argumentima. Mi skračujemo i smanjujemo broj ministarstava za 5, a broj ministara za 6. Vaša Vlada je imala 19 ministarstava i 20 ministara. Govorili ste o uredu Premijera. Vi ste ga uveli i čak na taj, na čelo toga ureda ste stavili rang ministra. To sada ured Premijera, predsjednika Vlade gospodina Ivice Račana vodi gospođa ministrica Gordana Sobol bez portfelja. Mi snizujemo i tu razinu na razinu državnog tajnika. Dakle nije točno da smo mi uveli ured predsjednika nego on već postoji koji ste vi uveli i stavili mu na čelo čak ministarsku razinu. Što se tiče ostalih ureda, agencija, direkcija i zavoda ima ih zaista 50, 50-tak. Tu sam provjerio. Oni nisu osnivani dijelom samo u Saboru nego su velikim dijelom osnivani od Vlade. Prema tome oni nisu predmet večerašnje naše rasprave. To sam već ponovio i sigurno je da ćemo ih u velikom dijelu ili ukinuti ili racionalnije preustrojiti, racionalnije preustrojiti jer držimo da je potpuno nepotrebno da Hrvatska ima 50-tak slovom i brojkama 50-tak ureda, direkcija, zavoda, agencija. Rekao sam vam čak na kraju mandata imate činjenicu. Tko je zbog nje kriv, tko je za nju odgovoran ja ne znam, ali na kraju mandata imate činjenicu da za mnoge te urede koje ste uveli u ovom mandatu još uvijek nema čelnog čovjeka. Mogu vam iznijeti kasnije i točne podatke u kojim to uredima, agencijama, direkcijama i zavodima nemate čelnih ljudi. Nemate ravnatelje. Prema tome, govorili ste i vi o smanjenju. Na koncu konca to je bio i prijedlog, barem se tako unutar Vladinih krugova razgovaralo prije nekoliko mjeseci ali niste imali očigledno ili hrabrosti ili međukoalicijskog sporazuma, međustranačkog sporazuma da idete u to. I sada nova Vlada kreće u taj projekt i vi kažete da to nije dobro nego da bi trebalo ostati po starome. Ništa što je novo, ništa u što se ide hrabro neće ostati bez reakcije, to nam je jasno. Ali nisam za to da ostane status Que, samo stoga što vi niste imali hrabrosti ići u takve promjene, ići u smanjenje broja ministarstava. U smanjenje broja ministarstava. Prema tome, i još nešto, rekao sam da zamjenika ministra da je pogrešno, citiram dakle, zamjenika ministra mijenja državni tajnik i ostaju u opisu kome odgovara isto kao što je bilo i u dosadadašnjem zakonu. Dakle, ono je pogreška da odgovara predsjedniku Vlade, odgovara kao što stoji i u dosadašnjem zakonu, samo se ime terminus tehnicus mijenja, zamjenik ministra postaje državni tajnik. Prema tome, ukoliko je potrebno a vjerojatno je, da to i ne samo u pročišćenom tekstu nego i u formi amandmana podnesemo, to ćemo dakako učiniti ali ne vidim nikakvih razloga stalno iznova otvarati teme koje smo već tijekom dana apsolvirali, ne mogu nikome naravno ništa govoriti ali sam rekao da je to pogreška da zamjenik ministra dosadašnji postaje državni tajnik koji odgovara kako što je i to dosada bio slučaj kome je odgovarao zamjenik ministra, ništa više i ništa manje. Dakle, ovdje je riječ o jednom siugurno radikalnom zahvatu u državnu administraciju, u državnu upravu. I rekli smo početi ćemo od glave da pokažemo i sadržajno i primjerom da želimo manju državnu administraciju, da želimo učinkovitiju državnu administraciju. I gdje početi nego od glave? Pa nećemo valjda početi od općine pa ćemo onda postupno ići prema dolje i sugerirati, donostiti odluke već kako što bude u domeni Sabora ili Vlade i prema nižim razinama. I ja sam uvjeren da je ovo dobar put, da je ovo dobar početak, to od nas hrvatska javnost i hrvatski birači očekuju, očekuju da državna administracija, birokacija ne bude sama sebi svrhom nego doista da bude servis grašana i mislim da oko toga nema nikakvog prijepora, da se oko toga svi slažemo. I negdje moramo početi, najbolje da počnemo sa Vladom. Jer zaista ne vidim razloga da u Hrvatskoj, i ne bih se složio sa kolegom Radošom koji je rekao da broj stanovnika nije bitan u procjeni koliki broj ministarstava ili jedinica državne uprave nam treba, nije bitan dakako. Ali je smješno da Hrvatska da 4,5 milijuna stanovnika ima 20 ministara a jedna Njemačka sa 80 milijuna 13 ministara. I sigurno da želimo biti učinkovitiji i sigurno da i ova mega ministarstva ako govorimo o Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka ili o Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva, da, iziskivat će od ministara puno veći napor ali će biti pod jednim krovom i biti će uvjeren sam puno učinkovitiji nego do sada u tri ministarstva. Pa barem je to jasno. Ako može njemački ministar imati i gospodarstvo i rad u svom resoru zašto ne bi to mogao i hrvatski ministar? Ako može austrijski ministar gospodarstvo i rad u svom resoru, zašto to ne bi mogao imati i hrvatski ministar? Zašto mislimo da su naši ministri nesposobniji nego neki drugi? Negdje moramo početi, uvjeren sam da je ovo dobar početak. Znam da ovo podržava većina hrvatske javnosti jer smo na ovom programu i dobili izbore. I mi time krećemo, ja vas molim za potporu. Naravno, ponavljam još jedanput svaki dobar prijedlog, svaki konstruktivan prigovor, uvažit ćemo ga u formi amandmana uvesti u zakon, prihvatiti, jer nam je svima stalo ne do bilo kakvog, nego do jednog dobrog početka sa jednom manjom, puno manjom i učinkovitijom državnom upravom koja bi trebala poslije ići i prema nižim razinama.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Sanaderu u ime predlagatelja. Riječ ima gospodin zastupnik doktor Nikola Ivaniš.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Uključio bih se u raspravu u ova tri prijedloga izmjena i dopuna zakona. Na razini nekih svojih osobnih razmišljanja jer sve što je iznio kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] u ime kluba, zajednički smo dogovorili. Prije svega htio bih kazati nešto što možda i nije rečeno do sada u raspravi. A to je da mi ova današnja rasprava u stvari liči dobrim djelom na raspravu o programu Hrvatske demokratske zajednice. A taj program je bio na takvoj raspravi u predizborno doba i ocjenjen je u izborima i mislim da ustvari model koji mi to kroz izmjene i dopune ovih zakona ponavljamo je u stvari pogrešan. Mišljenja sam da bi kao uostalom i Izborni zakon i ovi zakoni dali u tri zakona ili u jedan Zakon o Vladi, o ustroju i o državnoj upravi trebali imati višu razinu, biti na razini ustavnih zakona i propisivati sve ono što je kvalitetna tehnika, organizacija, odgovornost, relacija izvršne i parlamentarne vlasti, funkcioniranje izvršne vlasti a da ustvari ti zakoni ne bi trebali biti sadržaj rada pojedinih ministarstava i državnih uprava, već da bi ustvari onaj program koji prođe na izborima i dobije legitimitet ustvari to trebao u okvirima tog jednog općeg i načelnoga zakona određivati. Jer mi ustvari raspravljajući o pojedinim, o konfiguraciji pojedinih ministarstava oponiramo programu gospodina Sanadera, idemo sa dijelovima svoga programa a zato u određenim objektivnim okolnostima u kojima onaj tko stekne zakonske uvjete da formira Vladu to treba učiniti ne bi bio možda čak potreban biti izložen raspravi ponovo o djelovima svoga programa i obrazlažući i prisiljen da obrazlaže to onoliko puta koliko se to nama učini. Međutim, kažem praksa je takva, mislim da bi u ovom mandatu trebalo promisliti da se Izborno zakonodavstvo i Zakonodavstvo o Vladi i ustroju izvršne vlasti digne na višu razinu kvalitetno na ovaj način i da za budućnost ustvari učinimo taj potreban korak naprijed. A kada je ovaj prijedlog pred nama, ja ću kažem zaista isključivo na razini nekih svojih osobnih razmišljanja u konačnici sam dva mandata sam u ovom Saboru, kazati vrlo kratko. Kao zastupnik nisam pretjerano sretan što mi se čini da se pomalo iz zakona udaljavaju termini lokalne a nestaju regionalne samouprave. Eto, ja bih sugerirao da se bilo u nazivu ministarstava ili državne uprave u članku 21. c uz lokalna samoprava dodat i regionalna samoprava da to predlagatelji učine iz razloga da to uskladimo i da poštujemo nešto što je i ustavna kategorija a zove se područna i regionalna samouprava. Kada je u pitanja ovo mega ili mamut ministarstvo ja mislim da je sasvim jasno da o tome vjerojatno imamo 50 različitih mišljenja tko bi kakvu konfiguraciju ministarstva načinio. Ja osobno što nisam sretan što u svih 14 se ne spominje riječ pomorstvo, pomorstvo se ne spominje a mislim da osim ovih emotivnih priča koje smo o terminu more i što to znači slušali, mislim da kada je u pitanju izvršna vlast, termin pomorstvo itekako značajniji jer nije to samo resurs nego i konkretna djelatnost, živi ljudi, i osobno naravno, uz to ću kazati ja bih volio da imamo Ministarstvo pomorstva kao 150 ili 200 godina snažna pomorska zemlja na ovom prostoru, da ga imamo, naravno ja bih volio da ga imamo sa sjedištem u Rijeci što je u konačnici u jednom dijelu naše povijesti negdje od 46. do 48. i bilo. Isto tako mislim i o Ministarstvu turizma ali naravno to moje mišljenje je i oko Ministarstva turizma odmah povezano sa drugim razmišljanjem kazati ću ta samo zbog rasprave i zbog zapisnika, mislim da bi možda bilo lijepo da jednoga dana Hrvatska dočeka Ministarstvo turizma i da mu bude sjedište u Dubrovniku napr.I isto tako poljoprivredi i šumarstva u Osjeku. Mislim da mi ne bismko bili manje jedinstvena zemlja, pod tih okolnostima a mislim d abismko dali doprinos policentričnom razvoju Hrvatske za koga svi težimo ja se nadam ia te kako. I samo još nekoliko riječi o Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Ovdje su u svezi spajanja zdravstva i socijalne skrbi u jedno ministarstvo iuzrečene pohvale. Ja moram kazati da je moje osobno mišljenje da to nije ono štobi trebalo dovesti do potrebnih napredaka. Ja ću kazati i zašto. Mislim da jedan od problema funkcioniranja zdravstva od 1990. a naglašeno od početka reforme zdravstva između ostaloga bio i utome što nismo nikada tjekom ovih godina uspjeli saznati, koliko se od novca ubranog zdravstvenim doprinosima troši na zdravstvo a koliko na socijalni skrbi. Mislim da je ta netransparetnost trošenja zdravstvenog novca karakteristika zadnjih 13 godina i mislim d to će nastaviti i dalje. Što se tiče ovoga resora nešto što sada nije direktno pitanje Vladi, a to je neštpo što je prošla Vlada učinila i što mislim da treba doći pod lupu nove i vlade i ministarstva. Pitanje hoće li naš državni osiguravatelj za osobno zdravstveno osiguranje imati svoj žiro račun ili će i dalje to biti u državnoj riznici i doprisnositi i te kako dalje netransparetnom trošenju zdravstvenih novaca. Mislim da bi o svim tim aspektima bilo vrijedno barem promisliti i zato ih ja u ovoj raspravi izražavam. Što se tiče minitarstva znanosti, obrazovnaja i športa pobornik bih bio jednoga drugačjega modela iako ne mislim da i ovaj nužno mora biti neuspješana. Ministarstva znanosti i visokoga obrazovanaj s jedne strane, i Ministarstvo obrazovanja športa i mladeži kao što to neke zemlje imaju isto tako je model koji bi vjerojatno mogao biti učinkovit. Eto to su neka moja razmišljanaj o svemu ovome. Uz ponovno vraćenja no ono što sam uvodno kazao. Mislim da je konfiguračcija vlade i ministarstava apsolutno legitimno pravo onoga tko ima dovoljno ruku u parlamentu da ostvari svoju izvršnu vlast. I stoga razloga zaista sve i najbolje žele i vladi za uspješan rad.
Zahvaljujem zastupniku Ivanišu. Na redu je gospodine zastupnik dr Miljenko Dorić.
Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Obzirom da je vrijeme zaista podmaklo i više manje je sve rečeno. Ja ću samo podvuči neke elemente za koje smatram da bi ipak trebalo predlagatlja zamoliti da učini određene ustupke. Iz razloga je teško je evo nekoliko sati biti anročito kreatiavn dobili smo na klupe ove materijale i sigurno će se potkrasti greške bez obzira koju kombinaciju mi odabrali ili poduprli. Ali čini mi se da smo na pravom putu i jako mi je drago da seu i koleg iz LIBRE i evo kolega Ivaniš sada i nešto ranije kolege iz HSPa upzorili na neke elemente dozvolite mi samo da podvučem tri detalja. Naime ova teza oko toga da se pojedini resori trebaju okupiti naime pod istim krovom, ja ju podupirem, to može biti dobro. Samo je pitanje jasno što se treba naći pod kojim krovom, da taj krov ne bi jasno puštao, da to uistinu bude kompatibilno, kreativno, i korektno. Što se tiče, minisatrstva pravosuđa vidimo da smo jasno upravu lokalnu i regionalnu samoupravu sada preselili odnosno predlaže se preseliti u središnji državni ured za upravu. zaista molim predlagatelja da kroigira članak 21. b, ako ništa drugo onda barem uvesti tu dvije riječi dakle spomenuti podrupčnu samoupravu jer mi znamo da danas je Europa ili europska demokracija se bazira na nekoliko stupova a svakako je lokalna i regionalna demokarcija jedna od tih stupova, ili dva takva stupa. I najveći dio onoga što se dogodilo u srednjo istočnoj Europi u smislu demokratizacije treba zahvaliti prije svega decentralizaciji, i prijenosu ovlasti sa središnjih vlasti na regionalnu i lokalnu vlast. I zato svakako tu moramo biti vrlo oprezni. Veliki dio onoga što nas čeka u procesu približavanja Europskoj uniji odnosi se upravi an lokalnu i regionalnu samoupravu zato mi je jako žao da ovdje čini mi se radimo jednu daljnju marginalizaciju lokalne i regionalne samouprave prebacujući upravo taj resor u jedan od središnjih državnih ureda. Osim toga pošto se zakoni donose po hitnom postupku, činimo još jednu grešku. Hrvatske je potpisala pa onda u ovom SAboru ratificirala europsku povelju o lokalnoj samourpavi i dakako bilo bi minimum obveza naše da smo se konzultirali sa savezom gradova, sa zajednicom županija, i da smo dvidjeli dali su i oni zadovoljni sa predloženom vertikalnom komunikacijom koja nas sutra čeka ako ovo prihvatimko. Slažem se i s onim kolegama koji su govorili o ministarstvu znanosti obrazovanja i športa. Tu je bilo doduše nekoliko opcija koje su predložene. Ja samo moram reći da u europskim zemljama u sjevernoj Americi u Japanu gospodarski razvoj normalno se temelji na razvoju znanosti i tehnologije. Ovdje smo mi zannosta naslonili na šport i na predškolski odgoj. Nigdje nismo spomenuli jedinstveni europski istraživački prostor, bolonjski proces. autonomiju sveučilišta. Pogledajte samo tekst u članku 14. prijedloga zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i državnih upravnih organizacija pa ćete vidjeti da je to tako. I konačno završio bih s time da samo spomenem da socijalna skrb neki su bili za drugi protiv. Te varijante socijalna skrb, definitivno ne spada u zdravstvenu djelatnost, i potpuno je nelogično da bude u ministarstvu zdravstva, kada ste već se odlučili se formirati potpuno novo ministarstvo za obitelj, branitelje i međugeneracijsku solidarnost. A pročitajte i vaš tekst u članku 16. ovoga prijedloga zakona onda ćete viddjeti da tamo govore i skrbništvu, nad određenim kategorijama građana, bilo bi jako dobro da upravo se onda i socijalna skrb nađe u tom ministarstvu. hvala vam lijepa.
Zahvaljujem zastupniku dr. Doriću. Na redu je gospodine zastupnik dr. Ivo Josipović.
Poštovana gospođo potpredsjednice SAbora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Cijeneći vaše vrijeme, neću ponavljati ono što je već rečeno. Pri tome moram reći da dijelim određene dileme o ulazu državnih tajnika i o grupiranju nadležnoati u pojedina ministarstva. Pri tome apsolutno podržavam tendenciju da se smanji broj ministarstava i da se racionalizira državna uprava. Međutim rekao bih da ako smo stalno u ovoj državi govorili kako je pravosuđe veliki problem, čini mi se da je barem jednako takav problem i državna uprava. Sasvim sigurno da smanjenje broja ministarsatva, i reorganiazcije same po sebi neće reformirati državnu upravu. Naime državnu upravu čine u prvom redu ljudi nova vlad amora u svakom slučaju poraditi na tome da se pripadnici državne uprave specijaliziraju. Da njihov broj bude manje, ali da budu motiviranu, pri tome mislimk an njihove plaće, da budu educirani. I da budu na usluzi građanima što na žalost uvijek nije slučaj. Isto tako dijelim i određena stahovanja u pogledu znanosti i visokog obraziovanja. Ne mogu reći da ta svoja strahovanja mogu izraziti nekim konkretnim bojaznima ali se bojim da će se desiti utapanje jednog važnoeg resora u širu problematiku što ne držim dobrim. S rduge strane jako sam veseo da kultura nije utopljena u neko veće područje. I drago mi je da opstalo samostalno ministarstvo kulture. Postoji jedan veći broj vjerojatno nomotehničkih problema i problema usklađenosti sa drugim propisima. Na žalost brzina donošenja zakona i kratko vrijeme koje smo imali vjerojatno nas spreačvaju da budemo konkretni u svojim primjedbama. Ne znam dali ima vremena za predlagatelja da nešto od onoga što je čuo ugradi ili da još jedanput prođe tekst i da otkloni moguće probleme. Ja sam osobno podnio dva amandmana koji se odnose na članak 23. stavak 1. i stavak 2. kojima predlažem da se otklone problemi vezani uz činjenicu da državni zavodi nisu kako je to do sada bilo vezani za određene ministre i da može se pojaviti problem donošenja podzakonskih propisa u onim slučajevima kada posebni zakoni upućuju da će nadležni ministar donijeti određene propise. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Josipoviću. Riječ ima zastupnik gospodin Zvonimir Mršić.
Poštovana potpredsjednice, cijenjene dame i gospodo. Zadatak je državne uprave da bude efikasna, transparentna, dostupna, odgovorna i jeftina. I ja osobno se svakako zalažem da državna administracija ne samo Vlada bude bitno manja, da bude bitno efikasnija, da njeno djelovanje i rad budu puno transparentniji i da bude puno dostupnija građanima. I mislim da danas nitko ovdje u govornici nije rekao ništa protiv toga. Mi se možda samo malo razlikujemo u načinu kako to postići i u dinamici kojom to treba raditi. Međutim, preduvjet za to nikako nije i ne može biti mehaničko spajanje ministarstava i prividno smanjivanje broja državnih dužnosnika. Državna administracija neće biti jeftinija i efikasnija ako spojimo neka ministarstva jer po tom receptu onda možemo spojiti još neka ministarstva, pa ćemo imati manji broj ministarstava i svakako opet jeftiniju i efikasniju državnu administraciju. Građani možda očekuju da ima manji broj ministara. Ali svakako prije toga očekuju da državna administracija u potpunosti bude ono o čemu sam govorio ona 4 cilja. Ovako važne zakone svakako nije potrebno, a još manje poželjno donositi po hitnom postupku. Danas je predsjednik Sabora u nastupnom govoru zazvao koncenzus na važnim pitanjima i zakonima. Ja postavljam pitanje. Kako je to moguće postići koncenzus na tri organska zakona koje smo dobili na klupe u 12 sati? I ne samo to, nego nam je određen tajnim da do ponoći moramo ih raspraviti, da moramo dati amandmane i da ih moramo izglasati? Kako se može u tih 12 sati proučiti? Kako se mogu ostvariti i obaviti konzultacije? Kako se mogu ostvariti unutar stranačko i međustranačko usaglašavanje da bi oko ovog koji je jedan od organskih i samim time važnih zakona za našu državu bio donesen koncenzusom? A duboko sam uvjeren da je koncenzus bilo moguće postići u ovoj saborskoj dvorani jer smo svi mi za isti cilj, a to je da imamo manju i efikasniju državnu administraciju. Čini mi se da se ovdje pošlo od toga da je reforma ustvari forme, jer okvir ostaje isti. Okvir se mijenja, a sadržaj ostaje isti i da ... [[ne razumije se]] usaglašavanje eventualni unutar Vlade ne može nikako biti poticajem za smanjivanje broja onih ljudi koji sjede za stolom za koji se treba usaglašavanje obaviti. Razriješili smo dilemu oko državnih tajnika što se tiče tko će ih imenovati i kome će oni odgovarati. Ono što nismo razriješili, koliko će ih biti. Jer nismo saznali da li će ih biti jedan kao što smo imali do sada jednog zamjenika ministra, ili će ih biti više kao što piše u prijedlogu ovoga zakona. To je jedno. I drugo. Državni tajnici sada dobijaju ovlasti na niže razine, dakle ne više ministri, nego državni tajnici će imenovati čelnike ureda državne uprave, a kada govorimo o ovom zakonu onda se taj zakon ne odnosi samo na Vladu, na ministre, na one, na Markov trg ili ne znam na Kockicu dolje. On se odnosi na sve urede državne uprave i sve njihove ispostave u svim gradovima i općinama. Prema tome, i to nije u potpunosti ovdje sagledano. Drago mi je da se i pozivamo na iskustva drugih država. Ali kada kažemo da Njemačka ima 13 ministarstava, onda treba reći da je to Savezna Vlada Njemačka, da Njemačka ima 16 država, saveznih država, da svaka od tih država ima svoja ministarstva i da su Njemačka i Austrija na čije se iskustvo pozivamo visoko decentralizirane države, da je ogroman broj ovlasti prenesen na niže razine odlučivanja, dakle jedinice lokalne samouprave i područne samouprave i da samim tim ni nema potrebe da postoje neka ministarstva. Jer to sve se rješava tamo gdje građani očekuju, a građani znaju da se problem neće riješiti na Markovom trgu, nego da će se riješiti u uredu gradonačelnika, župana ili u uredu državne uprave, dakle na onom zadnjem šalteru ispostavi ureda državne uprave. Slažem se u potpunosti sa kolegom Sanaderom da je Hrvatska premala za ovako veliku Vladu. Hrvatska je premala i za ovako veliki broj jedinica lokalne samouprave. Ali u tome i jeste problem, da treba suštinski ga definirati i riješiti, a ne samo kozmetiku napraviti. Prema tome, ja se zalažem da Hrvatsku prije svega decentraliziramo, da ona bude decentralizirana država, da ona bude regionalno razvijena i regionalno definirana sa izuzetno snažnom lokalnom samoupravom i tek nakon toga da proistekne dakle središnja vlast sa onim središnjim ovlastima koje svaka država treba imati. Stoga bi mi bilo logičnije, a mislim da su otprilike to i kolege iz LIBRE predložili da donese se zakon ili da se projektom definira decentralizacija u timeingu i u zakonskim ovlastima i to svakako nije proces od jednoga dana, jedne godine, pa mislim da za to treba i cijeli mandat. Inače, decentralizacija je u proteklom razdoblju polučila izuzetne rezultate u onim ovlastima koje su prenesene na gradove i na županije u oblasti osnovnog, srednjeg školstva, zdravstva i socijalne skrbi. Osobno bih se založio da se ostavi Ministarstvo obrta, malog i srednjeg poduzetništva ili da se na neki način izdvoji kao središnji državni ured zato što je to ministarstvo napravilo značajne rezultate. I bojim se da će se utapanjem u jedno mega-ministarstvo dogoditi ono što je bilo prije nego što je ono osnovano, a da to je da neće imati dovoljno značaja i da doista neće moći rezultirati svim onim ciljevima koji su i u programu HDZ-a istaknuti, a što se već velikim dijelom činilo i ovo ministarstvo u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave. Potpuno mi se nelogično primjerice čini da u Ministarstvu zaštite okoliša spada i graditeljstvo jer dolazi do jednog sukoba. Budući da Ministarstvo zaštite okoliša mora brinuti i skrbiti o zaštiti onih prirodnih resursa koje imamo, a s druge strane ovdje sada treba se baviti investiranjem u graditeljstvo. Pa sada ja postavljam primjerice pitanje. Kako će ono se očitovati kada dođe joj zahtjev za zaštitu rijeke Drave i ne kopanje šljunka iz korita rijeke Drave, a taj šljunak s druge strane mora ugraditi u stanove koje će ono graditi? I jednako tako, primjerice, mi je nelogično da Uprava za vode spada u Ministarstvo poljoprivrede umjesto da upravo ono bude integrirano u Ministarstvo zaštite okoliša kako bi moglo štititi taj resurs koji je izuzetno ugrožen. Prema planovima koje imamo negdje 6 milijardi eura bi trebalo u sljedećih 10-tak godina ugraditi u zaštitu okoliša. I doista će ovo ministarstvo biti jedno od važnih ministarstava. Imam ozbiljnu dilemu oko Središnjeg državnog ureda za upravu koji se zove doista Središnji državni ured za upravu, a tek se tamo negdje u posljednjoj rečenici spominje lokalna samouprava. Ja bih sugerirao ako je ikako moguće, to neće koštati skupo ovu državu da osnujemo i Središnji državni ured za lokalnu samoupravu da konačno jedanput prestanemo brkati upravu i lokalnu samoupravu. To su dvije različite i bitno drugačije upravne institucije. Dakle, lokalna samouprava ima svoju potpunu autonomiju, a državna uprava je nešto što je transfer dakle, državne vlasti na najniže nivoe. I mislim da bi to bio jedan dobar pomak ako smo već to sve izbrisali tamo iz Ministarstva pravosuđa. Ovo je najnesretnije rješenje da se zove središnji državni ured za upravu koji onda u sebi podrazumijeva i lokalnu samoupravu. Konačno prema članku 27. ovog zakona uvodi se velika nesigurnost među zaposlene, jer postoji bojazan da neki za novu Vladu … [[Ne razumije se.]] ni državni dužnosnici, naprosto ne budu raspoređeni. Ovdje s jedne strane imamo izjavu da neće biti otpuštanja, a s druge strane imamo izjavu da će 50 agencija biti većina njih ili ukinuta ili da će biti inkorporirana u ovoga. Bilo bi dobro ako možemo od predlagatelja čuti koliko će zaposlenih u državnoj upravi biti otpušteno u sljedećoj godini i koliko će novih ljudi biti zaposleno u državnoj upravi u sljedećem periodu i koliko će se povećati iznos za plaće u državnom proračunu za 2004. godinu. Pozivam stoga predlagatelja da po meni je mudrije da se Vlada sastavi u postojećem obliku prema postojećem zakonu, a tada da ministri i sa spoznajom koju će imati nakon određenog vremena u roku od šest mjeseci Saboru predlože cjelovit tekst Zakona o reformi državne uprave da se tada i ministri koji će biti imenovani integriraju, a mi do tada da provedemo znanstvenu, stručnu i političku raspravu o ovom prijedlogu zakona. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Mršiću. U ime predlagatelja gospodin zastupnik dr. Sanader.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, evo zahvaljujem kolegi na konstruktivnoj raspravi, pa bih samo nešto odgovorio što mislim da je već i bila tema večeras, odnosno tijekom popodneva, a čini mi se da je ponavljamo. Počet ću od Ministarstva zaštite okoliša i graditeljstva koji navodno ne bi trebali po vama, po vašem prijedlogu biti zajedno u jednom resoru. Upravo bi trebali. Pitanje je bilo ključno, naše načelno pitanje pristupa. Hoćemo li dva ministarstva koja imaju kažimo tako, sukobljene ili suprotstavljene interese ostaviti da se pod navodnicima "tuku" jedan s drugim ili ćemo ih staviti pod jedan krov pa da se onda dogovore tamo. To je bilo kod svih ovih spajanja, ja sam naveo primjer gospodarstva i rada. Možemo isto tako i ovaj vaš primjer. Nije nelogično to što predlažemo. Upravo je logično i smatramo da ćemo puno uštedjeti vremena i snage i međusobnih prepucavanja ako dva suprotstavljena ministarstva s interesnih načela ili aspekata stavimo pod jedan resor. To je drugačiji pristup nego za koji se vi zauzimate. Možemo ostaviti sve kako je bilo isto, ali onda ništa nećemo napraviti. Isto tako smatram stanovitom kontradikcijom što nam predbacujete da nismo išli sukladno i nekim prijedlozima drugih u jednu sveobuhvatnu upravu, reorganizaciju državne uprave i lokalne, dakle do lokalne razine. Mi to ne možemo u ovom trenutku učiniti. Mi smo rekli da želimo početi od glave, a onda ćemo tijekom vremena zajedno sa svima ostalima vidjeti što možemo učiniti. Prevelik broj jedinica lokalne samouprave i vi ste danas rekli da ih je prevelik broj i kažu neki drugi ljudi, a istodobno se i vi zauzimate i ti isti drugi ljudi koji kažu da ih je prevelik broj za decentralizaciju. Oprostite ali ja ne razumijem onda u čemu je … … [[Upadica se ne čuje.]] Samo trenutak. Itekako ima veze. Itekako ima veze. Jer decentralizacija i načelo supsidijarnosti upravo u samoj sebi u filozofiji svog pristupa i definiciji sebe ima da oni dolje u općini odlučuju o tome hoće li oni biti općina ili ne. Ne može o tome središnja državna vlast odlučivati i ne možemo mi zato što se nekome sviđa smanjiti broj sa sadašnjih 400 i nekoliko koliko ih ima općina, na 150 kao što neki predlažu, a iz vašeg izlaganja večeras vidim da ste vi za bitno smanjenje jedinica lokalne samouprave. U čemu je decentralizacija onda? Kako mi možemo tražiti decentralizaciju, a mi ćemo njima sa vrha nametnuti i reći vaša općina ne može jer se morate s tri općine spojiti u jednu. To ne ide jedno s drugim. Ja držim da mi općinama nemamo što govoriti, to je prava decentralizacija, to je pravo načelo supsidijarnosti. Ako jedna općina može sama preživjeti iz svog proračuna i ima dovoljno resursa da ima svoj proračun, pa po kojoj logici ćete vi njima govoriti onda da oni ne mogu biti sami nego da se moraju spojiti, a istovremeno nam propovijedate decentralizaciju ovdje. Pa koja je to decentralizacija da mi iz Zagreba kažemo, vi ne možete dolje biti jedna općina nego se morate spojit vas pet u jednu. To nema veze sa decentralizacijom, to nema veze sa demokracijom, to nema veze sa supsidijarnošću. Prema tome ne možete govoriti istodobno i jedno i drugo. Smanjimo jer je prevelik broj jedinica lokalne samouprave, smanjimo ih bitno. Neki stručnjaci kažu već sam rekao 150, vi niste rekli taj broj, ali ste rekli da je prevelik i da ih smanjimo, a istovremeno se zauzimate za decentralizaciju. To jedno s drugim ne ide. I na koncu konca rekli ste nam da smo mogli pričekati s ovim, a upravo je predsjednik vaše stranke ili ne znam jeste li stranački ili nestranački zastupnik, pa se ispričavam za to neznanje, ali ću provjeriti, međutim gospodin Račan dosadašnji premijer i predsjednik SDP-a je tražio i čitavo vrijeme u nekoliko intervjua rekao molimo da Vlada što prije se formira i da preuzme odgovornost. Pa ću iskoristiti ovu prigodu, a vi kažete idemo sada formirati Vladu prema postojećim ministarstvima, pa čekati šest mjeseci da vidimo, da raspravimo šta je to najbolje. Pa dokle ćemo se gubiti u tim besplodnim raspravama, sada bismo šest mjeseci u Vladi i u Saboru i u javnosti i u hrvatskom društvu trebali raspravljati koji je to najbolji mogući model nove hrvatske Vlade. Ja nisam za to, a očigledno nije ni vaš predsjednik stranke jer je pozivao nove one koji su dobili, dakle novu izabranu parlamentarnu većinu koji su dobili izbore da što prije požure sa preuzimanjem odgovornosti za zemlju. I kad smo kod toga, želim dati jedan doprinos još većem standardiziranju demokratskih uzanci u Hrvatskoj. Nije točno da se mora odmah pa ni po hrvatskom Ustavu, po hrvatskom Ustavu se može u roku od mjesec dana od kad Predsjednik Republike povjeri mandat, formirati Vlada, a ako se u okviru od mjesec dana ne uspije formirati Vlada onda se može zatražiti još jedan rok od 30 dana. To je 60 dana. Mi smo pokušali u 20 dana i jedan od razloga je bio i zato što iz vaše stranke su dolazili, dakle iz aktualne Vlade su dolazili zahtjevi da se što prije preuzme odgovornost da ne bude toga praznog hoda, tog tzv. … perioda u kojemu se donose odluke koje često nisu sukladne demokratskim standardima pa ćemo i to preispitati. Prema tome išli smo i nismo išli navrat na nos što je rečeno nego smo prostudirali dobro i vaš prijedlog. U ovoj pripremi smo imali prijedlog Vlade aktualne za smanjenje broja ministarstava i prijedlog nekih drugih. Prema tome dobro smo promislili, i prijedloge nekih drugih komparacija drugih zemalja i smatramo da je ovo dobar početak. On nije sigurno savršen. Vidjet ćemo kako će to funkcionirati u praksi, ali … [[Ne razumije se.]]
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zoran Mršić. Izvolite.
Ja sam inače iz SDP-a, evo ja ću vas informirati. Račan je rekao da poziva da se Vlada čim prije formira i preuzme odgovornost, no nije rekao da treba mijenjati tri zakona. Prema tome netočno ste rekli da je Račan rekao da treba promijeniti tri zakona. Vi ste mogli preuzeti odgovornost … /Govornik isključen, pa ponovo uključen./ … središnji državni ured za lokalnu samoupravu, jer upravo decentralizacija i snažnije lokalne samouprave će dovesti do udruživanja jedinica lokalne samouprave. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici. Nakon ove zanimljive polemike između kolege Sanadera i kolege Mršića ja bi samo nekoliko rečenica o nečemu što je meni osobno važno, a sudeći po onome što se predstavnici raznih stranaka govorili i u predizbornoj kampanji, čini mi se da je najvažnije svima, radi se o mladima. Naime, ako se ja i mogu složiti s idejom da je potrebno smanjiti, racionalizirati državnu upravu, nešto se teže mogu složiti s idejom da se pojedina ministarstva i državne uprave, organizacije mehanički spoje, ako to za posljedicu ima ukidanje nekih organizacija, što u konačnici vode tomu da naprosto neki resori ispadnu. A to se nama dogodilo, s uvjetno rečeno, resorom mladih jer su oni naprosto ispali. Do sada se i u sadašnjoj organizaciji državne uprave mladima bavi Odjel za mlade u Državnom zavodu za zaštitu obitelji, materinstva i mladeži koji po ovoj novoj reorganizaciji spojen s Ministarstvom branitelja i tvori Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i to samo po sebi kao takvo ne bi bilo nikakav problem, ali ako se pažljivo isčitaju sva ova 3 zakona, mladi se spominju na točno 3 mjesta. Prvi puta u Ministarstvu obrazovanja, znanosti i sporta, citat kaže: “zaštita i unaprijeđenje zadravlja mladeži”, zatim u istom ministarstvu, “u djelokrugu osposobljavanje mladeži za stjecanje tehničkih znanja”, i u već spomenutom Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti koje kaže da će se baviti proučavanjem i istraživanjem suvremenih problema obitelji i mladeži. To su jedine, jedina 3 mjesta gdje se mladi spominju, a ja mislim da to svakako nije u redu. Taj je problem izostanka, uvjetno rečeno, resora koji bi se bavio mladima postaje puno složeniji ukoliko se prisjetimo i ukoliko znamo da je Hrvatski sabor u listopadu 2002. konsenzusom svih stranaka, znači jednoglasno, usvojio nacionalni program djelovanja za mlade gdje smo se apsolutno svi ovdje u Hrvatskom saboru od HDZ i HSP do nas ovdje SDP-a i svih ostalih složili oko tog programa, gdje smo odredili niz mjera koje su već do sada u nešto manje od 6, 7 mjeseci provedbe rezultirali nizom dobrih mjera, primjerice poduzetničkim kreditima za mlade poduzetnike i poduzetnike početnike sa 2% kamatama i počekom do dvije godine. Zatim primjerice, oslobađanja od plaćanja poreza od 5% na porez, porez na promet nekretnina ukoliko kupuje se prva nekretnina. Ili, primjerice, nešto što možda se manje zna ali važno je u ovom djelu koji se bavi mladima, to je umrežavanje i povezivanje Udruga mladih koje upravo ovih dana vrlo intenzivno razgovaraju i raspravljaju o tome da su ... [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] formira ... [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] dokazuju da je potrebno se o mladima sustavno ... [[Ne razumije se.]] Ja bih vas molila da mi ne gasite mikrofon. Hvala lijepa. S druge strane, jednoglasno usvajajući nacionalni program opredijelili smo se strateški gledano prema mladima, da se razvijaju jedna afrimativna politika, da se razvija jedna politika koja širi potencijale i mogućnosti nasuprot tome da se mlade gleda kroz prizmu zaštita, posebnih zaštita, prevencija i ne znam što još sve ne. I to me onda vraća na one citate s početka gdje mi mlade spominjemo opet samo u nekakvom kontekstu zaštita, prevencija, droga, kriminalnih ponašanja, itd. Što mislim da nije bila volja jednoglasna, ponavljam, svih stranaka ovdje u Hrvatskom saboru. Naime, to je problem i zbog toga što su, govoreći u ime predlagatelja, spomenuto, govoreći o ovom sustavu spajanja, okrupnjavanja, da će se ako se neke stvari rade na puno različitih mjesta, a ne pod jednim krovom, da će se svi baviti svima, da na kraju neće napraviti ništa. Tu opravdano se može na moje izlaganje, pa da pa svi ćemo se bavit mladima. I u Ministarstvu gospodarstva ćemo radit mlade, i u Ministarstvu zdravstva, i u Ministarstvu prosvjete, a onda je kontradiktorno onome što ovdje već rečeno od samih predlagatelja, da se neko zaista time sustavno treba baviti. S druge strane, predlagatelji su isticali ustavnu odredbu da država posebno štiti i posebno se skrbi za obitelj, materinstvo i mlade. I zaista, ako gledamo djelokrug ovih ministarstva postoji dio o obitelji, postoji dio o djeci, postoji dio o materinstvu. No, međutim, o mladima nijednoga slovca. Ispravak, ipak je spomenuto da će se radit istraživanje o suvremenim problemima mladeži. Stoga, s obzirom na ovo sve što sam rekla, ja bih molila predlagatelja, ako već predlaže resor za more, ako predlaže resor za okoliš, ako predlaže resor za branitelje, ako predlaže za sve ove ostale stvari, europske integracije koje bi se tako vrlo opravdano onda mogle stavit u vanjske poslove, ali su bitne, da se isto tako amandmanom uredi, ne mora neko posebno ministarstvi niti djelokrug nego u djelokrugu nekog ministarstva postojećeg uredi posebno dio koji će se baviti mladima. Da se ne dogodi zaista ono što ste vi pokušali spriječiti, da se bave svi, da svi svaštare, a da na kraju ne radi nitko. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Ja bih, gospodine predsjedniče, ispravila netočan navod kolegice Lugarić kad je u svojoj raspravi među ostalim rekla da su mladi ispali iz ovih prijedloga izmjena i dopuna zakona, odnosno novog ustrojstva ministarstava. Dapače, ja bih onda evo parafrazirajući rekla, ne, mladi su upali jer ovo novo ministarstvo koje predviđamo osnovati koje bi se bavilo obitelji je prije svega, okrenuto prema mladima. [[Upadica se ne razumije.]] Ima, ali razmišljamo naravno o potpuno drugačijim i pristupu obitelji, dakle u najširem smislu uključiti u to i brigu, recimo, o domovima za nezbrinutu djecu, itd. Ali da je ta okrenutost prema mladima vrlo iskrena, evo pokazat će vjerujem i sutrašnja rasprava o predloženim ministrima, gdje je recimo ministar znanosti i obrazovanja i športa iznimno mlad čovjek. Isto tako ministrica za europske integracije mlada žena. Prema tome, evo to je jedan od pokazatelja naše okrenutnosti prema mladima. Vjerujem da ćete se brzo u to uvjeriti. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Miroslav Rožić.
Poštovani predsjedniče, gospođe i gospodo. Da su se ova 3 zakona, odnosno prijedloga izmjena i dopuna zakona našla na dnevnom redu već na prvoj sjednici Hrvatskog sabora, dopustite mi da to komentiram sa dvije riječi, logično i nedvojbeno. Logično zato što se jaki i odlučni potezi pametnih političari vuku na početku mandata dok im je popularnost najveća, a sasma je sigurno da nedvojbeno određena reorganizacija ili rekonstrukcija Vlade i djelokruga ... [[Ne razumije se.]] se ubraja među te jake i odlučne poteze. Prema tome, posve je normalno, logično i nedvojbeno da treba ići u rekonstrukciju Vlade i ministarstava, no ono što bih želio komentirati sa nekoliko rečenica je zapravo sadržaj tog poteza. Ja sam već u nekoliko navrata ovdje u Hrvatskom saboru govorio o tome da smo mi Hrvati skloni inovacijama i unošenju zapravo nekih rješenja koja su uvijek neka od etabliranih, preuzetih rješenja iz demokratskih država ili nedemokratskih u prošlosti i da ih onda popravljamo. Popravljamo i zapravo inoviramo na jedan samo nama svojestven način. Primjerice, ne tako davnoj prošlosti, u doba socijalizma svi su imali u Europi u svijetu socijalizam, a mi nismo imali taj obično socijalizam nego smo uzeli socijalizam pa smo ga inovirali, prepravili i stvorili neki samoupravni socijalizam, odnosno kako smo ga, kako su ga tada tvorci zvali socijalizam s ljudskim likom. Dakle, nije to bio obični u nekom drugom liku nego s ljudskim likom. Tako smo negdje na početku zapravo političkog života Hrvatske države i uveli sustav u jedan politički sustav koji je također više manje u svijetu poznat kao predsjednički sustav osim jedne male iznimke odnosno, male, jedne iznimke ajmo reći u Europi, Francuske koja je imala polupredsjednički sustav, ali taj francuski polupredsjednički sustav mi smo također preuzeli ali ne opet na način kako je on funkcionirao u Francuskoj nego smo ga opet malo inovirali, popravili i tako dalje. Pa je onda nakon toga su došle promjene 2000. godine, čuvene promjene koje su taj polupredsjednički sustav preveli u poluparlamentarni sustav. Pod, dakle opet cijeli svijet ima parlamentarni sustav, a mi nismo imali parlamentarni i protekle 4 godine imali smo jedan poluparlamentarni, nekakav, nekakav zapravo posve, posve nejasan. Opet popravljen malo prilagođen. Bojim se da se događa nažalost ponovno nešto isto, a to je da mi sada taj poluparlamentarni sustav u ovom novom sazivu pokušavamo pretvoriti u polukancelarski sustav. Ja osobno se s tim ne slažem i zalagat ću se uvijek za čisti sustav. Neka on bude parlamentarni, neka on bude kancelarski, neka on bude predsjednički, ali neka molim vas bude onakav kakvog ima cijeli svijet, Europa i ono što razumijemo. Nekim se rješenjima primjerice u ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama dopuna Zakona o Vladi vraćamo na 1998. godinu pa recimo članak 3. zapravo govori o tome da se formulacija točno vraća na onu formulaciju koja je bila u Zakonu o Vladi 1998. Ništa se tu ne mijenja nego naprosto se vraća na 1998. Slično se događa i sa člankom 6. koji je čisti povratak na 1998. pa onda, ali člankom 21.f) uvodi se nešto što je karakteristično upravo za kancelarske sustave odnosno predsjedničke sustave recimo u SAD-u, a to je ovaj institu vladinog savjetnika. Posebnog vladinog savjetnika. Dakle o tome sam govorio kada sam rekao da stalno nekakav čisti sustav pokušavamo popraviti, prepraviti, inovirati do neprepoznatljivosti. Osobno nemam doista ništa protiv toga, dapače i to je bio jedan od prijedloga i našeg, našeg prijedloga odnosno jedan od ideja našeg prijedloga je bilo ustrojavanje određenih državnih ureda, u ovom slučaju se predlažu 4 državna ureda. Međutim moram doista pitati nešto predlagača što mi nije jasno. Nije mi jasno kome državni tajnici koji bi bili na čelu tih državnih ureda odgovaraju? Da li oni odgovaraju, pogotovo stoga ako sam dobro razumio što je predlagatelj usvojio da oni ne budu direktno odgovorni predsjedniku Vlade dakle ako oni nisu članovi Vlade, a po Ustavu, članku 108. oni i ne mogu biti članovi Vlade jer u članku 108. Ustava točno piše tko su članovi Vlade. Ako treba ja ću citirati, dopustite evo članak 108. kaže: “Vladu Republike Hrvatske čine predsjednik, jedan ili više potpredsjednika i ministri”. Ende. Doista u Zakonu o Vladi, tako je doista piše nešto što je po mom sudu i tada sam i o tome govorio kada je donošen taj Izmjena i dopuna Zakona o Vladi, ja sam tada govorio da je taj članak 2. koji se je prepravljao tom izmjenom i dopunom prije mislim 4 godine uvedena jedna novina jel’ koja je, u kojoj u Zakonu o Vladi pisalo da Vladu čine predsjednik, potpredsjednik, ministri i drugi njezini članovi. Ali i tada sam, i tada sam ja govorio da je to sa ustavno-pravnog stajališta posve upitno i nadao sam se da će i to biti promijenjeno u Zakonu o Vladi. Umjesto toga dogodilo se nešto drugo no dobro. Još uvijek bez obzira na sve to nije mi jasno kome bi državni tajnici odgovarali ako nisu članovi Vlade jel’, a ako jesu članovi Vlade onda vjerojatno pretpostavljam da idu pod te druge, druge, drugi njezini članovi. Primjerice ako bi odgovarali ministrima onda mi nije jasno kojim ministrima? Jer ovdje se, u ovom prijedlogu to ne navodi. Kome bi recimo, kojem ministru bi bio odgovoran državni tajnik ureda za upravu? Kome, kojem ministru bi bio odgovoran državni tajnik ureda za I Hrvatsku? Inače moram ovdje spomenuti, dopustite jednu malu digresiju. Taj izraz I Hrvatska mi se ne čini previše dobro izabran iz razloga što mi, može se tumačiti kao da se radi o nekoj virtualnoj Hrvatskoj, o nekoj koja postoji samo na internetu odnosno, ovaj, na web stranicama. U svakom slučaju preporučio bih da se to ipak zove središnji državni ured za informatizaciju, a ne za I Hrvatsku, kao, nešto slično kao što sada postoji jedan ured Vlade koji doduše nije učinio ništa u protekle 4 godine osim što je oformljen, a taj, čak duboko se nadam da će ovaj koji će biti oformljen taj središnji državni ured barem imati svoju web stranicu jer ovaj koji je bio u prošlom sazivu, prošlom mandatu Vlade je oformljen, ali nije imao svoju web stranicu, nije postojala. Toliko je bio učinkovit. Još dopustite mi samo dvije riječi, što se tiče Zakona o sustavu državne uprave tu ne bih puno govorio. Tu se zaista radi doista o nekim rješenjima koja su više nomotehničke i tehničke prirode, ali bi, ali bih molio da bez obzira na sve ove izmjene koje se ovdje nalaze i koje se u načelu mogu podržati, se ipak malo više obrati pažnja na to kako će, kako će zapravo ta državna uprava raditi, a ne o tome kako će, kakav će biti sustav jer primjerice i do sada je u članku 87. pisalo: “U rješavanju u upravnim stvarima ne smije se zahtijevati od stranaka da u postupku pribavljaju uvjerenje o činjenicima, o činjenicama o kojima tijela državne uprave vode službene očevidnike. Takva uvjerenja moraju se praviti po službenoj dužnosti”. Pa mi svi skupa znamo da bez obzira što to piše u ovom Zakonu kad god ste trebali izvaditi bilo kakav dokument ili bilo kakvo uvjerenje od bilo kojeg, bilo kojeg državne uprave, tijela ili bilo koga drugog da ste onda uvijek morali platiti to i čak što više ta uvjerenja neki bi vam drugi državni uredi iz uprave govorili da ne smiju biti starija od 6 mjeseci i tako dalje, ili od 2 mjeseca ili od mjesec pa ste imali redove ne znam kako. Ali to je slovo zakona. Međutim ako ne poštujete to slovo zakona onda možete reorganizirati šta god hoćete. I konačno što se tiče samog ustrojstva djelokruga ministarstava i državnih upravnih organizacija u našem prijedlogu je to bilo nešto drugačije, kojeg smo mi dali pred kraj prošlog mandata. Ja ću samo spomenuti da doista ne vidim pravog razloga i preporučio bih, preporučio bih predlagatelju da, ako su već spojili Ministarstvo znanosti i obrazovanja da pri tome pribroje i Ministarstvo kulture. Ne vidim pravog razloga da bi ono moralo ostati zasebno, a znanost i obrazovanje spojiti. I doista ja respektiram tu strategiju za koju se predlagatelj odlučio da međusobno suprotstavljene, suprotstavljena i kompetetivna poslove spoji u jedno ministarstvo pa da se da tako kažem figurativno tuku pod istim krovom, a ne da se sukobljavaju ministarstva. To respektiram kao jednu, kao jedan, jedno opredjeljenje strateško ali ga ne smatram dobrim. Eto hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Luka Bebić.
... [[Govornik naknadno uključen.]] koji je utvrdio da Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske ne sadrži jasnu odredbu komu su odgovorni Središnji državni ured. Prema članku 5. odnosno članku 21.a, stoji da je radom središnjih državnih ureda iz stavka 1. ovoga članka upravljaju državni tajnici koje imenuje Vlada na prijedlog predsjednika Vlade a koji za svoj rad odgovaraju predsjedniku Vlade. Dakle, precizno je utvrđeno da odgovaraju predsjedniku Vlade a ne da nikomu ne odgovaraju.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Rožić.
Ispričavam se kolega Bebiću, budite ljubazni, dakle, u ovom slučaju vi niste ispravili moj netočni navod, ili sam ja pogrešno razumije da je u ime predlagatelja gospodin Sanader zapravo odustao od takvog rješenja da državni tajnici odgovaraju direktno predsjedniku Vlade. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne pa tome ja i govorim, ja govorim samo o državnim uredima. Jasno da. A sada je kolega Bebić rekao da ostaje članak 21. tako da ovi iz državnih ureda odgovaraju predsjedniku Vlade. Ispričavam se, onda sam ja krivo razumio.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja mislim da treba cijeniti napor mandatara da pokuša smanjiti broj ministarstava ali isto tako treba cijeniti i kritike koje se ovdje javljaju, dileme i različita razmišljanja. Mislim da ako svedemo to na razumljiv jezik osnovna dilema, ona osnovna dilema koja je za obične ljude ostaje hoće li ove promjene dovesti do toga da građani brže ostvaruju svoja prava. To je osnovna dilema. Ovdje se govorilo o tome da li, da li se možda radi o tome da se smanjuje broj ministarstava ali se ne smanjuje državna uprava. Da li će stvaranje glomaznih ministarstava, gomilanje, da li gomilanje dovodi do tromosti? Da li će ustvari doći do toga da će građani teže ostvarivati svoja prava mislim na ona sasvim u navodnike "banalna" prava o kojima je već bilo riječi kao hoće li građani brže dobivati osobnu kartu? Hoće li građani brže dobivati građevinsku dozvolu, izvod iz neke geodetske uprave itd. Čini mi se da bi smisao smanjivanja administracije protiv kojega nitko pametan nema ama baš ništa dapače, za pozdraviti je, ukoliko se uspije u tome. Ali hoće li ovakva vrsta predložene promjene dovesti do toga da građani brže i efikasnije ostvaruju svoja prava? Da li će to biti jeftinije za građanina? Dakle, cilj sam po sebi ne može bit smanjenje broja ministarstava nego povećavanje efikasnosti, smanjenje cijena, cijene koštanja itd. Dobavljanja onih dokumenata koje trebaju običnim građanima. Čini mi se da se to ne vidi, da se to ne vidi do kraja, odnosno ne vide se dokazi za to. I meni se čini da odatle proizlaze osnovne dileme a nije upitna namjera. Namjera nije upitna. Dapače, mislim da namjeru treba pozdraviti, da treba pozdraviti. Samo se radi o tome da li na ovaj način postižemo onaj cilj koji stoji pred svima nama, kako pred Vladom tako pred opozicijom, odnosno pred ovim parlamentom, pred Saborom, pred Hrvatskim saborom. Nešto bih još samo. Meni se čini to kao osnovna dilema i da tu nije bilo dovoljno uvjerljivosti, da tu nije bilo dovoljno uvjerljivosti i da stoga dolazi iz redova opozicije do, do jedne vrste kritike koja ne ide na samu ideju, na sam smisao pokušaja itd., da se smanji administracija nego dokazivanja da je to, da ovaj način zaista do toga dovodi. Jer ta ... [[Govornik se ne razumije.]] je jedna prijetnja da se smanji efikasnost. I gospodin Sanader je sa mora i mnogo nas odavde je s mora, pa uostalom Hrvatska je mediteranska zemlja, svi smo nekako s mora, čini mi se. I ovdje se dosta spominjalo more. Možete uzeti kako s koje strane gledate, ali zaista, mislim to je prednost Hrvatske nema nitko ništa protiv toga. I po meni je dobro da se spominje more, i neka mora u našim ministarstvima i ne bi imao ništa protiv da ova Vlada ako nisu neke druge ostvari da to bude Ministarstvo u Splitu, Rijeci ili ne znam gdje. Ali zaista ostaje pitanje, ostaje pitanje da li Ministarstvo turizma treba nestati s obzirom na sve ono što turizam za nas znači i da li ono ministarstvo koje će se baviti, evo, čitam tu nasumice što piše u ovome materijalu tehničkom opremom, instalacija, telekomunikacija, radijski, komunikacija, donošenje podzakonskih propisa, koncesijama, za obavljanje usluga u javnim telekomunikacijama, emitiranje i distribucija radijskih i tv programa itd. Da li je to mjesto gdje se razgovara i o turizmu? Mislim, može biti, može biti. Ali uzmite u obzir da mogu postojati i sumnje da ako tako uđemo u jednu ... [[Upadica se ne čuje.]] uključivat, ne treba velika pamet za to a ja vas molim da se naviknete na to da pustite druge da govore. A to je velika pamet. Dakle, ... [[Govornik se ne razumije.]] ma koliko misli da je obrnuto. Mislim inače ću tražiti .../Govornik se isključio pa ponovno uključio./... Gospodine predsjedniče mogu li ja vanka govoriti pošto mi ne daju govoriti neki? Evo, vidite ovdje me ne možete isključiti. ... [[Upadica se ne čuje.]] A neće on. On je jutros svečano obečao da neće, ja vjerujem da neće. Ali apeliram na njega da neke nauči da druge puste da govore i onda kada se ne slažu sa njima. Dakle, to je jedna dilema. Dilema je da li će turizam na taj način doći sam po sebi u opasnost a znamo što on za nas znači. Ja inače ne bi više dugo, drago mi je da mogu odavdje sve vas skupa pozdraviti na ovoj prvoj sjednici. Ja sam ovdje u trećem mandatu, neki od vas su u prvom, evo i kolege plješću, drago mi je da plješćete. I još bih samo na kraju rekao, što se tiče znanosti možda je opasno, možda je opasno da nestane i Ministarstvo znanosti kao posebno ministarstvo. Često smo se ovdje pozivali na Irsku, na Portugal i ne znam šta na koje zemlje, koje su uspjele u vrlo kratkom roku postići puno, prije svega, prije svega ulažući u znanost. Čini mi se da bi mandatar trebao i o tome razmisliti koliko je korisno da to ministarstvo kao posebno ministarstvo nestane. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku Marinu Jurjeviću. Lista prijavljenih govornika u pojedinačnoj raspravi je iscrpljena. Još imamo 2 kluba koji imaju po 5 minuta. Sada bi na red došao gospodin zastupnik Vilim Herman. U ime Kluba zastupnika LIBRE. Izvolite poštovani kolega.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, u ovom kratkom izlaganju nekoliko napomena možda o onomu što mislim da je najveće pitanje u prijedlogu kolege Sanadera upravo u pitanju decentralizacije. Naime Hrvatska ima problem pretjerane centralizacije, zakonske odredbe u položaju Vlade manje više iste su. Upravo one definiraju zagrebizaciju, centralizaciju čitaju, ako hoćete utvrđuju odgovornosti i nadležnosti Vlade tako da je djelokrug poslova doista ogroman. Točnije ti se poslovi ne mogu pokrenuti a kamoli pratiti sve do izvršenja bez središnje državne uprave. A o mjerenju konačnih rezultata bez centralne državne ocjene da se i ne govori. I zatio je moguće pšostaviti dva pitanja. Kako se prikuplja državni novac i kojim se, drugo pitanje, kriterijem isti taj novac raspodjeljuje. I tako bi se moglo ili pak moramo otvoriti raspravu o decentralizaciji, dapače o fiskalitetu, o Hrvatskim regijama i što se mene tiče neka bude u preuzetno o Slavoniji i Osijeku. Skupljanje novca i raspodjela novca mora biti spuštena pod navodnicima, na lokalnu samoupravu. Odnosno središnji državni organi kao što je to slučaj npr. u obrazovanju to moraju naprosto dati. Taj proces je i započeo u nekoliko, može se nastaviti ukidanjem ministarstava ili nekim ministarstava, ali ne na taj način da se promješao karte. Promjene nazivi a količina pšoslova za administraciju odnosno birikraciju ostanu naprosto isti. Racionalizacija birokracije ili u boljem slučaju administraicje jeste kada se s manje zaposlenih obavi isti posao. I to je abecednog reda. To je može se pretpostaviti bio i motiv prijedloga zakona kada se predlaže smanjenje broja ministaratava ili naprosto manju Vladu. I tu se onda naravno opet postavlja pitanje, novca odnosno raspodjele novca. Isti broj ljudi za manji broj ministarstava, dokle got se ditsribucija novca vrši tvrdoglavo s razine središnje uprave, neće značiti racionalizaciju, svejedno je imamo li 14 sa nekim drugim naslovima ministarstava, ili 20 ministarstava. Naprosto je to samo sitna igra. I tako Hrvatska mo j je zaključak ostaje naprosto isuviše centralizirana. Zato je jer se svjetlo pali, klub LIBRE evo spreman biti tvrdoglav ali ne zato i nepristojan, još jednom naprosto zamoliti predlagatelja koji je ovdje i naravno pažljivo sluša. Da po drugi puta predložimo isti zaključak skromno se nadajući kakko će ga ne seamo čuti nego i ozbiljno razmotriti. Dakle zadužuje se vlada Republike Hrvatske da ua roku 6 mjeseci predloži cjeloviti prijedlog strategije te centraliazcije Republike Hrvatske, s osobitim osvrtom na fiskalnu problematiku. Mislimo da to može biti bitan doprinos onomu što predstavlja cijeloviti zahvat u ovo tako osjetljlivo područje. Hvala vam lijepa hvala i predlagatelju.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku Vilimu Hermanu. U ime kluba HSPa poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, na početku bih samo predlagatelju sugerirao nešto što nisam stigao u ovoj desetminutnoj raspravi. A to bi bi8la sugestija da se kada se već mijenja zakon o Vladi, da se onda u ovom času dakle kada već mijenjamo zakon o vladi da jednim amandmanom promjene i članak 5. Zakona o Vladi. Koji u svom prijedlogu oni nisu dotakli. A koji zapravo govori o ovoj činjenici da mi danas ovdje sa nama ne sjedi 17 zastupnika, koji su bivši ministri, odnosno koji su ministri još uvijek nego su morali staviti svokje mandate u mirovanje zato što člankom 5. nije riješen taj problem kada se i na koji način ministri razrješuju. I kada se i na koji način razrjeđuje vlada. To je bilo u prijedlogu iz 98. riješeno da to imenuje i razrješuje predsjednik države. Pa onda kada je mijenjamo u drugoj izmjeni 2001. godine, taj članak 5. onda je promjenjeno tako da se zna kada nastupaju ali zaboravljeno očito a možda i namjerno nije stavljeno kada im prestaje mandat i tko ih razrješuje i kada. Pa kada već mijenjamo kada smo već u postupku promjene zakona o Vladi onda bi bilo dobro da se i ta stvar riješi pa danas ovdje ne bi nedostajalo 17 zastupnika nego bi bili bismo vjerojatno u punom sastavu barem an konstaituirajućoj sjednici Sabora. Bili prije podne. To se može vrlo lako riješiti jer se može primjeniti isti rješenje koje je bilo 98. sada ne znam za koji ćete se sustav odlučiti dali za poluparlamentarni ili polukancelarski. Pa ne znam tko će biti taj tko će imenovati i razrješavati. Ali svjejedno za koji se odlučili bili bi dobro to rješenje imati. To je jedna stvar koju bismo mi iz kluba sugerirali. I samo za kraj ću reći ovako, ovaj prijedlog ovi prijedlozi sadrže pogotovo prijedlog o djelokrugu rada ministarstava sadrži čitav niz rješenja koja smo i mi predložili u našem prijedlogu krajem prošloga mandata. Pa bi to bio jedan od elemenata zbog kojega bismo možda mogli podržati taj zakon. S druge strane ne slažemo se sa spajanjem imanetno suuprostavljenih poslova u istom ministarstvu jer mislimo da je to loš odabir strategije. Ne slažemo sa uvođenjem nekih instuta koji nisu karakteristični za čiste sustave, pogotovo za čisti parlamentarni sustav. Kao što je to pitanje posebnog savjetnika. Ali sve skupa kada zbrojimo o oduzmemo da ne bi ispalo da klub HSPa danas sve protiv onoga što se predlaže u ovome Hrvatskom saboru. Mi ćemo eto u ovakvom blagdanskom predblagdanskom raspoloženju biti suzržani oko ovih zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupnikku Rožiću. Molim dr Ivu Sanadera u ime predlagatelja za završni osvrt na ova tri prijedloga zakona. Izvolite gospodine predsjedniče.
Hvala gospodine predsjedniče, prije svega želim zahvaliti svim zastupnicima na konstruktivnoj raspravi i na činjenici da smo zaista u dobroj atmosferi i jednom ozračju međusobne snošljivosti raspravljali danas o vrlo važnim zakonima paketu zakona koji bitno mijenjaju početak i karakter nove Vlade. Odmah ću se referirati an kolegu zastupnika Vilima Hermana. Oba zaključka koja je predložio klub zastupnika LIBRE su naam prihvatljiva. Prije svega želim reći da je zaključak koji se odnosi jedino je pitanje možemo li to u roku koji ovaj klub predlaže. Ali kada je riječ o cjelovitom programu reforme državne uprave, koja će sadržćavati smanjivaje upravnoga aprarata. Visoku profesinalizaciju i poboljšanje dostupnosti, odnosno smanjivanje trajanja upravnih postupaka t o je cilj svih nas i na tome želimo raditi. I mi to uzimamo kao obvezu. To će i biti i u programu Vlade. Želimo naprosto da kompletna državna uprava na svim razinama, da se ne samo da se smanji trajanje upravnih postupaka, nego da se smanji bitno smanji i broj dozvola koje nekome trebaju, broj rješenja koje treba. RAzmišljamo čak i o tome zato u ovom t renutku ne možemo reći možemo li prihvatiti ovako kako ste ga formulirali vaš zaključak. Ali razmišljamo čak i o tome da napravimo za poduzetnike, pa onda i za druge slojeve društva agenciju po uzoru na ono što već imaju druge zemlje - Irska, i druge u ... znači ako netko želi otvoriti firmu dođe na jedno mjesto, da one svoje osnovne papire, a onda je pitanje te agencije da mu riješi sve ostale probleme, dozvole da ne mora trčati od jednog šaltera do drugog, da ne mora možda plaćati mito da bi došao do neke dozvole, da ne mora čekati jednu dozvolu, pa da bi tek njom bilo uvjetovano da dobije drugu, nego da to sve obavlja agencija za njega. Mislim da je to u duhu ovoga što i klub LIBRE predlaže. To ostaje jedna od naših obveza. Rok koji ste vi ovdje predložili u zaključku u ovom trenutku ne mogu procijeniti je li realan. Kao što se odnosi to i na pitanje daljnje decentralizacije Hrvatske i u pogledu fiskalne problematike. Dakle, sve ove prijedloge koje ste iznijeli mi ćemo i pomno proučiti i sigurno da ih preuzimamo jer i jesu dio našeg programa. Zahvaljujem i onim kolegama koji su predlagali ne spajanje ili spajanje. Kolega zastupnik jedan iz SDP-a je ili kolega Ivaniš čini mi se predložio da uđe i turizam u visoko obrazovanje i u znanost, obrazovanje i šport da uđe i turizam, da uđe, pardon i kultura. Drugi su predlagali da nipošto ne smije ući. Znači, ima različitih pogleda, različitih rješenja. Mi smo se opredjelili za ovaj jer duboko vjerujemo da su ona dobra. Radili smo na tom prijedlogu više mjeseci. Angažirali, konzultirali različite stručnjake, komparirali se sa drugim srodnim zemljama većim, ali i srodnim, sličnim po broju stanovnika i po površini i došli smo do ovakvog zaključka - vrijeme će pokazati je li ovo dobro. Ja sam duboko uvjeren da jest. I bitno sam uvjeren da, odnosno vjerujemo da je bitno na koji način će ministri obnašati, na koji način će međusobno funkcionirati, a ne koliko podresora kako je netko kazao imaju u svom resoru. Jer i do danas je bilo ministarstava sa dva ili tri podresora, pa nije bilo važno koliko ima podresora, nego na koji način i kako dobro ministar funkcionira. Prema tome, zahvaljujem svima na raspravi. Mi ćemo zatražiti stanku da ove amandmane i prijedloge razmotrimo u klubu i da se prema njima odredimo i nakon stanke ćemo iznjeti naše stajalište koje amandmane prihvaćamo, koje možemo prihvatiti, a koje ne. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Sanaderu. Radi pripreme predlagatelja na podnijete amandmane i prijedloge zaključaka određujem stanku do 21 sat. Hvala. Kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom. Prvo imamo izjašnjavanje predlagatelja o amandmanima na ova 3 prijedloga zakona. Prvi je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o Vladi. Tu je podnijet jedan amandman Kluba zastupnika HDZ-a, predlagatelja, koji postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Za ovaj Prijedlog zakona kao i za sva ova preostala 2 potrebna je većina glasova svih zastupnika, dakle, najmanje 77 glasova za, prema članku 226. Poslovnika. Stoga stavljam na glasovanje Prijedlog, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi sa prihvaćenim amandmanom. Tko je za ovaj Prijedlog zakona? Hvala lijepa. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da je sa 88 glasova za, 16 protiv i 16 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske u tekstu kako ga je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.