Hvala lijepa, hvala. Sada je na redu gospodin Predrag Štromar koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HNS-a i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege proteklih dana javnost se brani brojnim temama no jedna je čini mi se prošla nekako ispod radara, a to je uvođenje reda u visokoškolski sustav. Naime, Hrvatska podiže ljestvicu i to praktično jasnim tumačenjem Zakona o priznavanju inozemnih visokoškolskih kvalifikacija. Od sada Agencija za znanost i visoko obrazovanje ima sve ovlasti provjeriti ovlasti diploma stečenih u drugim zemljama koje nisu članice EU, a u Hrvatskoj su to pretežno diplome znamo i sami stečene u BiH i u Srbiji. Upravo su i te diplome i najčešće suspektne i izazivaju propitivanje javnosti i sumnju u njihovu vjerodostojnost. Da za to ima objektivnog razloga dokazala je i bivša ministrica znanosti i obrazovanja Blaženka Divjak koja je u protekle 2 godine imala hrabrosti i uspjela provesti provjeru svih diploma u sustavu odgoja i obrazovanja. Provjereno je gotovo 70.000 diploma i svjedodžbi kako bi se sustav očistio od varalica i tako se zaštiti i sami učenici i roditelji i naravno svi oni vrijedni učitelji. U tom procesu utvrđeno je 70 nevjerodostojnih isprava. I sam sam tada kao ministar prostornog uređenja i graditeljstva zatražio provjeru diploma i svjedodžbi u svom resoru. Na svu sreću nije nađena nijedna suspektna isprava u mom resoru. A zahvaljujući naporima ministrice Divjak, ali i donošenju novog Pravilnika o provjeri vrijednosti diploma stečenih u zemljama izvan EU sustav obrazovanja očišćen je od varalica s lažnim diplomama. No, to i dalje nije dovoljno. Povijest je pokazala da borba protiv korupcije nažalost nikad ne prestaje te da mora biti snažnija i konkretnija. Potrebno je provjeriti sustav na svim razinama odnosno u svim ustanovama u kojima je država ili lokalne jedinice su osnivači, u trgovačkim društvima u većinskom državnom vlasništvu ili vlasništvu jedinica lokalne i regionalne samouprave, potrebno je provesti odlučnu provjeru vjerodostojnosti isprava u stupnju obrazovanja. Institucije koje se financiraju novcem poreznih obveznika i koje su dužne građanima osigurati najbolju uslugu imaju odgovornost i obvezu uvesti red u svoje sustave, zadovoljiti visoke standarde kvalitete te zapošljavati kompetentan i profesionalan kadar. Nedopustivo je da jedan učitelj ili profesor s vrijedno stečenom diplomom čeka na zavodu za zapošljavanje dok mu radno mjesto zauzima netko s nevjerodostojnom ispravom. Stoga provjera vjerodostojnosti isprava o stečenim obrazovnim kvalifikacijama mora postati i zakonska obveza. Zahvaljujem.
Stajališta Kluba zastupnika SDP-a zastupat će g. Domagoj Prica. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Ako gledamo kroz povijest vidimo da su velike krize dovodile do naglog tehnološkog i društvenog napretka, jedna tava kriza je aktualna epidemija korona virusa. Upravo to je događaj koji je preko noći promijenio mnoge ustaljene prakse u našem društvu. Zaključavanje gospodarstva dovelo je do situacije da dobar dio zaposlenih u potpunosti ili djelomično radi od kuće. Neke grane poput ugostiteljstva, kazališta, kina, teretane su znatno pogođene neovisno o subvencijama i pomoći države koje su znale kasniti, neke druge grane nastavile su djelovati relativno dobro i uz rad zaposlenika od kuće. To je posljedica razvoja tehnologije zadnjih desetljeća koja je omogućila rad od kuće putem računala. Rad od kuće ili izmještene lokacije nije još zakonski reguliran, iako je aktualna vlast najavljivala da će biti. Takav rad ima mnoge prednosti neovisno o epidemiji. On omogućuje fleksibilnost koja je potreba u užurbanom svijetu u kojem živimo, može poticati kreativnost kod zaposlenika te povećati produktivnost koja je uvijek važna za poslodavca. Za Hrvatsku je to posebno važno jer smo zemlja koja je izgubila jednu šestinu stanovništva u zadnjih 30 godina. Osim iseljavanja imamo veći mortalitet od nataliteta. Upravo fleksibilnost je potrebna našim sugrađanima kako bi imali bolje raspodijeljeno vrijeme za obitelj, to bi moglo pomoći demografskom oporavku naše zemlje. Zaposlenici radom od kuće štede vrijeme dolaska i odlaska na mjesto rada. Zbog rasta produktivnosti neke su se države već okrenule redukcijama radnog vremena sa 8 na 7 sati dnevno kako bi razriješile pitanje nezaposlenosti. Također na važnosti dobiva i rad s nepunim radnim vremenom. Za rad od kuće bi trebali regulirati i riješiti neke od sljedećih problema: omogućiti da poslodavci isplaćuju zaposlenicima neoporezive naknade za pokrivanje troškova rada od kuće, primjerice cijenu potrošnje Interneta, uređenje radnog mjesta, veća potrošnja režija. Nažalost, pojedini poslodavci zaposlenicima koji rade od kuće za vrijeme epidemije nisu isplaćivali naknadu za prijevoz, a zaposlenici su pri tom imali troškove režija više upravo zbog rada od kuće. Izričito bi trebali dopustiti da zaposlenik radi dio vremena od kuće, a dio iz prostora poslodavca. Trebali bi propitati da li se pri fleksibilizaciji trebaju poštivati svi uvjeti kao da osoba radi na radnom mjestu, ergonomska stolica, zaštita na radu, opreme ili odmori koje je poslodavac dužan osigurati. Rad od kuće bio je oblik rada i prije korona krize uz nedostatak adekvatne zakonodavne regulacije te evidencije, pripadajuću tzv. sivoj zoni. Zakonodavac bi trebao regulirati kao poseban institut u radno-pravnom zakonodavstvu povremeni rad kod kuće, bez potrebe zaključivanja ugovora o radu posebnog sadržaja. Uvođenjem ovakvog instituta omogućilo bi se poslodavcima da zaposlenike učine zadovoljnijima i produktivnijima. Zaposlenik pri tom ne bi snosio nikakve dodatne i neprihvatljive rizike jer bi ostajući kod kuće pristao samo na one kojima je izložen svakodnevno boraveći u svom kućnom okruženju. S druge strane, izbjegao bi rizik putovanja na mjesto rada te povratka kući koji uz troškove prijevoza oduzima i vrijeme. Na taj bi se način pomoglo smanjiti problem i gužva u prometu. Nadajmo se da će trenutna kriza dovesti do inovacija u radnim odnosima koje će imati pozitivne posljedice za gospodarstvo, standard građana i ostaviti našim sugrađanima za obiteljski život. Hvala.
Hvala. Gospodin Marijan Pavliček iznosit će stajališta Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege jučer smo obilježili Nacionalni dan borbe protiv vršnjačkog nasilja. No jučer smo u gradu Vukovaru nažalost imali sukob među vršnjacima, učenicima Srednje tehničke škole Nikola Tesla. Nažalost ovaj sukob imao je i nacionalni predznak. Nažalost nije ništa novo da se učenici ove škole već godinama sukobljavaju i uvijek ti sukobi imaju nacionalni predznak. No koji su uzroci tih sukoba i gdje se nalazi glavni uzrok svemu tome? Upravo ovdje. Upravo u ovoj sabornici jer upravo ovdje su izglasani zakoni koji su omogućili segregaciju djece u osnovnim i srednjim školama na temelju nacionalne pripadnosti. Upravo je Hrvatski sabor izglasao Zakon o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina, upravo je Hrvatski sabor izglasao državni pedagoški standard osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja kao i državni pedagoški standard srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja. U tim standardima u Člancima 30. i 43. navodi se da pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo biranja između 3 modela obrazovanja. Model A po kojemu se cjelokupna nastava izvodi na jeziku i pismu nacionalne uz obvezno učenje hrvatskog jezika. Model B po kojemu se nastava izvodi dvojezično tako što prirodne grupe predmeta se uče na hrvatskom jeziku, a društvene grupe predmeta na jeziku nacionalne manjine. I model C koji omogućava da se nastava izvodi na hrvatskom jeziku uz dodatnih 2 do 5 sati tjedno namijenjenih njegovanju jezika i kulture nacionalne manjine. Nažalost na području grada Vukovara upravo na inzistiranje političkih predstavnika SDSS-a i DSS-a pripadnici srpske nacionalne manjine pohađaju model A, to je najveći stupanj odvojenosti djece i mi imamo zadnjih 20 godina od mirne reintegracije 20 generacija koji se školuju u istom gradu koji žive u paralelnim svjetovima, koji žive jedni pored drugih. Nemojmo pričati o nekom suživotu jer upravo je ovo razlog zašto nekog suživot realnoga na području grada Vukovara nema. Te iste generacije imaju drugačiji pogled na stvaranje hrvatske države. Te iste generacije koje žive u istom gradu imaju drugačiji pogled na Domovinski rat i niz drugih stvari. I to je činjenica. To treba otvoreno i jasno reći. I kada mi predstavnici konzervativnih ili …/nerazumljivo/… opcija kažemo da treba omogućiti da djeca idu zajedno, da je dovoljan model C gdje će pripadnici nacionalnih manjina imati dodatnih svojih 2 do 5 sati tjedno njegovanje svoje kulture, svog jezika i pisma tada predstavnici SDSS-a kažu pa mi smo protiv toga jer smatramo da će se naša nacionalna manjina asimilirati. Ne, gospodo, vi ne želite da se vaša nacionalna manjina integrira u hrvatskog društvo. I onda se pitamo zašto dolazi do sukoba? Pa upravo kad djeca dolaze u razdoblje puberteta, kada su nacionalni osjećaji nešto više izraženiji nego u drugim fazama života tada dolazi do ovakvih sukoba jer se radi o djeci koja žive u istom gradu u različitim svjetovima. I stoga trebamo pod hitno promijeniti ove pedagoške državne standarde, trebamo omogućiti predstavnicima nacionalnih manjina da idu zajedno i pohađaju zajedno osnovnu i srednju školu sa većinskim hrvatskim narodom i tada nećemo gledati ovakve scene iz Vukovara, sukobe među djecom, omladinom koji imaju nažalost nacionalni predznak. Hvala vam lijepo.
Slijedeća je slobodno stajalište imat će Klub zastupnika Domovinskog pokreta i gospodin Davor Dretar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani tajniče, jučer smo ovdje imali cijeli jedan koloplet poezije, pa evo i ja bih želio na taj način početi sa nekim starim slavonskim pjesmama. Tekst jedne od njih ide ovako. Bilo ruva, bilo kruva, bilo zlata i dukata pod pendžerom pjesma bećarska. Kako to krasno zvuči. Druga, a u jesen ženili se momci, na curama sjali dukati. Te nas pjesme vraćaju u neko doba između dva velika svjetska rata i govore nam kakav je onda bio život. Dakle, onda je Slavonac imamo i ruva i kruva i zlata i dukate, konje vrane, konje gizdave, okićena kola i narodne nošnje vezene zlatom. Prošlo je 100-tinu godina gdje je sada taj Slavonac? Na recepciji hotela u Irskoj. Njegova supruga vjerojatno u nekom lokalnom računovodstvu, a djeca rastepena tko zna gdje. Zbog katastrofalnih politika, zbog protudržavnog usuđujem se reći djelovanja uvoznih lobija, zbog jagme za profitom na kratke staze odabrali smo samouništenje na duge staze. Pa kako smo samo dozvolili da nas uvjere da se proizvoditi naročito u poljoprivredni ne isplati. Proizvoditi rekli bi moji Zagorci pajceka se ne isplati. U velikim trgovačkim lancima 15 kuna kilogram, pa tko to može proizvesti na bilo kakav razuman način i donijeti hrvatskom potrošaču. Pođite u bilo koju domaću mesnicu u vašem kraju, pitajte domaćeg mesara pošto je pajcek, 40 kuna šnicl. Kako je moguće da je u velikom lancu 16,99? Negdje je ozbiljna prevara. Kada pogledate kada dođe doba da otočani strižu ovce onda po Krku, po Cresu, po Pagu, po Lošinju ogromne bale onoga runa lete okolo nošene vjetrom jer se nikome ne isplati. Zamislite ne isplati se skinuti runo sa ovce i napraviti vunu. To je mislim uspjelo samo nama dokazati. O proizvodnji šećera, evo imamo ovdje jednu lijepu kilu osječkog šećera sa vrlo signifikantnim imenom na njemu, on se naime zove „Premijer“, no tu bih stao. Kako smo dozvolili da hrvatski proizvod propadne, a da uvozni proizvod upitne kvalitete i upitne slijednosti dođe na police hrvatskih trgovima, a samim time i do hrvatskog potrošača i postane dio naše svakodnevne prehrane. Ono što smo jučer saznali je da je od 7 kontroliranih maslinovih ulja iz Španjolske čak 6 palo na testu, a od 10 kontroliranih ulja iz Italije isto toliko. Dakle, što jedemo i što uvozimo, a domaći proizvođač naravno trpi ako ne i propada. I završit ću sa jednom groznom činjenicom koja je produkt ovih politika, dame i gospodo, hrvatska javnosti mi se nalazimo pred demografskim propadanjem. Po najsvježijim podacima u sljedećih pet godina izgubit ćemo grad veličine Osijeka. Pa molim vas zamislite samo da pođete od Kopakabane osječke do Višnjevca, pa pođite od Juga I, Juga II do Mačkamame i ostalih kvartova i nema nikoga. To će nam se dogoditi u idućih pet godina ako pod hitno nešto ne učinimo. Kažu, ima mogućnosti, treba poticati hrvatske iseljenike da se vrate u Hrvatsku i ja ih pozivam naravno, dođite ovdje jel sunce tuđeg nema itd., itd., ali kakvo će ih sunce grijati ovdje, to vas ja pitam. Uvozimo radnu snagu, već pomalo čak niti ovaj demografski bazen naše regije jugoistok ne želi doći raditi u Hrvatsku. Što ćemo? Ne znam niti ja, samo znamo da je ovo najbitnija tema oko koje moramo sjesti i svi se dogovoriti. Nije bitna tema, niti su najbitnija Tri majmuna, neki kafić u koji je neko dobrodošao, a netko nije. Nisu Tri majmuna glavna tema u Hrvatskoj. Glavna tema je to, ako se ove politike nastave svi ćemo se pomalo osjećati kao ti ugledni prašumski primati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada je gospođa, na redu gospođa Marijana Puljak koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. I iskorištavam priliku nakon gospođe Puljak će biti gospodin Marko Pavić i nakon toga ćemo imati epidemiološku pauzu do 14 sati.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege prema istraživanju koje je jučer objavljeno na portalu telegram.hr na uzorku od 500 poduzetnika čak 82,4% je reklo da ne bi plaćali članarinu Hrvatskoj gospodarskoj komori u slučaju da se ukine obveza prisilnog plaćanja. Dakle, svega 17,6% bi članarinu nastavilo plaćati. Što se tiče ocjene kvalitete rada 77,4% ispitanih uopće nije zadovoljno ili nije zadovoljnom radom HGK što navodi na zaključak da HGK nikako ne bi opstala u ovom obliku da nema obvezne članarine. Ovo je istraživanje važno jer je dokazalo ono na što upozoravamo već dugo. Poduzetnici koji su članovi ove institucije i financiraju je nemaju osjećaj da im ona koristi u poslovanju nego služi samoj sebi, stranci koja je na vlasti da zadrži moć i da ovu instituciju koristi za zapošljavanje podobnih na visoke funkcije i dobro plaćena radna mjesta. 86,8% onih koji plaćaju članarinu HGK smatra da članstvo ne bi trebalo biti obvezno. Ovako visok postotak nezadovoljstva radom jedne institucije ni u kojem sustavu ili državi ne bi mogao biti toleriran osim ako ta institucija služi vladajućima, a ne onima koji je financiraju. Neka od ključnih nalaza istraživanja. Osnovni je problem nerazumijevanje uloge i usluga HGK, angažman ne prepoznaje 2/3 malih i srednjih poduzetnika. Mali i srednji poduzetnici nemaju uopće kontakt sa gospodarskom komorom. 91% čak ne zna ime referenta kome da se uopće obrate u komori, 87% nitko iz komore nije nikada kontaktirao, samo se 7% malih i srednjih poduzetnika obratilo HGK-u. Razlog obraćanja je rješavanje hitnih problema koji nisu dio poslovne svakodnevnice. Gotovo nitko ne obraća komori zbog unapređenja poslovanja za što postoji interes. Sam iznos članarine ne percipira se kao problem, međutim ključan problem je vrijednost usluga ako ne postoji odnos dakle svaka cijena je previsoka. Da bi povećao vrijednost odnosno opravdao svrhu HGK mora povećati poznatost usluga kroz interakciju s poduzetnicima, primarno poboljšati razumijevanje usluga poslovnih savjetovanja i zastupanja i prilagoditi usluge potrebama djelatnosti. Predsjednik Vlade je optuživao nas iz oporbe da destruktivnim prijedlozima rušimo instituciju poput HGK, iako je sada potpuno jasno da se ta institucija već urušila sama od sebe, da ju je urušila stranka koja svojim parapolitičkim utjecajem vodi već desetljećima. To se najbolje može vidjeti iz dokumenta o Strateškom razvoju Gospodarske komore za razdoblje od 2017.-2022. koji je još uvijek na snazi iz kojeg je vidljivo da nisu ispunjeni nikakvi strateški ciljevi koji su postavljeni pred Gospodarsku komoru te je vidljivo i da je i sama Vlada minimizirala ulogu HGK razvijajući čitav niz paralelnih institucija koje su preuzele ulogu HGK poput HAMAG-BIRCO-a. Iz toga možemo zaključiti kako i sama Vlada odustala od deklariranih ciljeva koje treba napraviti Gospodarska komora da bi postala konkurentna. Međutim porazno mišljenje članova i neispunjavanje strateških ciljeva nije dovoljno Vladi da napravi oštre rezove jer njima nije ni cilj ga Gospodarska komora radi ono što bi trebala raditi jer bi time narušavala partikularne interese onih koji su tu instituciju oteli od njihovih članova koji je financiraju. Da više od 51% korisnika usluga bilo koje kompanije ili ustanove smatra da od te kompanije ne dobiva nikakvu podršku, ona bi na tržištu vrlo brzo propala. Takvi nezdravi subjekti propadaju svuda osim u zemlji koja na umjetan način štiti i održava sustav u kojeg građani nemaju povjerenja. Ako se takav sustav ne mijenja, veliki nezadovoljstvo građana i nepovjerenje u institucije prijeti da prijeđe u ozbiljne probleme koji će uzrokovati društveni slom. Stoga ne možemo mirno sjediti i gledati kako se oko nas urušavaju institucije jedna po jedna. Tražimo brze i efikasne promjene sad i odmah, a ne za nekolik mjeseci i to možda kako nam je poručio premijer. Isto tako situacija sa Hrvatskom obrtničkom komorom o kojoj ćemo danas raspravljati nešto kasnije, nije puno drugačija, iako nemamo istraživanje koje bi potkrijepilo tu tvrdnju. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju g. Marko Pavić koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege. Moje današnje izlaganje bilo je potaknuto i najavom press konferencije gospođe Mrak Anke TAritaš koja nije danas održana, a tiče se Nacionalnog plana oporavka i otpornosti. Danas informacije koje dolaze iz oporbe stvaraju neku aluziju, govore o nekoj šali da treba uplatiti srećku da se dobije na lotu, Vlada Andreja Plenkovića malo je ozbiljnija od tog hazarderskog pristupa oporbe. Znamo kako su se ponašali kada su oni bili u oporbi. Vlada Andreja Plenkovića donijela je u Hrvatsku 24,2 milijarde eura, prošla vlada SDP-ova vlada izgubila je milijardu eura koje smo danas mogli dati bilo za obnovu Banovine, bilo za naše poduzetnike u krizi. Kako su to oni hazarderski igrajući loto jel očito oni samo tako znaju napravili? Pa tako da u regulativi koja je definirala ovo programsko razdoblje jasno stoji da države koje su ušle u EU prije 2013., a imali su krizu i pad BDP-a veći od 10% da su mogle dobit veći od određenog postotka da su mogle dobiti 10% dodatka na proračun. Nitko nije … u Bruxellesu i jedina država koja je ušla 2013. Hrvatska da se to pomakne na neki drugi datum i da Hrvatska uđe u tu skupinu zemalja. Pa onda očito prošla Vlada je imala taj pristup lota, hazarderstva, nisu platili srećku, nisu dobili. Ova Vlada ne uplaćuje srećku, ne igra loto, kontinuirano radi za hrvatske građane u Bruxellesu i to se vidi kroz rezultat 24,2 milijarde eura. Također stvara se neki okvir u oporbi da stalno nešto kasnimo. Evo ja sam dok sam bio u vladi ministar regionalnog koordinirao sam pripremu gdje su više ministarstava bila uključeno prijave za Fond solidarnosti za obnovu zagrebačkog potresa, meni su i na cesti saborski zastupnici iz oporbe dobacivali kasniš, kad će prijava itd., onda na vrijeme predamo prijavu, dobijemo rekordnih 683 milijuna eura i nikom ništa. Sada se isto tako oko Nacionalnog plana oporavka stvara fama da ćemo tu nešto kasniti. Nećemo ništa kasniti. Sve zemlje Nacionalni plan oporavka i otpornosti predat će zajednički 30.travnja, tako je koordinirano i tako je dogovoreno. Prvi draft koji je premijer ovdje i u sabornici držao već u 12. mjesecu poslan je na usuglašavanje kolegama u Europskoj komisiji. Prema tome, na tom dokumentu se radi i taj dokument će od ovih 24,2 milijarde eura generirati način trošenja gotovo njih 10 od čega preko šest bespovratno i to opet gle vidi vraga HDZ Vlada Andreja Plenkovića je dobila najveći dio kada gledamo u odnosu na BDP 11% bespovratnih sredstava smo dobili i prvi smo u EU iz nacionalnog plana oporavka. Paralelno s tim radi se priprema višegodišnjeg financijskog okvira. Onda je isto tako bilo, nemamo projekata. Vi ne znate to, nema projekata. Pa eto, 26. siječnja EU komisija odobri 2,9 milijarde eura za program razvoja baterija unutar što, kojeg je i 100 milijuna za Centar izvrsnosti u Svetoj Nedelji, g. Rimca. Pa kad nemamo projekata, ne znamo, a eto, sve nekako na vrijeme ispunimo, planski, stručno i Vlada u Bruxellesu uspije se izboriti za naše nacionalne interese, što neke druge vlade svojim neznanjem, svojim hazarderstvom, uplatom srećki na koje nisu dobili, nisu znale se izboriti. Još jedanput, Vlada Andreja Plenkovića, ova pozicija ne igra loto, ne uplaćuje srećke, kontinuirano radi za boljitak hrvatskih građana, ostvarili smo 24,2 milijarde eura, premijer je donio u Hrvatsku rekordnih, na vrijeme će biti nacionalni plan oporavka i kad ga predamo na vrijeme, ne znamo o čemu će onda oporba dalje kukati. Hvala.
Hvala i vama. Sada pauza do 14 sati uz provjetravanje sabornice i nastavak rada u 2 sata. STANKA U 13,45 SATI. Gospodin Ante Kujundžić iznosit će stajalište Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Hvala predsjedavajući g. Radin. Poštovani tajniče g. Bukarica, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Najčešće citirano djelo kako u ovom Saboru tako općenito u društvu u današnjim vremenima je ono Erica Arthura Blaira, svima nama poznatijeg kao Georgea Orwella i riječ je o njegovoj „Životinjskoj farmi“ u principu jednom alegorijskom političkom romanu koji govori o korupciji ideala. Dakle, „Životinjska farma“ kojom upravlja i koju vodi stalno pijani g. Johns, a polubijeli vepar po imenu Stari Major predvodi životinje i stalno im otvara oči označavajući g. Johnsa kao čovjeka eksploatatora i mučitelja. Stari je Major smatrao kako će životinje kada preuzmu farmu biti drugačije od ljudi te će vrijediti pravilo da su sve životinje jednake, neovisno o snazi i inteligenciji svake ponaosobno. Nakon što je umro životinje su otjerale g. Johnsa s farme i preuzele farmu. Vrlo brzo su unutar životinja s farme pametne svinje preuzele stvar u svoje ruke pretvorivši svoj predvodnički status u jedna oblik diktature te svoju moć pravdale već puno puta citiranom parolom, „Sve životinje su jednake, ali neke su jednakije od drugih“. Velimir B. 56-njak koji je osuđen u periodu od četiri mjeseca nakon što je dovikujući u Gradu Splitu izrazio kao građanin ono što je mislio. Presudom je proglašen krivim jer je citiram „Kršio javni red i mir, čime je prekršio čl. 13. Zakona o prekršajima.“ Uz navedeno izrečena mu je kazna novčana u visini od 756 kuna. Oduzimanje prava građanima na kritiku prema vlasti i politici, bojim se ukazuje na metodologiju mračne povijesti totalitarnih režima skrivenih iza tobožnje demokracije, dok ista ta metodologija štiti svoje u bilo kakvim urlikanjima, dovikivanjima, iživljavanjima, a sve pod krinkom podobnosti. Nenad, beskućnik koji je ne tako davno iz dućana ukrao suhomesnatu hranu i jednu Vegetu za pojesti čija je vrijednost izrazito mala te je istu vratio u dućan. Osuđen je promptno na osam mjeseci zatvora. U presudi se zaključuje kako je Nenad na taj način sebi osigurao preživljavanje jer je nezaposlen i nema prihoda. Usporedbe radi, prije nekoliko godina jedan od zaposlenika Podravke ukrao je iz tog poduzeća 419kg Vegete, 329 pakiranja Fante, 7kg začina, 192 juhe i da ne nabrajam dalje, pravomoćnom presudom osuđen je na deset mjeseci zatvora. Tužnoj sudbini Nenada u kojoj velika većina građana može pronaći barem djelić sebe ironično, ali zasigurno će biti puno bolje u zatvoru, bit će u suhom, u toplom i bit će sit. Velimira i Nenada u Hrvatskoj ima na pretek ne samo u pravosudnom smislu nego i u svakom drugom počevši od gospodarskog pogodovanja pa sve do cijepljenja protiv Covida bez bilo kakvog reda samo definiranim nekakvim kriterijima u kojima postoji sve ali samo kriteriji ne. Na njima sustav pokazuje i na Nenadu i na Velimiru kako je efikasno funkcionira i kako za pravnu državu uistinu nema straha. No je li to uistinu tako? Sudeći po Nenadovom primjeru Hrvatska je država u kojoj manje vrijedi više, a više vrijedi manje. Sudeći po promptnim osudama i presuda više vrijedi jedan suhomesnati proizvod od bezbroj afera i milijunskih pljački kojima su iz džepa građana izbijeni ma ne samo novci, nego i bilo kakav oblik i nade, a i vjere da ćemo biti država pravednosti, kvalitetnog odrastanja, život i starenja te država jednakosti. Država smo u čijim cjelokupnim porama i sustava i življenja vrijedi [[Upadica: Hvala.]] pravilo jadan li je onaj iza koga nema tko stati. Hvala lijepa.
I sada prelazimo na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika Istre, HSS-a i HSU-a, prvi će govoriti gospodin Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, puno sam ovdje ali ne razumijem kako me ne razumiju. Govorim jezikom brojki koje su egzaktne ali ne ide, pa ne ide. Tražim povećanje cenzusa 400 kuna za umirovljenike kada netko nepozvan pristane na 50 kuna, a Vlada to veliča kao veliko djelo. Tražim za vas dragi moji umirovljenici s malim mirovinama da ne plaćate rtv pristojbu ma ni odgovora nema. Tražim to na pravom mjestu, jer ovo je pravo mjesto, no ni od Vlade, ni od vas ni traga ni glasa. Vi dragi moji umirovljenice i umirovljenici prezirete političare, ja sam jedan od njih i istovremeno me proklinjete i tražite da rješim vaše probleme. Nije ispravno ni prirodno pljuvati, mrziti i šamarati onoga od koga tražiš rješenje svog problema. Treba se udružiti i treba zajedno raditi. Govorim ispravo, tražim ispravno za vas i vi to znate. I onda iznebuha čujete glas 800.000 umirovljenika živi ispod 2.700 kuna mjesečno ispod granice siromaštva. Upravo taj glas daje alibi Vladi da ne napravi ništa. Što je taj broj veći i neprecizniji to su manje šanse da će se tu išta napraviti. Mudri ljudi rješavaju problem po problem, definiraju prioritete. Moj i vaš prioritet je rješavanje obiteljskih mirovina na europski način da udovica nasljeđuje dio mirovine preminuloga. To tražim iz dva razloga jer je sigurno 220.000 udovica ima najmanje mirovine i većina se nalazi u raljama siromaštva. I drugi razlog je što vam država već desetljećima pljačka novac pokojnih muževa. Novac koji ste zajedno uplaćivali 60, 70, 80 i više godina, a koristi ga samo jedna osoba obezvrijeđen je i što je najgore obilno ga primaju, a kako najavljuju primat će ga i dalje i više oni koji doprinose malo ili nikako nisu plaćali. Naš HZMO je jedini koji nema svoj novac u cijeloj Europi, jedini koji mu politika diktira što i kako će biti, kroji kaput koji je na kraju vama dragim umirovljenicama i umirovljenicima kratak, jedini je koji nema poslovnu stručnu i financijsku samostalnost. Pitam vas, jesmo li mi to opet najpametniji ili smo dopustili da politika odlučuje i tamo gdje nikada i nigdje ne bi trebala? Ne priznajem prognozere koji se ispucavaju u medijima da će radna grupa prezentirati model obiteljskih mirovina do kraja godine. Ma koga to vučete za nos? Zar ne postoji HZMO koji sve to ima u malom prstu. Koliko se o tome priča i zna? Taj model i zakon mogu se napraviti u dva tjedna i dati u javnu raspravu, u dva tjedna. Sve ostalo je kupovanje vremena i mazanje očiju. Treba u životu imati volje i odlučiti riješiti problem, ne kalkulirati to će koštati ovoliko, to će koštati onoliko opterećenje proračuna ili ovo ili ono, a imamo krađu, imamo krađu doprinosa. Dakle, mora se moći osujetiti i zaustaviti tu pljačku da novac koji je neko drugi uplaćivao koristi neko ko nije uplaćivao. Zapamtite svako osiguranje na svijetu kada bi ovako oštetilo svoje osiguranike, a da je dobrovoljno izgubilo bi sve svoje osiguranike, odmah bi otišli kod drugoga. Na kraju treba znati da je mirovinsko osiguranje unatoč uzajamnosti i solidarnosti među osiguranicima samo osiguranje i oni koji su plaćali više moraju dobiti više, nikako obrnuto, osim nažalost u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala vam. Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo s radom, danas prva točka: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, prvo čitanje, P.Z.E. br. 96 Predlagatelj je Vlada na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani Tugomir Majdak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede. Izvolite, državni tajniče.
Hvala, poštovani g. predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gđe. saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Opskrba hranom i pićem za osobnu potrošnju i potrošnju kućanstava počiva na lancu opskrbe hranom. U lancu opskrbe hranom potrošač je konačna točka. Međutim u tom lancu sudjeluju proizvođači, otkupljivači, prerađivači, trgovci te ostali dionici vezani za lanac opskrbe hranom kroz uslužne djelatnosti. Lanac opskrbe hranom u RH se u zadnjih 10 g. suočio s pojavom supermarketa te se bitno promijenilo stanje. Svojom strukturom i poslovanjem sličan je lancima opskrbe hranom u zemljama EU-a. Naime, došlo je do promjena u organizaciji trgovine na malo prehrambenih proizvodima, smanjenjem velikog broja malih i srednjih trgovaca uz istovremeno jačanje koncentracije nekoliko trgovačkih lanaca i pojave nepoštenih trgovačkih praksi. Primarni poljoprivredni proizvođač je prehrambena industrija, najčešće ističu one primjere nepoštenih trgovačkih praksi na koje u svojim dokumentima posljednjih 10-ak godina ukazuje Europska komisija, odnosno Europski parlament. Na europskoj razini se niz godina ukazuje na potrebu sustavnog načina onemogućavanja takvih praksi koje su trebale biti uređene kroz kodeks odnosno dobrovoljni nacionalni okvir za rješavanje problema nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Europski parlament je u Rezoluciji od 7. lipnja 2016. g. o nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe hranom pozvao komisiju da podnese prijedlog pravnog okvira Unije u vezi s nepoštenim trgovačkim praksama a temeljem čega je 17. travnja 2019. g. donesena Direktiva 633 iz 2019. g. o nepoštenim trgovačkim praksama u odnosima među poduzećima u lancu opskrbe poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima. Obveza država članica jest da od 1. svibnja 2021. g. u nacionalnom pravnom okviru urede provedbu a od 1. studenog 2021. g. započnu s primjenom EU direktive. RH je još 2017. g. dakle prije donošenja EU direktive s ciljem zaštite sudionika u lancu opskrbe hranom, uredila nacionalni pravni okvir i donijela Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom kojim se utvrđuju nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom čijim se nametanjem iskorištava značajna pregovaračka snaga otkupljivača odnosno prerađivača i trgovaca u odnosu na njihove dobavljače odnosno uređuju pravila i sustav mjera za sprječavanje nametanja nepoštenih trgovačkih praksi te propisuju ovlasti i postupanja tijela nadležnih za provedbu zakona. U odnosu na važeći zakon, predlažu se izmjene i dopune pojedinih odredbi zbog usklađivanja s odredbom EU direktive. Nepoštene trgovačke prakse u RH pojavljuju se kao posljedica nejednake gospodarske snage dionika u lancu opskrbe hranom, najviše pogađaju poljoprivrednike, male i srednje tvrtke odnosno one najslabije karike u lancu opskrbe hranom ali isto tako i mala i srednja poduzeća koja se bave preradom. Nacrtom prijedloga izmjena i dopuna o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom osigurava se dosljedno ispunjavanje zadaća usklađivanja s europskim pravnim okvirom i daljnje uređivanje poslovnog ponašanja i suzbijanja nepoštenih trgovačkih praksi te se u bitnome proširuje obuhvat proizvoda. Pojedini pojmovi se suštinski usklađuju i ujednačavaju s direktivom pa se primjerice ranije korišteni izrazi otkupljivač, prerađivač, trgovac obuhvaćaju pojmom kupac. Promjenom praga ukupnog godišnjeg prihoda, proširuje se obuhvat adresata odnosno kupaca obveznika zakona t svi kupci a s njime i povezana društva s ukupnim godišnjim prihodom iznad 15 milijuna kn, ulaze u obuhvat zakona a za razliku od dosadašnjeg praga koji je bio puno viši i obuhvaća i otkupljivače i/ili prerađivače s prihodom većim od 50 milijuna kuna, kao niža razina odnosno trgovce s prihodom većim od 100 milijun kn kao viša razina. Preciznije se uređuje obveze postojanja pisanog ugovora između kupca i dobavljača, pravila i odgovornosti vezana za izdavanje računa i otkupnog bloka a u popisu poštenih praksi, uključuje se i nepoštene prakse iz EU direktive čiji im se obuhvat sa dosadašnjeg 33 povećava na 43 pojave koje se smatraju ujedno i nepoštenom trgovačkom praksom, to govori o cilju zaštite proizvođača. Ovim zakonskim prijedlogom definiraju se proizvodno i tržišno osjetljivi poljoprivredni i prehrambeni proizvodi koji su od vitalnog značaja za održivost poljoprivrede. To su mlijeko i mliječni proizvodi, svježe goveđe odnosno teleće, svinjsko i meso peradi, svježe voće i povrće, brašno i kruh, šećer, biljna ulja u prehrani. Nadalje, na rok primjene od 30 mj. od danas stupanja na snagu ovog zakonskog prijedloga, uvode se dvije nepoštene trgovačke prakse i to prodaja osjetljivih proizvoda ispod krajnje prodajne cijene u koju se moraju uključiti troškovi prodaje od minimalno 10% kao i prodaja po cijeni koja je niža za više od 34% od krajnje prodajne cijene čime se ograničava akcijski prag na model akcija „kupiš 2, jedan gratis“. Ujedno ovim prijedlogom zabranjena je i nepoštena praksa kojom se u okviru promidžbe zahtijeva od dobavljača da u cijelosti ili djelom, snosi trošak pokusa na poljoprivredi i prehrambene proizvode koje kupac prodaje u okviru akcija na način da se sudjelovanje u akcijskoj prodaji dobavljača veže samo uz količine prodane preko blagajna neprodanu količinu proizvoda nabavljenih po akcijskoj cijeni kupac mora platiti dobavljaču po redovnoj cijeni. Od provedenih promjena u bitnom se razrađuju postupanja vezana uz nenajavljene kontrole AZTN-a, AZTN je provedbena agencija za provedbu ovog zakona, kao učinkovitiji mehanizam te su uvedeni mehanizmi zaštite identiteta prijavitelja nepoštenih praksi od komercijalne odmazde, ali i svakog drugog vida odmazde. Sustavom primjena postupaka kontrole i novčanih kazni AZTN kažnjavat će počinitelje povreda odredbi ovog zakonskog prijedloga, iako je glavni cilj utvrđenih i uspostavljenih kazni, odvraćanje od počinjenja nepoštenih praksi. Hvala vam na pozornosti.
Hvala i vama. Ostanite za govornicom jer idu replike. Prvi je na redu kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Zbog nepoštene trgovačke prakse, mi u Hrvatskoj uvozimo sve više i više, poglavito prehrambenih proizvoda i poljoprivrednih proizvoda dok naši poljoprivrednici, stočari, oni koji se bave voćem i drugim poljoprivrednim grana jednostavno su izumrli, jednostavno ostavili su se toga posla jer država nije stala iza njih kao što su druge države. Mi moramo učiniti, ne samo donositi na zakonu ove zakonom ove zakone, mi moramo u praksi zaštiti našega seljaka, našeg stočara i našeg poljoprivrednika. Što sa mesom? Evo postavljam, što sa mesom, evo, svinjetinom koja se uvozi sa svih strana, koja je zatrovana glifosatom, koja je hranjena sojom, koja je na našem tržištu na akciji po 15 kuna, svinjski vrat, kako to zaštiti od velikih trgovačkih stranih lanaca? Imate li za to rješenje osim ovoga papira što ste sad donijeli? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor. Da, da, izvolite, odgovor.
Hvala. Hvala cijenjenom zastupniku Bulju. Dakle, u posljednje vrijeme u doba, naročito u doba korona krize, učestale su bile i prijave vezano za ovaj segment, znači za određene cijene koje su bile znak nepravilnosti i u tom slučaju AZTN kao provedbeno tijelo ovog zakona je djelovala, učinci su poznati, dakle, i kazne su u ovim i sličnim slučajevima definirane za sve oni koji krše zakon odnosno koji provode nepoštene trgovačke prakse. Dodatno, dakle radi se i inspekcijski nadzor vezano za sav promet mesa, odnosno drugih proizvoda u okviru zajedničkog tržišta EU.
Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. U ime Kluba Mosta tražim stanku od 10 minuta na ovu značajnu temu, koju danas raspravljamo o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Reći ću vam nekoliko primjera. U RH smo 2017. donijeli već Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Koji su rezultati? Da voćar pila mlade breskve u Vrgorcu jer ne more prodati, jer grožđe ne mogu prodati, kako stolno, tako i za vino, ne mogu prodati ništa. Mi nismo zaštitili našeg domaćeg proizvođača. Ova korona kriza je kazala da nepoštena trgovačka praksa je uništila samodostatnost Hrvatske, poglavito što se tiče hrane i prehrambenih proizvoda i zbog toga imamo 700 tisuća hektara neobrađenog poljoprivrednoga zemljišta i isključivo zbog toga što veliki lanci, uvozni lobiji unutar ministarstava, u vašega ministarstva, te štetočine koje pogoduju stranim lobijima, su uništili hrvatsko selo. 900 tisuća hektara neobrađenoga poljoprivrednog zemljišta, a mi nemamo pomidora ako se granica zatvori zbog nekakve ugroze, mi nemamo hrane za 7 dana. Mi nemamo robne rezerve, mi repromaterijal za naše prehrambenu proizvodnju, Podravku, bilo koju drugu uvozimo iz Mađarske, dok naša polja, mi mrkvu, papriku uvozimo iz Mađarske, dok naša polja leže neobrađena. Znate zbog čega, jer nismo zaštitili domaćeg proizvođača, kako poljoprivrednika, tako i prehrambenu proizvodnju i industriju. A to je vidljivo u projektu Slavonija. Projekt Slavonija koja je sad ugasila već 2 šećerane. Ne samo što je ta industrija propala nego je propala cijela poljoprivredna grana će propasti ne ostane li država iza tih ljudi. Nemojte molim vas, nagovijestili ste takve projekte i za Zagoru, Dalmaciju i za Zagoru, Gorski kotar i Liku, nemojte nam donositi takve projekte. Zaštitite domaćeg proizvođača i napravimo sve da naša polja budu uzorana i osigurajmo da naši domaći proizvodi, domaća hrana bude na našim policama u skladu sa zakonom [[Upadica: Hvala vam.]] da se to poštiva. Hvala lijepo.
Javlja li se još tko za stanku? Ako ne, nastavljamo u 9,55. STANKA U 9,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,58 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta pa da možemo nastaviti dalje. Sada je na redu kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani državni tajniče, prema navodu AZTN-a do kraja 2019. bilo je pokrenuto 223 predmeta, od čega 36 upravnih sporova, ali je doneseno samo 7 konačnih rješenja sa kaznama od 250 tisuća do najviše, milijun kuna. E sad, to 15. ožujka svake godine Ministarstvo poljoprivrede trebalo izvješćivati EU komisiju o rezultatima ovih, tih postupaka. Da li je EU komisija uopće zadovoljna sa tom količinom postupaka, da li mislite tj. da li vam signaliziraju da bi to moglo i bolje, i drugo, nastavno na ovo. Budući da ima nepoštene trgovačke prakse od polja do stola, dakle praktički na svakom koraku, a vidjela sam negdje u materijalima da poljoprivrednici baš i ne surađuju u prijavi, da li mislite da se može njih malo educirati i potaknuti da prijavljuju tu nepoštenu trgovačku praksu ili je nekome u interesu da [[Upadica: Hvala vam.]] poljoprivrednici šute? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala. Evo, hvala na pitanju. Dakle, da, od 7. prosinca 2017. AZTN je nadležan za provedbu ovog zakona. Od 22 upravna predmeta iz područja nepoštene trgovačke prakse u okviru 10 okončanih upravnih postupaka, donio je rješenje u kojima je utvrđeno nametanje nepoštene trgovačke prakse. Dakle, da, i Ministarstvo poljoprivrede odnosno provedbena agencija je dužna izvještavati europske razine o ovome i smatramo da je učinak vrlo dobar i da ukazuje na određeni stupanj nepravilnosti i s druge strane, da kroz ove nove izmjene i dopune zakona, da će utvrditi još širi krug, kako adresata, tako i samih nepoštenih trgovačkih praksi. Što se tiče drugog dijela, preciznije smo definirali kroz izmjene i dopune zakone mogućnost i nenajavljenih kontrola, ali i zaštitu onih koji [[Upadica: Hvala vam.]] prijavljuju ove nepravilnosti.
Sada je na redu kolegica Peović, izvolite.
Dobar dan. Nešto ću više možda u raspravi reći o tome zašto smatram da ovaj zakon, ove izmjene zakona ne mogu zapravo doći, stati na kraj tim nepoštenim trgovačkim praksama, no ovdje me zanima zašto niste mijenjali dakle Zakon o obveznim odnosima koji definira te odnose između malih proizvođača i velikih lanaca trgovina. Kako mislite samo sa 6 novozaposlenih službenika kontrolirati sve takve nepoštene, kako kažete, trgovačke prakse, i zašto ne postoji sustav nacionalne poljoprivredne politike koji bi fleksibilnim subvencijama omogućio našu konkurentnost, odnosno konkurentnost malih proizvođača, a ne dakle, ovim birokratskim mehanizmima koji će, uostalom, po svemu sudeći i poskupiti i povećati birokraciju, a pitanje s kakvim rezultatima.
Izvolite odgovor.
Hvala. Hvala na pitanju. Da, odgovorit ću vam od posljednjeg pitanja na način da, da, postoji sustav državnih potpora sukladno zajedničkoj poljoprivrednoj politici i u okviru 2 stupa zajedničke poljoprivredne politike u okviru izravnih plaćanja i programa ruralnog razvoja odnosno ruralnog razvoja, poljoprivrednici mogu realizirati razne vidove potpore i u okviru njihove potpore dohotku, ali s druge strane i potpore vezano za povećanje konkurentnosti. Ovaj sustav postoji, on je dobro poznat, na razini EU, Hrvatska kao zemlja članica ga baštini. S druge strane, 6 do sada, zaposlenika AZTN-a će se povećati za dodatnih još 6, dakle 100% povećanje u ovom dijelu će jamčiti dodatni napor i dodatnu učinkovitost za provedbu ovog zakona.
Idemo dalje. Kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Predmetni zakon je donesen 7. prosinca 2017. g. U zakonu je gotovo sve definirano. Molim vas za vaš komentar, u RH je veliki broj stranih trgovačkih lanaca, jasno je da se uvozi velika količina hrane, izvoznici izvana dobivaju čak potporu na izvezenu hranu, robu te su proizvodi niže cijene i u toj liberalizaciji tržišta, naši domaći proizvođači ne mogu konkurirati. Oni propadaju, a mi postajemo ovisni o često sumnjivim proizvodima niže cijene i kvalitete. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala. Dakle, upravo Zakon o zabrani nepoštene trgovačke prakse na području EU regulira ove odnose, odnosno provodi se s ciljem zaštite primarnih poljoprivrednih proizvođača u odnosu na velike trgovačke lance, odnosno trgovce u sklopu izmjena i dopuna zakona, ubuduće ćemo ... [[Govornik se ne razumije.]] kupce, dakle u tom segmentu Hrvatska je napravila iskorak 2017., mogla je i prije, ali 2017. je Vlada Andreja Plenkovića se odlučila na ovaj iskorak, a tek 2019. EU zakonodavstvo je prepoznalo potrebu za jednim pravnim okvirom kako bi se zaštitio primarni proizvođač u odnosu na otkupljivače u odnosu na dakle krajnje kupce i ovaj Zakon jamči proširenje u odnosu na dosadašnje 33 prakse na 43 prakse, usklađujući se sa EU regulativom.
Sada je na redu kolegica Petir, izvolite.
Hvala vam lijepo. Poštovani državni tajniče, pitanje nepoštenih trgovačkih praksi nije samo specifičnost Hrvatske, nego i cijele EU i sama činjenica da smo u EU parlamentu gotovo cijeli mandat se borili da donesemo Direktivu o suzbijanju nepoštene trgovačke prakse, jer zbog lobija trgovaca i industrije su se stalno podmetali klipovi pod noge, govori o tome da je to ogroman problem. Mi smo donijeli zakona, sad ga usklađujemo s Direktivom i ono što mene zanima, planirate li vi kroz ovu zakonsku regulativu uvesti instrumente kako bi se ustvari zaštitilo poljoprivrednike, da oni bez bojazni da će im biti raskinuti ugovori mogu prijavljivati nepoštene trgovačke prakse te smatrate li da je potrebno i regulirati zakonom, kao nepoštenu trgovačku praksu predatorske i dampinške cijene kako bi se stalo na kraj nelojalnoj konkurenciji koja hara na našem tržištu i uništava domaću poljoprivredu.
Izvolite odgovor.
Hvala. I u dosadašnjem, odnosno aktualnom zakonu, određene odredbe vezano za zakon, a vezano za ugovorne, odnosno ugovorne obveze bile su definirane na znači zadovoljstvo proizvođača, odnosno poljoprivrednika, dodatno ćemo u ovom dijelu izmjena i dopuna pojačati ovaj segment kako bi zaštitili i ugovorne obaveze odnosno samog poljoprivrednika, u odnosu na otkupljivača, odnosno kupca. Također, ovaj zakon donosi, pardon, donosi promjene i u dijelu dakle nenajavljenih kontrola, ali i u dijelu zaštite prijavitelja dakle nepravilnosti i u tom segmentu dakle očekujemo i ovo što ste vi rekli, upravo veći broj slučajeva, odnosno otklanjanje od istih praksi vezano za damping cijene, odnosno predatorske cijene koje se nameću od strane određenih trgovačkih lanaca.
Sada bih molio poštovanu kolegicu Sabljar Dračevac da nam se obrati. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, uvaženi državni tajniče sa sugovornikom, dakle, proizvodnja svih osjetljivih namirnica je u RH gotovo ugrožena i dok druge države iznalaze načina kako zaštititi to područje, mi baš u tome nismo pretjerano efikasni. Na primjer, u mojoj, ja sam iz Zadarske županije, u mojoj plodonosnoj županiji je prije rata neke kulture su se ubirale i 4 žetve. Mi sada ne koristimo svoje resurse, a naši proizvođači, lokalni proizvođači koji proizvode kulture kao što je recimo maraška, moraju nažalost pilati drveće jer ne mogu prodati svoje proizvode na tržištu, a mi ih nikako ne možemo zaštititi. Zato ću vas još jednom pitati, kako ćete pojačati zaštitu proizvođača koji prijave nepoštenu praksu? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala. Pa evo ponovit ću i u ovom dijelu da smo ovim zakonskim prijedlogom definirali proizvodno i tržišno osjetljivo poljoprivredne i prehrambene proizvode od vitalnog značaja za održivost hrvatske poljoprivrede, to su mlijeko i mliječni proizvodi, svježe goveđe, teleće, svinjsko i meso peradi, svježe voće i povrće, brašno, kruh i šećer, biljna ulja i prehrani. I evo, po treći put ponavljam, vezano za zaštitu prijavitelja nepravilnosti o, preuzeli smo obvezu iz EU direktive kako bi ovaj dio, kao i nenajavljene kontrole, preciznije definirali i kako bi zaštitili same prijavitelje nepravilnosti.
Kolegice Grman Kizivat, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, jučer smo imali Odbor za poljoprivredu na jednu drugu temu pa smo se dotaknuli i ovog zakona. Tada sam vas pitala, vjerojatno ste zaboravili odgovorit, u prelaznim i završnim odredbama, još uvijek važećeg zakona stoji da će se napraviti procjena učinka. Zanima me što ste dobili tom procjenom učinka, ako ste ju napravili jer stoji da će se u roku od 2 godine napraviti procjena učinka. Hvala.
Izvolite odgovor.
Vezano za ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbi hrane, dakle usklađujemo se sa EU direktivom i kao takvo nije potrebno izraditi procjenu učinka, dakle, a u odnosu na aktualni zakon, da, procjena učinka je obvezna i radi se u suradnji dakle sa resornim ministarstvima, odnosno za provedbenom agencijom, AZTN-om i rezultate ćete biti, za rezultate ćete biti obaviješteni, odnosno u ovom dijelu izvještavanja koje sam rekao i koje ste dobili u materijalima, postoji znači učinak zakona vezano za broj upravnih odnosno neupravnih predmeta, odnosno izrečene kazne odnosno penalizirani subjekti odnosno adresati zakona.
I kolega Grmoja, izvolite, vi ste.
Hvala. Poštovani državni tajniče, zakon smo o nepoštenoj trgovačkoj praksi donijeli, učinci su nikakve, dakle učinaka nema i ovdje se otvara pitanje uopće kakva je uloga države i može li država ovakvom regulacijom bilo što napraviti jer ispada da su uvozni lobiji u Hrvatskoj jači od države, u svijetu su sad ove digitalne korporacije jače od država i sad se postavlja pitanje ima li uopće smisla bilo što regulirati kad oni koji su moćni mogu utjecati na izbjegavanje propisa ili mogu propise prilagođavati sebi i sad, ja ne znam je li uopće moguće sa ovakvim prijedlozima zakona bilo što učiniti za male hrvatske poljoprivrednike, proizvođače, jer vi stalno najavljujete nekakve izmjene, a zapravo se na terenu situacija ne mijenja u korist naših poljoprivrednika.
Izvolite odgovor.
Hvala. Prema službenim podacima AZTN-a od 10. veljače 2021. koja samostalno i neovisno obavlja poslove u okviru djelokruga nadležnosti utvrđeno znači ZNTP-om, od početka njegove primjene evidentirano je 10 prekršitelja odredbi zakona, jednom prekršitelju su izreče 2 kazne, ukupni iznos izrečenih upravo-kaznenih mjera iznosi 5 099 500 kuna, od čega su 3 prekršitelja platila izrečeno, što iznosi ukupno 434 tisuće kuna. Dakle, ovo su dosadašnji učinci provedbe zakona koji je imao u odnosu na donošenje u ovom Visokom domu, određeno odgodu primjene, odnosno provedbe i nakon tog vremenskog roka je krenuo u provedbu.
Zahvaljujem državnom tajniku. Nemamo više replika pa se možete vratiti na mjesto. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednica Odbora za poljoprivredu, poštovana kolegica Marijana Petir, izvolite.
Hvala, g. predsjedniče Hrvatskog sabora, g. državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Obzirom da ste dobili detaljno izvješće koje je vrlo opširno, ja ću samo se osvrnut na glavne naglaske onoga što smo na 14. sjednici održanoj 5. veljače 2021. g. raspravljali a vezano uz ovaj zakon. Pozitivnim je ocijenjeno proširenje obuhvata nadziranih subjekata, povećanje obuhvata nepoštenih trgovačkih praksi, mogućnost nenajavljenih kontrola i preciznije propisivanje ugovornih obaveza. Predloženo je da se zakonom propiše kako krajnja prodajna cijena ne može biti niža od proizvodne cijene. Upozoreno je na problem nabave repromaterijala od kupca proizvoda što bi se moglo smatrati nepoštenom trgovačkom praksom. Uz postojeće dobrovoljne standarde kvalitete proizvoda, RH trebala bi uvesti i one obavezne a koji primjeri postoje u drugim državama članicama Unije. Neke nepoštene trgovačke prakse koje su do sada bile zabranjene zakonom, i dalje se događaju pa su potrebnije snažnije kontrole i jasnije propisivanje nepoštenih praksi. Uz predložene akcijske cijene, izražena je bojazan mogućih manipulacija istima. Upozoreno je na važnost postojanja burze domaćih proizvoda koja bi hrvatskim poljoprivrednicima pomogla u distribuciji. Postavljen je i upit o mogućim alatima kojima bi se regulirane cijene na tržnicama i ograničile previsoke marže. Upozoreno je na neplaćanja za preuzetu životu stoku i postavljen je upit o načinima prevencije i sankcioniranja istog. Upozoreno je i kako za proizvođače kod utvrđenih nepoštenih trgovačkih praksi nije predviđeno obeštećenje. Istaknuto je i kako su predložene procedure prekomplicirane i preduge, što bi moglo rezultirati povećanjem uvoza. Spomenute su predatorske cijene i standardi kojima uvezeni proizvodi ne moraju udovoljavati a koji su obavezni za naše proizvođače. Postavljen je i upit o mogućnosti ranijeg stupanja na snagu zakona, što bi bilo u skladu sa europskom direktivom. Predlagatelj je istaknuo kako će se pravilnicima detaljnije propisati proizvodi na koje se odnosi ovaj zakon, praćenje stanja na blagajni izbjeći će se moguće manipulacije sa akcijskim cijenama a sustav dokazane kvalitete osigurat će sljedivost proizvodnje. Cijene na tržnicama ne reguliraju se ovim aktom. Svako zadiranje u cjenovnu politiku sa aspekta tržišnog natjecanja je suspektno prema ocjeni Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Osim plaćanja kazne, pozitivan učinak provedbe zakona je usklađivanje ugovora i otklanjanje nepoštenih trgovačkih praksi. Nakon provedene rasprave, odbor je većinom glasova donio slijedeće zaključke i predložio ih Hrvatskom saboru na usvajanje. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom i drugo, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelji radi pripreme konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, predsjednici odbora. Otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika Mosta, dvoje zastupnika će govoriti odnosno zastupnik i zastupnica, kolega Bulj i kolegica Selak Raspudić. Izvolite, kolega Bulj.
Hvala lijepo. Nepoštena trgovačka praksa u RH je uništila domaću proizvodnju. Prehrambena proizvodnja, naši stočari, poljoprivrednici, naše voće i povrće, jednostavno nema prođu. Domaće ekološko ali zbog čega? Zbog velikih pritisaka uvoznih lobija koji se nalaze isključivo i samo unutar ministarstava koje pogoduje stranim lobijima. Kod pojave trgovačkih lanaca, u jednom trenutku, sjećam se da je janjeće meso bilo desetak kuna i to njima nije problem držati pola godine, nije, smrznuto iz N. Zelanda, iz N. Zelanda, e, smrznuto dovedeno ovdje. I njima nije to problem držati nekoliko mjeseci, bit će jeftinije tamo spaliti nego nama ga uvesti i naravno, ako godinu dana ljudi u ovoj teškoj situaciji kupuju jeftinije, nažalost šta je to i ekološki upitno, zdravstveno upitno i naravno da s godinama mi smo tako uništavali kako ovdje proizvodnju znači uzgoja ovaca, janjca i sličnih, tako je i ostalim. To je samo jedan od primjera. Monopol je uništio sve. Tko je tu mora zaštititi? Hrvatska, hrvatska država, hrvatski zakon, Ministarstvo poljoprivrede, saborski zastupnici, mi smo oni koji moramo izborit se da domaći proizvod na tržištu bude povoljan, da dobavljač tj. otkupljivač da ne terorizira mjesecima ne plaćajući naše poljoprivredne proizvođače. Što se događa? Događa se da u tom trenutku zbog neplaćanja, zbog nepoštene trgovačke prakse, zbog uvoznih lobija, imamo znači sve manje i manje, sve više i više tj., uvozimo prehrambenih proizvoda a sve manje i manje proizvodimo. I to je vrlo jednostavno. Ja promatram evo, krenut ću od svoje Dalmatinske zagore, a možemo i od Slavonije, na kraju ću i završiti i gore, imamo primjer evo u Vrgorcu mladi čovjek je bio ostao bavio se voćarstvom i vinogradarstvom i na kraju nije mogao prodati svoju breskvu na tržištu zato što su uvozni lobiji uvezli jeftino svoje proizvode i jednostavno on je morao uzeti motornu pilu i to popilati i ić u Irsku. Čovjek, mlada obitelj. Recimo u Slavoniji. Govorimo o projekt Slavonija, čak je najavljena Dalmatinska zagora, G. kotar i Lika, nemojte takve više projekte, vidite na šećeranama, šta radi projekt Slavonija. Znači ljudi koji se bave proizvodnjom šećerne repe, propadaju, odlaze, smanjena je proizvodnja a industrija proizvodnje šećera se gasi. Što sa tim ljudima? Znači mi jednostavno moramo zaštititi domaćeg proizvođača, osigurati dovoljnu količinu, 50% ako triba u trgovinama i na policama da bude domaćih proizvođača a kojih ima a država sve učiniti, lokalna samouprava, regionalna samouprava da to bude otkupljeno, da to bude u dječjim vrtićima korišteno mlijeko, mliječni proizvode a mi to ne radimo. Pogoduje se uvoznim lobijima. I to je ključni problem. A trgovačka praksa nepoštena i agencija za to praćenje tržišnog natjecanja, i da će neko prijaviti i osigurati mi prijavitelja, ljudi se boje, vjerujte mi. Ne budemo li mi osigurali da se kupuju domaći proizvodi, i dalje ćemo imati 700 000 ha neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, i dalje ćemo imati samo 0,5% navodnjenoga poljoprivrednoga zemljišta jer neće se niko baviti, ne pokaziva niko interes a onaj koji pokaziva interes, npr. ne može dobiti zemlju, evo kao npr. u Slavoniji da se bavi stočarstvom. Spomenuo sam svinjogojstvo, pa pitajte naše ljude koji se bave svinjogojstvom, pa iz Mađarske, ne znam, iz Srbije, ne znam odakle se sve uvozi svinjetina koja se hrani sojom koja je tretirana glifosatom. Ko to kontrolira meso? A naše domaće proizvođače ništa se ne poduzima u zaštiti. I to je ključni problem. Zaštitimo našu domaću proizvodnju i osigurajmo da budu na policama. Hvala lijepo.
Hvala vam. Molim samo govornicu pa nakon toga ide kolegica Selak Raspudić.
Kolegice i kolege, svi ćemo se složiti da je zakon donekle barem pomak u dobrom smjeru no ono što nam ostaje osnovni problem i što se već iskristaliziralo u raspravi je da je on mrtvo slovo na papiru. Što god mi učinili, očito je strah od prijavljivanja i dalje prevelik, što vidimo po tome da je od 62 predmeta pokrenuto, samo 9 upravnih i 53 neupravna postupka. Ono što bi trebao biti primarni cilj zakona, opet se svodi na preventivu, dakle nije kažnjavanje nego uspostava pozitivnog poslovnog ozračja i poštivanja nepoštenih trgovačkih praksi. No kako ćemo to učiniti? Mi bismo se da bismo došli do takvog okružja, morali vratiti korak unatrag, dakle trebali smo sagledati Hrvatsku u kontekstu EU-a. Nije Hrvatska jedina zemlja koja je imala problem s donošenjem ovog zakona, odnosno s implementiranjem direktive, mi smo to učinili i prije nego što smo trebali, mnoge zemlje u Europi imale su problem a bilo je i velikih protivljenja na razini EU-a. To nam otkriva jednu dobro poznatu činjenicu a to je da EU počiva na principu lobiranja i da se svaki uloženi dolar koji se daje u lobiranje, višestruko vraća. Znači osnovno pitanje ovdje ostaje što Hrvatska radi na razini EU-a u pogledu lobiranja da bi isposlovala bolje poslovne uvjete za svoje proizvođače koji se ne snalaze u ovom okruženju unatoč nekakvim direktivama koje mi implementiramo na papiru ali ih ne uspijevamo ostvariti u praksi? Što je ključno što se mijenja ovim zakonom? Pa mijenja se činjenica da ćemo sada imati 6 novih zaposlenih koji će se moći posvetiti nečemu što se ovdje naziva nenajavljene kontrole. Dakle, nismo uspjeli riješiti osnovni problem a to je da stvorimo okruženje u kojem će ljudi sami prijavljivati nepoštene trgovačke prakse pa ćemo sada krenuti proaktivno, krenut ćemo u nenajavljene kontrole. Međutim, ono što se čini najveći doprinos ovog zakonodavnog okvira, a to je činjenica da se mijenja prihodovni cenzus, zapravo u praksi neće dovesti do velikog pomaka jer ako pogledamo izvješća agencije i ako pogledamo na koga se ono sve odnosilo, onda nije pravo pitanje u Hrvatskoj ima li netko nepošten nego tko je uopće od velikih proizvođača pošten? Dakle mi ovdje vidimo malti ne, nabrojene sve proizvođače, sve trgovinske lance koji se nalaze na tržištu i nalazimo primjere različitih nepoštenih praksi. Ako detaljnije proučimo na što se te prakse odnose, onda primjećujemo ovaj drugi problem s kojim sam počela, odnosa Hrvatske prema ostatku EU-a i pitanja kako zaštititi svoje interese a opet poštivati pozitivnu trgovačku praksu i slobodno tržište unutar EU-a. Jer recimo imate primjer Plodina koje su kažnjene za nepoštenu trgovačku praksu koja se ticala konkretno jednog nizozemskog dobavljača teletine da bi oni to opravdavali, prema im to na kraju nije prošlo na upravnom sudu, činjenicom da su oni sami bili pritisnuti od tog istog proizvođača koji je izvan Hrvatske i koji nadilazi njihovu moć, kupovinsku moć. Dakle, tko je mali u odnosu na koga nije samo pitanje tko je mali u odnosu na koga unutar Hrvatske nego koliko je Hrvatska jaka u odnosu na ostatak EU-a. I to je ono što onda nas dovodi do onog ključnog problema a to je dampinških cijena s kojima se naši proizvođači ne mogu nositi. Dakle, bez obzira što ćemo mi smanjiti ovdje prihodovni cenzus, ako vidimo da svi veliki proizvođači i dalje su dionici nepoštenih trgovačkih praksi, pitanje li ključ u smanjenju ili je ključ u onome što treba biti ključ a to je detektiranje onih koji te prakse već sada provode. Drugo pitanje koje se postavlja, također odnosi se na problem onoga što je najveći problem našim proizvođačima je problem iz čitave EU-a a to su upravo one zemlje koje su izvoznici „lošije hrane“, jednako tako proizvođači bolje. No u tom slučaju, kada su proizvođači bolje, što je Hrvatska, oni su to samo za inozemno tržište. Primjerice kao što je svojevremeno isticao predsjednik Hrvatske poljoprivredne komore, našu prvoklasnu jabuku uvozimo, a u povratu kamioni dovoze jabuku koja je godina dana stajala u hladnjačama. U većini slučajeva naša je hrana još potpuno zdrava i izuzetno dobre kvalitete i kao takva završava na tržištima EU-a za razliku od hrane koja iz nje dolazi i završava na policama trgovačkih centara. Sustav, jedino sustav hoćemo li okrupnjavati male proizvođače ili na koji drugi način ćemo tom problemu pristupiti, ostaje otvoreno pitanje ali jedino sustav u kojem se nepravilnosti prijavljuju bez straha a ne od odmazde, a ne nenajavljene kontrole, onaj sustav koji će onemogućiti nepoštene trgovačke prakse.
Hvala vam. Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovan kolegica Martina Grman Kizivat, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Da je stanje u hrvatskoj poljoprivredi loše, to već svi znamo, jedino toga možda nije svjesna ministrica poljoprivrede Marija Vučković koja svakim danom sve više šokira donoseći loše zakone pod krinkom usklađenja sa direktivama EU. Tako je danas pred nama Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom iz 2017. g. ima 35 članaka, a ovim izmjenama mijenja se njih 25, što dovoljno govori o kvaliteti i provedbi samog zakona. Inzistiramo da se prijedlog dopuna i izmjena zakona povuče iz procedure te da se pripremi novi zakon o zabrani trgovačkih praksi uz jasno i nedvosmisleno definiranje osjetljivih odredbi. Smatramo da će se ovim zakonom dodatno potaknuti uvoz na štetu domaćih proizvođača i uvesti složene procedure koje bi mogle rezultirati povećanjem troškova u cijelom lancu opskrbe hranom. Inzistiramo da se jasnije definira krajnja prodajna cijena. Kaže, krajnja prodajna je cijena po kojoj trgovac prodaje proizvod u maloprodaji i krajnjem potrošaču, a formira se na način da se nabavna cijena poljoprivrednog i prehrambenog proizvoda množi najmanjim koeficijentom 1,10. Što znači definicija najmanje? Dodatno, zanima nas koji troškovi ulaze u taj koeficijent 0,10? Da li je to marža, da li su to neke druge naknade? Smatramo da kupci trebaju znati što plaćaju kroz jasne odredbe u zakonu, inzistiramo da se dopuni definicija krajnja prodajna cijena, kao i ostale odredbe koje se na nju odnose. Također, inzistiramo i da se definira rok izdavanja otkupnog bloka, što znači da se jasno zna koja količina i kvaliteta je predane robe na licu mjesta. To je iznimno važno za male i srednje poljoprivrednike koji većinom nisu u sustavu PDV-a. U čl. 7 propisane su odredbe vezane uz pravila izdavanja računa i otkupnog bloka. Elementi otkupnog bloka su količina preuzete robe, kakvoća i utvrđene cijene te jasno navedeni iznosi ugovorenih popusta ili rabata i točna specifikacija na što se iznosi odnose u skladu sa javno objavljenim obvezujućim uvjetima kupaca prema dobavljaču. Međutim, ono što nije definirano je rok izdavanja otkupnog bloka. Pretpostavimo da kupac mora popuniti skladišnu primku te evidentirati ulaz proizvoda u poslovne knjige radi daljnjeg obračuna. Prema informacijama s terena od poljoprivrednih proizvođača, to nije uvijek tako. Ponekad se otkupni blokovi ne izdaju prilikom preuzimanja robe, a ne zna se ni cijena. Želim skrenuti pozornost da sam na Odboru za poljoprivredu postavila pitanje definiranje cijene roba na tržnicama. Odgovor od državnog tajnika, blago rečeno me je šokirao. Odgovor je da se cijena na tržnici definira sukladno uvjetima na tržištu jer oni nisu obuhvaćeni ovim zakonom jer ne prelaze prag od 15 milijuna kuna prometa. Sada ja postavljam pitanje je li normalno da mali i srednji poljoprivrednici opet nisu zaštićeni zakonom, dakle nakupci, prekupci, itd. mogu što hoće ucjenama i lošim uvjetima tjeraju naše proizvođače u kut. Toliko o brizi onih najmanjih. Sve države EU vode računa o očuvanju domaće proizvodnje, samo je u Hrvatskoj to mrtvo slovo na papiru. Za pojedine odredbe koje su nejasne u izmjenama i dopunama zakona, a na njih je ukazano tokom e-Savjetovanja, odgovor ministarstva je da će se iste pojasniti dopunom dokumenta. Odgovori na pitanja adresara zakona. Smatramo da se kod ovako osjetljivog zakona sve odredbe trebaju jasno definirati, a kako će se one dopunjavati, kako je ministarstvo propisalo, tada to treba propisati i zakonom. Kako bi se jasno definiralo i postupanje s osjetljivim prehrambeno-prerađivačkim proizvodima, predlažemo da se u zakon uvede članak ugovaranje naknada za osjetljive poljoprivredne i prehrambene proizvode sa jasnim definicijama i odredbama. Želimo izbjeći situaciju da naši dobavljači imaju dodatne troškove, što utječe na njihovu konkurentnost te da se osjetljivi poljoprivredni i prehrambeni proizvodi nakon propisanog protekla roka eventualno uništavaju odnosno postaju otpad. Svjedoci smo i da domaća poljoprivredna prehrambena industrija vrlo često mora prodavati proizvode na akcijama zbog iznimno niske cijene uvoznih proizvoda. S ciljem zaštite domaće poljoprivrede i prehrambene industrije te izbjegavanja krivih tumačenja i nedoumica, kao što je to bio slučaj kod šećerana, kada je ministrica pozvala trgovačke lance da povećaju cijenu šećera, zahtijevamo da se u jednom članku definira plaćanje robe dobavljačima po akcijskim cijenama. To je npr. propisano u slovenskom zakonu, u našem nije. Ali nije da se ovim zakonom ne vodi računa o ničemu. Vodi se ozbiljno računa o ovim izmjenama, a to je već osigurano i kroz državni proračun, dodatno zapošljavanje novih 6 djelatnika u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja. Osigurano je milijun i 500 tisuća kuna. Ako uzmemo u obzir da je od 2019. g. od 36 upravnih postupaka riješeno 7, na 8 zaposlenih. Znači, ni cijeli predmet, po zaposleniku u godini dana. Za dodatnih 6 zaposlenih možda možemo očekivati čak 13 rješenja godišnje, a opravdanje je povećanje broja zaposlenih je u tome što se povećava opseg posla. Moramo priznati da ni do sad baš nisu bili jako operativni, ali možda ovih novih 6 djelatnika popravi ovu lošu statistiku. I na kraju, kao što sam i pitala u replici jučer na odboru, u prijelaznim odredbama zakona iz 2017. g. stoji da će Ministarstvo poljoprivrede u roku od 2 godine od stupanja zakona na snagu provesti naknadu procjenu učinka tog zakona. Evo, i danas sam to pitala, odgovor sam dobila djelomično, odnosno nisam ga čak ni dobila. S obzirom da je procjenu učinka trebala napraviti u roku 2 godine, najkasnije 2020. Danas je 2021. g., odgovor ministarstva nemamo jasan, odgovor, što znači da vjerojatno ministarstvo procjenu učinka napravilo nije. Ne znam zašto je to toliko teško za reći. Da zaključim, u svim zemljama EU, poljoprivrednik je važan, a poljoprivreda je glavna. Mi se danas suočavamo sa činjenicom da oni koji su sve nas nekada hranili, danas su primorani razmišljati kako prehraniti sebe i svoju obitelj. To su, ni manje ni više nego posljedice loših poljoprivrednih politika. Dok to ministrica Vučković i Ministarstvo poljoprivrede ne shvate, neće biti pomoći ni za naše poljoprivrednike. Hvala.
Sada ćemo ići na 3. raspravu, to je Kluba zastupnika Domovinskog pokreta i poštovana kolegica Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege zastupnici, dakle mi u Klubu zastupnika Domovinskog pokreta zaključujemo kako je ključni problem politika koje izlaze iz Ministarstva poljoprivrede izbjegavanje priznavanja stvarnog stanja na terenu. Naime, Ministarstvo poljoprivrede je tijekom 2017. donijelo zakon o nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe hranom, a koji je, kako su tada naveli iz Ministarstva poljoprivrede kao predlagatelja zakona, trebao suzbiti nelojalnu prednost otkupljivača nad proizvođačima hrane u smislu pregovaračke prednosti koju imaju otkupljivači nad proizvođačima. Naime, još od 2014. g. EU komisija nas upozorava da prekomjerno pokušavamo sve regulirati odnosno donosimo previše zakona, a ne znamo kakav će oni učinak imati na terenu, iz čega mi se čini da je ministarstvo u potpunosti prepustilo upravljanje strukturama unutar ministarstva koje nemaju kontakt s terenom i isti izbjegavaju, a i same podatke s terena koji bi pomogli procesu rasterećenja i unaprjeđenja, nemaju. Trenutno važeći Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama, nakon početnog „booma“, nije promijenio niti jednu jedinu nepoštenu trgovačku praksu. Na terenu smo itekako svjesni da su nepoštene trgovačke prakse sveprisutne, ali sada pod malo izmijenjenim nazivom. Dakle i dalje se vrše povrati robe dobavljačima, skidaju se cijene proizvoda, naplaćuju se ulaznice, ali se one sada zovu naplata marketinške aktivnosti ili naplata prihvata robe. Zatim, za otkup voća i povrća se izdaju otkupni blokovi s jednom količinom i cijenom, a računom se nakon 60 dana oni mijenjaju i pišu se druge količine i cijena, odnosno vrše se otpisi robe i skida njihova cijena. Nažalost, a i za trenutno važeći zakon o nepoštenim trgovačkim praksama u lancu opskrbe hrane, Ministarstvo poljoprivrede se kroz procjenu učinaka propisa obvezalo naknadno napraviti procjenu kroz 2 godine, ali procjena napravljena nije. Ili, ako možda jeste, nama običnim smrtnicima ona nije bila dostupna. Pitam se kada će mjerodavni shvatiti da s ovim zakonom su napravljeni novi troškovi administracije kroz sami izradu, a efekt je izostao. Plus, izgubili smo još 2 godine koje nemamo. Predočit ću vam situaciju koja se događa našim tovljačima kod otkupa odnosno prodaje žive stoke. Proizvođač proda bikove otkupljivaču, nakon 90 dana od dana predaje živih životinja, uplate nema. Gledajući odredbe zakona, prvi problem zakona je to što bikovi nisu hrana, odnosno one su žive životinje i zakon se na njih s tog aspekta i ne odnosi, a drugi problem je što sam zakon ne daje nikakvu mogućnost naplate poljoprivredniku, već samo omogućuje naplate kazne otkupljivaču od strane agencije, a što će u konačnici rezultirati, da kada otkupljivač plati kaznu agenciji, onda opet neće imati novca platiti proizvođaču. Ili će u konačnici u međuvremenu zatvoriti firmu pa će izbjeći plaćanje svima. Ti i mnogi drugi negativni učinci su oni koji su kroz provođenje procjene učinaka mogli i morali biti predviđeni i kao takvi riješeni. Ovako samo na papiru imamo još jedan u nizu zakona koji ne rješava stvarni problem. Pojasnit ću vam situaciju i kod otkupa pšenice, odnosno žita. Proizvođač predaje žito na otkup, naplaćuje mu se besmislena ulaznica za njegovu predanu robu, odnosno taj iznos mu se na obračunu skida s računa i nikome ništa, tako i s ostalim ratarskim kulturama, dakle kod otkupa ratarskih kultura događaju se različita manipulacije, primjerice, sa mjerenjem i određivanjem kvalitete proizvoda gdje postoji ozbiljna sumnja i jednostrano određene parametre. Česte su situacije gdje se postotak vlage na postojećim mjernim uređajima koje naši ratari imaju ugrađene u svojim kombajnima, ili mjerni uređaji koji posjeduju ratari, a uredno su baždareni odnosno umjereni kod ovlaštenih institucija, po nekoliko postotaka razlikuju od onoga što odredi mjerni uređaj otkupljivača pri samoj predaji usjeva. Naravno da otkupljivač cijenu otkupljenih usjeva kreira i prema postotku određene vlažnosti. Stoga bi izravna mjera kojom bi se pomoglo proizvođaču mogla biti nadkontrola, odnosno subkontrola angažirana od strane ministarstva ili od strane Inspektorata kojem bi se rataru omogućila pravedan otkup i obračun predanog usjeva na otkupno mjesto, ali toga nema. Kada govorimo o otkupu prehrambenih proizvoda, dakle ugovor između proizvođača i otkupljivača su se nakon stupanja na snagu zakona, ipak mijenjali i sastavljali su se novi. Dakle, nepoštenim trgovačkim praksama sada se smatraju naplaćivanje ulaznica, naplaćivanje mjesta u prodavaonici, kompenzacija za predanu robu i povrat robe, a uloga zakona je bila da se te poslovne prakse ukinu. Međutim, što se događa na terenu, odnosno koji su rezultati primjene zakona? Dakle, isticanje mjesta proizvoda u prodavaonici se i dalje naplaćuje, ali kroz naplatu marketinške aktivnosti koju proizvođač aneksom ugovora prilikom ulaska u trgovački centar mora prihvatiti, a otkupljivač tijekom godine diktira cijenu i određuje koliko puta će ju naplatiti. Proizvođač, ukoliko želi da njegov proizvod bude na marketinškom letku, navođenje istog dodatno plaća. Zatim, ako trgovački lanac odluči snižavati cijenu proizvoda, dakle provoditi akciju, proizvođač, odnosno dobavljač mora pristati na istu i navesti koja je to snižena cijena. Zatim, kompenzacija za prodanu robu se i dalje događaju, ali se aneksom ugovora dogovara kompenzacija nakon što je roba predana. Zatim, povrati se i dalje događaju, ali se oni sada odrađuju kroz pojmove poput roba sa slabim obrtajem, zatim, roba za koju proizvođač također, u ugovoru potpisuje da će je preuzeti i snositi troškove povrata, također, se na terenu već široko prihvaćene liste tzv. liste A i liste B odnosno roba za koju postoji povrat i ona za koju ne postoji povrat, isto tako, cijelo vrijeme je kontinuirano prisutan povratak pekarskih proizvoda bez obzira na zakon jer je to i logično, naime iz povrata pekarskih proizvoda se rade dijelom krušne mrvice, zatim sušeni kruh za prehranu stoke i sl., pa čak mogu konstatirati da ova Vlada niti poznaje osnove proizvodnje jer ne predviđa ovakve situacije prilikom donošenja zakona. Moram spomenuti i situaciju sa otkupom agruma u dolini Neretve, dakle tijekom isporuke robe dogovara se jedna cijena i količina a na samoj isporuci skida se preuzeta količina na način da se odbija prihvatiti tražena količina a i skida se dogovorna cijena odnosno dogovorena pa se na tako skinutu prvobitnu cijenu izrađuje otkupni blok koji ne sadrži potpis otkupljivača koji se zatim nakon 30 do 60 dana zamjenjuje sa računom na kojemu se stavlja još manja cijena otkupa jer se navodi da se radi o lošoj kvaliteti i da je prodajna cijena bila manja i da je dio uroda propao pa se skida i prvobitno predana količina, dakle bezbroj manipulacija nad našim poljoprivrednicima. Naime, sam zakon o nepoštenim trgovačkim praksama je potpuno nepotreban i nesvrsishodan jer ne može regulirati odnose između dva sudionika koji započinju poslovni odnos sklapanjem ugovora i tada se na njih odnosi Zakon o obveznim odnosima iz čega je od samog početka bilo potpuno jasno da ovaj zakon nema utjecaj niti će imati na odnos između proizvođača i otkupljivača niti proizvođač može doći do naplate svoje robe putem ovog zakona. Dakle, cijeli smisao i logika je jedino da se pomogne proizvođačima da se udruže i tako udruženi nastupaju pred otkupljivačima a pojedini OPG-ovi koji žele samostalno prodavati mogu ali ne u trgovačkim lancima i onda sama Uredba 1169/2011 koja se odnosi na isticanje podataka i deklaracije na proizvod, zajedno sa nutritivnim vrijednostima a čije izrade također koštaju našeg proizvođača, ima logike jer proizvođač koji prodaje na tržnici, dakle povremeno i privremeno, ne bi trebao imati takvu deklaraciju i plaćat nutritivnu vrijednost proizvoda već samo onaj proizvod koji se prodaje putem trgovačkih lanaca. Takav stav i rješavanje problema poljoprivrede je logičan i europski utemeljen a ne da se našeg poljoprivrednika uvlači kao pojedinca u borbu s lavovima a onda se pro forme donosi zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi koji logično da ne može niti neće zaštititi pojedinca od čopora lavova s kojim naš poljoprivrednik svakodnevno se mora boriti. Naše Ministarstvo poljoprivrede mora jednom zauvijek shvatiti kako njegovi predstavnici moraju sjesti za stol sa proizvođačima po regijama i detektirati probleme a ne iz zgrade u Vukovarskoj donositi bezbroj zakona za koje se ne zna kakav će efekt na poljoprivrednike i društvo u cjelini imati. Hvala.
Hvala i vama. Sada ćemo ići na četvrtu raspravu, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Siniša Jenkač. Hvala vam. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege zastupnice zastupnici. Pred nama je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom. Ovim izmjenama i dopuna Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom potrebno je uskladiti pojedine odredbe te s direktivom Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. godine o nepoštenim trgovačkim praksama u odnosima među poduzećima u lancu opskrbe poljoprivrednim i prehrambenih proizvodima pri čemu se usklađivanje provodi i terminološki ali i suštinski. Ustavna osnova za donošenje izmjena i dopuna Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom jesu odredba Ustava RH i to čl. 2., 16. i 50. kojima je propisana nadležnost za donošenje ovog zakona te regulirana mogućnost ograničavanja poduzetničke slobode u iznimnim slučajevima a koji slučajevi predstavljaju razlozi za donošenje ovog zakona odnosno nepoštena trgovačka praksa koja se počela stvarati u opskrbi hranom. Naime, posljednjih godina na razini EU-a, ukazala se potreba da se onemoguće nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom do kojih dovodi činjenica da u lancu opskrbe hranom sudjeluju strane s nejednakom gospodarskog snagom te su uloženi znatni napori na ostvarivanju te zadaće. Hrvatski sabor 2017. g. donio je Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, stupio je na snagu 2017. godine. Donošenjem navedenog zakona u hrvatskom pravnom sustavu uspostavljen je pravni okvir za uspostavu osiguranja i zaštitu poštenih trgovačkih praksi s ciljem zaštite svih sudionika u lancu opskrbe hranom te se utvrđuju nepoštene trgovačke prakse kojima je cilj iskorištavanje značajne pregovaračke snage otkupljivača ili prerađivača ili trgovca u odnosu na njihove dobavljače. Značajnu pregovaračku snagu imaju kupci koji su ostvarili ukupni godišnji prohod od 15 milijun kn ili više. Dosadašnjim zakonom kao značajna pregovaračka snaga, bili su definirani trgovci s ukupnim godišnjim prohodom od 50 milijuna kn kao nižom razinom odnosno 100 milijuna kn ili više kao višom razinom. Do donošenja zakona poljoprivredni proizvođači i prehrambena industrija bili su u naročito nepovoljnom položaju. Svrha Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom jeste suzbijanje nepoštenih trgovačkih praksi koje su u suprotne dobro poslovnom ponašanje, protivne dobroj vjeri i poštenom postupanju a do kojih u praksi dolazi iskorištavanjem gospodarske snage i položaja jedne strane, prije svega kupca u poslovnom odnosu pri čemu se drugoj strani nameću nesrazmjerne obveze te sudionici u gospodarskom odnosu dolaze u neravnopravan položaj i među njima se gubi ravnoteža u pravilnim obvezama. Takve prakse mogu biti nepoštene čak iako providimo postoji suglasnost između gospodarskih strana. Kod trgovanja poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima nametnula se nužnost uvođenja zaštite od nepoštenih trgovačkih praksi poljoprivrednih proizvođača i prehrambene industrije kojima su često kupci nametali takvu praksu koristeći svoj položaj i jaču gospodarsku snagu. Prije svega radi se o zaštiti poljoprivrednika, malih i srednjih poduzetnika, te malih i srednjih poduzeća u preradi. Izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom suštinski se usklađuju i definiraju pojmovi s direktivom, pa se npr. izrazi „otkupljivač“, „prerađivač“, „trgovac“ ovim izmjenama zamjenjuje izrazom „kupac“, a također se usklađuju i drugi pojmovi. Ovim izmjenama i dopunama mijenja se obuhvat proizvoda na način da se proširuju proizvodi na koje se odnosi ovaj zakon, pa se isti kao i do sad odnosi na one proizvode koji su bili obuhvaćeni dosadašnjim propisima predmetnog zakona, a to je hrana, ali i na neprerađene poljoprivredne proizvode. Detaljnije se regulira pisani ugovor kupca i dobavljača, pravila i odgovornosti oko izdavanja računa i otkupnog bloka, te se proširuju popis nepoštenih trgovačkih praksi sa dosadašnjih 33 na 43, čime su uključene u zakon sve nepoštene prakse propisane u direktivi. Tako se kao nepoštena trgovačka praksa određuje nepostojanje pisanog ugovora između kupca i dobavljača ili postojanje istog, ali sastavljenog protivno ovom zakonu. Zatim plaćanja koja nisu jasno istaknuta i specificirana na računu ili otkupnom bloku, opći uvjeti poslovanja kupca koji nisu u skladu s ovim zakonom, mogućnosti jednostavnog raskida ili izmjene ili otkaza ugovora od strane kupca u nepisanom obliku ili bez navođenja osnovnih razloga za raskid, nesrazmjerno visoke ugovorne kazne, plaćanje dobavljaču u rokovima duljim od propisanim, otkazivanje dobavljaču narudžbe pokvarljivih proizvoda i prehrambenih proizvoda u roku kraćem od 30 dana, traženje od dobavljača plaćanja koja nisu u vezi s prodajom poljoprivrednih prehrambenih proizvoda, traženje od dobavljača plaćanje naknada za usluge koje su pružene ali nisu bile ugovorene, traženje plaćanja naknade za propadanje ili gubitak poljoprivrednih prehrambenih proizvoda do kojeg je došlo nakon što su ti proizvodi prešli u vlasništvo kupca čime kupci pokušavaju rizik poslovanja prebaciti na dobavljače. Traženje naknade za uvrštavanje poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda u ponudu kupce, te druge prakse čiji je cilj poboljšavanje položaja kupca, a na štetu dobavljača iskorištavanjem jačeg položaja kupca u odnosu na dobavljača. Također su razrađena pravila postupanja kod nenajavljene kontrole koju nad kupcem provodi Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja kao tijelo nadležno za provedbu ovog zakona. Osobita pažnja posvećena je mehanizmima zaštite identiteta prijavitelja nepoštenih praksi. Izmjene su, izmjene su i odredbe kojim se, izmjenjuju se i odredbe kojim se regulira kažnjavanje kupca koji se u svom, koji svom poslovanju koriste nepoštenim trgovačkim praksama. U postojeći zakon također dodano je i novo poglavlje koje je regulirana suradnja Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja sa Europskom komisijom i provedbenim tijelima državnih članica EU, te u izvješćivanju. Također u osnovni tekst zakona u lancu opskrbe hranom nakon provedenog savjetovanja prihvaćeni su i određeni prijedlozi na čemu ja čestitam ministarstvu što je uvažilo prijedloge sa terena. Valja naglasiti da bi trebalo u svakom slučaju možda razmišljati o tome s obzirom da je zakon jasan i širok i rješava masu problematike, da bi trebalo javnost, a vidimo ovdje i neke kolege zastupnici, nismo informirani, znači trebalo bi u svakom slučaju javnost informirati o prekršiteljima i o njihovom kažnjavanju, tako da bi na neki način spriječili daljnje prekršitelje za željom da čine sve ono što sam ovdje naveo, ali i da bi javnost bila sa time bolje informirana. Meni je žao što nema kolegice iz SDP-a ovdje jer ovaj zakon dugo je bio u ladici njihove vlade koja nažalost nije imala snagu donijeti ovaj zakon jer su se zalagali u to vrijeme za liberalno tržište. Također, očito u tom trenutku nisu bili toliko zainteresirani za zaštitu malih poljoprivrednika ako se sjećamo u vrijeme izglasavanja Zakona o OPG-u napustili su sjednicu HS. Tako da evo čestitam vladi RH što je 2017. smogla snage, što je donijela ovaj zakon. Također čestitam i ministarstvu što nastavlja usklađivati ovaj zakon sa odredbama EU, sa napucima komisije i upravo ovaj zakon dat će veću snagu našim poljoprivrednim proizvođačima i uvest će red na tržište poljoprivrednim proizvodima i mislim da je ovo jedan dobar početak jer kao što sam spomenuo na samom početku sa ovim problemima ne susreće se samo RH nego susreće se i čitava EU. Hvala.
Idemo dalje na 5. raspravu, to je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, govorit će poštovana kolegica Sandra Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ovaj zakon i prvi put kad je ovdje izglasan, a i sada ove izmjene i dopune jesu nekakav pokušaj, a možda malo i naivni da se isprave zapravo krive drine koje su se politikom, 30-godišnjom politikom vjerovanja, slijepog vjerovanja u liberalizaciju tržišta, slobodno tržište i uopće u ideju da 4 milijona ljudi kolko ima u ovoj zemlji je nekakvo tržište i da će se onda tu naši proizvođači snaći, pa da će opstati oni najbolji, vjerovanje u sve te floskule je dovelo do toga da sada očajnički pokušavamo regulirati nesrazmjerne odnose moći koje na tom tržištu imamo. Ja se nadam da je nakon ovih 30.g. i nakon sagledavanja posljedica tog slijepog vjerovanja u nevidljivu ruku tržišta koja rješava sve, došlo do svijesti u ovom saboru da ako želimo imati održivu poljoprivrednu politiku, ako želimo imati kakvu takvu samodostatnost prehrambenu i da ako želimo sačuvati ovo malo proizvođača koje imamo da sa tom paradigmom tržišnom i da će tržište sve samo riješit moramo raskrstit. Jer moramo biti svjesni da velikim trgovačkim lancima koji su uglavnom međunarodni veliki trgovački lanci, tržište od 4 milijona ljudi, ljudi nije tržište. I da, naravno da se oni međusobno dogovaraju i da, naravno da oni tretiraju male proizvođače na način na koji ih tretiraju, a mi im onda poklanjamo šta? Poklanjamo im primjerice manji PDV, pa im damo recimo na prehrambene proizvode niži PDV jer će sa idejom isto tako naivnom, da će oni snizit cijene jer će se kao oni takmičit međusobno. Smiješno. Niko nije snizio cijene. Ono što su uzeli uzeli su si veću maržu i stavili to u svoj profit, al mi smo im to kao država poklonili. Što im još poklanjamo? Poklanjamo im primjerice evo sad sa ovom novom regulacijom da ono što je bilo nezakonito do sad, a to je da doslovno naplaćuju i ucjenjuju sa položajem na određenoj polici u dućanu, to sad to mogu zapravo legalno, legalno radit. To ćemo im isto tako poklonit. Poklonili smo im i to da naše proizvođače nismo mi kao država udružili i ojačali njihov pregovarački položaj nego smo to prepustili samim proizvođačima jer oni imaju vremena naravno baviti se još i udruživanjem i pregovaranjem, imaju vremena baviti se primjerice izgradnjom skladišta koje smo im mi trebali napravit, to sve oni imaju još i vremena i financijske snage. I cijelo vrijeme se ovdje govori u kontekstu tržišne utakmice kao da se zbilja bi radilo o ravnopravnim stranama, a imamo doslovno utakmicu između Inkopa Poznanovec i Barcelone i onda gledamo ko će pobijedit jer je jako napeto. Dakle, potpuno je jasno, potpuno je jasno da nismo kao država napravili dovoljno. Šta je to što smo trebali napraviti? Dakle, mi barem na regionalnom, regionalnoj razini bi trebali imati infrastrukturu koju financira država, koja služi otkupu proizvoda lokalnih proizvođača, njihovom pakiranju, davanja markica sljedivosti gdje se to financira iz javnih sredstava i gdje se omogućuje onda tim proizvođačima da s većim količinama i sa back up-om države idu u pregovore s nekim, a ne slučajnošću ili nekakvom tom utakmicom u kojoj jel napeto čekamo kako će mali proizvođač sira dobiti policu u Lidlu. Dakle, ključno pitanje oko ove regulacije i politike prema proizvođačima je koga štitimo, koga štitimo? Da li štitimo nepostojeću tržišnu utakmicu koje znamo da je nema ili štitimo naše male proizvođače? Jučer je ovdje kolega iz MOST-a govorio o tome da je on za manje države i manje regulacije. Svi koji imaju tu ideju da ne treba regulirati odnose na tržištu kažu da ne treba niti regulirati odnose između Davida i Golijata odnosno da je utakmica fer utakmica kad igra Inkop protiv Barcelone. Dakle, tu ideju da ne trebamo regulirat isto treba napustit. Međutim, ono što mi radimo je da mi neke stvari pretjerano reguliramo, a one ključne uopće ne reguliramo. Primjerice, da li mi sada kada smo donosili ovaj zakon smo sagledavali taj aspekt da ga donosimo u kontekstu novog Zelenog plana i da primjerice ima neka tamo strategija „Od polja do stola“ na razini EU i da primjerice se ono što se nekada smatralo narušavanjem tržišne utakmice danas zapravo zbog smanjenja CO2 otiska i smanjenja transporta unutar, transporta hrane primjerice od proizvođača novog može na neki način regulirati. Pa bismo primjerice umjesto toga da im damo da naplaćuju položaj na policama, proizvođačima mogli reć ne, morat ćete imat određeni dio proizvoda sa lokala koji moraju biti istaknuti kao lokalni proizvodi sa manjim CO2 otiskom jer je to naš Zeleni plan. Pa da je Hrvatska donijela svoj Zeleni plan, a ne prepisivala od Europe i čeka šta će Europa reć, mogli bi to sada integrirati u ovaj zakon. Ali ja isto tako kažem ne mora sve bit batina, ne mora sve bit batina, može bit mrkva. Primjerice zašto, zašto ne bismo uspostavili postupak dodjele oznake za trgovačke lance koji podržavaju lokalnu proizvodnju i fair trade, poštenu trgovinu, pa bi to dobili samo oni lanci koji zaista imaju određeni udio lokalnih proizvoda koje su kupili po poštenim trgovačkim praksama i onim indikatorima, kriterijima poštene trgovačke prakse koju mi ovdje odredimo. Pa će onda HGK, eto da im damo i neku ulogu imat ulogu promocije, dakle onih praksi koje jesu poštene i te markice, pa ćemo znat di ćemo kupovat. Evo ja ću prva ić kupovat tamo gdje se, gdje trgovac kupuje od lokalnih i ima barem 30-40% udjela lokalnih proizvođača. Isto tako, dakle kada govorimo o tome koji su odnosi tog snaga na tržištu morate znati i moramo imati na umu da jedan „Lidl“ ima profit od 330 milijona kuna, da jedne „Plodine“ koje su bile kažnjene sa milijon kuna su imale nakakvu profit od 130 milijona kuna, govorimo o profitu ne o prihodu, prihodi su na razinama milijardi. I šta mi onda radimo? Opet propisujemo u ovom zakonu kazne u apsolutnim iznosima. Pa kakvog to smisla ima kazniti nekog ko ima prihode od 4 milijarde sa 1 milijon kuna? To nekome milijon kuna zvuči puno. Pa njemu je puno bolje platit taj milijon kuna vama kazne nego implementirati poštene trgovačke prakse na kojima će naravno izgubiti dio profita, možda će povećati prihod, ali mu neće sve ić u profit. Dakle, ključna stvar je da u ovom zakonu počnemo sa time da kazne propisujemo u odnosu na, u postotku u odnosu na prihod, pa kad nekoga lupite sa 5%, 1%, 3%, nebitno, ukupnih godišnjih prihoda, malo će si razmislit da li mu se isplati kršit zakon. Jer po ovome kak smo mi sad složili njima se apsolutno isplati kršit zakon. Tu je i pitanje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Imamo agenciju čiji se izbor ne vrši, dakle izbor članova vijeća se ne vrši putem javnog natječaja nego imamo tu izbor od strane vlada predlaže, sabor izglasa članove vijeća, odlično. Ma da direktiva EU traži da ide putem javne procedure. I sad šta se nama događa? Politički se biraju članovi vijeća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Ko utječe na politiku? Utječe i uvozni lobi i naravno veliki, veliki trgovački lanci jer oni imaju snagu utjecaja, mali proizvođači nemaju i onda imamo kontrolora kojeg manje-više može, na čiji izbor manje-više mogu utjecati oni koje će taj kontrolor kontrolirati. Fenomenalno. To je isto stvar koju moramo riješiti novim Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja koji će nam uskoro doći u drugo čitanje. Dakle, ajmo se odlučit koga štitimo, dal štitimo slobodnu tržišnu utakmicu koje nema ili štitimo našu poljoprivrednu proizvodnju i gradimo prehrambenu samodostatnost?
Vrijeme, da, fala. g. Hrvoje Zekanović će govoriti u ime Kluba Hrvatskih suverenista.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, ovo je kilogram šećera, „Premijer“ kristal šećer koji je proizveden u Tvornici šećera Osijek. Poštovani državni tajniče, ne obraćate pažnju, malo bacite oko, jer ovo više nećete imati priliku vidjet na policama hrvatskih trgovina. Dakle, niti ovaj šećer, niti šećer Virovitičke šećerane, jedino što će ostati ostat će županska sladorana i to je pitanje …
Znači, znači nije, nije propaganda, nije propaganda? g. Zekanović, nije propaganda, nije EPP onda?
Ne razumijem vas.
Jer da je EPP ne bi se smjeli pokazat.
Dakle, poštovani potpredsjedniče sabora, ne možeš reklamirati jedan proizvod kojega više nema u trgovinama. Ovog proizvoda više nema u trgovinama, ovaj se proizvod više ne proizvodi, kao ni proizvod šećer Virovitičke šećerane. Dakle, ne mogu reklamirat nešto što više ne postoji, a više ne postoji industrija šećera u Hrvatskoj, eto s jednim malim izuzetkom, još uvijek Sladorane Županja. Dakle, nije reklama jer ovo više ne postoji, ovo više ne možete kupiti u hrvatskim trgovinama. I ključno je pitanje jesmo li mi samodostatni? Kad je krenula korona kriza naši poljoprivredni proizvođači nisu mogli plasirati svoje proizvode. Međutim, hladnjače pune proizvoda, poljoprivrednih proizvoda dolazili su na Žitnjak na Zelenu tržnicu i oni su plasirali svoje proizvode. A ministrica Vučković se nemušto opravdava sada kod sloma industrije šećera u Hrvatskoj. Opet nije njezina krivica, nije krivica ni EU. Da se razumijemo, nije Hrvatska izuzetak ovdje, u Europi odnosno u EU zadnjih godina, zadnjih 15.g. propalo je 89 šećerana. Zašto? Jel tko odgovoran? Hoćemo li mi kupovati sada kineski šećer? Znate koji je odgovor? Hoćemo, već ga kupujemo. Hoće li hrvatski poljoprivrednici, hoće li naši Slavonci sutra saditi šećernu repu? Neće, neće, znači nećemo imati proizvodnju šećerne repe u Hrvatskoj. Dakle, imamo jedan golemi problem, golemi problem sustavnog uništavanja bazične hrvatske industrije i jedan od znanih proizvoda koji mi imamo je ovaj šećer, a nažalost ni njega nećemo imati uskoro. Moram naglasiti da je Hrvatska '90.-tih godina bila u europskom i svjetskom vrhu po proizvodnji šećera. Ponosili smo se proizvodnjom šećera. A gdje smo danas? Hrvatska je uložila goleme napore da se spasi brodogradnja i nemam ništa protiv da imamo brodogradnju, dapače drago mi je da imamo brodogradnju. Ali očito Ministarstvo poljoprivrede je ovdje skroz zakazalo kad je ovih dana na ulicu poslano 300 radnika iz Virovitice i iz Osijeka, 100-tinjak iz Virovitice, 200-tinjak iz Osijeka i niko ništa ne govori. Evo kolega me ispravlja, nije 100 nego … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] 60, evo ga, 60 iz Virovitice, jel tako? 60, ispričavam se. 60 obitelji je ostalo bez plaće, bez prihoda a Hrvatska bez bazične industrije. Ako je ovo način na koji se vodi hrvatska država, e onda nam se ne piše dobro. I ponovit ću i onu stvar koja se govorila jako često kad je počela korona kriza. Jesmo li samodostatni? Evo prvi sam počeo koristiti tu riječ za ovom govornicom, nije se prije koristila. A odgovor je jednostavan, nismo. Nismo samodostatni u ničemu, apsolutno u ničemu a što vrijeme bude odmicalo, bit ćemo sve manje i manje. Jer smo se prepustili europskoj birokraciji, prepustili smo se u ruke nesposobnih europskih birokrata koji se očit ne snalaze niti u svjetskom okruženju a o hrvatskim birokratima neću ni govoriti. Zaključit ću, neću više govoriti o ovoj temi iako bi se moglo o njoj govoriti jako mnogo. Ponovit ću, ovaj šećer više nažalost nećete moći kupit u hrvatskim trgovinama i evo državni tajniče, ja ću vam za uspomenu ovu kilu šećera, vi ga proslijedite ministrici Vučković za uspomenu, dakle u njezinom mandatu, ona je uspješno zabila zadnji čavao u lijes hrvatske proizvodnje šećera.
Što ste gotovi, g. Zekanović? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] I mojih 10 minuta, ja sam mu mislio dati još 15 sekundi radi prekida ali tu smo, gdje smo. G. Lenart ispred Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Ja bih volio da mi ovdje imamo zakon o poštenoj trgovačkoj praksi ali vjerojatno takve Hrvatska nema pa onda imamo ovaj prijedlog zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Kaže nepoštena trgovačka praksa pojavljuje se kao jedna od posljedica nejednake dionika u lancu opskrbe hranom. Znači, uvijek male ribice nastradaju jer ih velike ribice pa isti takav slučaj je i u RH i džabe mi ovdje donosimo zakone koje nitko ne provodi. Nemamo policiju, nemamo sudstvo, nemamo istražna tijela, mislim, postoje ona ali izgleda da ih nema. Evo reći ću vam jedan slučaj koji se dogodio u Posavini, u Hrvatskoj Dubici gdje je rod kukuruza ne prošle godine nego od pretprošle godine preuzet no do dandanas ga nitko nije isplatio, radi se i o djelu kukuruzne silaže iz Slavonije, ukupna šteta je otprilike oko 18 milijuna kn koji su pretrpili poljoprivredni proizvođači a do dandanas nisu dobili novac niti ima nade. Postoji obavijest o žrtvi kaznenog djela, postoje podaci da se poslalo u USKOK u Gajevu, postoje računi koje je izdao Agrokom Natura iz Gunje čiji vlasnik je navodno pobjegao u BiH jer tamo se uvijek najlakše sakrit kad imate dvije putovnice, postoje primke kukuruza kojega je netko preuzeo, bagarinke, kojega potpisuje Zorotić, OPG Zorotić na čijoj vagi se kukuruz vagao i gdje se kukuruz iskipao. Obitelj Miklenić iz Kutine je pretrpjela pola milijuna kn štete. I oni ne vide niti načina niti puta kako će doći do novca za urod koji su predali, samo 50 i nešto tisuća kn su platili prijevoza iz Kutine do Hrvatske Dubice jer zbog toga što su se trgovci i otkupljivači dogovorili kakva će biti cijena kukuruza, kukuruz se nije imalo gdje isporučiti pa onda oni neki koji su ponudili a znali su da neće platiti su preuzeli kukuruz i oštetili namjerno poljoprivredne proizvođače. Zašto se ovo događa? Pa zato što pravna ne funkcionira u RH. I džabe nama zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi ukoliko mi imamo ovakve slučaje gdje evidentno postoji sva dokumentacija, evo koju sam vam pokazao danas ovdje, gdje postoje svjedoci, gdje su se ljudi potpisali da su preuzeli, da su izdali račune, kukuruz je navodno nakon toga završio u Garešnici u silosima, završio je u Sedlić grupi, iza toga mu se gubi jednostavno trag. Evo što će ministarstvo počiniti da spasi ove poljoprivrednike? Kukuruz je glavna poljoprivredna kultura na ratarskim poljoprivrednim imanjima. Kada vi nekome ukradete, ovo je čista krađa, glavnu ratarsku kulturu, pitam vas kako će se on izvući i kako će odraditi iduću proizvodnu godinu? Ovo je gospodarstvo koje radi otprilike 150 ha, možda i nešto više i vrlo teško će se izvući iz ovog. Druga priča je, evo jučer bila u medijima, maslinovo ulje, djevičansko maslinovo ulje gdje medij izvještavaju da je inspekcija našla kršenje zakona kvalitete ulja ali to su neka ulja, u nekim lancima, ja vas pitam zašto nisu imenovani lanci i proizvođači toga ulja? Zbog čega mi uvijek štitimo nekakve velike a ovdje u ovom zakonu jasno govorimo da ti veliki nanose štetu malima i zbog toga nastaje nepoštena trgovačka praksa? Zašto mi radimo štetu našim potrošačima koji koriste maslinovo ulje često puta da bi popravili svoje zdravlje ili da bi zdravije živjeli a na kraju krajeva, kupuju nekakvo smeće od ulja od kojega još imaju zdravstvenih tegoba i zdravstvene štete? Zašto se ne imenuju? Zato što mi ne smijemo, zato što naša Vlada i naša ministarstva ne smiju imenovati jer se boje. Zato što mi ovisimo o uvoznoj robi, nismo dostatni skoro u ničemu da prehranimo svoje stanovništvo i onda ovako govorimo. Neka ulja, neki lanci, da li će netko dobiti kaznu, netko će dobiti kaznu, vjerojatno nitko, i to su naši problemi. Svinjogojstvo, pokrećemo, operativni programi koji su poticali izgradnju svinjogojskih farmi gdje su savjetodavna služba i ministarstvo nagovarali i poticali poljoprivrednike, gradite farme, mi ćemo vam pomoći, kreditirali ih. Gdje su ih doveli danas? Da se uvozi u Hrvatsku svinjetina po 6,5 kuna polovica. 6,5 kuna, pa to nitko ne može proizvesti za to. Za kilu žive vage svinja mora pojesti 3, 3,5 kilograma kvalitetne smjese, pa si izračunajte koliko samo ta smjesa košta, uzgoj odojaka, to, rad, objekti, struja, i što sve ide u toj proizvodnji, nema šanse. Ali, opet nitko ne brani tog malog proizvođača u Hrvatskoj koji još zadnjim atomima snage se nada da će Hrvatska konačno shvatiti da joj treba poljoprivreda i poljoprivredna proizvodnja. Godinu dana je danas od početka pandemije, u toj pandemiji nismo shvatili, nažalost, nismo shvatili da nam treba vlastita hrana. Ja se svaki dan kao poljoprivredni proizvođač pitam što mi to treba. Što mi to treba šarafiti po starim strojevima, ulagati gotovi novac, jedino znate koliko košta repromaterijal? Kad proizvedete, ne znate koliko će koštati vaš proizvod. Često puta on padne ispod proizvodne cijene i što radite? Cijelu godinu ste radili za gubitak. Mnogi se pitaju, mnogi su zatvorili svoje farme, svoja imanja i otišli su u Njemačku, u Irsku i konačno kažu da žive normalno. Konačno žive normalno. Zbog čega? Zbog toga što mi pišemo i usvajamo zakone u Hrvatskom saboru, ne poštujemo ih, nemamo neovisne institucije koje će ih provoditi i koje će one koji krše, sankcionirati na način da im to nikada više ne padne na pamet. Tako se to radi u razvijenoj Europi. Tako se to radi i u Njemačkoj, u Francuskoj, u Italiji, u Nizozemskoj i svim starijim članicama. Da li ste se kad zapitali da li mi nešto uvozimo iz Bugarske, iz Rumunjske, iz tih siromašnijih članica? Ne uvozimo. Da li su došli lanci iz Bugarske, iz Rumunjske, nisu. Došli su iz bogate Europe da uzmu i ono malo što imamo, a imamo svakoga dana sve manje. Banija, mnogi kažu da je ispravnije reć Banija nego Banovina, ali meni svejedno, da budem iskren. Nakon ovoga što se desilo, nažalost na tom području razornog potresa, ogoljena je sva istina o Baniji. Pa tamo je poljoprivredna proizvodnja umrla prije 20 godina. Tamo je sve stalo prije 20 godina. Ništa se nije ulagalo. Popisi OPG-ova koji se sad tamo rade pokazuju sav jad naše poljoprivrede. I svaka čast tim ljudima koji su tamo ostali pod tim čukama, brdima, na svojoj sirotinji pokušavajući se boriti za svoj opstanak i imati kakvu-takvu proizvodnju, mi im danas obećavamo kule i vile, a zna se da to neće dobiti. Zna se da neka njihova imanja ne mogu opstati u takvim uvjetima hrvatske poljoprivredne proizvodnje da im svakoga dana dajemo zlato i dijamante. Ali nikada se ne pitamo kada donosimo loše zakone, kada donosimo zakone koji su neprovodivi, pa bez obzira koji ministar bio, ja ne želim kritizirati niti ministre niti državnog tajnika jer nisu oni jedini koji vode ministarstvo. Znate, u ministarstvu sjedi 2/3 ljudi koji misle da je krava ljubičasta jer nikada u životu tu kravu nisu dirnuli. Vidjeli su jedino onu sa Milke čokolade. E pa dok nam takvi ljudi kroje politiku, do tad ćemo se mi seljaci razmišljati što nam to sve treba. Hvala.
Hvala i vama. Gđa. Anka Mrak-Taritaš govorit će ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, najranije bi se referirala na boju krave koju je uvaženi kolega rekao, ali moj sin kad smo bili jednom prilikom u Nizozemskoj i kad je gledao tamo brdo krava koje su na ispaši slobodno 24 sata, mi je rekao, gle, vidim različite krave, ali nigdje Milka. Dakle nije to ništa neobično, ali vratit ću se ovoj temi, dakle mi imamo izmjenu i dopunu Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Imamo jedan zakon koji smo donijeli 2017., sad ga mijenjamo i dopunjujemo i tu možemo raspravljati između forme i sadržaja. Dakle, imamo direktive EU, imamo zakon koji je bio jedno vrijeme u primjeni, vidjelo se što u toj primjeni nije bilo dobro, ako smo vidjeli ili smo samo odlučili se uskladiti sa direktivom i sad imamo izmjene i dopune i tu je forma zadovoljena i možemo reći fine, sve, okej, posloženo, možda treba ovu odredbu složiti ovako ili onako. No, u raspravi o ovom dolazimo do sadržaja i tu se kao što smo se jučer pitali, moramo pitati o nekoliko stvari. Prva stvar, kako čitamo ulogu države? Dakle mi smo već godinu dana u pandemiji korone. Pandemija korone i ovi nesretni potresi koji sam, bila bi nam dovoljno korona, a ovi nesretni potresi gdje se zapravo zaista sva trusna područja Hrvatske tresu su to još pojačali i razgolili stvarnu situaciju. Razgolili su, jučer smo raspravljali o izvršenju proračuna za 2019. kad je cvalo cvijeće kao u proljeće i pokazalo se da je sve to na klimavim nogama i da to da je nešto, da nešto ne štima. Iskustvo koje smo imali bi trebali iskoristiti da napravimo korak dalje. Ja ulogu države, i to sam nekoliko puta rekla s ove govornice i svaki put ću ponoviti. Nama država treba u trenutku kad građani ne znaju iz toga izaći van, u trenutku kad je teško, u trenutku kad imate krize, kad sve funkcionira, dobro je da se država makne malo u stranu. Pandmija korona je pokazala nekoliko stvari, pokazalo je da sva ona proizvodnja koja je bila na Dalekom Istoku, da su države koje su bile spremne, rekle idemo proizvodnju vratiti nazad jer kad je bio onaj tvrdi lockdown nije se moglo uopće, netko tko je radio tu nije mogao kontaktirati svoj i dovući proizvod odande. Sve države su se okrenule i rekli su gle, u proizvodnji, a idemo vidjeti što smo, što je samodostatno, to je nekakva nova riječ ili nekakva izvedenica i mi bi iz toga to trebali iščitati i to se iščitava iz ovog zakona. Ovaj zakon možemo gledati u kontekstu velikih i malih, u kontekstu moći i nemoći. Ovdje je zapravo taj odnos o kojem govorimo. Jedan moj prijatelj pred 10 godina je imao jedan i još uvijek ima jedan odličan arhitektonski ured i dobio je ponudu da projektira za Agrokor, ima tome možda i više od 10 godina. I ja mu kažem, pa super, to će ti ovaj, pokriti sve što treba pokriti, Agrokor je veliki sustav. Veli, ja neću raditi za njega, ja velim zašto, kaže, ako radim za njega, izgubit ću sve svoje klijente koji nisu veliki, ali su, svaki put dođu i jave se, ja za njih radim godinama, radit ću i dalje. Ako se s Agrokorom nešto desi, desit će se i sa mnom i tad sam zapravo na 1-1, u vrlo jednostavnom primjeru iz stvarnog života naučite taj odnos velikih i malih, taj odnos moći i nemoći, taj odnos razuma. Ovaj zakon trebalo bi čitati u kontekstu da moramo voditi računa i tu je uloga države, da mora voditi računa da zaštiti svoje, da zaštiti svoje proizvođače, da zaštiti ono što ih treba, zapravo, što hoćemo. I dolazimo do sljedeće teme, mi smo nedavno ovdje imali strategiju razvoja RH do 2030. Premijer je tu strategiju izuzetno olako shvatio, on je došao tu i samo nam je nabrajao neke stvari. Iz te strategije do 2030. smo trebali iščitati neke stvari kakva zemlja do 2030. hoćemo biti u smislu i razvoja poljoprivrede. Što će, želimo razvijati? U što želimo ulagati? Ali, ne da nam se desi ono što nam se bezbroj puta desilo, a to su vam ono jednokratni potezi. Sad se nosi ljubičasto i sad mi sve ulažemo u ljubičasto. Drugu sezonu se nosi tamnoplavo, sad ćemo sve ulagati u tamnoplavo. To je ono što smo mi radili. Mi nemamo kontinuiranih politika. Pa bez obzira koje su to politike, da li su to politike poljoprivredne, da li su to politike vezano uz obrazovanje i kad vidite kako nas građani ocjenjuju i kako ocjenjuju cijeli sustav u koji smo i mi tu koji sjedimo, mi smo predstavnici nekakvih građana i trebamo se boriti za njihove interese jer su nas oni za to birali. Zašto nemaju povjerenje? Zato što sve znaju da će trajati jedno ljeto. Sad će se ovo ljeto, sve ćemo voditi računa o, ne znam, o stočarstvu. Ja se premalo razumijem u to i onda sam vrlo oprezna kad govorim o tome, ali razumijem se u neke sustave i u nekakve ideje i u nešto što bi trebali znati što želimo i kako želimo. I onda oni, onda su oni vrlo oprezni, vrlo teško ulaze u neku stvari jer vide svoje susjede koji su propali, koji su vjerovali, koji su digli kredite, koji su nešto izgradili, koji su nešto napravili, i propali. I ovo trebamo čitati u tom kontekstu, mi moramo znati što hoćemo, što želimo i kuda idemo. Mi, taj odgovor, mi nemamo, kad se, kad jedna zemlja donosi strategiju svog razvoja, dakle ili globalnu ili za jednu granu za koju mora odlučiti koliko je važna, onda ona to donosi maksimalnim konsenzusom, onda je maksimalna rasprava, a ne donosi odnosom moći. Pa ja imam 76 ruku u Saboru pa vi govorite što god hoćete, a ja ću to izglasati i onda ću vas još, kad imam prilike reći da ste nesposobni, da ste ovakvi i da ste onakvi. To vam je odnos, dakle ovaj zakon govori o tom odnosu velikih i malih, moći i nemoći i pitanje je dakle, vi morate zaštiti sve one, tema je i naslov je da je nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Pa mi moramo imati evidenciju koje su nam to nepoštene trgovačke prakse, moramo imati evidenciju što smo do sad radili i moramo znati tko će to u budućnosti raditi. Ako ste šepavi mačak i ako na sve to zajedno imate 3,5 ljudi koji su u stanju raditi, pa što ćete raditi? Pa sad nećete čak ni evidentirati. Jedna od stvari koje čitate u obrazloženju ovog zakona je onaj financijski dio i kaže da AZTN mora zaposliti još 6 ljudi da bi se uopće mogla baviti tim poslom, da bi mogla raditi ono što je ovdje, a to su nenajavljena kontrola. Te nenajavljene kontrole, između ostalog, zaista moraju biti iz razloga da netko vodi računa, gle, može mi netko doći i mogu zato imati kazni i taj odnos kazni kad govorite o apsolutnom iznosu, one uvijek trebaju biti u odnosu, pogotovo ovim zakonima, u relativnom iznosu. Pitanje je uvijek svih pitanja, je l' ćete dobiti tih 6 ljudi? Je li će ti biti ljudi koji će moći odmah raditi? I uvijek bi trebalo imati u obrazloženju zakona kako nam je sad startna situacija? Kakvo nam je, kakva su nam sad iskustva? Dakle mi imamo zakon 2017., imamo nekakva iskustva, nisu to ona iskustva koja samo mi čitamo u medijima nego su to iskustva koje bi trebalo voditi, zato i imamo nekakve sustave, nekakve agencije, što nam je problem, detektirali smo taj problem, kako ćemo izaći iz tog problema, ali nažalost mi možemo koristit ovu govornicu, ukazivati na to sve zajedno, ali ja često imam osjećaj da na jedno uho unutra, na drugo uho van. Dakle, ja ću još jedanput ću ponoviti i to ću naglasiti cijelo vrijeme. Postoji plan, europski plan oporavka, ja sam od onih koja misli da je dobro da je Hrvatska članica EU, dobro je biti sa onima koji su od vas bolji, koji su sustavniji, ali od njih trebate učiti i ne mislim da je taj proces završen, ne mislim ni da je savršen, mislim da njega treba i dalje graditi i da Hrvatska može biti jedna od koje će od tih procesa graditi. Plan oporavka sve zemlje moraju dostaviti do 30. travnja, sredstva se mogu koristiti od 19. veljače. Što smo mi dostavili ili što ćemo dostaviti u planu oporavka RH iza teme korona? Šta smo u njemu napisali vezano uz poljoprivredu, a onda iz toga možemo iščitati [[Upadica: Fala]] i što je važno u ovom zakonu? Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva je gđa. Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče HS, državni tajniče sa suradnikom, zastupnice i zastupnici. Nepoštena trgovačka praksa rak je rana hrvatske poljoprivrede i nerijetko zbog takvih praksi poljoprivrednici odustaju od bavljenja sa poljoprivredom ili oni koji bi se odlučili baviti poljoprivredom dva puta razmisle je li to dobra ideja. Hrvatska je prepoznala taj problem, te sam ponosna što je i na moju inicijativu u Hrvatskoj donesen Zakon o suzbijanju nepoštenih trgovačkih praksi jer smo željeli takvim praksama stati na kraj zbog toga što je problem ogroman i trgovce i otkupljivače treba zakonom obavezati na poštivanje onih slabijih u lancu opskrbe hranom, a to su poljoprivrednici. Mi smo ovaj zakon usvojili i prije donošenja europske direktive, učinjen je pomak, to sasvim sigurno treba ovdje otvoreno priznati, no još uvijek postoji problem o čemu svjedoči izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja u kojem se prema malom broju prijava može vidjeti da u stvari poljoprivrednici osjećaju strah od raskida ugovora od strane trgovaca ili otkupljivača u slučaju prijave nepoštenih trgovačkih praksi i da ih tu trebamo snažnije zaštititi. Da je riječ o velikom broju problema s kojim se suočavamo to znamo, ali isto tako s tim problemom su suočene i druge države članice. Činjenica da su pregovori o europskoj direktivi trajali puni mandat odnosno 5.g. zbog protivljenja trgovaca otkupljivača i industrije govori dovoljno da je taj problem u stvari velik kao kuća. Obzirom da sam bila aktivno uključena u taj proces kao hrvatska europarlamentarka mogu potvrditi doista da pojedine interesne skupine su željele na bilo koji način spriječiti da se ovakva jedna zakonska regulativa donese i da se stvari strpaju pod tepih. Sada mi taj naš zakon usklađujemo sa odredbama direktive, važno je akceptirat da možemo ić i šire od direktive, a sama činjenica da su ovim zakonom regulirane čak 43 nepoštene trgovačke prakse govori o velikoj kreativnosti koja postoji na našim prostorima kad je riječ o prijevarama. Ja ću reći da tražim da se dodaju još neke nepoštene trgovačke prakse na ovu listu, a prije svega mislim da tu treba sankcionirati prodaju proizvoda po cijeni koja je manja od proizvodne cijene. Dakle, ne može biti prodajna cijena niža od proizvodne cijene, a to se uredno događa. Primjerice, proizvodna cijena litre mlijeka je 50 eurocenti, na našem tržištu vi možete naći litru mlijeka za 30 eurocenti. Kila svinjetine proizvodi se po proizvodnoj cijeni otprilike od euro i 43 eurocenta, na naše tržište svinjetina ulazi po 80 eurocenti, prodaje se po 2 EUR-a, a u onoj državi iz koje je uvezena prodaje se po 4 EUR-a. To je neodrživo. Vidimo da se slična situacija događa i sa šećerom koji ulazi na naše tržište i po 50% manjim cijenama. U tom smislu predlažem nadopunu zakona da se sankcioniraju dampinške i predatorske cijene, kao i da se zakonom regulira krajnja prodajna cijena poljoprivrednog proizvoda koja ne može biti niža od proizvodne cijene. Problem vidim i u uvjetovanju nabave repromaterijala isključivo od kupca poljoprivrednog proizvoda sa izlikom postojanja određene kvalitete proizvoda, što bi se također moglo smatrat nepoštenom trgovačkom praksom i ja smatram da uz naše već dobrovoljne standarde kvalitete mi moramo uvest i one obavezne koji naravno neće narušavat funkcioniranje zajedničkog europskog tržišta, a koji će nam pomoći da zaštitimo našu domaću proizvodnju jer se slični standardi već primjenjuju i u drugim državama članicama. S takvim propisivanjem kvalitete proizvoda pomoglo bi se domaćoj poljoprivredi, eliminirao bi se jedan dio onog uvoza tj. nelojalne konkurencije, a mišljenja sam kako predložene nepoštene trgovačke prakse je potrebno još jasnije definirati kako u budućnosti ne bi došlo do manipulacija. Kao primjer mogu navest nepoštenu trgovačku praksu otkazivanja dobavljaču narudžbe pokvarljivih poljoprivrednih i prehrambenih proizvod u roku kraćem od 30 dana za koje je jasno potrebno propisati da se radi o ukupnoj narudžbi, a ne o njenom djelu. Ovaj zakon donosi niz poboljšanja i niz novina koje ja pozdravljam, među njima i mogućnost nenajavljenih kontrola, ali smatram da to pitanje treba detaljnije regulirati kako se ne bi dogodilo da se taj članak zloupotrebljava ili da zbog nedorečenosti ta odredba bude neprovediva. Hvala lijepo.
Hvala na točnosti, ali imate replike, gđa. Selak Raspudić.
Uvažena kolegice Petir, i u vašoj ranijoj raspravi o ovom problemu krajem prošle godine zapelo mi je za oko upravo ovo s čime ste i započeli svoje izlaganje, a to je veliko protivljenje kojem ste svjedočili unutar institucija EU-a kada se o ovoj direktivi raspravljalo na razini EU-a. Možete li nešto detaljnije o tome reći, tko se protivio, koliko je snažan sistem lobiranja u EU, kakav je odgovor bio hrvatskih europarlamentaraca, ne samo vas nego i ostalih da bi se ovakva direktiva uopće dogodila i koliko smo mi unutar EU-a doista štitili naše interese? Jer čini mi se da hrvatski građani da se ključne odluke odnosno nisu dovoljni svjesni, donose na razini EU-a a da tamo imamo praksu „tko jači, kači“ pa ni ne možemo doći do toga da imamo poštene trgovačke prakse upravo zbog ovih protivljenja. Dakle molim vas ako možete malo konkretnije, detaljnije još reći nešto o ovome.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo. Pa oko 70% zakonodavstva koje se donosi na europskoj razni, mi trebamo primijeniti u naše zakonodavstvo i zato nam nije nevažno ko će nas tamo zastupat, na koji način ćemo se ponašati. Ja sam bila jedina punopravna članica Odbora za poljoprivredu iz Hrvatske i u tom smislu sam od prvog dana ustvari zajednički sa Mary ... [[Govornik se ne razumije.]] koja je tad bila potpredsjednica parlamenta a sad je povjerenica, inzistirala na donošenju ove direktive. Zadovoljna sam što smo i u Hrvatskoj i prije europske direktive donijeli svoj zakon, zato što je problem stvarno velik a u Europskom parlamentu ne samo da su lobističke grupe koje se mogu registrirati, dakle vi imate registar transparentnosti u kojeg se svi oni koji lobiraju moraju uključiti i oni potpuno legalno doć u parlament, slušat rasprave ili se obraćati zastupnicima. Tu su prije svega bili trgovci, trgovački lanci, otkupljivači, industrija ali ja moram reći da nažalost i neki zastupnici jer smo mi velik otpor doživljavali tih 5 g [[Upadica Radin: Hvala.]] upravo u parlamentarnom Odboru za industriju.
Hvala lijepa. Gđa. Ružica Vukovac.
Poštovana kolegice Petir, dakle vjerujem da ste i sama upoznata sa činjenicom da smo mi u Hrvatskoj imali kada govorimo o proizvođačima mlijeka još 2012. g., preko 65 000 obiteljskih gospodarstava koja su od toga živjela, proizvodila i čuvala taj ruralni prostor, danas ih imamo tek 4000 koji se bave proizvodnjom mlijeka. Pa smatrate li vi da osim samog uvoza proizvoda koji su bili daleko nekvalitetniji a manje kontrolirani jer smo se i tako dogovorili sa EU-om, da je takvoj situaciji doprinio i pravilnik o otkupu odnosno o kvalitetu svježeg mlijeka koji je definirao uvjete za proizvodnju mlijeka našim OPG-ovcima koji su bili daleko viši nego oni uvjeti koji su postavile zemlje u okruženju? Pa je li i to doprinijelo propasti ovog sektora? Hvala.
Hvala, izvolite.
Hvala vam lijepo. Ja svakako smatram da proizvođači trebaju zadovoljiti kvalitetu jer je to važno i zbog nas kao potrošača, no smatram da se pre hrvatske poljoprivredne proizvođače pa tako i proizvođače mlijeka stavljaju dosta komplicirani uvjeti a to možemo reći da je i slučaj kod mesa jer vi primjerice u Austriji možete u istom poljoprivrednog gospodarstvu imati i uzgoj stoke i klaonicu i preradu što u Hrvatskoj nažalost nije moguće. Dakle, ne trebamo trčati pred rudo ponekad kad prenosimo neko zakonodavstvo nego trebao promisliti dugoročno kako će ono utjecati i što možemo napraviti. Mljekarskom sektoru se moglo pomoći da se strože kontrolira ono što dolazi iz uvoza jer ja ne znam što u toj litri mlijeka od 30 euro centi jest mlijeko a što voda a što nešto treće ali se moglo pomoći da se na vrijeme implementirala mjera za dobrobit životinja, što nažalost učinjeno kad se program ruralnog razvoja donosio 2014. godine.
Hvala. G. Željko Pavić.
Poštovana zastupnice, u svom ste izlaganju spomenuli i šećer što je bilo izuzetno intenzivno praćeno na televiziji nekoliko dana međutim sad se s time stalo i više nikakvih vijesti nema u vezi toga. Interesantno je da su te iste šećerane koje se danas žale da nemaju dovoljno šećerne repe, najprije snižavale cijene proizvođačima pa su onda proizvođači prestali proizvoditi šećernu repu i sad se moraju te šećerane zatvoriti jer šećerne repe nema. Istovremeno nam dolazi uvoz navodno iz Europe. Dao sam si truda i proteklih nekoliko dana pratio i vidim da se zatvaraju šećerane i u Europi. E sad je pitanje odakle je taj šećer? Očito iz Europe nije. A kad gledate prihode RH, onda nemate prihoda od carine od šećera, to znači da šećer dolazi iz EU-a. Odakle dolazi i kako je to moguće da se šećerane zatvaraju a šećer ... [[Govornik se ne razumije.]] dolazi? Hvala.
Hvala vam lijepo. Prije svega, šećerna kriza trese cijelu EU jer su 2017. ukinute kvote i tržište je slobodno. Velik problem je uvoz šećera iz trećih zemalja koje ne proizvode po standardima po kojima proizvode naši europski proizvođači zato što koristi nedozvoljena sredstva za ... [[Govornik se ne razumije.]] u tom proizvodnom procesu a isto tako znate i sami da njihov odnos prema radnicima i nije baš na najodrživijoj razini ako to smijem tako reći. To je ponukalo i mnogobrojne poljoprivrednike i udruženja da zatraže od Europske komisije da se preispitaju ugovori, trgovinski ugovori sa trećim zemljama i da se više pažnje obraća na one koji su sad pred sklapanjem kao što primjerice onaj sa Mercosur-om. Kad je riječ dakle o zatvaranju šećerana preko 164 šećerane u zadnjih 10 g. zatvoreno je u EU-u, to je ozbiljan problem, najveći proizvođači su Njemačka i Francuska i činjenica kad govorimo o dampinškim cijenama, i oni kumuju uvozu po tim nelojalnim cijenama šećera u RH.
G. Ante Deur.
Poštovana zastupnice, ... [[Govornik se ne razumije.]] iz vašeg izlaganja prije svega vaša praksa i u Euro parlamentu i u samim nepoštenim trgovačkim lancima u cijelom spektru događaja u cijeloj EU, koje je vaše iskustvo i ovaj zakon, vjerujem da je on dobar i da li on daje tu inicijativu za još poboljšanje što je jako bitno u cijelom ovom spektru koji se dešava i oko šećera i oko svih problema koji nije samo u Hrvatskoj nego je problem cijele EU i što je jako bitno za sve naše poljoprivrednike. Hvala.
Izvolite.
Hvala vam lijepo. Svakako da je nepoštena trgovačka praksa problem u svim državama članicama i kad bi poslušali rasprave i drugih kolega iz drugih država članica, čuli bi da oni imaju gotovo identične govore kakve mi imamo i ovdje u HS jer to smatraju ogromnim problemom. Naravno da na uređenijim tržištima, posebice starijih država članica puno se lakše štititi jer je i tržište organizirano bolje zaštićeno i poljoprivredni proizvođači su bolje organizirani, pa imaju veću pregovaračku moć. Ja se sjećam svojedobno kad sam bila europarlamentarka onda sam obišla nekoliko belgijskih supermarketa i išla sam pogledati oznake u tim dućanima za 5 osnovnih proizvoda, znači meso, mlijeko, sir, voće, povrće da vidim otkuda dolaze. Sve osim banana je bilo iz Belgije. To je ustvari rezultat toga što oni imaju izuzetno dobro organizirane poljoprivrednike koji ustvari kat, ako možemo tako reć zbocaju s nogama pred trgovačkim lancima oni to doista uvažavaju.
g. Đakić.
Hvala lijepo. Kolegice Marijana, govorili ste o svim nepoštenim trgovačkim praksama i vidljivo je da u ovom zakonu je proširen obuhvat opisa tih detaljnih nepoštenih događanja koja se događaju na našem tržištu. 10 novih definicija i opisa tih događaja sigurno će doprinjeti što boljem stabiliziranju tržišta, a i sprječavanju tih nepoštenih radnji. Vjerujemo da kroz sve definicije koje su opisane na sve ove 3-4 stranice jasno govore o tome da ćemo ipak uspjeti s ovim zakonom dodatno poboljšati stanje na našem tržištu.
Fala. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Sasvim sigurno da već i postojeći zakon jest veliki korak naprijed jer je uspio regulirati pojedina pitanja, a sa ovim proširenjem obuhvata sasvim sigurno daje se dodatni naglasak na to da se obuhvati što više nepoštenih trgovačkih praksi. Ono što ja smatram da je važno u, dakle opis nepoštenih trgovačkih praksi dodati i onu da prodajna cijena proizvoda ne smije biti niža od proizvodne cijene iz tog razloga što vidimo upravo i na primjeru šećera i mlijeka i mesa, ali i drugih proizvoda da nam takvi proizvodi dolaze na tržište, predstavljaju nelojalnu konkurenciju i mislim da bi tu još mogli doprinjeti na način da propišemo kvalitetu proizvoda gdje bi onda definirali u stvari što je primjerice, to sam već govorila više puta, svježe meso ono koje je od klaonice do prodavaonice stiglo u 48 sati, pa onda dinosauri koje nekad nalazimo na policama ne bi više bili svježe meso.
Fala. gđa. Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, činjenica je da u proizvodnji mlijeka samodostatnost hrvatske proizvodnje je tek nekih 49%. Što se tiče uvoza mesa u prošlih, prošle godine u 11 mjeseci uvezli smo nekih 5000 tona svježeg carskog mesa, pitanje je kolko je tu bilo i zdravstvene ispravnosti, a glede hrane imamo dovoljno samo krumpira, kupusa i mandarina, a i to se često baca kolko vidimo po medijima zato jer su proizvođači suočeni sa nekvalitetnom konkurencijom iz uvoza. Vi ste u jednom od svojim izlaganja sjećam se naveli da ćete inzistirati da se promijene pravila odnosno propisi uvoza da bude nekih 48 sati od trenutka proizvodnje do onaj prijevoz transporta, to vas molim da malo još prokomentirate kako stojimo s tim. A činjenica je također da praksa pokazuje da unatoč svim ovim propisima još uvijek država ne čini dovoljno da bi zaštitila naše proizvođače, još uvijek se borimo sa tim nelojalnim uvozom. Hvala lijepa.
Fala. Izvolite.
Pa rekla sam ja 2-3 puta, mislim da stvarno trebamo osim dobrovoljnih shema označavanja kvalitete proizvoda uvesti i one obavezne. To se može napraviti dakle na ovom primjeru što sam spomenula kad bi definirali što je svježe meso, a isto tako to možemo primijeniti i na bilo koji drugi proizvod. Ja sam proučavala primjere drugih država članica kako su to one napravile. Vi kad kupujete francusko meso točno znate što je to francusko meso i nijedno drugo meso iz uvoza tom ne može konkurirati, znate da je proizvedeno bez GMO-a i oni to jasno stave kao oznaku. Mi smo država koja je slobodna od GMO-a, kod nas nema proizvodnje genetski modificiranih proizvoda, pa niti u pokusne svrhe. Znači, mi bi trebali također tu našu prednost iskoristit na pametan način i uvesti testiranja i stavljati oznaku da je GMO FREE, što bi također našim proizvodima dalo jednu dodanu vrijednost.
Fala. Nemate više replika. Fala lijepa. Sada je na redu rasprava g. Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Nepoštena trgovačka praksa, govorio sam u ime kluba djelomično, a i kroz replike, ono što mislim nepoštena trgovačka praksa je u Hrvatskoj simbol, simbol švercerskih lobija, uvoznih lobija, ponavljam unutar ministarstva koje pogoduje naravno stranim proizvođačima i to je činjenica. To je činjenica i glavne, glavni krivci su evo … [[Govornik se ne razumije]] su od mene, to su predstavnici ministarstava koji nisu znači radili svoj posao kako treba, naravno i mi zastupnici nosimo svi, nosimo dio odgovornosti. Meni je nezamislivo da mi ovde plačemo nad sudbinom naših poljoprivrednika koje smo uništili, a u isto vrijeme npr. kaštelanski staklenici koji su bili brend europski, svjetski po proizvodnji salate i ostalih povrtlarskih kultura, danas se zatvara i oni ljudi koji se bave kad je uništen staklenik, proizvodnja, ljudi koji se bave unutar proizvodnjom njih se želi istrati, braću Tomaš se izgoni. To je u Kaštelima kraj splitskog aerodroma, na 14 hektara proizvode salatu. Zbog čega to radimo, a u isto vrijeme uvozimo salatu? Čovjek koji plaća 30-tak radnica, daje im plaće, mi ga izgonimo. Također kad govorimo o trgovačkoj nepoštenoj trgovačkoj praksi, pa sve se radi protiv seljaka, sve, sve osim što prepisivamo europske direktive. Neka mi neko objasni zbog čega mi ne želimo uvesti u Hrvatskoj zabranu korištenja glifosata? Neka mi neko objasni zbog čega se gura da moramo sjeme ovaj dorađivati, autohtono smjene, poskupiti seljaku u OPG-ovima proizvodnju? Mi moramo stvarati seljaka konkurentnim našega hrvatskog. Mi moramo zakonodavstvo imati takvo da je seljak na pijedestalu a ne da je seljak na rubu. Pa mi imamo sad zakon u proceduri a govorimo o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Naravno da oni koji imaju soju, koju tretiraju, koju uvoze iz Latinske Amerike koja je tretirana sa glifosatom, gdje GMO tvrtke u biti Monsanto i velike kompanije guraju svoje proizvode koji puno su jeftiniji i njihovi proizvodi naravno i meso, svinjetina koja se proizvodi u drugim državama, koja se uvozi je jeftinija od naše svinjetine. I to je problem, ključni problem su uvozni lobiji unutar ministarstava gdje ne štitimo domaćeg seljaka proizvođača. To je ključni problem. Jer ćemo mi u Hrvatskoj vrlo zatvoriti bakicu koja na ... [[Govornik se ne razumije.]] uzgaja luk domaći pa ćemo je kazniti, jel, a ovi švercerski lobiji koji uvoze nekvalitetnu hranu i koju nam prodaju u trgovačkim lancima, oni prolaze nekažnjeno. I naravno da se dogodilo, evo rekao sam kad sam bio u ime kluba. Kad su se pojavili trgovački lanci, iz N. Zelanda zamrznuta janjetina, zamrznuta, triba prevesti je brodom, 10 kn kilogram. Naravno ako je to kontinuitet na godinu dana da će ljudi u teškoj financijskoj situaciji kupovati za 10 kn a isplativost uzgoja janjetine je 10 eura po kilogramu ljudi koji uzgajaju. I naravno, tako i svinjetine. Mi imamo dalmatinski pršut, slavonski kulen, pa koliko a mi ne možemo našu svinjetinu prodat, sve od uvoznih, znači što uvozimo. Nije ta svinjetina niti vidila hrvatski, znači Hrvatsku osim u kamionu kad je prošla u hladnjači kroz Hrvatsku, nije vidila ni hrvatsku hranu ni proizvodnju i to je problem. I kad govorimo o projektu Slavonija, ... [[Govornik se ne razumije.]] vidim da premijer govori projekt Zagora, Lika, G kotar. Nemojte to prenositi nam doli u projekt Slavonija, vidi se na šećeranama što ste napravili i industrije šećerane i proizvođači koji proizvode šećernu repu. Jel to projekt Slavonija? Zato nemojte s takvim projektima više u Hrvatskoj mahati zastavicom jer da je taj projekt dobar, onda bi danas imali ne 10 000 ha nego bi imali već puno, puno veći broj proizvođača iznad 30 000 kao što je nekada bilo hektara. A što danas imamo? Imamo projekt Slavonija di se zatvaraju šećerane. Uvoze nam iz trećih zemalja, ma vidi. Ko to dozvoljava? Uvozni lobiji. Kikiriki u džep a za selo ih nebriga. Imamo praznu Slavoniju, ovo je projekt umjesto projekt Slavonija, on je projekt pražnjenja i gašenja Slavonije. Gasite šećerane, industriju a ujedno i proizvođače šećerne repe. Ispod 10 000 ha a nedavno je bilo 30 000 ha. Ako su to projekti kojima mašete, onda nismo zaštitili selo i seljaka i to će se isprazniti. Bez jaka sela i seljaka, nema jake države.
Hvala lijepa. Imate nekoliko replika. Prvu repliku je tražila gđa. Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Bulj, nisu nepoštene trgovačke prakse probleme odvojen od države, problem koji se tiče samo proizvođača i problem koji se tiče u ovom slučaju kupca odnosno nekakvih trgovinskih lanaca. To je problem koji dovodi do sivog tržišta a onda nemamo poreze, nemamo normalno poslovanje i onda ni država ne profitira. Na što se konkretno referiram? Recimo, primjerice evo o čemu mi pričamo, pa to je naša svakodnevica, sada smo imali problem koji se svake godine ponavlja. I koliko vidim, samo je sve gori. Problem maslinovog ulja, npr. Govorim o maslinovom ulju koje je katastrofalne kvalitete, koji ne zadovoljava odnosno ne zadovoljava standarde koje bi trebalo, ovdje je bilo recimo ekstra djevičansko a prodaje se po izrazito niskim cijenama što ruši cijenu našeg ulja, što dovodi do toga mi ne možemo proizvoditi niti plasirati svoje ulje na tržište, jedino ga dalje distribuiramo kroz sivu zonu s ruke na ruku [[Upadica Radin: Hvala.]] Dakle, molim vas ... [[Govornik se ne čuje.]]
Hvala lijepa, izvolite.
Pa to je to, znači naš kvalitetni domaći proizvod [[Upadica Radin: G. Bulj, izvolite odgovoriti.]] Može, hvala. Naši domaći kvalitetni proizvod kao što je maslinovo ulje koje proizvodim u RH, na tržištu je smanjena vrijednost. Jer uvozimo nekvalitetno ulje koje nema veze s uljem. Koji nije ... [[Govornik se ne razumije.]] maslinu. Ko zna šta radi. A ko to kontrolira? Ko je odgovoran? Ko je odgovoran, državni tajniče? Neko s Marsa ili vi? ili ministarstvo? Ko je odgovoran za tu pljačku i uništavanje domaće proizvodnje? Tko je odgovoran što ne smijemo donijeti Zakon o zabrani GMO-a? Proizvoda, sadnje, prijevoza, kupnje i trgovine? Ko je odgovoran? Mi ovdje, ja sam vam dao zakon, imate ga sad u proceduri. Ko je odgovaran šta seljaka prisiljavamo da mora modificirat tj. dorađivat sjeme? Ko je odgovaran? Ko je odgovoran, evo ja pitam svog kolegu Đakića, pitam Deura, pitam vas sve, ko je odgovaran? Ko je odgovoran, ko? Mi jer nemamo snage tim multinacionalnim kompanijama zaštititi našeg seljaka nego guramo njihove interese.
Hvala lijepa. G. Kirin.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Uvaženi zastupniče, vi govorite i spominjete da je Vlada odgovorna što nema proizvodnje. Jeste li duboko svjesni da su mnogi poljoprivrednici dobili potpore, velike potpore na površinu potpore, na grla a nisu i tada postojale ni uzimane potpore na proizvodno vezane potpore? I šta su oni učinili? Uzeli su potpore, novac, nisu ništa proizvodili. Okrenuli su se čak i uvozu tih isti koji su uzeli potpore. Da li je zato kriva Vlada A. Plenkovića i druge Vlade? Možete misliti 2003. g. je bila Vlada SDP-a kada se, no, završio sam.
Hvala lijepa, izvolite, odgovor.
Uvaženi doktore, krivi su svi, pa ja sam to rekao u prvoj svojoj rečenici. Nikad više nismo davali poticaja a nikad manje nismo proizvodili a nikad više uvozili. Te korona kriza je u onoj mojoj rečenici kad sam davao u prethodnim mandatima zakone o zaštiti domaće proizvodnje tj. da uzgajamo ekološki i čisto, da zabranimo GMO, da zabranimo glifosat, da to bude naš brand, domaći proizvodnja, vrgoračka jagoda, nebitno, glavički kupus, ... [[Govornik se ne razumije.]] luk, evo na Suhaču mom imamo najbolje masline, recimo to je nevjerojatno na 400 metara u zaleđu u mome selu u Sinju najbolje masline koje je dobilo nagradu. Znači koje je dobilo prvo, ne, ne, ne zlatnu nego prvo šampion. Znači imamo uvjete, al kome mi dajemo poticaje, e to je pitanje, dal glasačkome tijelu? Isto ka dodjela pašnjaka na kršu, nisu, ne znaju kako krava izgleda, a dobijaju poticaje, ne zna kolko krava ima sisa, to je ona moja stara koju ponavljam. Ljudi primaju poticaje, nisu vidli kravu, trevili je nisu.
Fala. g. Siniša Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega zastupniče, pa evo zakon je osnova rješavanja svake problematike, pa onda i nepoštene trgovačke prakse, naravno i primjena zakona i kontrole koje su definirane u ovom zakonu. Pa ja bi vas samo želio podsjetiti da li se vi sjećate ministra Romića? Kolko se ja sjećam taj ministar bio je u Vladi RH, pa taj ministar zajedno s vama bio je predstavnik vaše stranke, član vaše stranke, također nije imao hrabrosti, kao što vi kažete zaštiti seljaka i oduprijeti se liberalnom tržištu. Prvi puta netko je to imao hrabrosti, a to je upravo ova vlada.
Izvolite odgovor.
Pa znate zbog čega smo mi bili vrlo kratko s ovom vladom? Jel nismo dali da se krade, da se uništaje INA, da se uništavaju poljoprivredno zemljište, da se pogoduje stranim investitorima i lobijima, da se opraštaju koncesije teleoperaterima milijardu kuna samo 2019., a niste smanjili trošak našim građanima, da se ne uništava seljak i selo, zbog toga, zbog toga je to bilo. Pa 3 miseca bio je čovik ministar i kasnije tehnički još 3 miseca, išli ste na izvanredne izbore, bilo je 12 hrabrih ljudi i to će narod prepoznat da je bilo hrabrih ljudi nakon nekolko mjeseci kolega Đakiću da smo išli na izbore. I išli ste na izbore i vi ste opet zivkali ajmo presložit, ne presložit, može vam poslužiti drugi žetončići kako je nazvao Bandić, al ne mi, mi vam nećemo poslužit, mi ćemo se boriti za selo, seljaka i pravdu, a vi ste uništili hrvatsko selo. Pogledajte samo poticaj, pogledajte kako vam je Rimčeva davala poticaje i kome, pogledajte kolega Đakiću što je se radilo [[Upadica: Fala, fala, fala, fala]] oko poticaja, subvencija i oko krša … [[Govornik se ne razumije]]
g. Miletić je sad na redu.
Hvala lijepa, hvala lijepa potpredsjedniče HS g. Radin. Uvaženi zastupniče Bulj, dva pitanja [[Upadica: Mikrofon]] Hvala lijepa. Dva pitanja, dakle prvo pitanje kolega Bulj, ajmo još jednom hrvatskoj javnosti podastrijeti, može li se Hrvatska preko svoje poljoprivrede sama hraniti, hraniti dakle sve svoje građane, to je prvo pitanje, zašto se to ne događa ako ne ne događa? I drugo pitanje, što mi činimo danas da čuvamo kvalitetu hrane kojom hranimo naše građane s obzirom da znamo ako uzmemo npr. neku piletinu, udarimo je batom, ona odleti na 30 metara dalje budući da je puna svega samo najmanje mesa je li, pa što mi činimo kao država da zaštitimo naše građane?
Fala. Izvolite odgovor.
Pa i ja sam imao isti slučaj samo sa pomidorama, morete nakon 2.g. kad ostavite u kući igrat tenis s njom slobodno i bude dosta kvalitetnija od teniske loptice. To ste napravili, to ste napravili, pa se vi smijite. Niste zaštitili domaćeg proizvođača nego gurate lošu, loše zdravstvene kvalitete hranu, GMO proizvođača koji se nameću na tržištu i kroz sjeme. Pa vi oćete da bude ista glavica luka il kapule, pa kako će to napravit seljak naš? Sjeme moramo dorađivati. Zašto ga moramo dorađivati? Ko će to platiti? Ko će to platiti? Znači vi ciljano pogodujete multinacionalnim kompanijama da uništite hrvatskog seljaka, ciljano, a Hrvatska ima svoje područje čak 700.000 hektara neobrađenog, kolega Miletiću, poljoprivrednoga zemljišta di ne bi bila kokoš da se hrani s time ko silikon letala po kući kad je batom pogodite. Leta, bojite se ko geler kad leta oko glave, nego bi bila zdrava ekološki proizvedena kokoš, kokica.
Fala. g. Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, ne znam o kakvoj to zaštiti pričaju kolege iz HDZ-a s obzirom na to da … [[Govornik se ne razumije]] nekoliko godina imamo veliki broj OPG-ova koji su zatvoreni, veliki broj farmi koje su zatvorene, naši poljoprivrednici su otišli u Irsku, Njemačku i tamo žive i tamo normalno prosperiraju, a ovdje u Hrvatskoj i dalje poljoprivreda propada. I ne znam što je sa time zaštićeno. Ali htio sam vas pitat nešto drugo. U jednom ste momentu u svom izlaganju spomenuli švercerski lobi. Bili ste u vrijeme nakon potresa, bili ste dosta na Baniji i vjerojatno ste svjedočili problemima koji su dole bili prisutni kad se otkupljivala stoka, stoka koja je vrijedila inače po grlu i do 1.000 EUR-a i čak i više otkupljivala se po nekoliko stotina EUR-a. I na taj način budući da država nije uopće reagirala, policija nije reagirala, zapravo su i ono malo proizvođača koji su dolje postojali i poljoprivredu uništili do kraja.
Fala. Izvolite odgovor.
Pa da, očito su potres profiteri u najtežim trenucima potresa stravičnoga na Banovini su koristili tu nepogodu, tu situaciju koja je bila katastrofalna i otkupljivali su nešto što je vrijedno 10.000 kuna za 1.000 kuna manje i to tribamo svi skupa osuditi. To je profiterstvo u elementarnoj nepogodi, to je ravno ratnom profiterstvu i te ljude bi tribalo osuditi, ko god koristi tuđu nedaću koja se dogodila, a svima nam se može dogoditi i ne daj Bože da se više nešto onako slično ponovi, al uvik smo tu pred ugrozom ma bilo kakve vrste. Zato je problem država, država je odma trebala reagirati, zaštititi tu stoku kad govorimo o kravama ili bilo kojoj drugoj stoci, al država nije ništa napravila. Tako da su profiteri iskoristili taj trenutak i otkupljivali su stoku za sitniš ljudima u toj nedaći i nevolji. I to još jednom pozivam državne organe da to preispitaju.
Fala. Fala. g. Troskot.
Poštovani g. Bulj, uvaženi zastupniče, korona je bila veliki egzogeni šok za ekonomiju RH međutim ono što je korona pokazala jest da su za vrijeme prvog vala a i kasnije, veliki trgovački centri bili otvoreni, tako da se moglo otvoreno kupovat od centara koji dolaze iz Austrije, Njemačke i ostalih zemalja zapadne Europe dok s druge strane naše pijace, naši placevi gdje naše kumice, naši didovi i babe žele prodavat svoje proizvode, jednostavno je bilo zatvoreno. Pa evo, kako gledate na takvu jednu diskriminaciju i zbog čega smatrate da naši ljudi ne mogu proizvoditi naše proizvode odnosno prodavati ih? A drugo pitanje, kako vidite da jednostavno sve mi u Hrvatskoj uvozimo a najveći izvozni proizvod su naša dica koja su po cilom svitu? Pa evo, kako bi gledate na to.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo. U korona krizi, ostali trgovački lanci, multinacionalne kompanije koje su prodavale svoje štetne proizvode i tada se premijer napokon, ko da je mene ponavljao prije jer je govorio da su to moje tlapnje, da moramo samodostatni prije korona krize, zatvorili su tržnice di naše tetke, bakice, prodaju svoje proizvode. A trgovački lanci su bili otvoreni. Tada sam ja i moj klub Mosta bili uporni da se otvore tržnice. Jer su najprije bile na otvorenome, trgovački lanci su u zatvorenome. I to je to pogodovanje, uvijek se pogoduje stranim multinacionalnim kompanijama. Trgovačkim lancima. Koji je tu interes Hrvatske? Nikakav. Da baka ne more prodavati krumpir svoj, luk svoj, da lički krumpir ne može prodati, znači uvozni lobiji odrađuju svoj posao a uništavaju male proizvođače. I bilokoji zakon kojega donesemo ovdje, ako ne primjenjuje, onda on u biti moramo ga iskidat, ako ga ne primjenjujemo. Primjenjujmo zakone i poštivajmo seljaka i seljaka na čelo napokon više na čelo da bude selo.
Hvala lijepo. Nemate više replika, a sad je na redu g. Nikola Grmoja. Izvolite. Nije bilo zabilježeno [[Upadica Grmoja: Bilo je, bilo je ali dobro.]] Nije bilo zabilježeno tamo gore [[Upadica Grmoja: A dobro, nije, ja sam se javio, ali dobro, nema veze.]] Ispričavamo se.
Evo poštovane kolegice i kolege, dakle evo drago mi je da je kolega spomenuo ministra Romića koji je jedno kratko vrijeme u jednim turbulentnim vremenima bio ministar poljoprivrede, čovjek koji je htio mijenjati stvari, nažalost, mi imamo sada situaciju da se ministrica boji doći ovdje pred Hrvatski sabor, možemo je nazvati slobodno najgorom ministricom poljoprivrede do sada, to je inače gospođa koja je dole bunila neretvanske poljoprivrednike, obećavala im otkupnu cijenu mandarine. Sad kad je postala ministrica, tada je optuživala ministra Romića, sad kad je postala ministrica, govori da je to nemoguće i da se to ne može sada provesti s obzirom na to da smo dio europskog tržišta a ono što je najskandaloznije, mi smo neki dan imali njenu izjavu gdje ona zapravo apelira i kaže da apelira na naše trgovačke lance da nastoji izbjeći situaciju u kojoj je cijena šećera u njihovim trgovinama u inozemstvu 30 do 40 puta manja i ona naglašava da je tu problem tih dampinških cijela da ovaj zakon koji imamo o nepoštenoj trgovačkoj praksi, nije dovoljno jak alat za rješavanje problema, ali sustav se poštovana ministrice, poštovani državni tajniče, ne uređuje apelima i molbama. Dakle, tako država ne funkcionira, sustav se uređuje dosljednom provedbom zakona, transparentnim nadzorom provedbe zakona. Mi imamo ogroman problem dakle poljoprivrednog zemljišta, poljoprivredno zemljište se nada da će 2019., 2020. ili možda 2021. inačica zakona riješiti stanje poljoprivrednog zemljišta međutim probleme stvaraju i rješavaju ljudi a ne papiri. I to je ono što vi ne shvaćate, ne želite shvatiti. Znači, mi imamo jedan ogroman problem zapravo da se vrijednost uvoza poljoprivrednih proizvoda i njihovih prerađevina kontinuirano povećava. Vrijednost poljoprivredne proizvodnje se smanjuje tako da još dugo nećemo doseći ovu vrijednost koju smo imali one krizne 2009. godine. Isto tako, poljoprivredno zemljište unatoč tim svim najavama, izmjenama zakona, dakle ne rješava se i zapušta se, kolega Bulj o tome često govori u Saboru. Mladi i obrazovani ljudi odlaze a ruralni prostor se zapušta. I kada kaže kolega Bulj „svi smo krivi“. Mi smo krivi za 6 mj. a vi ste draga gospodo, krivi za 22 g., 22 g. ste vodili Hrvatsku. Ja prihvaćam svoju odgovornost i to kao manjinski dio Vlade za 6 mj. ali vaša odgovornost za Hrvatsku je 22 g. i ako ovdje svi pričate, ako kolegica Petir priča o katastrofalnom stanju u hrvatskoj poljoprivredi, u hrvatskom stočarstvu, ako kolegica Vukovac priča o katastrofalnom stanju u stočarstvu, zna se čija je odgovornost, vaša, 22 godine. I još će biti znači ako potraje Vlada gotovo 3 godine. To je vaša odgovornost. I ne možete tu odgovornost podijeliti. Nju se ne da podijeliti a kolega Đakić se smije, njegova Slavonija je prazna, on se ovdje na ovo što kolega Bulj govori, smije. Njemu je to smiješno jer je njemu dobro. Njemu je dobro ali ljudima u Slavoniji nije dobro. Ljudima u Dalmatinskoj zagori nije dobro, ljudima u Lici nije dobro. Ljudima, kolega Đakiću, nervozni ste jer vas istina boli. Istina vas boli i to nastojite prikriti smiješkom a to je rezultat vaših politika. Vi ste iselili znači ljude iz Slavonije. To je rezultat vaših politika. Vi ste iselili, znači ljude iz Slavonije, to je rezultat vaših politika. I…
g. Grmoja, samo nemojmo dijaloge imati, molim vas.
Što?
Nemojmo dijaloge imati sa, sa, sa zastupnicima.
Ja mogu…
Vi govorite, vi sad govorite javnosti…
Ja se obraćam saborskim zastupnicima i javnosti.
Zastupnicima, a ne jednom saborskom zastupniku.
Ja se obraćam saborskim zastupnicima i javnosti. Kolega Radin i vaša je velika odgovornost jer ste dugo dugo godina dio vladajućih struktura. I vi ste odgovorni za iseljavanje ljudi iz Hrvatske i za uništavanje hrvatskog sela. Imate veliku odgovornost.
Je, u redu je, al nemojte iskorištavat priliku. Nemojte iskorištavat priliku i nemojte mi se obraćati jer to je nedozvoljeno.
Vi ste mene prekinuli, vi ste mene prekinuli u govoru.
I dat ću vam opomenu ako se obratite i dat ću vam opomenu ako se obratite još jednom.
Vi ste mene prekinuli u govoru.
Imate opomenu, izvolite.
Dakle, nemojte se vadit na zakone, ljudi su ti koji vrše provedbu zakona, vlada je ta koja vrši provedbu zakona i to je vaša odgovornost. Hvala.
gđa. Selak Raspudić ima repliku.
Uvaženi kolega Grmoja, kao netko tko dolazi iz kraja koji obiluje proizvođačima koji nikako ne uspijevaju pronaći svoje mjesto na tržištu što smatrate da je sadašnje Ministarstvo poljoprivrede učinilo da bi tu praksu njima olakšalo ili bolje da kažem zašto mislite da je ova ministrica najgora ministrica poljoprivrede do sada?
Izvolite odgovor.
Znate zašto to mislim? Zato što se obećavalo nešto za što se znalo da se ne može ispuniti. A kad ljudima date lažnu nadu ljudi se ponadaju da se njihov problem može lako riješiti, a on se ne može lako riješiti, neće ga riješiti jedan zakon, neće ga riješiti jedan propis, riješit će ga kontinuirana državna politika koja vodi računa o našim proizvođačima, proizvođačima mandarina, proizvođačima jagoda, našim stočarima, ne jedan zakon, ne jedan zakon, niti jedan zakon to neće riješit nego će riješit ozbiljna vlada. A ova ministrica je obećavala ljudima otkupnu cijenu mandarine, ona im je to obećavala. Ja sam je na svoje oči i uši slušao i gledao dok to obećava i sad kad to ne može provesti sad su problemi. Sad imamo apele, ona moli, ali šta ljudi imaju od njenih apela i molbi?
Fala. g. Bulj.
Hvala. Kolega Grmoja, u RH imamo znači do 2023.g. moratorij na prodaju poljoprivrednog zemljišta, to je ono nešto sveto što trebamo čuvati kao nacionalni resurs. U Mađarskoj nema prodaje poljoprivrednoga zemljišta stranim pravnim i fizičkim osobama. Mi naša polja misto da uzoremo, a ne da ih jeftino pripremamo da ih neko kupi neuzorana. Poljoprivredna zemljišta su najveća vrijednost, zemlja poljoprivredna je vrijednost. U RH od milijun i po hektara samo je 05% navodnjeno, ej čujete li, 05, 0,5%, kolka je nabriga za ovaj resurs, selo i seljaka i zbog toga kolega Grmoja imamo 6% BDP-a od naših iseljenih ljudi koje su potrali sa sela i iz grada, a poglavito selo i seljaka su ispraznili i potrali ih vanka i sada taj novac uplaćuju više nego iz EU fondova s kojima se fali premijer Plenković, od naših iseljenih ljudi.
Izvolite odgovor.
Kolega Bulj, ovaj nije lako premijeru, nema ga ovdje ko ni branit, idu ga branit, evo Jenkač ga ide branit, uvali još više vladajuće. Spominje ministra Romića, a nakon 2016.g. proizvodnja kravljeg mlijeka je iznosila 489.664 tone, a 2019. znači iznosi 435.606 tona ili 12% manje. To je rezultat politike Marije Vučković koja je bila državna tajnica i sad ministrica poljoprivrede, to je rezultat ove, ove vlade. Dakle, nemojte bolje vam je istrpite ovo danas, sve ste upropastili, istrpite ovu raspravu, nemojte se javljat samo uvaljujete premijera, vladu i ministricu. Vidite, vidite da je kolegica Petir shvatila što treba radit.
g. Troskot.
Uvaženi zastupniče g. Grmoja, dolazite iz područja Hrvatske koje je najplodnije. Evo izbacila je jedna od institucija u Hrvatskoj da smo postali jedni od najvećih uvoznika lubenica i to makedonskih lubenica, pa me čisto evo zanima da prokomentirate kako je to moguće uz jednu opuzensku lubenicu ili metkovsku? To je pitanje broj jedan. A pitanje broj dva, dakle ono što su opći podaci jest da evo Talijani i Slovenci, dakle pustoše dakle šume tamo u Gorskom kotaru koji je zapravo Švicarska naše Hrvatske i onda se to drvo izvozi u Italiju i kasnije se prerađuje i onda mi kupujemo te skupocjene ormare. Kako vi to gledate, a pitam vas to iz razloga što su Metkovci bili poznati borci protiv Mletaka u povijesti, pa evo čisto me interesira, evo vidite li vi da možemo to spriječiti i danas u današnjici?
Izvolite odgovor.
Možemo sve spriječiti ako imamo odgovornu, hrabru, ozbiljnu vladu. To ova vlada nije. I mi cijelo vrijeme imamo priču da sve što predlaže oporba to je populizam, a najveći populisti su upravo oni jer znamo da su sve spremni obećati samo da se dokopaju vlasti, a kad na vlast dođu ništa ne provode. I ovaj problem koji ste spomenuli znači sa šumom, ja sam čuo da takav problem imamo i na Banovini. Došao mi je čovjek dakle koji je carinski inspektor kojeg su tamo postavili, kad je počeo malo dublje to kopat, maknuli su ga s te priče, maknuli su ga s tog slučaja. Dakle, to pokazuje kako naša vlada, kako institucije naše države se ponašaju. Dok je to tako bit će isto i u Neretvi i u Slavoniji i u Gorskom kotaru i na Banovini, dakle to treba mijenjati.
g. Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grmoja, pa ne treba ovdje nikoga braniti, a najmanje vladu ili ministricu. Ali evo meni je drago znači moramo iznositi činjenice i istine ali evo drago mi je kad ste spomenuli ministricu s obzirom da sam ja član Odbora za poljoprivredu, u nekoliko navrata iz oporbenih članova, od oporbenih članova Odbora za poljoprivredu došle su pohvale na račun ministrice što redovno ajmo reći skoro na svaku sjednicu dolazi na Odbor za poljoprivredu i obrazlaže zakone. Ali evo istini i činjenici na volju vaš kolega Romić bio je 10 mjeseci ministar, ne 6 nego 10. Nije želio loš zakon o pogodovanju velikim igračima, loš zakon o zemljištu mijenjati, a prije ministrovanja sjedio je u upravnom vijeću, 4.g. u upravnom vijeću Agencije za zemljište u vrijeme ministra Jakovine koji je taj loš zakon donio.
Vrijeme. Hvala. Imamo dvije povrede Poslovnika, prvu povredu ima g. Bulj.
Hvala lijepo. Kolega je povrijedio čl. 238. Poslovnika HS zbog toga šta jednostavno opravdaje ministricu, a sramotno je što u ovakvom bitnom zakonu nije ministrica odgovorna za ovaj resor pred saborskim zastupnicima i hrvatskim narodom, to je sramota da ovako ne drži do HS kojega je narod birao. I to je taj odnos i ovo je odnos prema seljaku [[Upadica: Vrijeme, hvala]] ministrice, najbitniji zakon, Zakon o zaštiti poljoprivrednog … [[Govornik se ne razumije]]
Fala, vrijeme i obavezna opomena, to sami znate, ne. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. … [[Govornik se ne razumije]] Kolega Jenkač, ja imam osjećaj da mi sjedimo na dva različita odbora kad se tiče Odbora za poljoprivredu. Ja na kojima sam bila na nijednom oporbeni zastupnici nisu hvalili rad ministrice poljoprivrede, na nijednom osim ako vi nemate paralelne sjednice odbora. Hvala.
Ja ne znam, može bit da je istina, ali to je replika, opomena.
Nema veze.
A ima veze, da jer ovo je, jer ovo ovdje je zakon. Ovo je zakon koji svi kršite. g. Željko Pavić.
Ne, ja imam odgovor na repliku.
Ah oprostite, imate, imate vi pravo, izvolite.
Dakle, malo sporije uči g. Jenkač, ali dobro evo na kraju su ga, na kraju su ga demantirali iz opozicije tako da ovaj sasvim je jasno da mu nije trebala ova replika. A ja bih jedan zanimljiv podatak, vi kažete, vi kažete 10 mjeseci. Dakle evo uzet ćemo, dotaknuo sam se mlijeka, ajmo uzet šećernu repu. Znači proizvodnja šećerne repe u 2017. milijun i 300 tisuća tona, 2019. 700.000 tona ili 46% manje. 50% manje proizvodnja šećerne repe zahvaljujući ovoj garnituri Mariji odnosno Tolušiću i Mariji Vučković. To su vaši rezultati, znači ja samo vam brojke ovdje vadim. To su rezultati vaših politika. To su rezultati.
g. Željko Pavić sada.
Poštovani zastupniče, izgleda da i, i iz redova vladajućih su shvatili da ministrica nije dobra kad je sa svojim neuspješnim spinovima pokušavaju dići, a zapravo je zakapaju sve dublje i dublje. No al to nije ovoga pitanje, htio sam pitati, rekli ste i sami znamo tko je odgovoran za iseljavanje naših seljaka, tko je odgovoran za propast našeg sela, tko je odgovoran za zatvaranje OPG-ova, za zatvaranje farmi. Međutim, postavlja se pitanje, zašto nitko ne postavlja pitanje tko je odgovoran za to što se ne naplaćuje i oni jadni poljoprivrednici koji su ostali i rade ne uspijevaju naplatiti svoje proizvode, a država po tom pitanju ne poduzima ništa. Zašto otkupljivač nije dužan da da bankovno jamstvo i u tom iznosu kolko je bankovno jamstvo može otkupiti poljoprivrednih proizvoda, ali da onda kad i proizvođač dobije svoj novac, a ovaj nek se sa bankom ovoga kasnije nagađa.
Fala. Odgovor.
Pa mi imamo situaciju da se država u sve petlja, države ima svugdje, a nema je tamo gdje bi je trebalo biti, upravo u ovakvim slučajevima gdje treba zaštititi domaću proizvodnju. Mi ćemo i danas raspravljati o HOK-u i onda će kolege iz vladajuće većine reći da je naš prijedlog zakona prejednostavan, da je to populizam. Pa prejednostavno je, ne treba bit obvezna članarina niti za HOK, niti za HGK. Oni štite HGK i HOK, al ne štite hrvatskog seljaka, hrvatskog obrtnika, hrvatskog ugostitelja i to je, to je problem. Znači država se petlja tamo gdje je, gdje je moć, gdje je interes, gdje mogu uhljebit svoje kadrove, a tamo gdje treba pomoć ljudima tu je nema.
Nemate više replika, fala.
To je to. Hvala.
gđa. Selak Raspudić je sada na redu. Izvolite.
Kolegice i kolege saborski zastupnici, Hegel je vjerovao da um vlada svijetom, dok je Leibric smatrao da se sve u svijetu odvija po Božjem planu jer živimo u najboljem od svih mogućih svjetova. Nažalost, nisam sigurna sudjelujući u praksi i kreiranja zakonodavnog okvira koji uvelike utječe i određuje naš svijet i živeći u tom istom svijetu kao jedan potrošač u kontekstu ovog zakona nisam sigurna da je ijedno od toga dvoje istina. No ono što jest istina je da postoje određeni kauzalni lanci koje možemo uočiti na široj razini i o njima raspravljati, a koji uvelike utječu i na ovaj zakon i na ono što je najveći problem, a to je njegova provedba u praksi. Pa ću za trenutak apstrahirati od ovog konkretnog zakona da kažem nešto o tom širem kauzalnom lancu koji nas dovodi u nezavidnu poziciju propadanja domaće poljoprivrede nedostatne samoodrživosti u kojoj se Hrvatska nalazi danas. Dakle, kako to ide, što se događa? Imamo velike sporazume, to je trebao biti Transatlantski trgovinski sporazum, na kraju ga je Trump odbacio, ali smo zato dobili CET-u ranije. Imamo takve velike sporazume koji se potpisuju s transatlantskim zemljama i sa Europom, koja se nekako pokušava pozicionirati na tom širem tržištu. Treba spomenuti da je Hrvatska jedna od zemalja koja je prva istrčala, barem kada je riječ o sporazumu s Kanadom da ga ne kritički prihvatim, a ti sporazumi donose ono što je jedan od temeljnih problema suvremenog svijeta, a to je da velike korporacije imaju možda i veću vlast nego nacije, države, odnosno njihova se prava bolje i jače štite u odnosu na prava pojedinih država, jer ih i mogu tužiti da bi zaštitile svoje interese, da ne ulazim u ostale detalje tog sporazuma. Ono što su ključni problemi tih sporazuma koji će se još također ponavljati u budućnosti je i uvođenje drugačijih standarda, poglavito genetički modificiranih organizama na recimo naše tržište. I zato to tržište trebamo zaštititi. Znači, potpisuju se takvi sporazumi, od te šire slike dolazimo na razinu Europske unije, o kojoj smo ovdje već razgovarali, o kojoj je kolegica Petir koja je tamo bila govorila, gdje imamo različite lobističke pritiske, pa i pritiske unutar samog Parlamenta, određenih parlamentaraca, da se štite ponovo interesi velikih u odnosu na interese malih koji uopće ne mogu ući na tu listu lobiranja, a kamoli si priuštiti da zagovaraju nešto što će ići njima u prilog. Znači od loših sporazuma dolazimo do neprihvaćanja određenih direktiva ili loših zakona, onda dolazimo do obične male države članice, kao što je Republika Hrvatska koja dolazi do nekakvih zakonskih okvira koji su već uvjetovani na dvije razine različitim pritiscima i do ne mogućnosti do prevođenja tih zakona u praksa. Pa onda takvi zakoni su takvi da štite proizvođače, trebali bi štititi one male u odnosu ovdje, što se zove kupci u odnosu na trgovinske lance, u odnosu na velike, no kada ih pogledamo kada vidimo praksu, što je najvažnije, vidimo da svi trgovački lanci griješe, da najveći uvijek griješe i da najveći posljednji plaćaju, jer si oni opet mogu priuštiti da dalje procesuiraju te svoje greške na određenim sudovima za razliku od onih malih koji ipak svoje greške plaćaju. Dakle nije nam ništa uspjelo. Onda dolazimo do problema konačno potrošača, koji na tom tržištu biva uvjetovan svim ovim lošim karikama unutar tog lanca da ima nikakav, a najmanje hrvatski proizvod i koji se snalazi na način da ide mimo tog istog tržišta, jer je to, budimo realni, naša stvarnost. Dame i gospodo, naša je stvarnost da hrvatskog građanina boli briga za ovaj proizvod, jer svaki hrvatski građanin kojem je stalo do toga da jede zdravo i hrvatsko, naći, snaći će se u sivoj zoni, ispod žita će kupovati i to je jedini način da naš proizvođač i naš potrošač prežive. To je hrvatska stvarnost, hrvatska stvarnost je da ovaj zakonodavni okvir koji bi trebao biti bolji i dalje mrtvo slovo na papiru. A zašto? Zato što nedovoljno, i u okviru ovog Parlamenta i na razini Hrvatske propitujemo sve ove prakse o kojima sam govorila, a koje su prethodile onome što je došlo na naš stol i njegovoj mogućnosti implementacije u praksi.
Gospodin Bulj, prva replika.
Hvala lijepo. Slažem se kolegice da umjesto da promičemo domaće proizvode, domaće proizvođače, da autohtone domaće proizvode, stare domaće proizvode, staro domaće sjeme da promoviramo, da to bude naš brand, da to bude turistička ponuda mi u biti zakonima, zakonima, u biti pritiskamo domaće proizvođače, OPG-ove i pojedince, u hrvatskom selu da jednostavno nisu konkurentni. Evo samo dorada ovoga sjemena što ide Zakon o sjemenu je katastrofalan, to je čavao, zadnji čavao u lijes hrvatskog sela i seljaka. Da se dorađuje sjeme u hrvatskim selima, OPG-ovima koji jedva preživljavaju i ovako kod ovih uvoznih lobija, švercera. I reći ću vam još nešto, najveći krivac je uvozni lobi je unutar ministarstava, i zato mi je žao što ovdje nije ministrica koja je tribala biti ovdje, ne ža, nego je tribala biti ovdje pred saborskim zastupnicima, nego je se sakrila, koja je tribala biti, odgovarati ovdje hrvatskim zastupnicima i hrvatskom selu i seljaku.
Gospođa Selak Raspudić, odgovor.
Slažem se kolega Bulj, OPG-ovi u koje se cijelo vrijeme zaklinjemo, a koji su najviše stradali za vrijeme Korona krize, jer nisu mogli direktno ili direktnije plasirati svoje proizvode na tržnice, su oni što imaju što reći o tom Zakonu o sjemenu ako su oni rekli da ne može i da se uvodi sjeme s poljoprivrednog gospodarstva koje nigdje drugdje nije, a dobro to vidimo i po ostalim dokumentima unutar Europske unije, onda bi mi to trebali valjda prihvatiti. Jednako kao što bi trenutno, konačno trebali prevesti UN-ovu Deklaraciju o pravima seljaka i prihvatiti je unutar hrvatskog zakonodavnog okvira i upoznati seljake s njihovim pravima. No ono što je također problem, kada šećete Imotskom krajinom itd., vidjet ćete da ima nekih koji i proizvode. Proizvode i štoviše prvorazredno, samo se treba raspitati gdje njihova roba odlazi. Njihova roba se ne zadržava unutar Hrvatske. Ti koji imaju sreću da proizvode dobro oni i izvoze, a nama dolazi trećerazredna proizvodnja iz inozemstva i to je naš najveći problem. Imamo, ali ne za nas.
Hvala. Gospodin Gromoja.
Mi smo stanje u hrvatskoj poljoprivredni najbolje vidjeli za vrijeme ove Korona krize, dakle kad su sve države gledale da imaju dovoljno za svoje građane, mi smo već bili u problemu oko određenih proizvoda i tu se pokazalo zapravo da Hrvatska država sa svojom poljoprivredom, sa svojim gospodarstvom nije spremna odgovoriti na izazove neke veće krize i na daj Bože veće krize, jer pitanje kako bismo mi prehranjivali svoje građane, jer bi svaka država naravno u ovakvoj krizi gleda kako da ima za svoje potrebe, ali očito ni to nije bio nekakav alarm vladajućima, ministar Marić je tada počeo govoriti o samodostatnosti, ali vidimo da se zapravo ništa ne mijenja, imamo ovakve prijedloge zakona, ali nekakve sustavne politike nažalost nema. Što je potrebno napraviti kako bi se to mijenjalo?
Hvala. Odgovor.
Nismo još uvijek pronašli ni na kojoj razini način, odnosno, prije bih rekla volju da zaštitimo svoje interese. Ako pitamo što treba napraviti, ja sam pobornik toga da treba veći fokus staviti na ono što radimo u okvirima Europske unije, jer ako pogledamo što mi radimo na razini Hrvatske, barem mi ovdje, većinom samo te Direktive ili Uredbe prevodimo u hrvatski zakonodavni okvir. A što rade naši europarlamentarci? Mi nemamo pojma, niti smo uopće svjesni koliko je njihova uloga važna. Naravno tu je problem Europske Komisije i otuđene europske birokracije, činjenica je da ni ne možemo utjecati koliko bismo možda i htjeli, koliku uopće snagu ima Parlament, ali ako išta želimo napraviti, onda trebamo raditi na tome da osnažimo svoju poziciju unutar Europske unije, ali ne načelnoj razini kako se neosnovano često hvali premijer, nego na razini ovakvih konkretnih pitanja. Tu treba biti naša snaga, a onda dolazi ono što radimo i na razini Hrvatske.
Hvala. Gospodin Šašlin.
Poštovana saborska zastupnice. Netko je danas u diskusiji spomenuo ovdje potrebu dugoročnih politika, strategije, kako u poljoprivredi, tako i u ostalim granama. Ja se apsolutno slažem sa tim. No međutim, vjerujem i da ćete se vi složiti sa mnom, da za takve dugoročne politike potreban je konsenzus kako vladajućih tako i oporbe. No kako postići taj konsenzus kad oporba kritizira doslovno sve? Nikada ne priznaje, nikada ne kaže da je nešto dobro. U ovome Zakonu doista mislim da postoji dobra namjera i da se pokušava riješiti dio tih problema nepoštenih trgovačkih praksi. Kako sa takvom oporbom postići takve dugoročne politike, dugoročne ciljeve, jer jednostavno vas kad čovjek sluša ispada da je u Hrvatskoj sve crnilo, da maltene ljudi ovdje hodaju goli i bosi, gladni i žedni. Doista, mislim da te stavove mogli bi malo korigirati. Hvala.
Odgovor.
Netočno je ovo što ste rekli. Ja sam rekla da je ovaj zakonodavni okvir bolji u odnosu na prethodni, međutim, problem je njegova implementacija u praksi, stoga treba prepoznati širi okvir koji utječe na to da nam ovo ostaje mrtvo slovo na papiru. A kada ste me pitali za konkretno poboljšanje, reći ću vam nekoliko konkretnih prijedloga. Prvo, morate se prestati praviti da oporbeni prijedlozi ne postoje i u trenutku kada se oni događaju i kada ih i odlučite prihvatiti zbog medijskog pritiska, onda ih ne trebate prevoditi kao mala djeca u svoje amandmane, koje ponovo vaša Vlada prihvaća, nego lijepo prihvatite izvorni oblik prijedloga koji je bio oporbeni. Drugo, ne zovite oporbu samo kada vam treba kvorum, nego zovite oporbu i budite s oporbom kada se radi o zakonskim prijedlozima koje vi sami nominalno želite prihvatiti barem u budućnosti, kao što je bila Hrvatska gospodarska komora, pa dozvolite da i jedan oporbeni zakon za promjenu prođe. vi ste ti koji možete poslati ključnu političku poruku, ako želite da uopće do ikakve suradnje dođe.
Gospodin Troskot.
Uvažena zastupnice Selak Raspudić. Htio bi vas samo vratiti na kraj sedmog mjeseca, odnosno kraj 6. mjeseca 2020. godine, kada ste bili jedan od aktivnijih članova MOST-a, koji ste apelirali hrvatskoj Vladi da jednostavno treba produljiti moratorij na zemljišta, s obzirom da smo čekali zadnji dan da se produlji moratorij na naša zemljišta, poljoprivredna, kako se ne bi dogodilo da nam dolaze stranci i kupuju možda jedan od rijetkih resursa što nam je ostalo u hrvatskom gospodarstvu, a da je suvereno, odnosno da je naše. A pitam vas to iz razloga s obzirom da ste spomenuli neke od Međunarodnih ugovora, i vidim da to globalno radite analitiku, gdje su recimo u knjizi Euro, od profesora Stiglica je bilo navedeno da je Grčka morala mijenjati rok trajanja svježeg mlijeka s 4 na 11 dana, kako bi nizozemcima otvorila priliku da uvezu GMO mlijeko u samu Grčku. Pa vi meni recite, da li mislite da je Hrvatska spremna za takve globalne igrače kao što je Nizozemska, s obzirom da čekamo zadnji dan za zaštitu našeg poljoprivrednog zemljišta. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Izvolite.
Mi sasvim sigurno nismo spremni za sve posljedice toga što bi uvođenje eura donijelo na hrvatsko tržište i smatram da ga trebamo odgoditi jer imamo i tu zakonsku mogućnost, a prije nego što krenemo u njegovo nekritičko prihvaćanje, trebamo otvoriti i javnu raspravu o tome što gubimo s gubitkom monetarne suverenosti. Jer kada i vidimo ono što se događalo, jučer smo govorili o našem financijskom stanju Republike Hrvatske i o našem državnom proračunu, pa kad vidimo način na koji se kreira slika Državnog proračuna za 2019. godinu i kako se iz njega izbacivalo ono što je već tada bilo u raspravi, primjerice govorilo se o visoko obrazovnim institucijama i ugovorima s njima, onda znamo da se to već tada događalo u svijetlu potencijalnog, budućeg ulaženja u euro zonu koja nije dozvoljavala da imamo takve repove za sobom. Dakle, moramo ponovno se vratiti na ishodište te rasprave.
Hvala. Gospođa Petir.
Hvala vam lijepo. Uvažena kolegice, govorili ste o europskoj Direktivi kojom se regulira pitanje nepoštenih trgovačkih praksi, načinu na koji je ona donešena, ja mogu reći da rezultat koji imamo na kraju, unatoč mnogobrojnim protivljenjima jest dobra Direktiva, gdje smo se izborili i da se državama članicama da jedan širi prostor, što i nije toliko uobičajeno, kako bi one mogle same prepoznati na svom tržištu probleme i to dodatno regulirati Zakonom. Zakon je sad pred nama, obuhvat nepoštenih trgovačkih praksi se proširuje sa 33 na 43 i ono što ja mislim da je sad pravi trenutak u stvari prepoznati sve one malformacije koje se događaju na tržištu i probleme i pokušat ih unijeti u ovaj Zakon, kako bi imali na kraju jedan dobar akt koji će štititi u maksimalnoj mogućoj mjeri naše poljoprivrednike. U tom smislu, čini mi se da bi bilo dobro da i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, bez obzira što je to neovisno tijelo, bude od pomoći, a ne da nam objašnjava kako se nešto ne može napraviti. Ne znam što vi mislite o tome.
Hvala. Izvolite odgovor.
Slažem se s vama i zato mislim da je riječ o zakonskom prijedlogu koji je sigurno bolji nego onaj što je bio, no opet ćemo ostati sa tom rupom toga što se događa u praksi, kao što rekoh, budimo realni, svi nabavljaju na crno, tko god može i tko god direktno želi biti siguran u proizvod koji će konzumirati, a to je krajnji korisnik i ovog Zakona, zapravo potrošač, koji se ovdje ne spominje. Što se Agencije tiče, složit ću se s vama da je veli problem upravo kod toga što je ona sada i naznačila, recimo 6 više zaposlenih i došla do onoga što je i ranije rekla da bi htjela, to su nenajavljene kontrole čl. 17a. Međutim, te nenajavljene kontrole koje se mogu dogoditi ocijene li se da je to opravdano ostavio ponovo prostor za nekakav lov u mutnome. Što će biti opravdan, a što će biti neopravdan razlog nenajavljene kontrole, na temelju kojih kriterija? I kad vidimo sve ovlasti koje imaju oni koji će provodit nenajavljene kontrole doista se postavlja pitanje hoćemo li time poboljšati praksu odnosno ukinuti nepoštenu trgovačku praksu ili ćemo imati još veći problem nego što smo imali ranije?
Fala lijepa. Nemate više replika. Sada raspravu ima g. Darko Sobota. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Danas već na samom početku naš državni tajnik uz Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, ali usudim se reći i jedan manji dio kolegica i kolega se je držao zapravo teme, tako da smo ovim zakonskim prijedlogom u odnosu na važeći zakon kojim se osigurava dosljedno ispunjavanje zadaća usklađivanja s europskim pravnim okvirom uz dakako uređivanje osnovnog ponašanja i suzbijanja nepoštenih trgovačkih praksi spominjali i obuhvat adresata koji se povećavaju, što je dobro. Pa smo spominjali i da se obuhvat proširuje zapravo s dosadašnjih 33 na 43 pojave, spominjali smo i nenajavljene kontrole koje su uvijek dobro došle u ovakvom dijelu. Ali ono što zapravo držim da je ponukalo veliku većinu kolegica i kolega, a moram priznat da i mene ponajviše veseli je izmjena i dopuna vezana uz taj zakon koja, uglavnom koja mijenja obuhvat proizvoda, te se uz one ranije obuhvaćene koji su uglavnom hrana odnosno prehrambeni proizvodi obuhvaćaju i primarni i neprerađeni poljoprivredni proizvodi. Vjerujem da je i to jedan dio zapravo te izmjene i dopune zakona i ponukalo da se ponajviše govori o OPG-ovima, da se u konačnici govori o poljoprivrednim proizvođačima. Kad bi sad mi i na ulici pitali nekoga o toj nepoštenoj praksi šta ona obuhvaća bilo na selu ili na gradu zapravo bi nam manje-više svi jednako odgovorili, spominjali bi velike trgovačke strane lance, s druge strane poljoprivredne proizvođače i OPG-ove. Zaboravili bi zapravo da taj prehrambeni lanac ili ne znajući obuhvaćaj niz drugih čimbenika, ali svi bi bili na neki način solidarni prema poljoprivrednoj proizvodnji, poljoprivrednim proizvođačima i OPG-ovima, ali dakako i na mala i srednja poduzeća koja se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Dolazim iz kraja gdje je i najveća prehrambena industrija u RH, dakako „Podravka“ i ono što veseli sve nas, a zasigurno i one koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom da unatrag zadnjih 3 do 4.g. upravo ta prehrambena industrija se vratila, popularno rečeno na selo poljoprivrednim proizvođačima i uvelike povećala upravo otkup poljoprivrednih proizvoda, posebice kad govorimo o sektoru povrtlarstva, pa i ratarstva, konkretno mislim na pšenicu, nego je to bilo prijašnjih godina. To je ono što veseli i to je ono što nas sve raduje. Razgovarajući sa poljoprivrednim proizvođačima i OPG-ovima, a i onima koji su u tome lancu prije svega otkupljivači moram priznat da nisam čuo nikakve loše komentare u odnosu na, pogotovo plaćanja, ali niti na nepoštenu trgovačku praksu. Sigurno da svaki proizvođač pokušava svoje proizvode prodati za što veću cijenu, to je normalno, kao i s one druge strane da otkupljivači ili oni koji otkupljuju te proizvode pokušavaju biti u nekakvim realnostima i korelacijama. Veseli i upravo i nova uprava „Podravke“ koja je između ostaloga i najavila posebice jedan okretaj i još veći i snažniji iskorak prema poljoprivrednim proizvođačima ne samo na području županije iz koje dolazim Podravina i Prigorja nego na prostoru cijele RH upravo da ti proizvodi naših OPG-ova i poljoprivrednih proizvođača budu u što većem broju u prehrambenim proizvodima naše najveće prehrambene industrije. Siguran sam da upravo i takova najava naše prehrambene industrije najveće u RH, upravo i ove izmjene i dopune Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi će biti povod da upravo i poljoprivredni proizvođači i OPG-ovi se okrenu i još jače i još snažnije prema poljoprivrednoj proizvodnji u RH. Hvala.
Vrijeme, hvala, ali imate replike, gđa. Petir.
Hvala vam lijepo. Potpuno je jasno da pitanje nepoštenih trgovačkih praksi jest ključno pitanje koje trebamo riješiti da bi pomogli hrvatskim i domaćim poljoprivrednim proizvođačima i ovaj zakon sigurno jest doprinos u tom smjeru i ne možemo očekivat da taj zakon riješi sve probleme koji postoje. No kad govorimo o otkupljivačima i trgovcima tu sasvim sigurno najčešće govorimo o onom što dolazi iz uvoza jer se najbolje može uspoređivat što se događa u matičnim državama tih trgovačkih lanaca, a što se događa u Hrvatskoj, pa je to vrlo jednostavno analizirati i tom treba stat na kraj. Obzirom da ste spominjali „Podravku“ ono što bih ja osobno voljela da „Podravka“ kao domaća kompanija u kojoj država itekako ima utjecaj snažnije se pozicionira na našem tržištu na način da više otkupljuje domaće poljoprivredne proizvode i na taj način hrvatskim poljoprivrednim proizvođačima osigura tržište [[Upadica: Fala]] Kakav je vaš dojam, je li to moguće?
Fala lijepa. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem se na ovome pitanju. Zapravo sam slušao pozorno i vaša izlaganja danas u HS i slažem se sa svim vašim izrečenim i vidi se da ste vi tu si jako dala truda i na europskom nivou i Europskom parlamentu. Ja sam napomenuo, unatrag znači 3-4.g. unatrag, ali i sama nova predsjednica uprave upravo je najavila prvi, dakle iskorak, nastavak u još većem obimu prema domaćim proizvođačima i domaćim proizvodima. Nema razloga da ne vjerujemo. Dakle, ta je najava bila i prije 3-4.g. i to se upravo dogodilo. Dakle, i nisu niti slučajno i rekordni otkupi bili upravo žita od tvrtke „Podravka“ unatrag zadnjih godinu dvije dana koje su iskorišteni upravo u proizvodima naše najveće prehrambene industrije. Da, ja vjerujem da će se to dogodit.
Fala. g. Đakić.
Hvala lijepo. Pa kolega Sobota dobro ste opisali sve što donosi ovaj zakon. Ja bi samo naglasio da je ovim zakonom definirano da kroz ovih 10 obuhvata koji su opisani u njemu da jasno više ne može niko umanjivati količinu ni kakvoću proizvoda naših proizvođača i jasno da standardne kvalitete moraju postojati i standardne kvalitete. Do sad je bilo praksa od onoga da ne plaća se 90 dana do 120 dana i ako nećeš čekati, ako raskineš ugovor više nemaš ništa, da ti smanji na kvaliteti, na digestiji, na kakvoći i zapravo proizvođač nije imao ništa od toga. Ovim je to striktno zabranjeno.
Fala. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem vam kolega Đakić, slažem se sa svime što ste izrekli, ali zapravo to je i, i zahvala svima onima koji su doprinjeli upravo ovakvim izmjenama i dopunama, resornom ministarstvu. Razumijem vaš interes i za ovu temu jel upravo vaša županija je ta koja upravo u našoj najvećoj prehrambenoj industriji daje odnosno snabdijeva „Podravku“ s najviše povrtlarskih proizvoda. Dakle, i vaša briga upravo pretpostavljam da je vezana upravo za proizvođače iz vaše Virovitičko-podravske županije.
I g. Štromar zadnja replika.
Hvala lijepa g. predsjedavajući. Poštovani kolega saborski zastupniče, vi živite u kraju gdje je ta jedna velika tvornica prehrambenih proizvoda „Podravka“ i gdje većina poljoprivrednih proizvođača, evo imaju tu sreću i ne trebaju brinuti toliko o tome postoji li ovaj zakon ili ne, ali u Hrvatskoj ima jako puno proizvođača kojima evo ovaj zakon će pomoć sigurno da lakše, jednostavnije i jeftinije dođu na tržište i da lakše pokriju sve one svoje troškove koje imaju i da na kraju što je i bitno nešto zarade i da mogu normalno živjeti. Imate sreće mogu vam reć di živite.
Odgovor izvolite.
Dobro, kolega imate i vi sreću da je „Podravka“ i na prostoru vaše županije i da zapravo i prerada u Kalniku upravo tih proizvoda koji ponajviše dolaze iz Virovitičko-podravske županije iz RH, dakle upravo kod vas u Varaždinskoj županiji, dakle i to je sreća. Al nek bude i taj zakon i upravo ovakovi dobri primjeri naših tvrtki i poduzeća u RH budu poticaji i poziv zapravo svim poljoprivrednim proizvođačima da se okrenu ovakovoj proizvodnji gdje je siguran otkup i gdje je sigurno plaćanje i sigurna, sigurno dobra cijena u odnosu na druge.
Fala lijepo. Nemate više replika. Fala. Sada je na redu g. Ljubomir Kolarek i onda ćemo čekat jedan sat i počet ćemo sa iznošenjem stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, da ne bude niko oštećen čekat ćemo do jedan. Izvolite. Mikrofon, mikrofon.
Kao i kod drugih zakonskih akata koje donosimo u saboru pristupanjem EU RH mora prihvatiti i primjenjivati legislativu EU. Mnogo toga sam si napisao, ali bit ću vrlo kratak i jasan jer kada govorimo o Zakonu o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom mogli bi pričati 2 dana, 2 noći i tome nikad ne bi bio kraj. No, ja ću reći da je ovaj zakon dobar. Zašto je dobar? Jer ako pogledamo kraj iz kojeg dolazim ja bi naše poljoprivredne proizvođače podijelio u 3 skupine i objasnio kako oni funkcioniraju. Oni najmanji svoje proizvode prodaju na placu. Konkretno u mom gradu mogu utorkom i subotom prodavati i uvijek sve prodaju do 11 sati i više na placu nema nikog. To su najmanji. Srednji koji su već dobro kvalitetno organizirani, a nemojmo zaboraviti da u Međimurju, a i u Varaždinskoj županiji imamo najveću proizvodnju bijelog mesa u Hrvatskoj, znači u Međimurju imamo 10-tak privatnih klaoničara koji svoje proizvode distribuiraju ne samo u Međimurju već i u Zagrebu i u ostalim gradovima i oni svoje proizvode itekako kvalitetno i dobro proizvode. Isto tako oni najveći znači to su kooperanti, al neću, ne smijemo zaboraviti i ne smijem ovoga izostaviti da je krajem 12. mjeseca u mjestu Ivanovec, to je kraj, mjesto u sklopu grada Čakovca otvorena moderna, najmodernija farma uzgoja svinja 2000 komada u jednom turnusu, radi čovjek za „Belje“ i nikad mi se nije žalio. Znači da je dobro zaštićen, da mu redovito plaćaju i da će ga ovaj zakon još bolje zaštititi. Tako da to dobro funkcionira. Isto tako mogu reći da u Međimurju nema neobradive zemlje, da se kod nas poljoprivredni proizvođači bore za svaki komad zemlje i niko neće kukat, ima problema pogotovo, ali ja smatram da ova korona kriza će možda dovesti na neke stvari u poljoprivredi na viši nivo. Smatram da jednom kvalitetnom strategijom razvoja poljoprivrede ne samo u Međimurju, Varaždinu, istoku Hrvatske, u Dalmaciji, nego svugdje da ako se strategija dobro razradi ovaj zakon će ugledati pravo kvalitetno svjetlo dana i bit će dobar i još bolji, a mislim da je sada napravljeni jako veliki iskorak.
Ja sam vidio prije gđa. Peović je prva digla palicu, izvolite gđa. Peović.
Mislim da nisam ja prva, da ste nešto pomiješali.
[[Upadica iz klupe: Replika]] Replika, da.
Ja sam repliku digla, ne, ne povredu Poslovnika. Nešto, nešto ste krivo vidjeli.
Aha, aha, dobro. Znači, jel ima povreda Poslovnika? [[Upadica: Ne, ne]] Nema, dobro, onda ste vi gotovi? [[Upadica: Nisam]] Ne, ispričavam se [[Upadica: Gotov sam]] Gotovi ste, gotovi ste. gđa. Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, oboje dolazimo iz Međimurja i drago mi je da ste govorili o Međimurju. Ja bi se zapravo možda nadovezala na ono što ste govorili i nekako stavila poveznicu na ono što nam je zajednički cilj, a to je stimulacija naših proizvođača, naših poljoprivrednika OPG-a, pa bi spomenula pojam „ekološke proizvodnje“. Znamo da Hrvatska tu dosta kaska u odnosu na neke druge zemlje u EU odnosno svijetu, a Bome se niti u Međimurju ne možemo baš pohvaliti da ima puno eko proizvođača. S jedne strane kupci bi htjeli što veću ponudu što manje cijene, a s druge strane eko proizvođači znaju da su tu troškovi certifikacije, da su tu problemi što su i manji prinosi i veći fizički rad itd.. Kolko sam vidjela po literaturi, dakle država nešto sufinancira donošenjem certifikata, međutim da li ona uopće dovoljno očito ne stimulira dovoljno proizvodnju tih eko proizvoda, pa se onda naši proizvođači moraju snalaziti, da li burza, ove kak se kažu, burza hrane, promocije putem interneta [[Upadica: Fala]] ili manifestacije, što vi kažete?
Fala, odgovor.
Pa slažem se, ekološka proizvodnja je jako specifična i ja se moram priznati divim svim ljudima koji se bave ekološkom proizvodnjom jer kupci su vrlo zahtjevni, htjeli bi za vrlo male novce dobiti ekološki zdravi proizvod. U ovom zakonu je nešto, jedan pomak je, ali ja sam napomenio da jednom zdravom strategijom razvoja poljoprivrede koja će doći ja se nadam na stol u HS čim prije da će se ekološka proizvodnja dignuti na puno veću razinu da proizvođači ekoloških proizvoda ne bi, kao što ste i sami rekli, morali lutati okolo i prodavat svoje proizvode.
Fala. g. Štromar.
Hvala lijepa. Poštovani kolega saborski zastupniče, govorili ste o tržnicama gdje se prodaje hrana od malih OPG-ova, od malih proizvođača, ja bih odma se priključio i tome na način, dobio sam dopis od udruge cvjećara Ludbreške regije. Naime, prema Uredu ravnateljstva Civilne zaštite sada kad će mjere malo popuštati oni mole da se i sajmovi omoguće da prorade od 1.3. i da tamo mogu prodavati svoje proizvode, a oni uglavnom apeliraju na Samobor, Sesvete, Dugo Selo, Vrbovec, Varaždin, Čakovec i Velika Gorica, pa ja mislim da isto vi podržavate to da se otvori.
Pa, pa naravno, evo…
Gospodin, oprostite gospodin, moram vam dat riječ, izvolite.
Hvala lijepa. Ako mogu reći, evo mi bi htjeli u Prelogu imati sajam cvijeća, a upravo ti proizvođači cvijeća su nama najveći gosti i to im je jedan veliki prihod i ja se nadam da će i cvjećari, da će se mjere popustiti kolko danas čitamo, da će se od ponedeljka već otvarat terase, a da će onda i oni i, i moći doći i u Čakovec i u Veliku Goricu i u Varaždin i u Prelog i svugdje i moći staviti na tržište odnosno da valoriziraju svoj mukotrpan rad jer to nije jednostavno.
Fala. g. Đakić.
Hvala lijepo. Pa kolega Kolarek, kroz ovaj zakon reko sam već par puta da je 10 novih definicija u ovom obuhvatu kako bi se spriječile ove prakse koje su nepoštene i koje donose probleme našim proizvođačima. Tako je na stranici 14 u točki 27 prodaja proizvodno i tržišno osjetljivih poljoprivrednih proizvoda po prodajnoj cijeni koja je za krajnjega potrošača niža za više od 34% od krajnje prodajne cijene, što uključuje i sniženje cijena na način odgovarajućega povećanja pakiranja neto težine proizvoda bez povećanja krajnje prodajne cijene. Mislim da je ovo jako dobra definicija koja jasno govori da je do sada postojala sigurno se ne bi dogodilo prodaja šećera na hrvatskom tržištu 50% jeftinija nego što je to zapravo proizvodna cijena ili konkurentna cijena na svjetskom tržištu.
Fala, odgovor.
Pa hvala lijepa. Pa kao što smo i na Odboru poljoprivrede jako dugo raspravljali o problemu šećera da su tu jedne dektonske promjene i problemi u čitavoj Europi jer ako smo zaključili da je 404 EUR-a po toni nekakva donja granica rentabilnosti, a danas idemo ispod 340 tona onda znamo kolko je sati i kakva je, kakva je, kakav je ulaz. Ja ću reći neregularni ulaz ne samo u Hrvatsku već u Europu iz zemalja trećeg svijeta šećera, a da je ovo pozitiva je pozitiva.
Gospođo Peović.
Pa evo mene zanima, rekli ste da će ovaj zakonodavni prijedlog znači poboljšati stanje u poljoprivredi. Mene zanima da mi netko iz HDZ-a odgovori na pitanje zašto se u svim segmentima proizvodnje hrane danas proizvodi 50% manje hrane nego prije 30-40 godina i jesu li ovakvi zakonodavni povećali dakle proizvodnju hrane u svim segmentnima ili smanjili? Ako nisu koje su to politike koje mogu povećati domaću proizvodnju i učiniti nas snažnijima i samodostatnima jer znamo da možemo proizvoditi više i da može i sebi zadovoljiti potrebe za hranom i izvoziti.
Na nekog tko je iz HDZ-a, mislite na gospodina Kolareka jel da i njemu …/nerazumljivo/…
Hvala lijepa poštovana kolegice, pa gledajte ja ću vam biti iskren i pošten. Prije 30 i 40 godina industrija nam je bila ispod gležnja, danas 90% mladih ljudi želi raditi u industriji i da im bude poljoprivredna proizvodnja nekakva nus proizvoda. No, jedno okrupnjavanje proizvodnje do koje mora doći, mora doći do okrupnjavanja u cijeloj Hrvatskoj i jedne kvalitetne i jedne kvalitetnije ja sam već treći put ponavljam strategije razvoja poljoprivrede gdje će isplativost poljoprivrednom proizvodnjom biti vidljiva ne samo u dobrim godinama nego i u kriznim godinama, e to će onda dovesti do zdrave rasprave i lijeve i desne strane ove govornice.
I na kraju gospođa Nađ.
Hvala lijepa. Poštovani kolega govorili ste o potrebi kvalitetne strategije razvoja poljoprivrede, a istovremeno ste isto govorili o farmi svinja kraj Čakovca koja vrlo profitabilno posluje i koja nema problema sa plasmanom u RH. I sad mene zanima obzirom da sam porijeklom iz Siska dakle iz Sisačko-moslavačke županije gdje je na Baniji odnosno Banovini bilo velikih farmi svinja koje su opskrbljivale tadašnji Gavrilović, koji je zapravo razlog da je Banija sada toliko devastirana poljoprivredni proizvođači ne mogu plasirati svoje proizvode, a recimo u Međimurju se takve farme uspješno održavaju i plasiraju svoje proizvode. Što bi trebali u strategiji zapravo mi napraviti da se to izmijeni da bude ujednačeno?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa poštovana kolegice Nađ. Ja ću vam reći istinu. Kada smo ulazili u EU mi smo uspjeli u Međimurju ostaviti u pogonu sve 4 klaonice crvenog mesa, mesna industrija Vajda koja je onda imala 50 kooperanata nije zatvorena ona je i dalje radila i jednostavno jednim tim poduzetničkim duhom to je opstalo. Opstala je Perutnina Ptuj, Pipo danas to je klaonica isto tako i Koka u Varaždinu, ja ne znam što se dogodilo u Sisku. Ja govorim da je Čakovec 100 km od Zagreba, a Sisak 49. Da li nije bilo dovoljno duha, zajedništva ja mislim da osobno smatram da je tu i rat ostavio dosta velike tragove i [[Upadica: Hvala lijepa.]] to sve skupa otišlo u jednom drugom smjeru.
Hvala lijepa, nemate više replika, hvala.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,02 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, evo nakon stanke nastavljamo sa pojedinačnim raspravama pa će prvi biti poštovani zastupnik Stipan Šašlin. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, problem nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom trenutno je jedan od možda najvećih problema u hrvatskoj poljoprivredi. Ovim izmjenama zakona nastoji se riješiti dio spektra tih problema odnosno do sada zabilježeni i poznati slučajevi negativnih trgovačkih praksi. Nažalost i uz najbolju namjeru ovim izmjenama zakona vjerojatno se neće uspjeti riješiti svi problemi vezani između odnosno dobavljača i kupaca jer jednostavno nove situacije na tržištu, novi uvjeti često se koriste kako bi oni veliki nametnuli jednostavno svoja pravila igre u pravilu na račun onih, onih manjih. Čest slučaj je da dobavljači odnosno poljoprivredni proizvođači često puta uopće ni ne prijavljuju negativne trgovačke prakse iz razloga jer se jednostavno boje da ne bi izgubili uopće mogućnost plasmana svojih roba jednostavno boje se zamjeriti sa, sa onim velikima jel. Jedan od čestih primjera negativnih trgovačkih praksi je vraćanje tzv. otpada odnosno kala odnosno oštećene ili da kažemo pokvarene robe. To je čest slučaj u kod voća, kod povrća gdje veliki trgovački lanci nakon određenog vremena pozivaju dobavljače da dođu da preuzmu svoju robu koja je pokvarena itd. i ukoliko ju oni ne preuzmu u određenom roku onda im naplaćuju čak ležarinu odnosno skladištenje te iste robe, pa često puta ta ležarina bude veća i skuplja od same, same vrijednosti robe je. Bez obzira na činjenicu da zakon jednako tretira praktički i domaće i strane dobavljače jedan od češćih i najtežih primjera negativnih trgovačkih praksi su upravo dampinške cijene i nelojalna konkurencija koja često puta dolazi upravo iz zemalja EU. Bez obzira što smo dio jedinstvenog europskog tržišta postavlja se pitanje mogućnosti zaštite odnosno na neki način čuvanja naših domaćih proizvoda poglavito onih u kojima smo samodostatni odnosno imamo samodostatnu proizvodnju. U tom smislu smatram potrebitim nekoliko mjera koje bi po meni bile učinkovite za sprječavanje tih negativnih trgovačkih praksi, a pod jednom od najvažnijih smatram razvijanje i potrebu jačanja burzi poljoprivrednih roba na tržištu RH. Na taj način znali bi u svakom momentu kojih roba imamo, u kolikim količinama i ukoliko su one samodostatne, ukoliko su one dovoljne za potrebe hrvatskog tržišta da se u tom slučaju na neki način zaštiti od uvoza stranih takvih roba jel. Isto tako smatram da je potrebito povezivanje i na neki način udruživanje malih kako bi ojačali svoju pregovaračku poziciju u odnosu na trgovačke lance. Kao treću mjeru smatram potrebu pravne pomoći poglavito malim, malim proizvođačima jer često puta jednostavno nisu dovoljno educirani, jednostavno ne poznaju dovoljno zakonske mogućnosti i sve što im praktički i po zakonu je omogućeno ovaj pa su ti ugovori često puta nedorečeni, dvosmisleni, mogu se tumačiti na različite načine i to izaziva često puta sporove u pravilu kažem opet gdje gube mali proizvođači. Tako da putem nekakvih strukovnih organizacija, gospodarskih komora itd., da se pokuša ta pravna pomoć koliko god je moguće malim proizvođačima, proizvođačima osigurati. U konačnici vjerujem da će se ovim zakonom velik dio tih problema negativnih trgovačkih praksi riješiti, no smatram da je to jedan ustvari dugotrajan proces koji će vjerojatno i za određeno vrijeme kasnije za nekoliko godina morat se ponovno …/nerazumljivo/… jer činjenica je da smo prije 10-tak i više godina imali daleko, daleko puno više negativnih tih primjera, danas ih je znatno manje ali ih još uvijek ima i doista tu moramo biti na neki način fleksibilni odnosno kontinuirano raditi na sprječavanju takvih negativnih trgovačkih praksi. Evo, hvala.
Hvala lijepo, imamo jednu repliku, poštovane zastupnice Zmajić.
Hvala. Poštovani kolega Šašlin vi dolazite iz slavonskog sela kao što i sama dolazim i znači u našim selima je poljoprivreda jedna od glavnih i osnovnih djelatnosti i svakodnevno se susrećemo sa malim proizvođačima, pa me zanima kako mislite da bi se mogla poboljšati odnosno osigurati i primijeniti i pregovaračka pozicija između malih proizvođača u odnosu na velike proizvođače.
Poštovani zastupnik.
Hvala na pitanju, pa evo kao što sam i napomenuo u svom izlaganju prije svega kroz udruživanje i povezivanje odnosno na neki način ukrupnjivanje tih proizvođača koji će kao takvi, kao veći sigurno pojačati svoju i poboljšati svoju pregovaračku poziciju u startu. A s druge strane isto i određena pravna pomoć odnosno struka se tu mora također uključiti kako bi se kažem osigurali što transparentniji ugovori. To vam je primjer imate i kod osiguravajućih kuća tu smo svi imali iskustva vjerojatno gdje u onim ugovorima imate sitno napisano tamo još nekoliko stranica koje u pravilu nitko ne čita pa onda kad vam zatreba kad vidite onda ustvari pročitate to i vidite da ustvari nemate maltene nikakvih prava. To se dešava i našim poljoprivrednicima, našim proizvođačima, ratarima koji znaju proizvodit svoju robu, ali nažalost često puta nisu educirani i za prodaju te iste robe jel.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi g. potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Što su to nepoštene trgovačke prakse? Pa to je nešto najpoštenije što valjda treba u korijenu suzbiti i to je jedino što može pomoći svima onima o kojima mi danas cijelo vrijeme govorimo, a to su proizvođači, to su ljudi kojima ove izmjene i dopune zakona idu na ruku. Spriječiti nepoštenu trgovačku praksu bi trebao biti imperativ ne samo Ministarstva poljoprivrede nego imperativ cijele države, cijele Hrvatske jel sve što je nepošteno nije poželjno u društvu. Ja dolazim iz Slavonije, Baranje i Srijema danas je ovdje bilo puno onih koji su govorili o Slavoniji, o nekim stvarima, a u toj Slavoniji neki od njih nisu bili možda nikada, neki eventualno su vidjeli nešto na televiziji. Želimo li pomoći obitelji Dorić, želimo li pomoći obitelji Vidaković, želimo li pomoći obitelji Medvidović onda ćemo im pomoći na ovaj način, da spriječimo da nepoštenim trgovačkim praksama ti ljudi propadaju. Na Odboru za poljoprivredu kada smo slušali izvješće za 2019.g. smo čuli odnosno ja sam se prvi puta susreo da ljudi koji žele ostvariti nepoštenu trgovačku praksu se udružuju u kartele u kartele se udružuju, to je mafijaški pojam i na taj način ostvaruju ono što se zove nepoštena trgovačka praksa. Teško je uć tim ljudima u pore, teško je ući uopće u bit među njih. I što se događa? Događa se to da netko od njih postaje pokajnik i na taj način eventualno ministarstvo i Agencija za praćenje tržišnog natjecanja ulazi u tu cijelu priču. Prema tome, to je mafijaška organizacija, to je organizacija koja se ne može razbiti ovdje sa govornice HS-a, to je nešto s čime se moramo baviti sustavno. I zar nije dobro da je Hrvatska država 2017.g. prije europske direktive ušla u borbu sa nepoštenim trgovačkim praksama, u vrijeme koje Vlade? U vrijeme Vlade Andreja Plenkovića jel tako i sada nadopunjujemo zakon da ga još više učvrstimo da bude bolji, ponovo Vlada Andreja Plenkovića. Ali najgora u vlada u povijesti Hrvatske države je ona Andreja Plenkovića, najgora ministrica je Marija Vučković. Zašto je Marija Vučković najgora ministrica poljoprivrede? Žena je na svakom Odboru za poljoprivredu, evo ja sam ih imao ne znam 15 ili 16, bila je na svakom. Trudi se, želi biti dio priče, želi saslušati ono što saborski zastupnici govore da zakoni koje ćemo donijeti budu puno bolji. Da vas pitam nešto, znate li vi tko je Tihomir Jakovina? E Tihomir Jakovina je čovjek zbog kojeg će Hrvatska država morati platiti ovih dana 68 milijuna kuna štete koju je on napravio. A znate kako ju je napravio? Napravio ju je tako da je ukinuo kvote Šećerani u Virovitici, svojom odlukom, direktivom i rekao ne, neće dobiti Viro nego će dobiti Osijek koji nije iskoristio te kvote i to će Hrvatsku državu koštati 68 milijuna kuna. E to su te neke dvije Hrvatske koje se uvijek ovdje isprepleću. Nema dvije Hrvatske, ima samo jedna koja mora Hrvatima, građanima RH osigurati bolji i pravedniji život, to je jedino što treba. A ovaj zakon odnosno ove dopune, izmjene ovog zakona idu tome u prilog. Bilo je ovdje i dobrih prijedloga, gospođa Peović je rekla jedan dobar, 12 ljudi je malo, malo je 12 ljudi da se nose sa ovim problemima koje imamo. Naravno bilo je i drugih dobrih prijedloga, ne znam, gospođa Benčić, nemamo kapacitete još uvijek dovoljno, nemamo hladnjače, nemamo sušare, nemamo ono što će štititi domaći proizvod da ga ne prodajemo kada je najjeftiniji nego da ga prodajemo kada je najskuplji. To je bit, na tome moramo intenzivno raditi. A govoriti danas ovdje da je Projekt „Slavonija, Baranja i Srijem“ kriv za propadanje šećerana, pa dajte molim vas pa to nema veze sa zdravim razumom, sa zdravom logikom. Projekt „Slavonija, Baranja i Srijem“ je nešto najbolje što se dogodilo u zadnjih 30 godina istoj toj Slavoniji, Baranji i Srijemu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo tri replike, prva je poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Ivanović, jako je lijepo kriviti SDP za sve nedaće ne samo Slavonije nego i Hrvatske ako uzmete u obzir da smo osam godina bili na vlasti, a koliko je HDZ. Jako mi je drago da vi govorite o potrebama Slavonije i Baranje i o tome što u Slavoniji i Baranji treba napraviti, kako je trebamo čuvati, ali bi volio da ste bili puno glasniji, ne samo vi nego svi kolege koje dolaze iz ove dvije izborne jedinice, kada su se gasile šećerane, kada je bilo u opasnosti Meggle tvornica da se ugasi, kada će se gasiti buduće kad nam dolazi u pitanje opstanak naših ljudi. Jer ako pitate onoga koji je izgubio posao u šećerani ili u Meggleu, a bilo ih je i to dosta nažalost, koji su rezultati projekta Slavonija, reći će vam baš ti. Jer koja je poanta projekta od kojega ljudi na kraju ne žive bolje nego se grade društveni domovi i svlačionice, što je lijepo, a zbog tog niko neće ostati u Slavoniji.
Odgovor zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Hajduković. Ja sam jučer ujutro u pet sati krenuo iz te moje Slavonije i vratit ću se sutra u deset i opet ću biti cijelo vrijeme u tom svom selu, bit sa ljudima, slušat što govore, što im valja, što im ne valja, što im ja kao saborski zastupnik mogu ovdje pomoći da sutra bude bolje. Meggle ja ne znam ko je prvi krenuo u priču o tome da se Meggle spasi ako nije župan Ivan Anušić na prostoru Osječko-baranjske županije, čovjek koji je uložio dio truda volje da se problem Megglea riješi. Nemojmo slučaj šećerana dovoditi kao ključni problem „Projekta Slavonija, Baranja i Srijem“. To nije istina, 149 šećerana je zatvoreno u EU, Mađarska ih je imala 11 sad ih ima jednu, mi smo imali 4 i jedna je stradala za vrijeme Domovinskog rata, ostalo je 3. Nemojmo na taj način i na tako vrlo populističan način govoriti o problemu koji je vrlo kompleksan i kojeg se ne može u jednoj minuti riješiti za govornicom HS.
Hvala. Slijedeća replika poštovane zastupnice Peović.
Evo ovako, nisam rekla da je 6 ljudi malo nego sam rekla da sumnjam da će ih 6 bit dovoljno, 12 ili kolko god ih novih zaposlili jer je problem takav da se ne može riješiti niti ovakvim zakonom, niti novim zapošljavanjima u agenciji. I kada ste rekli prvo isto tako ovo nije baš tolko važno da li je neko bio u Slavoniji, možda bi ipak bilo važnije da upozorimo na to koji su razlozi obespravljenja, zaostajanja, ekonomske deprivacije itd. nego da je neko bio u Slavoniji. Ali rekli ste da je riječ o nekakvim kartelima, da je riječ o nekim ilegalnim praksama, tu vas moram zapravo demantirati, znači svijetom vladaju ogromni monopoli i te kompanije koje vladaju nisu ništa ilegalno napravile. Znači ogromni monopoli se u povijesti rješavaju na razne načine, ali se tome ne može baš tako doći na kraj. U povijesti recimo britanskih željeznica [[Upadica: Hvala]] ste imali nacionalizaciju kao oblik rješenja.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Ivanovića.
Evo, hvala lijepo. Slažem se s tim, ali ovdje govorimo o nečem drugom, ovdje govorimo o nečem nepoštenom. Ja bi volio da se mi udružimo u nečem poštenom i napravimo nešto pošteno. No ovi što se udružuju žele napraviti štetu, žele obezvrijediti domaće proizvođače. Ja sam reko, evo Vili Matula sjedio ovdje, rekao sam na Odboru za poljoprivredu, pa što ne prokažemo bilo koji trgovački lanac da damo u svim dnevnim novinama, na svim televizijama i radijima da je varao hrvatski narod. Ja nemam s tim nikakvih problema. Dapače, recimo taj trgovački lanac je prevario 10 proizvođača malih iz, ne znam, Baranje, Slavonije, Međimurja, Like, pa dajmo ih na stup srama. Pa stavljali smo na stup srama obrtnike, one koji nisu platili porez, zašto njih ne stavimo na stup srama, jel oni i uistinu i jesu stup srama da imamo najgore proizvode u svim trgovačkim lancima.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Mandarića.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Evo g. Ivanović lijepo ste apostrofirali zapravo koja vlada se prva uhvatila u koštac s ovim ogromnim problemom provođenja nepoštenih trgovačkih praksi koja ima zapravo uvijek za cilj udar na najslabije. Nisu to neke vlade koje su i prije bile, a imale su prilike. Nakon godina i godina gdje su mali proizvođači bili prepušteni tržištu konačno je neko stao iza njih i lijepo ste to apostrofirali koja vlada zapravo je tek vlada Andreja Plenkovića stala jasno iza njih. Teze da kako je HDZ većinu vremena bio na vlasti, a lijeva vlada samo 8.g. nebitna je zapravo jer i da su bili i mjesec dana dovoljno je koliko su pokazali zapravo da znaju ubrljati stvari u poljoprivredi i u proizvodnji hrane bilo bi im previše i mjesec dana, a ne 8.g. što su imali priliku. I samo za kraj, molim vas još jednom nisam vas dobro razumio ovo oko šećerana, kvota, pa još jednom da ponovite ako može.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Ja spadam u onaj krug političara koji ne mjeri vrijeme svojim dolaskom na neko mjesto nego se okrenem oko sebe i iza sebe pa pogledam ko je što napravio. Ovo je točno, s nepoštenim trgovačkim praksama smo se možda trebali početi davno prije bavit. No nije bitno, vrijeme je prošlo, nećemo ga nadoknadit, nećemo ga vratit. Idemo sada krenuti svi zajedno i stvarno probati stat na kraj tome da nas neko ne pravi ovcama kad god dođemo u trgovački lanac. Što se tiče šećerana, kvota i svega onoga o tome se toliko govori, o tome se toliko raspravlja da svako, a pogotovo saborski zastupnici koji sjede bilo da su s lijeva ili s desna bi stvarno trebali apsolutno sve znati. Nije dobro plašiti hrvatskog čovjeka, a ne imati za to čvrste i dokazane argumente. Hvala lijepo.
Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Katarine Peović, izvolite.
Dobar dan svima. Prije svega da kažem da mi je izuzetno drago da nakon dana i dana što smo slušali ovdje od mnogih kako treba smanjiti upliv države u ekonomiji, povećati upliv privatnog sektora, sve decentralizirati i fleksibilizirati, a dodatno podrediti neoliberalnim pravilima, danas vrlo često slušamo o potrebi državnih subvencija i čak jednog oblika planske privrede gdje se poljoprivreda potiče i poljoprivredni razvoj planira. No čini se da je mnogima jasno da se ovim izmjenama i dopunama zakona neće puno napraviti i da se sigurno neće stati na kraj onome što se naziva nepoštenom tržišnom, trgovačkom praksom. Znači takvi su odnosi odnosi između velikih uglavnom trgovačkih lanaca i malih proizvođača uglavnom rezultat nepostojanja nacionalne poljoprivredne politike. I ta nacionalna poljoprivredna politika, ovdje se mnogi slažu, trebala bi zaštititi male domaće proizvođače. Znači u skoro u svim kategorijama hrane i to bi zbilja voljela da mi neko iz HDZ-a objasni kako je to moguće, ponavljat ću to pitanje, u svim skoro kategorijama hrane proizvodimo duplo manje nego prije 30-40.g. Recimo, Hrvatska je daleke 1956.g., pa sve do '71.g. proizvodila gotovo milijun tona krumpira i jako ga puno izvozila, a danas je pala na jedva 150.000 tona, a slično je sa svim kategorijama. Dakle, gotovo u svim kategorijama višnjom, povrćem, mesom, mlijeka, mlijeko, svugdje imamo znači 50% manje proizvodnje nego nekad. Zatvorena je šećerana u Virovitici, Osječka šećerana će pasti kako neki kažu bez glasa, proizvodnja mlijeka je ugrožena, a već godinama poljoprivredna politika zanemaruje važnost intenzivnijeg poticanja proizvodnje šećerne repe te pod pritiskom snažnog lobija iz starih članica EU dozvoljava da hrvatska proizvodnja šećera praktički prestane. Zbog čega se gase šećerane? Znači možemo to uzeti kao primjer i postavit kao pitanje je li to znači moguće riješiti nepoštenim trgovačkim praksama. Pitanja koja se namjeravaju riješiti neće se moći riješiti ovakvim zakonom jer ne postoji objektivni mehanizam kontrole takvih nepoštenih praksi. Znači ne znam, mislim da je ovdje netko spomenuo da su kazne naplaćene u ukupnom iznosu o 5 milijuna kuna ako sam dobro čula, jel, a taj iznos je zbilja mali, znači trgovačkim lancima je to stvarno zanemariv iznos. Oni mogu sebi ukalkulirati da će platiti takav iznos i nastaviti sa takvim praksama. Osim toga mehanizmi kontrole i procedure koje zakon predviđa moguće je da će državu koštati zapravo puno više od potencijalne koristi od tih kontrola i procedura. 6 novih zaposlenih ljudi, znači da teško mogu išta napraviti osim šta smo znači, osim što zapravo produciramo ovakve zakone koji daju nekakvu birokratsku simulaciju da se na tome radi, da se nešto rješava. Tako da zakon bi stvarno trebalo nazvati vještom manipulacijom kojom se želi stvoriti privid da se nešto rješava, a zapravo se prikriva srž problema. A srž problema je da Hrvatska nema jednu logičnu poljoprivrednu politiku koja bi imajući u vidu zelenu proizvodnju i smanjivanje CO2 otiska između ostaloga mogla urediti odnose cijena u lancu opskrbe kao i mnogo drugih važnih pitanja koja ću svesti na dva. Znači prva i osnovna stvar koju su mnogi spomenuli to je smislena politika cijena i subvencija kojima se može osigurati te poštene odnose. Sve drugo znači što ovdje nazivamo nepoštenim je manje važno od subvencija koje mogu nas uvesti u poštene odnose u lancu opskrbe odnosno osigurati da mali proizvođači ne budu ucijenjeni od velikih trgovačkih lanaca. Znači i tu treba napomenuti da sve bogate europske zemlje su u fazi rasta poljoprivredne proizvodnje i stabilizacije domaćeg tržišta hrane primjenjivale taj sustav fleksibilnih cijena i subvencija. Znači ne stabilne subvencije, nego fleksibilne koje prate stanje na tržištu. Pri tome su subvencije važne i moramo isto tako upozoriti da trebaju biti fleksibilne da se njima ne hrani da tako kažemo klijentelistički kadar koji ne pomaže u nikakvom rastu proizvodnje. Znači poljoprivreda nigdje ne funkcionira bez državnih poticaja, to je jedna stvar, a druga stvar je organizacija rasta poljoprivredne proizvodnje odnosno prevladavanja sadašnjeg deficita koji imamo u svim kategorijama hrane i postizanje samodostatnosti u bar pod 80% hrane u narednih [[Upadica: Hvala.]] 5 do 7 godina.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Hajdukovića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege, ma jednostavno mi je muzika za uši slušati kako se taj HDZ lavovski bori za regiju iz koje ja dolazim. Pa zaista HDZ tamo što bi se reklo na vlasti u 4 od 5 županija od postanka svijeta i vidite koliko je dobra istoku Slavonije donio da uopće moramo pričati o projektima Slavonija, Baranja i Srijem, da moramo pričati kako zadržati mlade tamo, da moramo pričati o demografski, gospodarski i socijalno potpuno devastiranoj regiji. Ali dobro. Mislim kao što je kolega Ivanović rekao svačija djela govore za sebe, mislim da se to na ovome najbolje vidi. Ono o čemu ja želim govoriti, a tiče se nepoštenih trgovačkih praksi, ne samo u ovome, ali i općenito je naša reaktivna priroda. Vidite Meggle se spašava ali tek kada? Kada pritisak javnosti i pritisak radnika bude neizdrživ. Onda se sjeti župan Anušić da je to tvornica koja je nekim čudom u njegovoj županiji, onda se sjeti i ministarstvo, onda se sjeti i Vlada. Kad se rješava, kad se uopće počinje pričati o problemima prerađivačke industrije mahom locirane na istoku Hrvatske pa kad se trećina šećerana, trećina našeg kapaciteta ugasi. Al tad je kasno kolegice i kolege, tu smo već zakasnili, tu smo fulali. A dat ću vam i primjer kako. Prije svega naše šećerane nisu imale pristupe u fondovima za restrukturiranje cijele industrije. Ok, šta smo napravili po pitanju toga, ništa. 2017.-te su ukinute kvote u EU, znali smo da će se to desiti. Šta smo napravili, ništa. Znate li do kad? Do 2019. kad ministarstvo donosi programe za poticanje nasada šećerne repe i čekali smo do sada jer i samo ministarstvo priznaje da te mjere nisu dale zadovoljavajući rezultat jer površine pod repom ne da rastu nego padaju. E pa sad vi meni recite jesmo li mi tu proaktivni, jesmo li nešto napravili, jel se to skriva iskrena volja za pomoć toj industriji? Ali kada govorimo o nepoštenim trgovačkim praksama kolegice i kolege ne smijemo zaboraviti da smo na zajedničkom tržištu EU i da je to problem cijene unije. A i tu smo reaktivni jer imam osjećaj da se naše mišljenje, naš stav i naši problemi u toj istoj uniji koji nisu vanjski poslovi, europski poslovi nisu vanjski poslovi, da se naši problemi uopće ne čuju. I to mi je frapantno. Ja ne znam državni tajniče idete li vi na sastanka u okviru unije ili to ide ministrica, ali ja nisam iz unije dobio feedback da se o ovim problemima išta progovorilo. Da nema naših eurozastupnika iz svih opcija da se razumijemo, Hrvatska o ovome ne bi imala što reći. A kako, evo kad smo već o šećeru. Dakle, oni su restrukturirali svoju industriju, ta industrija ima zalihe i ta industrija može na naše tržište dolaziti po dampinškim cijenama. Ne može se desiti kolegice i kolege da ako je proizvodna cijena kila šećara ja ću sada dati arbitrarni iznos 50 euro centi, da se nađe na našem tržištu za 25 euro centi, ne može biti. To je nelojalna konkurencija. To je nepoštena trgovačka praksa. I ne govorimo tu samo o šećeru, govorimo tu o svinjskom mesu, govorimo o čitavom nizu drugih proizvoda uglavnom prehrambenih i uglavnom poljoprivrednih koje ne štitimo uopće. I zato mi nemojte pričat bajke da štitite proizvođače, da eto mi smo veliki branitelji ne znam ni ja čega kad mi tamo gdje bi to trebalo najsnažnije reć, a to je EU ne govorimo ništa. Dobro, neću reći da se ne govori ništa, ali kao čovjek koji prati europske poslove i to dosta pomno, nisam još čuo naš neki decidirani stav, nisam vidio još niti jednu našu inicijativu, nisam vidio ništa od izvršne vlasti nula, zero, ništica. Imamo sreće da u Europskom parlamentu zaista imamo okretne zastupnice i zastupnike i kažem ne ograničavam to samo na svoju političku opciju nego sve koji su išta o tome imali za reći i tražili savezništva, i izglasavali zaključke, i donosili rezolucije, ali sve je do džabe ako oni koji su najodgovorniji za zaštitu ne samo istoka Slavonije nego naše proizvodnje, naših proizvođača, pa i naših građana kao konzumenata ne rade ništa
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Price.
Poštovani kolega. Mislite li da će današnji zakon o kojem raspravljamo u budućnosti moći pomoći ili ipak su to teme koje se prije svega rješavaju na razini EU? I moram se nadovezati na kolege iz HDZ-a koje su to iskoristili ipak za jedno politikantstvo, predbacivali drugim političkim opcijama koliko je ko vladao. Činjenica da je HDZ dominira i vlada već desetljećima u onim dijelovima Hrvatske koji su ipak najsiromašniji.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo kolega. Saželi ste ovo vrlo jednostavno, kako samo rekao u pet slavonskih županija, a sada i u petoj je HDZ na vlasti od postanka svijeta, pa evo vidimo kako na što te županije liče da su među najnerazvijenijima, čak su primjeri nerazvijenosti u Nacionalnoj razvojnoj strategiji. Što se tiče ovog zakona, pa ja sam siguran da će on pomoći i bili smo za kada smo prvi puta donosili ovaj zakon i mi se ne bojimo za razliku od ove strane sabornice, podržati sve što smatramo dobrim, a što dolazi od njih, od bilo koga. Međutim, opet vam skrećem pažnju da mi razmišljamo previše usko, da ne možemo zaboraviti činjenicu da smo dio jednog velikog tržišta da se ne radi samo o našem tržištu i ne možemo zaboraviti činjenicu da se puno problema, pogotovo što se tiče poljoprivrede jel tu govorimo i o zajedničkoj poljoprivrednoj politici mora i može rješavati u Bruxellesu jer nije Hrvatska jedina koja se suočava sa ovim problemom i nije Hrvatska jedina zemlja ove veličine u EU, ali očito ne znamo iskoristiti našu poziciju i naše članstvo.
Hvala lijepo. Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi državni tajnike sa suradnikom, kolegice i kolege. Htio bih postaviti pitanje, a kako zaštititi prijavitelje primjera nepoštene trgovačke prakse? O toma zapravo nema naravno u zakonu riječi. Čuli smo ovdje više puta da zapravo ljudi koji bi se to odvažili prijaviti i koji su ogorčeni jer su to upravo doživjeli, da se oni to neće usuditi jer se nakon toga boje da neće više moći raditi, da neće uopće se tim lancem ili uglavnom na vrhu su ti veliki trgovački lanci. Mislim da je dobro da se spusti ovaj prag za one koji su jači od 15 milijuna kuna godišnjeg prihoda, ali mi znamo da nasilnička praksa jer mi smo ponosni na silu koju posjedujemo i to je nama nekako u mentalitetu da međusobno nasilnički nastupamo, to smatramo odvažnošću i hrabrošću tako da sada neću ulaziti na ove koji su ispod 15 milijuna, ali koji svakodnevno maltretiraju ljude na tržnicama i o tome sve znate ovo je ono baš najmanje za položaje i tako, o tome neću sada govoriti. Ali činjenica je kada se govori o tome da je to i u Europi, evo kolega Hajduković je rekao da u Europi je to isto problem, međutim tamo su strukovne udruge vrlo jake, zadrugarstvo je po cijeloj Europi osim kod nas vrlo jako i ti ljudi kada zajedno nastupaju onda imaju nekakve šanse se izboriti. Što je razlog za to da postavim pitanje, vidite da primjedbe koje su stile na e-savjetovanje koje je kratko kao i sva druga ova savjetovanja 15 dana, da je bilo zapravo 35 primjedbi, da su se tu javili manji proizvođači jedino iz Neretve jedna udruga proizvođača koja se javila, a ostalo se javljaju ljudi koji su zabrinuti oko toga što će im agencija činiti ako uđe pa onda koliko će to trajati i ako će to biti unedogled opet se zapravo veliki boje da je zakon protiv njih. Kolegica Peović je pitala, ne vidim ju sada, koliko je činjenica da ta agencija u tri godine postojanja da je ona od svih tih nekakvih predmeta koje je 187 imalo status neupravnih predmeta pokrenula je 36 upravnih postupaka od kojih je tek … na kraju 9 upravnih, da skratim u tri godine, u tri godine tu se radilo o 3 milijuna 499 tisuća kuna samo i od toga je najveća kazna jednom velikom međunarodnom lancu izrečena od milion kuna. Ponavljam ono što je moja kolegica Benčić rekla, ako ulovimo nekoga u tome i tu se slažem sa kolegom Ivanovićem i vidim ga već sada Ivankovićem, ovaj Goranom Ivanović. Ovaj moji kolege glumci i glumice često prisiljeni, a kamoli oni koji su samostalni umjetnici snimati reklame vjerujte za vrlo mali novac, za te ogromne lance koji u tim reklamama tvrde da oni prodaju robu hrvatskog sela. Znamo da je to vrlo mali, mali postotak samo da bi ovaj prihvatili zakonske obaveze. Ali ja pozivam kolegu da stvarno da, da ih stavimo na stup srama, evo to zajedno napravit i to zajedno sa muzičarima koji isto tako snimaju pogotovo naš folklor koji se onda za te reklame hrvatskog sela, za te velike kompanije snima, ajmo one koje ulovimo u tome sa ovim pojačanim radom agencije, ajmo snimiti stvarno reklame i ovog puta platiti i te muzičare i kolege glumice i glumce pošteno da osramotimo na televiziji baš od tih istih koji su snimali prije reklame za njih. Pozivam vas da to napravimo. Hvala.
Kolega Matula ostanite časak ovdje, imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Hajdukovića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega o puno toga ste pričali, ali ono što mene najviše smeta je naša reaktivnost. Dakle još jedanput moram ponoviti samo da dobijete sliku o tome. Šećerni sektor se restrukturira u uniji, milijarde EUR-a se troše na to, mi tome nismo imali pristup, jesmo što napravili prije ulaska u EU, nismo. Nakon toga znamo da će 2017. biti ukinute kvote, jesmo što napravili, nismo. Tek 2019. mi donosimo neke mjere i sada vidimo da nisu dale rezultate. I tako se ponašamo u svakom sektoru uključujući u ovome. Dakle, nepoštene trgovačke prakse postoje, donosimo zakon što je divno i krasno ali onda kao što vi kažete u provedbi padamo. Džabe nam je zakon i najbolji zakon ako ga nećemo provodit, ako nećemo sankcionirati one koji se bave nepoštenom trgovačkom praksom i ako to na kraju naši građani neće osjetiti baš kao u šećeru što to neće osjetiti proizvođači mjere koje su zakasnile i reaktivne su.
Poštovani zastupnik Matula.
Zahvaljujem. Hvala vam kolega Hajduković, da evo na odboru smo razgovarali o tome i predstavnik hrvatske industrije šećera nam se ujedno žali, prvo se pohvalio silno o tome kako su dvostruko veće otpremnine date nego što je zakonski potrebno. Ako odete pogledati vidjet ćete da su zakonske te otpremnine koje su …/nerazumljivo/… su mizerne i ti ljudi koji su u Virovitici i u Osijeku ostali bez posla u šećeranama dobili su neke mizerne otpremninice, međutim e to je sad ono pitanje koje mene zanima za sve one koji su ovdje zagovaratelji Friedmana i Hayeka i čistog tržišta i ne znam čeka pa kako se zamišlja to, već smo spomenuli bez subvencije poljoprivrednika, ali vjerujte ovaj predstavnik šećerne industrije traži da mu mi plaćamo i ovo zagađivanje i ispuštanje CO2. Znači mi moramo sve plaćati ali ne smijemo dirati [[Upadica: Hvala.]] u čistu dobit njihovu koja je tajna.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Miletića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner, poštovani gospodine Matula, zanima me kako vi gledate na situaciju, dakle imamo tržište, to tržište ima jedne svoje procese po kojima funkcionira, što država onda treba napraviti da zaštiti i treba li evo po vama zaštititi hrvatske proizvođače? Imamo države u EU koje uvijek nekako gdje su tržišta otvorena, većinom je li, ali uvijek nekako paze na svoje proizvođače, paze na ako se mogu tako izraziti na svoje ljude pod navodnim znakovima. Kako vi gledate na to i što mislite da država treba napraviti tu? Što bi država trebala učiniti prema konkretno proizvođačima evo tu ako pričamo o našoj domovini i našoj državi u Hrvatskoj?
Poštovani zastupnik Matula.
Zahvaljujem. Pa mislim da je to vrlo jednostavno. U našem zelenom planu situacija je slijedeća. Napravimo, udružimo ljude u energetske zadruge, što znači da solare i da vjetroelektrane ćemo zajedno koristiti, a ne plaćati nekom investitoru ili nekakvoj Krš–Pađene propaloj varijanti i sramoti. I sa tom energijom sagradimo zajedno novcem od EU, zajedno mi jer to možemo, sagradimo skladišta, sagradimo hladnjače u dijelu toga, sagradimo sušare i to sve pokrećimo sa time i onda će ljudi moć to koristiti u pravom trenutku, ići će na tržište ako će htjeti ići, ako ne moći će izdržati još nekoliko dana jer imaju svoju energiju i imaju svoje. To je naš zeleni plan.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, evo odužila se rasprava oko Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi o kojima mi u biti i danas ne bismo raspravljali da nije donesena europska direktiva u travnju 2019. godine i sad usklađujemo ovaj zakon sa tom direktivom. 2017. napisan zakon koji nije dao rezultata do danas. Nažalost, ja nisam uvjeren ni da će prenošenje europske direktive i usklađenje sa našim zakonima bitno što promijeniti u funkcioniranju tj. u rješavanju problema sa nepoštenom trgovačkom praksom jer nažalost mi nemamo zakonodavstvo, nemamo one koji bi proveli ono što je nepošteno i ispravili nepravdu jer veliki trgovački lanci su preuzeli opskrbljivanje RH i mislim da ni ova vlada, a ne znam ni skoro koja će imati snage se suprotstaviti tim trgovačkim lancima jer tada dovodi u pitanje opskrbu građanstva RH. Tragično je da poljoprivredno zemljište kao matični supstrat za proizvodnju poljoprivredne hrane svaki dan poskupljuje, cijena mu nezaustavljivo raste, što bi se možda isto moglo podvesti pod ovu tematiku, raste zbog toga što smo sve bliže roku kada će poljoprivredno zemljište moć kupovati stranci u RH koji u razvijenim zemljama i u članicama EU znatno znatno skuplje plaćaju poljoprivredno zemljište, a hrvatsko poljoprivredno zemljište je jedno od kvalitetnijih u Europi jer nije toliko zagađeno kao što je ono u zapadnom dijelu Europe i na ovaj način za sada indirektno pritisnuti su naši proizvođači da svakog dana sve više plaćaju kvadratni metar zemljišta da bi okrupnili svoje imanje i da bi proizvodili. Nama tržnice umiru, neću reć da su skroz umrle nego umiru jer su trgovački centri preuzeli trgovinu sa povrćem i onime što proizvode poljoprivredna gospodarstva. 30.g. hrvatske poljoprivrede, znači od samostalnosti kada se malo osvrnemo nazad i oni koji se sjećaju poljoprivrede kakva je bila prije toga i kada sagledamo gdje smo danas čovjek se naježi jer smo imali velike subjekte koje smo uništili, ja govorim mi jel mi Hrvati smo to uništili bez obzira ko je, a tko je samo gledao, rascjepkali mehanizaciju, rasprodali kroz stečajne postupke za ništa. Recimo jedan primjer Moslavačko vinogorje gdje su razrezani inoksi prodani za 800.000 kuna. Šta mislite koliko su onda vrijedili kada su bili postavljeni? Znači na taj način je uništena poljoprivreda, a onda smo ju dodatno dozvolili uništavati kroz ovakvu nepoštenu trgovačku praksu od strane velikih trgovačkih centara koje su njihove vlade subvencionirale da bi u Hrvatskoj otvorili toliki broj trgovina gdje će prodavati normalno njihovu robu ne našu, a cilj uništavanja hrvatske poljoprivrede u čemu su im pomogli i domaći izdajnici, to mogu slobodno tako reć, doveli su hrvatsku poljoprivredu u položaj da ona kopni kao snijeg nakon zime, sve je manje ima, sve ljudi više napuštaju ovo. I jednostavno u ovom trenutku naše ratarstvo spašavaju Talijani koji po fer cijenama plaćaju, znači prema burzovnim cijenama, žitarice, otkupljuju sve to žito i na taj način još ratare drže na životu, ali mislim da neće dugo niti oni izdržati jer jedan veliki potres koji će se dogoditi na tržištu će nas dovesti do totalnog izumiranja i to kraterskog dijela. Nemamo Baby Beef-a, nemamo puno toga i jednostavno smo osuđeni na trgovačke centre iz zapadne Europe. Hvala.
Hvala. Imamo više replika, ostanite ovdje kolega molim vas. Imamo više replika, pa prva će biti poštovanog zastupnika Šašlina.
Poštovani kolega, ovaj nije točno odnosno ne možemo tako tvrdit da kao što je g. Hajduković ovdje maloprije iznosio da praktički ova vlada nije ništa učinila da preduhitri odnosno da spriječi ove negativne nekakve prakse, poglavito mislim na sada aktualnu temu šećera i šećerana. Dapače, kolega Hajduković bi trebao znati s obzirom da je tamo iz Osijeka iz područja Slavonije da je ova, upravo ova vlada povećala poticaje za proizvodnju šećerne repe više nego 50%, tako da vam je sad trenutno negdje preko 5.500 kuna ukupan poticaj po hektaru za proizvodnju šećerne repe. I poljoprivredni proizvođači nemaju, nemaju nekih većih zamjerki na te poticaje. Međutim, ono što se u, što se dogodilo na svjetskoj razini odnosno trgovini šećera u svijetu pala cijena ispod 400 i nešto EUR-a po toni, to doista ne može niko, niko ublažiti. Isto tako šećerana su se udružile upravo u cilju da bi na neki način održale konkurentnom i svoju proizvodnju, ali jednostavno neke, neke stvari, trebamo biti realni u svemu tome.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika.
Kolega Šašlin, ja sam mislio da ćete vi meni replicirat…
Polako, polako kolega, kolega Lenart, povredu Poslovnika činim mi se da imamo od poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Mogu ja odgovorit?
Da, da odgovorit ćete vi, samo ja moram dat prvo riječ po proceduri onome ko je zatražio povredu Poslovnika.
Oprostite, nisam vidio.
Da, hvala vam g. potpredsjedniče. Citirat ću krivi članak, ali shvatit ćete što želim reći, 238.. A kolega je zlorabio institut replike jel nije replicirao govorniku nego je replicirao meni. Ja bi više volio da je onda replicirao meni kad sam govorio, pa bi mu mogao i odgovoriti, ovako što ja bih trebao valda kolegi Lenartu replicirati odgovor kolegi Šašlinu? [[Upadica: Pa probajte, ja ću vratit]]
Ja se s vama slažem, ali nažalost, nažalost, ponovit ću i po treći put, nažalost je to postalo uobičajena praksa. Ovaj neću dati ni vama opomenu, niti kolegi opomenu, ali nemojte to raditi svi skupa. Dakle, ako imamo nešto za reći za to postoji institucija replike, masovno se zloupotrebljava kao što se institucija povrede Poslovnika masovno, svjesno zloupotrebljava i zato imamo takve diskusije koje traju do deset navečer, ponoć, a mogli smo obaviti to sve skupa puno, puno ranije i efikasnije. Naglasak je na efikasnije, konkretnije i korisnije za naše građane, ali svako se ponaša kako misli da treba. No, izvolite kolega Lenart.
Evo kolega … ja bi volio da ste meni replicirali, ali jedan dio ću ja izvući iz vaše replike. Ne radi se samo o ovoj Vladi, ja u svojim raspravama govorim o 30 godina, o svima vladama, doduše HDZ-ovih je bilo najviše. Vi se jako dobro sjećate kako je provedena privatizacija, tko je to proveo, kako se dijelilo državno poljoprivredno zemljište da već skoro tri godine ne funkcionira Zakon o poljoprivrednom zemljištu na koji smo ukazivali da neće valjati i ovoj Vladi smo ukazivali kroz amandmane i kroz rasprave. Nije se ništa učinilo, sada se radi opet na izmjeni Zakona o zemljištu, no rok za kupovinu prilazi i on je tu i uskoro ćemo, a 33.000 hektara iz sustava Agrokor smo prepustili ne seljacima nego nekome drugom.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Lenart moram nešto reći zbog istine prije svega, a onda ću replicirati vama, a to je da je hrvatska Vlada napravila neke mjere za zaštitu proizvođača repe, ali je sama priznala da su te mjere promašene odnosno da nisu dakle rezultat. Ako imate mjere koje ne daju rezultat šta ste napravili? Ništa. A sada se vraćam na repliku vama, puno mjera Vlada donosi, ali pogledajte koliko se maćehinski zapravo odnosi prema proizvođačima. Pogledajte samo, budući da vi dolazite iz tog sektora jako dobro znate, fiskalizacija računa ja jajomatima, mlijekomatima, ljudi su uložili ogromne novce u strojeve koje će sad moći baciti u smeće doslovno. Što će napraviti? Mi stalno donosimo neke ad hoc odluke, stalno mijenjamo pravila igre usred igre, a ne razmišljamo dugoročno, razmišljamo strateški. Ministar Tolušić je obećao strategiju razvoja poljoprivrede tek smo je sad vidjeli ove godine nakon gotovo četiri godine, a koliko je dugo HDZ na vlasti.
Poštovani zastupnik Lenart.
Evo hvala na replici. Pa mi smo imali puno svakakvih ministara i ne znam za kojega bih mogao reći da je napravio nešto baš revolucionarno za selo i seljaštvo i za razvoj poljoprivrede. Mnogi su imali problema sa ovom repom i šećeranama, evo finale je tu šećerana više nema neće više biti niti repe. Teško je biti i poljoprivredni proizvođač, a govorim iz svoje perspektive jer vi ne možete ni napraviti petogodišnji plan razvitka svog imanja jer što ste rekli prepreka je svaki dan sve više. To vam je ko da krećete na šprint na 100m sa preprekama, računate na 10, ali kada ste došli na pola već je pet novih iskočilo i onda se pogubite padate, dižete i jednostavno se ne možete razvijati normalno jer je više administracije nego što bi trebali uložiti u posao na imanju.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Raspudića.
Poštovani zastupniče. Korona kriza koja još uvijek traje bila je poput onog snijega u izreci kako ne pada snijeg da prekrije brijeg nego da svaka zvjerka trag ostavi, pa ono što se događalo sa koronom sa prvim lockdownom, pa ritmom i redoslijedom popuštanja, pa poslije ponovno stezanja mjera je u biti pokazalo i neke odnose moći na našem tržištu. Evo u ovom smislu kada govorimo o fer i ne fer trgovačkim praksama u lancu opskrbe hranom, dovoljno je samo podsjetiti na to da smo mogli kupovati u zatvorenim trgovačkim centrima većinom u stranom vlasništvu, dok smo pred našim placevima bili uredani i ulazili jedan po jedan prolazeći checkpointe kao da ulazimo u neke zatvorene države. Već taj mali primjer govori koliko kod nas nedostaje prave autonomne politike koja će u prvom planu imati prije svega domaćeg proizvođača, a nažalost kod nas izgleda da su privilegirani shoping centri u stranom vlasništvu, a to je uvijek pitanje slobodne volje. A i to je jedna lekcija koju smo zahvaljujući koroni naučili.
Poštovani zastupnik Lenart.
Hvala lijepo kolega. Pa evo ovo ste dobro primijetili, a sukladno onome što sam ja raspravljao da strani trgovački centri mogu sve pa i u najvećem lockdownu možete stajati recimo u Kauflandu u tri reda na kasi jedan do drugoga bez razmaka, a ne možete doći na tržnicu. Moj OPG ima štand na tržnici već 20 godina i jednostavno smo tamo bili izgurani iz cijele priče jer se nije moglo funkcionirati prema rasporedu koji je civilni stožer postavio, jednostavno su ljudi odustali od prodaje. I tu je bila baš ono prikazana diskriminacija OPG-ova u odnosu na trgovačke centre koji bi mogli reći da su bili centri zaraze i širenja virusa u odnosu na bilo što drugo.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Habijana.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega. Spomenuli ste na početku svoje rasprave da pitanje da li bi danas raspravljali o ovom prijedlogu zakona da nije donijeta 2019. direktiva na razini EU. Međutim, ono što ste zaboravili spomenuti da je 2017.g. upravo RH prije nego što je ova direktiva donijeta i prije nego se transponira u nacionalno zakonodavstvo zapravo uredila ovo pitanje i donijela Zakon o zabrani nepoštene trgovačke prakse. Isto tako bilo bi dobro da pogledate upravo na temelju tog zakona koliko je postupaka i odluka donijela sama Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, kakvu praksu je uvela i u kojoj mjeri je zapravo pozitivno utjecala upravo na one stvari o kojima ste vi pričali. Dakle, ne mislim samo ovdje na naplatu upravno-kaznenih mjera i sada po novom novčanih kazni, već mislim i na to da je zapravo ispravljala sve ono što je u tim predmetima utvrdilo da je krivo odnosno da je nepošteno. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Lenart.
Kolega Habijan ja nisam zaboravio spomenuti zakon iz 2017. jer me vi niste slušali gdje sam rekao da je donesen zakon 2017., ali da nije baš polučio puno uspjeha pa danas implementiramo. S obzirom da klimate poslušajte si poslije fonogram pa ćete vidjet, ovoga s obzirom da danas implementiramo direktivu u naš zakon ovoga možda to nešto promijeni, možda nešto promijeni. Ali problem je opet ponavljam hrvatsko zakonodavstvo, sudstvo koje ne funkcionira niti u jednom segmentu, pa niti ovdje. Jedna mala kaznica jednom velikom lancu koji će 100% više zaraditi u odnosu na tu kaznu nije nikakva prepreka jer njihovi budžeti su daleko veći od onoga s čim ih mi plašimo kroz ovakav jedan zakon. Hvala.
Hvala lijepa. I slijedeći će završno u ime Kluba zastupnika MOST-a govorit poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Dobro idemo nastaviti gdje je zastalo posljednje pitanje, da vidimo čime se to imamo za pohvaliti. Od 62 predmeta, 9 upravnih i 53 neupravna postupka i veliki broj ne znamo tko i na temelju čega sklopljenih ugovora s dobavljačima koje je obradila agencija trgovcima otkupljivačima i prerađivačima. Od ukupno 9 okončanih upravnih predmeta koji su pokrenuti po službenoj dužnosti, povod za pokretanje 5 upravnih predmeta bila su saznanja iz anonimnih prijava, a 4 su pokrenute na temelju istraživanja stanja na tržištu. Dakle, to je sav uspjeh kojim se imamo za pohvaliti. Da i čak i onaj mali broj postupaka koji je završen, koji je nevjerojatno mali dolazi većinom iz anonimnih prijava, tolika je sigurnost proizvođača na tržištu, a tek jedna još manji dio dolazi iz istraživanja stanja na tržištu. Sada imamo novu regulaciju, imamo ne najavljene kontrole s kojima se očekuje možda da će se bolje provoditi analiza tržišta i time stati na kraj nepoštenim praksama. Izrazit ću skepticizam oko navedenog premda je postojala i ranije inicijativa agencije da se krene proaktivno i premda bi trebalo nešto učiniti da se ne ostavlja sve na leđima proizvođača koji imaju očito jedinu moć anonimnosti da bi nekoga prijavili jer su toliko uvjetovani različitim praksama kupaca da ne mogu se usuditi prijaviti onoga tko im nameće te nepoštene prakse. Bojim se da će ova odredba koja bi trebala i biti najpozitivniji ishod navedenih izmjena zakona dovesti do toga da će se i ona zloupotrebljavati ovisno o nečijem nahođenju i ovisno o arbitrarnim kriterijima koji kao takvi nikada ne bi smjeli biti zato u krajnjoj liniji imamo zakonske okvire, zašto negdje doći kao nenajavljena inspekcija, a zašto neko mjesto preskočiti. Jer budimo realni, ako mi pogledamo tko je dosada bio penaliziran zbog nepoštenih trgovačkih praksi onda primjećujemo da su svi vodeći trgovački lanci dobili kazne s jednom razlikom, da su se neki poput Sirane Gligora jedva izvukli jer su tada imali dobit od 43.000 kuna umjesto 50.000 kuna sada smo snizili prag pa se to valjda više neće događati, dok su se neki drugi veliki nasukali. No oni su to svoje nasukavanje itekako razduljili jer si to mogu priuštiti. Dakle, provukli su to kroz daljnje sudske postupke da bi odgodili plaćanje kazne za nepoštenu trgovačku praksu koju su činili. A što oni čini? Pa čine to da dogovaraju rokove isporuke duže od 30 dana, dogovaraju različite cijene, onda recimo neki veliki trgovački lanci dogovaraju i da se mora dodatno plaćati različite sustave kontrole kvalitete da to ide na štetu proizvođača odnosno iz njegovog džepa neovisno o tome kakvi će opće biti ishodi tog istraživanja. To su sve prakse koje su standardni dio poslovanja, budimo realni na temelju onoga što nam je agencija podastrla većine trgovačkih centara. Hoće li se to doista promijeniti izmjenama ovoga zakona? Neće jer da se moglo promijeniti postojao je i okvir ranije i nije nikoga ohrabrio da išta prijavi. Možemo se osloniti na proaktivnost agencije, ali bojim se da ta proaktivnost najviše ide u smjeru toga da će se otvoriti još nekolicina radnih mjesta, još će se više otežati državna uprava no hoće li se doći do nekih konkretnih rezultata ostajem skeptična. Ostajem skeptična i zato što smo i ranije mogli i drugim načinima postupanjima ići na ruku proizvođača, ići na ruku OPG-ova, ići na ruku vlastite autonomne proizvodnje. No to nismo učinili, nismo to učinili za vrijeme krize kao što smo ovdje u više navrata istaknuli koja je na najbolji način pokazala tko sebi može priuštiti biti otvoren i poslovati i kada nitko drugi ne može. Ovaj zakon zbog toga svega ostat će i dalje bojim se mrtvo slovo na papiru. A mi ćemo nastaviti s onom praksom koja nam je svima dobro poznata, da nije da nećemo imati dobre proizvode, imat ćemo možda i najbolje proizvode ovisno o pojedinoj grani unutar EU, no oni neće ostati za naše tržište. Naše tržište biti će osuđeno na trećerazredni uvoz iz EU po dampinškim kontrolama, po dampinškim cijenama onih koji su uredili svoje tržište i koji si mogu priuštiti da konkuriraju na našem tržištu.
Hvala lijepa, s time ćemo zaključiti raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Sada bismo prešli na slijedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Kaznenog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 88 Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. I 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno Članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno Članku 197. Poslovnika. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani Peđa Grbin u ime predlagatelja. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Kazneni zakon je jedan od možda i najvažnijih propisa svake države. Zašto to govorim? Zato što je to propis kojim definiramo koje je ponašanje u našoj državi najstrože zabranjeno i za njega predviđamo kazne. Kaznenim zakonom je predviđeno oduzimanje sloboda i prava građankama i građanima ove zemlje. Na temelju Kaznenog zakona možemo izreći kazne koje idu do 50 godina, međutim Kazneni zakon je i zakon kojim bi trebali iako u tome uvijek ne uspijevamo, pružiti i svojevrsnu potporu žrtvama, pokazati da nam je stalo ne samo do toga, ne samo do toga da kaznimo one koji su skrivili neko ponašanje, već i da pokažemo žrtvama da je društvo uz njih. Prijedlog izmjena Kaznenog zakona kojeg je Klub zastupnika SDP-a uputio u proceduru adresira upravo ovaj drugi dio o kojem sam govorio. Ovim izmjenama Kaznenog zakona želimo poslati jasnu poruku žrtvama jednog kaznenog djela, vrlo konkretnog kaznenog djela, kaznenog djela spolnog uznemiravanja da smo mi uz te žrtve, da razumijemo njihovu patnju i da im želimo pomoći. Ono što ovim zakonom želimo poručiti je da je prošlo vrijeme riječi i da je došlo vrijeme djelovanja, makar i ovakvog, makar i minimalnog. A o čemu se konkretno radi? Kao što znate u našem kaznenopravnom sustavu postoje tri načina pokretanja kaznenog postupka, tri načina na koje pojedino kazneno djelo može završiti pred sudom. Jedan je privatna tužba, ovaj Sabor dosta često razgovara o takvom načinu pokretanja kaznenog postupka kada se radi o skidanju imuniteta zbog klevete, uvrede ili sličnog ponašanja. Drugi, najčešći, najpoznatiji način na koji se pokreće kazneni postupak je po službenoj dužnosti, kada tijela represivnog aparata države reagiraju na samu činjenicu, na samo saznanje da je neko kazneno djelo počinjeno. Tada tijelima javne vlasti, policiji, DORH-u nije potrebno da netko upre prstom i kaže taj i taj je kriv ili meni se dogodilo to i to, dovoljno je da tijela javne vlasti policija ili DORH na bilo koji način saznaju da je pojedino kazneno djelo počinjeno i oni su u tom trenutku dužni postupati. Međutim postoji i treći način na koji se pokreće kazneni postupak, a to je po prijedlogu. U tom slučaju sama žrtva kaznenog djela mora adresirati svoj u zahtjev svoju kaznenu prijavu, svoj prijedlog nadležnom tijelu. I tu dolazimo do problema, dvojakog problema, s jedne strane tražimo reakciju žrtve koja u našem još uvijek previše patrijarhalnom društvu se jako teško odlučuje progovoriti o ovom problemu, a drugo je rok. Dakle, ako vi u ovakvoj situaciji, vi koji ste žrtva kaznenog djela ne pokrenete odgovarajući postupak u roku od 90 dana, tri mjeseca, kazneni postupak se istekom tog roka više ne može pokrenuti. I tu više nije pitanje zastare koja traje godinama, ako u tri mjeseca žrtva ne reagira, progona počinitelja neće biti, pa čak ni u onim situacijama koje su nas nagnale na podnošenje ovog prijedloga zakona kada je bilo evidentno da se radilo o serijskom zlostavljaču i kada je bilo evidentno da se radi o velikom broju žrtava. Nažalost, rok od tri mjeseca je prošao i žrtve više nisu mogle reagirati odnosno njihova reakcija je nažalost morala biti odbačena od strane nadležnih tijela. Mi to želimo spriječiti. Da, Kazneni zakon se ne bi trebao prečesto mijenjati, prevažan je to propisa da u njega interveniramo kako se ko sjeti, međutim, ovo je i prevažna situacija i prevažan društveni trenutak da na njega ne reagiramo. Zlostavljanje, prije svega žena jer brojke koje imamo pokazatelj su da su žrtve raznih oblika spolnih kaznenih djela uglavnom žene, zlostavljanje žena uzima maha. Društvo je godinama taj problem ignoriralo i često, a sjetimo se samo brojnih viceva, brojnih priča, brojnih napisa po novima pa često se žrtvu kaznenih djela iz područja protiv spolne slobode više prozivalo i napadalo nego počinitelja tih djela. Dapače, počinitelji su nekad od strane pojedinih društvenih skupina bili tretirani kao junaci, potpuno neprihvatljivo. Kao odvjetnik imao sam se prilike suočiti sa žrtvama i kaznenog djela silovanja i zlostavljanja. Vjerujte mi, vjerujte mi te žene jer uglavnom se radilo o ženama morale su smoći ogromnu hrabrost, ogromnu hrabrost prije nego što su došle kod nekoga i još jednom prepričale svoju traumu, pa onda još jednom jer prvo treba dati iskaz policiji, pa DORH-u i onda još jednom pred sudom. I onda ako se kazneni postupak ponavlja još jednom i još jednom i još jednom i svaki put iznova i svaki put iznova, bez sigurnosti da će počinitelj kojeg su u pravilu u tim trenucima morale gledati kako im se smije u sudnici u konačnici biti kažnjeni. Mi ovime nećemo osigurati niti zajamčiti ishod pojedinog kaznenog postupka, to ovisi o sudu, ali ćemo barem olakšati njegovo pokretanje. Olakšat ćemo ga s te strane što će tijela javne vlasti, prije svega policija, a onda i DORH, moći reagirati već na temelju saznanja da se nešto događa, a ne čekati reakciju žrtve i drugo, moći ćemo dati žrtvama malo više vremena, malo više vremena da kod sebe stvore prijeko potrebnu odluku da ovakav kazneni postupak pokrenu. Ovo nije pitanje ljevice ili desnice i ovo ne može i ne smije biti pitanje ljevice ili desnice ili centra ili neke političke opcije. Ovo je jedino i isključivo pitanje odnosa društva i države prema nasilju i žrtvama nasilja. Ovaj prijedlog Kaznenog zakona ova mala izmjena po kojoj jedno kazneno djelo spolnog uznemiravanja provodimo po službenoj dužnosti je a ne samo po prijedlogu mora biti jasna i prva poruka da je RH spremana suočiti se sa nasiljem koje se događa svakodnevno i spremna poduzeti korake da se to nasilje spriječi, a u onim situacijama kada se spriječiti ne može adekvatno sankcionira. Poštovane kolegice i kolege dopustite mi da vam pokažem jednu brojku. Dakle, mislim da ćemo se svi složiti da je silovanje kao teže kazneno djelo, djelo koje bi po prirodi stvari trebalo biti rjeđe od djela bludnih radnji, spolnog uznemiravanja itd. Međutim, pogledajte brojke 2013. u Hrvatskoj je bilo prijavljeno 274 slučajeva silovanja, a 310 slučaja drugih oblika, blažih oblika napada iz područja spolne slobode. Međutim, 2018. umjesto da mi kao društvo djelujemo pozitivno prema žrtvama nasilja i potaknemo ih da prijave djelo koje im se dogodilo broj silovanja prijavljenih, uvijek prijavljenih, a znamo da je stvarni broj daleko veći, broj prijavljenih silovanja je ostao više-manje isti, međutim broj prijavljenih slučajeva drugih oblika spolnog napada je ostao, je postao manji i pao je na 250. Dakle, mi u Hrvatskoj imamo više prijavljenih slučajeva težeg djela u odnosu na manje. Samo primjera radi, samo primjera radi u recimo Škotskoj koja je po broju stanovnika usporediva sa Hrvatskom prijavljeno je duplo više situacija spolnog napada u odnosu na silovanje, a ukupan broj prijava je gotovo 10 puta veći nego u Hrvatskoj. Zašto? Ja ću biti slobodan pa reći sigurno ne samo zato što se tamo događa 10 puta više napada i silovanja, ne, nego zato što je društvo došlo u stadij da pruža veću potporu žrtvi i da je žrtvi u tom društvu lakše izaći van i govoriti o onome što joj se dogodilo jer žrtva tada tamo neće naići na osudu i neće na isti način kao što je prečesto slučaj u Hrvatskoj morati još jednom proživljavati sve ono što joj se dogodilo, a istovremeno zbog toga biti kritizirana, ismijavana i omalovažavana. To mi kao ozbiljna država ne smijemo dopustiti. Poštovane kolegice i kolege, ja sam slušajući istupe u medijima mogao i bio slobodan zaključiti da ustvari u Hrvatskom saboru nema nikoga tko se protivi ovom prijedlogu zakona. Dvojba je samo jedna, hoćemo li to napraviti sada već prilikom prvog slijedećeg glasanja ili ćemo čekati. A prije nego što se odlučite da čekamo i sve ovo odgodimo razmislite koliko će osoba u našem društvu biti napadnuto, zlostavljano, omalovažavano i kolikima ćemo zbog takve odgode otežati da dođu do pravde. Poštovane kolegice i kolege, još jednom ću ponoviti ovo je pitanje odnosa društva, države, RH i nasilja. Ovo je pitanje odnosa društva, države i RH prema žrtvama. Ali imajući u vidu udio žena u žrtvama ovakvog oblika nasilja ovo je isto tako i pitanje odnosa društva, države, dakle RH prema ženama. Učinimo jedan mali napor, podržite ovaj prijedlog zakona i osigurajmo veću zaštitu za prije svega naše sugrađanke i sugrađane. Mislim da je to potrebno da ovo neće stvoriti apsolutno nikakav trošak za državni proračun, ali ipak će osigurati veću razinu zaštite. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik Vlade dati dodatno, obrazložiti, obrazložiti svoje mišljenje? A imali smo replike, oprostite nisam vidio, dapače cijeli niz replika. Prva je poštovane zastupnice Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grbin, dakle sa niz stvari mi pružamo sliku i prema unutra i prema van kakvu zemlju hoćemo imati, u kakvoj zemlji želimo živjeti. I to je uloga i nas koji sjedimo u ovoj sabornici pa bez obzira s koje strane sabornice sjedimo. Postoji jedna tema na koju ja mislim da ne bi trebalo biti prijepora s koje strane sabornice se sjedi, to je ova tema. Riječ je o jednoj maloj izmjeni zakona, zaista je činjenica, ali je riječ o jednoj velikoj posljedici. Posljedici da šaljete poruku u kakvoj zemlji želite živjeti. Posljedica je da pokažete što želimo. Posljedica da žrtva ne bude nekoliko puta žrtva. Jer ona postaje žrtva nakon zlostavljanja i žrtva sustava. I sad umjesto da to olakšamo i da omogućimo jer ova izmjena zakona je došla na temelju iskustva koja imamo. Prema tome, i vi ste pozvali, a ja i koristim ovu repliku da još jedanput pozovem vladajuće da dobro razmisle imaju prilike izglasati jedan dobar prijedlog. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice Mrak Taritaš u pravu ste. Postojećim zakonskim rješenjem upravo zbog kratkoće zakonom predviđenog roka mi ustvari obeshrabrujemo žrtve ovog oblika nasilja da reagiraju i podnesu prijavu. Mi ih obeshrabrujemo, otežavamo im i na taj način što činimo, olakšavamo posao zlostavljačima. Olakšavamo posao zlostavljačima da rade nešto što je zabranjeno iza čega mi svi u društvu stojimo jer oko toga da je ovo kazneno dijelo nema prijepora. Svi stojimo iza toga da je ovo zabranjeno ponašanje, ali onda kada definiramo kako će se to ponašanje progoniti onda stajemo na stranu zlostavljača. Mi to želimo izmijeniti. I mislim da nema niti jednog argumenta da ovo ne izmijenimo odmah.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Puljak.
Poštovani kolega, pa evo slično na tragu kolegice Mrak Taritaš osvrnut ću se na izjavu ministra Ivana Malenice koji je 8. veljače u medijima dakle nakon sastanka sa pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova kazao da je oformljena radna skupina za izmjenu Kaznenog zakona i najavio da će se spolno uznemiravanje ubuduće progoniti po službenoj dužnosti i da očekuje izmjene tog zakona u roku mjesec, dva. Kako onda s obzirom na to komentirate ovo odbijanje Vlade da daje pozitivno mišljenje na izmjene ovog zakona? Hvala.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem. Pa teško mi je komentirati, ali dopustite mi samo da vam pokažem nekakav vremenski slijed. Dakle, da bi se Kazneni zakon mogao usvojiti prvo radna skupina mora napraviti posao što sigurno neće napraviti sutra. Nakon toga moramo provesti javnu raspravu, to je Kazneni zakon ta rasprava mora trajati 30 dana. Nakon toga ćemo imati stanku u zasjedanju sabora kao što je uvijek imamo zbog lokalnih izbora i pitanje je da li ćemo mi u konačnici ovu izmjenu o kojoj govorite, o kojoj je ministar Malenica govorio ustvari uopće vidjeti do kraja ove godine. A onda to pomnožite sa brojem zlostavljanja koja se događaju svakoga dana i onda znamo kolikim ćemo potencijalnim žrtvama uskratiti pomoć. Ponovit ću još jednom, ovo je jednostavno, oko ovoga se barem nominalno svi slažemo. Ajmo onda to i napraviti. U razloge neću ulaziti, ali ću reći ajmo napraviti ono što svi smatramo ispravnim.
Hvala. Slijedeća je replika poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Grbin naravno da ćemo podržati ovaj prijedlog zakona iz jednostavnog razloga što prije, to bolje bez obzira na to što Kazneni zakon kao takav treba osuvremenjivanje i što je to jedan proces u sklopu kojega vladajuća većina ionako planira i ovo izmijeniti. Mi se slažemo da što prije to bolje. No htjela bih vas upozoriti na jedan podatak. Što se tiče kaznenih djela na štetu članova obitelji i bliskih osoba, kaznenih djela protiv spolne slobode u 2019. godini imamo 14 žrtava spolnog uznemiravanja od čega je 6 muških, a 9 ženskih. To su osobito osjetljiva kaznena djela jer se događaju u okrilju sigurnosti, koja bi trebala bit sigurnost. I tu imamo recimo u 2019.-toj i veliki broj muških žrtava. Zašto to ističem? Zato što mislim da je njih cjelokupna javnost i cjelokupni sustav potpuno zaboravili. Dakle, mislim da i mi trebamo poslati jednu poruku kada govorimo o žrtvama uvažavajući i posljedice društvenih uloga [[Upadica: Hvala lijepa.]] da postoje počinitelji i žrtve prije nego muškarci i žene.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Grbina.
Zahvaljujem poštovana kolegice, ali dati ću vam brojke. Evo pred sobom imam iz 2013. nije se puno promijenilo pa ću pročitati. Žrtava raznog oblika spolnog napada u Hrvatskoj je 2013. bilo oko 580. Uvijek ponavljam, uvijek ono što je prijavljeno. Stvarne brojke su nažalost daleko veće. Od tih 580 slučajeva prema ženama je bilo 550. 580, 550, 90% to je činjenica, to nije činjenica koju je izmislio bilo tko od nas. A kada govorimo o počiniteljima kaznenog djela i prema muškarcima i prema ženama i tada su muškarci još u većem udjelu. I to je isto tako činjenica. Ovo kazneno djelo nažalost je uglavnom djelo koje počine muškarci uglavnom prema ženama, a nekad i prema drugim muškarcima. Zato kada govorimo [[Upadica: Hvala.]] o spolnom uznemiravanju govorim [[Upadica: Hvala lijepa.]] i zaštiti prava žena.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Grmoje. Izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Grbin, naravno podrška ovom zakonskom prijedlogu i ono što svi trebamo činiti i kao društvo, mi ovdje kao Hrvatski sabor da nasilja bude što manje, da oni koji su odgovorni za nasilje što žurnije odgovaraju za to i drago mi je da ste rekli i vi i još ostale kolege u raspravama da tu nema nikakve podjele u Hrvatskom saboru iako je bilo podjela npr. po pitanju Istambulske konvencije gdje se tvrdilo da oni koji su protiv da podržavaju nasilje, a isto tako imamo i dvostruke mjerila i kriterije kod žrtava ili kod slučajeva seksualnog napastovanja. Imamo situaciju da određena imena u svrhu ideoloških obračuna ili nekakvih klanovskih obračuna izlaze u javnost, a da neka imena ne izlaze u javnost. I protiv toga treba ustati naravno uzimajući u obzir da nitko nije kriv dok mu se ne dokaže krivnja.
Poštovani zastupnik Grbin.
Poštovani gospodine Grmoja krenut ću od ovoga što ste govorili na kraju. Mi smo imali jedan prijedlog za osnivanje istražnog povjerenstva upravo zato da bi utvrdili odakle cure informacije. Ali kao što sam rekao i tada, ponovit ću i sada u Njemačkoj se takva istražna povjerenstva smiju osnivati jer valjda ne zna što mi u Hrvatskoj znamo, a u Hrvatskoj ne. U Hrvatskoj se te stvari kriju, a onda se svi zgražamo kada cure informacije i kada se često, prečesto upravo iz političkih razloga one koriste u razno raznim situacijama, predizbornima pogotovo. Međutim, to je druga tema. Ovo što ste prvo rekli, da, bilo je određenih ideoloških prijepora kod Istambulske konvencije, ali srećom u konačnici smo ju izglasali. Međutim, srećom se odnosi samo na to što smo ju izglasali onda je uvelike ostala mrtvo slovo na papiru. Ovaj zakon je prijedlog kako da ono što smo ratificirali [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] konačno počnemo primjenjivati i u praksi.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Ahmetović.
Poštovani kolega Grbin, spomenuli ste u svojem izlaganju da je Kazneni zakon vrlo vjerojatno jedan od najvažnijih zakona i da ga nije zbog osjetljivosti teme poželjno prečesto mijenjati. Međutim, je li on toliko važan da je važniji od života žrtve? Postavljam pitanje i ovdje svima prisutnim saborskim zastupnicama i zastupnicima je li Kazneni zakon i njegovo učestalo mijenjanje važnije od žrtve nasilja bez obzira radili li se o nekoj neznanoj žrtvi ili nekoj žrtvi koja je vama u bliskom rodu? Jeste li sigurni da su vaše sestre i braća ili vaši bližnji danas lišeni spolnog uznemiravanja? Nemojte biti presigurni jer o tome niste izravno čuli od njih. Kolega Grbin koliko je važno da se po hitnom postupku donese upravo ova izmjena zakona i kako komentirate da je Vlada to odbila? Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Grbin.
Poštovana kolegice Kazneni zakon je jedan od najvažnijih zakona, ali nije i ne smije biti nešto što je uklesano u kamen. Kao i svaki drugi propis države on mora rasti i razvijati se sa rastom i razvojem društva. I ne možemo se danas ponašati na isti način kao prije 10, 20 ili 50 godina. Ja vjerujem, čvrsto vjerujem da smo ipak u našem društvenom razvitku napredovali i onda taj napredak trebamo pretočiti u naše pravne norme. A ovdje pogotovo jer smo u praksi vidjeli da to ne funkcionira. I kad smo vidjeli da zakon u obliku u kakvom je sada ne pruža dovoljno zaštitu žrtve odakle nam pravo stajati, gledati i ne reagirati. Ja to pravo sebi ne dajem. A zašto su odbili podržati? Ne znam, ne razumijem. Evo ne znam i ne razumijem.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Glamuzina.
Kolega Grbin, slično pitanje kao i kolegica Ahmetović. Dobili smo mišljenje Vlade, njihov jedini argument je to pa mislimo to svejedno napraviti, pa zašto sada. Možete li nam objasniti zašto je bitno sada, a pri tom napominjem da je Istambulska konvencija koja to svojim Člankom 55. nalaže u ovom saboru ratificiranja 2018. godine. Sad je 2021., već je to trebalo biti napravljeno. Zašto je potrebno čekati još drugo tromjesečje ove godine ili kad su već rekli da će to raditi, zašto ne odmah? Koji je stvarni argument koji može biti i zašto ne odmah? Je li to vama smiješno kao što je smiješno meni?
Poštovani zastupnik Grbin.
Uvažena kolegice morat ću vas ispraviti. Ovo što ste naveli za mene nije argument, za mene je to samo izlika, ali argument nije jer ne može izdržati niti jednu logičku provjeru. Ako ste s nečim suglasni, ako smatrate da je to ispravo, ako ćemo time pomoći ljudima, ako ćemo time zaštiti žrtve nasilja, ako ćemo time učiniti dobro, onda ajmo to učiniti danas, a ne pustiti za sutra. Da to je izlika. Ponovit ću još jednom to je izlika. Da li je ta izlika zato što je ovaj prijedlog uputila oproba ili iz nekog drugog razloga ja na to ne mogu odgovoriti, ali to je izlika. Međutim, svim kolegicama i kolegama iz vladajuće većine šaljem poruku. Ako je vladajuća većina uputila zakon s kojim se mi slažemo, mi ga podržimo jer je to ispravno za građanke i građane ove zemlje [[Upadica: Hvala.]] naša demokratska kultura zahtijeva da se tako ponašate i vi odnosno da se tako ponašamo svi.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Zekanovića.
Poštovani kolega Grbin, siguran sam da se sjećate prije 3 godine rasprave u Hrvatskom saboru između mene i reći su svih ostalih jer jedan dio sabornice se pravio gluh pa nije spominjao Istambulsku konvenciju uopće u tom trenutku nije bilo pragmatično, danas je počeo spominjati, a s druge strane ste bili vi i HDZ koji su se zauzimali za Istambulsku konvenciju i sad bi vam postavio jedno samo pitanje što je ta konvencija riješila, a vi ste pljeskali HDZ-u i HDZ je pljeskao SDP-u kad se usvajala odnosno kad se usvojila što je ona riješila osim što je uvela ono što mi Hrvatski suverenisti i ja osobno tvrdim oduvijek rodnu ideologiju u hrvatsko zakonodavstvo.
Poštovani gospodine, ispričavam se poštovani potpredsjedniče, oprostite.
Poštovani zastupniče Grbin, izvolite.
Zahvaljujem, poštovani gospodine Zekanoviću vas, gospodina Stiera i još par govornika tada sam pitao nešto na što mi nitko od vas nije znao odgovoriti, a najbolje od svega je što ne znate ni vi sada. Vi gospodine Zekanovniću ne znate što je rodna ideologija jer rodna ideologija ne postoji osim jedne rodne ideologije. A ta rodna ideologija je patrijarhat koji ovu zemlju i brojne druge zemlje tlači godinama. Ne usvojiti ovaj prijedlog zakona je samo oživotvorenje te rodne ideologije, tog patrijarhata. A zašto smo pljeskali tada i zašto i danas stojim iza svoga glasa za Istambulsku konvenciju jer je to bio smjer Hrvatske unaprijed. I drugi problem sa Istambulskom konvencijom je jedan problem koji je u Hrvatskoj prečest. A taj problem je što mi krenemo napravimo korak i onda stanemo. Ovaj zakon je oživotvorenje u praksi onoga što smo kao obvezu preuzeli Istambulskom konvencijom. Ovo su stvari koje nam Istambulska konvencija propisuje i donosi [[Upadica: Hvala lijepa.]] dobro, ajmo ih onda ostvariti u praksi.
Hvala. Imamo neke povrede Poslovnika najprije, zahtjev za stanku, pa onda repliku. Idemo prvo povredu Poslovnika. Poštovana zastupnica Selak Raspudić što je povrijeđeno u Poslovniku?
Članak 238., omalovažavanje saborskih zastupnika bez obzira što kolega Grbin mislio o rodnoj ideologiji kao što može postojati pojam roda koji je konstrukt, društveni konstrukt kojim se nešto definira jednako tako može i postojati i pojam rodne ideologije putem njega, kojega se nešto u društvu objašnjava jer ideologija može biti vezana uz bilo koji pojam, pa tako u ovom trenutku ona ukazuje za one koji je pronalaze u bilo kojoj konvenciji instrumentaliziranje jednog pojma i njegova apsolutiziranja.
Hvala lijepo, to nije bila povreda Poslovnika, to je bila tipična replika, dobivate opomenu. Slijedeća povreda Poslovnika poštovani zastupnik Nino Raspudić. Što je povrijeđeno u Poslovniku?
Čl. 238. omalovažavanje zastupnika. Ima nas ovdje u ovoj sabornici koji nešto znamo, pisali smo i objavljivali i znanstveno o nekim bitnim društvenih i humanističkim prijeporima i pitanjima, dakle ne možete tvrditi da ne postoji rodna ideologija. Čuli smo već neke argumente. Literatura kaže da je ideologija ideja koja se želi nametnuti i realizirati u praksi. Znanost govori o kromosomima xx, xy, spol je jasno odrediti. Rod je jedna sociološka najprije konstrukcija koja se kroz zakonodavstvo onda nameće u praksi. Ako to nije rodna ideologija onda ja ne znam što to jest.
Hvala lijepo, znate i sami da ni to nije bila povreda Poslovnika nego replika, dobijate opomenu. Sad ćemo, polako, polako, polako, imamo jednu repliku i imamo jednu stanku. Ovaj replika poštovane zastupnice, a oprostite [[Upadica iz klupe: Stanka, stanka]] a oprostite [[Upadica iz klupe: Stanka ide prvo]] Prvo stanka, prvo stanka, poštovani zastupnik Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS ispred Kluba Hrvatskih suverenista tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi se dodatno konzultirali o ovom prijedlogu zakona. Naime, kolega Grbin se pravi kao da nije pročitao interpretacijsku izjavu koja se usvojila ovdje u HS, a kojim je jasno rečeno da u toj Istambulskoj konvenciji koju su zajedno usvojili SDP i HDZ, ostatak sabornice znate koje stranke su tu bile podijeljene i šutjele su ko zalivene. Dakle, on se pravi da nije čuo za tu izjavu da ne zna da u samoj Istambulskoj konvenciji postoji rodna ideologija. A što je rodna ideologija? To vam je g. Grbin evo na jedan jednostavan nekakav način to je da vi sutra možete biti cura ako hoćete i slobodno se deklarirajte kao cura i sutra kada postanete otac lijepo sjednite sa svojom suprugom i pokušajte, dogovorite se hoće li vaše dijete biti cura ili dečko, muškić ili djevojčica, lijepo sjedite i dogovorite se na koji ćete način vi odgajati vaše dijete, kojeg će roda ono biti. Kod nas Hrvatskih suverenista nema dileme, dakle postoji spol koji je muški spol i ženski spol, a kod vas HDZ-ovaca i SDP-ovaca i ostalih nedefiniranih u magli, dakle očito postoji nešto treće, postoji nešto nedefinirano, nešto što se može mijenjati na satnoj, tjednoj, mjesečnoj bazi. A ako tvrdite da toga u Hrvatskoj nema pogledajte malo udomljavanje djece od istospolnih parova, pogledajte situaciju da se u svjedodžbama brišu imena roditelja od oca i majke i da u najnovije vrijeme imamo u hrvatskim rodilištima situaciju da se majke više ne zovu majke nego jednostavno roditelj kao da muškarac može roditi dijete.
Hvala lijepa. Ovaj, sukladno čl. 239.b. mi ćemo nastavit s radom bez stanke. Ovaj, izvolite, poštovani zastupnik, sad imamo ovaj repliku poštovane zastupnice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, zaista mislim da kada je u pitanju zaštita žrtve od nasilja da svi želimo da ta zaštita bude što jača i što adekvatnija. Međutim, ono čem ste i vi sami u svom govoru, sami sebi bili na neki način a contrario to je da ste istaknuli da je Kazneni zakon jedan od najvažnijih zakona u RH, a kao pravnik znate i svjesni ste da je to organski zakon i da nije oportuno mijenjati ga eto prigodno ili u svakom trenutku. Budući da ste iz mišljenja vlade uspjeli shvatiti da je u tijeku priprema izmjena Kaznenog zakona i radi toga što se mora inkorporirati europska direktiva i da će samim tim izmjenama biti obuhvaćena i ova izmjena koju ste predložili i da sve to treba biti napravljeno i stupit na snagu [[Upadica: Hvala]] do 31. prosinca ne stoje vaše optužbe na račun vlade.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Grbina.
Poštovana kolegice, govorim hrvatskim jezikom i poprilično sam uvjeren da me razumijete. Pa s obzirom da znam da ste po struci isto što i ja onda znam i da razumijete što znači izmjena koju sam predložio, o kojoj sam danas govorio. Dakle, problem postoji problem možemo riješiti, problem postoji problem možemo riješiti izbor je samo hoćemo li problem koji postoji riješiti odmah ili ćemo čekati. I svima onima koji će u razdoblju koje je pred nama postati žrtve ovog oblika nasilja otežati život i traženje pravde. Problem postoji, problem možemo riješiti. Nažalost mi iz opozicije ga ne možemo riješiti sami, vladajući možete [[Upadica: Hvala lijepa]] Problem postoji riješimo ga zajedno. Hvala.
Hvala. Želi predstavnik vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Da, poštovani državni tajnik iz Ministarstva pravosuđa i uprave Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. Kratko ispred Vlade RH i Ministarstva pravosuđa i uprave već je kolegica zastupnica Jelkovac rekla, u tijeku je radna skupina koja radi na široj izmjeni Kaznenoga zakona s obzirom da se radi o specifičnoj i aktualnoj problematici, ali i direktivi koja se mora interpretirati do 31. svibnja 2021. radi se o Direktivi o borbi protiv prijevare i krivotvorenja u vezi sa bezgotovinskim sredstvima plaćanja i zamjeni okvirne odluke Vijeća 2001/413 čiji rok je … [[Govornik se ne razumije]] znači 31. svibnja. Mi smo odlučili da u ovome roku do 31. svibnja proširimo izmjene Kaznenog zakona i novu problematiku koju predlaže Klub zastupnika SDP-a i Ministarstvo i radna skupina je to prihvatila, dakle radi se o odgodnom učinku ovoga na tri mjeseca. Isto tako u HS-u bio je jedan tematski okrugli stol Odbora za ravnopravnost spolova, Odbora za ljudska prava i prava nacionalne manjine gdje smo također odlučili proširiti problematiku izmjena Kaznenoga zakona koji se tiče obiteljskog nasilja i određenih aktualnih pojavnosti koje su se pojavile kao potreba izmjena Kaznenoga zakona. Tako da što se tiče formalno-pravnog razloga Vlada RH zbog širih izmjena i implementacije direktive u Kazneni zakon, ali i ukazanih potreba da se Kazneni zakon još doradi sa jednom ekspertnom, radnom i stručnom skupinom koja radi i zasjeda i dan danas, dakle mi ćemo ovo prihvatiti i uz određene izmjene koje vi poštovane zastupnice i zastupnici niste predložili. Tako da predlažemo da se u ovom obliku kratkom izmjenom jednog članka ovo za sada ne prihvati, a u svibnju 2021.g. prihvatit će se šire izmjene dopune Kaznenoga zakona na obostrana očekivanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Mrak TAritaš.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Da smo imali tu jednu kasicu prasicu i da smo unutra stavljali deset kuna za svaki put kad smo čuli da će se prihvatiti, da je osnovana radna skupina, da će biti cjelovito rješenje, mogla se je napraviti nova zgrada Sabora nakon potresa jel to smo nekoliko puta čuli. Ovdje je riječ o jednoj iznimnoj situaciji, riječ je o nečemu o čemu bi zaista trebali biti ujedinjeni i poslati jasnu poruku da zaista je tolerancija na bilo kakvo nasilje nula, da ne želimo da sustav duplo kažnjava žrtvu, bez obzira tko ona bila. A moje pitanje vama, jel vam nije barem malo neugodno za sve one žene koje će zbog toga jer imamo radnu skupinu i zbog toga što ćemo to malo odugovlačiti, pa ćemo doći u nekakve situacije pa vrlo brzo dođe jesen i kraj godine i eto nas 2021. je otišla i koje će zbog tog sustava i takvog sustava neće uopće ni moć podnijeti prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Uvažena zastupnice Taritaš. Ako ste već mene pitali, ja ne podržavam nikakvo nasilje i vjerujem da će Ministarstvo pravosuđa kako je ministar Malenica rekao ovo izmijeniti u jednom širem obliku. Ako ćemo politički razgovarati, vi ste bili članica hrvatske Vlade 2011.-2015.g. u vladi Zorana Milanovića Kazneni zakon i ova problematika nije nastala jučer, žrtve spolnog uznemiravanja bile su i u vašem mandatu, pa meni bi isto bilo neugodno ne kao nova zastupnica nego bivša ministrica pitati mene da li je meni to neugodno.
Sljedeća je replika poštovane zastupnice Romane Nikolić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Pa poštovani državni tajniče, u svom obrazlaganju i obrazloženju zašto ne prihvaćate naš prijedlog naveli ste da ćete ići u izmjenu Kaznenoga zakona, ali ne sada, naveli ste rok 31.5. ako se budete držali roka kao i sa Ovršnim zakonom, mislim da će biti piši kući propalo je. Ja opet postavljam pitanje kao što sam vam postavila pitanje na odboru, zašto ne želite prihvatiti ovaj prijedlog kada već imate gotov dokument? A jedan od najistaknutijih razloga je također da žrtve spolnog uznemiravanja nemaju više vremena i da je potrebno da iza njih stanu institucije i čvrsti zakonski okvir koji će ih ohrabriti da progovore onda kada one za to budu spremne i kada se budu one osjećale zaštićeno u tom trenutku od zlostavljača, tek tada ćemo osigurati sigurne i jednake uvjete za sve žrtve u Hrvatskoj.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice, mi smo se danas na Odborima za pravosuđe i zakonodavstvo razgovarali pristojno i stručno o ovoj problematici, rekao sam ovdje se predlaže samo jedna kratka izmjena članka gdje sve što ste rekli stoji. Dakle nitko sa ove strane Vlade, ministarstva ne pada na pamet štititi nikakve zlostavljače, seksualne predatore i ne znam ni ja šta dalje. Mi smo se odlučili na širu izmjenu, Kazneni zakon je organski zakon treba mu stručna javnost u tome. Prihvaćam ovo što ste rekli, ali kažem radi se o formalnim razlozima gdje trebamo šire stručne promjene uza sve ovo što stoji. I ponovit ću, vi ste ovdje nova zastupnica i to cijenim, danas ste to lijepo tamo izlagali, radi se o nečemu što se govori u hrvatskoj političkoj javnosti i u bivšim vladama pa smo tada bili mišljenja da je ovo po prijavi tada bilo dovoljno. Kako se vrijeme mijenja nastaju nova kaznena djela, novi problemi i mi djelujemo tako da to bude šire, stručno i potkrijepljeno sa širom problematikom, a ne samo jednom ovako malo uskom iako cijenim sve što ste vi rekli, ni najmanje nemam ništa protiv toga što ste vi rekli.
Sljedeća je replika poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Shvatili smo da i vi ne podržavate nikakav oblik nasilja, tu se jel usuglašujemo, međutim jasno vam kaže predlagatelj da za ove zakonske izmjene misu potrebna nikakva dodatna sredstva. Imate nas sve tu, omogućenom nam je glasovanje u relativnom brzom roku. Kada će ovo biti što ste vi rekli, 5. mjesec, 6., 7., 9. tko zna, što ćete vi kao Vlada reći svim onim žrtvama koje jedva čekaju da se donesu ove zakonske izmjene da traže pravdu i zapravo da si olakšaju život, kako ćete im pogledati u oči? Hvala.
Poštovana kolegice, Vlada i ministarstvo nadam se mi svi ovdje štitimo sve žrtve, svih kaznenih djela, svih zlostavljača kako maloljetnika, kako seksualnih, kakvo ovi, kakvo onih. Vjerujte u Ministarstvu pravosuđa, a danas Ministarstvu pravosuđa i uprave sjedio je i ministar iz SDP-a Orsat Miljanić, sjedio je s nama u Vladi ministar pravosuđa Ante Šprlje, sjedila je s nama ministrica Ingrid Antinović Martinović, sjedili su i brojni HDZ-ovi ministri, kažem da se ovo radi i o političkoj i o stručnoj i o sudbenoj i o državno-odvjetničkoj i o raznoraznim širim problemima nego što je jedna politička rasprava u hrvatskom Parlamentu. Cijenim, ne omalovažavam i vjerujem da ćemo imati kvalitetne izmjene i dopune Kaznenog zakona sa širim zahvatom nego što je ovo što vi danas predlažete. Dakle, mi se možemo vratiti na jučer i pitati zašto se o tom nije razgovaralo jučer, … cijelo vrijeme na hrvatskoj političkoj sceni bila na vlasti vlada HDZ-a, ovaj problem, ovi zlostavljači bili su zlostavljači prije 30 godina, a to ste svjesni ovih zadnji slučajevi po fakultetima kada se to događalo, [[Upadica Reiner: Hvala.]] nije prije tri mjeseca nego prije godina, godina života.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Zekanovića.
Poštovani državni tajniče. Vidim da ste jako zabrinuti što se ovaj zakon potencijalno mijenja. Niste toliko bili zabrinuti kada se dogodila Istambulska konvencija koja Hrvatsku državu prema onome što je Dubravka Šuica izjavila košta milijardu kuna godišnje, a očito nije učinkovita. Dakle, ja ne vidim razloga za vašu zabrinutost. Pa pustite ovaj zakon, ako ste već mogli usvojiti Istambulsku konvenciju i oko nje ste imali konsenzus svih aktera u Sabora ili prešutnu ili pljeskom, a onda lijepo napravite i ovo. Ako već niste uspjeli iz prve zaštititi osobe ljude od nasilja u obitelji, ajde pokušajte to napraviti s ovim zakonom, ja ne vidim zašto vi imate razloga za strah ili je možda razlog usvajanje Istambulske konvencije i o druge naravi. Možda je razlog bio da se npr. uvede rodna ideologija, a ne da se zaštiti nekoga od nasilja.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Zekanović. Mi smo godinama tu raspravljali o svemu i svačemu, politički ja i vi se ne slažemo o Istambulskoj konvenciji, danas je tema izmjene i dopune Kaznenoga zakona. Ja vjerujem da moja zabrinutost nije osobna zabrinutost nego politička volja i želja da donesemo zakone koji će biti na dobrobit bilo lijevima, bilo desnima, bilo ovima, bilo onima, meni je to svejedno. Bitno mi je da štitimo državne interese, da štitimo sve žrtve, da imamo kvalitetan Kazneni zakon koji se neće mnogo puta mijenjati. Dakle, Istambulska konvencija danas nije tema ove rasprave i o tome smo raspravljali, svi ste svoje stavove rekli, mi smo svoje stavove rekli, Vlada je svoje stavove rekla i tu se nema više što dodati ni oduzeti.
Sljedeća je replika poštovan, a oprostite povreda Poslovnika, poštovana zastupnica SElak Raspudić. U čemu je povrijeđen sad Poslovnik?
Čl. 238. uvaženi kolega koji je govorio u ime Vlade je povrijedio i omalovažio kolegu Zekanovića i pokušao mu nametnuti rodnu ideologiju jer se on jasno i nedvosmisleno izrazio kao muškarac dok ga je kolega nazvao ženom.
Dakle, ovako ja molim prvo da ne radimo iz ovog Sabora sprdnju. Drugo, znate i sami da to nije nikakva povreda Poslovnika bila, vi dobivate temeljem čl. 240. st. 1. opomenu s oduzimanjem riječi. Imamo sada repliku poštovane zastupnice Vlašić Iljkić. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Zekanović.
Mislim da je moja povreda suvišna jer evo danas imam dva odvjetnika u obiteljskom paru RAspudić, tako da eto već je kolegica Raspudić rekla sve, hvala im na tome što me brane.
Pogledajte si poslovnik, konačno nemojte tu dolaziti. Pročitajte konačno Poslovnik pa ćete shvatiti o čemu govorim. Kolega Zekanović. … [[Upadica se ne razumije.]] nisam čuo jer vrlo neuobičajeno je poštovana zastupnica došla ovdje sa mnom se raspravljati. Ja joj neću dati ono što bi trebao dati odgovarajuću kaznu. Ali molim vas svi, molim vas tko ne zna Poslovnik, a namjerno podiže povredu Poslovnika neka konačno pročita taj Poslovnik pa da onda znate o čemu govorite, a da ne gubimo vrijeme toliko ovdje uzalud. Nisu nas ljudi za to i građani Hrvatske poslali da se nadmudrujemo i da ne znamo o čemu govorimo jer nikad nismo pročitali Poslovnik, nismo. Izvolite poštovani zastupnik RAspudić.
Povreda čl. Poslovnika 238. omalovažavanje zastupnice Raspudić. Vrlo neukusno ste se izdirali na zastupnicu, do ovdje sam vas čuo, a mikrofon vam nije bio uključen. Dakle, došla vam je pristojno ukazati da ste joj neopravdano jer imala je samo jednu opomenu dali opomenu uz oduzimanja prava riječi, a vi ste vrlo neukusno povisivali glas, tako da smo vas glasno čuli ovdje, a nije vam uključen mikrofon. Apeliram na vas da poštujete svoju funkciju predsjedavajućeg i da se pristojno ophodite prije svega prema damama.
Poštovani zastupniče RAspudić, kao prvo zastupnik nema šta dolazit ovdje se raspravljat sa mnom, malo i vi molim vas pročitajte konačno Poslovnik pa da shvatite zašto sam njoj dao opomenu, a zašto i vama temeljem čl. 240. st. 1. izričem opomenu s oduzimanjem riječi. Pročitajte što piše u Poslovniku. Sada imamo repliku poštovane zastupnice Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče. Koliko je po vama važno sankcionirati seksualno nasilje odnosno spolno uznemiravanje jer kako obrazlažete odgodu donošenja izmjena propisa već sada ako je poznato da mali broj prijava policiji ili drugim tijelima utječe na rad pravosudnog i kriminalističkog sustava u provođenju postupka, osudu i kaznu počinitelja? Tako zapravo uopće nemamo informaciju da se nešto događa i koliko je raširen ovaj javnozdravstveni problem. Zahvaljujem.
Poštovana zastupnice, imam informaciju, znam što se događa i jako mi je važno da se ovo provede i da izmjene Kaznenog zakona budu adekvatne, šire, stručne, prihvatljive i da konačno imamo rješenja koja će biti u skladu s vremenom u kojem živimo.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. g. državni tajniče. Ja bih sa veseljem prihvatio vaše obrazloženje da vas praksa ne demantira jer zakona u zakon iz propisa u propis, iz strategije u strategiju svjedočimo upravo tome. Evo samo što se nije donijelo, evo mi pišemo, evo samo što nismo napisali, evo sutra će vam bit na klupama, a evo ja recimo Strategiju za razvoj poljoprivrede sam čekao četiri godine. To je drugo nešto, ali nema veze. Dakle, dođe vam ministar Tolušić kaže evo, maltene friška iz tiskare tu je, pa je ne vidim četiri godine. Ne znam koliki je to put od tiskare do ovde. Ako ćemo opet ovo četiri godine godine, 2 godine, 5 godina, onda sve ovo što su vam kolegice i kolege prije govorili je istina. Ja bih volio da imate hrabrosti podržati dobre prijedloge koji dolaze sa ove strane sabornice kao što mi podržavamo sve što je dobro što dolazi sa one strane.
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče slažemo se u puno toga, zajednička su tu razmišljanja i vi ste mladi, ali saborski veteran koji ste sudjelovali u bivšim sazivima i znate vi koliko smo se mi trudili i 2013. godine za izmjene Kaznenog zakona i za 2019. oko nekih promjena. Ovo se tema koja se pojavila kao problem, vidjeli smo kako statistika nas nažalost poražava, vidjeli smo koliko su male prijave, vidjeli smo kako se danas pojavljuju neki slučajevi od prije 20 i 15 godina, mi smo se odlučili odgovorno prihvatiti način da moramo šire izmijeniti Kazneni zakon i nema tu nikakvog omalovažavanja, to nije tema koja bi prelazila bilo kave političke igre nadmudrivanja, to je tema koju moramo zajedno, stručno u jednom obimom, obimom razmišljanju javnom promišljati i donijeti kvalitetno zakonsko rješenje. Nitko ne omalovažava vaš prijedlog i ako ste sad pratili raspravu što govorim nitko nije rekao da vaš prijedlog nije dobar. Mi smo rekli da ga u radnoj skupini prihvaćamo i stavljamo u širim izmjenama u svibnju 2021. godine.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče vi ste najavili širu izmjenu Kaznenog zakona ne samo zbog europske direktive koja se treba unijeti u naše zakonodavstvo nego kako bi se i ova tema kaznenog djela spolnog uznemiravanja dodatno osnažila kroz Kazneni zakon i kako bi se takvim aktivnostima koje duboko uznemiravaju i vrijeđaju ljudsko dostojanstvo stalo na kraj. Ono što mene zanima planirate li vi kroz tu širu izmjenu Kaznenog zakona također obuhvatiti neke pojave koje su sve češće u našem društvu, koje vode radikalizaciji, ekstremizmu, terorizmu čemu smo svjedočili i na našim prostorima gdje se pripadnike pojedinih vjerskih zajednica naziva razno raznim imenima, širi se prema njima govor mržnje, prijeti se uništavanjem vjerskih objekata, a pripadnike pojedinih političkih skupina se ne smatra ljudima pa to ide onda i u neke šire diskusije [[Upadica: Hvala lijepa.]] koje bi možda Kazneni zakon trebao dohvatiti.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice slažem se potpuno sa vama radi se o pojavnostima u društvu koje nikako nisu dobri i svako pozivanje na određena raslojavanja za određene skupine bilo vjerske, bilo nacionalne, bilo seksualne, vodi ka tome da se povećava nasilje. Mi smo suočeni u Ministarstvu pravosuđa i uprave sa brojnim zahtjevima, sa brojnim podnescima i predstavkama građana gdje se upravo po tim osnovama ljude diskriminira. Ministarstvo pravosuđa ova radna stručna skupina razgleda šire mogućnosti da se takve pojavnosti isto uvedu u Kazneni zakon jer nikome u ovoj državi nakon 30 godina borbe za nju neće biti dozvoljeno da bilo koga vrijeđa, dijeli u različitosti bez obzira što tko mislio, kojoj vjeri pripadao i kojoj stranci pripadao. Zato danas govorimo odgovorno da smo se prihvatili ozbiljnog posla, da smo svjesni ove težine i sigurno nismo ti koji će odugovlačiti ovaj problem. Kažem ako ćemo politički možemo nabrajati 10-tke ministara pravosuđa do sada, ako ćemo ono što danas živimo i radimo [[Upadica: Hvala.]] i vrijeme koje živimo onda mi smo sada dužni da se brinemo za situaciju danas.
Hvala lijepa. Slijedeća je replika poštovane zastupnice Glamuzina.
Zahvaljujem. Gospodine državni tajniče, toliko nisam vam ovo htjela spomenuti, ali kad toliko spominjete tu političku dimenziju tko je kad što napravio samo ću vas podsjetiti da je Kazneni zakon prepoznao spolno uznemiravanje i nasilje kao kazneno djelo tek 2013., ne trebamo sad ovdje napominjati tko tada nije bio na vlasti. Ovaj prijedlog sada mogli smo čuti, predlažu 2011., a tko tada nije bio na vlasti, mislim poanta je ista.
Molim vas nemojmo iz klupa, molim vas.
Ovaj prijedlog kao što smo mogli čuti, cijela oporba podržava jedino gospodin Zekanović nije siguran, grčevito se bori za svoj rod kao da bi mu ga netko ugrozio. Molim vas da mi odgovorite kako bi vas prihvaćanje ovog prijedloga sada spriječilo u vašem planu da do 31. svibnja napravite još jednu opsežniju promjenu, što bi vas točno spriječilo?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo uvažena zastupnice, cijenim i poštujem vašu dobru volju i vašu političku raspravu, ne bih htio reći nešto bi možda proširilo granice ove rasprave i možda se u nekom krivom kontekstu shvatilo. Nisam ja htio brojati tko je kada bio na vlasti ali ono što je očigledno da je u godinama hrvatske državnosti brojni su ministra pravosuđa bili lijevo bili u desno, pa čak neki i iz vaše stranke su bili vrlo kvalitetni i dobro smo surađivali, mi kao oporba imali smo mi silne zahtjeve, promišljanja i oko Kaznenog zakona. Tako da moj odgovor na pitanje nije da mi da mi nešto odugovlačimo [[Upadica: Molim vas nemojte iz klupe.]] i štitimo, mi želimo kvalitetan zakon, a isto tako ja sam vam rekao da se stručno može razgovarati, a može i politički. Sad kad bi ja nastavio politički vi bi se uvrijedili, pa više neću.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Bedeković.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajniče iz vašeg izlaganja, ali i iz izlaganja samog predlagatelja jasno je da smo zapravo svi svjesni da je izmjena Kaznenog zakona već u proceduri, da radna skupina radi posao između ostaloga i na sveobuhvatnijim izmjenama zakona vezano za problematiku seksualnog nasilja i zlostavljanja, rok je 31. svibnja. Prema tome, nitko ovdje ne omalovažava prijedlog kolega iz SDP-a i mislim da je potrebno naglasiti da ako je jedna Vlada i jedna stranka na kraju krajeva pokazala svoj stav i nultu toleranciju prema svakoj vrsti nasilja onda je to ova Vlada, a to je razvidno i iz svih pokrenutih koraka kad je u pitanju su izmjene i unapređenje i kaznenog i prekršajnog zakonodavstva. Sjetimo se izmjene i Kaznenog zakona, Zakona o kaznenom postupku, Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji koje smo upravo u ovoj problematici području seksualnog nasilja [[Upadica: Hvala.]] silovanja, uznemiravanja učinili 2019. godine.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo, uvažena zastupnice i vi ste bili ministrica u hrvatskoj vladi i znate koliko se poduzelo i u izmjenama ovoga zakona i Zakona o kaznenom postupku, ali i o ovim pitanjima obiteljskog nasilja i posebno događanja koja bila i po centrima za socijalni rad, dakle vrijeme u kojem mi živimo nažalost problemi, korona virus, kriza koja nas je pogodila stvar je određene prilike da ljudi izlaze izvan okvira normalnoga ponašanja. Nažalost, u tom vremenu dogodile su se brojne stvari koje spadaju u sferu kaznenih djela. Mi smo se trudili kao vlada zajedno sa stručnom javnošću, zajedno sa HS, sa saborskim odborima iznjedriti ono što će biti u skladu sa vremenom. Kažem, i Kazneni zakon je živi organizam, danas kaznena djela nisu ista kao ona prije 15, 20 i 30.g. i ako ćemo maknuti ovu stranu da pričamo onako kojoj stranci ko pripada zaista smo učinili sve bez ikakve fige u džepu da imamo kvalitetne zakone i da štitimo naše građane.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Posavec Krivec.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče Salapić, vi ste dugogodišnji državni tajnik, vi ste dugogodišnji saborski zastupnik i jako dobro znate i poznajete procedure, prije svega ste izvrstan pravnik. Dajte mi molim vas recite konkretno, kada je osnovana radna skupina za izmjene Kaznenog zakona, koliko ima članova, koji su njeni članovi? Jer i vi kolegice Jelkovac danas ste rekli da ona zasjeda, ministar je najavio njeno osnivanje za siječanj ove godine. To je najavio točno mjesec dana nakon što je SDP uputio u proceduru ove izmjene Kaznenog zakona. Ako govorimo o tako zahtjevnom i organskom zakonu, da li će biti dovoljno 5 mjeseci radnoj skupini da napravi nacrt zakona, da provede javnu raspravu i da do kraja drugog kvartala zapravo taj zakon imamo izglasan. Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, pa evo već kad ste mi rekli da sam dugogodišnji državni tajnik i zastupnik i pravnik onda ću u okviru onoga što smatram kao pravnik da trebam reći, a to je da radna skupina radi u Ministarstvu pravosuđa i uprave, da ćemo u navedenom vremenu koji sam reko donijeti zakon, da ćemo u zakon inkomponirati direktivu koju sam rekao, da ćemo ovo staviti kao kazneno djelo koje se goni po službenoj dužnosti, isto tako da ćemo proširiti određene dijelove kaznenih djela obiteljskoga nasilja, a isto tako razmatramo još određene prijedloge koji su došli od saborskih zastupnika, koji su došli od Odbora za ravnopravnost spolova, Odbora za nacionalne manjine i ljudska prava, dakle odgovorno to tvrdim i nisam došao ovdje govoriti nešto što ne stoji. A tko su članovi radne skupine to je stvar Ministarstva pravosuđa i uprave.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Puljak.
Poštovani državni tajniče, ja ću kazat da pozdravljam to što prihvaćate izmjene Kaznenog zakona, tako da se svi, sva djela ovog spolnog uznemiravanja vode po službenoj dužnosti, isto tako sve ovo što ste najavili, izmjene Kaznenog zakona da je li da bude što bolji i efikasniji. No, htjela bi reći da pokušajte razumjeti i vi nas. Obzirom da i nacionalnu politiku o ravnopravnosti spolova čekamo još od 2015.g., obzirom da smo s tog istog mjesta slušali do sada nekoliko puta obećanja „slažemo se s vama“, „evo samo šta nismo“, „sad ćemo to napraviti“, „osnovali smo povjerenstvo, radnu skupinu“ ili što već ne, ponovo vas, evo pridružujem se svima onima koji pitaju u kojem roku očekujete da će se ove zakonske izmjene donijeti odnosno zašto ne prihvaćate ovaj prijedlog zakona koji je jedan veliki korak naprijed? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice da ne ponavljam, bile su brojne replike na istu temu. Ovo nije pitanje s kojima se neko može politički igrati, posebno zbog žrtava i zbog ljudi koji trpe možda štetu svakodnevno na ovu temu. Rekao sam do 31. prosinca moramo implementirati direktivu, radimo na širim izmjenama. Vaše je pravo da kao zastupnica HS imate drugačije mišljenje, al ovo je tema kao i slične teme koje se tiču i maloljetničkog nasilja, kaznenim djelima, u obiteljskom nasilju i slično koje su vrlo osjetljive i to nisu teme s kojima mi nastupamo ovdje u saboru sa bilo kakvim političkim figama u džepu. Dakle, to je iskreno, ja moram stati ovdje pred vas i to objašnjavati. Isto tako znam kako je s ove strane kad ste zastupnica, gdje sjedite, kome pripadate i imate pravo na svoje mišljenje, ja ga cijenim i poštujem, ali isto tako dozvolite da mi imamo onda mišljenje zašto je to u ovom roku koji smo mi najavili.
Slijedeća replika poštovane zastupnica Ahmetović.
Poštovani državni tajniče, vi ste na svoje radno mjesto imenovani politikom, niste prolazili javni natječaj, dakle apsolutno ste pozvani da politički branite ovakav stav. Dakle vaš politički stav je da ne treba štititi žrtve zlostavljanja zato što nije nužno da se sad odmah izmijeni Kazneni zakon nego eto vi ćete u nekom narednom razdoblju to učiniti. Kao pretpostavljam osoba sa integritetom ja vas pozivam da se ne spuštate na taj nivo i ne pozivate se na neke prethodne vlade koje su eto mogle nešto napraviti, a nisu, pa zašto biste onda i vi mogli. Ja vas pozivam da odgovorite eksplicitno na pitanje bez obzira osjećali se kao muškarac ili žena ma kako to smetalo nekim zastupnicima, jeste li svjesni da možda upravo sad lišavate jedno od žrtava spolnog uznemiravanja i istovremeno ju gledate, zaštite i istovremeno ju gledate u oči?
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice, lijepo ste to sročili, ali ja sam državni tajnik odgovoran za svoju dužnost, ja znam tko sam i što sam i zašto ovdje stojim, znam zašto sam silne godine proveo ovdje, znam koja je politika koju ja provodim i znam koja je politika koju vi provodite i bit ću pristojan prema vama jer sam pratio i vašu kandidaturu u stranci kojoj pripadate uz brojne vaše kolege koje cijenim, samo ću vam odgovoriti kratko i jasno, odgovaran sam za svoju dužnost koju radim, vi ste odgovorni za svoj posao koji radite, dozvolite da različito mišljenje o istoj temi bude takvo da imamo pravo u ovoj demokratskoj državi donositi zakone koji će biti širih razmjera prema svim našim građanima i prema svim ugroženim skupinama. Eto, hvala vam lijepo.
I posljednja replika poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera.
Hvala g. potpredsjedniče. g. Državni tajniče, oko samog sadržaja ovog prijedloga nema spora, mislim da je to tako dobro i da se to treba stalno istaknuti. S druge strane vlada isto tako argumentira da i ona namjerava to dakle već u proceduri da je ovo organski zakon i prema tome želi da se ne unose ovakve promjene za pojedinačne neke članke nego da se napravi jedna promjena veća koja je već u proceduri i najavljena. Mislim da je u duhu jedne konstruktivne rasprave bitno da iz ove rasprave i oko formalnih odluka koje ćemo mi morat donijeti da bude jasno definirano u kojem će to roku biti i da ne bude onih ograničavajućih rokova što se tiče ovih kaznenih djela, da ne bi ostali oni nekažnjeni.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, hvala vam što ste na kraju ovih replika vratili temu gdje joj je mjesto. S obzirom na vaše iskustvo i u Europskom parlamentu i ovdje u HS-u mislim da je naša zajednička misija ove Vlade, ove države bez obzira tko bio na vlasti da donosimo zakone koji će imati refleksije na sve naše građane, bez obzira za kog su oni glasali na izborima. Ja vjerujem u dobru namjeru predlagatelja, siguran sam da vaše namjere nisu samo politika i rasprava u ovom Visokom domu nego da su naše zajedničke namjere da donosimo zakone bez obzira kad tko bio na vlasti da budu za sve naše građane. A ja sam se vratio u prošlost zato što su se ovdje javljali neki ministri bivši u vladama koji ni zucnuli o ovoj temi nikad nisu rekli, a pripadaju ili muškarcima ili ženama ili ovome i onome, samo sam vam htio skrenuti pažnju da rasprava politička nekad može nadvisiti ove stručne okvire da svi ljudi koji marljivo, kvalitetno rade na kvalitetnom Kaznenom zakonu budu omalovažavani, samo zato što nisu pripadnici recimo SDP-a nego su pripadnici HDZ-a, a to prema hrvatskim građanima nije pošteno.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu pa će prvi biti Klub zastupnika Mosta u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marija SElak RAspudić. Izvolite.
Ono što se možda nekome tko ima 538 preferencijalnih glasova, ali se na poziciji moći učinilo kao duhovita pošalica ili njezin pokušaj, nije ni blizu toga nego je jedna figura koja se zove reductio ad absurdum koja pokazuje do koje mjere rasprava može otići ukoliko apsolutiziramo vlastite pozicije namećući svoju istinu kao jedinu ispravnu. Trebalo nam je koliko? 10, 15 minuta da ova rasprava skrene s onoga što je trebao biti njezin meritum i da se počnemo prepucavati oko toga čija će ovo biti politička pobjeda. Nemojmo lagati, hajmo stvari nazvati svojim imenom, ovo je prepucavanje oko toga čija će ovo biti politička pobjeda i to nije slučajno jer upravo moralno neupitne teme od kojih se očekuje široki konsenzus jer on doista postoji po pitanju nasilja, spolnog uznemiravanja i ostalih ne primjerenih načina postupanja su one teme na kojima se može najjače profitirati jer su neupitne. Stoga su tome prvorazredne teme kojima se u političkoj praksi isključivo manipulira, docira, moralizira i na kraju profitira. Ideologija je odnos prema svijetu i životu koji ulazi u sve pore društva. Upravo odnos između ideje i ideologije je ono što razlikuje autoritarni i totalitarni režim jer totalitarni režim ima pretenziju da nadzire i privatne pore društva. Onaj tko imenuje stvari, tko je nositelj pojmova koji se odnose na suzbijanje nasilja nad ženama, a time i njihovog sadržaja moralni je pobjednik koji stječe pozitivni politički simbolički kapital, on time postaje onaj koji je u poziciji prokazivati one koji odbiju koristiti njegovu terminologiju kao političke neistomišljenike kao one koji promoviraju nasilje nad ženama i to nije prvi put da ovakva rasprava o ovakvim temama skreće u političko poentiranje umjesto obavljanje meritumom. Dakle, nemojmo se praviti blesavi kao da ne znamo što je ideologija jer ako treba lokacija o tome mogu je i ja dati s obzirom na svoje obrazovanje nego priznajmo ono što se ovdje trenutno događa, a događa se i cijelo vrijeme u javnom prostoru uz raspravu o spolnom uznemiravanju, manje merituma, a više političkog profita. A ako baš želite o odnosu roda i spola jednom kada ćemo doista razgovarati o tome to pitanje nije nimalo banalno, to je pitanje supstancijalno odnosa između duha, između društva kao kreacije duha i prirode i u kojoj liniji je ono emancipacijsko, a u kojoj liniji ono postaje destrukcijsko je nešto o čemu ćemo svi u budućnosti vjerujte pod invazijom tehnologije itekako morati raspravljati. A sada mi dozvolite da se vratim na spolno uznemiravanje koje je trebalo biti jedina tema svih naših razgovora. Bojim se da ovaj zakonski prijedlog koji ćemo svakako podržati jer upravo je bolje prije nego kasnije i tu treba doista odustati od vlastitog političkog profitiranja, bez obzira je li motivacija za ovakvo izglasavanje baš sada bila također nečiji politički …, nama je irelevantno. Bojim se da neće doista dovesti do suzbijanja spolnog nasilja u praksi i to je ono s čime se trebamo baviti i o čemu ovdje moramo razgovarati. Naime, već i ova sadašnja svjedočanstva, ona koja su pokrenula lavinu vjerojatno sva neće biti procesuirana od DORH-a upravo zbog zastare. Ako i dođe do nekih konkretnih procesuiranja onda je pitanje i najveće pitanje svakog zakonskog okvira. Nisu naši nesavršeni zakoni nego u prvom redu njihove implementacija u praksi, na koji će se način sudstvo odnositi prema žrtvi, hoće li se čekati ponovo da se u kaznenom dijelu dokaže ponavljanje pod drugim okolnostima i nakon što je došlo do prekida čina da bi se uopće moglo utvrditi kazneno djelo, hoće li to ponovo biti olakotna okolnost počinitelju, a otegotna okolnost žrtvi? Hoće li ijedna žrtva od onih koji su sada u ovom valu odlučile izaći sa svojim slučajevima spolnog uznemiravanja doista doživjeti pravosudni epilog? To je ono pitanje koje će pokazati na kojem smo tragu sa zakonskim izmjenama. Naravno, mi ćemo ih podržati. Ono na čemu bismo trebali raditi, izuzev ovog zakonskog okvira, a posebice njegove implementacije u praksi s kojom imamo najveći problem je na koji način doista zaštititi one koji su žrtve spolnog uznemiravanja. Nakon što sam proučila relevantno znanstvenu literaturu uočila sam da gotovo dvije trećine studenata nema pojma kome se obratiti u slučaju spolnog uznemiravanja, dakle ne postoji adekvatna, transparentna institucionalna zaštita žrtava. U tom smislu založila sam se za jasan protokol postupanja tako da se već prilikom upisa na fakultet studentima nedvosmisleno da do znanja dvije stvari. Prvo tko je osoba kojoj se mogu obratiti u slučaju spolnog uznemiravanja, a drugo koji je zakonski okvir koji štiti njihova prava. To je jedna mala intervencija putem koje će se olakšati žrtvi prijavljivanje spolnog uznemiravanja, a istodobno će se obeshrabriti to je najvažnije, prevencija, obeshrabriti počinitelje u počinjenju toga djela jer nije isto loviti u mutnome kada 2/3 studenata nema poima je li se uopće spolno uznemiravanje dogodilo jer ne znaju što je to niti kome se obratiti ako im se tako nešto dogodi i doći na fakultet i znati, to je ta osoba, to su moja prava. Pa se ti usudi staviti ruku tamo gdje ne bi smjeo. Druga stvar na koju želi upozoriti u cijeloj ovoj medijskoj kakofoniji da mi sve više svjedočimo procesu institucionalizacije medija. Naime, kod nas mediji sve više preuzimaju ulogu institucija, oni uočavaju, procesuiraju i presuđuju kaznena djela. Problem kada to mediji čine za razliku od toga kada to čine institucije čiji bi to trebao biti primarni zadatak je u tome što su mediji podređeni nažalost unatoč trudu i dobrom radu brojnih novinara jednoj drugoj logici, a to je logika tržišta i logika instant klikova. Dakle, zbog te logike o kojoj ovise njihove plaće i njihove radne egzistencije oni će često plasirati bombastičnu informaciju bez da je ona do kraja provjerena, a u ovoj situaciji kada se radi o žrtvama vrlo osjetljivog čina koji još uopće kao takav, kao kazneno djelo nije dovoljno prihvaćen i razumljen u našem društvu one mogu ponovo biti dvostruko viktimizirane jer će se njihova priča provlačiti kroz različiti kroz različite medije, a onda ta viktimizacija može biti i vrlo konkretna, a ne samo psihološka jer će im se kada se prepozna u njima obratiti njihov počinitelj imajmo u vidu da smo svjedočili brojnim anonimnim prijavama i vršiti različiti pritisak na njih da ne bi izašli s konkretnim detaljima svoje priče. Dakle, vrlo je opasan proces institucionalizacije medija kojeg imamo i u pitanju onoga što bi inače DORH trebao procesuirati, prvo mediji, a tek onda DORH kao reakcija, ali u ovoj situaciji koja je osobito osjetljiva može nam se dogoditi sumrak shvaćanja žrtve kao takav da sve završi u tome kada jedna krivo objavljena informacija bude razotkrivena, da se relativizira sve žrtve kao takve i uopće sam čin spolnog uznemiravanja. Tu trebamo paziti da zadržimo dostojanstvo ove rasprave i da je vratimo natrag u okrilje institucija koje one, kojima ona pripada. Stoga sam se kao predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova upravo založila za to da promijenimo tu praksu da su institucije posljednje kojima se građani mogu obratiti. I organizirala sam tematsku sjednicu zajedničku tematsku sjednicu čak tri saborska odbora, Odbora za ravnopravnost spolova, Odbora za obrazovanja i Odbora za informiranje i informatizaciju i medije koji su donijeli zajedničke zaključke u suradnji sa svim relevantnim institucijama koje su bile uključene u nedavne slučajeve spolnog uznemiravanja da bismo onemogućili spolno uznemiravanje u praksi i da bismo stvorili kvalitetniji zakonodavni okvir. Dakle, zaključit ću jer se vrijeme približilo kraju s onime da mi je drago vidjeti da postoji i društveni i politički konsenzus oko toga da možemo napraviti i bolji zakonodavni okvir. Samo se nadam da ćemo konačno pokazati da nije bitno čiji je ovo politički profit pa da ćemo se složiti oko toga da u fokusu ne naše političke pobjede, nego našeg javnog djelovanja doista jesu žrtve, a ne bodovi i da ćemo dozvoliti da barem jedan kvalitetni prijedlog bude radnije prije nego poslije.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj Hrvatskih suverenista u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, dakle govorimo o Prijedlogu Zakona o izmjeni Kaznenog zakona i s tim prijedlogom želimo riješiti nasilje, odnosno želimo riješiti evo ja ću točno za sve one koji ne znaju što se mijenja, što je prijedlog, tko spolno uznemirava drugu osobu kojoj je nadređen ili koja se pred njemu nalazi u odnosu zavisnosti ili koja je posebno ranjiva zbog dobi, bolesti, invaliditeta, ovisnosti i trudnoće, teške tjelesne i duševne smetnje kaznit će i kazna zatvora od 2 godine. Super, ja bi stavio i 5 godina. Dakle, ovo je suvislo. Samo jedno pitanje se nameće ovdje, neka mi ne zamjere kolege koje su ovo sročile, a što je sa Istambulskom konvencijom, evo ja nju moram spomenuti. Prošli saziv sam je jedini branio i drago mi je da su se i kolege ovaj iz MOST-a bračni par Raspudić pridružili u zauzimanju za Istambulsku konvenciju. Što je sa Istambulskom konvencijom kolega Grbin? Vi ste tu zajedno sa Andrejom Plenkovićem usvojili jedan dokument koji je jako temeljito napravljen i koji je trebao već u startu ovo spriječiti pa nasilja više nije trebalo ni biti. S obzirom na pompu i na sve što se je diglo oko Istambulske konvencije i golema sredstva koja su uložena i na jedan veliki prijepor u javnom prostoru ja bi očekivao da više nema nikakvog nasilja u hrvatskom društvu, apsolutno nikakvog. A ne samo da nasilja ima, nego ga ima i više. Da kolega Grbin i dragi moji HDZ-ovci nasilja ima i više. I onda čemu ta Istambulska konvencija? Hoćemo li i pokušati deratificirati Istambulsku konvenciju kao što neke države rade iz razloga što ona ne štiti odnosno nije instrument kojim se može zaštititi žene od nasilja odnosno spriječit nasilje, a trošimo novce ko pijani bogataši. Ponovit ću, prema onome što su HDZ-ovci izjavili ona košta hrvatsku državu i hrvatske građane milijardu kuna, pretpostavljam godišnje, ne znam jel ta brojka pretjerana il nije, al evo ja sam čuo na svoje uši, konkretno od gđe. Šuice. I onda trošimo te goleme novce, al nemamo rješavanja nasilja. Ja ću opet dalje o ovoj temi isključivo u kontekstu Istambulske konvencije jer sad je i danas je itekako očito zbog čega je ta Istambulska konvencija donesena. Ne da bi se riješio ovaj problem koji mi pokušavamo riješiti ovim prijedlogom zakona nego zbog toga da bi se uvela rodna ideologija. A rodna ideologija je tu je, sve je prisutna je. Evo napravio je maloprije kolega Salapić jedan lapsus, lapsus lingue, nadam se da nije celebri, dakle on je pogriješio, oslovio me je kao zastupnicu, a ne zastupnika. Al upravo se o tome radi, što ja mogu zapravo u svakom trenutku prema Istambulskoj konvenciji odlučiti što sam. Također i vi kolega Salapiću možete biti fluidni, ništa, nešto, pa nema samo dva roda, ima ih milijun zapravo. Imate, ti rodovi su jako, jako raznoliki, pa možete to mijenjati na satnoj i minutnoj bazi i to je ono što je Istambulska konvencija.
Kolega Zekanović, mi govorimo o izmjeni Kaznenog zakona, a ne o Istambulskoj konvenciji. Ja vas molim da se držite teme.
Dobro. Poštovani potpredsjedniče HS, mislim da ste, ako ste me pozorno pratili, a očito niste, mogli vidjeti poveznicu između ova dva dokumenta i zbog čega ja govorim o jednom drugom dokumentu. A za one koji nisu shvatili, pa i vama, evo ja ću pojasniti. I jedan i drugi dokument služe da bi se spriječilo nasilje, da bi se suzbilo i onemogućilo nasilje. Jedan dokument je na snazi koštao nas je milijardu kuna, drugi dokument ćemo pokušati donijeti. Slične su odredbe s tim da u onom drugom dokumentu odnosno prvome koji smo usvojili ima još nekoliko članaka tog zakona odnosno te konvencije koje su sporne i koje su zapravo bili stvarni razlog donošenja tog dokumenta i to je jedna jasna poveznica i ja ne vidim u čemu je problem da ja povežem ta dva dokumenta u ovu jednu jedinstvenu raspravu. Dakle, ovdje moram istaknuti kako su oni smiješni argumenti i HDZ-a i SDP-a i kolege Grbina u ono vrijeme Bernardića i Andreja Plenkovića zapravo pali u vodu kad ste nas pokušali nas suvereniste eto sa desnog suverenističkog i konzervativnog dijela političkog spektra prikazati kao one koji se bore za nasilje odnosno zalažu za nasilje odnosno brane nasilje u obitelji. Jer upravo ste vi ti koji ste jednim lošim zakonom omogućili da je nasilje poraslo u obitelji. Da ste poslušali nas i da smo imali jednu konkretnu javnu raspravu oko sprječavanja nasilja u obitelji siguran sam da bi hrvatski zastupnici i nadležna ministarstva donijela neki suvisliji zakon, neku suvisliju konvenciju kojom bi spriječili nasilje, pa čak ću reći i ovaj iznimno jednostavan prijedlog zakona koji je prejednostavan za jednu veliku stranku sa velikom reputacijom, a to je SDP, je suvisliji od te jedne napuhane Istambulske konvencije koja nije riješila problem nasilja, a o tome se govorilo. Dakle, ponovit ću još jednom da ostane ovako u ušima svima. Nažalost, oko ovog prijedloga zakona nećemo imati konsenzus i nećemo imati pljesak kao što se prolomio prije 3.g. u ovom saboru, što je zapravo smiješno i čudnovato i ja ovaj put predlažem kolegama HDZ-ovcima da i ovaj put zajedno zaplješćete jedni drugima i da budete frajeri kao što su prošli put bili SDP-ovci i da zajedno donesete ovaj prijedlog zakona. A mi suverenisti nemamo ništa, nikakav problem s ovim s obzirom da u ovome očito nema rodne ideologije za razliku od Istambulske konvencije u kojoj definitivno ima. Hvala lijepo.
U ime predlagatelja sada će govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. … [[Govornik se ne razumije]] bi vjerojatno Šekspir da je živ opisao ovo što je sad izrekao kolega Zekanovović, znači puno toga ni o čemu. Kaže kolega Zekanović da je ovakav prijedlog zakona prejednostavan za jednu veliku stranku. Pa ne bih baš rekla da je prejednostavan pogotovo ne za vas s obzirom da očito niste shvatili bit promjena ovog zakona jer ste se osvrnuli na članak koji se uopće ne mijenja, a to je ovaj čl. 156. st. 1. jer ste se referirali samo na to da onaj tko spolno uznemirava drugu osobu kojoj je nadređen ili koja se prema njemu nalazi u odnosu zavisnosti ili koja je posebno ranjiva zbog dobi, bolesti, invaliditeta, ovisnosti trudnoće, teške tjelesne ili društvene smetnje, kaznit će se kaznom zakona do 2.g.. To nije nešto što smo mijenjali, vi ste rekli da bi vi dali 5, pa napišite onda amandman. Ono što bismo mi mijenjali je slijedeće. Prema trenutno važećem zakonu osoba koja je pretrpjela seksualno nasilje ili spolno uznemiravanje prije 3 mjeseca, ako usvojimo ovaj zakon, možda će imati šansu prijaviti to nasilje. Ako odbijemo ovaj prijedlog zakona i budemo čekali nažalost njena žrtva i njena patnja otić će u zastaru i do kraja života ona de facto odnosno do promjene zakona neće moći učiniti ništa po ovome, ovome pitanju i to je bit. A imali smo već takvih slučajeva, nemojte zaboraviti, krajem prošle godine ne želeć i ulazeć uopće u to što bi postupak pokazao jesu li te pritužbe na spolno uznemiravanje u jednoj važnoj hrvatskoj krovnoj udruzi jesu li one relevantne ili nisu, što bi pokazao cijeli postupak, međutim činjenica je da osobe koje su se izjasnile da su spolno uznemiravane to isto nasilje nisu mogle čak niti prijaviti. Znači, g. Zekanoviću, ovo vama možda izgleda jednostavno ali ovo bi pojednostavilo i olakšalo živote mnogih žena, to je prvo. Drugo, mene ne čudi da vi ne čitate materijale koji dođu pred vas klupu, jednako tako mi smo vidjeli da vi ste niste čitali ni Konvenciju Vijeća Europe o suzbijanju nasilja nad ženama i nasilja u obitelji jer da ste ju čitali, onda biste u svojoj antikampanji protiv te iste Konvencije Vijeća Europe govorili raznorazne neistine, zastrašivali javnost, vi i vaši istomišljenici na način da će dječaci ulaziti u ženske wc-e i obrnuto, da će dječaci lakirati noktiće, znači to čime ste se služili u toj kampanji, ja vam dajem za pravo da različito mislite i da se ne slažete s nekim prijedlozima, s nekim rješenjima ali način na koji se borite u bitci da bi ste se izborili za vaš argument, treba biti ipak malo ozbiljniji a ne podmetanje, doslovno fake news koji su se već sad otrcale, taj pojam fake news, nažalost premijer će ga otrcati jer sve ono čim se on ne slaže, naziva danas fake news, ali vi ste zaista se u toj antikampanji ili svojoj kampanji koristili nečemu što vam ne služi na čast. Istina uvijek, argumenti dobrodošli ali laži i obmane, ne. Ali idete vidim u tom pravcu i danas u ovoj vašoj raspravi, ovo nije rasprava o Istanbulskoj konvenciji ali možemo unaprjeđenje ovog zakonodavnog okvira u Kaznenom zakonu smatrati kao jednom od obveza koje smo kao država preuzeli na sebe, između ostalog i ratifikacijom navedene Konvencije jer ono što Konvencija kaže, države se obvezuju da ulažu više u edukaciju kako bi nasilje nad ženama i nasilje u obitelji spriječile, drugo, da radimo na većoj zaštiti žena žrtava, da radimo na unaprjeđenju zakonodavnog okvira što je i ovo jedan od doprinosa, i četvrto, ne manje važno, da skrbimo o žrtvama na način da im osiguramo smještaj u skloništima za žene žrtve nasilja, linije na koje mogu to isto prijaviti. Tako da ja ne bih banalizirala ove stari na ovakav način, sreća naša ako nemamo u našem okruženju nekoga koga se nasilje ovako direktno tiče, ali to ako nemamo u našem okruženju, takav slučaj koji nas se osobno tiče, ne znači da ne trebamo razumjeti patnju svih žena koje danas u ovom trenutku možda isto trpe a prema svim istraživanjima, svakih 15 min u Hrvatskoj, jedna žena trpi i proživljava fizičko nasilje, pa bar prema respekta prema njima, ja bih molila da se u ovoj raspravi [[Upadica Škoro: Vrijeme.]] drži koliko-toliko neko dostojanstvo.
Hvala vam lijepa, dobar dan svima. Ostanite molim vas, imate replike, kolegice potpredsjednice Hrvatskog sabora. Prva replika je poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice. Evo ja ću se ispričati, stvarno, da, iz milja, samo jedan članak [[Upadica Glasovac: Stavak.]] koji briše postojeći stavak, koji kaže brisanje stavka 3. čl. 156., i to je to zapravo, da, još jednostavnije nego što sam ja rekao, i krivo sam pročitao, nije onako dugačko nego još i kraće, dakle nego što ste vi rekli. A što se tiče Istanbulske konvencije koju ste vi isto spominjali kao i ja, meni je stvarno ispod svake razine kad vi pokušate to ismijati i redikulizirati na način kad spominjete wc, muški i ženski i noktiće, ja to nisam nikad spomenuo, ... [[Govornik se ne razumije.]] ste to spomenuli 1000 vi, jer ste pokušali ismijati, kad ste pokušavali ismijati Istanbulsku konvenciju. Poštovana kolegice Glasovac, na svu sreću, vaši roditelji nisu imali dvojbu jeste li vi muško ili žensko, jer su razumni roditelji pa su uvidom u vašu anatomiju zaključili da ste žensko, međutim, prema Istanbulskoj konvenciji danas neki novi roditelji će moći zapravo svojem djetetu ponuditi da izabere što je a to nije dobro.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolegica Glasovac, izvolite.
Prvo, ne morate se vi meni ništa ispričavati, to što ste došli ovdje za govornicu i govorili o nečemu što uopće niste pročitali, ali evo, sad kad već znate o čemu se radi pa onda podržite ovaj zakon pa pomozite ženama na način da se nasilje spolnog uznemiravanja i zlostavljanja goni po službenoj dužnosti i da nema zastare i nema rokova, to će biti vaš doprinos ovoj temi. A drugo vezano za ove noktiće, dečkiće i djevojčice koje ste zloupotrebljavali u vašoj kampanji protiv Konvencije Vijeća Europe, znači to meni uopće nije bilo smiješno, meni je to bilo žalosno i nisam se tome uopće u toj vašoj antikampanji smijala nego sam se nad istom zgražala i koliko god sam mogla, razobličavala te vaše bijedne laži.
Imamo povredu Poslovnika. Poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, molim vas, držite se teme.
Naravno, čl. 238. Poštovani potpredsjedniče Sabora, mislim da ste i vi primijetili da mi je kolegica rekla da lažem, ja sam rekao apsolutnu istinu, jedini koji je ovdje rekao jednu neistinu a to je ona, jer ja stvarno nisam nikada u kampanji za Istanbulsku odnosno Istanbulske konvencije spomenuo to što je ona rekla, a vi ste kolegice svjedok također kao i ja, da ova konvencija nije riješila problem koji ste vi govorili da će riješiti a to je nasilje u obitelji, nasilje nad ženama, nije riješeno.
Hvala vam lijepa. Poštovani g. Zekanoviću, ja poznajem Poslovnik, ovo nije bila povreda Poslovnika, posebice ne čl. 238., svima vama i cjelokupnoj hrvatskoj javnosti čl. 238. niti Poslovnik Hrvatskog sabora ni u jednu članku ne govori o tome da neko ne smije lagati. Nažalost, smije, to je broj 1. Broj 2, nisam vidio elemente laži ni kod jednog ni kod drugog. Broj 3, s obzirom da sam tek sjeo na ovu stolicu, neću vam dati opomenu ali slijedeći puta ćete je sigurno dobiti, budite uvjereni u to. Idemo dalje, imamo odgovor, oprostite, imamo repliku, poštovan zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Uvažena kolegice, možda smo predvidjeli istaknuti ključni pojam zbog kojega je ova predložena izmjena važna. A to je pojam asimetrije moći na koji se referira Kazneni zakon. Dakle, zašto ne zastara nakon 3 mjeseca? Zato što se ljudi dok su pod odnosom moći, ne usuđuju kao što je odnos moći je profesor-student npr., odnos moći je npr. predsjedavajući-saborski zastupnik, a zlouporaba tog odnosa moći je da pojednostavim, kada dođete i obratite se predsjedavajućem da ga nešto ljubazno upitate kao što sam ja netom učinila, a on vas tretira kao smeće jer to može jednako kao i tajnik Bukarica samo što lako za mene, ovo su male psihološke igrice. Što je sa onima koji su sustavu gdje se ne mogu othrvati odnosu dokle god su dio tog istog sustava, bilo studenti, bilo zaposlenici? Zato ne zastara nakon tri mjeseca, zato zastara tek i dulje kada se ljudi konačno usude prijaviti ono što im se dogodilo.
Oprostite, odgovor, morate da, oprostite odgovor na repliku. Ali prije toga moram reći poštovana zastupnice SElak RAspudić, čovjek koji je osoba koja predsjeda ovdje nije saborski zastupnik nego je potpredsjednik Sabora i predsjednik Sabora, to je sukladno Poslovniku jel. Dakle, je saborski zastupnik kao što je saborski zastupnik i predsjednik Vlade, međutim on je predsjednik Vlade, a ovdje predsjedavaju predsjednik i potpredsjednici Sabora i molim vas nemojte ad nominem ići prema ljudima, nema razloga da prozivate ni tajnika niti bilo koga drugoga. Ja vas molim, nisam sudjelovao u toj raspravi pa evo lijepo vas pomoli da vam ne oduzimam riječ, razumijem vaš revolt, ali suzdržimo se, budimo u okvirima civilizacijskog ponašanja. Ja se ispričavam poštovana kolegice Glasovac, izvolite odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo. Ja se ispričavam što nisam vama dozvolila da mi date riječ, to je isto za opomenu. Kolegice SElak RAspudić, da, upravo ovo što ste vi rekli potrebno je samo da se na trenutak stavimo u poziciju žrtve, znači ako smo student ili studentica koju zlostavlja ili maltretira profesor na fakultetu ili profesorica na fakultetu, ako smo zaposlenik ili zaposlenica u tvrci u kojoj nas zlostavlja naš nadređeni ili nadređena, jasno da u tom trenutku ne samo zbog osjećaja stida, srama, boli, poništenosti, izgužvanog dostojanstva ne želimo ili nemamo snage prijaviti nasilje nego zapravo možda u tom trenutku mislimo da nam je ugrožena egzistencija, da nam je ugrožen posao i steći ćemo hrabrosti to napraviti tek i kada izađemo iz tog procesa. I što će vam reći postojeći zakon? Žao nam je, zakasnili ste, sjedite i plačite, prošao je rok od tri mjeseca.
Vrijeme, hvala lijepa. Sljedeća replika poštovani zastupnik Ante Deur. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana zastupnice. Sigurno da ste vidim da uistinu žrtva je ona je cijelom društvu to svi zajedno želimo i vidim da vi to jako dobro obrazlažete, ali vjerujem duboko da ćete biti u inicijativi ono što Vlada radi u novom zakonu i da ćemo razumjeti svi zajedno bez obzira na političku perspektivu da je ono što Vlada želi napraviti da je to dugoročno i kvalitetno puno bolje od ovog danas što vaš klub radi. To ne znači da vi ne radite dobro, dapače, tu se osjeti vi ste puno uložili truda i to treba poštivati i cijeniti, ali u ovom trenutku vidim da svi zajedno moramo razumjeti i prihvatiti da je Vlada ta koja u ovom trenutku donosi dugoročnije, bolje i kvalitetnije rješenje. I još jedna stvar, da li je ova g. Zekanović, da li je to neka nova koalicija suverenista i SDP-a po cijelom dijalogu koji ste vodili? Hvala lijepo.
Vrijeme, hvala lijepa. Odgovor na repliku.
Ovako izgledaju vaše koalicije sa vašim koalicijskim partnerima ponekad da se poprilično ne slažete, ali isto iz nekih interesnih razloga koalirate, međutim mi nismo u toj vrsti koalicije niti ćemo ikada imati potrebu biti. Ok, vi ovo podržavate koliko vidim i međutim nažalost ovaj ovakav članak zakona ćemo mi dočekati u vašem prijedlogu zakona tek negdje za najmanje 6, a vjerojatno za godinu dana, ali ok ja to mogu podnijeti, ali dajte objasnite onoj ženi koja će htjeti prijaviti nasilje sutra, prekosutra, za 7, za 10 dana, za mjesec dana zašto to ne može i zašto je u zastari i mora čekati da se Vlada smisli da napiše tu jednu rečenicu. Ne morate vi to meni objašnjavati, objasnite vi to onim ženama zbog kojih donosimo ovaj zakon. Meni je sve to jasno što vi radite, problem je što je napisao SDP ili neki drugi, ali dajte vi objasnite tim žrtvama [[Upadica Škoro: Vrijeme.]] zašto ne sutra jer će biti u zastari mora čekati godinu dana.
Vrijeme, hvala lijepa. Ja vas lijepo molim poštovana kolegice potpredsjednice samo da sačekate sukladno nekoliko točaka Poslovnika da vam dam riječ, molim vas. Hvala vam lijepa. Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Gospođo zastupnice. Mislim da se svi slažemo oko toga da treba postojati nulta tolerancija na nasilje i da također moramo uložiti napore da se više poradi na prevenciji jer mi se čini da je tu ključ kako bi se onda izbjegli svi oni nemili događaji koji slijede. Važno je nacionalno zakonodavstvo i mjere koje ste i vi istaknuli da ih treba ugraditi u nacionalno zakonodavstvo i u tom smislu vjerujem da će se dogoditi pomaci. Ono što treba reći radi istine, obzirom da je tu bila jedna rasprava između vas i kolege Zekanovića, prema Rimskom statutu međunarodnog kaznenog prava rod se odnosi na muški i ženski spol, a prema Istambulskoj konvenciji rod postaje društveno uvjetovani konstrukt što znači da se može birati i da nije stečeno pravo koje dobivate rođenjem, što je inače element u svakom međunarodnom zakonu [[Upadica Škoro: Vrijeme, hvala vam.]] i to bi trebalo onda uzeti u obzir kod budućih rasprava.
Odgovor na repliku. Izvolite.
U Hrvatskoj koliko je meni poznato i prije Istambulske konvencije vi ste bili u mogućnosti na neki način promijeniti u svojem dokumentima rod odnosno rodili ste se u jednom spolu, međutim preuzeti identitet osobe drugog spola ako hoćete drugi rod i to nema nikakve veze sa Istambulskom konvencijom. Međutim, ono što Istambulska konvencija zašto je spominjala rod to je zbog toga što je nasilje rodno uvjetovano. Znači temeljem nekakvih rodnih naslijeđenih tradicionalnih, kakvih god hoćete uloga koje dominiraju u društvu, nažalost žene su češće te koje su izložene nasilju, upravo zbog tih rodnih stereotipa i to je jedina dimenzija u kojoj ste ta konvencija Vijeća Europe bavila rodom kao takvim kazavši da je nasilje rodno uvjetovano, što nažalost jest.
Hvala vam lijepa. Idemo dalje, hvala vam to bi bilo sve, iscrpli smo replike. Idemo dalje sa raspravama u ime kluba, u ime Kluba zastupnika IDS-a poštovana zastupnica Katarina Nemet.
Poštovani g. potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika IDS-a podržava donošenje ove izmjene Kaznenog zakona kako bi se omogućilo da se kazneno djelo spolnog uznemiravanja progoni po službenoj dužnosti u svim okolnostima, a ne samo iznimno, kako je to prema važećim zakonskim odredbama. Izmjena zakona je nužna jer na način kako je to danas propisano čl. 156. st. 3. Kaznenog zakona, vezano uz čl. 47. Zakona o kaznenom postupku, žrtve spolnog uznemiravanja u većini slučajeva, imaju rok od svega 3 mjeseca da podnesu prijedlog za progon počinitelja, što predstavlja nepotrebno vremensko ograničenje koje se nameće žrtvama spolnog uznemiravanja i zapravo, u konačnici, ide u korist zlostavljača. Svjedočanstvo osoba koje su pretrpjele spolno uznemiravanje, s žrtve su u najvećem broju slučajeva žene, otkrivaju da se spolno uznemiravanje često događa u obrazovnim ustanovama i na radnom mjestu, odnosno u okolnostima u kojima je žrtva često hijerarhijski podređena zlostavljaču. U takvim okolnostima ženama je vrlo teško u kratkom roku donijeti odluku hoće li prijaviti počinitelja i protiv njega pokretati kazneni postupak jer za to za sobom nosi niz neugodnih posljedica za samu žrtvu, od moguće osude okoline i primitivnih komentara, pa čak i od straha za radno mjesto, ukoliko se zamjeri nadređenome koji ih uznemirava. Kod prijavljivanja počinitelja ovakvih kaznenih djela u današnjem društvu žrtva mora skupiti veliku osobnu hrabrost da se uopće odluči na taj korak i stoga joj rok od 3 mjeseca djeluje kao dodatno opterećenje. Kada već govorimo o tom roku, postavlja se pitanje misli li netko da će žena koja je bila žrtva spolnog uznemiravanja, nakon 3 mjeseca na to zaboraviti i da će ona moći živjeti kao da se ništa nije dogodilo. To pokazuje da važeći zakon uopće ne vodi računa o žrtvi niti o posljedicama s kojima se ona mora kasnije živjeti. S druge strane, počinitelja se na taj način amnestira od posljedica za djelo koje je počinio jer će prijava koja je protiv njega podnesena nakon 3 mjeseca, biti odbačena. Tu se još jednom pokazuju sve nelogičnosti i nepravde našeg pravnog sustava. Stoga nikako nije prihvatljivo mišljenje Vlade RH da se ovaj prijedlog zakona ne prihvati. Vlada čak navodi da će se u sklopu budućih izmjena Kaznenog zakona ići u smjeru ukidanja kaznenog progona po prijedlogu za ovo kazneno djelo te da će se uvesti kazneni progon po službenoj dužnosti, znači upravo u smjeru u kojem ide i današnji prijedlog zakona, ali ga Vlada ipak, iz nekih svojih razloga ne želi prihvatiti. Zakon koji je pred nama trebao bi postati točka spajanja i konsenzusa svih političkih opcija u Saboru, kako bismo građanima poslali nekoliko važnih poruka. Prvo, da spolno uznemiravanje u Hrvatskoj više ne prolazi i da će država kažnjavati zlostavljače ozbiljnije nego do sada. I drugo, da u Saboru ima dovoljno mudrosti i političke volje da se donese kvalitetan zakon, neovisno o tome predlaže li ga Vlada ili ga predlaže netko iz oporbe. Činjenica je da se samo kaznenim zakonodavstvom i kaznenopravnim sankcijama neće riješiti problem spolnog uznemiravanja i da moramo ozbiljno raditi i na edukaciji mladih, na prevenciji i općenito, na društvenoj osudi svih zlostavljača. Već u dobi odrastanja i školovanja mladi moraju imati priliku otvoreno govoriti i raspravljati o ovim temama i tu moraju imati podršku i razumijevanje odraslih, a ne da dobivaju površne i neumjesne komentare te podcjenjivanje problema spolnog uznemiravanja. Međutim, za sve one slučajeve kada odgoj i obrazovanje iz nekog razloga zakažu, moramo imati kvalitetan zakonski okvir za kažnjavanje zlostavljača i zato je ovaj Prijedlog zakona o izmjeni Kaznenog zakona korak u pravom smjeru te da treba podržati. Hvala.
Hvala vama. Sljedeća u ime Kluba zastupnika HDZ-a je kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo, od početka ove rasprave čini mi se da možemo zaključiti sljedeće. Što se tiče ovog prijedloga zakona koji se odnosi samo na brisanje st. 3. članka 156. Kaznenog zakona, a radi postizanja cilja kako bi žrtve nasilja zaista mogle bez ograničenja roka, koji se u ovom trenutku primjenjuje, obzirom na čl. 47. Zakona o kaznenom postupku, jer se u ovom trenutku, osim ranjivih skupina, sve ostale žrtve ograničenje na pokretanje postupka svojim prijedlogom, mislimo da taj cilj je zaista opravdan i da se svi zalažemo za to da svaka žrtva treba biti zaštićena zakonodavnim okvirom. Međutim, ono očito oko čega dolazi do nerazumijevanja između pozicije i opozicije je sljedeće. Dakle, mi smatramo, budući su u ovom trenutku već u proceduri šire izmjene Kaznenog zakona, koje su, prije svega, motivirane inkorporacijom europske direktive koju smo obavezni provesti i inkorporirati kako bi stupila na snagu do 31. svibnja ove godine, a i u samom zakonodavnom planu aktivnosti Vlade je predviđeno da se izmjene i dopune Kaznenog zakona donesu do tada, jednostavno, mi smatramo, budući je Kazneni zakon organski zakon da nije oportuno, a nije ni dobro radi pravne sigurnosti da u ovom trenutku idemo samo u ove izmjene koje su predložene brisanje st. 3. čl. 156. kada će to biti obuhvaćeno širim izmjenama koje će stupit na snagu već najkasnije kroz 3 mjeseca. Dakle, nikada nije dobro učestalo mijenjati propise i nikada tome ne treba prisegnuti za tim, a pogotovo kada se radi o jednom tako važnom propisu, to je i sam predlagatelj u ime predlagatelja kolega Grbin rekao da je Kazneni zakon vrlo važan zakon i da zaista nije dobro ga često mijenjati. Ja zaista ne razumijem zašto je vama sporno to obrazloženje kada svi jako dobro znate da su te izmjene i dopune koje su šireg opsega već u proceduri i koliko imam informaciju radna skupina je pri kraju izrade nacrta i on bi vrlo uskoro trebao ići u savjetovanje. Dakle, ono što smo također dužni znati, a to je da je, kako je i kolegica Raspudić rekla, Odbor za ravnopravnost spolova zajedno sa još dva odbora imao tematsku sjednicu prije nekoliko dana na temu zaštite od nasilja koja je vrlo aktualna i svi smo toga svjesni i da su jednoglasno na toj sjednici donijeli zaključak da će se razmotriti sve mogućnosti kako bi se postojeći zakonodavni okvir poboljšao. I to je također zadatak za radnu skupinu da osim ove izmjene koja je predložena u ovom zakonu razmotri da li postoji još koja mogućnost poboljšanja unutar ovih izmjena i dopuna koje su sada u tijeku izrade. Ja smatram da zaista nije nikada dobro da radimo pojedinačne izmjene članka po članka jednog zakona. Situacija bi bila potpuno drugačija da danas imamo ovaj prijedlog i da nisu u tijeku već izrada nacrta širih izmjena i dopuna istog zakona. Međutim, nije dobro pribjeći rješenju da imamo dvije procedure izmjene organskog zakona svega 2 ili 3 mjeseca. Stoga molim za razumijevanje jer zaista vidim da je svima nama u interesu isto, a to je što bolja i adekvatnija zaštita žrtava od nasilja i mislim da smo tu svi na istoj poziciji. Ako ćemo govoriti što je sve poduzela ova vlada i u prošlom mandatu onda ja mogu reći da smo i 2019.g. imali izmjene Kaznenog zakona kada smo upravo mijenjali i ovaj čl. 156. i kada je kao izuzeće stavljeno u st. 3. da se izuzeće odnosi na ranjive skupine. Međutim, nitko tada nije razmišljao i nije predlagao da tog izuzeća nema nego da se u stvari postupak pokreće za sve žrtve po službenoj dužnosti. Dakle, tada smo mijenjali i Zakon o kaznenom postupku upravo da bi se ubrzao kazneni postupak i da bi se ojačale mjere opreza, mijenjali smo Zakon o sprječavanju nasilja u obitelji upravo radi jače zaštite i djece i svih ostalih žrtava. Kvalificirali smo tada i oblike djela, kaznenih djela protiv bliskih osoba, uveli smo puno strože sankcije od propisivanja posebnog minimuma do propisivanja posebnog maksimuma kazne zatvora u Kaznenom zakonu upravo za ova kaznena djela o kojima danas govorimo. Prema tome, ja zaista mislim da danas ne bi trebalo biti ovdje previše spora oko toga što nam je svima cilj i da zaista ne bismo trebali vagati čija je to, kako je rekla kolegica Raspudić, politička pobjeda nego zaista hajdmo razmišljati da li je oportuno mijenjati Kazneni zakon u 3 mjeseca 2 puta? Hvala.
Hvala vama. Slijedeći je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Danas kada govorim u ime Kluba SDP-a o izmjenama Kaznenog zakona zapravo progovaram u ime svih onih žena i svih onih muškaraca koji su doživjeli bilo koji oblik spolnog uznemiravanja i o tome šutjeli. Šutjeli su jer se nisu osjećali sigurnima progovoriti, šutjeli su jer nisu bili spremni na osudu i stigmatizaciju društva, nisu bili, nisu bili spremni biti žrtve, osuđene žrtve, a sa druge strane gledati zaštićene počinitelje. Verbalno ili ne verbalno, fizičko, ali uvijek je neželjeno, podvlačim uvijek je neželjeno, neželjeno ponašanje spolne naravi koje ima za cilj povredu dostojanstva osobe, ponašanje koje uzrokuje strah, neprijateljsko, ponižavajuće ili uvredljivo okruženje. Danas je, kolegice i kolege, odgovornost na nama, danas imamo priliku mijenjati hrvatsko društvo na bolje, a i ne držati se samo deklaratornih osuda takvog ponašanja, danas imamo priliku konkretno stvoriti zakonodavni okvir i postaviti alate kojima ćemo zaštititi žrtvu, a učinkovitije procesuirati počinitelja. Ne zaboravimo svi skupa, to je naša zadaća. HS je zakonodavno tijelo i nije dosta reći da su se neki zakoni mijenjali, zakone treba mijenjati dok ne budu dovoljno učinkoviti da štite naše građane, da štite u ovom slučaju žrtvu i ako je potrebno mijenjati ih jednom, dva, tri puta godišnje, mijenjati ih dok ne budu dovoljno dobri. Mi se toga ne libimo i kada dođe vaš prijedlog zakona na dnevni red mi ćemo ga podržati jer je to u interesu žrtve, jer je to u interesu građana. Ali nam je žao da moramo tako dugo čekati, ne mi, nego ponavljam, žrtve. Kolegice i kolege, ovo nije tema koja nas treba ideološki dijeliti. Ovo je tema oko koje trebamo imati jedinstven stav jer ponavljam, žrtva je žrtva. Kada bismo tako pristupili donošenju ovih izmjena Kaznenog zakona, one bi bile izglasane velikom većinom u današnjem parlamentu, to je jasno iz svih rasprava do sada ali već sada na početku ove rasprave, mi znamo da to tako neće biti, već sada znamo da je Vlada A. Plenkovića predložila Saboru da prihvati ovaj prijedlog i nažalost neće ga prihvatiti jer ima snagu ruku. Ima snagu ruku, nema snagu argumenata, ali ima snagu ruku. Ipak, očekujem da ovu našu inicijativu podrže drugi klubovi, to smo već danas ovdje čuli, na tome se zahvaljujemo. Ali očekujemo i da dobijemo potporu iz vladajuće većine. Jer unatoč tome što je Vlada RH dala negativno mišljenje na ove izmjene Kaznenog zakona, ne vidim da bi bilo tko u Hrvatskom saboru mogao biti protiv toga da se kazneno djelo spolnog uznemiravanja progoni po službenoj dužnosti. Kada bi primjerice ovaj prijedlog podržali svi oporbeni klubovi i 16 kolegica iz kluba HDZ-a, ovaj prijedlog bi bio izglasan. Bio bi izglasan na korist svih žena žrtava spolnog uznemiravanja u RH a neke to možda zbog ovih izmjena nikad ne bi ni postale. Stoga pozivam i kolegice iz kluba HDZ-a da još jednom promisle i da podrže ovaj prijedlog. Dok smo u medijskom prostoru svaki dan imali priliku vidjeti kako bujaju nove afere vezane uz spolno uznemiravanje i to podsjećam, još od slučaja bivšeg zastupnika HDZ-a Damira Škare kojeg smo pomalo i zaboravili, preko Bernarda Jakelića pa do slučajeva na sveučilištu i na javnoj televiziji, Vlada A. Plenkovića Saboru je predložila da ne prihvati prijedlog SDP-a da se spolno uznemiravanje goni po službenoj dužnosti. Istovremeno, resorni ministar Malenica najavljuje osnivanje radne skupine za izradu nacrta prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Rečeno je da će ista početi sa radom u siječnju 2021. godine. Danas sam izrijekom upitala državnog tajnika jesu li počeli radom, gdje je odluka o njihovom osnivanju, to je pitanje ministarstva, kaže mi državni tajnik. Ne, odluka nije pitanje ministarstva, odluka je pitanje javnosti, to je javna stvar. Pogotovo je to javna stvar jer ona ne sadrži osobne podatke i bitna je za budućnost ove zemlje. Također, resorni ministar Malenica umjesto da nudi konkretna rješenja koja idu u smjeru zaštite žrtava i učinkovitije procesuiranja počinitelja ovog kaznenog djela, izjavljuje „Žrtve i sada imaju zakonsku mogućnost koju premalo koriste a sudovi sude prema propisima i zakonima“. Hoćemo li reći na kraju, sude prema lošem zakonu? Možemo li to reći ovdje u Hrvatskom saboru? Smijemo li to izreći? Institucijama kroz zakonodavni okvir treba dati alat za učinkovito postupanje. A samim time i poslati poruku da u RH nema nedodirljivih. Ovdje ću zastati jer sjetit ćete se, to je upravo rečenica koju često izgovara naš premijer, predsjednik hrvatske Vlade, često u tijeku aktualnog prijepodneva, ovdje u Hrvatskom saboru, u RH nema nedodirljivih. Bez obzira kaže ona na stranačku pripadnost, svi pred zakonom moraju biti jednaki i ne smije biti nikakve tolerancije na seksualne pa ni bilokoje drugo zlostavljanje. Samo ću podsjetiti vrlo kratko, SDP zapravo predlaže brisanje stavka 3. u čl. 156. Kaznenog zakona, to bi značilo da svako kazneno djelo spolnog uznemiravanja može se progoniti i progoni se i nakon proteka roka od 3 mj. odnosno po službenoj dužnosti. Donošenjem ovakve izmjene KZ-a, Hrvatski sabor, zakonodavac, mi, ne neko imaginaran, ne neko reći, mi, osigurao bi snažniju kazneno-pravnu zaštitu žrtava kaznenog djela spolnog uznemiravanja, počiniteljima bi poslao jasnu poruku da će ih se uvijek moći progoniti te ih možebitno i odvratiti od počinjenja novog kaznenog djela. To bi značilo, u RH nema nedodirljivih. A što imamo u RH? Imamo činjenicu da sociološki i kulturološki okvir zadaje i ponašanje. Seksualno uznemiravanje ne odnosi se isključivo na odnos muškarca i žene već i na transrodne i transspolne osobe koje su izložene različitim oblicama zlostavljanja zbog svojih spolnih ili seksualnih obilježja. To znači da je u RH sramotno da su žrtve često stigmatizirane s obzirom na postojeći zakonodavni institucionalni okvir te su prepuštene same sebi ili eventualno nevladinim udrugama. Samohrane majke, posebno su ranjiva skupa kao žrtve spolnog uznemiravanja koje se isto ustručavaju prijaviti zbog straha od gubitka posla, osude sredine u kojoj žive, rade i slično. Ista situacija događa nam se i sa prijavama muškaraca. U RH sramota je i stigmatizirano da je muškarac seksualno zlostavljan. Danas je važno ovdje u Hrvatskome saboru reći i da bilježimo vrlo mali broj osuđujućih presuda za ova kaznena djela, svega nekoliko na godišnjoj razini. Pravosudna praksa nije rodno osjetljiva, suci i sutkinje nisu dovoljno educirane za provođenje ovih postupaka pa se posljedično zakon uglavnom tumači ili doslovno bez razumijevanja duha određenog normativnog rješenja ili bez osiguranja potrebne zaštite žrtava. Nadalje, to ću vam malo još i argumentirati primjerom. Primjerice zaštita žrtava kroz Kazneni zakon Članak 156. pati od devijantne interpretacije ove norme od strane sudske prakse. Stav je i interpretacija nekih sudova da ponavljanje spolnog uznemiravanja ne nastupa odmah nakon što je žrtva dala do znanja da joj ponašanje spolne prirode neželjeno, a počinitelj je nastavio s istim već tek nakon što se radnja prekine i ponovi pod novim okolnostima vremena, mjesta počinjenja, potpuno je neprihvatljivo. To je za svaku osudu hrvatskoga društva i to smo u prilici danas promijeniti svi zajedno. Apeliram još jednom u ime Kluba SDP-a izuzetno je važno da se ovakvi oblici rodno utemeljenog nasilja ne provode po prijedlogu žrtve u roku od 3 mjeseca već po službenoj [[Upadica: Vrijeme.]] ima nas dovoljno izglasajmo izmjene. Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora.
Hvala lijepa, hvala vam, nema na čemu, hvala vam lijepa. U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta poštovana zastupnica Ružica Vukovac, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici, dakle ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta želim se prije svega osvrnuti na proces donošena zakona po hitnom postupku jer je to nešto što inače zamjeram vladajućima pa držim pravednim i ovdje iznijeti. Dakle, u svom izvješću od 23. siječnja 2013. godine Ustavni sud je upozorio da nije ustavno pravno prihvatljiv način na koji zakonodavac donosi zakone po hitnom postupku. Institut donošenja zakona po hitnom postupku uređen je Poslovnikom Hrvatskog sabora pa tako Članak 204. stavak 1. kaže, iznimno zakon se može donijeti po hitnom postupku kada to zahtijevaju osobito opravdani razlozi koji u prijedlogu moraju biti posebno obrazloženi. Uz prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku podnosi se konačni prijedlog zakona koji sadrži sve što i prijedlog zakona osim što se umjesto teksta prilaže tekst konačnog prijedloga zakona. Članak 206. stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora kaže da po hitnom postupku mogu se donijeti i zakoni koji se usklađuju s dokumentima EU ako to zatraži predlagatelj. Izražavajući zabrinutost saborskom praksom glede donošenja zakona po hitnom postupku Ustavni sud je podsjetio da RH pripada parlamentarnim demokracijama. Višestranački demokratski sustav i vladavina prava najviše su vrednote njezina ustavnog poretka što je definirano Člankom 3. Ustava. Učestala praksa donošenja zakona po hitnom postupku narušava samu bit parlamentarizma. Takva praksa obezvrjeđuje značenje demokratskih procedura i obvezu njihova poštovanja te onemogućuje javne rasprave o bitnim društvenim pitanjima slabeći time i osnove za razvitak i unapređenje dijaloške kulture bez koje ne postoji demokratsko društvo. Pravo koje se stvara u procedurama koje nisu u skladu s duhom parlamentarizma ne nailazi na povjerenje građana, a istodobno podrijeva i njihovo povjerenje u demokratske institucije. Zakonodavcu se apsolutno ne odriče pravo da u pojedinim specifičnim situacijama zakon donese po hitnom postupku međutim to treba činiti iznimno kad za to postoje razlozi propisani u Poslovniku i kad su ti razlozi opravdani. Nužno je pri tome bez iznimke relevantne razloge za donošenje zakona po hitnom postupku podrobno obrazložiti u prijedlogu samog zakona. Toliko o samoj proceduri donošenja zakona. Nadalje, kao što je vidljivo iz zakonske definicije inkriminiranog dijela sadržanog u odredbama Članka 156. Kaznenoga zakona hipotezu kaznenog bića djela ispunjava onaj koji čini verbalno, neverbalno ili fizičko neželjeno ponašanje spolne naravi koje ima za cilj ili stvarno predstavlja povredu dostojanstva osobi koji uzrokuje strah, neprijateljsko, ponižavajuće ili uvredljivo okruženje. Društvena opasnost djela u preventivnoj i penalnoj domeni utvrđena je kaznom do 2 godine zatvora. Počinitelja se goni po službenoj dužnosti ukoliko je žrtva posebno ranjiva zbog svoje dobi. Bilo bi bolje da je ta dob definirana objektivnim kriterijem npr. punoljetnošću osobe ili recimo do dobi od 25 godina dok je u svim drugim slučajevima za progon od strane državnog odvjetništva potreban i prijedlog stranke. Ovo je je jedino kazneno djelo sadržano u Glavi XVI Kaznenoga zakona, dakle odnosi se na kaznena djela protiv spolne slobode za koje je određen preduvjet prijedlog žrtve, a obuhvaća djela koja se ne mogu podvesti pod ostala inkriminirana djela u Glavi XVI-toj. Ovakvo određenje je uobičajeno kod deliktnih djela utvrđenih prekršajnim ili kaznenim zakonodavstvom kod kojih dolazi do povrede dostojanstva, dakle osobnosti odnosno intime osobe jer u sebi imaju i komponentu subjektivnog doživljaja. U ovim situacijama izazivanje straha, nelagode ili drugog duševnog ili tjelesnog uznemiravajućeg stanja mora biti egzistentno. Nema kaznenog djela bez izazvanog osjećaja nelagode ili straha koji su snage, vrste i intenziteta predviđenog zakonom. Kazneni zakon po istom principu uređuje i neka druga sadržajno slična kaznena djela poput zlostavljanja na radu ili nametljivog ponašanja, narušavanja nepovredivosti doma i poslovnog prostora, neovlaštenog slikovnog snimanja. Sama primjena odredbi trenutno važećeg zakona konkretno u praksi znači da žrtve spolnog uznemiravanja u roku od najviše 3 mjeseca od trenutka kada su doživjele spolno uznemiravanje moraju podnijeti prijedlog za progon počinitelja, a ukoliko to ne učine u navedenom roku njihova prijava bit će odbačena, drugim riječima smatrate će se da do uznemiravanja nije nit došlo. S pravom se postavlja pitanje kakvu poruku time šaljemo osobama koje su sklone uznemiravanju, ali i onima koje bi sustav trebao zaštiti. Svemu navedenom dodajem i činjenicu da sam ovih dana dobila na uvid, dakle javno je objavljena presuda Europskog suda za ljudska prava u Strasbourgu kojom se poništavaju sve presude hrvatskih nacionalnih sudova, dakle prvostupanjskog i drugostupanjskog suda uključujući presudu Visokog upravnog suda RH, ali se i demantira stav kojega je zauzeo naš Ustavni sud u slučaju trudnice koja je dobila otkaz u KBC-u Rijeka nakon što je potpisala ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Poslodavac je u ovom, konkretnom slučaju nakon što je saznao da je uposlenica trudna, zaključio da se radi o fiktivnom ugovoru jer ona kao takva, dakle trudna ne može ispunjavati obveze preuzete ugovorom o radu. Žalosno je da su svi sudovi u RH kojima se ona obratila, uključujući i Ustavni sud, stali na stranu poslodavca i svojim presudama opravdali postupak KBC-a Rijeka. Svi do Europskog suda za ljudska prava koji je oštro osudio RH i jedini stao u zaštitu ženi, trudnici, koja je samo zbog trudnoće dobila otkaz ugovora o radu. Ovaj primjer sam namjerno izabrala i iznijela danas jer držim da treba, dakle da se vratim na konkretan Prijedlog izmjena i dopuna Kaznenoga zakona, dakle treba imati na umu da je osobama koje su izložene spolnom uznemiravanju, naročito ako se ono čini od nadređene osobe i na radnom mjestu, vrlo teško odvažiti se i odlučiti podnijeti prijavu protiv počinitelja, što je pak uzrokovano strahom, između ostalog i za radno mjesto i za druga egzistencijalna i s tim povezana pitanja, ali i zbog subjektivnog osjećaja sramote i nelagode, pa je stoga najčešće potrebno i znatno duže vrijeme kako bi se donijela tako teška odluka poput podnošenja prijave protiv počinitelja spolnog uznemiravanja. Mi u Klubu zastupnika Domovinskog pokreta podržat ćemo Prijedlog zakona o izmjeni Kaznenog zakona. Hvala.
Hvala vama poštovana kolegice Vukovac, a sada u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovana zastupnica Rada Borić, izvolite.
G. potpredsjedniče, g. državni tajniče, kolegice i kolege. Ovdje u obranu da po hitnom postupku ne bismo trebali mijenjati Kazneni zakon, bilo govora da eto, ne treba svako malo mijenjati Kazneni zakon. Treba podsjetiti da Kazneni zakon je stupio na snagu 1. siječnja '13. i do sada je promijenjen 5 puta i gđa. Jelkovac je ovdje rekla da eto, nismo, kada se mijenjalo upravo u ovome čl. 156. da se tada eto nije mislilo da ne treba imati ograničenje od 3 mjeseca, već da treba imati samo za ranjive skupine i djecu, je li, i nepunoljetne osobe, itd. Da li je život i ono što smo naučili će čekati da naši zakoni su zabetonirani otkad su napravljeni pa da ne smijemo zbog njih raditi promjene ili ova druga priča, tko je taj koji će donijeti neku promjenu? Moramo znati da dakle činjenica da je život brži od nas i brži od zakona, a znamo kako nam inače radi pravosuđe, treba i podsjetiti da je 2020. zahvaljujući, također, ženskim inicijativama, pogotovo inicijativi Spasi me, da se jedna promjena, izuzetno značajna, dogodila u Kaznenome zakonu i zamislite kako to da nitko prije nije vidio besmislicu da postoji razlika između spolnoga odnosa bez privole i silovanja. Pa spolni odnos bez privode jednako silovanje, a naravno da su zakonski onda i sankcije bile drugačije, za jednu odrednicu i za drugu i onda, dakako, znamo kako je pravosuđe sudilo i koje dodatno s presudama, koje su bile manje su se slale poruke nekim budućim silovateljima. Dakle, praksa nas je natjerala tada da smo mijenjali, praksa oko sad ovih inicijativa prijavljivanja. Zašto žurno? Zato što smo svjedočili prije mjesec i po', da je postupak odbačen, gdje je 14 žena zaposlenica i još 3 bivše zaposlenice HUP-a, da je također, odbačeno jer eto, one nisu prijavile u roku od 3 mjeseca, nisu prijavile spolno uznemiravanje ili spolno zlostavljanje ili spolno nasilje. Dakle, odbačeno je i koja je poruka poslana, ne samo 14 žena, nego i 144 i 1444 žene. Pa bila je važna stvar da se ohrabrilo 14 žena prijaviti, ovdje su i druge kolegice govorile što to znači u nekom okruženju poduzeća, firme, institucije, gdje nije pitanje samo koja će prijaviti onoga tko ima moć, koji ima moć nad, nego tko će i svjedočiti u korist tih drugih žena jer također, moraju sačuvati svoj posao ili odnose koje imaju sa drugim ljudima. Dakle, zašto zagovaramo i Klub zeleno-lijevog bloka će podržati da se to dogodi u hitnoj proceduri. Možemo vam vjerovati da ćete mijenjati i mijenjajte, pa nisu zakoni važniji od ljudskih života. Ili jesu? Ili ćemo, dok se ne donese novi zakon, ukoliko neka od ovih žena je prijavila sada, dakle dok mi donesemo zakon, od ovoga nekog vala koji se sada dogodio, svi će ti slučajevi, također, zastarjeti jer, pogledajte koji su nam podaci MUP-a. Porast kaznenih djela spolnog uznemiravanja iz čl. 156 Kazenog zakona, kakav je sad, u odnosu na '17. iznosi više od 55%. u 2017. bilo je 26 slučajeva, u 2018. 249, u 2019. 59. Dakle i sa ovako lošim zakonima, toliko je bilo prijava. Ne lošim zakonima, nego lošom odredbom u zakonu. Nažalost nemamo službenu statistiku pravosudnih institucija, ali prema praćenju i pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, bilježimo tek mali broj osuđujućih presuda. Znači imamo od 27, pa 49, pa 59, jedva koju presudu godišnje. Što nam to govori ako imamo svega nekoliko presuda godišnje? Ohrabruje li dakle neprocesuiranje žrtve da prijavljuju ili one koji zlostavljaju da zlostavljaju, vrlo bi bio jednostavan odgovor. Upravo je praksa pokazala da naš zakonodavni okvir daje s jedne strane dovoljnu razinu zaštite žrtve, a sami znamo i ovdje još nije bilo govora, postoje tri zakona i jedan još polovični koji gotovo da ima istu definiciju spolnog uznemiravanja i to su Kazneni zakon, Zakon o ravnopravnosti spolova i Zakon o sprečavanju diskriminacije i djelomično četvrti zakon, Zakon o radu. Dakle, imamo skoro pa istu ili s minimalnim razlikama definiciju što bi to bilo spolno uznemiravanje, ali kada dolazimo do sudske prakse onda vrlo dobro znate što znači čitati u duhu ili po slovu zakona i koje se mjere i kakve se presude donose, jesu li one u korist žrtava i da li sada pokušavamo nešto napraviti da je u korist žrtava makar ne znamo kakve će biti presude, makar to da više nemaju ograničenje u prijavljivanju. Ne promijenimo li dakle taj čl. 156. imat ćemo i dalje odbacivanje kaznenih prijava zbog vremenske zastare, kao što sam već spomenula u ovom slučaju HUP-ovog dužnosnika jer zanimljivo je kako u rješenju u odbacivanju te prijave se navadi kako postoje okolnosti koje isključuju kazneni progon, a da niti jedna žrtva nije podnijela prijedlog za kazneni progon u zakonskom roku od tri mjeseca niti je takva saznanja dala, ali se iz čitanja presude vidi da je bilo za to osnova. I znate što su dobile prijedlog? Da svaka individualno tuži zlostavljatelja. Dakle, mi smo ta zajednica koja će ostaviti žene nakon svega toga što im se dogodilo da na kraju same o vlastitome trošku tuže nekoga tko ih je zlostavljao. Hoćemo li doista osigurati da žene se osjećaju sigurno a kod prijavljivanja, hoćemo li kao što ste vidjeli sada i na zajedničkom ovdje smo ga i spominjali, zajedničkom tematskoj sjednici triju naših odbora gdje smo inzistirale da žene moraju imati sigurno, ali i autonomno mjesto prvo za prijavljivanje, da moraju znati gdje imaju zaštitu i da moramo pokazati da odnosi moći, dakle moć koja je nad u bilo kom odnosu, da li je to na fakultetu, da li je to u poduzeću, da li je to u bilo kojoj drugoj instituciji da odnosi moći ne mogu biti preduvjet da netko može zlostavljati drugoga. I također ono što je važno, poruku koju mi šaljemo je i senzibiliziranje zajednice, sve ovo što smo napravili ovih nekoliko godina da je zajednica senzibilizirana po onoj prije bila oko nasilja u obitelji pa onda oko seksualnog nasilja, pa smo promijenili što razumijemo da je to silovanje, sada kada govorimo o seksualnom uznemiravanju da se mene pita ja bih i sintagmu seksualnog uznemiravanje promijenila jer je uznemiriti pomalo banalizira. Zašto nije ostalo seksualno nasilje, seksualno zlostavljanje kao što imamo u nekim drugim zakonima? Žao mi je da nema g. Zekanovića, ali vrlo rado ću mu jednom odgovoriti da prestane sa pričom i neka prouči što znači sintagma rodne ideologije i da prestane sa pričom o muškarcima u haljinama, znamo da samo eto u dvije naše kršćanske crkve su muškarci sa haljinama redovna pojava koju vidimo i nikoga nas to ne smeta, ali neka i malo pogleda, nije Istambulska konvencija stavila pojam rodne ideologije, neka pogleda npr. hrvatski Zakon o statistici iz 2002. u potpisu je g. Šeks, poglavlje br. 9, statistika i piše rodna statistika, dakle to je ono kada odvajamo podatke prema muškom i ženskom spolu. Nekad se to zvalo statistika prema muškom i ženskom spolu, pa je to bilo je li malo nezgrapno, pa piše rodna statistika, neka pogleda desetke zakona prije Istambulske koje su tu prihvatili u Saboru, saborski zastupnici i zastupnice ne sporeći što bi bilo sporno u pojmu rod koji samo prepoznaje ove različite uloge o kojima smo i ovdje govorili. Iz razumijevanja ovih različitih uloga dolazi i nasilje i mi ga ovdje moramo spriječiti i moramo ga spriječiti što prije. Nemojte da nam se nešto dogodi i dok ne donesete svoj zakon da ne bi bilo kao i g. Bandić da će dati ostavku kad padne je li sa kuće cigla pa je to danas pala pa sigurno da neće dati ostavku [[Upadica Škoro: hvala vam lijepo.]] nemojte da se dogodi neka nesreća.
Vrijeme, hvala vam. Stat ćemo na cigli. Posljednja rasprava u ime kluba zastupnika poštovana zastupnica Marijana Puljak u ime Centra i GLAS-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege. Evo počet ću sa citiranjem vijesti iz medija od 8. veljače kao što sam i u replici ovdje pitala državnog tajnika, dakle „ministar Ivan Malenica tada 8. veljače ove godine kaže prošlog tjedna se sastao sa pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova Višnjom Ljubičić koja već dugo upozorava na prekratke rokove zastare. Malenica nam je potvrdio da je oformljena radna skupina za izmjenu Kaznenog zakona i predlaže između ostalog da policija odnosno DORH spolno uznemiravanje ubuduće progone po službenoj dužnosti, a da sadašnji rok od tri mjeseca za prijavu bude produljen na opći zastarni rok od deset godina. Prijedlog ovih izmjena mogao bi ugledati svjetlost dana kroz mjesec ili dva, ističe ministar Malenica“, dakle 8. veljače kaže mjesec ili dva. No i prije nego što se to dogodi doznajemo dakle autor vijesti „ići će se u naputak prema policiji i DORH-u da ekstenzivnije postupaju i po postojećem očito manjkavom zakonu, što znači da spolno uznemiravanje tretiraju i ozbiljnije nego kako to zakon sad predviđa“ dakle to je bila vijest u medijima na taj dan. Apsolutno podržavamo i pozdravljamo, tada smo i govorili „bravo za ministra, izvrsna i brza reakcija“, tako smo dakle govorili u doba te izjave i pljeskali toj odluci. Međutim, evo nakon izjave ministra Malenice u medijima začuđuje mišljenje vlade o predloženom zakonu odnosno njihova preporuka da HS ne prihvati predmetni prijedlog zakona iako se sa svime što ta izmjena donosi načelno slažu, evo čuli smo i ovdje u izlaganju, dakle nema ništa sporno u tome, a ovo je evo prilika da izmjene stupe na snagu čim prije, pa evo čudno zašto tu priliku ne iskoriste. Žrtva sad mora sama zatražit progon počinitelja, on ne ide dakle po službenoj dužnosti kao u slučaju težih djela bludnih radnji ili silovanja. Spolno uznemiravanje su najčešće neukusne spolno konotirane verbalne upadice, dodiri i slično fizičko neželjeno ponašanje spolne naravi koje predstavlja prije svega povredu nečijeg dostojanstva i uzrokuje strah, što ovih dana prijavljuju mnoge djevojke, žene i ostale žrtve. Nakon niza svjedočanstava o seksualnom nasilju koja u javnosti izlaze ovih dana osim verbalne podrške žrtvama nasilja naša je dužnost da ih s ovog mjesta najvišeg predstavničkog i zakonodavnog tijela pokrenemo korake ka jačanju institucija i alata kojima bi se puno više zaštitilo žrtve nasilja, dakle sve ono što je u našoj moći bez odlaganja. Zbog toga smo i kao i evo i ženski klub, neki nas zovu je li ženski klub, reagirale smo i pozvale sve kolegice zastupnice da reagiramo primjereno našoj funkciji ne samo dakle verbalnom podrškom žrtvama nasilja, veliki broj zastupnica se odazvao tom pozivu neovisno o stranačkoj i klupskoj pripadnosti, neovisno na kojoj strani ove sabornice sjedimo, lijevo, desno, u centru, okupile smo se u jednoj neformalnoj nadstranačkoj radnoj skupini, nazvale smo je „Zastupnice za jačanje zaštite žrtava seksualnog nasilja“ koja bi dodatno i fokusiramo predlagala i pratila realizaciju konkretnih prijedloga koji bi pomogli u jačanju zaštite žrtvi nasilja. Jedan od prvih prijedloga je bio produljenje zakonskog roka za prijavu seksualnog zlostavljanja. Klub SDP-a je tada u to vrijeme evo već pokrenuo ovu inicijativu izmjenu Kaznenog zakona i evo je sada ovdje pred nama i taj prijedlog svesrdno podržavamo. Slijedeći prijedlog koji je u sklopu ove inicijative spominjan o kojem smo govorili je kvalitetnija psihološka i druga stručna pomoć i to kroz otvaranje većeg broja centara za podršku žrtvama nasilja u cijeloj Hrvatskoj, trenutno ih ima samo 7 u županijskim sudovima. Osim toga osim kažnjavanja počinitelja nužno je raditi na prevenciji seksualnog nasilja. Od Ministarstva obrazovanja tražit ćemo da se na reprezentativnom uzorku učenika osnovnih i srednjih škola i njihovih učitelja i stručnih suradnika provede znanstveno istraživanje o razini usvojenih znanja iz područja međupredmetne teme „Zdravlje“ koja se u našim školama odvija od 2018.g. s posebnim naglaskom na prevenciju i sprječavanje nasilja i seksualnog nasilja kako bismo vidjeli na koji način naša djeca uopće percipiraju te teme. Jedna tema na kojoj svakako treba inzistirati je „Donošenje nacionalne politike za ravnopravnost spolova“ koju nemamo još od 2015.g., donesena je dakle u saboru još 2011. za razdoblje do 2015.g.. Nedavno smo imali dakle i sastanak 3 saborska odbora na ovu temu, dakle kako institucije mogu spriječiti spolno zlostavljanje i tamo su doneseni neki zaključci koje pozdravljamo. Seksualno nasilje nije samo fizičko nasilje, s dubokim i teškim posljedicama koje ostavlja na psihu žrtve se nose cijeli život. A o traumatičnom iskustvu izuzetno im je teško progovoriti i potražiti pomoć. Zbog toga smo kao društvo dužni stvoriti sigurno okruženje i osigurati im najveći mogući standard u pružanju zaštite. Ovdje ću sad citirati i psihologinju i koordinatoricu ženske sobe dr. Maju Mamulu koja je neke stvari naglasila. Dakle, nama u društvu ne smije biti cilj pripremiti žrtve za buduće slične situacije nego kreirati zdravo i ravnopravno društvo u kojem nema tolerancije prema seksualnom nasilju. Ne smije se prebacivati odgovornost na djevojčice, djevojke, žene nego ukazati na počinitelja i jednoglasno osuditi zločin koji je netko pretrpio. Jer kada bismo kao društvo prihvatili težinu seksualnog nasilja i bili senzibilizirani i shvaćali koliki je razmjer posljedica i stigma koju trenutačno pripisujemo žrtvama koje su preživjele seksualno nasilje ta stigma bila bi manja. Ne možemo generacijama odgajati djevojčice i djevojke da se čuvaju seksualnog nasilja nego je vrijeme zaista da odgajamo dječake i mladiće koji će ih doživljavati isključivo kao jednake i ravnopravne. Seksualno uznemiravanje je jedan od najčešćih oblika seksualnog nasilja koji se najlakše i tolerira i za koji većina zakonodavstava nema mehanizam sankcioniranja. Obuhvaća neželjena spolna ponašanja koja nužno ne uključuju fizički dodir, žrtvu dovode u neugodan i ponižavajući položaj, te izazivaju osjećaj srama. Ključni element je moć odnosno provodi ga netko tko je na moćnijoj poziciji od žrtve, npr. šef nad podređenom ili podređenim, profesor ili asistent nad studentom odnosno studenticom. Seksualno uznemiravanje se nerijetko tretira kao trivijalni problem koji se s lakoćom može izbjeći i zaustaviti, što najčešće nije točno, vrlo često se radi o repetitivnim ponašanjima. Seksualno zlostavljanje nije povezano sa potrebom zadovoljenja nagona nego potrebom moći i kontrole. Za kraj, evo prema podacima Vijeća Europa jedno od 5 djece do 18.g. doživjet će neki oblik seksualnog nasilja dok jedna od 5 žena, te jedan od 71 muškarca doživi silovanje. Podaci MUP-a pokazuju da djeca čine velik broj žrtava različitih oblika seksualnog nasilja odnosno mladi do 22.g. života kojih je više od 70% dok su zlostavljači djece ali i žena odrasle dobi, najčešće njima poznati muškarci. Dakle, ovdje smo se ja mislim svi u sabornici složili da su ove izmjene zakona potrebne, stoga ja bi rekla za kraj, poslušajmo savjet koji smo često čuli od naših roditelja, dakle ono što možeš napraviti danas, ne ostavljaj za sutra. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege, s obzirom da je zadnja stanka bila u 14 sati, moramo malo provjetriti sabornicu pa predlažem da nastavimo s raspravom točno u 17 sati i 45 minuta. Hvala vam. STANKA U 17,33 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,51 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom sjednice po istoj točki dnevnog reda i slijedi nam 16 pojedinačnih rasprava. Prva pojedinačna rasprava je poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite g. Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Kolegice, uglavnom kolegice, je li, i kolega potpredsjedniče, seksualno nasilje ili zlostavljanje je nešto najgore, u biti najmorbidnije, poglavito ako je sa pozicije moći. I naravno da treba podržati zakonske izmjene, ovo nije pitanje, ovo je u biti pitanje ljudskosti ponašanja prema onima koji su slabiji, nemoćniji, kojima je ugroženo dostojanstvo. Seksualno nasilje triba osuditi, triba ga okarakterizirati i triba zakonski regulirati i ovim zakonom se dijelom, prijedlog, većim dijelom se regulira, da se svi zlostavljači koji ponižavaju sa pozicije moći, uglavnom je to sa pozicije moći, slabije, nemoćnije, koje seksualno zlostavljaju i po meni, ovaj prijedlog je sasvim prihvatljiv. I mislim da država mora raditi na ovome da se zlostavljače, nasilnike, poglavito seksualno nasilje, se mora osuditi i to je naša, moralna, prije svega, obaveza i ljudska obaveza, a naravno, tu moramo implementirati u zakonu, jer je opće te morbidne stvari kome padaju na pamet, triba ga se osuditi i sankcionirati da bi zaštitili slabije, bilo to žene, djeca ili bilo tko drugi, pa i muškarci koje se zlostavlja seksualno, znači sve koje se zlostavlja sa pozicija moći je apsolutno nema zastare, ne smije biti zastara, ne smije se čekati, zato me začuđuje zašto većina koja je propagirala rješavanjem, da će se riješiti sve, donošenje Istambulske konvencije, uz pljesak SDP-a, mi moramo jačati svoj, znači naš zakonski okvir, a ne nekakve rodne ideologije, nekakva uvaljivanja preko istambulskih konvencija, u biti ništa nismo riješili. Ništa nismo riješili i to protivno volji većine, to HDZ gurnuo ovdje da na nekakva strana institucija nadzire, neki GRECO, da nadzire što mi radimo. Mi moramo kao zakonodavno tijelo zaštititi sve koji su seksualno zlostavljani, mi kao Sabor. Ovo nije pitanje, ovo je normalno, mislim, pitanje, zato me začuđuje i očekujem da će to prihvatiti i HDZ, poglavito promotor rodnih ideologija, a to je Andrej Plenković u RH. Premda ovo pitanje apsolutno, te rodne ideologije, Istambulska konvencija koja je ovdje uvaljena bez referenduma jer je ukraden referendum ljudima, ništa ne predstavlja i sada se vidi da smo bili u pravu i kolege iz SDP-a, vi kao predlagatelji. Kad smo govorili da mi moramo, da nam Istambulska konvencija ništa ne rješava, nego mi smo saborski zastupnici koji moramo donijeti zakon u zaštiti svih od seksualnih nasilnika, poglavito, ponavljam, sa pozicija moći, kad se zlostavlja, bilo dijete, bilo žensko ili bilo tko drugi. Zlostavljanje, pa to treba nateže osuditi. Bez zastare, to treba najteže osuditi. A ne reklamirati se ovdje s EU-om, evo, donio sam ja Istambulsku konvenciju, uvalio sam vam rodne ideologije i sad je on neko i nešto. Pa daj to narodu neka odluči o toj Istambulskom konvenciji, a ne da plaćamo strane institucije da nas nadziru kod nekakvih manje bitnih stvari. Ovdje moramo biti jedinstveni, da zaštitimo od nasilnika žrtve jer uglavnom nasilnici su uvijek sa pozicije moći i dok su na poziciji moći žrtva je u bojazni, žrtva je pod psihičkim pritiskom, žrtva je ona koja je u problemu i zato ne smije biti zastare. Ako se radi o studentici, ako se radi, nebitno o kome, ona je sa pozicije moći, ona je ponižena, njeno dostojanstvo kod seksualnog zlostavljanja ili na bilo kojoj drugoj poziciji, zato ga što oštriji zakonski okvir i sankcije i kazne i ukinuti bilo kakvu zastaru kod seksualnih nasilnika, bez obzira o kome se radilo, a previše je u Hrvatskoj dosta demagogije, PR-a, poglavito to je bilo kod Istambulske konvencije gdje su je ovdje nasilno predstavili kao spas za žrtve, za nekakvu, nemam, jednostavno to se sad vidi, da je to neistina. Mi smo ono tijelo, mi smo ono tijelo, HS mora autonomno odlučivati i sankcionirati najteže seksualne zlostavljače i zaštiti žrtve [[Upadica: Vrijeme.]] i to je ono kao krajnja moja poruka.
Hvala vam lijepa. Imate jednu repliku. Poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Zahvalila bi kolegi Bulju na ovom izlaganju i što time pokazuje da nije riječ o nekakvoj ženskoj temi niti o nečemu čime se trebaju baviti samo žene nego i kao muškarac uvažava važnost ove teme i upravo time poantira na onome što je najveći problem, a to je asimetrija moći, činjenica da imamo nekoga tko nad nekim može vladati i dokle god je žrtva u toj poziciji da ona zapravo vrlo vjerojatno, nažalost, često egzistencijalno ugrožena, neće reagirati. Evo, usput bi ga pitala, budući da je to tako lijepo zaključio, primjećuje li on i na razini Sabora da postoji asimetrija moći, tretira li se različito saborske zastupnike i saborske zastupnice ili misli da smo jednako tretirani ili možda primjećuje li onda na drugoj razini demonstraciju moći i primjerice od predsjedavajućih u odnosu na ostatak saborskih zastupnika?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani kolega Bulj.
Vražja je ta moć, vražje su fotelje u kojima sjedimo, poglavito na najviše, gdje izgubimo vezu sa stvarnošću. Ali zasigurno, još jednom ću ponoviti, najteže treba sankcionirati seksualne zlostavljače, a zaštititi maksimalno žrtve seksualnog nasilja. I nije to samo parada A. Plenkovića, ovdje kad je donesena Istanbulska konvencija, kolegice Seka Raspudić, kada su zajedno pljeskali HDZ, SDP. To je prazan papir, nego mi moramo to donijeti a naše u provedbi, sva tijela, znači državne institucije, moraju određivati taj posao. Najveće sankcije sam bez zastare prema seksualnim zlostavljačima i to ću podržat, bez obzira što dolazi iz SDP-a, ja dignut ruku ili bilo koga drugoga. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava, Anka Mrak-Taritaš. Izvolite, gđo. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Tema spolnog uznemiravanja, u posljednje vrijeme je dobila jako puno prostora u javnosti i to s razlogom. Sigurna sam da je konačno došlo vrijeme da žene kažu dosta je zlostavljanja, a da se mogući zlostavljači konačno počnu bojati svojih postupaka. Nekako si dozvoljavam da kažem žene jer su žrtve spolnog zlostavljanja u najvećoj većini žene. Čak i da nije tako silnog publiciteta, ovaj prijedlog bi valjalo podržati. I o tome mislim da nema neke dileme ali naravno, HDZ-ova Vlada kao i uvijek ima jedan drugi pristup i to opravdava klasičnom, dimnom zavjesom o tobožnjem cjelovitom rješenju koji je iza ugla pa će njime biti sve odlično uređeno, čak je i radna skupina osnovana, pa zaista nema potrebe da se sad usvoji ovaj prijedlog. Da smo imali ovdje neku škrabicu i da je u tu škrabicu zaista ubačeno 10 kn, svaki pit kad je Vlada s tim odgovorom odbila neki prijedlog, Sabor bi imao novaca da napravi nakon ovih potresa novu zgradu. Kad bi se spolno uznemiravanje procesuiralo po službenoj dužnosti, kad bi se rok dakle kad bi bilo bez roka za žene odnosno žrtve, one nakon svog traumatičnog doživljaja isto ne bi morali prijavljivati. To je izuzetno važno jer su počinitelji često nadređeni na radnom mjestu ili osobe na poziciji moći u odnosu na žrtvu, međutim dok se ovaj i ovakav prijedlog ne usvoji, i dalje ćemo biti nijemi i nemoći svjedoci najgorih slučajeva uznemiravanja i zlostavljanja. Kao primjer, u slučaju HUP-a, samo ću nedavne slučajeve. Kad je odbačena kaznena prijava protiv bivšeg zamjenika, direktora Bernarda Jakelića koji je 15 zaposlenica optužilo za zlostavljanje, DORH je priznao postojanje elementa kaznenog djela ali rok od 3 mj. nažalost je prošao. I u tom slučaju je i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova utvrdila propuste HUP-a u zaštiti žrtava. Ili da vas podsjetim na ovaj zanimljivi slučaj iz Vukovara. Kad je sud oslobodio počinitelja uz obrazloženje da se uznemiravanje dogodilo samo jednom. Radilo o policijskom službenici koja je smogla hrabrosti i podnijela prijavu. Svaki put imamo slučajeve da neko smogne hrabrosti i prijavi. I onda je sud ponavljam još jedanput, utvrdio da je bilo spolnog uznemiravanja ali bilo je samo jednom, pa jednom ko nijedno, pa je počinitelj oslobođen. Ili slučaj kad je sudac oslobodio počinitelja, ovaj je optužio žrtvu za klevetu a onda je u tom postupku utvrđeno da je govorila istinu. Ovakvih i sličnih primjera ima na stotine i tisuće. Prema podacima Udruge Mobing, čak 38% doživjelo je spolno uznemiravanje na poslu ali ga vrlo rijetko prijavljuju. O toj temi rađena su različita istraživanja i sve govori otprilike o tome da je 1/3 žena u nekom okruženja doživjelo uznemiravanje. Studentice, zaposlenice itd. Istraživanje Ženske sobe je pokazalo da čak 55% žena u javnom prostoru je doživjelo neželjene seksualne primjedbe i vulgarne ponude. Čak 43% žena neželjeno dodirivanje tijela. U takvoj Hrvatskoj mi živimo. Ovaj prijedlog zakona ide u smislu da zaista žena ne treba biti dvaputa žrtva i jedanput kad je, drugi put kad prijavljuje, a treći put kad kao ovaj slučaj kad je žrtva osuđena za klevetu, pa je onda sudac tek tad utvrdio da je govorila istinu. Stoga, vladajućem HDZ-u, ovaj prijedlog zaslužuje da ga se prihvati odmah, ne tamo negdje, ne tamo kad neka radna skupina proizvede tobože cjeloviti prijedlog. O tome da moramo čekati cjeloviti prijedlog, već smo previše puta čuli i stoga poučeni iskustvom, bojim se da ga nikad nećemo vidjeti. Hvala lijepo.
Hvala vama. Slijedeća, ispričavam se, imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Poštovana zastupnice, ovdje ste vidjeli nekoliko primjera iz sudske prakse koje baš i ne idu na ruku žrtvama, vidjeli ste nekoliko alarmantnih brojki koje isto tako ukazuju na to da je u Hrvatskoj nasilje nad ženama dosta izraženo i da sa time zapravo imamo velikih problema. Prema vašem mišljenju s obzirom da ovaj naš zahtjev koji smo dali na usvajanje i na raspravu nije kompleksan, nije zahtjevan, znači treba u jednom članku obrisati jedan stavak zakona, po vašem mišljenju koji je razlog da Vlada to ne prihvaća.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo poštovani kolega, pa tu vam je uvijek odnos broja ruku. Dakle, uvijek se sve računa o tome koliko tko ima broja ruku. Pa ako imate 76 u Hrvatskom saboru onda možete doći za govornicu, reći da se slažete da je sve zajedno dobro, ali kada dođe do glasanja glasate drugačije. Neće biti iskorak u ovoj zemlji, neće imati ova zemlja pravu budućnost sve dok ćemo mi s ove govornice čuti one riječi koje smo nebrojeni broj puta čuli, ali vi ste tamo 2003. napravili to i zašto niste napravili, ali vi ste tad napravili to i to. Dakle, sve dok to ili niste napravili ćemo slušati neće biti iskorak. Iskorak će biti u trenutku kad imate ovakav jedan prijedlog, kad je prijedlog apsolutno jasan kad ćemo se s prijedlogom na deklarativnoj razini svi složiti, ali kad ćemo onda i onaj dan kad se steknu uvjeti za glasanje glasati [[Upadica: Vrijeme.]] onda će ova zemlja imati budućnost. Hvala.
Hvala vam lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Kolegice i kolege vrlo brzo smo vidjeli u koje sve rukavce politizaciju to obično tako zovemo ova rasprava može skrenuti. No podsjetit ću da Hrvatski sabor nije samo to, da smo i prije toga, a nadam se i u budućnosti ćemo vidjeti kako zajedno možemo surađivati. Stoga ću prvo iskoristiti priliku da na ovom mjestu zahvalim kolegicama koje su mi pomogle da mi i ukažu na neke probleme i neke stvari oko ove teme kojih nisam ranije bila svjesna i koje su zajedno sa mnom surađivale da bismo ostvarili i sjednice saborskih odbora, ali i u kuloarima na saborskim hodnicima razradile ovu temu i o njoj zajednički nastupale ne nužno uvijek na istom mjestu u isto vrijeme, ali sa istim ciljevima. Htjela bih zahvaliti kolegici Juričev Martinčev bila je ovdje sada vidim da je otišla, potpredsjednici odbora, kolegica Bedeković je tu. Ona je pomogla da zajedno organiziramo sjednicu čak 3 odbora. Mislim da je to velika poruka i izrazito važna stvar da nije jedna odbor, da nije dva, nego tri, da je gotovo pola sabora, trećina točno radila zajedno da bi riješila ovaj problem. I da smo na jedan trenutak na tih nekoliko sati doista zaboravili da pripadamo različitim političkim opcijama i da smo se složili oko zajedničkih zaključaka. Htjela bih i zahvaliti kolegici Martinčev koja je bila tamo u ime Odbora za medije. Htjela bih zahvaliti kolegici Borić koja mi pomaže jer se dugo bavi ovom temom i jer je svjesna nekih stvari s kojima ja nisam sama upoznata, a koja zajedno sa mnom sjedi u Odboru za ravnopravnost spolova. I svim ostalim kolegicama s kojima sam o ovoj temi razgovarala i surađivala i nadam se da ćemo u budućnosti pokazati da postoje teme koje nadilaze naše stranačke pa čak i ideološke interese i da ćemo proizvesti nekakve zajedničke zaključke samo da podsjetimo da Hrvatski sabor nije samo ono čemu smo djelomično danas svjedočili i čemu ćemo možda svjedočiti kad budemo izglasavali ovaj zakonski prijedlog, a to je razilaženje da bi netko na ovome politički poentirao i politički profitirao. Hrvatski sabor je često možda manje medijski ekstravagantno ili manje medijski primamljivo i mjesto suradnje i to treba i ostati. Što se tiče teme spolnog uznemiravanja htjela bih istaknuti još jednu stvar. Zakon o radu Članak 134. propisuje da je u svakom kolektivnu gdje ima najmanje 20 radina poslodavac dužan imenovati osobu koja je osim njega ovlaštena primati i rješavati pritužbe uz dostojanstvo radnika. Imamo neke dobre zakonske odredbe no koliko poslodavaca to doista čini u praksi. Podsjetit ću da raste broj anonimnih prijava unutar velikih sustava, unutar institucija što pokazuje da žrtve nemaju osjećaj da imaju institucionalnu zaštitu. Mi smo dosta razgovarali s obzirom na medijski interes o situaciji na HRT-u i situaciji u akademskim institucijama, no dosta smo i previdjeli one radnike koji imaju najmanju institucionalnu zaštitu koji su doista egzistencijalno ovisni o svime poslu i koji se nikada ne usuđuju prijaviti spolno uznemiravanje jer je za njima gubitak posla, gubitak egzistencije i ne mogu si to dopustiti. Zbog njih ove zakonske odredbe treba provesti u praksu. I na kraju bih se vratila onome što sam rekla i u replici kolegi Grbinu, 2019. imali smo 6 slučajeva unutar obitelji kaznenog djela, koje se događa unutar obitelji bliskog osoba muškaraca koji su bili žrtve spolnog uznemiravanje i 9 žena. Također, kada govorimo o žrtvama obiteljskog nasilja s invaliditetom 71 žrtva je ženskog, a 53 žrtve muškog spola. Starije životne dobi 717 žrtava ženskog, 383 žrtve muškog spola. Zašto to govorim i ističem? Zato što želim podsjetiti da su naš temelj ni neprijatelj moć, sila i snaga, njihova demonstracija i zlouporaba nad onima koji su slabiji i nemoćniji. To vidimo kako se odnos spolova u ovoj statistici kada su stariji i nemoćni i invalidi približava za razliku od one kada su recimo ljudi u naponu snage u pitanju. Upravo zato treba podsjetiti i da muškarci mogu biti žrtve spolnog uznemiravanja i da muškarci mogu i biti žrtve nasilja. Ne treba time negirati da su žene češće žrtve niti našu uvjetovanost društvenim ulogama koja do toga dovodi, ali ovim podsjećanjem možda ćemo senzibilizirati jedni druge i alarmirati sve nas kao pripadnika društva koje ne tolerira nasilje da se zajedno borimo protiv svih njegovih devijacija. Hvala vam.
Hvala vama, kolegice Selak Raspudić vaša rasprava izazvala je nekoliko želja za replikom uglavnom unutar vašeg kluba. Prvi je na redu poštovani zastupnik Ante Kujundžić, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Poštovana kolegice Raspudić, da li je broj slučajeva nasilja nad ženama u porastu u proteklim godinama? I druga stvar, mislite li ili konkretno, što smatrate da bi trebalo napraviti kako bi se djelovalo preventivno na samo nasilje nad ženama, a onda samim time i muškarcima?
Oprostite, odgovor na repliku, izvolite.
Unutar nekoliko proteklih godina ne svjedočimo tolikom porastu nasilja bilo kojeg spolnog nasilja, ali ono što je više zabrinjavajuće je da ne svjedočimo njegovom smanjenju. Unatoč svim društvenim pritiscima, unatoč izmjeni zakonskog okvira mi smo za kazneno djelo spolnog uznemiravanja promijenili okvir da više nije kazna jedno nego 2.g., dakle poslali smo određenu društvenu poruku. No još uvijek ne vidimo da je ta poruka prihvaćena u praksi. Dakle, nas prvenstveno treba zabrinjavati činjenica da ne vidimo pad spolnog nasilja. Što se tiče onoga kako to spriječiti, mislim da treba raditi na preventivi, da doista trebamo i ove protokole za koje sam se zalagala jasno ustanoviti. Recimo za studente to doista i nije problem kroz neke brošure gdje će oni biti upoznati sa svojim pravima i gdje će se obeshrabriti počinitelje. To je jedan jednostavan korak koji može imat i konkretno snažne posljedice.
Hvala vam lijepa. Slijedeća replika poštovani zastupnik Nino Raspudić.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovana zastupnice, nadovezao bih se na ovo što ste govorili o tome da ne treba koristiti ovakve teme za dobivanje političkih poena. Mislim da u cijelom ovom političkom labirintu sigurno se neće niko od nas pogubiti iz koje god strane političkog spektra došli ako se zalažemo dosljedno za vrijednosti politike na temelju kojih su nam građani dali svoje povjerenje unutar ovoga mandata. Dolazimo s različitih pozicija, ali postoje neke stvari, ja mislim da danas govorimo o takvoj stvari gdje doista svi zastupamo iste vrijednosti i stoga smatram da ovaj prijedlog treba podržati i ostaviti po strani tko ga je iznio. Hoće li SDP dobiti neke poene s tim, pa nek dobije, prvi su se sjetili, dobro su to formulira i dobit će poene. Možda ćemo mi dobiti dodatne poene u javnosti jer prelazimo preko nekih političkih i ideoloških razlika i podržavamo kvalitetan prijedlog ove strane. Možda bi i vladajući dobili poen da podrže nešto dobro što dolazi iz oporbe. Mislim da u ovom smjeru treba usmjeriti raspravu, dakle zajednički nazivnik vrijednosti za koje se zalažemo [[Upadica: Vrijeme]] a pustiti po strani političke kalkulacije tko će na kraju pobijediti.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Doista nikad nisam shvatila zašto nekoga, pogotovo vladajuću većinu koja je u tom trenutku vladajuća, ugrožava činjenica da su prihvatili bilo koji kvalitetan oporbeni prijedlog s kojim se i sadržajno slažu jer ga kasnije predlažu i kroz vlastiti amandman. Što se mene tiče, ja vjerujem da tako misli i većina hrvatskih građana, to je samo demonstracija slabosti jer pokazujete da se date tako lako ugroziti da ne možete čak niti amandman prihvatiti, što znači da ste svjesni koliko je opasna konkurencija koja dolazi iz redova oporbe. Time priznajete vlastitu nemoć, a ne demonstrirate snagu kao što se često misli da se šalje poruka kada se ti isti prijedlozi ne prihvaćaju. Slažem se da trebamo ovdje barem pokušati biti politički pošteni makar nam i to možda nosi nekakve političke bodove, pa ne znači da smo politički nevini, a to je priznati da postoji zajednički društveni konsenzus da ne toleriramo spolno uznemiravanje i onda to prihvatiti u praksi [[Upadica: Vrijeme]] primjenom ovakvog zakona.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Miro Bulj.
Kolegice, korektno od vas je bilo što ste pohvalili svoje kolegice zastupnice iz drugih klubova, pa i vladajućih koje su radile zajedno sa vama, svi skupa ste radili znači da se ova tema otvori i smatram da tribate malo pohvalit i nas ajde koji smo drugoga spola da bi bilo korektno i mi smo tu konstruktivni i dajemo potporu. Zaista, sa pozicija moći netko tko zlostavlja seksualno bilo gdje, bilo u kojoj instituciji, obrazovnoj, ne znam, vladajućoj, vlada, u saboru, to je nešto najmorbidnije i najgore. To nije više pitanje ni politika, svi imamo svoje majke, sestre, djecu, sve što imamo mi moramo sve napraviti da najteže osudimo zlostavljače seksualne i da to se primjenjuje u zakonima. I to je ono na čemu moramo biti složni [[Upadica: Vrijeme]] a sve ostalo je manje bitno [[Upadica: Hvala]] Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Naravno da najveća zahvala ide Klubu MOST-a, vi ste moja vječna podrška i inspiracija, roditelji dolaze tek nakon vas. A složit ću se s ovime što ste rekli jer mislim da doista možemo poslati poruku da se slažemo u nekim temama. I vjerujem da nisam jedina koja razmišlja o tome kada se nađe za ovom govornicom može li reći nešto što će promijeniti naređen tijek događaja, postoji li ta rečenica, je li do mene, je li do nečega što sam zaboravila, je li do nečega gdje sam ranije krivo postupila da sudjelujem u tome da se sve odvija predvidljivo, možemo li iskoračiti, čime, kako, što reći da stvorimo ono što doista i jest istina i da to pokažemo drugima da se možemo složiti, ne ono patetično „mi smo svi isti“, „bratstvo i jedinstvo“ i tako će zauvijek biti, ali u temama u kojima postoji samo da ga priznamo.
Vrijeme, hvala vam. Evo još malo podrške iz Kluba zastupnika MOST-a, replika poštovani zastupnik Zvonimir Troskot.
Uvažena zastupnice gđo. Selak Raspudić, hvala što ste preko Bulja poslali pohvalu cijeloj muškoj populaciji unutar Kluba MOST. Ono šta me iskreno zanima jest tema spolnog uznemiravanja u akademskoj zajednici, čisto neka nova istraživanja i ako biste mi to mogli povezat i sa poslovnim svijetom ako imate tu neku korelaciju dakle same akademske zajednice i događanja u poslovnom svijetu. Evo ga, ako ništa barem u akademskoj zajednici.
Hvala. Odgovor na repliku.
Svi koji su bili dijelom akademske zajednice na bilo koji način makar i svojim studiranjem svjesni su koliko je u procesu odrastanja važan taj odnos između profesora, profesorice i studenta i koliko je neupitno povjerenje koje upravo u toj jednoj kritičnoj i konstitutivno najvažnijoj fazi života mlada osoba ukazuje nekome ko dolazi s pozicije autoriteta. Kao profesorica mogu odgovorno tvrditi da je to povjerenje izrazito lako zlouporabiti i to se često događa u različitim interesnim igrama i nije neuobičajeno u akademskoj praksi. No kada se događa u slučaju spolnog uznemiravanja onda imamo pravi problem. Do sada nije bilo toliko prijava, ali pitanje koje su se prešutile i hoće li ikoja od njih dobiti epilog? Dakle, mislim da se na to trebamo fokusirati jer ako sve ostane na razini rekla kazala onda ovime osim pet minuta medijskog prostora nismo ništa napravili niti dobili.
Hvala. Sljedeća replika poštovana zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, dakle složit ćemo se svi da su posljednjih nekoliko godina doista učinjeni iskoraci kada je pitanju prilagodba praksi i svemu onome što se događa u smislu suzbijanja nasilja, pa u tom smislu i promjena zakonodavnog okvira, govorimo smo o izmjenama ovih triju zakona, o donošenju različitih protokola itd. Međutim, ja shvaćam da mi možemo imati sjajne zakone, sjajne propise, sjajne protokole međutim ako kao društvo nismo senzibilizirani da je zapravo ne smijemo imati i nemamo opravdanja za bilo koju vrstu nasilja prema bilo kome onda ćemo ostati na tome da smo društvo koje zapravo nasilje ne tolerira i društvo koje zapravo nema konsenzus, o tome da je nasilje samo po sebi zlo u bilo kojem obliku i bilo prema kome [[Upadica Škoro: Vrijeme, hvala.]] u tom će slučaju nasilje biti i ostat će …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Hvala. Odgovor na repliku poštovana zastupnica SElak RAspudić. Izvolite.
Slažem se da je to veliki problem, spolno uznemiravanje je jedna specifična odredba i nešto što još nije zaživjelo u praksi kao nešto što društvo osuđuje. Trebalo bi i o tom problemu razgovarati nismo mu posvetili dovoljno pažnje. Dakle, moral, mores, običaj i moral je često vezan uz ono što određeno društvo privremeno u datom trenutku bilo kroz zakone, bilo kroz nekakvu uobičajenu praksu doživljava kao ono što je dopustivo ili što je nedopustivo. Znate da se u nekim zajednicama da karikiram, jedu ljudi, a nekim drugim zajednicama tako nešto nailazi na najveću osudu. Mi moramo se prvo uopće senzibilizirati za problem spolnog uznemiravanja, a to možemo učiniti jedino tako da otvoreno razgovaramo o svemu pa čak i o naličju toga što znači dokidati spolno uznemiravanje, što znači procesuirati spolno uznemiravanje i svim ostalim aspektima ovog problema, tek kada se senzibiliziramo za to što jest spolno [[Upadica Škoro: Vrijeme, hvala.]] moći ćemo pristupiti njegovom rješavanju.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Katica Glamuzina. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Ovo je pitanje puno šire i kompleksnije od jedne male izmjene zakona koja puno znači, ali jedinom tom malom izmjenom zakona možemo bez daljnje odgode donijeti bitnu promjenu u životu žrtava seksualnog nasilja. Podsjetit ću na neke relevantne datume, 22. siječnja 2013. Hrvatska je potpisala Konvenciju Vijeća Europe o sprečavanju u borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji tzv. Istambulsku konvenciju, 13. travnja 2018. HS ju je ratificirao, a 1. listopada ona je u Hrvatskoj stupila na snagu te iste godine. 24.11.2018. Amnesty International su napisali dokument u kojem se u dijelu preporuka za legislaciju u europskim državama navodi provođenje zakonskih postupaka po službenoj dužnosti za zločine seksualnog nasilja. To su dakle međunarodne preporuke i konvencija koju smo prihvatili u ovom Saboru 2018.g., danas je 25. veljače 2021. konvencija se u Hrvatskoj ne provodi. Jedan od eklatantnih primjera ovoj tvrdnji u prilog je nepostojanje dovoljnog broja kriznih centara koji se po čl. 25. Istambulske konvencije koju je ovaj Sabor prihvatio, treba i osnovati u dovoljnom broju za potporu žrtvama seksualnog nasilja, preporuke Vijeća Europe su da taj broj kriznih centara bude minimalno jedan na 200.000 stanovnika. Hrvatska na svojih 4 milijuna stanovnika ima jedan takav centar za odrasle i jedan za djecu. I kada smo već kod tih kriznih centara, smatram bitnim napomenuti kako struka vjeruje da ih je potrebno i više i ne samo za seksualno nasilje nego sve vrste nasilja. Drugi primjer neprovođenja konvencije koju je ovaj Sabor ratificirao 2018.g. se ogleda u nepoštivanju čl. 55. Konvencije, citirat ću ga „Svjesni naročito traumatične prirode prijestupa koje pokriva ovaj članak, željeli smo umanjiti teret koji dugačke kaznene istrage i postupci mogu predstavljati za žrtve, istodobno osiguravajući dolazak počinitelja pred lice pravde. Stoga je cilj ove odredbe omogućavanje provođenja kaznenih istraga i postupaka bez stavljanja na žrtvu tereta pokretanja takvih postupaka i osiguravanja osude. Nameće se strankama koje su države potpisnice, obvezu osiguravanja da istrage u brojnim kategorijama prijestupa neće u potpunosti ovisiti o izvješću ili žalbi koju je podnijela žrtva i da će svi započeti postupci moći biti nastavljeni čak i ako žrtva povuče svoju izjavu ili žalbu. Mišljenja smo da nadležne vlasti za provedbu zakona trebaju voditi istrage na proaktivan način kako bi prikupili dokaze, svjedočanstva, medicinska vještačenja itd. i kako bi osigurali da se procesi mogu provesti čak i ako žrtva svoju izjavu ili žalbu povuče, barem u pogledu teških prijestupa poput fizičkog nasilja.“ Ukratko, što to znači? Procesuiranje kaznenih djela seksualnog nasilja po službenoj dužnosti. Ponavljam, tu smo konvenciju ratificirali u ovom Saboru 2018.g. ne donošenjem ove predložene izmjene kaznenog zakona HS skače sam sebi u usta. I ne prihvaćamo izgovore vrste, napravit ćemo to u drugom tromjesečju tekuće godine, gospođo draga to je skoro tri godine nakon što je već trebalo se to desiti, već skoro tri godine kasnimo. I ako kažete da svejedno mislite to napraviti, pa zašto onda opiranje tome da se to napravi odmah, u čemu je problem? Za one koji ne znaju, a čini se Vlada ne zna, Istambulska konvencija je predvidjela i kontrolu praćenja provedbe odredbi konvencije, pa postoji tijelo … GREVIO koje je skupina stručnih osoba za djelovanje protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji koje ima zadatak pratiti provedbu ove konvencije u državama potpisnicama. Kad nam GREVIO kao što treba, kao zemlji potpisnici konvencije dođe u posjet, kada dođu provjeriti kako se Konvencija provodi u Hrvatskoj, što ćete im reći? Da žrtve seksualnog nasilja nisu dovoljno bitne da se za njih napravi jedna izmjena, jedna mala izmjena, kako sami kažete, Kaznenog zakona, čim prije, nego trebaju čekati godinama dok Vlada ne odluči to ubaciti u paket većih izmjena. A koliko ćemo godina čekati da Dalmacija, Istra, Slavonija dobiju svoje krizne centre, čime ćete to objasniti? Ovo je jednostavan korak, lako izvediv, Italija to radi, Švedska to radi, Austrija to radi, ali Hrvatska neće. Ne, kod nas žrtve moraju čekati. Zašto? Zahvaljujem.
Hvala vama poštovana kolegice Glamuzina, imate 3 replike. Prva je kolege Domagoja Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo kolega Škoro. Kolegice Glamuzina. Pričali ste dosta o Istambulskoj konvenciji. Vidite, usvojili smo je, prošlo je dosta vremena od toga, nije se ništa desilo, nije se desilo ništa od onoga što su kolege koji su bili skeptici prema tome, govorili, ali nije se nažalost desilo ni ništa da se žrtve bolje zaštite. I možemo usvojiti milijarde .../nerazumljivo/... konvencija, zakona, propisa, ako ih ne provodimo, e onda imamo jako veliki problem i bojim se da Istambulska konvencija, ni prva ni zadnja, ali jedna od konvencija koje ne provodimo i vi i ja i puno kolegica i kolega baš sa ove strane sabornice smo pitali Vladu koliko novaca je predviđeno za provedbu, koliko novaca je utrošeno, koje aktivnosti su se poduzele, itd. Odgovor je uvijek u postojećim sredstvima je sve više nego dovoljno, sve savršeno funkcionira, a i vi i ja znamo da ne funkcionira.
Hvala vam lijepa. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem. Pazite ovo, kolega Hajduković, ja ću se sad složiti sa kolegom Zekanovićem koji nažalost nije ovdje, kada on kaže Istambulska konvencija nije promijenila ništa u Hrvatskoj po pitanju smanjenja broja .../nerazumljivo/... smanjenja seksualnog nasilja. I on je u pravu, ali ne zato što je Konvencija loše, nego zato što se Konvencija ne provodi. Ja sam ovdje u ovom kratkom vremenu koje imam, izdvojila 2 primjera, Konvencija ih je puna. Da se ona provodi, onda bi mogli govoriti o njezinoj učinkovitosti ili neučinkovitosti.
Hvala vam lijepa. Sljedeća replika, poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana [[Upadica: Nema na čemu.]] kolegice Glamuzina, vi ste iz, u svojoj raspravi zapravo dali jedan okvir i pokazali da je Istambulska konvencija u Hrvatskoj, iako ratificirana, ostala mrtvo slovo na papiru. Bez obzira što će mnogi ju koristiti u predizborne svrhe, za potrebe međunarodnih dana žena, borbe protiv nasilja i sl., mi koji živimo u Hrvatskoj, žene s kojima razgovaramo, svjedoče da to nažalost nije tako. Ali, mene više od svega danas zabrinjava jedna činjenica koje ste se i vi dotakli. Ja ću sada citirati: „SDP-ov prijedlog nije sadržajno upitan, ali budući da se radi o zakonu koji je organski, smatramo da nije oportuno u roku 2 do 3 mjeseca 2 puta ulaziti u proceduru izmjena tog zakona, već da je puno svrsishodnije izmjene donijeti u jednoj proceduri, čime će biti obuhvaćeno što je potrebno“. Ovo nije tekst ni iz Italije ni iz Austrije, ovo je stav HDZ-a. Što vi o tome mislite?
Odgovor na repliku, izvolite kolegice Glamuzina.
Bilo bi nepristojno za ovom govornicom izgovoriti što ja iskreno o tome mislim, ali bih preporučila da se pita žrtvu nasilja kojoj sutra istječe rok ili danas ili za 3 dana ili za 2 mjeseca ili prije 31. svibnja, što o takvim stavovima misli. Hvala.
Hvala vama. Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Poštovana zastupnice, danas smo čuli više puta da se sa usvajanjem Istambulske konvencije ništa nije desilo u Hrvatskoj. Međutim, to nije točno. Sa usvajanjem te Konvencije Sabor je jasno zauzeo stav prema pojavnostima u našem društvu. I o tome treba voditi računa i mi i Vlada i svi oni koji su tu Konvenciju usvojili. Postavio bih jedno pitanje. Prihvaćanjem ovakvog prijedloga izmjene zakona, da se ova kaznena djela procesuiraju po službenoj dužnosti, što se zapravo efektivno dešava i što bi se desilo ukoliko bi se ta odredba donijela danas, koja bismo poruku poslali žrtvama i zašto je to važno za nas, zašto je to bitno?
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče [[Upadica: Molim.]] Micanjem te odredbe kao efektivnom posljedicom prihvaćanja ovakvog prijedloga od samo 3 mjeseca mogućnosti za prijavu seksualnog nasilja, u principu otvaramo vrata žrtvama, dajemo im, tj. dižemo pritisak s njih. Svi koji se bave ovom temom, koji su pročitali imalo literature, jasno im je koliko su žrtve seksualnog nasilja stigmatizirane, koliko im je teško uopće prijaviti to ikad, nekima trebaju godine i godine psihološkog savjetovanja da bi došle do momenta u kojima su spremne o tome progovoriti i svojim najbližima i svojoj obitelji, a kamoli to konkretno i prijaviti. Nametanjem ovog roka njima u trenutku kad je to sve još uvijek svježe, 3 mjeseca je ništa. Ako im dignemo taj mač nad glavom i otvorimo im vrata, možda će se više žrtava ohrabriti na prijavljivanje takvih zločina i možda će ih onda više biti procesuirano [[Upadica: Hvala.]] i više zločinaca osuđeno.
Hvala. Hvala lijepa poštovana kolegice Glamuzima, to bi bilo to, a sljedeća pojedinačna rasprava je poštovana zastupnica Romana Nikolić. Izvolite gospođo.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Danas raspravljamo o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni Kaznenoga zakona i to u čl. 156 u kojem predlažemo da se sva spolna uznemiravanja progone po službenoj dužnosti. To znači da nema roka od 3 mjeseca od kad je ovlaštena fizička ili pravna osoba saznala za kazneno djelo i počinitelja, kao što je uglavljeno u dosadašnjem zakonu, nego bi se počinjenje kaznenoga djela progonilo po službenoj dužnosti, također brisanjem stavka 3. gore navedenog članka, brisala bi se odredba da se kazneno djelo iz stavka 1. čl. 156. progoni po prijedlogu osim ako je počinjeno prema osobi posebno ranjivoj zbog dobi. Ovakvo dosadašnje zakonsko rješenje izazvalo je niz situacija da žrtve ovog kaznenoga djela koje ne spadaju u kategoriju posebne ranjivosti zbog dobi itd. su prisiljene podnijeti same prijedlog za pokretanje kaznenog postupka. I šta se događa? Svjedoci su slučaja od prošle godine u kojem su se 17 žena konačno odvažile i odlučile podnijeti prijavu protiv svog počinitelja ali je njihova prijava odbačena iz razloga prekoračenja roka od 3 mjeseca. Iz tih razloga mi u ovom svom prijedlogu tražimo izmjenu čl. 156. KZ-a i zahtijevamo da prestane važiti odredba da žrtva spolnog uznemirivanja mora u roku od 3 mj. podnijeti prijedlog za progon počinitelja. Moramo biti svjesni da još uvijek postoji malo žena koje su spremne u roku od 3 mj. pred institucijama govoriti o spolnom uznemiravanju, pogotovo jer im o osobama koje su ih zlostavljale, ovisi posao, egzistencija, obrazovanje itd. IZ tih razloga, svim žrtvama koje su spolno uznemiravane mora se omogućiti ravnopravnost i zaštita da ih se ohrabri da ne šute već prijavljuju zlostavljanje i da neće biti zbog toga podvrgnute javnoj sramoti a da će počinitelj kad-tad biti kažnjen. Nadam se da žete prepoznati ovu SDP-ovu inicijativu kao dobar i kvalitetan zahvat jer se radi o jačanju kazneno-pravne zaštite žrtava spolnog uznemiravanja. S obzirom da se radi o minimalnoj izmjeni u smislu intervencije tekst već postojećeg zakona i da za provedbu istog nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, nadam se da ćemo u normalnom i kolegijalnom tonu donijeti ove izmjene. Hvala.
Hvala vama. Imate jednu repliku, poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem, potpredsjedniče. Poštovana kolegice, vrlo često čujemo od Vlade kritiku kako premijer A. Plenković govori da možemo uvijek pomoći konstruktivnom prijedlogom, a kad to se i čini, vrlo često od strane ove oporbe, nailazimo na otpor pa čak i na štetu najranjivijih u društvu. Kako komentirate činjenicu da su vladajući propustili pružiti višu zaštitu žrtvama pod izgovorom usklađivanja propisa sa pravnom stečevinom EU-a i prednost dali birokraciji a ne zaštiti naših građanka već sada?
Hvala vam. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala, kolegice Martina. Takav stav vladajućih kod nas, nama nije ništa novo i nažalost, navikli smo na činjenicu da je njima važnije sve drugo osim interes pojedinaca samih građana koji trpe dok se oni normativno usklađuju, sastanče itd. Hvala.
Hvala vam. Moja greška, imate dvije replike. Slijedeća je poštovane zastupnice Ivane Posavec Krivec. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Nikolić, lijepo ste primijetili da ovaj zakon ne iziskuje dodatna sredstva. Ali da bi ovaj zakon bio donesen, on iziskuje određeni broj ruku u Hrvatskome saboru. Dakle, danas vladajućima čak nisu ni problem sredstva, to čak nije isprika, niti izlika, vladajućima je problem priznati da je nešto dobro. Ne samo priznati da je nešto dobro nego priznati da je nešto potrebno hrvatskom društvu, da je nešto potrebno žrtvama u hrvatskom društvu, bilo to u većini slučajeva, 90% ali i 10% muškaraca. Pa mi nije jasno, kako će isti ti vladajući za 6 mj. pogledati svim onim žrtvama koje će nastati u ovom među periodu i kako će se nositi sa činjenicom da sve te žrtve snose posljedice, psihičke posljedice?
Hvala, odgovor na repliku.
Hvala, kolegice Ivana. Pa da, ja se potpuno s vama slažem da za ovu provedbu ovih izmjena nije potrebno osigurati dodatna sredstva jer zapravo ova naša izmjena pruža i jača kazneno-pravnu zaštitu svih žrtava spolnog uznemiravanja. Zašto oni trenutno ne žele to prihvatiti, ni meni nije jasno ali kao što sam već i navela u replici državnom tajniku, žrtve nemaju vremena i žrtve ne mogu čekat da se oformi radno tijelo. Evo ja predlažem onda ako već ima nekakva radna skupina koja radi na tome, zašto niste pozvati oporbu da sudjeluju u tome? Pa eto ako vi malo i zastanete, ako se umorite, da vas mi malo poguramo da što prije donesemo izmjenu cijelog KZ-a. Mi pozdravljamo tu inicijativu da se donese Kazneni zakon, novi Kazneni zakon jer je on prijeko potreban, ali smatram da i bojim se da ćemo doživjet istu sudbinu kao što smo doživjeli sa i Ovršnim zakonom.
Hvala vam lijepa, poštovana zastupnice Romana Nikolić. To bi bilo to. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite g. Hajdukoviću.
Hvala lijepo, poštovani g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Danas ću više i želio bi s ove govornice više govoriti zapravo o jednom principu, možda manje o samom prijedlogu zakona o kojem raspravljamo, ali se taj princip naravno na njega itekako odnosi. Naime, mislim da je kolegica Mrak-Taritaš to rekla prije mene na govornici i zapravo mi je ukrala na neki način uvod, a to je da nam je barem ovdje neka škrabica, da barem imamo po 1 kn, ne više, čak i pola kune, i da svaki put kad smo čuli …
Ispričavam se što vas prekidam, molim vas, zaustavit ću vam vrijeme. Ja vas lijepo molim, ako imamo neke privatne razgovore, telefonske ili bilokoje druge vrste, obavimo to izvan sabornice. Hvala vam lijepa. Nastavite, kolega Hajduković. Oprostite.
Hvala, potpredsjedniče. Dakle, ako bi imali pola kune i za svaki put kad smo od vladajućih čuli, čekajte, strpite se, radimo na rješenju, to će biti cjelovito rješenje, to će biti nešto savršeno, fantastično što će riješiti puno problema, mislim da bi imali jako puno škrabica dupkom punih novaca. I iako bih volio i zapravo ovo što g. državni tajnik govori je vrlo lijepo čuti, ali praksa ga demantira, nažalost. A to je činjenica da svaki puta kada slušamo o tome da se radi na cjelovitom rješenju, na potpunom rješenju, na drugačijem, da to treba još modelirati, raspraviti, vidjeti unutar radnih skupina rezultat je najčešće bio da rješenje nismo vidjeli ili smo ih vidjeli puno, puno kasnije, a nismo prihvatili gotovo rješenje koje imamo sada. Mogu vam dati samo neki od primjera. Recimo siguran sam da ćete se sjetiti daleko u prošlosti već prve polovice 2020. godine kada je Klub SDP-a predlagao čitav niz zakona o pomoći gospodarstvu, o pomoći građanima, o obnovi Zagreba itd., svi su odbijeni, svi do jednoga jer ne valjaju. A kada su došli na red prijedlozi Vlade jako puno rješenja iz tih zakonskih prijedloga je zapravo bilo prepisano. Da me ne shvatite krivo ja nisam ljubomoran što su oni to napravili i drago mi je da su zapravo neke dobre ideje uvažili, ali sam već lagano umoran od toga da nas se poziva na konsenzus, pogotovo politički konsenzus, pogotovo na ovakvim osjetljivim stvarima, ali znate šta je konsenzus na HDZ-ov način. Konsenzus na HDZ-ov način je pristajete po našim uvjetima i bezuvjetno ćete to prihvatiti i nećete ništa reći. E samo tako možemo doći do konsenzusa, a ako ne prihvatimo e onda znate vi niste za konsenzus, vi lešinarite na osjetljivim pitanjima itd. U tome zapravo leži moj glavni prijepor oko ovoga što smo čuli od Vlade. Hoćemo li do tog 31. svibnja zaista vidjeti neko rješenje, hoće li te radne skupine završiti taj rad? Pa ja sumnjam opet poučen iskustvom. I mogu vam opet nabrojati neke, neke primjere. Recimo poljoprivredna strategija koju sam prije spomenuo, ministar Tolušić čim je postao ministar je rekao evo samo što nije izašla iz tiska. To što nije samo izašla iz tiska smo čekali još 4 godine. Isto tako nacionalna razvojna strategije, ona već postoji, ona je tu, ne brinite, pa je onda potres, pandemija, pa smo onda to modificirali pa smo to isto čekali godinama. I opet nam se desilo, desio višegodišnji financijski okvir kao da ga nismo očekivali. Već sam lagano i umoran od činjenice da se dobri prijedlozi odbijaju samo zato što ih predlažu oporba jer kolegice i kolege, pogotovo kolegice i kolege iz HDZ-a skrenut ću vam pažnju na činjenicu da smo mi kao oporba dovoljno odgovorni, neću reći hrabri, ali mislim da za to nije potrebna hrabrost već odgovornost. Dovoljno odgovorni podržati svaki prijedlog koji dolazi od vaše Vlade ili od vas osobno, dakle kao zastupnice, zastupnika ili kluba ako ocijenimo da je to u interesu naših građana jer zato smo tu na kraju dana. Ako imamo gotovo rješenje, a imali smo ga u puno navrata, rješenja koja smo nudili jer smo mislili da ćemo tako pomoći građanima ili određenim segmentima društva, mislim da je minimum odgovornosti one političke podržati takav prijedlog. Jer danas govorimo o žrtvama seksualnog nasilja, sutra govorimo o pomoći gospodarstvu, prekosutra ćemo govoriti o nečem sasvim drugom. Ja bih volio da je na dnevnom redu već prijedlog vašeg zakona pa nas zato odbijate, ali nije, pitanje je kad će biti i zato se bojim da do 31. svibnja nećemo vidjeti ništa.
Hvala vam lijepa, imate dvije replike. Prva je replika poštovane zastupnice Martine Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega, kako komentirate lakoću odgode rješavanja problema građana na svim razinama od lokalne do nacionalne. Građani su uvijek pozvani na strpljenje bilo na osiguranje osnovnih životnih potreba, bilo na osiguranje osnovnih prava ili osiguranje usluga u zajednici dok djeca odrastaju, a mladi se iseljavaju. Razina empatije u društvu je ionako minimalna, a time i doprinosi nepostojanje sluha vladajućih za potrebe njihovih građana. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo, pa kolegice to je zapravo na tragu onome što sam govorio. Dakle, govorimo o rješenjima za probleme naših građana. Tako je nebitno tko ih predlaže ako su to rješenja, a svi smo se manje-više koliko sam čuo složili da će ta rješenja zapravo poboljšati sadašnja zakonska rješenja koje imamo. Pa evo samo najbolje primjere možda, potres u Zagrebu kada je bio u ožujku 2020. godine, koji je sad mjesec, koja je sad godina, obnova još nije ni počela kako treba, a mi smo predlagali u prvoj polovici 2020.-te godine zakonska rješenja o obnovi Zagreba. Mi kao oporba i sad vi meni recite gdje je tu odgovoran odnos prema svojim građanima, gdje je tu odgovoran odnos u ovom slučaju prema žrtvama seksualnog zlostavljanja? Ja mislim da ga nema. Ovo trebamo promijeniti sada, pa ako dođe neko cjelovito rješenje lako ga mi promijenimo. Hrpu zakona mijenjamo na dnevnoj bazi, praktički ne vidim zašto ovaj ne bi promijenili i pomogli žrtvama.
Hvala lijepo. Slijedeća replika poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče sabora. Pa ja bih samo navela da ovaj rok koji se nameće žrtvama spolnoga uznemiravanja zapravo ih pravno nakon isteka roka od 3 mjeseca, pravno oni piju pik ne vrijedi to počinjenje kaznenoga dijela, ali zapravo oni doživotno nose, nose stigmu i nose tu bol unatoč tome što eto nisu dobili tu zadovoljštinu da počinitelj i bude kažnjen za to. Jedino što mogu shvatiti neprihvaćanjem ove izmjene zakona je to da vladajući ne pokazuju suosjećanje prema žrtvama tog kaznenoga djela.
Odgovor na repliku, kolega Hajduković izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa znate što kolegice zapravo se na neki način i bojim što će to cjelovito rješenje donijeti. Jer ako će donijeti recimo rješenje sad ja vučem paralelu koja možda nije najsretnija, ali shvatit ćete što hoću reći. Dakle, ako će biti to neko rješenje na tragu obnove Banije onda je to nikakvo rješenje, ako bi, ako je za to da možete prijaviti seksualno napastovanje morate imati 80 dokumenata, 3 svjedoka, 12 svjedočenja, rodni list, vjenčani list, domovnicu, preslike osobne i što ja znam, jesmo li nešto napravili, a upravo to smo napravili sa tim zakonom, čak ga je i Vlada odgodila za tjedan dana jer je neprovediv. Hoćemo li imati opet neko neprovedivo rješenje? Ovo je minimalna intervencija u zakon, ne traži dodatna sredstva, prema tome ne vidim zašto ga ne možemo podržati sada.
Hvala lijepa kolega Hajdukoviću. Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Rada Borić. Dok čekamo samo, poštovana gđo. Nikolić, kad nešto ne vrijedi onda nije piu pik nego pui pike. Mislim korektnosti radi, jedino ako se nešto nije promijenilo otkako sam ja odrastao. Izvolite gđo. Borić.
g. Predsjedniče, g. državni tajniče, evo me opet, ne zato što se često ženama ne vjeruje. Naime ženama se doista često ne vjeruje i onda se čudimo kada žene ne prijavljuju bilo koji oblik nasilja. Ženama se ne vjeruje, ali eto ako se ne vjeruje ženama i ne vjeruje se ženskim udrugama koje su 30.g. se bave ne bismo li priču oko nasilja nad ženama bar ne samo nominalno govorili da smo svi tolerantni i da je svuda kao što je to bilo u HUP-u nulta tolerancija na nasilje itd., kako tome ne bi bilo tako i kako se ženama ne vjeruje ipak se vjeruje statistikama. I ja sam danas iznijela statistiku prema MUP-u koji je porast kaznenih djela spolnog uznemiravanja iz, upravo iz čl. 156. KZ-a u odnosu na '17. i da je povećan za 55%, dakle u '17. ih je bilo 26, u '18. 49, a '19. 59 slučajeva. A sad pogledajte, budući da smo izmijenili u KZ-u 1. siječnja članak koji je definirao spolni odnošaj bez pristanka izbacili smo ga i što kaže statistika samo za 11 mjeseci 2020.? Statistika kaže da su prijavljena 147 silovanja, usporedite za spolno zlostavljanje, dakle u odnosu na silovanje, a znamo da je prijaviti silovanje malo zahtjevnije no i spolno uznemiravanje ili zlostavljanje. Dakle, 147 silovanja, a u '19. ih je bilo 63. Do povećanja od 133% došlo je to tumači MUP, a ne Rada Borić, upravo zbog izmjene KZ-a od prije niti godine dana. Prijavljenih pokušaja silovanja je lani bilo 16, a godinu prije toga 12. Što nam to govori, jedna činjenica da se promijenio dakle nije se mijenjao cijeli zakon. Sjećate se zašto se je promijenilo? Zato što je premijer obećao inicijativi „Spasi me“ da će mijenjati. Pa voljela bi da ste se onda sjetili i mijenjati ovo prije jer znate što će se dogoditi? Dogodit će se isto što sam ja govorili i što je sad govorila kolegica iz SDP-a. Ne ovih 17 žena, dakle 15 + 2 iz HUP-a koje su prijavile, za koje se ustanovilo da je prijava legitimna i koje, čije su se prijave odbacile. Dogodit će se ove prijave koje ste sada imale, znate da je bila, su prijave i policiji i DORH-u, bile su prije 15 dana, prije 20 dana i kad vi donesete ovu promjenu i njihove prijave, a već sada ima 20-tak prijava ako ne i više, dakle i njihove prijave će pasti u vodu. Zato još uvijek razmislite zašto bi hitnost ovoga zakona trebala biti? Hoćete li da cijela inicijativa koja je dodatno senzibilizirala javnost da je spolno uznemiravanje ne dopustivo bez obzira da li je to na sveučilištu, da li je to u institucijama, da li je to u našim poduzećima, znači dogodit će se ista stvar ili te žene nisu trebale svjedočiti niti policiji niti DORH-u ako će i njihove prijave biti odbačene. A po ovome kako se čini kad bismo donijeli u hitnome postupku sve njihove prijave i pokazali bismo da doista je to jedan od načina provedbe Istambulske konvencije. A kada ćete mijenjati zakon onda doista pogledajte malo i druge članke iz konvencije koje obvezuju da onda uđu u KZ. Ovo je mali korak za HDZ, ali veliki za žene.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Borić, imate jednu repliku, molim vas, imate repliku, molim vas vratite se na poziciju. Replika, poštovana potpredsjednica HS gđa. Sabina Glasovac.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS. Poštovana kolegice Borić, baš mi je drago da ste spomenuli upravo ovaj element. U trenutku kada imamo jedan pokret „Nisam tražila“, a koji dominira cijelom regijom gdje se žene međusobno ohrabruju, a nisu imale snage po nekoliko godina prijaviti to da su spolno uznemiravane, spolno zlostavljane na svojim sveučilištima kao studentice, kao zaposlenice HRT-a, nekih drugih institucija umjesto da u tom trenutku kada su samo ohrabrene i samo osnažene da progovore o nečemu za što nisu imali snage da im pomognemo stvoriti zakonski okvir koji će ih štititi, mi ćemo na ovaj način odbijanjem ovog prijedloga zakona upravo u ovom trenutku staviti branu i reći ne sve vi idete u zastaru. To ne smijemo radit ni u normalnim okolnostima, a pogotovo u ovom osjetljivom trenutku koji se dogodio sad i pitanje je kada će se ponovno dogoditi da će žene biti toliko ohrabrene.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Hvala vam kolegice. Kad sam pokazala statistiku oko izuzetno povećanog broja prijava za silovanje otkad se promjena dogodila u zakonu, zašto mislite da se dogodila, zato što je i zakonska sankcija tamo, više nije godina dana, više nije minimum godinu dana nego 3 jer žene bi mislile pa za silovanje neću prijaviti da silovatelj dobije godinu dana, a ja ću biti traumatizirana 10 puta dok ne prođem čitav proces. Tako i ovdje, konačno su se žene ohrabrile i treba prestati i društvo se senzibiliziralo, umjesto da kažemo konačno su senzibilizirane i žene i muškarci oko teme seksualnog zlostavljanja. znamo da je nedopustivo, hajmo sada kad su se žene pohrabrile nepropitivati vrstu traume koliko njih, kakvih umjesto da doista sada napravimo sve što kažemo ovo se radi zato što je urgentno doista će slučajevi ovih žena sada pasti u zastaru.
Vrijeme, hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Škoro, poštovani g. Bukarica, poštovani g. državni tajniče, kolegice i kolege. Nasilje nad ženama, nema ništa jadnije na ovome svijetu, nema ništa jadnije u cijelom svemiru nego kada muškarac digne ruku na ženu, nema ništa jadnije na cijelom svijetu, nema ništa jadnije u cijelom svemiru nego kada muškarac vrši bilo kakav oblik nasilja nad ženom. Iz dubine svoje duše prezirem muškarce, prezirem te slabiće, prezirem te muževe, mladiće koji su izdali habitus muškarca i koji vrše na bilo koji način bilo kakvo nasilje nad ženama. nema te kazne koju sudovi mogu izreći, ne postoji, ne postoji koja bi bila adekvatna, koja bi nadomjestila bol, trpljenje emocionalno, duševno ili tjelesno koje trpi žena, koje pretrpi jedan jedini put u svom životu od bilo kojeg muškarca. Iz dubine duše prezirem, prezirem to je prava riječ, prezirem te slabiće i izdajice muškosti, iz dubine duše. Nasilje nad ženama je prisutno u svim društvima, a poseban je problem nizak broja prijava nasilja nad ženama, razloga je mnogo. Strah od počinitelja, nemojte se bojati, nemojte ih se bojati žene, nemojte se bojati tih slabića, prijavljujte ih, prijavljujte ih, prijavljujte ih. Tražite pomoć, ima onih i među ženama i među muškarcima i među političkim opcijama, neovisno koje broje dresa nose koji će stat uz vas protiv tih nasilnika, protiv tih gnjida koje su izdale muške, muškost kao takvu. Predugi sudski procesi, država je tu ta koja treba napraviti sve što može. Ne može ići u nikakvu zastaru takav postupak, nedopustivo je, nedopustivo je, to je nedopustivo. Niske kazne za počinitelje, nedopustivo je, nedopustivo je, nedopustivo je. Repetitio ne postoji kazna dovoljna koja bi nadomjestila muškarce koje vrše nasilje nad ženama, ne postoji. Nepovjerenje u nadležne institucije, pitajmo se svi skupa zašto je to tako i što smo mi doprinijeli da institucije budu one kojima naš narod vjeruje. Strah da im nitko neće vjerovati, ne bojte se drage žene, gdje god jeste, gdje god čujete prijavite te zlikovce. Da, da, to su baš zlikovci, treba reći i nazvati stvari pravim imenom, to su zlikovci, to su zlikovci čovječe, pravi zlikovci i prema njima se društvo tako treba i odnositi. Činjenice kažu da je seksualno nasilje da se ubraja u najmanje prijavljivane zločine s najvećom proporcijom brojki, na jedno prijavljeno silovanje dolazi čak 15 do 20 neprijavljenih slučajeva silovanja, dok kod obiteljskog nasilja na jedno prijavljeno dolazi 10 neprijavljenih slučajeva. MUP je izvijestio kako u prošloj 2020. evidentirano smanjenje broja počinitelja prekršaja nasilja u obitelji za 11% u odnosu na 2019., ali se povećao broj kaznenih djela nasilja u obitelji za 39,2%. Pohvaljujem ovaj prijedlog kolega iz SDP-a, naravno da ćemo ga podržati, pa svako razborit će podržati razborite stvari, posve je nebitna tu politika. Zna se što je pošteno, a što nije pošteno, što je dobro, što nije dobro. To i u razboritosti govori zdravi razum. I završit ću, ipak sam ja teolog, sa židovskim Talmudom „Žena je stvorena iz rebra muževog, ne iz njegovog stopala da se po njoj gazi, ne iz njegove glave da se njome vlada već iz njegovog boka da mu bude jednaka, ispod ruke da bude zaštićena, pored srca da bude voljena.“
Hvala vam lijepa. Nemojte ići molim vas, vratite se. Imate tri replike [[Upadica Miletić: Vraćam se, ja sam spreman.]] iako ste prekoračili vrijeme tolerirat ću vam to jer ponavljanje je majka znanja. Prva replika poštovani zastupnik Ante Kujundžić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Miletiću. Slažem se evo i ja pohvaljujem i pridružujem se pohvalama kolegama iz SDP-a na jednoj ovako jako važnoj i bitnoj stvari. S druge strane pridružujem se i svemu onome što ste izgovorili, zapravo muškarac poništava sebe samoga dižući ruke na one koje bi trebao i štititi. Ja bih vas pitao, što vi mislite koji bi bio adekvatan i trajan način kojim bi država kao takva trebala zaštititi žrtve nasilja?
Hvala. Odgovor na repliku g. Miletić.
Iskoristio bih repliku kolega Kujundžiću da još kažem jednu misao, pročitati sam na Faceu netko je napisao, kako se obukla sama je tražila. Na to isto mi se povraća. Znači žene imaju pravo što god hoće i to tebi ne daje pravo da se prema njima ponašaš na bilo koji način osim da ih poštuješ, imaju pravo, oprostite mi na ovom izražaju, u štiklama i tangicama hodat nemaš ju pravo pipnut, a kamoli nešto drugo napraviti, nemaš na to pravo. Što se tiče vašeg pitanja kod nas u Rijeci postoji, barem koliko je meni poznato jedna sigurna kuća dom Sv.Ane, jedna sestra Suzana ju je godinama vodila, a sad je drugo vodstvo za žrtve obiteljskog nasilja i za žene koje su ugnjetavane. Mislim moguće i da grad nešto tu ima, jako je bitno da i lokalna samouprava i na državnoj razini se pomaže tim ženama na svaki način da kad se već dogodi taj užas, da se bar tada osjećaju zaštićeno, bar tada [[Upadica: Vrijeme.]] bar tada.
Hvala. Slijedeća replika, poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega malo ću proširiti sve ono što ste govorili i iskoristiti činjenicu da ste po pozivu vjeroučitelj. Slažemo se da je veliki prijezir nasilja muškarca prema ženama, ali isto tako je i nasilje prema djeci. Dakle, ovaj članak o kojem govorimo 156. jasno navodi da su ovdje uključena i djeca, dakle osobe ranjive zbog dobi. Da li vi mislite da država i društvo u cjelini radimo dovoljno na tome da se od najranije dobi senzibiliziramo odnosno da se djeca senzibiliziraju i da znaju prepoznati što uopće jest svaka vrsta nasilja, a pogotovo sad ovo spolno uznemiravanje. Jučer je bio Nacionalni dan borbe protiv vršnjačkog nasilja, o tome se priča u školama, radili smo pressice itd., međutim mislim da se ne radi dovoljno na toj edukaciji i senzibilizaciji od najranije dobi pa da da onda ta djeca koja kasnije odrastu znaju prepoznati što je nasilje i ohrabriti se da ga prijave.
Hvala. Odgovor na repliku.
Da i ja sam jučer kolegice nosio onu rozu narukvicu. Naravno da ne radimo dovoljno i to je sad jako složen proces. Zašto? Prvo zato jer nasilnici su oni koji imaju ogromne rane, njima isto treba pomoći. Dakle, nitko ne vrši nasilje jer je on zdrav. Ti si bolestan pa radiš nasilje, nasilnici su uvijek bubani je li na ovaj ili onaj način. Znači treba država osigurati da pomogne njima jer su bolesni, a onda naravno da je prioritet žrtve nasilja. I naravno da trebamo našim klincima objasniti da rekli bi Grci ako se dobro sjećam, sad da me čuje profesor iz gimnazije bia bian tiktei, sila silu rađa, svaka sila rađa silu. I u stvari klincima treba objašnjavati da se isplati poštenim putem kročiti da je to puno teži put, ali da je on sigurno uspješniji bez ikakvog nasilja. Samo ljubav mijenja čovjeka, ja u to duboko vjerujem.
Hvala. Slijedeća replika, poštovani zastupnik Zvonimir Troskot, izvolite.
Poštovani kolega gospodine Miletiću ja bi se navezao zapravo na upit od kolegice Marić, s obzirom na vaše dugogodišnje iskustvo rada sa mladima, koliko mladi odnosno mlade osobe se ohrabre uopće dakle da su bile zlostavljane i kakvo vam je iskustvo s time i na koji način ste onda to i rješavali kao osoba koji ste bili eksponirani u radu s mladima?
Odgovor na repliku, izvolite gospodine Miletiću.
Hvala vam. 14 godina sam bio gimnazijski razrednik. Kad sam došao u sušačku gimnaziju dobio sam razredništvo i svih 14 godina koliko sam radio sam bio razrednik i u svemu što radim nekako se dajem 100%. Znači, tako i u tome. I puno puta su mi klinci došli sa određenim teškoćama, ja mislim ovo neka bude poruka roditeljima razgovarajte s vašom djecom, razgovarajte i kad mislite da razgovarate dovoljno onda razgovarajte još više i kad mislite da razgovarate previše onda još s njima razgovarajte jer dogodi se nerijetko da roditelji u žurbama u kakvima jesmo, nikoga ne treba suditi i mi smo svi u ludilu u kojem se nalazimo i onda katkada zanemarimo ono što ne bismo smjeli zanemariti. I onda kada nam ti naši klinci dožive neke traume, vršnjačko nasilje ili ne dao Bog seksualno ili neko drugo dogodi se često da roditelji zadnji saznaju, a to nije dobro, to nije dobro.
Hvala vam lijepa, to bi bilo to, iscrpili smo sve replike, idemo dalje s pojedinačnim raspravama. Ako smijem primijetiti svojim ste osebujnim rječnikom i sintaksom osvježili ovu raspravu. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić. Mikrofon je vaš.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolege zastupnici i poštovane kolegice zastupnice, smisao ovog našeg prijedloga je zaštita žrtve spolnog uznemiravanja, zaštita žena od dovođenja u nepovoljan položaj i povredu dostojanstva žene odnosno žrtve. To trebamo naglašavati i u fokusu naših izlaganja imati na umu da nas slušaju brojne žrtve koje od nas trebaju podršku u prekidu neželjenih ponašanja koja im se sustavno događaju. Rasprava u smjeru odgode prihvaćanja ovog prijedloga zbog planirane sveobuhvatnije izmjene Kaznenog zakona radi usklađivanja nacionalnih propisa sa pravnom stečevinom EU ne nudi podršku i zaštiti žrtve već sada kada je pomoć potrebna. Poražavajuće je sada odbiti prijedlog izmjene zakona radi sveobuhvatnije izmjene i usklađivanja čime šaljete jasnu poruku da je važnije usklađenje propisa nego zaštita građanka već sada. Ako nam je interes zaštita žrtve i tome pridodajemo značaj u našim raspravama onda radimo i ispravnu stvar i osnažujemo žrtve za prijavu. U tom smjeru trebamo razvijati sustav međuresorne suradnje u kojem će svaki resor odraditi svoj posao profesionalno i u skladu sa pravilima struke. Nepovjerenje u pravni sustav je često razlog prijave brojnih nasilja u obitelji ili izvan nje. Blage kazne, novčane kazne, neizricanje obveznog liječenja ili psihosocijalnog tretmana počinitelja ne uzrokuju promjene u ponašanjima počinitelje i ne rješavaju problem kod nasilnika. Često i nedovoljno ponašanje, nedovoljno profesionalno ponašanje od strane službenika je dovoljno da se žrtva osjeća nepovjerljivo i da nema dobro mišljenje o ishodu cjelokupnog postupka. Protokolom o postupanju u slučaju seksualnog nasilja je propisano postupanje svih nadležnih tijela i potreba stalne edukacije uključenih stručnjaka koji se bave ovim problemom. Svi stručnjaci zaposleni u tijelima koje sudjeluju u otkrivanju i suzbijanje seksualnog nasilja te pružaju zaštite pomoći i potpore žrtvama seksualnog nasilja, dužni su sudjelovati u redovnim edukacijama koje se odnose na područje njihova rada. Zašto je zapravo važno prijaviti seksualno nasilje i spolno uznemiravanje? Prema protokolu o postupanju u slučaju seksualnog nasilja, mali broj prijava policiji ili drugim tijelima, utječe i na rad cjelokupnog pravosudnog sustava, na rad kriminalističkog sustava u provođenju postupka i na osudu, kaznu počinitelja te na nepostojanje servisa za pomoć žrtvama seksualnog nasilja, kao i nedostatak terapijskih programa za rad sa nasilnicima. Nadalje, mali broj prijava stvara i dojam da se radi o obliku nasilja koji je iznimno rijedak. I koji ne treba biti u značajnijem fokusu društvenog interesa. Veći broj prijava će pružiti jasnu sliku o rasprostranjenosti seksualnog nasilja u zajednici, dati na ključne i potrebne informacije za rješavanje problema kako bi se uključili ključni dionici za kreiranje odgovora i omogućili razvoj različitih prevencijskih programa. Uzroci neprijavljivanja spolnog uznemiravanja prema izvješću pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. g. je briga žrtve o egzistenciji, gubitka posla u slučaju prijave, strah od društvene i poslovne stigme, nepovjerenje u rad institucija, dugotrajnost sudskog postupka te činjenica i ova koju pokušavamo promijeniti, da se postupak pokreće po prijedlogu žrtve a ne po službenoj dužnosti kao i nelagode žrtve da svjedoči o načinu i prigodama spolnog uznemiravanja. Žene žrtve odlaze na bolovanja ili povlače sa svojih zaduženja ili funkcija kako bi izbjegle nasilnika te su uskraćene pravo na dostojanstven život i rad. Unatoč rastu broja prijava za spolno uznemiravanje, prema izvješću pravobraniteljice radi se o porastu broja anonimnih pritužbi što govori da žrtve nemaju dovoljno povjerenja i ne osjećaju da imaju dovoljno podrške u sustavu. Ono što bi na kraju dodala kao posebnu problematiku je spolno uznemiravanje ukoliko se radi o posebno ranjivoj skupini, bilo zbog bolesti, dobi, invaliditeta, ovisnosti, trudnoće, teške tjelesne ili duševne smetnje. Podaci o spolnom uznemiravanju ovih skupina su još nedostupniji i kao društvo trebamo posebnu pozornost dati zaštiti ovih skupina. Zahvaljujem.
Imamo tri replike, prva je uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Hvala, potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice, vi ste u svojoj raspravi naveli da se samo pravobraniteljica za ravnopravnost spolova u svom izvješću za 2019. g. osvrnula o uzroci neprijavljivanja spolnog uznemiravanja zbog straha od ishoda prijave stoga dolaze do povećanja broja anonimnih prijava. Da li smatrate da bi se donošenjem ove izmjene dodatno osnažilo i potaknulo i ostale žene da otvoreno i sigurno prijavljuju počinjenje kaznenoga djela u trenutku kada su one same o tome odlučile progovoriti?
Odgovor.
Hvala. Pa naravno, znači skraćivanjem odnosno ograničavanjem prijave i pritužbi na 3 mj. se dovodi žrtvu u opasnost da ne može putem savjetovališnog rada i putem rada sa stručnjacima sebe osnažiti psihofizički kako bi ušla u cjelokupni pravni postupak i pravne procedure. Dakle, prvo je potrebno osnažiti ženu u psihofizičkom smislu, osigurati joj potrebnu podršku stručnjaka, a nadalje je osigurati i pravnu podršku i pomoć.
Slijedeća replika, Domagoj Hajduković.
Hvala. Kolegice, mislim da ste dotakli jedno jako bitno pitanje a to je edukacija svih institucija i pojedinaca koje trebaju raditi sa žrtvom ili koje trebaju prepoznavati nasilje i uznemiravanje. Dati ću vam primjer a to je spomenut evo prilikom prošle rasprave, to je kroz obrazovni sustav. Naime, s jedne strane imate kronični nedostatak stručnih suradnika, dakle pedagoga i psihologa koji imaju kakvo takvo obrazovanje kako pristupiti žrtvi, kako raditi sa žrtvom i kako zaštititi potencijalnu žrtvu. S druge strane nastavnici, i sam sam bio nastavnik profesor, nemaju, možda se promijenilo nešto do sada ... [[Govornik se ne razumije.]] generacija ali moja generacija nije imala nikakvo obrazovanje, kako se u takvim situacijama postaviti, kako prepoznati zlostavljanje, kako zaštititi zlostavljanu osobu itd. Dakle, opet govorim, možemo mi usvojiti 100 konvencija i 100 zakona ali ne provodimo ni oni što imamo n educiramo a vladajući nas uvjeravaju da je sve prekrasno.
Odgovor.
Zahvaljujem. Slažem se da stručnjaci, psiholozi, pedagozi imaju znanja koja su stekla tijekom svog fakultetskog obrazovanja za suočavanje sa takvom problematikom no ono što je manjkavo je edukacija učiteljskog, nastavničkog kadra, edukacija čak i ravnatelja i svih onih koji dolaze uopće u dodir sa takvim problemom. Ono što je u svim strategijama različitom propisano je uvijek edukacija stručnjaka i nadležnih tijela koja se bave problematikom, bilo nasilja u obitelji, bilo sad spolnog uznemiravanja odnosno seksualnog nasilja. Edukacija sustavna izostaje na svim poljima i ako je organizirana, organizirana je možda u jednoj ustanovi za jednog nastavnika, to ništa nam ne donosi ili u jednoj školi, u jednoj županiji. Znači, sustavna, potrebna je sustavna edukacija gdje će svako naučiti vještine i potreba znanja za prepoznavanje ovih oblika nasilja.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, iznijeli ste nekoliko važnih stvari vezano uz spolno uznemiravanje, uz edukaciju, prevenciju itd., jako je važno što ste rekli da postoji strah od društvene i poslovne stigme. Kako komentirate činjenicu kojoj smo svjedočiti ne tako davno da zapravo javnost, medijski napisi i što bi se reklo selo da nekakvo svoje mišljenje o tome jel neko kriv ili nije kriv. Dakle, podsjetiti ću, neću naravno o imenima, o nekakvim prijavama tj. o konkretnim prijavama u jednoj policijskoj upravi gdje je okolina donijela odluku jel da žrtva malte ne izmišlja, a ovaj koji je na kraju ipak disciplinski progonjen ispada da je nešto kriv. Dakle, čisto komentar o tim medijskim napisima koji sigurno pridonose daljnjoj traumatizaciji žrtve. Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem. Pa sigurno da zapravo moramo polazit od onog, moramo svi djelovati u, imat polazište od nulte stope tolerancije za bilo kakvo nasilje, obiteljsko nasilje, seksualno nasilje, spolno uznemiravanje, a to se postiže jedino edukacijom. Ovdje se već i navelo od najranije dobi da je edukacija potrebna, da je od same vrtićke dobi nam je potreban način na koji se ophode jedni prema drugima djeca u vrtiću, grupni rad, način na koji će uć u svijet školovanja, a kasnije u svijet rada, dakle to je nešto što se uči, to nije nešto što i zato imamo senzacionalne natpise i zato imamo znači mišljenje i komentare na društvenim mrežama upravo zato što ne polazimo od one polazišne stope odnosno točke, a to je nulta tolerancija na nasilje.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Puno je toga evo danas o ovoj temi reći i ja vjerujem da ćemo se evo mnogi od nas složiti da ovu temu nitko od nas ne omalovažava, svatko joj pridaje točno onoliku pozornost kolika je potrebna u ovako jednoj kompleksnoj, slojevitoj i teškoj temi i cilj nam je zapravo svima isti, a to je dakle pružiti sveobuhvatnu potporu i spriječiti nasilje bilo koje vrste u društvu osobito seksualno nasilje, nasilje nad bilo kojom kategorijom ljudi i u tom smislu ne može se govoriti o bilo kakvom omalovažavanju ovoga prijedloga odnosno odbijanju nego naprosto o činjenici da kao što je već rečeno na početku da je izmjena KZ-a u proceduri, radna skupina radi i dakle ide se na jednu sveobuhvatniju izmjenu i podsjetit ću da je evo na tom tragu bila i tematska sjednica triju odbora na temu seksualnog uznemiravanja gdje smo doista jednoglasno tri odbora donijeli jedan zajednički zaključak da je potrebno učiniti analizu cjelokupnog dakle zakonodavnog okvira i ići u smjeru njegove prilagodbe s ciljem snažnijeg sankcioniranja i onemogućavanja seksualnog nasilja, dakle pri tom smo mislili ne samo na KZ nego ima tu još posla. Dakle, slažem se da je potrebno napraviti jednu, jednu cjelovitu analizu ukupnog zakonodavnog okvira. I kad govorimo o unaprjeđenju zakonodavnog okvira onda doista tvrdim i stojim iza toga da ako je ijedna vlada do sada dokazala svoj stav prema svakoj vrsti nasilja, osobito nasilja nad ženama, djecom, obiteljskog nasilja i ako je ijedna vlada do sada pokazala nultu toleranciju prema svakoj vrsti nasilja to je vlada Andreja Plenkovića koja je u prošlom, ali i u ovom mandatu dakle znatno unaprijedila kazneni i prekršajno zakonodavstvo, dakle osobito u prošlom mandatu. Ja ću podsjetiti iako smo to rekli, dakle izmijenili smo KZ, Zakon o kaznenom postupku, Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji je li i naravno tim izmjenama se postiglo pooštreno kažnjavanje, brže i učinkovitije procesuiranje počinitelja kaznenih djela. Podsjetit ću da je izmijenjen koncept kaznenog djela silovanja pri čemu se silovanje smatra i svaki spolni odnošaj ili s njim izjednačena spolna radnja itd.. To, to vjerujem da smo svi s tim upoznati i u tom smislu ja vjerujem da je i nakon tih izmjena, na kraju krajeva i statistike to pokazuju, da je došlo do porasta broja prijava, prijava nasilja i to govori o tome da se doista žene i sve žrtve nasilja ohrabruju prijaviti nasilje i na tom putu trebamo ići svakako i dalje. Ovdje imam potrebu kratko samo koliko mi vrijeme dozvoljava reći iako neću stići sve, ali sve što ova vlada čini u smislu potpore žrtvama nasilja, dakle i u smislu prevencije i u smislu djelovanja kad se nasilje dogodi, a onda kasnije i u smislu tretmana i žrtava, ali i, ali i nasilnika, kako bi se spriječila na jednoj strani dodatna … [[Govornik se ne razumije]] , a na drugoj strani ponavljanje djela itd.. Neću govoriti o, o sredstvima koja se ulažu na godišnjoj razini u sve programi jer to se može doznati iz dakle proračuna. Reći ću da dakle trenutno dovršavamo proces skloništa odnosno sigurnih kuća i skloništa za žene u svih preostalih županija, 6 u kojima skloništa nedostaju. Potpisani su ugovori s Virovitičko-podravskom, Koprivničko-križevačkom i Dubrovačko-neretvanskom županijom, a Krapinsko-zagorska, Požeško-slavonska i Ličko-senjska županija su u fazi predugovaranja, svi oni imaju privremena rješenja za sigurne kuće. Ovo je put prema stalnim rješenjima i u tu svrhu je osigurano 70 milijuna, milijuna kuna. 24-satna SOS telefonska linija radi od 25.11., do sada do 19. veljače zaprimljeno je 243 poziva žrtava, pruža se dakle snažna podrška, a evo možda ili kroz replike ili već u nekom koga bude zanimalo mogu govoriti o jednom novom projektu, [[Upadica: Vrijeme.]] koji trenutno ide u smislu edukacije. Hvala vam lijepa.
Evo imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Marijana Puljak, izvolite.
Zahvaljujem. Evo, poštovana kolegice Bedeković. Dakle, evo svi se slažemo ovdje u Saboru da su izmjene ovog Kaznenog zakona u ovom dijelu nužne, ne slažemo se oko toga kad to napraviti ili krenuti u izmjene sad odmah po ovom hitnom postupku ili evo, po vama, treba dakle osnovati radnu skupinu, radna skupina da odradi sveobuhvatne izmjene i onda doći sa tim sveobuhvatnim izmjenama ovdje u Sabor. Evo, pa ja pokušavam shvatiti, dosad nisam još uspjela, evo, možete li mi vi objasniti kolika je šteta da taj zakon sa ovom izmjenom donesemo sad odmah, koja će se to šteta dogoditi po zakonodavstvo RH? Hvala.
Odgovor.
Kolegice, o tome smo do sad već govorili i jasno je i vama i svima ovdje nazočnima da je izmjena Kaznenog zakona trenutno u proceduri, radna skupina radi svoj posao, dakle bit će u nju unesene ove izmjene o kojima govorimo, a o svim drugim dakle izmjenama i o dodatno još sveobuhvatnijem pristupi, a bili ste svjedok toga i na zajedničkoj sjednici svih triju odbora, dakle gdje smo doista donijeli zajednički zaključak, naravno da jednu sveobuhvatniju analizu, dakle ukupnog zakonodavstva, ne samo kaznenog zakona nego i drugih zakona koji reguliraju ovu problematiku, nije moguće napraviti sad i odmah, je li? Nije moguće napraviti sutra. Dakle, tu treba pristupiti vrlo ozbiljno, vrlo sustavno kako bismo dakle na što adekvatniji način obuhvatili ovu problematiku iz različitih aspekata, a cilj nam je zajednički, potpora i ohrabrivanje žrtava nasilja i naravno, smanjivanje slučajeva nasilja nad ženama, nasilja u obitelji, nasilja nad djecom, nasilja nad muškarcima, generalno nasilja.
Sljedeća replika, uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Evo, moram ponoviti jer ni meni nije jasno, dakle ovdje se radi o jednoj jednostavnoj, tekstualno nezahtjevnoj, ali izrazito, posljedicama, dalekosežnoj izmjeni koje će omogućiti da se progon za seksualno uznemiravanje radi po službenoj dužnosti. Dakle, mi sada možemo odmah osigurati svim žrtvama seksualnog uznemiravanja da adekvatan pravni lijek i da država iza njih stoji u kaznenom progonu. Ne razumijem, zašto to ne bismo napravili odmah i zašto bismo čekali mjesecima, pola godine, a možda i do kraja godine, da radna skupina odradi svoj posao, kada je jasno da imamo konsenzus među svim zastupnicima, da je to upravo ta izmjena koju trebamo napraviti. Ne trebaju nam dodatne analize da bi znali da progon po prijedlogu nije dobar model za zaustavljanje seksualnog nasilja i kažnjavanje počinitelja.
Vrijeme. Odgovor.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice, vi ili ne razumijete ili, ja bih rekla, očito, nećete razumjeti. Dakle, već smo opetovano u više navrata dosad objasnili, da su izmjene Kaznenog zakona u proceduri ... [[Upadica se ne čuje.]] izmjene Kaznenog zakona su u proceduri, radna skupina radi svoj posao i ovaj prijedlog bit će unesen.
Izvolite, povreda Poslovnika uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Povreda čl. 238. zbog vrijeđanja zastupnika, na način da nešto ne razumije, a taj način se opravdava onda time da je zakon u proceduri, on nije u saborskoj proceduri, nego postoji radna skupina koju je Vlada, dakle, osnovala i koja radi na prijedlogu, dakle ne radi se o tome da je zakon u proceduri, pa da bi sada mogao doći brzo na red, nego zapravo nemamo još niti točan datum, niti vi znate, niti bilo tko od nas može znati kada će biti [[Upadica: Vrijeme.]] a možemo riješiti problem sad [[Upadica: Vrijeme.]] ovdje i odmah.
Ovo nije bila povreda Poslovnika nego vaša replika, imate opomenu. Sljedeća replika, uvažena zastupnica Rada Borić, izvolite.
Poštovana kolegice Bedeković, pa nešto na istome tragu, kako nije bilo sporno, ona prijedlog g. premijera Plenkovića i jako bih voljela da je možda to bila eto, njegova ideja da se ovo promijeni zato što sada ovom trenutku je to urgentno kao što smo promijenili i nisu bile radne skupine i nije se mijenjao zakon, promijeni smo, dakle definiciju što je to silovanje, a ovako kako ste nam vi rekli, dovršavaju se, u za 6 županija, predugovaranja, od '18. g. je trebao biti, npr. samo SOS telefon, što je jednostavno napraviti, on je tek krajem prošle godine proradio. Dakle ako vjerujemo tome kako rade radne skupine, kako se stvari provode, čekat ćemo 3 godine, nakon radne skupine, pa još imamo i javnu raspravu. Doista će ove žene koje su sad prijavile, ti slučajevi će otići ponovo u zastaru prema ovoj legislativi koju imamo.
Odgovor.
Hvala lijepa kolegice. Što se tiče SOS telefona, dakle on nije sad tek proradio, SOS telefon je radio. Ali je od 25.11., dakle proširen i poboljšan i omogućen nastavak rada dakle Nacionalnog pozivnog centra za žrtve i to na vrijeme od 24 sata dnevno svih 7 dana u tjednu uključujući blagdane i uključujući nedjelje i jednako tako, zaposleno je 5 dodatnih osoba isključivo za potporu žrtvama nasilja. I u tu cijelu priču, u rad osiguravanja ove linije, zaposlenje, itd., sve što sam do sad nabrojila uloženo je 3 milijuna kuna. Toliko je to koštalo i toliko je napravljeno, a sve ono dakle vaše pitanje koje je bilo slično kao i kolegičino vezano za izmjenu zakona odgovorila sam već ranije.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana zastupnice. Sigurno vi ste jako dobro to obrazložili i sigurno da je nasilje sveukupno u cijelom našem društvu jedan ozbiljan pristup, moramo svi zajedno napraviti i to je ono što Vlada radi već kontinuirano. I vjerujem da svoje radne skupine, kroz vrijeme koje je pred nama da moramo sagledavati i žene i sve naše društvene zajednice da moramo ih postaviti na isti cilj, da bude bolje, da taj zakon bude kvalitetniji, prepoznatljiviji. I sigurno i ovo što kolege iz SDP-a, a vjerujem da su to plemenite i jako bitne činjenice, samo mislim da bi po tom brzom postupku to mi nije jasno, evo zašto to nešto na brzinu napraviti kada možemo bolje napraviti, da budemo to jedna zajednička, svih nas zajedno da nema potrebe da o ovakvim temama dolazi do ovakvih reperkusija i nerazumijevana. Evo molim vas da to još jednom pojasnite.
Odgovor.
Hvala lijepa kolega. Pa to je ono što sam ja na početku doista u najboljoj namjeri i najboljoj volji rekla da svi imamo isti cilj, nitko ne omalovažava ovaj prijedlog, ali shvatite ja ću to reć, tehničku narav situacije u kojoj se nalazimo. Dakle, izmjena zakona kaznenog trenutno se radi, radne skupine kolega rade, dakle radna skupina radi svoj posao. A s pravne strane gledano, ja nisam pravnica, ali dovoljno dugo sam u Saboru da shvaćam da je Kazneni zakon organski zakon i da doista evo ja ne vidim, ne vidim zašto jedan organski zakon ne znam dva puta mijenjati u tri mjeseca.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Damir Habijan.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. Kolegice i kolege. Evo kolegica Jelkovac je u ime kluba zapravo navela sve ono što je relevantno, isto ko što i kolegica Bedeković. Mislim da nitko u ovoj dvorani ne dovodi u pitanju u najoštriju osudu bilo kakvog oblika i spolnog uznemiravanja bilo kakvog oblika nasilja, bilo nad ženama, bilo nad muškarcima odnosno možemo reći nad žrtvom odnosno bilo kakve radnje dal je to verbalna radnja, neverbalna radnja ili neko fizičko neželjeno ponašanje koje je spolne naravi koje ima za cilj ili stvarno predstavlja povredu dostojanstva osobe koje uzrokuje strah, neprijateljsko ponižavajuće ili uvredljivo okruženje. Ono što želim ovdje naglasiti jel mislim da možda nije bilo dobro shvaćeno, a to je ta demistifikacija žrtve o kojoj se puno priča ovdje i gdje se stvara dojam ako nećemo „danas“ donijeti odnosno usvojiti ovaj prijedlog zakona od SDP-a da zapravo žrtve gube bilo kakav oblik pravne zaštite. Dakle, ja mislim da se svi slažemo nije točno i to ne stoji, dakle to nije točno. Ovdje se također barata terminima zastare, dakle zastara ako gledamo pravno nije, mislim da je kolegica Borić rekla zastara, dakle zastara je nešto drugo, pravni institut zastare. Ovdje govorimo o roku od tri mjeseca od kada se može prijaviti, dakle sukladno čl. 47. Zakona o kaznenom postupku, međutim nakon toga imate mogućnost u roku od osam dana od odbačaja kaznene prijave podnijeti privatnu tužbu, žrtva potencijalno. S druge strane, ako govorimo već o prijavi, žrtva prijavljuje ili po sadašnjem zakonu ili će po novom zakonu kada se on usvoji, a ja se nadam da će to biti u ovom vremenskom okviru kao što je rekao državni tajnik, isto tako morati obavijestiti tijelo, prijaviti to djelo. Dakle, neće se izgubiti ovaj segment koji je za žrtvu najgori i tu se svi slažemo, da mora ponovno prolaziti tu zapravo taj negativni događaj i ponovno razmišljat o njemu i ponovo prijavljivati nekom tijelu, bilo to dal je prijedlog po sadašnjem zakonskom prijedlogu i čl. 47. ZKP-a, bilo to po novom budućem zakonskom rješenju. Ono što želim također spomenuti dakle 2011.g. donijet je novi Kazneni zakon, stupio je 1.1.2013.g., uvedeno je to novo kazneno djelo spolnog uznemiravanja, dakle do 1.1.2013. od kada je stupio taj novi Kazneni zakon tog kaznenog djela nije bilo u hrvatskom pravnom sustavu. Što to znači? Dakle, to je donijela Vlada HDZ-a, to moramo biti čisto, mislim da se ne moramo radi toga sramiti, mislim da je to i dobra stvar. Ali što želim reći? Sve ove prijave koje se danas događaju, a ima ih mnogo i mnoštvo koja su počinjena kaznena djela seksualnog uznemiravanja prije 1.1.2013. i ta kaznena djela donijeli mi ovakav i usvojili danas ili za 6 mjeseci ili za godinu dana novo zakonsko rješenje neće potpadati i neće ga biti moguće jel u to vrijeme ovog kaznenog djela nije bilo, nema retroaktivne primjene Kaznenog zakona, mislim da je to isto važno naglasiti. Predlagatelj je ovdje spomenuo da je vrijeme da Vlada prijeđe s riječi na djela, ako se ne varam mislim da je tim riječima to bilo rečeno i upravo iz tog razloga sam htio reći, dakle Vlada je prešla s riječi na djela 2011.g., vlada je prešla s riječi na djela i 2019.g. kada je upravo taj čl. 156. Kaznenog zakona pooštrila kazne gdje je bilo propisano zapriječena kazna na godinu dana na dvije godine. I dobro je rekao isto tako predlagatelj, tu se slažem da je Kazneni zakon jedan od najbitnijih, najvažnijih zakona koje donosi HS, dakle to je jedan organski zakon, to je potvrdio uostalom i Ustavni sud ako se ne varam 2003.g., dakle za njegovo donošenje potrebna je većina glasova svih zastupnika. I upravo iz tog razloga smatram da je potrebna određena ozbiljnost prilikom njegovog donošenja. Svi se slažemo da je žrtva ta koju treba zaštititi, ali kažem i apeliram nije dobro da u izmjenu takvog zakona kao što je Kazneni zakon idemo putem, ja bi rekao nekih točkastih izmjena. Mislim da to nije dobra poruka, mislim da to nije dobro, uostalom ako idemo u ovu proceduru koja je propisana ona će proći i savjetovanje sa zainteresiranom javnošću i tko kaže da se tu neće izroditi još neki bolji prijedlog nego kao što je vaš ili možda još bolji prijedlog na što će Vlada u ovu proceduru uputiti odnosno uputiti u ovaj sabor i kao što je rekao u ovom periodu ako se ne varam 31. svibnja ove godine. Eto, hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Rada Borić.
Pa evo mislila sam drugo pitanje, ali sad ste me potakli sintagmom točkaste izmjene, pa se nadam da ćete sami mijenjajući zakon jer vidimo kakvo je raspoloženje iako tvrdite da eto neće se pasti u zastaru pročitajte zaključak naša 3 odbora gdje se upravo na taj način i govori pa i vi dalje predlažete privatne tužbe što nije cilj naš ovdje bio da žene i dalje se služe privatnim tužbama. Oko izmjena točkastih ako želite nešto bolje, hoćete li, pa imate jedan tako vrlo dobar zakon, hoćemo li konačno jel mi danas samo govorimo o žrtvama, pa vi ste upotrijebili jednu suspektnu također sintagmu demistifikacija žrtve, hoćete li možda primijeniti nešto što postoji, a zove se teret dokaza, da teret dokaza ne bude na žrtvi, a to imamo u Zakonu prava žrtava seksualnog zlostavljanja u Domovinskome ratu. Pa mi se čini ako ćete poboljšavati zakon, pa evo pogledajte tu proviziju u zakonu pa mislim da konačno maknemo fokus sa žrtve koji je li da ih demistificiramo kako ste vi rekli [[Upadica: Vrijeme.]] pa hajmo se baviti počiniteljima.
Odgovor.
Hvala lijepa. Ja se ispričavam ako sam ovim kako ste rekli sintagmom demistifikacijom žrtve nekoga uvrijedio, dakle nije mi to bila namjera, ja sam samo htio da razjasnimo ovo o čemu govorimo dakle da ne ispadne odnosno ne mogu se složiti da je baš tako ko što vi govorite. Što se tiče tereta dokaza apsolutno sam za to dakle kada govorimo o žrtvi, da se uvijek vodi računa i ide iz pozicije toga da osoba koja ima svojstvo ili je u pravnom režimu žrtve bude na prvom mjestu. I apsolutno se slažem da bi u tom smislu i našu pravnu praksu trebali ujednačiti u tom smislu i tu mislim da nitko od kolegica i kolega na misli drugačije.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega rekli ste da je Vlada prešla sa riječi na djela i ja se zaista tu s vama slažem. Podsjetit ću da je 2017. godine donesen novi Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji koji je mijenjan 2019. godine upravo kako bi se pooštrila kazneno-pravna politika. Isto tako kako bi se napravila revizija pojavnih oblika nasilja u obitelji i kako bi se proširio krug osoba na koje se zakon primjenjuje. Tada je redefinirano i tjelesno nasilje na način da je u slučajevima kada ono rezultira ozljedom prelazi u sferu kazneno pravne zaštite, a ne više prekršajne. Isto tako mijenjan je i Zakon o kaznenom postupku radi ubrzanja kaznenog postupka i osnaživanja mjera opreza, a također je i mijenjan Kazneni zakon radi pooštravanja kazni. Tada su propisani i viši posebni minimumi kazni zatvora za kaznena djela nasilja u obitelji, sakaćenja ženskih spolnih organa, tjelesne ozljede prema bliskoj osobi, povrede [[Upadica: Vrijeme.]] djetetovih prava. Tako da želim reći da je već puno napravljano, a i dalje će se raditi u kontinuitetu. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo kolegice, evo uspjeli ste u minutu mada i to vam je bilo premalo da nabrojite sve ovo što je napravljeno zapravo u ovoj Vladi kontinuiteta kako se ovdje često voli reći, nisam siguran možda niste stigli spomenuti i zapravo Zakon o radu koji isto tako ima institut i omogućava upravo i onim radnicima, dosta je danas zapravo bilo ovdje riječi o kontekstu upravo te nadmoći odnosno odnos poslodavca i radnika. Isto tako ima određenih institucija koje omogućavaju dakle i radnicima bolju zaštiti zaštitu u segmentu dakle uznemiravanja, a i u ovom dijelu dakle mobinga. Hvala.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega osvrnut će se na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili doista o kontinuitetu dakle Vlade i prethodnih vlada HDZ-a u stavu o neprihvatljivosti svake vrste nasilja i nabrojili smo, a možemo i ponovno ponoviti koji su sve zakoni dakle mijenjali kako bi se na primjeren način prije svega procesuirali, a onda sankcionirali počinitelji nasilja. I ja ću podsjetiti, a mislim da ste i vi rekli ali imam potrebu ponovo podsjetiti da je čin spolnog uznemiravanja 2011. godine prvi put uveden u Kazneni zakon kao novo kazneno djelo. Istina je Kazneni zakon je stupio na snagu 2013., ali je to učinjeno dakle u vrijeme HDZ-ove vlade i to je dakle i tu je kontinuitet. Na kraju krajeva kad već govorimo o Istambulskoj koja nije tema, znamo jako dobro čija vlada je kada je Istambulska konvencija potpisana, a kada je u saboru [[Upadica: Vrijeme.]] ratificirana, u vrijeme vlade HDZ-a.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Mogu samo dakle ponoviti odnosno apsolutno se slažem s vama ovo što ste rekli, mogu samo ponoviti upravo to. Dakle, ima li žrtve upravo ovog bića kaznenog djela koje spada pod spolno uznemiravanje imaju veliki problem nemogućnosti uopće pokretanja bilo kakvog postupka prije 2013. godine. Nek je zapravo Kazneni zakon stupio na snagu dakle koji je donijet u vrijeme vlade HDZ-a i slažem se s vama vezano ovo za Istambulsku konvenciju koliko god da nije to tema nekako se danas ovdje pogotovo u ovom dijelu nametnula, ratificirana je upravo u vrijeme vlade HDZ-a. Hvala lijepo.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Katica Glamuzina.
Čestitam na uvođenju izmjena u Kazneni zakon, čestitam na ratifikaciji Istambulske konvencije koja jest tema jer ona propisuje da se ovakvi slučajevi procesuiraju po službenoj dužnosti u svom Članku 55. kao što je danas iznešeno. Zanima me ovaj vaš točkasti pristup, svi smo pa i vi i mi i svi danas govorili kako je ovo dobra stvar, vaša jedina tu zadrška zašto sad nego ćemo malo kasnije. Ja ću ponovit ponovo pitanje kolegici Puljak kojoj vaša kolegica Bedeković nije htjela odgovoriti, molim vas odgovorite mi vi direktno i jasno. U čemu je šteta da se ovo napravi sad pa onda nastavite i s ostatkom planiranog paketa promjena kako ste i planirali? Zašto ne sad, u čemu je što vas sprječava?
Odgovor.
Hvala lijepa. Pa odgovorit ću vam nešto drugačije. Dakle, ako teoretski 31. svibnja je ja mislim rekao državni tajnik, spomenuto datum kao mogućnost da se novi Kazneni zakon usvoji, i ako teoretski imate žrtvu kaznenog djela spolnog uznemiravanja danas, ne daj bože, što će ta žrtva napraviti 2. 6.? Ići će po službenoj dužnosti. Jel? Jer će u to vrijeme biti Kazneni zakon koji će isključiti čl. 47. ZKP-a. Gdje je šteta? Nema štete. Hvala.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani potpredsjedniče. Zastupniče, evo i sami ste rekli a i koliko je ova Vlada napravila u poboljšanju zakona sve ove godine. A ako smo svi se složili zajedno da je žrtva, da je to temelj i ove rasprave i svih tih zakona, zašto onda bi uistinu evo, meni to nije jasno kao što kolegici nije jasno, meni nije jasno zašto bi se ušlo u tako brzinsku odluku koja ne bi nijednoj žrtvi donesla ništa dobro? A s obzirom da su imali priliku u nekoliko prošlih godina i brzinski to donest a nisu, čini mi se da ste vi evo jako dobro, nazvali to točkastom inicijativom koja bi se stvorila. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepa. Nisam možda u svojoj zapravo u pojedinačnoj raspravi spomenuo, odnosno možda sam i taj dio htio reći, dakle ovdje danas govorimo isključivo iz pozicije žrtve i to je dobro jer ona je i treba biti u fokusu ali isto tako dopustiti ću si možda jednu profesionalnu deformaciju obzirom da sam odvjetnik, treba voditi računa i o ovom drugom segmentu, dakle ljudi kojima je Kazneni zakon, ZKP, alat i koji će danas-sutra na sudu ili u nekom drugom postupku se voditi tim zakonom. Iz svake nagle izmjene, točkaste izmjene kako sam ih ja nazvao, mislim da nikad nisu dobro rješenje, zato smatram da je puno bolje ići sa sveobuhvatnim rješenjem, i dalje smatram u eventualnom a sigurno će biti dakle postupak javnog savjetovanja, uvijek je moguće da dobijemo neko bolje i puno kvalitetnije rješenje. U konačnici smatram da ovo nije tema da imamo političke pobjednike, da skupljamo političke poene već da razumno raspravimo o tome na koji način pružiti najkvalitetniju zaštitu žrtvama i onima koji su prošli ono što nosi trebali proći i ne daj bože, da prođu. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, govorimo danas o spolnom uznemiravanju, govorimo o kaznenom djelu koje se trenutno progoni po prijedlogu tj. žrtvama ovakvog kaznenog djela mora u roku od 3 mj. prijaviti zlostavljanje što dovodi do toga da su u brojnim slučajevima žrtve zlostavljanja zakasnile s podnošenjem prijave pa nije došlo do progona počinitelja, što je nedopustivo. Ono što je važno još jednom danas naglasiti je kako će se ovom predloženom izmjenom zakona omogućiti da žrtva ima pravo sama odlučiti kada je dovoljno sprema prijaviti nasilje jer je vrlo malo osoba spremno u roku od 3 mj. govoriti o spolnom i seksualnom uznemiravanju, osobito im nerijetko osobama koje su ih zlostavljale, ovisi posao, egzistencija ili obrazovanje. Vrlo često se radi o kontinuiranom ponašanju koje se javlja kroz dulje vremensko razdoblje i za koje žrtva ne može naći sustavno rješenje dok trenutni zakon, žrtvu ne štiti već je obeshrabruje. Primjeri spolnog uznemiravanja su brojni, komentiranje fizičkog izgleda, direktni ili indirektni pozivi na određene seksualne aktivnosti, neželjeno dodirivanje, predlaganje spolnog odnosa kao uvjet za napredovanje, započinjanje razgovora o intimnim i seksualnim temama, pokušaj ostvarivanja seksualnog čina, neželjeni seksualni komentar ili prijedlog koji je usmjeren protiv osobe i njezine seksualnosti pa i ostali teži oblici seksualnog uznemiravanja. Stoga, usvajanjem predloženih izmjena ovog zakona, osigurat ćemo veću zaštitu žrtve i osigurat ćemo žrtvi zakonski okvir u kojem će biti zaštićena od svojih zlostavljača. Iznimno je važno da žrtve mogu slobodno progovarati i da budu zaštićene od svojih zlostavljača. Stoga mi je nevjerovatno da Vlada traži izliku za situaciju u kojoj se nalaze zlostavljane osobe i da nije prihvatila ovu inicijativu za izmjenu Kaznenog zakona, koja, bit ću slobodna reći, kasni 30 godina. Jedino ispravno, adekvatno i prihvatljivo je da se kazneno djelo spolnog uznemiravanja goni po službenoj dužnosti odnosno da umjesto žrtve, počinitelja goni DORH, ako nam je cilj smanjiti nasilje jer će ovaj izmjena u zakonu zasigurno obeshrabriti počinitelja i očekujem da ovakav prijedlog podrži svaki od nas u ovim saborskim klupama u ime svih onih koji su doživjeli i doživljavaju uznemiravanje, ponižavanje i nasilje. U ime svih onih kojima je narušeno dostojanstvo. Mijenjamo zajedno društvo na bolje. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Zahvaljujem, potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. U prvih 6 mj. u Primorsko-goranskoj županiji žrtava o kojima danas pričamo, dakle ono što želimo dakle promijeniti u zakonu je bilo skoro 190, 186. Počinitelja je bilo 230 nešto, ovakvo napamet brojne ne znam, sad sam ih maloprije čitao, zašto, jer pripremajući ne samo ... [[Govornik se ne razumije.]] nego i prošle godine, sastali smo se sa radnim tijelima unutar županije, s policijom, sa predstavnicima civilnog društva i dakako ovo što je rekla uvažena kolegica Jelkovac, to je točno, dakle došlo je do poboljšanja jer u toj raspravi koja je bila vrlo stručna i kompetentna se razmatrale dvije stvari, a koje su vezane i za samu pandemiju. S jedne strane dakle to pooštrenje dakle po pitanju kazni odnosno sankcija dakle, dakle sa prekršajnog na, na kazneni dio bez daljnjega je doprinjelo povećanju prijava, dakle to je, to je i policija tvrdila, onaj dio koji se time, koji se time bavi. Ali isto tako došlo od, od civilnog društva upozorenje da valda najvjerojatnije zbog pandemijskih okolnosti prvo nasilje se manje prijavljuje u odnosu na neko, na neko prethodno razdoblje. A i ove promjene o kojima, koje su spomenute, koje je spomenuo kolega … [[Govornik se ne razumije]] isto su donekle točkaste, nije da nisu točkaste. Ovdje je pitanje jedne druge stvari, a ja ću samo naglasit jednu činjenicu jer to je vrlo bitna činjenica. Dakle, kad se nešto objavi u Narodnim novinama ne piše tko je autor tog zakona, niti tko je pokrenuo proceduru, niti s kojom je većinom izglasan. Nema u politici nema autorskog prava, jednostavno zakone donosimo mi na temelju Poslovnika i onako kako stoji. Pitanje da li je nešto organski zakon ili nije organski zakon određuje prije svega način na koji se on mora izglasat, dakle ne relativnom nego apsolutnom, nego apsolutnom većinom, to je razlika i još određeni dio koji je vezan za proceduru, dakle to je pitanje javne rasprave i to. Ovo je jedna mala točkica, bez daljnjega da je mala točkica. Ja, meni je ona potpuno nebitna, da li se ona temelji na, ovaj na, na konvenciji, dakle na Istambulskoj konvenciji, meni je nebitno da li se ona temelji na druge europske pravne stečevine, kao i donekle u onom dijelu koji je vezan za određene preporuke od strane i od strane UNICEF-a. Mi to ako nešto radimo moramo učiniti radi nas i radi naših građana ne zato da bi se s nekim uskladili. Radi nas to moramo napravit, radi žrtava za koje sam već jednu spomenuo. Žrtva je žrtva, suza nema boju, ta suza nije ni SDP-ova, ni HDZ-ova, niti od MOST-a, niti od Domovinskog pokreta. I gdje je tu problem, gdje je tu problem? Slušam raspravu o tome napravit ćemo napravit ćemo nešto cjelovito. Jučer sam govorio da je izvršenje proračuna kasno dostavljeno saboru, kaže zbog pandemije, u prethodnom sazivu je dostavljeno. To je bila replika jednog kolege. Išo sam provjerit, nije točno. Dakle, u replikama nemojmo se lagat, ja sam išo provjerit, nije upućeno saboru u roku u kojemu je trebalo bit. Bili su izbori okej, ali je vlada mogla uputiti saboru, druga je stvar kad će to sabor raspravljat za šta bajduvej ne postoji zakonski rok ne. Prema tome, bar se nemojmo lagat u tim stvarima kao i u još nekim drugim. Ovdje po meni nije ništa drugo riješit nego obijesno ponašanje, a reći ću vam i zašto jer sam raspravljao i kod programa vlade i kod zakona koji regulira uredbe ovaj kojem, uredbe vlade, sam govorio o problemu civilne zaštite i o diskriminaciji djelatnog sastava i mobiliziranog sastava u dijelu dnevnica i stalno sam na to upozoravao. Kao predsjednik županijske skupštine sam dva puta pisao MUP-u gdje su rekli to ćemo mi regulirat cjelovito kao što se je sad riječ o, o ovom zakonu. I šta imamo u proceduri? Imamo Zakon o civilnoj zaštiti i usklađivanje sa propisima EU. To nije cjelovito rješenje, a meni se napisalo, ja ću vam pokazat, da će bit cjelovito rješenje jer ovako imamo ovaj osobu koja je mobilizirana ili volonter u civilnoj zaštiti koji sada prima 150 kuna, a onaj koji je u radnom odnosu u MUP-u ima 200 kuna. Pa sjeda, mislim, ja znam da, da, da možda sam nekome antipatičan, pa dajte sjednite i zapišite ono šta je dobro je dobro [[Upadica: Vrijeme]] nisam ljubomoran [[Upadica: Vrijeme]]
Imate jednu repliku. … [[Upadica se ne razumije]] Je, malo ste se uzbudili, ali imate repliku. Željko Pavić uvaženi zastupnik, izvolite.
Poštovani zastupniče, malo ste se naljutili, pokušat ću vas malo udobrovoljiti. Ovaj, evo čuli smo više puta danas tezu da je u vrijeme vlade HDZ-a usvojena Istambulska konvencija. Međutim, to za nasilnike ne znači ništa, to nije promijenilo nijedan zakon. Imali smo nakon toga obvezu od 2018.g. do danas da promijenimo te zakone, do sada ih nismo promijenili. Pokušali smo tu u nekoliko navrata postaviti pitanje kakva je šteta ako se zakon promijeni danas odnosno u petak kad možemo glasati za taj zakon, za tu promjenu? Od nekoliko kolega koji su došli iz redova HDZ-a kolko čujemo vrsnih pravnika nismo čuli odgovor, od poštovanog tajnika nismo čuli odgovor. Da li vi znate možda o čemu se radi?
… [[Govornik naknadno uključen]] u onom smislu ona ima svoje vrijednosti. Svaka zemlja je mogla prihvatiti dio konvencije, dakle nije mogla ni čitav tekst konvencije prihvatit, to je jedno. Drugo, kad se prihvaća neki međunarodni standard on govori o minimumu ne govori o maksimumu i zato sam reko da nije mi bitna, nije mi bitna Istambulska konvencija, nego to je nešto o čemu mi moramo brinuti kao država za svoje građane da bi to poboljšali. Dakle, ovdje mi uopće nije bitno u onom dijelu koje, ja znam da je ona osporavana po nekakvim ideološkim principima, ali to je stvar ideologije, ali i u tom slučaju postoji onaj dio poglavlja koji je prihvatljiv ja mislim za sve, evo.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Željko Sačić.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, inicijativa koju imamo pred sobom je sasvim sigurno hvale vrijedna i mi Hrvatski suverinisti smo je u svim njezinim segmentima prihvatili, u svim aspektima zaštite žrtve spolnog uznemiravanja, svakome od nas je dužnost da budemo upravo na strani te žrtve i da učinimo sve što je u našoj moći, a osobito mi, saborski zastupnici, da se zalažemo za izmjene zakonodavstva koje osiguravaju tim ljudima, tim osobama, pogođene takvom teškom ugrozom njihovog dostojanstva spolne slobode, ustavnih vrednota koje ih štite, da im omogućimo kakvu civiliziranu zapravo, jednu, jedinu i moguću pravnu propisanu alatku da se bore protiv ljudi koji im ugrožavaju elementarna ljudska prava i zato je neshvatljivo da se, od kolegica i kolega iz HDZ-a osjeća otpor toj inicijativi, da se osjeća na taj način jedan otklon od jedne dobre iznimne inicijative koja je u svom startu zapravo pokazala da su nekad davno, prije 3, 4 godine, kada je ta odredba Kaznenog zakona donešena, već tad učinjeni propusti, sve ove Vlade, svi ovih saborski zastupnici koji su u međuvremenu imali priliku ispraviti, nisu to ispravili. Pa sasvim je razumljivo da se toj žrtvi u takvim okolnostima mora dati puna potpora države da ... [[Govornik se ne razumije.]] po službenoj dužnosti pokreću postupci, da se ta žrtva koja je već sama po sebi u katastrofalnom stanju, osobnom, obiteljskom, da se država stavi ispred nje i da ona poduzima, kao i u drugim slučajevima, ako imamo, zar je ona manje vrijedna od osobe nad kojom je izvršeno razbojništvo, zar je ona manje vrijedna od čitavog niza drugih kaznenih djela gdje država postupa po službenoj dužnosti. Prema tome, dapače, u međuvremenu su donešeni određeni pravni akti, međunarodni pravni akti koji nas i obvezuju na takva postupanja i ja ne znam, doista karikaturno izgleda ovaj primjedba našeg kolege Deura kada kaže, Hrvatski suverenisti su, zamisli, podržali prijedlog SDP-a u zaštiti u jednoj inicijativi. Pa dragi kolega Deur, pa Hrvatski suverenisti baš zato i jesu suverenisti što će svaki prijedlog koji je u korist hrvatskog čovjeka, hrvatskog naroda, hrvatskog građanina, podržati upravo ne gledajući stranačke, usko stranačke interese. Pa mi smo podržali mnoge vaše, g. Deur, mnoge prijedloge iz HDZ-a smo mi u ovom kratkom periodu od 5, 6 mjeseci podržali istog trena kad smo shvatili da su u korist hrvatskog naroda. Pa mi vidimo da je ovo u korist hrvatske žrtve i hrvatske, u korist naše djece, naših kćeri, naših sestara, naših majki. Prema tome, što ima vrijednije od toga, za to smo u rat išli, da nasilje sprečavamo. Prema tome, apsolutno je točno, nužno i ove radne skupine koje rada sada, poštovani kolegice i kolege iz HDZ-a, bio sam najmanje u 2 radne skupine za izmjenu Kaznenog zakona, neće biti, citirajte me, proći će kraj godine, neće taj zakon doći ovdje, a u međuvremenu će desetki, ne daj Bože, ali desetke naših sestara, braće, moguće i kćeri, biti u prilici kao što su bile netom ove žene i na bilo koji drugi način, demotivirane da se idu hvatati u koštac sa svojim nasilnikom koji je u poziciji moći. Prema tome, krenimo to sada, nećemo ništa izgubiti, a dobit ćemo mnogo. Dobit ćemo mnogo i u očima hrvatske javnosti i u očima hrvatske žrtve, a i vi iz HDZ-a ćete dobiti nešto jer ćete konačno pokazati da tolerirate ono što dolazi iz oporbe [[Upadica: Vrijeme.]] a kunete se da ćete sve što je dobro [[Upadica: Vrijeme.]] iz oporbe i prihvatiti. Ovo je dobro, prihvatite to.
Imamo jednu povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupniče, sigurno, slažem se s vama, suverenizam je bitna stvar i bitna čimbenik u svakoj državi. HDZ je kroz vrijeme postojanja hrvatske države ostvarila suverenizam i vi znate sami što je bit suverenizma, nije samo jedna rečenica gdje se okupe neki pojedinci koji u to vrijeme nisu bili dionici toga. Iz toga razloga ne vidim zašto vi ne bi sa kolegama iz SDP-a imali zajedničku stavku i ja pretpostavljam da je to u povijesti, vi ste čovjek iz sustava koji razumijete to, da je povijest naša bitna [[Upadica: Vrijeme. Vrijeme.]] i da se zajedničko najbitnija. Ono što je predsjednik Tuđman stvarao, suverenizam. Hvala vam.
Ovo nije bila [[Upadica: Da, mogu se samo složiti.]] Molim vas, molim vas, molim vas, uvaženi zastupniče [[Upadica: Oprostite.]] Nije bila replika, ovo je bila povreda Poslovnika [[Upadica: A da, oprostite.]] A s obzirom da nije bila povreda Poslovnika, izričem opomenu uvaženom zastupniku [[Upadica: A niste mu trebali, što se mene tiče, ali dobro.]] Deuru, a vi imate repliku, uvaženi, vi imate repliku uvaženog zastupnika Marina Miletića.
Uvaženi zastupniče Sačiću, g. potpredsjedniče HS-a Sanaderu, meni osobno je drago to čuti, evo, ja isto ne slažem se na koncu, ni s vašim klubom u dosta toga, ali sjajno generale, pokazujete ponovno širinu kao što ste je pokazali mnogi vi heroji '91. kad je trebalo braniti domovinu, kada je trebalo stati na branik domovine, onda se nije gledalo tko nosi kakvu boju dresa, nije se gledalo da li tko više voli slušati Pink Floyd, Dire Straits ili neke istočnjačke lake poskočice, nego se znalo da treba obraniti domovinu. I vi sad ponovo pokazujete to da vam je stalo do žena u RH, da vam je stalo da se zaštiti žene i jednostavno gledate široko. Ovo da naše društvo i ovdje u Saboru, ima više takvih ljudi koji imaju šire poglede. Hvala vam generale.
Ma hvala vama. Mislim nisam zaslužio to, ali Bogu hvala, ja nemam takav lijep rječnik kao vi, ja ću se zahvaliti na toj potpori i uvijek ćete ju imati mi smo HDZ-u, mi smo evo u vrijeme ovih strašnih nepogoda potresa prvi bili za to da se i na našu inicijativu je išla iz oporbe upravo iz Mosta, iz Suverenista inicijativa da se Sisak besplatno obnovi na teret sredstava. HDZ nije to u prvom trenu podržavao, on je imao drugu varijantu, ali je prihvatio to, prema tome, budimo široki u dijelu kada je opći interes u pitanju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Idemo na završene rasprave, prvi je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Namjeravala sam zapravo vrlo kratko samo reći da je ovo ona situacija koju zovemo no brainer, dakle nema nikakve dileme da model kaznenog progona koji je predviđen u sadašnjem Kaznenom zakonu nije adekvatan za zaštitu žrtvi od seksualnog uznemiravanja, to je tako jasno. I preuzimanje progona i davanje prijedloga progona nisu uopće modeli kaznenog progona koji bi trebali biti primjenjivi kod onih kaznenih djela kod kojih postoje elementi nasilja, dakle to jednostavno ne bi smjeli uopće imati u Kaznenom zakonu. Činjenica se svi ovdje slažemo da svi ovdje slažemo da tu izmjenu treba napraviti. Ono što postoji razlika između ovog dijela sabornice i HDZ-a je da HDZ smatra da žrtve mogu čekati, da mogu čekati još šest mjeseci ili 12 mjeseci dok radna skupina za koju ne znamo koja je, nemamo nikakve podatke o njoj, nitko nam to nije ništa ovdje objasnio tko su članovi radne skupine, kada je ona osnovana, do kada je rok, do kada trebaju predati prijedloge izmjena Kaznenog zakona, dakle ta neka za nas fantomska radna skupina za Kazneni zakon bi trebala iznjedriti te izmjene i napraviti neke analize. Analize svima je jasno za ovo nam nikakve ne trebaju i svi se slažemo da upravo treba napraviti ovu izmjenu. Moja poruka ovdje žrtve seksualnog nasilja ne mogu čekati i ako imamo doslovno 151 zastupnika i zastupnicu koji se slažu oko ove izmjene, ne postoji nikakav razlog da to sljedeći petak ne izglasamo, baš niti jedan. Ali moram dodati ipak odnosno pobiti još jedan argument o kojem uopće nisam mislila tehnički govoriti niti s pravnog aspekta, ali nažalost vaš kolega je rekao nešto što nije točno. On je rekao kada se usvoji novi Kazneni zakon žrtve koje su podnijele sada odnosno trebaju podnijeti prijedlog za kazneni progon zbog seksualnog uznemiravanja primjerice na Adu, da će moći tada podnijeti po službenoj dužnosti. A sada mi objasnite kako? Dakle, postoji načelo primjene blažeg zakona za koji vjerojatno znate koji vrijedi u kaznenom zakonodavstvu i u odnosu na materijalno kazneni pravni aspekt, dakle Kazneni zakon i na Zakon o kaznenom postupku. Postoji jedna iznimka od toga koja je propisana u čl. 86. Kaznenog zakona i odnosi se na zastarne rokove i ona kaže da kada po starom zakonu nije istekao zastarni rok, dakle nije došlo do zastare kaznenog progona, ako novi zakon predviđa duži zastarni rok, mada je to nepovoljno za počinitelja, primijenit će se ipak novi zakon. Međutim, do tada do kad vi donesete prijedlog novog Kaznenog zakona zastarni rok za ova kaznena djela će isteći zato što ide po prijedlogu i zato što po prijedlogu stoji sada u Zakonu o kaznenom postupku da je rok tri mjeseca za prijavu, razumijete. Dakle, neće se dogoditi ovo što je vaš kolega rekao i ja vas molim vas kao predstavnika da se na to predlagača da se na to osvrnete, pardon ne predlagača ali Vlade jer ne možemo davati krive poruke, to je jednostavno netočno. To je ozbiljno pravno pitanje oko toga koji će se onda Kazneni zakon primijeniti, ali ta dilema koja je dugo postojala i unutar znanstvene pravne zajednice, riješena je Kaznenim zakonom iz 2011. kada je napokon propisano da zaista kod primjene zastarnih rokova ne vrijedi ta primjena blažeg zakona. Ali se mora raditi o tome da zastarni rok nije istekao odnosno da do zastare nije došlo, ovdje će do zastare doć. Dakle, ja još jednom na vas apeliram da ovo ne tretirate kao pitanje pokazivanja mišića stranačkih nego kao zajedničko pitanje odgovornosti zakonodavca, a samo smo mi zakonodavac, a ne radna skupina prema žrtvama seksualnog nasilja. Zakonodavac u ovom smislu nije Vlada, zakonodavac nije radna skupina, zakonodavac smo mi ovdje i apsolutno se svi slažemo da točno na ovaj predloženi način treba izmijeniti Kazneni zakon. Pozivam vas na razum i na odgovornost da to zaista napravimo. Hvala vam.
Sljedeća završna rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a uvažena zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Nisam se mislila javiti na završnu, ali evo ponovit ću ono pitanje koje mi evo tijekom koliko traje ova rasprava ne znam, koliko smo ovdje od 3, 4 sata i dakle nisam dobila odgovor na pitanje, koja je šteta da mi ovaj zakon sada usvojimo, a sve one dodatke sveobuhvatne, izmjene drugih 30, četiri, pet, šest članaka itd. usvojimo za šest mjeseci, evo to meni nikako nije jasno. Imam ne znam dosta škole iza sebe i nisam baš spora u nekom razmišljanju itd., ali to nikako u ovih pet sati, tri, četiri koliko smo ovdje sata rasprave nisam uspjela shvatit. Jedino što mi je palo na pamet ovdje a ne znam sjećate li se serije Prosjaci i sinovi. Matan i Nuša njegova, ako se sjećate, one priče o singerici. Čija je ovo singerica? Meni ovo sad sliči samo na to jer HDZ hoće reći da je to njegova singerica, ne da da je to SDP-ova singerica. Pa kvragu i singerici, bože mi prosti. Oprostite. Pa 151 ovdje, imali itko od 151 ovdje koji kaže da ovo nije treba izmijeniti? Ajde di je taj jedan, nek se javi. Evo nek digne ruku, evo svi ovdje koji ste, jel ima netko da mislim da ovo ne treba izmijeniti. Ako treba, pa šta nas sprečava da u petak dignemo ruku svi zajedno za to, izmijenimo i onda za 6 mj. dodamo još 68 članaka izmjena i ne znam čega. Evo meni to nije jasno. Ne znam, možda ću morat stvarno na neki pregled, ali evo, 3, 4 sata ove rasprave, ja to nisam uspjela shvatit i evo neka ne znam, nađite nekoga između sebe da to, evo ja mislim da ovdje nitko to nije uspio shvatit, malo sporije razmišljamo, pokušajte nam objasnit u čemu je problem s ovim zakonom. Hvala.
Završno u ime predlagatelja, uvažena zastupnica i potpredsjednica, Sabina Glasovac.
Hvala g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Prije svega na kraju ove današnje rasprave, htjela bi se zahvaliti svim kolegicama i kolegama koji su se u istu uključili, a jednako tako, odnosno još više od toga, onim klubovima zastupnika koji su se danas vrlo jasno izjasnili da će podržati ne samo u raspravi nego i glasovanje u ovaj zakon, to su prije svega klubovi Centra i GLAS-a, Domovinskog pokreta, Zeleno-lijevog bloka, Mosta, Suverenista i IDS-a, nadam se da će na dan glasanja tih klubova koji možda danas ovdje nisu, biti još više, ja se nadam da će se HDZ do tada predomisliti jer evo nakon cijele ove današnje rasprave, potpuno je jasno da ne postoji niti jedan zastupnik ili zastupnica u ovom Hrvatskom saboru koji smatra da je postojeći zakon dobar, da pravedno tretira osobe žrtve spolnog zlostavljanja i ne postoji niti jedna zastupnica niti zastupnik koji je danas u raspravi izrazio stav da ne treba maknuti sporni stavak 3. navedenog članka Kaznenog zakona, čl. 156. koji zapravo stvara jednu prepreku na gonjenje ovakvih kaznenih djela. Znači ono što mi želimo svi ovim zakonom učiniti je da kazneno djelo spolnog uznemiravanja goni po službenoj dužnosti umjesto da se goni po prijavi od 3 mj. i o tome na spora i o tome će se glasati slijedeći petak. Jedina razlika koja se danas ovdje između nas zapravo na neki način filtrirala je ta što jedan dio sabornice želi to učiniti right now ili odmah a drugi dio sabornice želi taj dio staviti stand by odnosno još malo, kiseliti i čekati. I slažem se s onim kolegicama i kolegama koji kažu da žrtve spolnog uznemiravanja nemaju vremena za čekanje. I pomalo mi je bezveze zapravo kada se u nekim raspravama ovdje ali zaista provocira pitanje u čemu je onda problem? Evo kolegica mene, Puljak se isto tako pita, ja moram na neki pregled jer ja ne razumijem zašto ako mi svi smatramo da treba omogućiti brže sankcioniranje ovakvih kaznenih djela na način da se ona gone po službenoj dužnosti a ne da žrtve dovode u situaciju da ako ne prijavi u roku od 3 mj., de facto sjedne doma, plaće jer više zakonskog pravnog lijeka nema, u čemu je zapravo problem da to ne učinimo sad? Jer nema ovdje političkih pobjeda, ljudi moji, mi na ovaj način samo možemo ublažiti naše poraze, ovo nije tema ni lijeva ni desna, ni centristička, ovo nije problem ni lijevih ni desnih, ovo je problem i poruka koju šaljemo kao društvo i kao država žrtvama spolnog uznemiravanja a to je poruka koju trebamo poslati danas valjda da smo mi tu, uz njih, da oh razumijemo, njihovu patnju i da im želimo pomoći. Sad, danas, odmah. A ne im reći čekajte sutra, čekajte 5. mj., čekajte 12. mjesec. I nadam se da ćemo ipak do toga kod glasanja doći. Jer ovo je pravo vrijeme da prijeđemo s riječi na djela. Kad kažem ovo nije ničija pobjeda, ne, ovo je ublažavanje poraza, ako nama svakih 15 min u RH jedna žena trpi fizičko nasilje, onda je tu poražena država. Ako mi imamo u Hrvatskoj situaciju da sudovi i dalje unatoč činjenici da smo pooštrili kroz Kazneni zakon kazne za prekršaj, kaznena djela obiteljskog nasilja izriču sudovi i dalje najblaže kazne, onda je tu poražena i država i društvo ako mi i dalje imamo situaciju da zlostavljači su i dalje ugledni ljudi koji obnašaju javne funkcije, kad se ispostavi i dokaže da su zlostavljači, onda samo daju ostavku na stranačke funkcije, malo se sklone u zavjetrinu, ali i dalje predstavljaju i obnašaju javnu vlast, onda je tu poražena i država i društvo. Ako smo i dalje u situaciji da procesuiranje kaznenih djela nasilja u obitelji traje duže nego u presuđene presude za takvu vrstu nasilja, onda opet je poražena i država i društvo. I isto tako, kada imamo situaciju da se žena nakon godinu, dvije, tri, deset ohrabri reći ja sam spolno uznemiravana, meni je narušeno dostojanstvo, ja sam dovedena na to da me se poništava kao osobu, da trpim sram, da trpim stid, da više nemam poštovanja i skupim tu zadnju, to zadnje zrnce snage to prijavi i po ovom našem zakonu kaže prošlo ti je 3 mjeseca, kući ćerce, nema za tebe spasa. E pa tu je isto poražena i država i društvo. E sad, mi nećemo ovim riješiti sve probleme, ali možemo napraviti jedan mali korak i nije dosta reći nasilje treba osuditi, trebamo imati nultu toleranciju na nasilje, moramo dati potporu žrtvama, nije to dosta. Mi smo danas čuli, imali smo zajedničku sjednicu triju odbora i postigli smo konsenzus i donijeli smo zaključak da ćemo ohrabriti žrtve da prijave nasilje, da ćemo osigurati mehanizme kako da prijave nasilje. Dobro. Lijepo. Ajmo sad napraviti nešto korak dalje. Aha, mi ćemo ih znači, kako kaže to HDZ, ohrabrimo ih, a što onda? Polijmo ih hladnim tušem. Polijmo ih hladnim tušem. Znači ohrabrimo, sad imamo val prijava nasilja koji se pokrenuo, ne zato što je time urgirao ili upravljao netko od nas, nikakva politika, žene su se samoorganizirale, žene su se samoohrabrile, prijavljuju i mi ih sad potičemo i kao politika, i vi kolege iz HDZ-a. Spomenuli ste danas par puta za govornicom sjednicu triju odbora koja je donijela zaključke i jedan od tih zaključaka je ohrabrimo, prijavimo, dobro. I što kad to naprave? Stavljate im barijeru. Kako? Zastara. Proći će 3 mjeseca, zakona nema. Što ste im napravili? Izvršili ste nad njima nasilje. Ovaj put zakonodavno, ne djelom, nego nečinjenjem i toga budite svjesni kad o ovom zakonu budete glasovali u petak. Evo, toliko od mene.
Hvala. Ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sljedeća točka dnevnog reda: - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obrtu, prvo čitanje, P.Z. br. 38; Predlagatelj je Klub zastupnika Mosta na temelju čl. 85. Ustava RH… Molim? Dobro. Na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. .../nerazumljivo/... Uvaženi zastupnik pita hoćemo li provjetravati, predviđeno je provjetravanje u 20 i 45, znači nakon vašeg obraćanja u ime predlagatelja. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Evo, uvaženi predstavnik predlagatelja, zastupnik Zvonimir Troskot će dati dodatno obrazloženje pa izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege i poštovani hrvatski narode. Danas raspravljamo o ukidanju obveznih članarina Hrvatskoj obrtničkoj komori. U ime predlagatelja ovog zakona, obratio bih vam se s nekoliko riječi. Pošto smo nedavno raspravljali o ukidanju obveznih članarina HGK, vjerujem da vam ne trebam posebno naglašavati da sama intencija ovog zakona nije rušenje institucija, u ovom slučaju Obrtničke komore. Dapače, cilj je potaknuti HOK na snažnije zalaganje, kako bi zadovoljila svoje korisnike odnosno obrtnike. Želimo povećati stupanj produktivnosti i efikasnosti, a pružiti više slobode našim obrtnicima, u donošenju odluka koje se tiču njihovog poslovanja. Prije nego uđemo u samu bit ovog prijedloga zakona, kao i svih djelatnosti kojima se HOK bavi, dotaknuo bih se nekih temeljnih postavki na kojima funkcionira naše gospodarstvo i obrtničke djelatnosti. Iako smo se nakon osamostaljenja načelno deklarirali kao demokratska država sa slobodnim gospodarstvom, koje prihvaća tržišno natjecanje, 30 godina nakon osamostaljenja, funkcioniramo u sustavu kojeg ekonomisti definiraju kao ortački kapitalizam. Ortački kapitalizam oblik je kapitalizma u kojem poslovni uspjeh ovisi o bliskim, ortačkim odnosima vlasnika kompanija i političara na vlasti. U svom osnovnom obliku, tu bliski odnosi političara i kompanijama imaju oblik davanja posebnih povlastica kompanija i raznim izmišljenim institucijama, što je puno bliže načinu na koji je ekonomija funkcionirala u socijalističkim društvima, poput Jugoslavije, nego bliže zapadnoeuropskim državama koje navodno nastojimo dostići po pitanju standarda života. A zašto je ovo važno? Važno je iz razloga što je naša ekonomija slaba i zaostaje za razvijenim članicama EU upravo zbog parafiskalnih nameta koje u Hrvatskoj trenutno ima preko 400 i općenito prevelikih poreza. Iz tih poreza i parafiskalnih nameta namiruju se razni ortaci, kumovi, prijatelji, rodbina i u političkom smislu, korisne osobe, itd. Jedan od tih parafiskalnih nameta je i obvezna članarina HOK-u te ovim zakonom želimo poslati jasnu poruku kakvu Hrvatsku mi vidimo, kakvu Hrvatsku želimo i za kakvu Hrvatsku ćemo se boriti. Želimo da se u Hrvatskoj, financijama odnosno sredstvima poreznih obveznika i naših građana upravlja racionalno i odgovorno na dobro svih njih, a ne povlaštenih elita. Želimo više slobode za naše građane i poduzetnike i obrtnike, ugostitelje, želimo pravednu Hrvatsku s jakom ekonomijom u kojoj će mladi moći zasnivati svoje obitelji i živjeti dostojanstveno od svoga rada. HOK je samostalna, stručno poslovna organizacija obrtnika koja je osnovana radi promicanja, usklađivanja i zastupanja zajedničkih interesa obrtništva. Također, navodi da se članstvom ostvaruju posebne pogodnosti poput pogodnosti kod dobavljača roba i usluga iz raznih gospodarskih grana s kojima Hrvatska obrtnička komora potpiše ugovore o suradnji putem projekta HOK zajednička nabava. Informiranje o novostima u poslovanju, besplatni savjeti o poslovanju, informacije i savjeti vezani uz redovno i cjeloživotno strukovno obrazovanje za obrtništvo, licenciranje radionica, provedba majstorskih ispita, povoljniji nastup na sajmovima, besplatna objava web stranica, seminari i edukacije, zastupanje interesa kod donošenja propisa, upis u bazu obrta, burza ponude i potražnje, digitalno poslovanje. Sve ove navedene inicijative pogodnosti i usluge načelno su pozitivne i u većoj mjeri podržavamo da postoji organizacija koja pruža navedene usluge no postavlja se slijedeće pitanje. Zbog čega vodeći ljudi Hrvatske obrtničke komore i vladajuće stranke toliko bježe od mogućnosti da članarina u komori bude dobrovoljna? Komora ukoliko navedene usluge pruža na kvalitetan način neće imati nikakvih problema u pronalaženju korisnika tih usluga te će od svog rada bez problema moći i opstati i jačati. I problem je upravo u tome što uljuljana u sigurnosti vlastitih prihoda koje ćemo kasnije dotaknuti koje joj dolaze od obveznih članarina, komora i vodeći ljudi komore nemaju imperativ borbe i truda za rezultate komore koji su u RH očito rezervirani samo za privatni sektor. Rješenje je jednostavno. Ukinuti prisilne članarine što bi onda potaknulo na još veći angažman same obrtničke komore. Argument broj 1. jedina smo bivša socijalistička zemlja koja i dalje ima obveznu članarinu u komorama, a da smo u EU. A kako je došlo do toga da hrvatski ekonomski model danas više sliči onom kakvog smo imali u Jugoslaviji nego onom kakvog imaju zapadne europske zemlje? Došlo je tako što je većina političkih, društvenih i ekonomskih elita na neki način povezana s bivšom državom i režimom. Naravno da osobe koje su u takvom režimu živjele dobro nemaju namjeru i interes izgubiti status kojeg trenutno imaju, a očito se boje i ne vjeruju u vlastite sposobnosti kada se tako grčevito svi bore za opstanak jednog sustava koji dokazano uništava svaku državu u kojoj je na snazi. Hrvatska obrtnička komora nije izolirana institucija unutar RH nego institucija koja je itekako umočena također u ortački kapitalizam odnosno način funkcioniranja kakvog svjedočimo na ovim prostorima nakon raspada Jugoslavije. Da RH nikada nije prošla tranziciju kakvu su prošle ostale zemlje u kojima je na vlasti bio socijalistički model upravljanja pokazuje i činjenica da od svih zemalja koje su imale socijalizam, a sada su članice EU jedino RH i dalje ima obvezne članarine u komorama. Postoje neke zemlje koje imaju obvezno članstvo u komorama, ali osim što njihove komore ostvaruju znatno bolje rezultate one imaju i puno dužu tradiciju tržišnog natjecanja. No da ovakve trendove nije potrebno slijediti pokazuju brojni primjeri bivših socijalističkih zemalja koje sada cvatu i uživaju brojne plodove ekonomskih i administrativnih reformi kojima su bile podvrgnute. Bugarska, u Bugarskoj djeluje oko 15.000 obrtničkih poduzeća koje pružaju oko 70.000 radnih mjesta, a nacionalna komora kvalificiranih obrta Bugarske je krovna obrtnička komora koja okuplja sve malene obrte i poslovne organizacije pod svoje okrilje. Članstvo je dobrovoljno i kao takva nacionalna komora kvalificiranih obrta Bugarske je čak član Europske udruge obrtnika, malih i srednjih poduzetnika koju mnogi europljani pamte pod akronimom UEAPME. Da li propala bugarska obrtnička komora kao institucija samom činjenicom da je uvela dobrovoljno članstvo i dobrovoljnu ovaj naknadu? Naprotiv, u 2005. godini su sudjelovali zajedno s partnerima u 5 zemalja EU koji je sadržavao mjere uštede energije u različitim europskim obrtničkim organizacijama koje su uključivale bugarske tesare, njemačke pekare, grčke ciglare, irske proizvođače hrane i španjolske proizvođače mesa. Program je koštao oko milion EUR-a trajao je 2 godine i pola od tog iznosa je financirala EU. I osim što je EU financirala stvorena je interdisciplinarna energetska mreža između različitih obrta i različitih zemalja s razrađenim modelima uštede energije. Ovo je primjer zemlje koju dobrovoljno članstvo nije ugasilo svoju komoru već ju je naprotiv katapultiralo u sfere EU u kojoj je dala veliki doprinos novim modelima i spoznajama uštede energije. I dok se vladajuća stranka bavi raznim igrokazima poput slučaja vezanog uz riječki kafić ili političkim spinovima kako ovakvi zakonski prijedlozi ruše institucije koje su 150 godina stare Bugarska nam je s druge strane prepustila začelje EU po većini ekonomskih parametara isto kao što su to učinili Slovenija i Slovačka, a sve su to zemlje koje smo i nekada bili ekonomski snažniji, a koje danas želimo dostići po ekonomskoj razvijenosti, a nikako to ne uspijevamo jer ne želimo provoditi reforme koje su prošle sve bivše socijalističke zemlje koje su sada članice EU osim Hrvatske. Slovačka, u Slovačkoj su identificirane dvije horizontalne poslovne organizacije za poduzeća u obrtničkom sektoru. Pod broj 1. Slovenska živnostenska komora ili Slovačka obrtnička komora osnovana '98., članstvo je dobrovoljno. I 2. Slovenski žiovostenski zvez ili Slovačka federacija zanatske industrije, poslovne organizacije su dobrovoljni članovi. Udruga se pridružila Europskoj udruzi obrtnika, malih i srednjih poduzetnika koju mnogi europljani također pamte pod akronimom UEAPME. Slovačka federacija zanatske industrije, ovo je interesantno, ojačala je s međunarodnim projektom u razdoblju 1996. do 2002. godine u suradnji s obrtničkom komorom Trier u Njemačkoj, uživajući podršku ni manje ni više nego njemačke savezne vlade. Ovaj projekt bio je usredotočen na financijsku, materijalu i ljudsku potporu stvaranja novih regionalnih trgovačkih zajednica i cehova i njihovih jačanja u području stručnog obrazovanja i pripreme kao i podrška u poboljšanju kvalitete obrta. U ovom slučaju ukinuto obvezno članstvo ih nije srušilo kako bi to argumentirala vladajuća stranka u Hrvatskoj, već ih je dovela u situaciju da ih financira zemlja koja je majska obveznih komorničkih članarina odnosno Njemačka. Zanimljivo, toliko su dobro slovački obrtnici radili po tržišnim principima da je Slovačku federaciju zanatskih industrija financirala ni manje ni više nego perjanica germanskog obvezničkog komorskog modela odnosno Njemačka. Možda ipak tržišni model komorskog financiranja i nije takva baba roga kakvog ga predstavlja vladajuća stranka u Hrvatskoj. Na temelju primjera ovih dviju zemalja EU vidljivo je da ovim zakonskim modelom ne govorimo o rušenju bilo kakvih sistema ili institucija, ovdje govorimo isključivo o dva važna aspekta. Pod broj 1, regularnog preispitivanja komorskog sustava u smislu njegove efikasnosti i produktivnosti i 2 ispitivanje nužnosti obveznosti naplate članarine od strane same komore. No ako primjeri Bugarske i Slovačke nisu dovoljno bliski, mislim da nam primjer Slovenije odnosno Slovenske obrtničke komore ne može biti geografski i mentalitetno bliži nego što on jest. Dobrovoljne članarine u Slovenskoj obrtničkoj komori postoje od 2012.g. plaćaju se u iznosu do 10 do 30 eura, a ono što je posebno zanimljivo jest činjenica da komora i dalje obavlja neke javne djelatnosti poput izdavanja raznih licenci i dozvola te organiziranja programa doškolovanja. Osim toga komora im je većinom fokusirana na savjetodavne djelatnosti i organizaciju te provođenje raznih projekata financiranih eu sredstvima, slično kao u slučaju Bugarske obrtničke komore. Tako im komora već ima više od 20 odrađenih velikih eu projekata gdje surađuju sa firmama i institucijama iz Norveške, Austrije, Njemačke, Bugarske, Portugala, Mađarske, Češke i mnogi drugih EU zemalja te i šire. I postavlja se sada pitanje, ako Slovenska obrtnička komora može i dobrovoljnim članarinama biti funkcionalna institucija koja čak obavlja i javne i privatne poslove, zašto to ne bi mogla i HOK. Nitko me ne može danas ovdje uvjeriti da susjedna zemlja koja je udaljena svega 25km od našeg glavnog grada, može graditi komorski sustav po principu dobrovoljnih članarina, a da naša Hrvatska to ne može. Na kraju dana dijelili smo istu državu sa Slovenijom dugi niz godina, no ekonomski Slovenija danas hvata prosjek EU, a mi smo ekonomski u ovom smislu ostali u Jugoslaviji. Što se tiče javnih ovlasti iz navedenih primjera Slovenske obrtničke komore, vidimo da činjenica jest da su HOK prebačene određene javne ovlasti u smislu izdavanja certifikata, provođenja programa doškolovanja Suda časti ili Centra za mirenje ne može biti opravdanje za obvezne članarine komori. Možemo sasvim jasno utvrditi da činjenica zbog javnih ovlasti HOK-a ne može biti isključivo tržišni subjekt, jednostavno ne pije vodu. Prvi razlog tomu je da HOK može funkcionirati bez nekih od ovlasti što najbolje pokazuje činjenica recimo da je Sud časti pri HOK-u u 10. mjesecu 2020.g. ukinut zbog korone službenom odlukom, glavni razlog je da je Sud časti bio financijski neodrživ. Upitno je koliko i sami članovi komore javnih ovlasti od HOK-a to i traže kada se zna da u slučaju ozbiljnijih nesporazuma ili problema među obrtnicima postoji trgovačko pravo i trgovački sudovi. Taj argument Vlade toliko ne stoji da bi to značilo da svi trebaju biti članovi primjerice policijske, sudske ili učiteljske komore jer sudovi, policija i škole imaju javne ovlasti. Ostale manje probleme obrtnici mogu rješavati i između sebe odnosno tržište samo po sebi razdvaja dobre od loših partnera. U tom kontekstu ovaj argument zvuči kao običan klišej i izgovor. Također važno je napomenuti da je ukupan iznos članarina daleko veći od potencijalnih troškova koji takva časna sudišta mogu generirati na godišnjoj razini i ne samo to nego svako novo pojavljivanje pred Sudom časti ili Centrom za mirenje znači dodatni trošak u vidu određenih pristojbi koje obrtnik mora platiti neovisno o članarini. Ono što ostaje kao jedina valjana činjenica u svim ovim jalovim argumentima vladajućih jest da se vladajući boje odškrinuti vrata tržišnom natjecanju jer to u perspektivi znači slabljenje njihove moći i utjecaja. Kada govorimo o poslovanju komore dovoljno je istaknuti nekoliko pokazatelja, prihodi od prodaje usluga u 2019.g. iznosili su samo 1,5% ukupnih prihoda komore odnosno 321.000 kuna što je pad od 10% u odnosu na 2018. taj trend pada je vidljiv zadnjih nekoliko godina. Prihodi od članarine iznosili su 65% prihoda sukladno revizorskom izvještaju i odnosno 14,6 milijuna kuna što je rast od gotovo 10%. Postavlja se sljedeći zaključak, komora se sve više financira iz prihoda od članarina, a sve manje od prodaje usluga i proizvoda i mi želimo obrnuti taj trend. Zašto komora ne bi bila na tržištu i nudila npr. svoje savjete o poslovanju, edukaciji o raznim zanimanjima iz područja obrtničkih djelatnosti ili posredništvu kada je riječ o nastupima na sajmovima i onda to tržišno naplaćivala. Vjerujem da ne postoji racionalni odgovor na postavljeno pitanje jer ukoliko postoje druge organizacije na tržištu koje obavljaju navedene djelatnosti, ne vidimo razloga zašto ih ne bi mogao obavljati ni HOK. I na kraju zaključak, HOK odraz je stanja u društvu i dokazanog lošeg ekonomskog modela iako su usluge koje nudi načelno dobre. One nisu jednako dostupne svima, te hrvatski obrtnici njima nisu zadovoljni. Ako uzmemo u obzir činjenicu da smo jedina zemlja koja je imala socijalistički sustav i koja dalje ima obvezne članarine u komorama, a da smo po ekonomskim pokazateljima na samom dnu EU postavlja se slijedeće pitanje. Zašto se ne povedemo za primjerom ostalih zemalja u okruženju? Čvrsto vjerujemo da će izvođenjem obrtničke komore na tržište doći do podizanja produktivnosti i efikasnosti komore, a usluge koje komora pruža bit će kvalitetnija. Ako komore mogu svugdje poslovati na profitabilan način pružajući usluge koje privlače korisnike i kupce zašto to naše komore nisu u stanju, možda im samo nismo dali priliku? Tradicionalno obrtništvo kao nematerijalna kulturna baština je vrlo važan ekonomski faktor u Hrvatskoj s obzirom da njihova povijest datira još od rimskog doba gdje preko srednjovječnih bratstava koje su bili zaštićene svecima dolazimo do važne 1447.g. za povijest obrtnika kada je Gradska uprava Gradeca odnosno današnjeg Zagreba dala krojačima prve privilegije. Kasnije 1852.g. osnivaju se trgovačke obrtničke komore u Zagrebu, Rijeci i Osijeku. U tom smislu treba shvatiti i afektivnu stranu s obzirom da brojna obiteljska stabla našeg hrvatskog naroda svoje pretke nalaze u obrtima i zanatima koje bi onda članovi obitelji naslijedili i dalje nadograđivali. No danas imamo situaciju da mnogi ugostitelji se žale na kazne od strane države, pa onda i one poticaje koje im je država dala na ime pada poslovanja moraju nazad platiti državi. Do sada je više od 11.000 ljudi u ugostiteljskom sektoru ostalo bez posla. Ljudi mijenjaju zanimanje jer ne mogu izdržati bez rada, a mnogi neće imati dovoljno sredstava za pripremiti sezonu, što praktički znači njihovo zatvaranje i lošiju turističku ponudu. S ovakvim mjerama Vlade RH pretvaramo našu Hrvatsku u „kava za van“ turističku destinaciju. U tom smislu obrtnici i poduzetnici ne vide niti državu niti komore svojim saveznicima i doživljavaju namete od strane komora kao parafiskalni namet koji bi po anketama većine poduzetnika, obrtnika i ugostitelja trebala biti dobrovoljna. I naša dužnost kao njihovih saborskih zastupnika jest da budemo njihov glas i da to omogućimo. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Troskot, inicirali ste ukidanje obveznih članarina za HGK. Zadnje istraživanje kaže kako 90% onih koji plaćaju obvezne članarine HGK-u nisu niti blizu zadovoljni s uslugom i svim onim što dobiju od HGK-a. Jučer mislim da su izbačeni rezultati istraživanja. Sada inicirate ukidanje obveznih članarina za HOK. Jel imate možda podatke o zadovoljstvu sa uslugama koje svi oni koji plaćaju obvezne članarine dobivaju nazad od obrtničke komore? Hvala.
Poštovani zastupniče Kujundžić, hvala vam na pitanju. Dakle, treba razdvojit ipak obrtničku komoru od gospodarske komore iz razloga što po mnogim pokazateljima je obrtnička komora bolja od gospodarske. Primjerice, oni imaju godišnji plan rada, imaju financijski plan za razliku od gospodarske komore, imaju godišnji financijski izvještaj, dostupni dokumenti datiraju još od prije 5.g., imaju otvoreni oblik poslovanja, revizijska izvješća iz koje sam čitao neke od podataka i sponzorstva i donacija. Međutim, ovdje ne vidim anketu od samih obrtnika koji kažu da se slažu sa obveznom članarinom i ukoliko bi stvarno anketa pokazala da se svi obrtnici u Hrvatskoj, dakle da se slažu oko činjenica da bi ta naknada trebala biti obvezna nitko ne dvoji oko toga da bi to onda trebalo biti tako. I s druge strane, dakle menadžment obrtničke komore čini i dobre stvari i ne vidim razloga da tu sposobnost ne testiraju po tržišnim principima.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega, zapravo ću se dijelom preklopiti sa pitanjem kolege prije mene. Vi ste naveli niz argumenata koji pojašnjavaju zbog čega mislite da bi trebalo ukinuti obveznu članarinu. Jedan od malih, malobrojnih argumenata vlade je da niste utvrdili volju članova HOK-a, pa me zanima na temelju čega ste zapravo kao predlagatelj išli u ove izmjene, dakle da li ste napravili kakvu anketu konkretno, da li ste razgovarali s tim ljudima i imate li evo za predočiti njihovu volju konkretno? Hvala.
Poštovana kolegice Marić, dakle ovako, što se tiče samoga prijedloga zakona on je već bio u 10. mjesecu prošle godine tako da odma eliminiram potencijalne napade da sada ova obrtnička komora ide u ovom jeku sada kad je cijela ova kriza koja je, koja je povezana sa samim ugostiteljima. Dakle, mi smo radili našu internu anketu gdje smo razgovarali sa brojnim ugostiteljima, sa brojnim cehovima na kraju i sa ribarima, evo gospodin naš zastupnik Bulj je povezani sa ribarima, sa prijevoznicima recimo koji nisu bili zadovoljni za vrijeme same krize, pogotovo njihov tretman po pitanju leasinga, dakle prijevoznici su tu. Na kraju dana i naši obrtnici, govorili smo ovdje da danas, pričali smo o njima, nisu mogli prodavat svoje proizvode za vrijeme krize na, na placevima nego smo svi morali ić u trgovačke centre. Dakle, u našim analizama šta smo radili i razgovarajući s ljudima na terenu, dakle postoji veliki broj dakle obrtnika i ugostitelja [[Upadica: Vrijeme]] koji nisu zadovoljni sa uslugom.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Danice Baričević.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Troskot, od jučer ste vašom objavom na Facebooku u „Glasu poduzetnika“ iznenađeni činjenicom da su čak i oni zastupnici koji su dali svoje potpise da se ovaj prijedlog vaš nađe danas na dnevnom redu u HS zapravo glasali suzdržano na saborskom Odboru za gospodarstvo da se ukine obvezna članarina. Vidite, ja nisam iznenađena jer su drage kolege uvidjeli da HOK ima sasvim drugačiju ulogu od HGK, ima puno više javnih ovlasti, pogotovo po pitanju školstva za obrtništvo i usavršavanje obrtnika, dakle nitko od izabranih članova, predsjednika, članova upravnog odbora, nadzornih odbora, skupštine nisu stalni i zaposlenici, dakle to su sami članovi obrtnici koji upravljaju HOK-om na dobrobit, na dobrobit svih obrtnika [[Upadica: Vrijeme]] i većina njih radi bez naknade za rad.
Odgovor.
Puno vam hvala na ovom pitanju. Dakle, krenut ću od samog kraja što ste postavili. Javne ovlasti nisu argument da se ne ide u tržišni princip članarine i to smo vidjeli na brojnim primjerima europskih zemalja. Primjerice jedne Slovenije koja također ima slične ovlasti košto ima i naša HOK, no to ih nije spriječilo da uvedu tržišni princip gdje bi onda sukladno uslugama koje daju naplaćivali svojim članicama između 10 do 30 EUR-a po dobrovoljnoj bazi. Dakle, to je što se tiče vašeg argumenta javnih ovlasti. Vezano za samu obrtničku komoru, da slažem se, dakle oni imaju određene stvari odnosno procese puno bolje izražene nego što je to kod gospodarske komore i to sam i rekao na Odboru za gospodarstvo, dakle predsjedniku obrtničke komore. Međutim, s druge strane ukidanje parafiskalnih nameta je jedna od službenih ekonomskih politika moje stranke MOST, dakle i smatramo da parafiskalni nameti kojih ima preko 400, a obrtnička komora je jedan od njih ne bi trebali bit tu na prisilnoj bazi.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani kolega Troskot, poštovani potpredsjedniče. Pa evo kolega ja vas stvarno cijenim, vi se stvarno uvijek pripremite za raspravu, ali promovirate se u ovom saboru kao glavni rušitelj institucija. Pa umjesto da vrijeme, a koje ste puno odvojili u ovu pripremu i ovih govora i sve možda da to vrijeme iskoristite pa koji dodatan članak napišete. Vaš prijedlog zakona je 3 članka „briše se“, „briše se“ i „primjenjuje se za 8 dana“. Nema ništa kako će se provoditi 90.000 ispita, 20.000 je majstorskih ispita, nema ništa kako ćemo osigurati radnu snagu i obrazovanje, nema ništa o strukovnom obrazovanju za kojih imamo 80 milijona EUR-a iz europskih fondova gdje je obrtnička komora glavni partner, nema ništa o bilo kojem sustavu i vi ste to jako lijepo izanalizirali, ali broji se samo ono što piše u zakonu, a zakon vaš je „briše se“, „briše se“ i „primjenjuje se za 8 dana“. Hvala.
Odgovor.
Pa poštovani kolega Pavić hvala vam na lijepim riječima što ste pohvalili uvodni dio, cijenim to i cijenim kad ste na raspravama. Što se tiče samog prijedloga MOST-a, dakle ima jedna stara kineska poslovica koju sam rekao jučer, a to je da se u jednostavnosti krije genijalnost, a dakle da mi smo dali naš prijedlog, dakle mi smo dali naš prijedlog i ono šta stoji iza našeg prijedloga jest i kalibracije koje smo radili da sukladno zemljama koje su prošle kroz takvu tranziciju, dakle da ne dolazi do rušenja samih institucija nego da čak određene usluge bivaju više naplaćene nego šta je to po ovim, po ovom obveznom članstvu jer ako vi neke stvari tržišno naplaćujete ja vas uvjeravam da bi prihodi ne bi bili, dakle 15 milijona nego bi napravili 25 do 30 milijona kuna ukoliko je menadžerska sposobnost tu, a po pristupu g. Ranogajca ja ne vidim nikakvog razloga da se to ne stavi na tržište i nemam nikakvih sumnji da bi osoba takvog kalibra podigla prihode i po tržišnom principu.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Troskot, neke od stvari što ću vas pitat smo i čuli, ali sada vidimo s jednog drugog aspekta. Vezano uz ustroj obrtničke komore značajno je da radom u tijelima na svim razinama upravljaju sami članovi, znači nitko od članova upravljačkih tijela koje obrtnici biraju nije zaposlenik obrtničke komore nego su sve odluke koje donose rezultat vlastitog iskustva i praktičnog rada u struci. Prema tome, proizlazi da su članovi obrtnici sami sebi i nadzor u poslovanju jer sami biraju tijela, naravno uz poštivanje važećih zakonskih odredbi i mogu sudjelovati u svim odlukama i inicijativama. Znači u javnosti nisam primijetila neke značajnije aktivnosti članova obrtničke komore po pitanju ukidanja obvezne članarine, savjetovanja, ankete i slične, pa me zanima konkretna podloga za donošenje ovog prijedloga zakona, a vezana uz stavove članova, znači isključivo članova komora il je to bio pomalo ishitren potez [[Upadica: Vrijeme]] za dobivanje naklonosti članstva bez prethodne komunikacije sa istim.
Odgovor.
Pitanje vam je sasvim legitimno, dakle ono šta možemo postavit to pitanje primjerice u regiji Primorsko-goranske županije sa recimo inicijativama koje su bile 5 do 12 kada su naši ugostitelji izašli na, na ulice i jednostavno nisu osjetile niti da ih je čula naša vlada, niti da ih je čula obrtnička komora. Primjerice sami ribari kada za vrijeme korone nisu mogli prodavat svoje proizvode na pijacama, a s druge strane smo mogli onda ić u recimo lance kao što je Spar i kupovat zamrznutu ribu iz ko zna kojih zemalja, a nismo mogli jest kvalitetnu ribu koja dolazi iz naših krajeva. Dakle, na kraju dana isto se postavlja pitanje, dobro obrtnička komora je doduše napravila dosta po pitanju ugostitelja i obrtnika u smislu ove naplate, međutim s druge strane žale se obrtnici da nažalost ne dobivaju te naknade na regularnoj bazi i jednostavno se u tom cijelom procesu osjećaju sami.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi kolega Troskot, obrtnici i obrtništvo su neizostavan dio cjelokupnog gospodarstva, možda najžilaviji jer je odolio svim izazovima, teškoćama i krizama kroz protekla desetljeća. Obrtništvo ima budućnost i vrijedne ruke koje će ga zasigurno i dalje razvijati. Nacionalna krovna institucija kao što je HOK okuplja obrtnike svih struka, usklađuje njihove ponekad suprotstavljene interese. Takvim uređenjem obrtnicima je osigurana neovisnost i od strane države, što bi značilo izostanak jednog takvog jedinstvenog sustava za obrtnike, a da prije toga nismo proveli prethodnu analizu da naravno prije toga nismo utvrdili volju članova Obrtničke komore. Smatram da ne trebamo jedan dobar i solidan sustav urušavati ad hoc.
Pa uvažena zastupnice hvala vam na pitanju. Dakle naš prijedlog ne ide u smjeru uništavanja institucije Obrtničke komore nego dapače nadogradnje jer kada se vi tržišno ponašate odnosno kada tržišno izlazite u bitku za svaku kunu onda povećavate dodatno produktivnost i efikasnost. U tom smislu bi Obrtnička komora na tržišnom principu, gledajući primjerice prihode jedne Slovenije, Slovačke, Bugarske koje danas igraju vrlo važnu ulogu u EU, oni rade interdisciplinarne međudržavne projekte koji uključuju brojne zemlje EU i na taj način stvaraju određene modele na kojima se onda štedi recimo energija i takve projekte prodaju odnosno daju ostalim članicama EU. U tom smislu ja ne vidim razloga na koji bi način nestala takva institucija i sve analize koje ste spomenuli u EU pokazuju zapravo suprotno da je tržišni pristup [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] članarinama izrazito efikasan i produktivan.
Uvažena zastupnica Grozdana Perić sljedeća replika.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Troskot, znamo da Obrtnička komora je nastala iz cehova i njihovih udruženja odnosno sekcija i da su se oni organizirali upravo da bi se zaštitili i da bi se nametnuli kao jedna institucija koja može i koja nosi veliki dio gospodarstva u Hrvatskoj, a tako i u svijetu. Ono što je bitno da članovi te komore su obrtnici koji su i dalje obrtnici, znači nemaju status nekog dužnosnika nego su i dalje obrtnici i obavljaju te poslove samo uz određene naknade. Dakle, to je institucija koja itekako dobro funkcionira i daje itekako važne i dobre prijedloge za promjenu zakona, a u korist svojih članova.
Odgovor.
Hvala uvažena zastupnice. Možda funkcionira dobro, ali može puno bolje i to su pokazale sve one zemlje koje su prošle kroz tranziciju gdje su te članarine postale veće jer recimo uz menadžerske sposobnosti g. Ranogajca koji je stvarno osoba kao što smo imali prilike vidjeti na Odboru za gospodarstvo koja je izrazito energična koja se daje u taj posao, mislim da bi sa svojim timom i sa menadžerskim timom sigurno povećala prihode samoj Obrtničkoj komori jer kada je obrtnik još više zadovoljan sa uslugom koje Obrtnička komora kao krovna institucija povijesno važna za hrvatski narod pruža onda u tom smislu ne samo da je obrtnik spreman platiti više za uslugu koja onda ne bi trebala biti 76 kuna nego bi se za određene stvari, za određene licence plaćalo čak i više nego je u tom smislu i obrtnik spreman platiti i tržišno menadžerske sposobnosti kao što je g. Ranogajec i njegovi članovi tima. I u tom smislu ja ne vidim to kao rušenje institucije nego čak jedna određena nadogradanja [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] po primjeru Slovenije.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Marijana Puljak.
Poštovani kolega Troskot. Evo samo da malo pojasnim ovdje su kolege rekli kaže kako dužnosnici HOK-a nisu u radnom odnosu i ne primaju nikakve naknade odnosno oni primaju mjesečne nagrade, putne troškove, dnevnice i ostalo pa je tako npr. na predsjednika Obrtničke komore Primorsko-goranske županije u proteklih pet godina utrošeno više od 875.000 kuna. Obrtnička komora je u 2019. imala 36 zaposlenih s prosječnom plaćom 12.500 kuna, ukupni prihodi 22 milijuna kuna, a obavezne članarine pokrivaju 75% prihoda. Mislite li dakle da je opravdan strah svih onih koji djeluju u Obrtničkoj komori da će ukidanjem članarina zapravo izgubiti prihode i izgubiti i svoje mjesečne nagrada i ove sve naknade koje ostvaruju do sada?
Odgovor.
Hvala uvažena zastupnice na pitanju. Volio bih isto demistificirati i biti pošten prema ovom iznosu od 875.000 kuna, riječ je o bruto iznosu koji na godišnjoj razini iznosi oko 120.000 i u te iznose ulaze i porezi i doprinosi i troškovi prijevoza i troškovi noćenja primjerice tog gospodina u Zagrebu gdje je još putovao po Hrvatskoj i kada se to sve razdijeli oni su za sada realni. A vezano za strah koji ste spomenuli, ja mislim da je on neopravdan iz razloga što bi uvođenje neobvezne članarine u HOK kada bi se to išlo po tržišnom principu dakle povećalo bi prihode, a samo povećanje prihoda bi bio i dodatan onda razlog odnosno argument koji se mogao predstaviti pred obrtnike za povećanje plaća svih zaposlenih i samih predstavničkih tijela.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Troskot, vi se zalažete za dobrovoljno članstvo u komori i zaista postoje poslovi i zadaci HOK-a koji se mogu posebno naplatiti. Sad pitanje po kojoj to bilo cijeni i da li bi obrtniku to bilo znatno skuplje nego što je sada godišnja članarina. Postoje poslovi koji bi mogli biti pruženi samo onim članovima komore, međutim postoje poslovi koje obavlja HOK svim svojim obrtnicima, kao što je usklađenje njihovih i međusobnih interesa, često i suprotstavljenih interesa, prepoznavanje i nastupanje pred različitim institucijama, utjecanje na propise na gospodarske mjere. Pa tako znamo da je ceh ugostitelja zaslužan za smanjenje PDV-a u ugostiteljstvu, pa ceh ribara za plavi dizel, različiti lokalna udruženja i cehovi se bore za manje plaćanje zakupa na javne površine, komunalne naknade, koncesije i sl. i rezultati upravo se ne odnose samo na one članove, nego na sve. Kako bite to regulirali?
Poštovana zastupnice hvala na pitanju, dakle prvi dio kad ste krenuli navoditi zapravo ste navodili javne ovlasti odnosno određene segmente javnih ovlasti i po pitanju Slovenije koja je bila s nama u državi do '91. dakle ona funkcionira na način dakle da ima javne ovlasti, a funkcionira po tržišnom principu. Dakle, to nisu međusobno isključive komponente. Dakle, ako netko i dalje prakticira sve te javne ovlasti koje ima, koje ima obrtnička komora dakle ne vidim razlike zbog čega to ne bi moglo biti tržišno, tržišno postavljeno. Vezano za cehove da, oni jesu bili, oni jesu određeni cehovi su bili pogotovo za vrijeme krize izrazito aktivni pogotovo ceh ribara koje ste naveli. Međutim, kod ceha ribara mislim da je zakazala država prije svega iz razloga što nije bilo moguće dozvoliti da se svježa riba našega Jadrana, a sami dolazite iz Dalmacije ne prodaje ne pijacama, a da kupujemo i uvozimo ribu iz stranih zemalja.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Sanader, uvaženi kolega Troskot, gospodin državni tajniče zanima me ajmo mi još jednom kolega Troskot pojasniti hrvatskoj javnosti. Dakle, pa tu su pusti milijuni, točnije preko 180 milina kuna ili vi ćete mi znači reći u lipu znači te podatke. Pusti milijuni koji godišnje tuda lebe, idu, zašto se troše. Da li zna hrvatska javnost zašto se troši 200 miliona kuna, gdje ide taj novac, što se s tim novcem radi, što točno ti ljudi rade? Ako imam dobre podatke, vi me ispravite Velika Britanija, Slovenija, Skandinavske zemlje nemaju obvezatno članstvo ali čujemo neki nas uspoređuju s Njemačkom. Evo ja sam prvi kada Hrvatska bude imala BDP kao Njemačka, poreze kao Njemačka, uređen sustav kao Njemačka i skoro bih rekao plaću kakvu nam je obećala bivša predsjednica republike Kolinda od 8.000 EUR-a pa ja sam prvi da onda se plaća [[Upadica: Vrijeme.]] bilo kakav namet [[Upadica: Vrijeme.]] ovog parafiskalnog ludila.
Odgovor.
Uvaženi zastupniče Miletić, poštovani kolega, dakle ovako što se tiče samih prihoda oni su možda kroz desetljeće na toj razini koju ste naveli jer na godišnjoj razini oni ispadaju dakle između dakle 13 do 15 miliona kuna, govorimo o prihodima članarina. Međutim, možemo i dalje strukturirati te prihode, dakle od majstorskih ispita, dakle prije prihodi su na godišnjoj razini negdje oko 3,5 miliona kuna. Ono što bih htio još dotaknut u analizi koju ste me pitali jest da prije prihodi od donacija iz proračuna iznose 2,3 miliona kuna i to je za određene europske projekte odnosno projekte EU. Međutim tu dolazi zapravo do duplog plaćanja samog obrtnika. S jedne strane on to plaća kroz članarinu mjesečnu dakle od 76 kuna, a s druge strane i kroz proračun dakle koji se puni iz određenih nameta prema tim osobama, dakle se ponovno financiraju određeni projekti. Dakle, kod tog prihoda dakle imamo duplo plaćanje od strane samih obrtnika i od prihoda od zakupa na godišnjoj razini. Prošle godine je iznosio 1,2 miliona kuna. … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče Troskot, rekli ste u svojoj raspravi i nekoliko puta ste sad to ponovo spomenuli da je zapravo cilj da se smanje parafiskalni nameti s jedne strane. S druge strane ste rekli ukoliko komora prijeđe na tržišni princip poslovanja da postoji velika vjerojatnost da će sve te usluge biti za obrtnike skuplje. Da će prihodi komore biti veći. E sad, molim vas da mi objasnite kako ste to sad shvatili ili kako ste to osmislili da ćemo rasteretiti naše obrtnike ukoliko će nakon ukidanja obrtničke članarine plaćati više i imati veće troškove.
Odgovor.
Hvala, dobro pitanje. Dakle ovako nama jest ukidanje parafiskalnih nameta odnosno da se oni prisilno plaćaju. Dakle, mi ne možemo zabraniti našim obrtnicima i poduzetnicima da ukoliko žele platiti određeni namet za poboljšanje njihovih usluga, dakle da oni to plate jel. Ono šta tržišni princip kao takav onda pretpostavlja da će za tu plaćenu uslugu dobiti odnosno taj plaćeni novac dobit dakle puno veću uslugu. Dakle, za činidbu dobivam protučinidbu. I ukoliko takva protučinidba od strane Hrvatske obrtničke komore ili Hrvatske gospodarske komore dovede do dodatne vrijednosti još kod samog obrtnika koji traži uslugu onda to više nije namet nego je investicija od strane obrtnika odnosno poduzetnika. Tako da s naše strane da, ukinut obvezno ovakav jedan nameta jel sami obrtnici ni ne znaju u dosta velikoj većini za što to plaćaju. Međutim, s druge strane ukoliko obrtnička komora tržišno pristupi tome, ponudi svoju uslugu to je kao i neko poduzeće onda koje onda [[Upadica: Vrijeme.]] samo, sam obrtnik plaća.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Damir Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega ako sam dobro shvatio cilj vašeg zakonskog prijedloga je ukidanje komorskog doprinosa i ukidanje obvezatnog članstva. Govorili ste jedan i drugi termin, pa nisam više siguran. S obzirom na vaš prijedlog dakle Članak 77. Zakona o obrtu i dalje koji ne predlažete brisat govori i propisuje obvezatno članstvo, dakle to ostaje. Međutim, imate problem sa Člankom 81. koji ste predložili dakle stavak 2. alineja 7. da se briše koji govori o obveznom doprinosu koji plaćaju svi članovi međutim isti taj članak vam daje ovlast skupštini da donese i druge odluke. Dakle brisanjem te alineje vi ne onemogućavate skupštini HOK-a da donese odluku o plaćanju obvezanog doprinosa. Drugim riječima Članak 81. ne propisuje taksativno odredbe skupštine i ovim prijedlogom koji ste kao što je rekao kolega Pavić sa dva brisanja i jednom vacatio legis ne rješavate apsolutno ništa.
Odgovor.
Dakle ovako vrlo jednostavno stvar, mi bi obveznu članarinu dakle sveli da ne bi bila prisilna nego da bi bila dobrovoljna, a samo članstvo kao takvo ovisi o samom obrtniku da li želi biti unutar samog obrtništva ili ne. Dakle, to je to. Dakle, mi bi samo prisilno članarinu stavili da bude dobrovoljna, dakle ne dolazi do brisanja, nego samo da članarina nije više po obveznom principu nego po dobrovoljnom.
Zahvaljujem, završili ste s vašim uvodnim dijelo. Slijedeća rasprava je u ime Kluba Hrvatskih suverenista, zastupnik Hrvoje Zekanović, njega nema, pa onda ćemo napraviti pauzu 10 minuta. Nastavljamo u 21 i 10 dok se prozrači prostor. [[STANKA U 21,02 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 21,10 SATI]] Evo nastavljamo dalje, u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog zakona o izmjenama Zakon o obrtu Klub HDZ-a neće podržat. Mi u Klubu HDZ-a smo mišljenja da za svaku promjenu koja se odnosi na poslovanje obrtnika bilo da se radi o njihovim pravima ili obvezama treba provesti analizu i konzultirati se upravo s tim obrtnicama, pa tako i za ove izmjene Zakona o obrtu. U RH trenutno je aktivno i to sad u siječnju ove godine više od 93.000 obrtnika i mislim da je neophodno da imamo jednu instituciju koja zastupa interese svih tih obrtnika i koji upravljaju upravo s njom. Svi dužnosnici HOK-a kao što smo već mogli i kroz replike čuti moraju imati aktivni obrt i nitko od izabranih predsjednika i članova skupštine, te nadzornih i upravnih odbora nije zaposlenik sustava. Mislim da je to jako bitno znati da se ima percepcija kolko to sredstava i za što troši upravo HOK. Ona je samostalna, stručna, poslovna organizacija obrtnika koja je osnovana radi promicanja, usklađivanja i zastupanja zajedničkih interesa obrtništva. Temeljni cilj nije promicati privatne ili uske interese svojih članova i stoga najčešće nisu ni okupljeni dobrovoljno. Ona predstavlja sve obrtnike i sve djelatnosti, usklađuje njihove interese i pred predstavnicima vlasti i resornim institucijama. Prednost komorskog sustava je u okupljanju obrtnika svih struka i njihovom ponekad i suprotstavljene njihove interese treba uskladiti. Stručne službe komore pod jednakim uvjetima dostupne su svim članovima. Odluke se donose uz pomoć stručnjaka sa dugogodišnjim iskustvom i širokim rasponom znanja iz raznovrsnih područja poslovanja. U HOK-u imamo svega 38 zaposlenika čija plaća neto iznosi nešto više od 8.000 kuna. Ako znamo da imamo preko 63% zaposlenika visoke stručne spreme ili magistra mislim da zaista govorimo o ljudima koji rade za jako mala primanja, a od velikog su značaja za razvoj obrtništva u RH. Upravo na ovakav način utječe se i na propise i na gospodarske mjere onako kako pojedini obrtnik nikad ne bi mogao samostalno utjecati i time se stvaraju povoljni uvjeti poslovanja, a ujedno se i sprječava moguća šteta za obrtnike. Obrtnici su najčešće i obrt je najčešće obiteljski posao. Vidjet ćemo po broju zaposlenika da imamo čak nešto manje zaposlenika nego što imamo obrtnika, što znači da u prosjeku obrtnici samostalno rade, samo oni znači su zaposleni unutar svog obrta ili imaju eventualno ortaka, a rijetki obrti imaju i nešto veći broj zaposlenika, opet se radi o brojci 3, 4, 5, 6, maksimalno do 7, 8 i 10. Upravo ovakvi mali poslovi jako se teško mogu suprotstaviti velikim gospodarskim i monopolističkim sustavima i zato je jako bitno da su okupljeni u ovoj komori. HOK pruža svakodnevno stručne savjete i ima individualni pristup svakom upitu, daje informacije o pravima i obvezama, mogućnostima financiranja, usklađivanja poslovanja, osnaživanju konkurentnosti, o ugovornim odnosima, vezano za radno pravo koncesije, potpore, trošarine, minimalno tehničke uvjete, zaštitu okoline, kreditiranje norme, standarda itd.. S obzirom da znamo da ti mali obrtnici kao što sam rekla ne mogu u svom sastavu imati i nisu financijski jaki da mogu plaćati i svoje pravne, rekli bi i kadrovske savjetnike, tako i porezne i financijske savjetnike i veliku potporu imaju upravo u HOK-u. Ona ima posebnu važnost i u očuvanju strukovnih zanimanja, provođenju pomoćničkih i majstorskih ispita, osigurana su i sigurna praksa za sve praktikante. Stoga je neophodno da ovaj komorski sustav financiran bude po principu solidarnosti. Svatko tko treba može zatražiti pomoć i dobiti je pod jednakim uvjetima. HOK vrši javno pravni nadzor nad članovima struke, te stoga prvenstveno promiče javni interes. Posljednja inicijativa je također za ukidanje članstva u HOK-u je rezultirala donošenjem novog Zakona o obrtu, te je tada izvršena reforma sustava upravo sa ciljem povećanja kvalitete usluge koje pruža obrtnicima i na način da se u ustrojstvenom smislu sustav potpuno povezao uz kontrolu i pružanje istih razina usluga i tada u financijskom smislu uvedene je jedinstvena stopa komorskog doprinosa u paušalnom iznosu koji u mjesečnom iznosu ne smije biti viši od 2% osobnog odbitka iz dohotka sukladno Zakonu o porezu na dohodak. Sad taj iznos je 912 kuna godišnje. Za doprinos koji obrtnici plaćaju HOK-u ona im pruža i trajnu potporu u poslovanju te se brine o razvoju, ali pruža i neograničenu besplatnu pomoć savjetodavne službe, besplatne edukacije, nastupe na domaćim i inozemnim sajmovima. Evo samo kroz ovu covid krizu imamo informaciju da je HOK svojim obrtnicima odgovorila na preko 38.000 mailova. Tu su bili različiti upiti, posebno vezano za gospodarske mjere. Obrtnici početnici od ove godine su oslobođeni komorskog doprinosa za prve dvije godine, također zbog krize izazvane korona virusom i otežanog poslovanja obrtnika krajem ožujka 2020.g. obrtnike je rasteretila komora za komorski doprinos za drugi kvartal. Obrtnike stradale u potresu također je i njima otpisano zaduženje za prvi kvartala. Obrtnik preko HOK-a ima i određene pogodnosti, kako je komora sklopila Sporazum o suradnji kojim se ostvaruju popusti kod partnera i vezano za izbor oko električne energije, goriva, uredskog materijala, medicinskih usluga, tiskovina, informatičkih usluga, oglašavanja i sl. Kroz cehove HOK sve struke zastupaju svoje specifične interese te utječu na donošenje zakonodavnog okvira važnog za poslovanje. Kao što sam rekla, doprinos ceha ribara kao ključnog partnera Ministarstva poljoprivrede bio je na temelju politike za svu politiku vezano za sektor ribarstva, ceh ugostitelja je zaslužan za sniženje PDV-a na 13% za usluge pripremanja i usluživanja jela i slastica, ceh prijevoznika izborio se za povrat dijela uplaćene trošarine iz goriva te ukidanja obveze korištenja autoceste za domaće prijevoznike itd. Unutar HOK djeluje 9 cehova i 13 sekcija. HOK jedna je od najtransparentnijih komora u RH u posljednjih pet godina i ona sustavno brine o strukovnom obrazovanju već više od 25 godina. Stoga zaključno, Klub HDZ-a koji podržava, mi podržavamo daljnje rasterećenje naših 93.000 hrvatskih obrtnika, ali uz istovremeno pružanje kvalitetnih usluga i osnaživanje njihovog tržišnog položaja. Ako znamo da uz ove obrtnike imamo tu zaposleno i više od 91.000 radnika koji čine 13% zaposlenih u RH ne možemo se složiti sa ovakvim izmjenama jer smo mišljenja da ono ne može olakšati poslovanje obrtnika kako navodi predlagatelj već da se može izgubiti niz važnih funkcija koje nikako ne mogu biti prepuštene tržištu kao što je npr. strukovno obrazovanje, Sud časti kojim se izbjegavaju dugotrajni sudski postupci i troškovi odvjetnika, praćenje zakonodavstva, davanje zakonskih inicijativa itd. stoga ovaj prijedlog zakona klub HDZ-a ne može podržati.
U ime predlagatelja sljedeća rasprava zastupnik Miro Bulj.
Kolegice i kolege. Evo iza kluba HDZ-a mogu samo kazati da je ovo HOK bi bila na dobrovoljnom članstvu, što znači nije ograničavanje obrtnika da budu članovi obrtničkih komora i mislim da je to nešto najpoštenije. Evo davali ste velike otpore za HGK koja stvara svoje carstvo, uništaje naše poduzetnike i gospodarstvenike u biti nemamo rezultate što se tiče HGK. Davali ste ogroman otpor pa čak me najviše čudi evo što nema ovdje g. Hrebaka, vašeg koalicijskog partnera kao nositelja te liberalne priče, čak malo i čudno za mene da ja to pričam jel, ali za Hrebaka bi to bilo minimalno ono što bi trebao podržat. Međutim ne znam gdje se izgubio taj čovik, ne znam ja baš gledam i mislio sam da će on biti jedan od zagovornika skidanja 500 nameta, jednog od 500 nameta poduzetnicima van poreznih, 500-njak, mislim treba to brojiti, bit će ne znate vi. Evo da je pitat koliko sad imamo van poreznih nameta, vjerojatno teško bi ko pogodio broj jel svakodnevno to reste i to opterećenje i za obrtnike u ovome slučaju, a i za gospodarstvenike. To su ljudi koji stvaraju dodatnu vrijednost, ako dodatne vrijednosti ako nećemo rasteretiti te ljude, poglavito u ove dvije trećine Hrvatske koje su prazne ako ih nećemo rasteretiti svih tih nameta, ako ih nećemo rasteretiti poreza na minimum onda nema radnih mjesta, nema opstanka ljudi na tim područjima i to je činjenica. Ako triba pet godina … Dalmatinsku zagoru, Slavoniju, Lici, Gorskom kotaru i to je projekt, a ne projekt Slavonija koja ugasi sva radna mista. Projekt Slavonija, nemojte mi slučajno taj projekt takav u Dalmatinsku zagoru. Vi otvorili projekt Slavonija i ugasili sve šećerane. Uništilo ono što je bilo. Ja sam računao da ćete vi projektom Slavonija u poticajima, novim mjerama, novim u biti to je bio jedan PR magla kao i sve što se događa. U mojoj županiji triba pomoć obrtnike, triba pomoć u srednjoškolskom obrazovanju da imamo obrtnike nove da stvaramo kroz stručno osposobljavanje u srednjim školama. Tribamo vratit zanate, ako imamo stoke onda nam triba valjda mesar, ne triba nam neko ko spaja svemirski brod, al triba nam i onaj ko spaja svemirski brod, ali fali nam mesara, fali nam ne znam, naravno da to tribamo prilagoditi to našim zanatima, našim zanatlijama, našim obrtnicima, međutim vi to ne radite nego mećete terete, stavljate terete, samare na ljude koji stvaraju dodatne vrijednosti. Ne mogu ti ljudi vuć, ne mogu oni samo vuć, oni mogu dobrovoljno pristupiti određenoj grupaciji, udruženju i to je ono što treba zastupat. Međutim, vama bilo kakvo rasterećenje ne odgovara, ne znam zbog čega, koji je razlog, ali vama se ne čudim toliko jel mora neko u tome hrambenom lancu bit tu zato je to stvoreno, ali nije mi jasno zbog čega liberali šute, zbog čega oni šute i podržaju ovu politiku. Oni će kaže iza izbora će to donit kad završe izbori, oće, oće, kada na vrbi rodi grožđe će oni dignut svoj glas. Ja sam ima sriću bio sam među 12 zastupnika kad se nismo slagali nakon 3 mjeseca išli smo na izbore i nije problem biti u vlasti nikakav, al triba bit principijelan il oporben, časno je i jednom i drugom, znači treba biti principijelan i očekuješ od principijelnosti od onih koji zastupaju određene programe i kad su na vlasti i okej, to ne mora neko biti na vlasti, al neko je i u oporbi. Međutim, ovdje su liberali zakazali. Di su reformisti, njijzi ne vidim, di su manjine i njijzi ne vidim, na ovim područjima žive teško ljudi srpske nacionalnosti, ne vidim Šimpragu gđu., ne vidim Pupovca Milorada, jedino vidim ovdje Milu Horvata, poslalo vas kao državnog tajnika koji ste imenovani ispred nacionalne manjine, tu stojite i slušate šta ćete, morete brojit zjake, eto šta možete, a ne reć stav vlade. Vi ne možete čak reć stav vlade. Hvala lijepo.
Prva replika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Kolega Bulj, poštovani potpredsjedniče sabora, pa evo možda kolege nisu došle jel su malo i pročitale zakonik kao što je g. Habijen reko, vi ovim uopće ne ukidate članarinu obveznu. Vi ovime samo tu mogućnost prebacujete na skupštinu ili dalje kad zbrišete alineje ostavljate skupštini HOK-a da donese obvezatne članarine. Dakle, napišite bolje, tri članka, „briše se“, „briše se“, „8 dana“. Ništa nismo čuli o sustavu obrtništva, o sustavu obrazovanja, o 80-90.000 ispita, 23.000 majstorskih ispita, o milijonima EU projekata, ništa, samo dolazite u sabor, rušite institucije, noću tu raspravljamo, ja sve čekam koja je slijedeća noć, koja je slijedeća institucija, al evo instituciju po instituciju mi ćemo branit sustav koji treba opstati, da li može bit bolji, to trebamo raspravit, al u vašim govorima mi to ne vidimo nijedan prijedlog kako da sustav bude bolji [[Upadica: Vrijeme]]
Meni vi kažete da ja rušim instituciju, u Hrvatskoj ja rušim institucije. To vi morete reć svom vođi Plenkoviću, ja ne rušim institucije, ja sam jedan od kapi u moru koji se bore za ove institucije i nikad ih neću rušiti, ali ove krvopije i pijavice koje uništavaju hrvatsko gospodarstvo, hrvatske obrtnike, 500 nameta vanporeznih, bit ću protiv toga, bit ću protiv toga, bit ću protiv toga zato šta vaša obećanja koja ste vi kao ministar davali doli po 150 milijona kuna pomoći financijskih potpora, toliko ste izlagali Sinj, cetinski kraj, imotski kraj pred izbore, to je tolko bilo bljuzgotina i laži da to ne može čovik opisat, evo niti kune nije došlo, kune jedne niste dali. Obmanjujete taj narod i još ste porijeklom odatle i govorite meni da ja rušim institucije, da ja rušim institucije [[Upadica: Vrijeme]] Prijavite me na sud, sutra imam suđenje s Mešićom, mogu i s vama jedva čekam.
Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Čl. 238., kolega Bulj me uvrijedio, neću vas ja uopće tužit kolega Bulj, građani će presuditi, a i po anketama 31% ide HDZ-u. U Splitsko-dalmatinsku županiju, to smo jučer govorili, 5,5 milijardi kuna, bit će poseban program za Dalmatinsku zagoru, ulagat će se sredstva, gradit će se, evo i g. Kujundžiću će ić vrtić. Prema tome, ja ne vidim potrebe za ovakvim vrijeđanjem, al vidim [[Upadica: Vrijeme]] da ste nervozni dolaze izbori, mi imamo 31%, vidjet ćemo nakon izbora.
Ovo je bila replika i imate opomenu. Replika uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. A moj Marko, al dobro. Kolega Bulj, vladajućima je glavni argument kad smo raspravljali o obveznim članarinama HGK bio starost te institucije, sad ovdje kad pričamo o HOK-u već nekoliko puta se ponavljaju majstorski ispiti koji se ionako ionako plaćaju. Majstorskih ispita u HGK-u nije bilo osim ako možemo pričati o fasaderskim radovima u visini od 21, 21 milijuna kuna. Što mislite koji je pravi razlog kojeg vladajuća većina neće podržati ukidanje obveznih članarina HOK-u?
Pa ja mislim da bi ovdje bio najbolji odgovor dao naš zastupnik Pavić, on bi ovdje bio najrelevantniji jel pusti milijardi šta je taj čovik propisa doli po vašoj imotskoj krajini i Sinja ja ne vidim kune. Čak ste vi bili na vladu, dakle ste obećali „Dalmacija vinu“, sićate se ministre Paviću tadašnji da ćete im platit njihove zaostale zaostatke koje nisu dobili, ljudi su prosvjedovali, tada ste isto lagali. Znači vi ste ta vlada u kojoj je bio Pavić sad naš saborski zastupnik 2 milijarde kuna su obećali dati našem kraju. Niti kune, niti kune nego samo isisavaju. Ja kad pogledam vaš kraj, svoj kraj, evo samo spominjemo Cetinu koja proizvodi 40% hidroenergije RH, pa rasteretite te ljude gospodarstvenike, rasteretite te ljude obrtnike, rasteretite ih malo. Pa ne možete im toliki samar nabiti u Hrvatskoj slobodnoj državi, pa ljudi biže ća, zatvaraju svoje obrte ne mogu više to poplaćat, ne mogu ni sebe ni svoje radnike. Pa zašto to radite, koji je to interes? Ostat ćemo bez naroda i samo područje.
Hvala g. Bulj. Imamo jednu povredu Poslovnika uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Povrijeđen je čl. 238. ja ne bih bio previše kolega Bulj strog prema Marku, Marko je dok je bio ministar pomogao u granicama onog što mu je bilo dopušteno, međutim zaboravlja činjenicu da taj kraj je devastiran lošim politikama kojima evo vi niste osobno pripadali kao čovjek i kao pojedinac. I evo povlačim povredu Poslovnika i hvala vam na opomeni.
Ovo nije bila povreda Poslovnika dobro je što ste povukli, ali dobivate opomenu jer ste iskoristili vrijeme. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani predstavničke Vlade. Kolegice zastupnice, kolege zastupnici. Iz izlaganja našeg kolege Troskota i nakon toga iz replika koje smo čuli možemo zaključiti da je ovaj prijedlog zakona poprilično simplificiran i da zapravo se njime ne ukidanju obavezne članarine nego da se to samo prebacuje na drugo tijelo koje će o tome odlučivati. Znači onaj cilj koji se možda htio postići zapravo se sa ovim zakonom ne postiže. I osim toga ono što smo još čuli u raspravama i u replikama je da komora ima jako puno zadataka, puno poslova koje obavlja i za obrtnike i u ime obrtnika i smatramo da bi se prije ukidanja te obavezne članarine, ako se ukine, mogle provesti promjene i reorganizacija i u javnoj upravi u jednom dijelu ministarstva i bez toga se obavezna članarine ne bi smjela ukinuti. U cilju daljnje rasprave, detaljnije analize i potencijalnih kvalitetnijih rješenja, klub SDP-a će dati podršku ovom prijedlogu, ali nadamo se da ćemo u drugom čitanju imati dodatne prijedloge i sugestije koje ćemo moći kvalitetnije raspraviti i vidjeti što se dešava ukoliko se to stvarno ukine. Ja sam pokušao ovdje skrenuti pozornost g. Troskotu kroz repliku da tržišno orijentirana komora zapravo može prouzročiti obrtnicima i veće troškove, što nam ni u kom slučaju nije cilj. Sada komora za obrtnike obavlja velik dio poslova, a ukoliko bi obrtnik htio nekakve dodatne usluge može dobiti i sada na način da svojim novcem angažira savjetnike, da svojim novcem angažira nekakve agencije. Prema tome, ono što im komora daje za sada je obrtnicima dosta, a oni koji smatraju da im nije dosta te usluge mogu tražiti drugdje, ukoliko imaju neke veće apetite, zahtjeve, potrebe. Međutim, svi oni koji takve potrebe nemaju to sve dobivaju od komore. Ja sam sa Udrugom obrtnika i sa komorom povezan od 1987.g. možda ima tu i neki saborskih zastupnika koji se možda se još niti nisu rodili, ali mogu reći da je ta komora nešto sasvim drugo u odnosu na HGK i da to ne smijemo ni u kom slučaju miješati. I ona inicijativa za ukidanje obavezne članarine u HGK je bila i dobro razrađena i dobar prijedlog, to je prihvatila i Vlada kao tako i razradit će taj prijedlog na jedan način koji odgovara i Vladi i HGK-u jer kada bismo ukinuli članarine i tamo onoj komori došlo bi do ukidanja komore, nema prihoda. Znači moramo pronaći prihode da komora za obrtnike koji su zainteresirani za suradnju sa komorom mogu i dalje komunicirati i da mogu i dalje sa njima surađivati. Ja bi samo htio tu još napomenuti da smo već imali nekoliko tu replika vezano za zaposlenike u komori. Možda je bio malo nezgodan izričaj gospođe kolegice Perić koja je rekla da su ljudi koji su u komori članovi komore, to je sigurno točno, ali htio sam reći da su članovi tijela komore zapravo članovi komore, pardon da su obrtnici nego oni su i aktivni obrtnici. Znači oni su aktivni obrtnici i moraju imati aktivan obrt, moraju raditi da bi bili u tijelima te komore, bez obzira da li se radi o Udruzi obrtnika na županijskom nivou, na nivou općine i grada znači moraju biti aktivni i sudjelovati u radu te komore. Znači oni zapravo delegiraju svoje ljude 51 čovjeka delegiraju nakon toga u HOK i taj 51 čovjek zapravo čini Skupštinu komore, a svaki predsjednik županijske organizacije je zapravo član Uprave komore i to nam pokazuje da ti obrtnici sami, sami samostalno upravljaju tom komorom. Slažem se s vama, postoji možda i jedan broj ljudi, jedan broj obrtnika koji možda i ne trebaju sve usluge komore, međutim nemojte zaboraviti da je ta komora daje veliki broj usluga obrtnicima da im pomaže u vezi poreza, da su im porezni savjetnici, da im pomaže u njihovom poslovanju, da im pomaže u organiziranje kroz cehove, znači ima puno stvari gdje im komora pomaže. Ako gledamo organizaciju komore, ako gledamo kako se bira predsjednik vidite i sami zapravo da nakon toga ovi 51 član skupštine zapravo bira predsjednika s time da predsjednik ne može biti bilo tko nego morate udovoljavati određene uvjete, znači mora opet biti član komore, mora raditi minimalno 10 godina, mora biti aktivan u tijelima komorskog sustava minimalno 5 godina, mora imati podmirene obveze sve što se tiče poreza i doprinosa, mora imati dokaz da se ne vodi kazneni postupak i da je dobio potvrdu suda časti da nisu izrečene mjere. Ono što bi vam htio posebno napomenuti, je da obrtnici nisu sindikalno organizirani i osim njihovih individualnih aktivnosti za njihova se prava bori samo obrtnička komora, a osim toga obrtnicima se lakše vratiti komori koja daje nakon toga sistematizirane prijedloge i razrađuje njihove prijedloge i prosljeđuje ih prema nadležnim tijelima. Između ostaloga zahvaljujući komori u proteklom periodu, u proteklih nekoliko godina izboreno je da žene obrtnice imaju ista pravo kao i radnica na rodiljnu naknadu što prije nije bio uvjet, da obrtnik vlasnik ostvaruje ista prava na naknadu bolovanja kao i radnik što prije nije imao. I ono što je možda i najvažnije, ukoliko se obrt zavori iz ekonomskih razloga, obrtnik ostvaruje pravo na naknadu HZZ-a na koju prije nije imao. To je izuzetno važno. Morate znati, za one koji ne znaju, obrtnik jamči svom svojom imovinom za poslovanje tog obrta i cijelo vrijeme je opterećen time, cijelo vrijeme ima pritisak nad svojom glavom i to nije mala stvar jer ukoliko se nešto desi izvanrednom poslovanju, ukoliko ne može naplatiti svoje potraživanje lako mu se može desiti da izleti iz svoje kuće, iz svoje garaže, iz svoje radione i da nakon toga više ne može uopće privređivati. Netko je tu spomenuo da nije bilo majstorskih ispita, bilo je, bilo je majstorskih ispita otprilike 22.000. Nemojmo zaboraviti da osim tih ispita je bilo nekih 90-tak tisuća pomoćničkih ispita, da je izdano otprilike 17.000 licenci za provedbu naukovanja u radionicama obrta i trgovačkih društava i na taj su se zapravo način osigurala otprilike oko 59-60 hiljada slobodnih naučničkih mjesta. Obrtnička komora izuzetno puno brine i za naše buduće generacije, znači vodi se briga za mlade kroz postupak licenciranja obrtničkih i drugih radionica za prijem naučnika na naukovanje i to je jedan od izuzetno važnih segmenata djelovanja HOK-a. Ja bi tu još samo za zaključak naveo da se temeljem ovoga što sam do sada govorio, a govorit ću još, vidi da je ustroj organiziranost, pružanje usluga i važnost komore za cjelokupno gospodarstvo i poslovanje obrtnika izuzetno važno, da ima nemjerljivu vrijednost i da bi trebalo razmisliti o dodatnom poticaju i ovaj prijedlog u svakom slučaju iziskuje i zaslužuje daljnju raspravu sa dodatnim prijedlozima, a ta rasprava će se provesti zasigurno u drugom čitanju. Hvala za sada.
Hvala. Slijedeća [[Upadica: Kaj ne valja?]] hvala u redu je. Slijedeća rasprava u ime predlagatelja Miro Bulj.
Hvala lijepo. Pa nije ni kasno, evo tek će 10 sati tako da ne moramo biti nervozni. Očekujem da će doći i kolege koji nisu tu pa da će se uključiti u ovu bitnu raspravu. Naravno da triba skinuti taj jaram sa leđa naših obrtnika i naravno da bi ja više volio da ovo je predložila vladajuća opcija ili da je Vlada, liberali npr. da je Hrebak predložio vjerojatno bi to prošlo. Međutim ja bi više volio da je Vlada kad neće ovo prihvati onda da je dala mjere nekakve za obrtnike recimo moratorij na kredite, kamate da je dala kao što je Slovenija napravila. Znači nije to daleko, znači imamo te mogućnosti di možemo pomoći obrtnicima, a da obavezna članarina ne mora biti jedna od 500 vanporeznih davanja na teret tih ljudi. Evo, ja u svome kraju volio bih da napravimo analizu, da je Vlada napravila analizu što je potrebno. Mi smo izgubili sve tradicijske obrte, recimo prije je bilo radili su ljudi, imamo recimo u nas najcjenjeniju imamo recimo tovara ili magarca kojega mi najviše cijenimo u Dalmatinskoj zagori, najviša životinja, koja je najviše napravila na tome području, pa su bili ljudi koji su imali svoje obrte. Moramo ih vratiti, tradicijski, kulturni obrti gdje bi se moglo i to poticati da netko radi samare, prije je bilo …/nerazumljivo/… sad ga više nema jel, izumrlo je i to. Izumire nam sve. I opet ponavljam ako mi nismo spremni kao Hrvatski sabor rasteretiti od neporeznih davanja naše obrtnike i poduzetnike na cijelom području poglavito 2/3 RH, ako nemamo snažne mjere, a vi se izrugivate s ovim mjerama koje daje oporba. Zašto se rugate s tim mjerama? Zašto ih ponižavate? Ako su preslabe onda znači da ništa neće nanit štetu. Što ih ne prihvatite pa neka obrtnici biraju oće li dobrovoljno članstvo ili neće. Znači ne tribamo biti nervozni, a poglavito nervozu kad prinose oni koji su liberalna politička opcija koji bi morali zastupati više nekakvog rasterećenja, slobode i nešto slično. Prema tome, čudi me zbog čega toliki otpor i zbog čega toliko zalaganje, uvaženi državni tajniče g. Horvat, a poglavito vaše stranke SDSS-a. … Milorad Pupovac se diže ovdje skače za ljude na ovim nerazvijenim područjima koji se bave obrtom ne morete vidite ne morete se branit koliko on brani te ljude, koliko ga je briga za tim ljudima srpske nacionalnosti koji žive evo i ja živim na tome području, koji teško žive kao i Hrvati koji teško žive. Ali nema ih, nego jednostavno zagarantirano gospođi … župan ona je tu, sada je saborska zastupnica da ovdje dođe pa cvile, jauču kako je teško. Teško je zato što se prilagodite ko daždevnjak i to je to i tu je problem, vas kao predstavnika Vlade ja sam očekivao da ćete vi doć ovdje. Pa moram govoriti o problemima, mislim ljudi obrtnika, pa izmire nam država ostaje nam prazan prostor. Predstavnik Vlade došao ovdje sjeo u fotelju ni riči, ni b, ni c, ni a. jel to ponižavanje saborskih zastupnika i legalnih inicijativa, oporbe il vlasti isto je, to je omalovažavanje inicijativa koje su proceduralno poslovnički koji ima zakonsku snagu poslani u proceduru. I umjesto da argumentira ovdje Vlada najavi mjere za spas obrtnika i kroz obrazovanje i kroz sve što treba, poglavito na područjima, ponavljam na cijelom teritoriju RH ili neka dadu mjeru, pomozite barem obrtnicima, nemojte im stavljati jaram, nemojte, pomozite im, triba im pomoć. Ljudi su u problemu u ovoj korona krizi i bez korona krize iza ovoga ko zna što slijedi. Znači moramo učiniti sve da skinemo ove harače sa leđa naših obrtnika. Hvala.
Imamo dvije replike, prva je Damir Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj. Pokušat ću bit jasan i pristojan. Sat i pol već raspravljamo o ovom vašem prijedlogu zakona, vaš cilj je ukinuti obvezni doprinos, ali s ovim se to nije mogućnost, dakle s ovim prijedlogom koji ste napisali to nije moguće jer vi to uopće ne predviđate. Dakle, vi i dalje ostavljate obvezno članstvo, a čl. 81. st. 2., alineja 7 brišete, a ostaje vam zadnja alineja koja govori da Skupština HOK-a i dalje može donijeti takvu odluku. Mi ćemo tu još tri sata provesti i raspravljati o nečemu što se ovim prijedlogom ne rješava, ja samo to govorim. Onda ste mogli pripremiti ko to je rekao kolega Pavić umjesto dva brisanja i čl. 3. staviti bar četiri brisanja ako ništa više onda bi bar imala smisla ova rasprava, ovako nema.
Odgovor.
Vi ste zastupnik i ja sam zastupnik i kod brojnih prijedloga koje je davala Vlada, ja sam davao zakonskih inicijativa možda su dobre ili pogrešne ili nešto nije dobro davao bi amandmane. Vi dajte amandman, evo mi ćemo ga prihvatiti jednoglasno, evo dižemo ruku unaprijed za sve ovo što ste rekli, ali ja ne znam još vas stav, jeste li vi za to da bude dobrovoljno ili da ne bude. Znači ok, ako ima tisuću i jedna greška ima ali postoji način amandmana, postoji način prijedloga, postoji način diskusije, a ne pošaljete predstavnika Vlade koji sjedne u fotelju ni b, ni c. … najrađe bi uša ja mislim ispod da ga se ne vidi, ispod stola. Neugodno čoviku ovdje šta će, uputilo ga. Znači imamo probleme mi kolege saborski zastupnici ako u prijedlogu vidite grešku, da se amandman na prijedlog, dogovori se i to se izglasa. Ja ne vidim u tom prijedlogu problem, a vi vidite. Hvala.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Uvaženi zastupniče g. Bulj još tridesetih godina prošloga stoljeća g. Rudolf Bičanić poznati ekonomski profesor je putovao po Dalmatinskoj zagori i napisao je knjigu „Kako živi narod“ odnosno „Život u pasivnim krajevima“ i tamo je opisivao brojne cehove, brojne zadruge kako su se naši stari dalmatinci skupljali koji su nažalost danas nestali, pa evo čisto me zanima vaš komentar na taj dio. I zamolio bih vas s obzirom da znam da ste stalno na terenu, pratim vas i po medijima i gledam šta radite, šta kažu obrtnici u Dalmatinskog zagori, da li bi oni željeli plaćat obvezno ove članarine i evo to nam je jedna od najboljih anketa koju imamo da čujemo ljude same?
Odgovor.
Pa drago mi je što ste spomenuli tu tradiciju, našu povijest, žao mi je što su izumrli ti zanati, međutim vremena se mijenjaju. Ali turistički upotrijebiti sve te stare zanate, ja sam maloprije spomenuo samare ili proizvodnju bačava, kovače, pa evo u mom Sinju da je napraviti samo jedan turistički projekt, a imamo i čudotvornu Gospu Sinjsku koja se ukazala 715.g. to znači 306 godina, da je okrunjena 2016., 305 godina samo da je na Tvrđavi napraviti ovu priču kovačija, camari, magarac, tovar kako god želite, konj ta priča bi bila turistički mislim 305 godina ukazanja od Sinjske alke znači ti naši stari zanati izumiru, turistička zajednica se ne snalazi, naš obrazovni sustav se ne snalazi, a to bi se moglo sve u vezati i biti jedinstveno nešto što možemo pokazati našem svijetu, to je naša tradicija, naši stari zanati i obrti.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj. Evo mislim da stvarno nije korektno ni istinito reći da ova Vlada ne vodi brigu o obrtnicima, pa znate i sami kolika su sredstva uložena od 13 milijardi kuna sa uključenim doprinosima za potpore za očuvanje radnih mjesta i to samo u zadnjih godinu dana, znači kako svim poduzetnicima tako i obrtnicima. Paralelno s tim na snazi su i mjere za, su mjere aktivne politike zapošljavanja HZZ-a koje uključuju različiti set mjera između ostalog i potpore za zapošljavanje koje naši obrtnici obilato koriste i daju im vjetar u leđa za osnivanje novih obrta. Hvala.
Odgovor.
Mi kao klub kad je počela korona kriza davali smo brojne prijedloge kao i oporbeni klubovi. I uvijek je Vlada iza kaskala, mi smo uvijek to prihvatili. Vlada nikad nije prihvatila oporbeni prijedlog i to je razumljivo. Želi poentirati. Ali prihvaćanjem ovoga prijedloga i mi smo to jednoglasno podržavali sve korona mjere, međutim nema one najbitnije, one najbitnije, krucijalne, za obrtnike tako i za gospodarstvenike. Ja govorim o obrtnicima, to je mjere moratorij na kamate i kredite. Ne oprost, nego moratorij na kamate i kredite dokle god traje kriza. To banke su solventne, jel triba hrabrosti ko što Slovenci imaju reći bankama vi ste solventne, vi možete i moratorij na kamate i kredite do završetka krize. To bi bila najveća mjera i pomoć u ovoj krizi našim poduzetnicima, a bankama ionako koje su dobro isisale novce iz džepova to ne predstavlja nikakav problem, al triba imati Vlada hrabrosti za taj potez, ja bih ih podržao.
Hvala. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, uvaženi zastupnik Daniel Spajić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani kolegice i kolege, važeći Zakon o obrtu u Članku 81. donosi ovlasti skupštine Hrvatske obrtničke komore među kojima se nalazi i donošenje odluke o obveznom doprinosu kojega plaćaju svi obrtnici nakon isteka početnog perioda od 2 godine. Taj doprinos ograničen je na 2% osnovnog osobnog odbitka iz dohotka sukladno Zakonu o porezu na dohodak koji trenutačno iznosi 4.000 kuna. U skladu s tim ovlastima skupština HOK-a donijela je 17.12.2020. godine odluku o obveznom doprinosu u iznosu od 79 kuna mjesečno, znači kunu manje od zakonskog maksimuma koji je trenutačno na snazi. Nema sumnje da je mnogim obrtnicima iznos doprinosa od 950 kuna godišnje značajan izdatak pogotovo u ovo doba korona krize kad su mnogi od njih suočeni s ogromnim padom prihoda. Međutim, obrtnici su mali subjekti koji ponaosob ne mogu napraviti ništa za poboljšanje uvjeta poslovanja obrtnika. Oni trebaju jaku i aktivnu udrugu koja će sinergijski ujediniti njihove snage kako na lokalnoj tako i na nacionalnoj razini. Na reprezentativnom uzorku treba provesti detaljniju analizu zadovoljstva obrtnika radom komore kao i učinkovitost raspolaganja prikupljenim sredstvima pa na osnovi tih rezultata eventualno podržati ovakav prijedlog. Također nemamo osjećaj u javnosti kako je HOK poput HGK institucija za uhljebljivanje kadrova vladajući ili institucija koja se često nađe u korupcijskim aferama. Međutim mi vjerujemo da naši obrtnici imaju puno većih briga od ovih 950 kuna godišnje. A to su korupcija koja ih onemogućava da masovnije sudjeluju u procesima javne nabave te nizak standard građana koji su u najvećoj mjeri kupci njihovih proizvoda i usluga. Recimo ja dolazim iz najsiromašnije županije, druge najsiromašnije države u, iz Virovitičko-podravske županije. To je županija koja ima jedva 6,5 tisuća EUR-a BDP-a po stanovniku otprilike koliko i afrički Gabon ako ste ikad čuli opće za tu zemlju. U ukupnoj javnoj nabavi RH naša županija sudjeluje s nevjerojatnih 0,7%. Statistička smo pogreška. Kad se ovome pridoda činjenica da RH vjerodostojno je uvijek među prve 3 zemlje u EU po razini korumpiranosti, a u manjim lokalnim sredinama to je posebno izraženo, jasno je u kakvim uvjetima žive i posluju obrtnici u mojoj županiji. Situacija nije puno bolja niti u ostalim dijelovima zemlje u kojoj je prosječna plaća još uvijek ispod 7.000 kuna, a prosječna mirovina niti 40% prosječne plaće. Prema procjenama Eurostata stvarna potrošnja po stanovniku mjerena paritetom kupovne moći u Hrvatskoj je tek na 2/3 prosjeka EU. I u takom stanju skoro ulazimo i u europsku monetarnu uniju. Što će tamo raditi naši umirovljenici sa prosječnom mirovinom od 350 EUR-a? Ovome treba pridodati i negativne demografske trendove koji drastično smanjuju potencijalno tržište za većinu obrtnika. U prošlom desetljeću izgubili smo skoro 10% stanovništva, a na raspolaganju smo imali 10-tke milijardi kuna za demografske mjere i ruralni razvoj koji su potroše i uglavnom stihijski i nenamjenski. Obrtnici dijele sudbinu većine stanovnika ove zemlje koji žive od svoga rada, guši ih korupcija te demografsko i gospodarsko zaostajanje. Možda će analiza pokazati da treba ukinuti obvezni doprinos i time im uštedjeti 950 kuna godišnje. Međutim, za značajnije poboljšanje statusa i standarda većine naših obrtnika potrebno je puno više od toga, a to su korijenite reforme javne uprave, pokretanje gospodarskog rasta zemlje, preokret demografskih trendova i odlična borba, odlučna borba protiv korupcije u kojoj su za sad naši radari potpuno zakazali. Hvala vam lijepo.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, uvažena zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle evo nas skoro 10 sati ovdje, razgovaramo o tome treba li dakle ukinuti obaveznu članarinu Hrvatskoj obrtničkoj komori. Čuli smo ovdje argumente dakle kako Hrvatska obrtnička komora nije isto što i Hrvatska gospodarska komora. Kako oni obavljaju dosta javnih funkcija, edukacije, majstorske ispite, radionice, organiziraju sajmove i slično, dakle stvarno su potpora obrtnicima, to je sve apsolutno dobro došlo i dobro došla je svaka pomoć obrtnicima. Ako prihvatimo dakle da je to tako i uloga obrtničke komore i sad ako krenemo unatrag onda možemo zaključiti da obaveznu članarinu HGK, gospodarskoj komori možemo ukinuti odmah i hitno jel dakle ovdje su govorili kao nemojte sad dirat se u obrtničku komoru, nisu oni isto ko i gospodarska komora. Aha, znači gospodarsku komoru možemo ukinuti, a vidjeli smo što se dogodilo s tim prijedlogom ovdje u saboru jel digla se cijela vojska na noge. Koliko je bio opravdan zahtjev za ukidanjem obavezne članarine u HGK pokazuju rezultati istraživanja o kojim sam nešto danas govorila i u slobodnom govoru i istraživanja koja ovih dana objavljuje portal „Telegram“, dakle na uzorku od 500 poduzetnika čak njih 82,4% reklo je da ne bi plaćalo članarinu HGK u slučaju da se ukine ta obaveza. Zašto evo govorim, zašto se osvrćem uopće na HGK i navedeno istraživanje? Dakle, u javnosti i u medijima te dvije institucije se zadnjih godina nekako zajedno promatraju, dakle posebno ta obavezna članarina. Opet iz tog istraživanja što se tiče ocjene kvalitete rada 70,4, 77,4% ispitanih uopće nije zadovoljno ili nije zadovoljno radom HGK, što navodi na zaključak da nema obavezne članarine HGK uopće ne bi mogla opstat u ovakvom obliku kako danas djeluje. Isto još jedan porazan podatak, 86,8% oni koji plaćaju članarinu smatraju da članstvo ne bi trebalo biti obvezno. Dakle, ovako jedan visok postotak nezadovoljstva radom jedne institucije niti u jednom sustavu ili državi ne bi mogao biti toleriran, al evo u našoj državi se to tolerira. Isto tako iz tog istraživanja 91% ne zna ime svog referenta u gospodarskoj komori, ne znaju kome se obratit, 87% nikad nisu bili kontaktirani iz gospodarske komore. Dakle, to je o gospodarskoj komori. Za razliku od tog istraživanja je li nemamo neko relevantno istraživanje o obrtničkoj komori, međutim iskustva poduzetnika koje osluškujemo i s kojima odnosno obrtnika je li s kojima razgovaramo u velikoj mjeri poručuju je li da je situacija zapravo slična. Znamo da je na čelu HOK-a g. Ranogajec, evo većina i članova te komore nije čulo nikad za predsjednika obrtničke komore koji je zagazio u drugo desetljeće stolovanja tom institucijom. Isto tako čujemo da nikakvu pomoć od obrtničke komore nisu dobili iako smo ovdje čuli da imaju dosta je li javnih funkcija, međutim nekako članovi kao da tu pomoć ne koriste ili ne osjećaju dakle da im komora pomaže. Dakle u svijesti poduzetnika ne ulazeći u opravdanost zaključka i različite tradicije i geneze navedenih institucija HGK i HOK idu ruku pod ruku. Osobno evo nisam nikog susrela nekoga ko gorljivo zagovara članarinu u jednoj komori, a protiv je članarine u drugoj je li, dapače imamo slučaj da poduzetnici masovno ne dobivaju ništa od tih institucija, dakle oni ne mogu bit onda ljuti na jednu instituciju koja izdvaja članarinu, a na drugu, sa drugom se složit. Za obrtničku komoru dakle članarina je 76 kuna mjesečno, 912 kuna godišnje i dakle i izvan svake sumnje je da rezultati koji su ovdje u HGK istraživanju vrlo slični rezultati bi se mogli očekivat i u istraživanju među članovima obrtničke komore. Od obrtničke komore, evo ispravite me ako griješim, nismo nikad čuli da nekoj instituciji, općini, gradu, šalje prijedlog o smanjenju nekih nameta, o smanjenju ne znam poreza na potrošnju, spomeničke rente i slično. Međutim ima evo 36 zaposlenih po podacima iz 2019. dužnosnike koji jesu izvan radnog odnosa međutim evo kao predsjednik obrtničke komore Primorsko-goranske županije u zadnjih 5.g., kao što sam rekla, potrošeno je uza sve ono, dakle bruto iznos 875.000 kuna, dakle nije zanemarivo. Osim toga je li na, na sve te dnevnice troši se na automobile, gorivo, išlo se do Zagorsko gospodarskog zbora, na međunarodne konferencije, Gastro izložbe, Dane vina, Ljetni prijem u Munchenu u Gornjoj Bavarskoj, Susret ribara u Rabu itd. jel, dakle koji je učinak svega toga. O tome kako se i na koji način obrtnička komora skrbi za obrtničke interese svjedoči npr. i tome da je dosta tih obrtnika sada se i pridružilo jednoj i poduzetničkoj je li udruzi koja ima dakle nema obavezu ni članarine, nema obavezu dakle ni članstva, ali su evo u vrijeme ovog lockdowna, u vrijeme ove krize pohrlili jer su shvatili da će kroz tu udrugu je li ostvariti neke od svojih interesa. Za kraj ovdje želim citirati i dva člana evo vladajuće stranke HDZ-a, jedan je bio ministar u ovoj vladi, riječ je o Goranu Mariću koji je 2013. rekao citiram: „Sloboda tržišnog natjecanja podrazumijeva slobodu izbora, hoće li se netko udruživati ili neće to nije pitanje vlade, to nije pitanje države, to je pitanje onih koji se žele udružiti ili ne i molim vas to poštujte. Zašto bi bila želja vlade sa se obrtnici udruže? Zašto nije želja vlade da se dionička društva udruže, da se društva sa ograničenom odgovornošću udruže, da se ugostitelji udruže? Zašto regulirati i nametati nešto što netko želi, a možda i ne želi? To isključivo mora biti na dragovoljnoj osnovi, a koliko će netko plaćati ili neće sam će odlučiti želi li biti član, ima li koristi od te udruge i koliko će platiti toj udruzi ako želi biti član, a to nije pitanje države da se u to miješa. Zašto bi vlada brinula i ministarstvo o naplati članarine nekog interesnog udruženja, pa neka brine o naplati poreza i svih potraživanja koje država i Ministarstvo financija traži, a ne o naplati HGK i o naplati Obrtničke komore. To neka bude posao same Obrtničke komore, a ovim zakonom nije čak ni definirano što je obrtnička djelatnost, kao što je istog dana rekao i sljedeće, je li interes nekoga se udružiti, prepustimo njima samima. Je li im interes da plaćaju članarinu pa da od toga imaju nekakvu korist, dopustimo njima samima, ali ne ih natjeravati. I nismo riješili problem, gospodo u ministarstvu, ako kaže, odredili smo mi njima gornju granicu. Pa tko smo mi da određujemo uopće hoće li biti članarine i ne, a kamoli da određujemo gornju granicu? Ajmo odrediti onda članarinu Odvjetničkoj komori, Komori arhitekata, ajmo onda upisati u zakon da i arhitekti moraju izvješća u Sabor donositi da raspravljamo o njima i hoćemo li prihvatiti takva izvješća ili ne. Toliko govorimo o slobodi poduzetništva, a ovdje se izravno ugrožava sloboda udruživanja i poduzetništva. A kažem da je zadnja sloboda čovjeka koja se ne smije nikako oduzeti, sloboda vlastitog izbora. Pa pustimo da prepustimo obrtnicima njihov vlastiti izbor hoće li se udružiti, hoće li biti i sami procijeniti imaju li korist od nečega ili ne. Dakle, tako je g. Goran Marić govorio 2013. g. Drugi kojega želim citirati jest g. Ivan Domagoj Milošević koji je u ime Kluba HDZ-a iznio isto tako, 2013. Ako nisam siguran što netko s kim razgovara, misli, onda napravimo u 21. st. anketu. Ima ih nažalost samo 83 tisuće, misli na obrtnike, u godini dana se doslovno mogla napraviti anketa sa 83 tisuće hrvatskih obrtnika i točno znati po ključnim pitanjima što oni stvarno misle i što zaista očekuju od svoje vlastite države. Pa evo, napravimo anketu koju ćemo uzeti u razmatranje, dakle ovo je bio završen citat, dakle napravimo anketu na temelju onog što smo iznijeli, što osjećamo kao bilo poduzetnika, bojimo se da rezultati ne bi bili dobri za ono što danas smatramo HOK-om. Jedna od metoda pomoći koje ćemo tu instituciju racionalizirati i poboljšati jer ćemo ju učiniti konkurentnijom, racionalnijom, je [[Upadica: Vrijeme.]] ukidanje obavezne članarine. Hvala.
Slijede pojedinačne rasprave, prva je uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Pokušat ću nastaviti tamo di sam stao u uvodnom izlaganju i skrenuti pozornost da zapravo trenutno, kakvo je trenutno stanje sa članarinama, da zapravo oni imućniji obrtnici kojima nije problem dati i više od 79 kuna zapravo pomažu onim obrtnicima koji su siromašniji i dobivaju sigurno više vrijedne usluge nego što je to plaćeno iznosom od 79 kuna u Komori. I to moramo imati na umu. Rekao sam i u startu, ukoliko će se ukinuti obavezna članarina u Obrtničkoj komori, moramo razmisliti što ćemo napraviti sa uslugama koje trenutno Komora pruža, koje trenutno daje, kako ćemo te ovlasti koje trenutno Komora ima, prebaciti na ministarstva, koliko će to koštati državu i na kraju krajeva, koliko će nakon toga obrtnike koštati usluge koje će davati Komora ili neka druga institucija, a trenutno im daje Komora za 79 kuna mjesečno. Evo, sad je došao i kolega Troskot, čuli smo od pravnika, imamo malo problema sa samim zakonom i sa ciljem koji smo htjeli postići, znači cilj je bio vašeg zakona, vašeg prijedloga, da se zapravo ukine obvezna članarina, međutim, s ovim prijedlogom se trenutno obavezna članarina ne ukida, s obzirom na članke koji su ostali ovoga, u zakonu i zato sam vam i rekao da ćemo sigurno dati podršku vašem prijedlogu, kao Klub SDP-a i naravno da očekujemo da ćemo u drugom čitanju dobiti još dopune vašeg prijedloga sa nekim amandmanima i da ćemo kvalitetnije moći raspraviti sve ono što će se dešavati oko Komore i u Komori i sa obrtnicima, oko obrtnika, oko njihovog poslovanja, oko obrazovanja i svega ostaloga, o čemu Komora vodi računa. Neću nabrajati sve što Komora radi s obzirom da ste svi dobili te zapise, mislim da vam je predsjednik Komore poslao što Komora radi ukratko. Rekao sam već, ja sam sa Komorom u bliskim kontaktima i povezan sa Komorom od 1987. g. i stvarno znam da daje puno usluga i da pomaže obrtnicima i to pogotovo malim obrtnicima koji si jednostavno neke usluge ne mogu platiti. Ukoliko ste obrtnik, dobit ćete svakih tjedan, dva, čak i nekoliko puta tjedno, mail o izmjenama, dopunama, promjenama, što se dešava, kakve su odredbe, uredbe, što treba napraviti, što, kako treba reagirati, znači to mali obrtnik jednostavno ne stigne pratiti. Čuli smo tu isto tako, ne znam koji je od kolega rekao, imamo više obrtnika nego zaposlenih u obrtništvu. Što to znači? To znači da imamo jako veliki broj obrtnika koji rade samostalno i o tome treba voditi računa. Ti ljudi koji rade samostalno, oni jednostavno ne stignu voditi računa o računovodstvo, o knjigovodstvu, o računima, o ulaznim računima, o izlaznim računima, o dostavnicama i svemu ostalome, trebaju imati nekakvu pomoć, trebaju imati nekakvu sugestiju, dobiti na mail upozorenje, moraš napraviti to i to da bi nakon toga izbjegao obveze koje ti možda ili nameće zakon ili imaš prema nekom drugom. I to je velika usluga, to je veliki benefit koji daje Komora našim obrtnicima i o tome moramo voditi računa. Zato se slažem s vama, ukoliko ćemo raditi na tome i ukoliko se izglasa da se na neki način, sa ovim sigurno ne jer moramo ga, treba se promijeniti, znači ovaj zakon ne ukida obaveznu članarinu, ali ukoliko se slučajno članarina ukine, trebamo vidjeti tko će te iste usluge ili slične usluge nuditi obrtnicima po toj ili nižoj cijeni. A to da bi obrtnička komora trebala biti na tržištu i naplaćivati svoje usluge, to vam je malo ovako upitno jer će nakon toga te iste usluge naplaćivati obrtnicima, ali više ne može to biti po ovoj cijeni. I sami ste rekli da onda očekujete da će prihodi komore biti daleko veći i o tome trebamo dobro razmisliti. Ako nam je cilj da pomognemo obrtnicima, obrtništvu, razvoju obrtništva onda trebamo razmisliti kako to formulirati i kako naći načina da se obrtnicima pomogne ukoliko se stvarno desi da komora promijeni način rada ili na neki drugi način se nešto promijeni u samom funkcioniranju komore. Hvala.
Imamo jednu repliku, molim vas pričekajte, zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo. Kolega puno ste stvari sad tu dotakli, ja bih se dotakao samo transparentnosti izvješća i transparentnosti poslovanja komora. Hrvatska obrtnička komora jedna je od najtransparentnijih komora. Zapravo ako pogledate neki usporedni prikaz Hrvatska obrtnička komora je ona koja daje najviše informacija o svom radu uključujući i sponzorstva i donacije. To ne daje Hrvatska gospodarska komora, to ne daje puno drugih komora. Hrvatska gospodarska komora zapravo ne daje ništa. Ono što mi dobijemo tu na stol, to vam je kao i svaka druga bilanca koju mi možemo iščitati ili ne i reći ono to je sjajno ili nije. Ali mi ukidamo jednu instituciju koja je potporanj, a koja je vrlo transparentna i to je ono što vas ja želim pitati. Kako vidite zapravo Hrvatsku obrtničku komoru u tom smislu kao primjer drugim komorama što se tiče transparentnosti?
Odgovor.
Što se toga tiče mislim da možemo reći da je komora, obrtnička komora definitivno primjer ostalim komorama kako posluje iako imamo i primjer udruživanja recimo javnih bilježnika, imamo tu nekoliko još primjera komora koje dobro posluju i koje imaju slično, sličan način izvještavanja, ali obrtnička komora ima jednu dugu tradiciju. U toj komori, tom komorom upravljaju isključivo obrtnici, znači tu nema ljudi sa strane. Isključivo su obrtnici u tijelima te komore. I zapravo kad rade izvješća rade izvješća za sebe i za svoje kolege obrtnike. Ili kroz cehove ili na nivou udruge obrtnika, na nivou općine, grada, županije, ali rade izvješće za sebe i za svoje kolege sa kojima su svakodnevno u nekom kontaktu poslova. Znači ne rade za nekog drugog.
Hvala. Slijedi pojedinačna, slijedeća rasprava zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, mogli ste čuti moj stav o komorskom pristupu puno toga u puno rasprava u ovom visokom domu. No, mislim da je Hrvatska obrtnička komora nešto što, čemu trebamo zapravo pristupiti na jedan sasvim drugi način. Mogu vam govoriti sad tu o načinu na koji je ona pravno ustrojena, to ne želim, ali samo ću vam reći da je svako udruženje obrtnika pravna osoba, da svaka nekretnina ili svaka druga imovina koju ima udruženje obrtnika znači je podloženo onom, onim obrtnicima koji su članovi itd., ali koje je zapravo ograničen broj. Znači nije Hrvatska gospodarska komora koja je jedna pravna osoba, to je više pravnih osoba, to je milijarda pravnih osoba. Želim vam reći nešto drugo, Hrvatska obrtnička komora barem po meni je jedna od rijetkih komora koja opravdava svoje postojanje. A reći ću vam i zašto. Hrvatski obrtnici ako uzmete statistiku iako cum grano salis, svaka statistika je točan zbroj netočnih podataka, ali ako ih uzmemo, većina naših obrtnika je ili samo u pitanju je li samozapošljavanje ili zapošljavanje do maksimalno 5 ljudi, ali u pravilu to je samozapošljavanje u pitanju. Ako uzmete u obzir da je svaki obrt jedan do dva čovjeka, ako uzmete u obzir s kojim se oni izazovima susreću na tržištu rada, općenito na tržištu, možemo o tome sad pričati do sutra i 5 minuta mi o tome ne bi bilo dovoljno, Hrvatska gospodarska komora je njima zaista ono što potporna institucija treba biti. A to je hoćete od knjigovodstva, hoćete od zakonodavstva, hoćete od zastupanja, hoćete od nastupa prema lokalnoj zajednici tj. jedinicama lokalne samouprave, Hrvatska gospodarska, Hrvatska obrtnička komora je zaista ono što opravdava svoje poslovanje barem u mome mišljenju. Kroz svoj posao, a dio njega je uključio i sajmove odnosno Osječki sajam, bio sam u jako bliskom doticaju sa obje komore. I o HGK-u ne bi trošio sad tu previše riječi, fokusirao bi se na HOK. HOK po meni barem, a to vam govorim kao netko tko je živio s njima, tko je bio u vrlo bliskom poslovnom odnosu sa njima, živi sa svojim članovima. I to je bitna razlika. To je ono što bi HOK trebao biti, ako mene pitate. Jer barem evo, mogu vam govoriti direktno, Udruženje obrtnika Osijek je nešto sasvim drugo od onoga što dobijemo kao povratnu informaciju kada pričamo o županijskoj HGK. To je udruženje koje živi sa svojim članovima, koje zna da od njih živi, koji sukladno tome im daje i usluge koje trebaju. A usluge koje trebate, kao obrtnik ili kao dioničko društvo ili kao društvo sa ograničenom odgovornošću je bitno različito. Hoćete, hoćemo govoriti o knjigovodstvu, hoćemo govoriti o konkretnim uslugama koje trebate, savjetima koje trebate, itd. Da mene pitate, da sam na tržištu kao d.o.o. ili obrt i da me pitate koja komora me više pomaže, iskreno vam govorim sada, ja bih puno rađe bio obrt i sa puno više povjerenja bi se obratio svojim kolegicama i kolegama u udruženja obrtnika nego HGK jer mislim da ono što mi oni mogu dati je puno više u skladu s onim što mi treba i mislim da tu HOK zapravo može biti primjer našem komorskom udruživanju od transparentnosti pa na dalje, kako treba, tom problemu pristupiti. Hvala.
Vrijeme. Imamo repliku, uvažena zastupnica Marijana Puljak.
Poštovani kolega, ja mislim da shvaćate dakle da ova izmjena zakona nije, ne ide u smjeru ukidanja Obrtničke komore niti spori o tome da ima, Obrtnička komora, dakle ima dobrih funkcija i javnih usluga, je li, koje nudi svojim članovima. Ako su članovi i zadovoljni, vjerojatno će i zdušno nastaviti i plaćati članarinu. Dakle, ovo je, namjera je dakle da se članarina odredi, da ne bude obavezna već dobrovoljna. Ako su ljudi zadovoljni, nastavit će zdušno i dalje plaćati članarinu. Slažete li se s time? Hvala.
Odgovor.
Kolegice, dijelom da, a dijelom i ne. Opet kažem, raspravljao sam i o HGK i čuli ste neko sasvim drugo mišljenja. Ali, evo ja ću vas pitati, vi ste zastupnica, biste li tu plaćali parking na Markovom trgu ili ne biste? A pitanje je hoćete ga dobiti ili nećete. Znači u tome vam je stvar. HOK vam daje potporu u trenutku kad je trebate. Vi ste sami, vi ste obrtnica, vi nemate, znači niti mogućnost vjerojatno zapošljavanja širokog kruga ljudi niti znači vi ste vrlo ograničeni. Recimo, da ste neka obrtnica je koja je, koja nije toliko tražena, recimo postolarka, kao što ste mogli vidjeti u Provjerenom neki dan, vjerujem. Znači ne možete tu uspoređivati sa HGK i ne možete to stavljati u isti koš jer nije. HOK [[Upadica: Vrijeme.]] je puno, puno .../nerazumljivo/... da, shvaćate što hoću reći [[Upadica: Vrijeme.]] pomoć nego što je to HGK. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Grozdana Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Evo, već puno toga smo čuli što je to Obrtnička komora i puno činjenica. Ja isto tako, osobno smatram da Obrtnička komora je bitno različita od Gospodarske komore i da se ne može uopće tako tretirati i da su ovi prijedlozi izmjene zakona ishitreni. Ovdje ću možda biti malo i subjektivna, naime, s obzirom da dolazim iz obitelji koja je obrtnička od 1960. g., moj svekar je stvarao Obrtničku komoru u gradu Zadru i bio je, dakle, jedan od najstarijih obrtnika u gradu Zadru i vidjela sam na koji način funkcioniraju, koliko osobne energije i vremena troši na sve to i za to, kao što je ovdje i kazano, nije imao nikakve naknade i morao je biti aktivan obrtnik i jedino na način da je pomagao i sebi i drugima da se pozicioniraju na tržištu, da odu na sajmove, da uspostavljaju određene kontakte i na taj način budu prepoznatljivi i utječu eventualno na zakonske promjene. Evo, tako funkcionira i sada Obrtnička komora, a tako je funkcionirao i moj suprug koji je bio u istoj poziciji, dakle, mogu to sa puno odgovornosti i znanja reći o tome da je to potpuno nešto drugo. Oni su u cehovima i u sekcijama i jako dobro, artikulirano prate i poštuju svakoga od njih i osluškuju sve ono što im je potrebno za donošenje određenih zakonskih promjena. Sadašnja Komora, isto tako, od 2015. ima oslobođenje komorskog doprinosa za prvu godinu dana, a od siječnja 2021. čak 2 godine. Sve ono što Komora obavlja, a vidimo da imaju svega 26 stalnozaposlenih i vrlo dobro su teritorijalno raspoređeni. Smatram da ovakav prijedlog zakona nikako nije dobar i ne čini dobro tim osobama. Kad pogledate da u RH ima osim HGK i HOK još 24 komore strukovne onda možemo se upitati, a zbog čega onda ne utječemo i na to, dakle komora kao takva ima svoju svrhu i svoj smisao. Zbog toga mislim da je obrtnicima isto tako na jedan način otegotna okolnost kada, evo g. Pavić je govorio o tome da obrtnik odgovara cijelom svojom imovinom nažalost i smatram da to nije dobro i da kao što imamo mogućnost j.d.o.-a odnosno jednostavnih gdje imaju temeljni kapital i ne odgovaraju svojom cjelokupnom imovinom nego kao d.o.o. i dakle i sa temeljnim kapitalom mislim da bi se obrtnicima pomoglo kada bi se u tom dijelu interveniralo da oni ne odgovaraju cijelom svojom imovinom jer u onim ukupno blokiranim koji su sada u onom registru ima upravo puno takvih koji su garantirali svojom imovinom ili davali zadužnice za nešto itd.. Dakle, smatram da ovaj i ovakav prijedlog zakona nikako nije dobar i da obrtnička komora u svakom slučaju ispunjava sve svoje i one ovlasti koje ima, a da ne kažemo o tome koliko educiraju mladih ljudi da bi ih osposobili da budu majstori i za to ne primaju naknadu.
Evo, vrijeme, imamo nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolegice, ovo što ste sad rekli se apsolutno slažem. Znači slušao sam vas vrlo pozorno i ne mogu naći zapravo djela s kojim se ne slažem. No ono što bih vas ja sada zapitao je kada smo pričali o HGK-u, niste baš pričali isto i nisam baš čuo argumente koji će me uvjerit da ste bili za HGK, a da ste protiv HOK-a jel po meni to je miješanje kruška i jabuka. Imate komoru koja živi sa svojim članovima, imate komoru koja to ne radi i to mi sami članovi kažu, a s jedne strane ste za očuvanje HOK-a, šta apsolutno pozdravljam, ali niste za stavljanje na tržište HGK, što ne mogu shvatiti.
Odgovor.
Gospodarska komora i ako smo se zauzeli za stav, a takav je stav da je to germanski zapravo način udruživanja onda je gospodarska komora, a tako i obrtnička imaju obvezne doprinose. Da li je način organiziranja same obrtničke komore, dakle ona je proizašla iz samih članova gdje su oni na takav način i nastali. Po toj analogiji očito je nastajala i HGK, nekada je bila privredna komora i kao takva je i ona nastajala, dakle po toj analogiji se jednako i događalo. Da li je ona nakon svog nastanka promijenila možda ili se izvitoperila [[Upadica: Vrijeme]] na određeni način to je drugo pitanje.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Anita Pocrnić Radošević. Izvolite.
Kao što ste već spomenuli, obrtnička komora je formirana i na principu županijskih komora od kojih je jedna i obrtnička komora Ličko-senjske županije, znači ona ima 1150 članova i spada u manje komore. Obrtnička zanimanja nažalost su sve više deficitarna zanimanja, a naročito u rijetko naseljenim krajevima kao što je Ličko-senjska županija i upravo je tu značajna uloga obrtničke komore koja brine o tim deficitarnim zanimanjima, pomaže učenicima prilikom pripreme i upisa u škole, kao i radi na licenciranju obrta čime se omogućuje pohađanje ovog praktičnog dijela naukovanja, sudjeluje u provedbi pomoćničkih ispita, ali i majstorskih ispita kao dio cjeloživotnog obrazovanja. Zanima me u koliko, što vi mislite ukoliko obrtnička komora ne bude mogla obavljati takve djelatnosti, a uslijed nedostatnog financiranja tko će preuzeti taj dio ili će ostati bez, bez usluga koje im je do sad financirala obrtnička komora?
Vrijeme, odgovor.
Hvala lijepa. Kolegice, svojevremeno je još 2013. je bila intervencija gdje je prisilno izmijenjen Zakon o obrtu i tada je zapravo obrtnička komora bila izgubila ovlast, javnih ovlasti i na taj način su izgubljeni zapravo mnogi, mnoga radna mjesta odnosno kadar koji bi se obrazovao, preko 30.000 se pretpostavlja da je zapravo izgubljeno nekih budućih obrtnika jer je obrtnička komora zaista vodila kvalitetnu edukaciju i brigu o tome da se stvaraju kvalitetni novi obrti i ustrojavaju zapravo mogućnosti za to.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa, poštovana kolegice, poštovani potpredsjedniče sabora. Evo kolegice, oboje dolazimo iz obrtničkih obitelji, meni je mama bila obrtnik dugogodišnji i osobno sam ... [[Govornik se ne razumije.]] nekom trenutku karijere Odbor za savjetovanje, sjećam se kad smo razgovarali, iako ste osobno pričali što su obrtnici i obrtnička komora značila za grad Zadar iz kojeg dolazite. Znamo da je u Dubrovniku Festanjuli, jedan od Festanjula dolazi iz redova obrtnika, prema tome, upravo obrtnička komora, ono što ste i sami rekli, dolazi iz cehovskog udruživanja, dolazi iz toga da se oni sami udružuju i kao takvi, puno znače i za područja u kojima žive. Pa evo, iz vašeg osobnog iskustva s obzirom da dolazite iz obrtničke obitelji, što za grad Zadar je značila i komora, organizacija i za razvoj obrtnika u gradu Zadru?
Hvala lijepo. Jako puno, zapravo kad pogledate da je Zadar nekad bio isto puno veći, više industrijski grad nego što je to sada, dakle nestajale su određene industrije prije Domovinskog rata, vrlo brzo su se upravo ljudi preorijentirali na druge djelatnosti, na obrte i na taj način bez obzira što je u recimo industriji, tekstilnoj industriji, metaloprerađivačkoj gdje je bilo po ovamo 3, 4000 zaposlenika, vrlo brzo su se preorijentirali i na taj način zapravo zadržali kvalitetu i opstali uopće i ako uzmemo u obzir i Domovinski rat, dakle obrt je itekako saživio i evo, mi nismo, mi imamo čak povećani broj zaposlenih u odnosu na prethodno razdoblje.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice, samostalno odlučivati i donositi odluke, planirati, razvijati se, usavršavati kroz rad, učiti, učiti druge, brinuti se o drugima čini život obrtnika koji dosta puta nije niti lak niti jednostavan. Upravo takvi oni se udružuju u komore, tu je Hrvatska obrtnička komora koja predstavlja sve obrtnike, djelatnosti, usklađuje njihove interese i naravno, zastupa sve članove obrtničke komore. Većina prethodnika se složila, ja se slažem da posluju transparentno. Takvim uređenjem je obrtnicima osigurala nezavisnost od strane, naravno, države. Što bi značilo izostanak takvog jedinstvenog sustava za obrtnike i što bi se naravno desilo s tim sustavom obrtničke komore kad bi se ukinula ovakva naknada?
Odgovor.
Pa evo, ono što mogu reći, da recimo obrtnička komora jako dobro surađuje sa obrtnicima a isto tako i sa strukovnim školama. Kada se odlazi na naukovanje kod obrtnika, onda se provjerava u kakvom statusu, kako izgleda, da li je sigurnost zadovoljena svih učenika koji će doći itd., a konkretno, svaki obrtnik koji je mentor svakom tom učeniku, zapravo za to nema nikakvu naknadu ali je itekako važna karika u obrazovanju i na taj način mislim da bi se strašno izgubilo u sustavu obrazovanja.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče. Kolegice Perić, govorili ste o obiteljskom iskustvu u obrtništvu pa evo i ja mogu reći da je moj suprug preko 30 g. obrtnik, mislim da to nije samo slučaj kod vas, kod mene s obzirom da u našim krajevima, obrtništvo ima posebnu tradiciju. U mojoj Šibensko-kninskoj županiji, preko 60% gospodarstvenika upravo posluje kao obrt, kao obrtnici su. Imamo ih 3500 a oni imaju svega 3000 zaposlenika. Ako znamo da pojedini obrti imaju više zaposlenika, onda ćemo zaključiti da su uglavnom samo oni ti zaposlenici i samo oni rade i treba im velika pomoć, upravo u toj našoj obrtničkoj komori. Tamo dobiju i pravnu i financijsku podršku. Preko obrtničke komore mogu se prezentirati na tržištu, mogu dobivati različite informacije, one su sigurno neophodne, posebno kad znamo da je čak 40% tih obrtnika u uslužnim djelatnostima.
Vrijeme. Odgovor.
Tako je, da, hvala kolegice, zaista ta obrtnička komora im je puno značila jer nijedan od obrta ili vrlo rijetko imalo više od 3 pretpostavimo, zaposlenika bar kod nas i na taj način zapravo su imali jako dobru suradnju gdje je ta obrtnička komora im davala i savjete i pravne i evo, ako ćemo i sada, pogledajte koliko su pomogli da bi obrtnici ostvarili ovo pravo i naknade za svoje zaposlenike ovih 4000 kn, dakle sve one prav ne i savjetodavne funkcije koje obrtnik morao bi onda posebno plaćati po ko zna kojim cijenama, zapravo ta obrtnička komora im je itekako značajna u obavljaju svojih poslova.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Katica Glamuzina. Mikrofon uključite.
Evo ga, hvala, potpredsjedniče. Kolegice Perić, rekli ste da je obrtnicima između ostalog teško i zbog toga što osobnom imovinom odgovaraju za svoj poslovni rezultat. Osim toga, obrtnicima je teško zato što se ne mogu baviti svim djelatnostima iz nacionalne klasifikacije djelatnosti, teško im je jer za razliku od j.d.o.o.-a ili d.o.o.-a kad prijavljuju djelatnosti, moraju ispuniti puno više uvjeta nego što oni moraju, teško im je zato što je zadnja nacionalna klasifikacija djelatnosti donešena u 2007. g. i manjkava je u odnosu na potrebe današnjeg tržišta. Pa s obzirom da nam je svima jasno da bez obzira na večerašnju raspravu, nitko neće izglasati ovaj prijedlog večeras i da će obrtnička komora nastaviti funkcionirat onako kao što funkcionira i do sada, ako ne možete izlobirati preko svojih kolega u vlasti, možda možete preko svog svekra i muža pomoći da ta obrtnička komora barem ove stvari zaista riješi koji su pravi problem pa nek ima svoju svrhu.
Odgovor.
Vi ste tu nadodali, ja nisam neke stvari rekla, to ste vi nadodali, ja sam samo određene stvari rekla, ali dok je moj svekar bio živ, onda je radio za Komoru i svi oni koji su bili aktivni, itekako, a i sadašnja Obrtnička komora kroz cehove svoje itekako pomaže u puno slučajeva kada je trebalo, evo, donositi određene promjene i u visini PDV-a i u korištenju trošarina, odnosno povratu trošarina i razne druge zakone, odnosno prijedloge zakona, i prema tome, itekako se njihov glas čuje i vrlo su aktivni jer itekako osluškuju ono što im treba napraviti i popraviti u zakonskim prijedlozima.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena kolegice, obzirom na trenutno stanje i teži oporavak obrtnika zbog Covid krize, smatrate li da je Obrtnička komora zauzela dovoljno snažnu ulogu u predstavljanju svojih članica i zauzimanju za izvršenjem potrebnih mjera, kako bi evo, njihovo poslovanje opstalo, s obzirom da ste i sami rekli kako za svoje poslovanje odgovaraju cjelokupnom imovinom. Hvala.
Odgovor.
Pa kažem, Obrtnička komora, smatram da je itekako važna upravo u zaštiti svakog pojedinog obrtnika. Kroz svoje cehove i kroz svoje udruženje itekako dobro artikuliraju svoje potrebe i sigurno da uvijek ima mogućnosti za poboljšice ima, ali mislim da su vrlo aktivni, vrlo agilni i da kroz svoja tijela vrlo dobro artikuliraju.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovana kolegice Perić, zanimljivo vas je slušati, pogotovo što dolazite iz vladajuće većine. Kad dolazite iz vladajuće većine onda ste oni koji mogu mijenjati stvari i zanimljivo kada shvaćate koji su problemi obrtnika, a ne mijenjate ih. Shvaćate da je problem obrtnik odgovara svojom imovinom, a ovdje se, između ostalog rekli da Obrtnička komora ispunjava sve svoje ciljeve. Bili smo na istom odboru gdje je predsjednik te Komore rekao da je svjestan da se treba mijenjati, da se treba nadograđivati, pa vas onda pitam, kažete da ispunjavaju svoje ciljeve ili smatrate da se treba poboljšavati kao što je predsjednik Komore rekao?
Odgovor.
Pa ja ne kažem da je sve idealno i da je sve riješeno, da je sve riješeno, onda mi ne bi ovdje mijenjali zakone i donosili neke druge zakone. Sigurno da će se još puno toga promijeniti i da možda je već sada u prijedlozima određene promjene. Prema tome, ja ne kažem da je sve riješeno, a i oni sve znaju, prema tome, itekako dobro artikuliraju svoje potrebe i sigurna sam da će puno toga još dobroga napraviti. A kažem, da je sve riješeno, onda sigurno ni mi ne bi ovdje toliko razgovarali o promjenama i potrebama.
Uvaženi zastupnik Željko Pavić, sljedeća replika.
Poštovana zastupnice, svi smo ovdje svjesni činjenice da zapravo obrtnici, obrtništvo otvaraju onaj obrt za što su stručni. Obrtnik ne može otvoriti obrt za koji nije stručan, za razliku od, maloprije ste spomenuli jednostavna društva koja može otvoriti bilo tko i to se društvo može baviti bilo kojim poslom bez obzira koju kvalifikaciju ima njegov vlasnik ili direktor ili odgovorna osoba u tom poduzeću. Zato bih htio napomenuti, obrtnici koji su otvorili svoj obrt, koji su stručni u svom dijelu, koji su se organizirali kroz Obrtničku komoru, oni traže podršku na način da im Komora pomogne u svim njihovim poslovima za koje nisu stručni i to sam već spomenuo u svom izlaganju. Zato imamo stručne ljude u Komori koji im pomažu u dijelu računovodstva, financija, obavještavaju o porezima, [[Upadica: Vrijeme.]] o promjeni zakonske regulative, i…
Odgovor.
Da, upravo tako. Svaki obrtnik je i dalje ostaje obrtnik bez obzira koju funkciju obavljao u njihovim tijelima ili bio aktivan, ali u svakom slučaju mora biti stručan u poslu koji radi i jedino tako opstaje na tržištu. Zato svi ovi drugih organizacijski oblici koji postoje, ja sam spomenula taj j.d.o.o. je nešto što je možda nastao vrlo, vrlo nespretno pa onda se ne možemo sada čuditi da se događaju neke anomalije kod takvih oblika organizacije i što oni zapravo na tržištu su napravili u nekim stvarima gdje recimo, obrtnik nije zaštićen niti rokovima plaćanja, ni ostalo ono što bi trebalo itekako popraviti u sustavu da se ne događa da upravo dolazi u probleme radi [[Upadica: Vrijeme.]] tih rokova neplaćanja.
U ime predlagatelja, Miro Bulj.
HOK bi trebala biti neovisna komora na dobrovoljnom članstvu svih obrtnika. Međutim, ona je u Hrvatskoj obavezna i na čelu je nje Dragutin Ranogajec, istaknuti kandidat za župana, imam ovdje sliku možete vidjeti uz našeg kolegu Tušeka i Martinu Dalić, znači Dragutin Ranogajec je inače župan, kandidat za župana jel, zagorskog župana tako je. Protekli mandat … govori o neovisnosti uvažena kolegice Perić Obrtničke komore, samo što je problem da ona ne bi ispala kasica prasica ili krijala stranačka. Pogledajte, vidjet ćete tko je bio zadnji put župan zagorski kandidat HDZ-a … g. kolega Tušek na predstavljanju. Znači imamo ovdje problem jedan, da li je HOK filijala HDZ-a ili je HOK svih obrtnika. Ne, ne ovo je kandidat za župana slobodno replicirajte, pa sve u redu. Ja sam inače čovik demokrata, ja inače uvik zalažem se da se svi ljudi mogu kandidirati, međutim onda moramo govoriti istinu jel očito on nije predsjednik po Duhu svetom, zato vi to temeljito to branite. Znači obavezno članstvo, ja bi volio da ste vi obrtnicima ponavljam dali mjere, poglavito mjere u ruralnim područjima, ali i u cijeloj RH jel svakom obrtniku je teško moratorij na kamate i kredite, evo to bi meni bilo puno draže, a ne nametnuli im obavezno članstvo. U čemu je problem što će biti dobrovoljno članstvo? U ničemu. Prema tome, smatram još jednom da prijedlog o obaveznom članstvu u ovim trenucima za obrtnike je ogroman problem, poglavito ponavljam u ruralnim područjima gdje ljudi jednostavno imaju od 500 van poreznih nameta im triba skinut taj jaram, to ću ponavljati. Ljudima je strašno teško, poglavito ova korona kriza i tržište i vrlo malo ulaganje i usklađivanje našeg obrazovnog sustava sa potrebama tržišta, pa moremo se vratiti i na tradicionalne obrte koji su isto značajni, trebalo bi biti u RH jer smo turistička država. Spomenuo sam da evo u Dalmaciji odakle dolazimo i kolegica Perić i dio nas saborskih zastupnika, ali u drugim dijelovima ja mislim da u turizmu i u kopnenom dijelu stari obrti bi imali veliki značaj da ima osjećaja TZ, HOK i strategija kako ljude na tim područjima poglavito ruralnim ostavit. Vrlo malo imamo više kovača, vrlo malo imamo one koji rade za magarce samare. To je vama smiješno, ali je činjenica da su ti obrti tribali biti turistički brend, ljudi to mladi, naše mlađe generacije to ne mogu više niti vidjet, a koliko bi to značilo u turističkoj promociji. Što se tiče samih obrtnika obavezno članstvo je njima teret i jaram i moramo naći najbolji model da se na tržištu izbori komora i da oni biraju obrtnici sami dal će to plaćati ili ne. I to je najdemokratičnije što može bit i oni najbolje znaju šta njima triba, znači nitko bolje od njih ne zna. A ovako pretvarat u filijalu i vidim ovdje da predsjednik HOK ujedno bude kandidat za župana ne smeta nikome, demokratska smo država, ali toliko ispolitizirati i pretvarati HOK u filijalu stranke to nije dobro, to nije dobro. Taj koji će se kandidirati za župana što je demokratski što je dozvoljeno, što je dobro onda je tribao otići ća iz Gospodarske komore, a ne, meni sumnja da je to on dobro onu članarinu iskoristio sebi za promidžbene svrhe jel vidim da je to bio lip sjaj, Martina Dalić fini luster, sve lipo, pogledajte slike, promidžba odlična u zagorskoj županiji. Znači može se pojaviti sumnja da je taj novac išao njemu za kampanju i da koristi mislim tisuću i jedan razlog, znači u onome trenutku kada ste bili kandidat za župana onda ne možete neovisnu instituciju, instituciju koju vi kažete da ja rušim, vi je rušite, vi je prisvajate, nije ona samo vaša niti vam je ćaćina ni svekrva.
Vrijeme. Povreda Poslovnika zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo. Mislim da je povrijeđen čl. 232. tema … govora, naime ni ja nisam fan g. Ranogajca, on može biti HDZ-ovac, može biti HNS-ovaca, može biti Mostovac baš me briga. Čuva li on interese HOK-a, to je druga priča. Imali smo i kolegu Burilovića koji je doktorirao na šećeru pa čuva li interese hrvatske industrije šećera i čuva li interese komore koja ga je izabrala? Ne, nije bitno na kraju dana. Na kraju dana bitno je jel nam ova komora treba ili ne, a mislim da na HOK treba.
Ovo nije bila povreda Poslovnika nego vaša replika, imate opomenu. Replika uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Bulj. Smatrate li da bi bilo puno bolje kada bi se imenovanje na čelna mjesta HGK-a i HOK odmaknule iz političkih šapa? S druge strane bi li taj raskorak od politike djelovanje i HOK-a i HGK učinio boljim i kvalitetnijim prema onima koji plaćaju jedan ovakav oblik harača? Isto pitanje vrijedi i za obveznu HRT pretplatu.
Odgovor.
Pa složio bih se s vama da harač 500 van poreznih nameta uz velike poreze koje imaju obrtnici i poduzetnici naravno da i HOK i HGK trebaju biti na dobrovoljnom članstvu i da je pod političkim šapama vidljivo je na reakcijama određenih dijelova SDP-a, određenih dijelova HDZ-a vidimo i povredu Poslovnika kolege Hajdukovića da su te reakcije razumljive. Svak drži dio svoga kolača i to nije dobra poruka. Naravno da svaki član HOK-a i bilo čega i HGK može biti član koje god hoće stranke, ali ako ćeš biti aktivni političar i biti predsjednik jedne obrtničke komore, jedne institucije, onda ona nije neovisna, ja oću kazat da ona nije neovisna, ona je u raljama, u raljama interesa, loših interesa, zato i je gospodarstvo tu, zato jesu obrtnici u problemima, zato jesu poduzetnici u problemima.
Slijedeća replika Zvonimir Troskot.
Uvaženi g. zastupniče Bulj, evo Njemačka je prepoznata u Europi kao majka obveznih dakle naknada i na temelju tog njemačkog modela te su se naknade obvezne preselile na mnogo zemalja, dakle Austrija, preko Austrije i na bivše zemlje Austro-Ugarske. Međutim, evo Slovačka je uspjela, dakle ona je uspjela, ona, ona funkcionira na tržišnom principu i čak je evo Njemačka prepoznala taj tržišni princip Slovačke i uložila je određene federalne novce u tu malu centralno europsku zemlju. Evo, kako vi to vidite da jedna tako mala zemlja je uspjela otić na taj tržišni princip i jedna Njemačka koja je glavna zapravo u tim prisilnim članarinama u Europi i to je, to je isfinancirala. Hvala lijepa.
Odgovor.
Baš ta tržišna načela ovdje trebamo večeras obraniti i ovaj zakon Hrebak recimo on je trebao biti glavni zagovaratelj, a ja sam malo, evo ja imam tu ipak nekakva izdvojena mišljenja u određenim drugim stvarima gdje treba subvencionirati strateške interese RH, tako da sam ja tu malo drugačiji od Hrebaka, al Hrebak će biti protiv toga što zastupa. Al načelno ako je nešto pod šapama, pod šapama politike, utjecaj politike, ako imamo 500 paranameta onda van porezni onda znamo da ulazimo u, da je to, mislim jednostavno nama obrtnici propadaju, oni su pod teretima, ne mogu plaćat svoje radnike, ljudi odlaze, gase svoje obrte, nisu konkurentni. Naravno da neke države kao što je, su na, na tome bazirani i ovo je dobar prijedlog, o njemu moramo razmišljati bez obzira šta ja u određenim dijelovima nisam baš liberal kao što je ovaj, ja sam ipak tu u nekim dijelovima gdje je bitno za Hrvatsku da imamo pravo subvencionirat, ako Njemačka subvencionira auto industriju [[Upadica: Vrijeme]] u krizama zašto mi ne bi svoju brodogradnju.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, evo ovako jedno jednostavno pitanje. S obzirom da smo danas čuli evo puno tih rasprava, puno smo čuli i o obrtništvu, o načinu poslovanja obrtnika, o njihovim kompetencijama, o načinu organiziranja, o načinu rada obrtničke komore, što se radi, čuli smo veliku većinu toga, nismo čuli sve, al smo čuli veliku većinu toga. Jedno jednostavno pitanje. S obzirom da za sada po ovoj konsilaciji stranaka koja je trenutno komora se ne može samo ovako ugasiti, a ukoliko ukidamo članarinu obveznu definitivno je sigurno da neće moći poslovati. Da li smatrate da bismo prije toga trebali napraviti restrukturiranje javnog sektora odnosno ministarstva i pripremiti taj korak ili to možemo napraviti preko noći, pa šta bude bude?
Kolega Paviću, ja nigdi nisam vidio da je neko ovdi napisao triba ugasiti HOK, ne možete to vidit u prijedlogu. Evo ne znam kako vrijeme odlazi nekako se sve više i više vi iz SDP-a približavate stavovima HDZ-a, dal je to, koji je tu razlog ja ne znam oko obrtničke komore, ja ne znam zaista koji je tu razlog ako možete pojasnit. Nigdi se u ovome prijedlogu ne spominje gašenje obrtničke komore kao institucije. Ovdje se daje prijedlog dobrovoljnog plaćanja znači članstva … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, vi ste rekli gašenje, dal triba raditi reforme, da, dal triba mijenjat stvari, al 500 nameta, to je problematično, to je problematično. Inače kad oporba predlaže nekakve zakona dosta budemo često jedinstveni, al ovdje na obrtničkoj komori malo je zaštekalo.
Povreda Poslovnika zastupnik Hajduković.
Da, kolega potpredsjedniče, mislim da je povrijeđen čl. 232.. Naime, ovdje se ne priča o tome je li neki prijedlog u suglasnosti sa prijedlogom HDZ, ovdje se priča o onome što obrtnici najviše dobivaju od zakona koji postoji i mislim da se toga trebamo držati i da je to tema razgovora i da na tome trebamo ostati.
Dobro, neću vam izreć opomenu jer ste u pravu bili i prošli put jer ovoga, ali takva je praksa u ovom saboru, vaša kolegica je to jučer konstatirala da ne smijemo zaustavljat ljude u važnim raspravama koje nemaju veze s temom dnevnog reda, pa onda tu praksu, tek je 11 sati, nije nam žurba, pa imamo vremena, to ćemo, to ćemo nastaviti jer g. Bulj se ima javiti još nekoliko puta nakon svake vaše rasprave, a praksa nam je takva, tema nema veze sa dnevnim redom i ovom točkom dnevnog reda, ali takva je naša praksa. Idemo dalje, slijedeća pojedinačna rasprava, a pardon g. zastupnik Bulj se javio za povredu Poslovnika.
Hvala lijepo predsjedavajući. Pošto je potvrdio moju tezu kolega Hajduković o približavanju HDZ-a SDP-a … [[Govornik se ne razumije]] ja povlačim povredu Poslovnika.
S obzirom da je velikodušno povukao svoju povredu Poslovnika zahvaljujem g. Bulju. Imamo povredu Poslovnika, zastupnik Hajduković.
Žao mi je [[Upadice iz klupe se ne razumiju]] ma ne, evo meni je drago da je kolega povuko ovoga povredu, pa ću povuć i ja, samo ću reć da se nismo složili.
Dobro, jeste vi povukli isto kolega, a ne vi, izvolite.
Čl. 232., kolega Bulj je izbjegao odgovor na moje pitanje i zapravo krivo protumačio moje pitanje. Znači moje pitanje je bilo, s obzirom da smo konstatirali da se komora financira, financira od ovoga članarina ukoliko se članarina ovoga obavezna ukine velika je vjerojatnost da bi se ukinula i komora jer ne bi mogla postojati. To je bilo moje pitanje, da li smatrate da u tom slučaju trebamo prije toga poduzeti nešto da bismo reorganizirali, restrukturirali ministarstvo i tijela koja bi preuzeli jedan dio poslova komore. To je bilo moje pitanje.
Šta vi kažete, je li to sada bila vaša replika ili vaše pitanje po povredi Poslovnika? Dobro, ajde vama, vama ćemo ipak opomenu dat da ne bi Bulj povredio Poslovnik.
Pa ništa, evo ništa, povlačim.
Miro povlačiš?
Povlačim.
Dobro. Hvala Miro. Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege evo možda i prije ponoći završimo iako mi se ne čini tako, ali žao mi da, evo i u ovim zadnjim izlaganjima da opet idemo na tu osobnu razinu u trenucima kada sa ove desne strane smo jasno rekli da je sustav obrtničke komore reformiran 2013., da od 1.1. ove godine novi obrtnici ne plaćaju komorinu prve 2 godine. Kada smo isto tako rekli da dužnosnici komore nisu zaposlenici komore, da ne primaju plaću, moraju imati aktivni obrt u komori. Kada smo naveli da komora je do sada 90.000 pomoćničkih ispita odradila, 23.000 majstorskih ispita. Kada su uključeni u programe osposobljavanja na radnom mjestu. Kada rade upravo značajan iskorak na strukovnom obrazovanju gdje 80% nezaposlenih mladih na burzi čine osobe srednjoškolskog i nižeg obrazovanja, ha onda se spuštamo na to na osobnu razinu pa gospodin Ranogajac je pod ne znam kojom šapom HDZ-a, to je netočno. Gospodin Ranogajac nije član HDZ-a išao je kao kandidat nezavisni kandidat, gospodine Bulj imat ćete prilike, išao je kao nezavisni kandidat na izbore. Isto tako da je dobio vjerujem da bi prestao biti ravnatelj odnosno predsjednik obrtničke komore. Imamo primjere gdje su ljudi koji su bili u politici itekako aktivno, evo palo mi je napamet gospodin Veljko Ostojić, Hrvatska udruga u turizmu, s njim sam imamo odličnu suradnju iako je bio bivši ministar u SDP-ovoj vladi. Prema tome, to netko ima pravo se kandidirati na izbore mislim da svi imaju i govorit o tome i stavljat tezu da je to pod šapom HDZ-a apsolutno ne stoji. Osobno, evo kolega Troskot znam da se vi pokretač ove inicijative, neću vam lijepit ovaj više etikete ali kao jedan od oporbenih saborskih zastupnika koji je pripremljeniji u raspravama, koji se stvarno priprema za rasprave žao mi je vidjeti zakon sa 3 članka gdje se ništa značajno ne dopunjuje i ne oplemenjuje sustav obrtničke komore. Nema ništa o strukovnom obrazovanju, nema promišljanja na koji način ćemo osigurati radnu snagu, nema ništa evo program i tu ja stvarno moram pohvaliti komoru kao ministar rada sam i s gospodinom Ranogajcem i predsjednikom Obrtničkog udruženja Zagreba značajno surađivao, oni su bili i sukreatori određenih mjera HZZ-a. Recimo osposobljavanje na radnom mjestu gdje s jedne strane obrtnik dobije osobu na osposobljavanje koje na radnom mjestu osposobljava. Ta osoba dobije plaću. Obrtnik dobije trošak mentorstva i tu posebno evo se zahvaljujem gospodinu Petru Šimiću, on nije obrtnik ali je veliki poslodavac iz Vinkovaca. Za tu mjeru dobili smo inspiraciju i kad smo bili na, u posjetu njegovoj tvrtci CNC laserima. Prema tome, mnoge stvari koje smo osmislili kroz sustav obrazovanja i naukovanja gdje stotine tisuća mladih ima priliku se osposobljavati i dobit radno mjesto, dobit kvalifikaciju obrtnička komora je tu imala veliku ulogu. Danas možete dobiti 130.000 kuna za samozapošljavanje, ako otvarate i svoj obrt do 130.000 kuna. Obrtnička komora je cehovska komora. Dakle, krenuli su bottom up pristupom odnosno idu pristupom integracije. Profesionalizirali su se, ali svako od njih mora imati obrt. A ono što bih ja stvarno pohvalio je za razvoj strukovnog obrazovanja. Unutar europskih fondova na raspolaganju nam je 80 milijuna EUR-a za razvoj strukovnog obrazovanja. Većina potrebe za radnim mjestima u Hrvatskoj su srednja škola ili niže, pogotovo strukovnog obrazovanja i tu su oni odigrali i dalje su jedan od glavnih dionika upravo takvog obrazovanja i na takvim europskim projektima ja im apsolutno čestitam. Sve u svemu moramo ih zadržati i očekujem od zakona da imaju više od 3 članka i malo razmišljaju dublje [[Upadica: Vrijeme.]] o razvoju takvih sustava. Hvala.
Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče sabora. Eto koliko ste bili dobri u raspravi imate samo moju repliku. Imate li spoznaju koliko [[Upadica: Jel to kompliment?]] bi cijena strukovnih i inih ispita bila kada bi se to plaćalo u punom iznosu? Isto je pitanje za licenciranje tko bi to provodio, u čijoj bi to ingerenciji bilo? Što ukoliko se licenciranje ne provede kroz jednu godinu? Što je sa učenicima koji ne bi mogli odraditi praksu ukoliko im škola to ne može osigurati u svojim radionicama? Hvala, evo bila sam dobra.
Odgovor.
Pa kolegice Nikolić ja ne znam jel to kompliment ili da ste samo jedini ovaj ili me se možda boje kolege ili sam možda ovaj oštar u svojim odgovorima ne znam, ali kasno je, vi ste postavili određena pitanja. Da, strukovno obrazovanje bilo je u fokusu ove Vlade. 80 milijuna EUR-a je bilo na raspolaganju za strukovno obrazovanje i jedan od ključni projekata su bili centri kompetencije upravo gdje su se i strukovne škole dodatno osuvremenile, jedna od intencija isto tako bila i je ići da se ljudi obrazuju kroz rad u tvrtkama, osobno sam pokrenuo dosta mjera koje su osposobile na tisuće ljudi u obrtima. Predlažem da pogledate osposobljavanje na radnom mjestu, mentorski sustav koji je tamo uspostavljen, možda ćete nešto malo i naučiti detaljnije. Hvala.
Dobro. Hvala lijepa. Šteta je da nemamo malo replika, ali dobro šta ćemo, to je to [[Upadica: Ni povreda Poslovnika.]] Ne. Baš dosadno. Sljedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Ja ću krenuti od jedne stvari koju je g. Troskot iznio u svom izlaganju, a to je povukao paralelu između socijalizma i današnjeg stanja obrtništva i reći ću mu, mogu ja otići malo dalje, do Austro-Ugarske kad je ta Komora osnovana, ali jedinu stvar koja je to obrtništvo povuklo iz socijalizma je ustvari odnos prema tom obrtništvu, a taj odnos nije dobar, to je ono što je ključni problem i ja sam, kad smo na odboru razgovarali, rekao, meni je drago da je podnesen ovakav prijedlog, nije da se slažem u potpunosti s njime i da ne ovo prvo čitanje jer bi bilo za očekivati da kolege iz vladajuće većine, pošto je ovo prvo čitanje, daju primjedbe što bi željeli poboljšati, a čuli smo ih danas da ima stvari koje se u obrtništvu mogu poboljšati. Svjesni smo i činjenice da je Covid promijenio poslovanje iz temelja, ne samo velikim firmama nego posebno obrtnicima i da je Obrtnička komora odgovorila bitno bolje nego Gospodarska komora u trenutku kad je trebala zastupati svoje članove, to se možemo složiti, to smo i na odboru rekli, ja mislim da nema nikoga u ovoj dvorani koji ne misli da Obrtnička komora radi jedan dio svog posla dobro. Da li ga radi savršeno, ne, jer je i sam predsjednik rekao da nisu na razini Austrije, a ako se trebamo uspoređivati, onda se valjda trebamo uspoređivati sa boljima od nas, težiti da budemo takvi i da doprinesemo ovom društvu na takav način da u ovom slučaju obrtnici, imaju okruženje u kojem mogu kvalitetnije poslovati. Ono što se ovdje postavlja još kao jedno pitanje, to je, mi smo svjedoci da će Europa nešto pomoći Hrvatskoj zbog ove Covid krize, odnosno pomoći će nam sa 6 milijardi, odnosno tri cijela nešto milijardi kredita. Moja je jednostavno pitanje ovima sa desne strane, koliko će od toga dobiti obrtnici, koliko se Obrtnička komora izborila za tih sredstava, to je što smo čuli da postoji poveznica između predsjednika Obrtničke komore i HDZ-a, ja bi stvarno volio da mi netko od njih replicira i da odgovor na to da obrtnici znaju što će dobiti i koliko će dobiti. Ovaj prijedlog koji je došao pred nas, on ustvari pokušava ukazati na jedan problem u Hrvatskoj, a to je problem parafiskalnih nameta. I ti, taj problem parafiskalnih nameta, opterećuje gospodarstvo i sa strane obrtništva, ali i ostatak gospodarstva i moram priznati, reći ću, nije mi jasno, zašto HDZ koji ima vlast vidi problem, glumi onu pticu koja zabije glavu u pijesak i to danas, evo, i na prethodnoj točci, svi su se složili da postoji određeni problem, da ga treba riješiti, ali su stavili glavu u pijesak i rekli, neće riješiti. Ovdje, slažete se da postoji problem parafiskalnih nameta, da postoji problem odgovaranja sa vlastitom imovinom, da postoji problem u školovanju, što ne pokušate to riješiti, ovdje je jedan pokušaj otvaranja teme. Ja sam to tako shvatio, to sam tako rekao i na odboru, zato je prvo čitanje. Do drugog čitanja, ja vjerujem da se uz kvalitetan rad, sugestije, doprinos može sve poboljšati i biti ono što će doprinijeti ovom društvu, pa time i obrtnicima. Evo, neću se više vraćati, da, ima nekoliko replika.
Evo imamo, prva replika zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo. Evo kolega, vidite koliki je, kolika je briga naših kolege iz HDZ-a za obrtništvo kad je ostala samo kolegica Perić. Evo, tolika je briga, a kamoli da će vam dati repliku. A druga stvar što mene zanima, ja sam ostao malo konsterniran tom činjenicom je da smo čuli da je komorski sustav reformiran 2013., kolega i da je to sjajna reforma. To je kolega Pavić, ako se ne varam. Pa vas pitam, 2013., čija je to bila vlast? 2013., tko je napravio tu reformu koja je bila tako sjajna, a koju netko u 23 godine nije bio u stanju provesti, evo sam vas to pitam.
Odgovor.
Hvala lijepo na pitanju, ja se nadam da je vlast bila građana RH, a Vladu je tada vodio Zoran Milanović, ako je to bili ono što ste htjeli čuti. I da, HDZ danas brani da je to bilo dobro provedeno i da je danas ovo što imamo oko Obrtničke komore puno bolje nego ono što je bilo prije toga, ja se slažem s time, ali se isto tako slažem i sa kolegama iz HDZ-a i sa kolegama iz Mosta i sa našim raspravama, i sa raspravom predsjednika te Komore na odboru da postoje stvari koje se mogu i trebaju poboljšat.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Katica Glamuzina.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, s obzirom da je jasno da ovaj prijedlog proći neće, a razgovaramo o rasterećenju nekakvih nameta u obrtništvu i funkciji koju HOK ima ili može imat, s obzirom da namet članarine nije jedini namet koji postoji, zanima me što mislite o prijedlozima da npr. netko tko ima kafić kao obrtnik i netko tko ima kafić kao d.o.o. nije u istoj poziciji jer onaj tko je u d.o.o. može zaposliti koga god hoće bez obzira na njegovu stručnu spremu da mu radi kao konobar. Obrtnik ne može, obrtnik mora imati nekoga ko je prošao stručno osposobljavanje za konobara ili poslužitelja jela i pića što obrtnika naravno košta. Možda je to smjer u kojem se može ići pa da HOK radi na takvim stvarima, da rastereti svoje obrtnike od takvih nameta koji ih koštaju i takvih obaveza koji neko drugi u drugom obliku organiziranja nema.
Odgovor.
Ja se samo mogu složiti s vama, ali koliko sam shvatio iz rasprava kolega iz HDZ-a oni su toga u potpunosti svjesni i ja se nadam da će do drugog čitanja ovog prijedloga, neće, evo kažu da neće, žao mi je što neće, ali evo. Slažem se s vama, ali vladajuća većina kaže da neće pomoći obrtnicima i za ono što znaju da im treba pomoć.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Pa evo ja bi se referirala na onu poveznicu između predsjednika komore i HDZ-a. Pa zar vi zaista mislite da nema nikakve poveznice između predsjednika komore i HDZ-a? Pa evo prva rekonstrukcija koju bi ja predložila u komoru da ide u tom smjeru da bi recimo predsjednik komore mogao da bude netko ko ne bude bio nezavisni kandidat koje zapravo će podržavat na ovim sljedećim izborima ili prošlim izborima HDZ.
Pa dobro kolega iz Mosta je vrlo jasno pisao što se dešavalo i koje mu je to sumnje probudilo, ali ja se stvarno nadam da predsjednik komore lobira za svoje članove i da radi svoj posao. Evo toliko, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Božo Petrov.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ja ću razdvojiti ovu danas priču koju slušam na dva dijela, jedno su institucije, a drugo je vaša zlouporaba vlasti i tih institucija i način kako vi upravljate tim institucijama jer ne možete mi podvaliti priču da zato što će se ukinuti obvezna članarina HOK-u da ta institucija nestaje. Hoćete mi reći da su ti obrtnici nesposobni preživjeti na tržištu? Ne, nesposobna je klijentela koju ste stavili tamo da upravlja tim obrtnicima, oni ne mogu preživjeti na tržištu. Njima treba posao inače bi bili na Zavodu za zapošljavanje, a nažalost ti obrtnici koje vi kao ovdje pokušavate spasit stenju pod tim jarmom koji ste im vi dali, kroz socijalistički sustav kojeg se nismo riješili ni nakon 30 godina. Zašto? Pa zato što isti taj sustav vodili isti ljudi koji ga vode danas. Mi smo jedina država u ovoj Europi kojoj se sustav ne mijenja 80 godina, isti ga ljudi vode, pa naravno da će isti ti ljudi održavati isti takav sustav i da ćemo imati isto takvo upravljanje i nametnute članarine, logično, pa neće oni promijeniti svoju glavu. I ok, mi vidimo tu liniju koju vi vučete cijelo vrijeme, ali nemojte nas praviti budalama, pa barem pošteno recite što je na stvari ili mislite da cijela Hrvatska vjeruje u ovo što vi danas pričate. Jedno su institucije, drugo je vaša zlouporaba tih institucija i vlasti koju obnašate već duži niz godina. Razdvojite to. Institucija kao HOK valja, ali ne valja način na koji vi koristite te institucije. HOK valja za pomoći obrtnicima i sa svim svojim popisom stvari koje ona obavlja, ali ne valja da nametnete obrtnicima da moraju platiti. Prvo što oni moraju platiti kada otvore obrt je taj vaš harač. Kome? Da iskorištavate te ljude na način da glavne ljude takvih komora i takvih institucija predstavljate kao svoje velebne kandidate na izborima. Ne on je bio neovisni. Jel vam g. Tušek koji se s njim slikao i Martina Dalić koju ste stavili u Podravku isto neovisna? Šta je reć pa se netko iz SDP-a nije slikao s tim neovisnim. Na to se ja ljutim, na to kada nas sve pravite budalama. Pa barem pošteno recite i bit ćemo ok. Ja sam čuo kad ste rekli nećemo ništa mijenjat i to je pošteno kad kažete nećemo ništa mijenjat, ali kada mi dođete kad vas ovdje slušam gdje mi govorite, pokazujete papire i govorite ha vi niste, mislim da je to g. Pavić koji gore sjedi rekao vi niste ništa niste napravili vi mijenjate jednu rečenicu. Ma g. Pavić što je za vas revolucija? Koliko godina ste bili ministar rada, što ste napravili? Ništa. Pričate o tome kako je bitno da se ta komora pomakne naprijed, kako je bitno razvijati sustav. Konkretno mi recite jednu stvar koju ste vi napravili da se taj sustav razvije? Nula, i onda pričate o tome da vam ovo ne valja, ma ovo je za vas space shuttle. Razumijete? Ovo je space shuttle za vas, ovo je revolucija. Ovo je revolucija, znate po kojem pitanju? Kada biste bili spremni, sposobni, kadri ukinuti članarinu, onda biste pokazali tko je u ovoj Hrvatskoj spreman raditi po tržišnim osnovama, odnosno tko je sposoban i sposobne nagrađivati, a ne vašu klijentelu. Sposobne koji vam ne mogu disati od vašega jarma. Njih grebete, njih mlatite, a kao tako, nazovimo, branite ih ovdje, ne branite vi nikoga.
Vrijeme. Imamo povredu Poslovnika, zastupnik Marko Pavić.
Poštovani g. Petrov, pa žao mi je da se opet spuštate na osobnu razinu, povrijedili ste čl. 238., vrijeđate na osobnoj razini, kao ministar rada 8 milijardi kuna, 2 puta više nego u prethodna Vlada, uloženo u programe zapošljavanje, a da sam samo program Zaželi, 6 tisuća kuna, žena, od kojih je dobar dio u Imotskoj krajini zaposleno, ja bi bio ponosan, tako da, nekog znanja i nešto sam za ovo društvo napravio, ne vrijeđajte.
Dobro. Ovo nije bila povreda Poslovnika, izričem vam opomenu. Sljedeća povreda Poslovnika, Miro Bulj.
Hvala lijepo. Povreda Poslovnika, čl. 238., kolega Paviću, je li mi živimo u istoj državi? Koliko ste vi to milijardi podijelili? Koliko ste vi to milijardi donijeli Hrvatskoj? ... [[Upadica se ne čuje.]] niste ništa napravili osim što ste bili dobar ministar što se tiče parfema, u tome ste bili najbolji. I ne govori te više i ne varajte ovaj narod pod ovim svjetlima, oćete uvjeriti narod da bolje živi, nije istina. Lagali ste i obmanjivali narod, lagali.
Vrijeme, znači ovo nije bila isto povreda Poslovnika i vama izričem opomenu. Sljedeća povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Povrijeđen je čl. 238. Marko, uz dužno poštovanje prema svemu onom dobrom što jesi napravio, mislim da jesi, mašući papirom, marginalizirao i banalizirao jednu dobru ideju, jednu ideju koja bi život u Hrvatskoj učinila boljim. Ne ulazeći u to da li ste osobno vi, Marko, to mogli sam kao pojedinac napraviti u prethodnoj Vladi ili neke druge vlade, mislim da ipak nije pošteno niti korektno ono što je napisano, ono što je u zajedničkome nazivniku dobro, banalizirati, mašući i svodeći isto to na 3 rečenice.
Ovo, [[Upadica: Hvala na opomeni.]] Ovo nije bila povreda Poslovnika, vama je ovo druga opomena, upozoravam sve da svi koji ste imali 2 opomene, 3. opomenom i gubite pravo rasprave. Neće ići doma, mogu ostati, ali neće moći više raspravljati. E sada imamo repliku, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega Petrov, kolege iz vladajuće većine, a je li, dio i oporbe nažalost se približio, cijelo vrijeme govore neka institucije kao što je HOK rade svoj posao, neka institucije, citiraju konstantno Stipu Mesića. Tako je Mesić, kad je došao na vlast 5 godina govorio prvi neka rade institucije svoj posao, onda je 5 godina urušavao hrvatske institucije izdajući ih gdje je god stigao. Gdje je god stigao. Tako je i ovdje. Uzurpirate institucije kao da ih vi štitite, a mi ih rušimo. U biti je obrnuto. Mi se borimo za institucije, mi smo se borili za institucije. A vi ih urušajete. Vi ih urušajete jer želite da budu vaše filijale, oni žele njihove ispostave, poglavito u predizborno vrijeme da imate župane, predsjednika Obrtničke komore, Hrvatske, u zagorskoj županiji i tome slično e pa neka rade institucije svoj posao, rekao bi [[Upadica: Vrijeme.]] vaš mentor, g. Paviću, Stipe Mesić [[Upadica: Vrijeme.]] i od vašeg ministra Božinovića ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Kome ste vi replicirali?]] i vašeg Božinovića kolege.
G. Bulj, vrijeme. Kome ste replicirali g. Bulj?
G. Bulj, g. Bulj. Da oni imaju hrabrosti, dignuli bi repliku, ali oni nemaju hrabrosti čak niti uputiti repliku i dobiti odgovor na tu repliku. Znate zašto? Zato što oni funkcioniraju po principu kada su u pitanju institucije, uzmi silom, prodaj priču, kao da vas štitimo, klepni kaznom ako dignu glas. I to je to, to možemo vidjeti i u HOK-u i HGK-u, a mi evo, slušamo par sati kako oni brane te institucije, ja vas molim, nemojte ih braniti više, nemojte jer kad ih vi krenete braniti, oni samo imaju probleme. Nemojte ih braniti, pustite ih da žive, da rade, ostavite im novac u njihovim džepovima da mogu prehraniti svoje obitelji, ne da hrane vašu klijentelu.
Povreda Poslovnika, zastupnica Grozdana Perić.
Kolega, ovo što vi radite ovdje, nama docirate i itekako povreda Poslovnika 238. jer da vi imate petlje, onda bi tražili da se ukine svih 26 komora koje postoje trenutno u RH, a ne da ovako izlazite sa promjenom od jednog članka ili jedne, ali ne koja je zapravo smiješna, [[Upadica: Vrijeme.]] način na koji to radi.
Znači nije bila povreda Poslovnika, dobivate opomenu. Sljedeća povreda Poslovnika, zastupnik Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče, kolegica Perić je povrijedila čl. 238. Ako je umorna, bilo bi dobro da se ode kući odmoriti, dakle ovaj prijedlog zakona ne traži ukidanje HOK-a, nego ukidanje prisilnih odnosno obveznih članarina, kolegice Perić. Niste se upoznali sa zakonskim prijedlogom ili ste malo pospani.
Gospodin Grmoja, ovo nije bila povreda Poslovnika, dobivate drugu opomenu. Marko Pavić.
Pa kolega je povrijedio Članak 238., vrijeđao kolegicu Grozdanu Perić, ona je samo uputila da ovako napisan zakon s ovako 3 ali ne briši, briši za 8 dana primjeni ništa ne znači, a čak niste pametno to ni napisali jer vam ostaje alineja da skupština HOK-a može ostale opće alte donosit pa i odluku o članarinama. Tako da odite na popravni.
Znači ovo nije bila povreda Poslovnika, vi dobivate treću opomenu i oduzima vam se pravo riječi do kraja rasprave. Zastupnik Ante Kujundžić, povreda Poslovnika.
Hvala predsjedavajući. Povrijeđen je Članak 238., kolega Marko HGK je imao problem jer je stara institucija pa je sačuvajmo koliko god dobro bilo napisano. Prijedlog zakona o izmjenama Kaznenog zakona od strane kolega iz SDP-a, a što ćemo ga sada mijenjati ionako će on ići u 6. mjesecu. Ovdje su sada 3 rečenice. Dakle, ja ću podvući vi sve znate, ali daj onda vi predložite, uputite svoje prijedloge ovakvog tipa za ovo [[Upadica: Vrijeme.]] za ovo što smo mi tražili i mi ćemo ih evo podržati.
Gospodine Kujundžić ovo nije bila povreda Poslovnika i vi dobivate 3 opomenu i gubite pravo rasprave do kraja, riječi, do kraja rasprave. Uvažena zastupnica Nikolić Romana, izvolite.
Hvala predsjedniče sabora. Pa evo ja sam samo htjela uputiti da ovo nije bila povreda Poslovnika nego replika, ja bih vas molila da to prekinite i da nastavimo normalno sa raspravom i sa replikama. Hvala.
Vi također niste iskazali povredu Poslovnika, dobivate prvu opomenu. Ovaj, tko se još javio. Miro jesi se ti javio? Povreda Poslovnika Miro Bulj.
Povlačim povredu Poslovnika, kolega Kujundžić je rekao u 6. mjesecu da će donijeti taj zakon nisu rekli koje godine.
Kolega Bulj i vama 3 opomena, gubite pravo riječi do kraja ove rasprave. Domagoj Hajduković, povreda Poslovnika.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je Članak 236., kolega Kujundžić ga je naime zlorabio, e da bi ukazao na neke stvari koje ni ja ne znam. Dakle, rabio je institut povrede Poslovnika da bi ukazao da nešto SDP hoće ili neće. Mi smo ovdje jasno izrekli svoje stavove, a ovo što je kolega rekao uopće ne spada u institut povrede Poslovnika.
Zato je kolega dobio opomenu, pa vi ste se dobro pozvali jer ja sam dao gospodinu, kolegi sam dao opomenu znači niste vi trebali dodatno pojašnjavati i zato je vama opomena druga.
Ok, gospodine, gospodine potpredsjedniče zato ću tražiti onda očitovanje Odbora za Ustav i poslovnik [[Upadica: Može.]] jer mislim da ja sam ovdje onaj koji čuva Poslovnik, koji se stalo [[Upadica: Dobro, molim vas.]] poziva na članak, a neke repliciraju [[Upadica: Molim vas.]] i ne dobivaju opomene, a ja dobivam opomene zato što ne repliciram nego se pozivam [[Upadica: Molim vas.]] na Poslovnik [[Upadica: Vi jako dobro znate …]] pa od sada se neću ni ja pozivati na Poslovnik [[Upadica: Molim vas.]] pa ću i ja replicirati.
Dajem vam 3 opomenu sad, treću i onda gubite pravo do kraja rasprave pa vi, ne, ne, ok, vi samo, ne možete ne dajem vam riječ, uložite Odboru za poslovnik, ne možete nisam vam dao riječ … [[Upadica: Govornik nije uključen.]] već ste to rekli, ja sam vam rekao da napravite pritužbu Odboru za poslovnik. Slijedeća replika je zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani gospodine Petrov u svojem ste izlaganu rekli da, da ovu liniju koju zapravo gledamo da gledamo zadnjih već 70 godina da nema nikakvih reformi. Evo i u uvodnom izlaganju sam spomenuo jednu zemlju koja se nalazi samo na 25 km od našeg glavnog grada, koja je uspjela proći kroz reforme i unatoč svemu, dakle Slovenija je zemlja koja ima, nema ovu obveznu članarinu obrtničku u obrtničkoj komori. Obrtnička komora ona je provela svoje reforme, oni danas funkcioniraju po tržišnom principu, privlače investicije i s druge strane rade i određene javne poslove i imaju određene javne ovlasti što je zapravo baš argument da javne ovlasti nisu, nisu prepreka za uvođenje dakle dobrovoljne članarine. Pa evo kako vi komentirate da je jedna Slovenija uspjela proći kroz ove reforme o kojima ste vi govorili, a mi 80 godina nažalost ne?
Odgovor.
Kada bi vladajući htjeli slušati argumente onda vjerujem da bi mnogo toga u ovoj državi bilo drugačije od institucija do upravljanja tim institucijama, a pogotovo do ljudi koji upravljaju tim institucijama, puno stvari bi bilo drugačije. Vjerujem da bi također puno amandmana koji ovdje čuju u Hrvatskom saboru bilo usvojeno jer su temeljeni na argumentima. Oni argumente ne slušaju. Njima možete ne znam koliko puta staviti ili gurnuti ispred nosa i Bugarsku i Slovačku, ma Sloveniju, ne može bliže. Ti argumenti ne funkcioniraju. Ne znam jeste li ikada vidjeli onu statuu majmuna koji stoji ovo, ovo i ovo, e tako vam izgleda vladajuća većina kad dođe u Hrvatski sabor. Oni vam dođu tu da bi dizali ruke što predsjednik Vlade kaže, thats it.
Nije baš zgodna ta vaša usporedba s majmunima, da zastupnike uspoređujete sa majmunima, mislim da je to malo prevršilo mjeru pa vas upozoravam. Slijedeća replika je zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Dakle, kakav god da smo mi zakonski prijedlog ovdje predložili našao bi se razlog zašto to nije dobro. I dobro je ovdje poentirao kolega Kujundžić kada je uputio kolegu Pavića i zastupnike iz vladajuće većine da daju svoj prijedlog, ali mi nećemo dobiti nikakav zakonski prijedlog, dobit ćemo jedan zaključak i jedno obećanje da će se HOK reformirati. I znate što me posebno večeras zabrinulo? Vidio sam informaciju da će jedan veliki dio ovog novca europskog koji je namijenjen za oporavak gospodarstva završiti u javnom sektoru i to je problem i tu se vidi ova borba za očuvanje ovih institucija gdje se može uhljebljivati za javni sektor, a bez poduzetništva Hrvatske neće biti bez naših obrtnika, poduzetnika u koji treba sad ulagati u ovoj krizi sav novac. Hvala.
Odgovor.
Kolega Grmoja, bez jakih poduzetnika, bez jakih obrtnika, bez slobodnih obrtnika mi se ne možemo nadati boljoj budućnosti i to je razlog zašto smo mi ponudili ovaj prijedlog zakona. Ja bih volio da vladajuća imaju priliku unaprijede sa svim ovim prijedlozima koje su spominjali u govorima da bi se mogao ovaj prijedlog zakona unaprijediti. Evo ja ih pozivam u ovom trenutku budite slobodni, mi ćemo za razliku od drugih prihvatiti sve dobre savjete, da to ne budu samo 3 slova na papiru g. Paviću. Ako vam je malo 3 slova, evo potrudite se i napišite odjeljak, prihvatit ćemo ga, al dajte konačno napravite nešto. Evo ja vas pozivam, usudite se biti hrabri, napravite nešto.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Damir Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, o suštini sadržaja ovog vašeg prijedloga govorila je zapravo u ime kluba naša kolegica Juričegv-Martinčev. Ja ću se osvrnut na nešto drugo, a tiče se nomotehničkog odnosno formalnog dijela. Obzirom na to da je dio predlagatelja, dakle ovog prijedloga g. Bulj govorio da se ovim prijedlogom ukida obvezno članstvo, a ostavljate čl. 77. Zakona o obrtu koji govori i ne brišete ga, a govori o obveznom članstvu, dakle ja ne znam dal ćete zatražit stanku radi konzultacije unutar svog kluba jel očito imate dijametralno suprotna mišljenja. A s druge strane, ovim prijedlogom koji ste predložili, nije vas bilo na početku, ne mijenja se apsolutno ništa. Ostaje vam alineja u čl. 81. st. 2. koja govori da Skupština HOK-a može donijeti bilo koju drugu odluku. Vi ćete obrisat alineju 7. skupština može radit što god hoće, prema tome ne rješavate apsolutno nikakvi problem. Ako vam je toliko doista stalo da se nešto napravi onda bi očekivao da ste ovim prijedlogom napravili puno više nego što ste napravili, od ova dva članka da se nešto briše i čl. 3. koji govori kad zakon stupa na snagu, da vam je doista toliko stalo do toga, a ovdje govorite za nas i prozivate da netko radi budalu od nas [[Upadica: Vrijeme]] Mislim da je malo … [[Govornik se ne razumije]]
Odgovor na repliku.
Mi ćemo prihvatiti sve vaše prijedloge, ja sam to ponovio više puta i ja vam to ponavljam i sada. I ako vam je stalo do toga, ma napravit ćemo. Je li to sve, jesu li te alineja sve, sve ono čega ste se vi mogli dosjetiti u ovih 5, 10 ili 30.g.? Bravo. Može i to. Evo mi ćemo to napravit. Što ćete vi napravit? Ja sam čuo da ćete biti hrabri i ponuditi prijedloge usavršavanja razvoja ovoga sustava. Evo ja ih čekam i ja vas molim nadam se da sam vas dovoljno isprovocirao da budete hrabri i da to ponudite. Doći ćemo u drugo čitanje, ja se stvarno nadam radi obrtnika koje ste branili, kao branili ovdje cijelo vrijeme, da ste spremni to stvarno i napravit. Evo pozivam vas na to.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Prije svega bih htio razjasnit zašto sam potpisao za ovu točku dnevnog reda. Zato što smatram da se o HOK-u treba raspravljati, to je prva stvar zbog čega sam to potpisao i smatram da to zbilja zaslužuje našu pažnju. Druga stvar je što možda još uvijek mogu očekivati ono što, dopustite mi da se tako izrazim, da dobim odgovor od govornog automata od strane HDZ-a da u biti to nije dovoljno da treba napravit cjelovito rješenje, to smo slušali kod gospodarske komore, a slušali smo i kod prethodne točke, kod prethodne točke dnevnog reda s time da sam ja dosljedan u svojim stavovima smatrajući da po meni i ovo tu da se prihvati ne može stupit na snagu u roku od tjedan, u roku od tjedan dana. Ali me kolega Petrov nadahnuo da govorim o obrtništvu zahvaljujući „Tri majmuna“. Naime, ja sam član SDP-a iz Rijeke, dakako da ja to ne krijem, ali moram dementirati vladinog službenika kojeg plaća taj obrtnik koji je ovaj koji je iz Rijeke, koji tvrdi, tvrdi, dakle on koji prima državnu plaću tvrdi kao glasnogovornik vlade da je riječki SDP nervozan. Ja ne znam zašto se glasnogovornik Vlade RH ima miješati i ucjenjivati dal sam ja i moje kolege dal smo nervozni. Pa onda to pokušavam, danas sad ću pokušat to javno demantirati, Erik Fabijanić, član SDP-a iz Rijeke nije nervozan. Ali vidite, ta „Tri majmuna“ njega plaćaju, plaćaju ga. I činjenica je da se mi razumijemo da on nije opleo, pod navodnicima opleo, ako vi pogledate njegov post u doba Karnevala naglašava opleo je po Ranogajcu. Je, opleo je po članovima HDZ-a s time da je rekao, piše da nisu dobro došli. Vidite, ja sam bio ne dobro došao, a niko me nije uzeo u zaštitu. Sad ću vam reć vrlo jednostavno, bio sam sa svojim psom, htio sam uć u „Decathlon“, nisu me pustili sa psom jer je to poslovna politika kuće. Nemojte me krivo shvatiti ja sam se požalio francuskom veleposlaniku za to ali u Decathlon nisam ušao. Od toga nije napravljen politički slučaj niti ima razloga za to a fala bogu, ja nemam glasnogovornika na državnim jaslama koji će govoriti o tome kako je neko nervozan. Jer ako mu je to posao, izvinite onda je previše, previše plaćen. Ali vidite, to naši riječki obrtnici i ne samo riječki, plaćaju. A ta „Tri majmuna“ su postala državni slučaj. I to je ono što je najbitnije u čitavoj ovoj priči. Reći ću vam iskreno, vlasnika ne poznajem. Rijetko kada tamo odlazim kavu, a znate zašto tamo odlazim na kavu? Zato što je tamo u vrlo velikoj blizini Most hrvatskih branitelja gdje svake godine se nalazimo zato da bi položili vijence našim poginulim suborcima. A kako je vlasnik naš suborac, onda idemo kod njega na kavu. Članovi HDZ-a, članovi SDP-a i članovi koji nisu niti jedne stranke ali su udruge pojedinih udruga branitelja. E vidite, kada takvu stvar sa državnim aparatom za šta se plaća porez, od toga radimo za nešto što je pokladna priča, e to znači da bacamo novac poreznih obveznika i to je činjenica. I kao što rekoh, ja sam očekivao jedno cjelovito rješenje. Da, obrtnička komora je sasvim druga priča od gospodarske komore, bez daljnjega. Ali čuli smo da dakako da ima priznato no što je institucionalne ovlasti, pa čekajte, institucionalne ovlasti, de facto moraju ići kroz članarinu obrtnika, pa ajmo onda to malo rasteretiti jer ako te institucionalne ovlasti mora plaćat država, a država za to već ubire porez. A i moja frizura baš danas nije nekakva odnosno od prošle godine jer moj brico je išao u mirovinu i tražim novoga, Vidite, on mi se žalio na državu, žalio mi se i na grad, ali mi se na obrtničku komoru žalio nije.
Imamo nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, evo imali ste priliku čut tu dosta rasprava, nažalost u jednom momentu su te rasprave izmakle kontroli i replike i same rasprave su išle u nekakvom privatnom, osobnom obračunu što nije dobro jer mislim da je ipak inicijativa g. Troskota dobra i da trebamo razgovarati o komori, ne samo o ovoj, općenito o komorama s obzirom na to da se u našem okruženju dešavaju velike promjene i da trebamo te promjene slijediti i trebamo biti u trendu. Ono što ste rekli, to je jedna jako bitna stvar. Ako se i ukine obvezna članarina, ne može se ukinuti i ne smije se ukinuti preko noći, jednostavno ne može jer moramo omogućiti instituciji da i dalje radi. Pripremiti tu instituciju da se restrukturira, da se reorganizira i ukoliko se stvarno ukine obvezna članarina, da ima druge prigode na temelju koji će moći raditi i prosperirati. Bez nje, [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] masa obrtnika neće mogu funkcionirati. Zato trebamo odraditi tu pripremu, [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ukoliko se ide u to smjeru da se komora može pripremiti. Hvala.
Odgovor na repliku.
Poznajem jako puno ljudi iz obrtničke komore, ne govorimo o vrhu. Ono što je temelj komore su cehovska udruženja. Mi smo u mnogim stvarima a stvarajući hrvatsku državu, de facto pretočili austrijske i njemačke zakone, ali samo nažalost djelomično. U nama susjednom Italiji, isto tako imamo Confartigianato, dakle oni zbilja gledaju na te institucije ali još na neke druge, govorim o obrtničkoj komori kao uzor. I u stanju su čak i predložiti rješenja, samo ih mi ovdje u Saboru moramo razmotriti i donijeti. Baš zato da bi išlo njima u korist i da bi ih rasteretili nekih stvari. Evo, nešto smo čuli u raspravi sa svih strana ovdje, prema tome, kažem, meni je ovo povod da nam obrtnici još bolje rade, pogotovo jer su oni sigurno onaj dio Hrvatske koji može najlakše i najbrže oporaviti Hrvatsku nakon COVID-a.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Poštovani kolega Fabijanić, spomenuli ste ovaj riječki kafić o kojem se toliko priča posljednjih dana i zapravo mi ovdje imamo jednu situaciju da se jedno nezadovoljstvo a nije jedini taj ugostitelj nezadovoljan, malo evo porazgovarajte s ugostiteljima, s ljudima koji su prvo pogođeni ovim nametima, prvo ovim neracionalnim mjerama, dakle to je jedno nezadovoljstvo koje je kulminiralo ali je premijer iskoristio zanimljivo ovaj slučaj, prvo da mobilizira znači svoju stranku, čujem ima velike probleme, ne znam je li i Ante Sanader među pobunjenicima, dakle ima velike probleme u stranicu a drugo ima problem i u Rijeci. Ima velike probleme u Rijeci, Miletić je velika opasnost, po meni je bolje za HDZ da pobjedi SDP-ov kandidat jer je ovaj nezavisni Štimac kojeg savjetuje Plenkovićev dvorski savjetnik Relković.
Vrijeme. Odgovor.
Neću ulaziti u predizbornu kampanju jer ovdje je Hrvatski sabor, ali kad govorimo baš o obrtnicima, o riječkim obrtnicima, jedan od ljudi koji su glasnogovornici baš ceha ugostitelja, kad govorimo o Rijeci je g. Jakominić. To je sin od Marina od Jakominića koji je jedan od heroja Domovinskog rata u obrani Dubrovnika između ostalog. Marino Jakominić koji je inače bio i moj prijatelj, time sam bio vrlo ponosan, evo [[Upadica Sanader: Slijedeća replika …]] Nebitno mi je tko će za koga glasati, vjerujte mi. Kad je riječ o dobrobiti obrtnika, potpuno mi je nebitno. Mislim, mi smo se borili za slobodnu demokratsku državu ali me smeta kada jedan glasnogovornik govori o nečijoj nervozi jer zato da izvinite, nije plaćen. To mogu prihvatiti od glasnogovornika HDZ-a, ali nemojmo brkat stranku i Vladu.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Zahvaljujem. Pa evo, kao i kolegu prethodno, potaknuli ste me na ovu repliku jer ste u svojoj raspravi spomenuli čuveni caffe bar Tri monkeys, znamo da su gorući problemi obrtnika ugostiteljske djelatnosti PDV stope za sve ugostiteljske usluge kao i porez na potrošnju koji plaćaju jedini i isključivo ugostitelji. Sada pogotovo unazad godinu dana ugostiteljski sektor posluje u okviru epidemioloških mjera što je većinu dovelo do ruba egzistencije kao i do ruba histerije, pa evo kao što su rekli tlak im je na milijardu. Smatrate li vi da HOK u dovoljnoj mjeri zastupa interese posebno ugroženog sektora ugostiteljstva kako bi njihovo poslovanje opstalo? Hvala.
Odgovor.
Mislim da je teško to ocijeniti, vrlo jednostavno. Naime, HOK prije svega ima cehove, onda ima nakon cehova ima onaj dio što je teritorijalni i često puta se kod njih događa i teško da mogu izgraditi određene zajedničke stavove, a opet ovisi od sredine do sredine. U mom kraju Obrtnička komora po mojoj ocjeni da relativno dobro radi i s nama jako dobro surađuje, to je druga stvar da uvijek zajednički moramo iznaći rješenja kako da im olakšamo rad i u cilju i rasta BDP-a, ali isto tako u cilju novog zapošljavanja.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Dakle, još jedna kasna rasprava o oporbenom prijedlogu zakona. I ovo pokazuje kakav je odnos prema oporbi, sjetite se kako su nas zvali prošlog petka kada nisu imali ili koji je dan bio, kada nisu imali kvoruma i mi smo tu pokazali kao oporba da smo konstruktivni, da nismo kao oni, a oni uvijek ovakve prijedloge stavljaju u kasne večernje sate kako bi javnost što manje čula za to što oporba predlaže. Pa ako je ovaj naš prijedlog toliko loš pa zašto nije ujutro stavljen pa da svi vide ovu našu sramotu koju smo predložili, da cijela Hrvatska vidi ovu našu sramotu koju ste g. Troskot predložili? Ali on nije loš i njega ugostitelji, obrtnici naši poduzetnici, znači predlagali smo i za HGK-a oni to traže. Nije ovo g. Troskot isisao iz malog prsta, ovo traže hrvatski obrtnici, hrvatski poduzetnici. I zato ste vi ovo stavili, mi sada raspravljamo u 11 sati odnosno ponoć će već. Evo Troskot nije mogao ni Dinama gledat. Znači zato što vi ne želite da se o ovom raspravlja u nekakvim normalnim satima da javnost, da obrtnici vide da Most to predlaže, a da se vi tome protivite. A isto tako dobar argument kolege Kujundžića ako je loš zakonski prijedlog pa dajte bolje na istom tragu. Imate i službe u ministarstvima, imate ljude … imate ljudi svugdje i u HOK i HGK u ministarstvima ima hvala Bogu tko napisat. Pa dajte im da nešto rade, evo nek napišu prijedlog kako HOK učiniti efikasnijom, kako je učiniti povoljnijom za hrvatske obrtnike, evo dajte im zadatak nek nešto rade. Znači ja posebno poštujem naše potpredsjednika Sanadera, posebno od kako je dio ove struje koja se pobunila protiv premijera Plenkovića, čujem da već imaju i protukandidata Anušića, tako da ja ga posebno poštujem. Dakle, stvar je vrlo jednostavna, dajte zakonski prijedlog svoj i mi ćemo ga podržat. Svakog petka mi ovdje glasamo za vaše zakonske prijedloge koje predlažete, od ne znam 20 zakona bude petkom na glasovanju mi sigurno 50% podržimo, nekad i više. Nije nam problem podržati nešto što je dobro, bez obzira što to vi predlažete, što to predlaže vladajuća većina, ali moramo shvatiti ako u ovoj krizi ne skinemo taj teret tih parafiskalnih nameta sa leđa naših poduzetnika i obrtnika oni neće preživjeti ovu krizu. I sad ovaj fond koji nam dolazi, novac koji nam dolazi mi ćemo to upumpat u javni sektor, tko će iznijet na leđima javni sektor, tko će iznijet na leđima državu ako uništimo poduzetništvo, ako uništimo naše obrtnike? I nije ovo pitanje sad ideologije je li neko ekonomski malo više lijevo ili tako, ovo je pitanje čiste logike, tko će puniti proračun? Tko će punit proračun, to vas ja pitam i taj odgovor vam postavlja ne Zvonimir Troskot, ne Most to pitanje zapravo vam postavljaju hrvatski poduzetnici i obrtnici. Evo hvala. Nema replika.
Sljede završne rasprave, prva je Klub zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo samo da još kratko rezimiramo prvo, moramo pohvaliti kolegu Troskota i njegovo uvodno izlaganje koje je bilo stvarno iscrpno, ukazao nam je i na probleme koji su prisutni u našoj komori, ukazao je na naše okruženje kako se radi u okruženju i vjerujem da će to biti jedan dobar povod za još jednu takvu raspravu u koju ćemo moći donijeti i kvalitetnije zaključke s obzirom da danas očito zaključaka neće biti jer je rasprava malo otišla u krivom smjeru i u principu nikakvih novih zaključaka niti prijedloga nije bilo. Ja bi još jedanput napomenuo da ćemo mi kao klub SDP-a podržati vaš prijedlog s time da ostaje ono što sam rekao na početku, da trebamo o tome raspraviti, da trebamo vidjeti kako to sve skupa uklopiti i ukoliko se stvarno desi da se ukine obvezna članarina, u kojem periodu, na koji način, tko će preuzeti jedan dio poslova, da li će možda komora dobiti dodatni dio poslova od države, da li će ti poslovi biti dodatno plaćeni, to treba sve vidjeti i naravno na neki način i urediti. To bi trebao zapravo sve naš prijedlog nakon toga jer ako idemo nešto mijenjati u instituciji, bilo bi korektno da te stvari koje mislimo mijenjati, iskomuniciramo sa institucijom, sa tijelima te institucije i da nakon toga zajednički donosimo nekakve zaključke koje bismo dali na razmatranje Vladi. Slažete se nadam se sa mnom da danas je ova rasprava u prvom djelu bila dosta konstruktivna, da smo pokušavali ukazati na to što radi obrtnička komora, što bi trebala raditi i kako bi trebala raditi, u drugom djelu se desilo što se desilo, nažalost, evo mnogu među nama su izgubili pravo više rasprave po ovoj točci, inače vjerujemo da imamo još puno toga za njih za čuti, i nadam se da ćemo u nekoj drugoj raspravi imati prilike čuti i od strane vladajućih i od naše strane pametne i dobre prijedloge koji će omogućiti našim obrtnicima da posluju kvalitetnije, jeftinije, da ih stvarno rasteretimo parafiskalnih nameta i da ćemo svi zajedno donijeti zaključak da li je nešto parafiskalni namet ili nije parafiskalni namet i da li je nešto jeftinije ili možda pametnije, da nešto ostavimo nekakvo nasljeđe dok ne nađemo nekakvo pametnije i kvalitetnije rješenje. Trenutno smo u situaciji u kakvoj jesmo. Znači, ono što ste rekli, Slovenija se oslobodila toga ali nije preko noći, to nije bilo rješenje u dva dana, to je bio jedan proces koji je trajao, znači to se nije desilo, to nije bio događaj koji je bilo rečeno, op, gotovo, prekidamo sa obveznom članarinom, nego je to bio jedan proces gdje su se donosile nekakve reforme, gdje se desila reorganizacija te komore i nakon toga su došli do toga, do rezultata koji trenutno imaju. Slično je bilo i u zapadnim zemljama, svi oni imaju nekakvu povijest svoju, te njihove komore ne postoje od jučer i sigurno nisu poslovale na način na koji posluju danas, na kraju krajeva, imamo i drugačiji sustav poslovanja i zbog tehnike, tehnologije koja nas evo prisiljava da se prilagodimo tome svemu skupa i da pokušavamo zapravo slijediti jedan novi trend koji je u svijetu prisutan, bez kojeg ne može, to je informatizacija većeg djela poslovanja unutar naših institucija pa tako i unutar komora, to je informatizacija i naših obrtnika, informatizacija njihovih poslovnih procesa ali ne samo procesa koji se tiču računovodstva, financija i ovih kancelarijskih poslova nego i procesa koji se tiče stvaranje proizvodnje i njihovog core biznisa. I vjerujem da ćemo u slijedećem čitanju, ukoliko do njega dođe, naći rješenja koja će pomoći našim obrtnicima. Hvala lijepa.
Hvala. Uvažena zastupnica Sandra Benčić, u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka.
Zahvaljujem vam se. Evo, dobrodošli u novi dan, hvala bogu, petak pa možemo polako i završavat [[Upadica Sanader: Tek smo počeli.]] Dakle, što se tiče ovog prijedloga i rasprave koju smo imali danas, ja bi isto željela podcrtati jedno od osnovnih razlika između HOK-a i HGK-a koju smatram bitnom, u kontekstu ove rasprave a to je da HOK pruža niz direktnih usluga svojim članovima, to je jednostavno činjenica. Ja sam bila članica i HGK-a, kasnije i HOK-a i mogu i na osobnom iskustvu reći koja je konkretna razlika. Isto tako, podcrtala bi da neke usluge koje HOK pruža pa i njihova važnost za strukovno obrazovanje kao takvo, kao komore, što je jedno od bitnih stavki je nezaobilazna i mislim da ovdje niko ne želi zapravo da se ide u smjeru bilokakvog slabljenja a kamoli uništavanja HOK-a jer bi to zaista po obrtnički sektor bilo loše. Želim istaknuti još neke razlike između HOK-a i HGK-a. Prihodi HGK-a od članarine, znači HGK-a od članarina su u 2019. iznosili 161 milijun kn a ukupni prihodi su im iznosili 234 milijuna kn jer oni pored tih članarina, još imaju i prihode po posebnim propisima pa dođu i do 234 milijuna kuna. Isto tako moram reći da zaista kad pogledate strukturu rashoda u HGK-a, gotovo nešto malo manje od 50% ide na plaće. A radi se o zapravo jako velikim iznosima jer su njihovi prihodi zaista iznad 200 milijuna kuna. I naravno da možemo postaviti upitnost, efikasnost takvog poslovanja i da li HGK zaista treba jednu temeljitu reformu i da li je služila zaista klijentelističkom modelu zapošljavanja bilo isluženih ili zasluženih kadrova tamo vladajuće stranke? S druge strane, kod HOK-a je fakat situacija drugačija i moramo to uzet u obzir. HOK cjelokupni, dakle teritorij cijele RH ima prihode od članarina svega 16 milijuna kuna. 16 milijuna kuna za cjelokupno poslovanje HOK-a nije velik novac. Ukupni njihov prihod je 22 milijuna u 2019. g. a udio rashoda za plaće u ukupnim prohodima je dakle nekakvih 26, 27%, nije dakle uopće značajan, posebno kad imamo u vodu da se ne radi o tako značajnim velikim sredstvima kao što je slučaj kod HGK. Znači, rekli bismo zaista da se radi o jednom racionalnijem i efikasnijem poslovanju. Međutim, temeljni problem, razlika u članskim doprinosima je taj da moramo pogledat koja je struktura članova HOK-a. Ta struktura jesu dakle obrti od kojih vam je gotovo 50% su paušalni obrti, dakle samozaposlene osobe. Samozaposlene osobe. Mnoge od tih osoba su samozaposlene zato jer je Vlada imala program za samozapošljavanje i davala određena sredstva da se ljudi samozaposle da bih ih makli s burze, to nisu ljudi koji su htjeli nužno biti poduzetnici, to su ljudi koji su silom prilika često završavali u tom sustavu iz razloga što nisu imali više mogućnost zaposliti se na tržištu rada jer su njihovi poslovi propali ili njihove firme propale itd. Dakle, radi se strukturi koja je najosjetljivija u cijelom sustavu i koju zaista bismo trebali osloboditi tog tereta. Isto tako, moramo imati na umu da je obrt vrlo često početna stepenica u razvoju poslovanja. Dakle, u obrtima imamo jako veliki broj onih koji su tek novi, koji tek započinju posao pa možda nije dobro da ih opterećujemo odmah određenim… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Molim? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Da, sad jesu, da, ali nije to bilo cijelo vrijeme, sad jesu. Ali hoću vam reć, dakle, struktura je potpuno drugačija nego što imamo kod strukture HGK-a u smislu financijske moći subjekata koji su članovi i to moramo uzeti u obzir. Iz tog razloga smatram da trebamo podržati ovaj zahtjev ali isto tako, da moramo ići u reformu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] komora na način da ih se vidimo da koji dio toga, [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] njihovog poslovanja možemo financirati iz javnih sredstava, iz javnog proračuna jer nitko ne želi da komore propadnu. Hvala.
Slijedeća rasprava, u ime kluba HDZ-a završava uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče. Pa evo na kraju dana, mogu zaključiti da u biti svi zajedno ćemo se složiti da su obrti odnosno obrtnici kategorija malih poduzetnika, najosjetljivija kategorija naših gospodarstvenika koji upravo u HOK-u imaju svog i financijskog, poreznog savjetnika, kadrovskog, pravnog savjetnika koji ih zastupa u odnosu na druge institucije u kojima mogu dobiti sve moguće informacije i različite povlastice i kad sam rekla da mi u klubu HDZ-a nećemo podržati ovaj, ovakav prijedlog izmjena Zakona o obrtu iz razloga što smatramo da za svaku promjenu koja se odnosi na poslovanje obrtnika, bilo da se radi o njihovim novim pravima ili obvezama, bi bilo najbolje napraviti analizu i konzultirati te same obrtnike, mišljenja smo da upravo koliko ih ad preko 93 000 obrtnika, da jedna ovakva institucija je neophodna, posebno način na koji funkcionira, na način da je predstavlja od predsjednika, od članova, skupštine, nadzornih, upravnih odbora, upravo aktivni obrtnici koji nisu zaposlenici sustava i svi smo se složili tu da HOK radi na jednom drugom principu, puno kvalitetnijem, bolje nego što to radi HGK. Komorski doprinosi iznosi godišnje sada 912 kn međutim obrtnici koji je plaćaju, a plaćaju je svi, kod HOK-a dobivaju trajnu potporu poslovanju i one se brine i o razvoju poduzetništva, dobivaju kao što sam rekla, besplatnu pomoć savjetodavne službe, edukaciju, nastupe na domaćim i inozemnim sajmovima, kad govorimo o početnicima, obrtnici početnici prve 2 g. su oslobođeni plaćanja komunalnog doprinosa, također obrtnike u drugom kvartalu 2020. se oslobodilo plaćanja komorskog doprinosa kao i obrtnike stradale u potresu i njima je otpisano zaduženje za prvi kvartal. Svi oni koji su članovi i imaju i sad neke nove pogodnosti, baš financijske kako je HOK potpisala sporazum o suradnji kojim se ostvaruje popust kod partnera vezano za isporuke električne energije, goriva, uredskog materijala i sl. i ponovila bi još jedanput da mi podržavamo daljnja rasterećenja tih naših obrtnika ali uz istovremeno pružanje kvalitetnih usluga i osnaživanje njihovog tržišnog položaja na način ovako na brzinu rješavanje ovog zakonskog prijedloga, mislimo da nije dobro jer bi upravo ti obrtnici bili znatno oštećeni, sve usluge koje sad mogu dobivati, ako bi dobivali po nekakvim tržišnim cijenama i tržišnim uvjetima bilo bi znatno više i znatno skuplje upravo za naše obrtnike i nismo sigurno ono zastupanje koje radi HOK posebno cehovi, cehovi ribara, ugostitelja, da se ne ponavljam, prijevoznika i sve ono što su učinili u prethodnom razdoblju, kao i na lokalnim nivoima gdje su različite obrtničke komore surađivale i u odnosu na svoje jedinice lokalne samouprave zatražile smanjenje i otpis ne znam, poreza na javnu površinu, komunalnih naknada i sl., koncesija, to sigurno ne bi preko noći mogli dobiti i ne bi se moglo rješavati ako bi ovako preko noći ugasili tu dobrovoljnost plaćanja komorskog doprinosa. Za sada način na koji funkcionira po sistemu solidarnosti, mislimo da je za sada bolje rješenje dok se ne napravi analiza i ne konzultiraju sami obrtnici. Hvala.
Završna rasprava u ime predlagatelja, uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo iskoristit ćemo svih 25 min pa ćemo razložiti cijelu analizu, nema smisla da se ovako družimo večeras pa da to ne pravimo jedan dobar saborski party. Ovako, prije svega bih vam se htio svima ispričati kao kolegama iz razloga što mi je žao da se ovakve važne rasprave vode ovako kasno u noć, nije do kluba Mosta, mi smo htjeli rano ujutro, ali uvijek baš nekako ispadne da naši prijedlozi zakona uvijek idu u dan nakon, jel. A to mi je posebno žao iz razloga što smo recimo jučer u normalnom djelu dana raspravljali, primjerice financijski proračun iz 2019. g., dakle 2 g. su prošle, mi raspravljamo o podacima koji jednostavno više ne mogu utjecati na naš život danas a s druge strane ovako bitne stvari ostavljamo za kasne noće sate. Drago mi je da su bile iznijete i emocije, dakle i afektivni dio jer su članovi nekih obitelji, dakle u obrtima, zanatima, drago mi je da su bili i obrti, drago mi je da su bile prisutne i provokacije iz razloga što smatram da je to i dobro dakle i s provokacijama, dakle koje su argumentirane, dakle da zajedničkom dijalektikom dođemo do boljih argumenata i rješenja za naše obrtnike jer na kraju dana, oni su najbitniji. Složio bih se sa g. Grmojom koji je rekao da su naši obrtnici i poduzetnici lokomotive našeg gospodarstva i osobno me isto tako boli činjenica daće jako puno novca iz EU-a otić u javni sektor. Posebno me to žalosti iz razloga što sam baš i čitao neke izvještaje iz Udruge poslodavaca i to dosta objektivne analize gdje Udruga poslodavaca već ima spremne projekte a oni su stvarno i to pogotovo velika poduzeća, spremne projekte za ulaganja u novu digitalizaciju, u nove mašine, dakle, te jedne reforme koje će nas stvarno dignut a to je jako bitno iz razloga što nisam čuo to iz redova vladajućih ali te investicije privatnog sektora će nas ukoliko to ne napravimo, nećemo biti konkurentni sa EU-om, primjerice sa jednom Danskoj, Italijom itd., gdje u privatnom sektoru država daje novac od COVID-a i do 70%. U razgovoru sa Udrugom poslodavaca, a država je rekla da bi ona eventualno financirala kamatu, što je dosta ovako interesantno iz razloga što su kamate sada vrlo niske na tržištu kapitala. Ne rušenju institucija, dakle nadam da smo uspjeli demistificirat dakle taj jedan spin koji dolazi od vladajuće stranke, dakle ne rušenju institucija, dakle nadogradnja sa svim ovim amandmanima koje ćemo sigurno evo dobiti iz redova HDZ-a i ja se nadam i drugom čitanju, jel, da je HDZ isto prihvatio te sve naše primjedbe i da ćemo se evo zajednički naći na drugom čitanju jer nema smisla da ne nastavimo ove noćne partyje jel, kad se ovako dobro družimo, tako da nema smisla da ne nastavimo. Ono šta i s time bih zapravo završio ovo izlaganje, dakle iz današnjeg dana, suma sumarum jest dakle, svi smo došli do zaključka da našim ženama treba pomoć i da ih treba zaštitit, ako je to tako a 151 zastupnik se oko toga slaže, zašto to ne napraviti instantno i da to odmah izglasamo, zašto čekati, zašto čekati lipanj? Ako se svi slažemo da treba ukinuti parafiskalne namete i da nam je gospodarstvo kao takvo u velikom problemu, zašto to ne napravit, zašto ne pomognemo našim obrtnicima i zašto ih i dalje im stavljati te jarmove koje tako teško nose i ukoliko svi slažemo da treba zaštititi našu poljoprivredu od svih tih sila izvana, dakle ne vidim razloga zašto što ne napravite odmah sada. Evo, nadam se da ćemo se vidjeti vrlo skoro u drugom čitanju, da će g. Pavić, naš kolega dati ove amandmane i da ćemo obogatiti zajedno ovaj prijedlog i da ćemo evo pomoći našim obrtnicima da se što prije izvuku iz krize i da kao narod krenemo prema naprijed u svakom smislu a evo u ovom danas što smo razmatrali, i u gospodarskom. Evo hvala vam lijepa i laku noć želim.
Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Moram i zaključiti, ali da ispucam ovu treću repliku jer nisam mogao doći na vrijeme, bio sam u Otvorenom, također jedna zanimljiva tema, pravosudna ova trakavica oko izbora vrhovnog suca. Dakle, ono što sam želio na kraju reći, mi ćemo nastaviti sa ovim prijedlozima bez obzira kakav bio ishod, zalagat ćemo se za rezanje nameta, ukidanje prisilnih članarina, nećemo kolegice ništa ukidati, znači nećemo ukidati HOK ali ćemo je transformirati, da bude na usluzi našim obrtnicima a isto to ćemo napraviti sa HGK-om. Evo hvala, kolega Troskot.
Najljepša vam hvala i evo, svi smo statistiku upotpunili onda.
Dobro, s ovim smo iscrpili raspravu, zaključujemo raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sjednica se nastavlja jutros u 9 i 30, Prijedlogom Zakona o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 98. Laku vam noć. SJEDNICA PREKINUTA U 00,19 SATI