Prelazimo dakle na - a) Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programima HR-a i HTV-a u razdoblju od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. godine b) Izvješće Ravnateljstva HRT-a po poslovanju HRT-a za 2004. godinu, s Izvješćem neovisne revizije o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja za 2004. godinu Sukladno članku 19. Zakona o HRT-u Hrvatskom saboru dostavljena su naredna izvješća. Raspravu su proveli Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, informiranje, informatizaciju i medije, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za useljeništvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Glavni ravnatelj HRT-a Mirko Galić. Izvolite! Povreda poslovnika gospodin Lončar. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, vi ste povrijedili članak 16. Digao sam ruku i u skladu sa člankom 16. odnosno u članku 17. htio sam vas nešto pitati. A sada ću reći što govori članak 16. Citiram "Zastupniku su dostupni svi službeni materijali, dokumenti i podaci koji se pripremaju ili prikupljaju u radnim tijelima Sabora i Stručnoj službi Sabora, Vladi, ministarstvima i drugim tijelima državne uprave a koji se odnose na teme o kojima se raspravlja u Saboru." i sad dalje ne idem. Na prošloj sjednici kada je bila ova točka dnevnoga reda ja sam gospodinu ravnatelju Hrvatske radio-televizije postavio deset pitanja u skladu sa člankom 16. i našim Poslovnikom i vas sam na istoj sjednici zamolio da mi se svi ti materijali dostave na sva pitanja koja sam njemu postavio do dana današnjega ja to nisam dobio. Zato sam tražio riječ da mi sada gospodin ravnatelj objasni ovdje meni osobno, Hrvatskom saboru i hrvatskoj javnosti zašto to u skladu sa poslovnikom nisam dobio. Hvala lijepa.
To ako niste dobili, ako zastupnik nije dobio. Jedno je pitanje od člana Vlade ako ne dobije zastupnički odbor a ako ne dobije odgovor od ravnatelja HRT-a ili nekog drugog tijela javne vlasti to je sasvim drugo pitanje. Sad ćete nadam se dobiti te odgovore. Izvolite gospodine Galić! Molim vas, gospodine Trgovčević. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ja vas cijenim. Ali, ako se držimo poslovnika povreda je u tome kada sam digao ruku u ime kluba niste mi dozvolili. Ako dozvolite da sada ovu priliku iskoristim. Nakon onoga moga upozorenja da se glavni ravnatelj očituje po tom pitanju, da samo kaže nama sve je bilo profesionalno u radu. Samo nas je to zanimalo, ili nije. Ovom prilikom tražim pauzu od deset minuta da se mi u klubu dogovorimo kako dalje. Hvala lijepa.
Dobro gospodo, je li mi sada imamo situaciju jednu da tražimo da se ravnatelj očituje o jednoj emisiji i da s time počinjemo raspravu? [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Tražili ste stanku. Stanka deset minuta za Klub zastupnika HSP-a.
U 9,51 isteklo je vrijeme za stanku. Onih koji su tražili stanku nema. Gospodine Galić dajte jedno očitovanje u pogledu ovih zahtjeva, jedan osvrt na jučerašnju emisiju. Ja neću citirati ovdje kodeks časti hrvatskih novinara prema kojem se novinar u obavljanju svoga posla treba rukovoditi općim načelima i etikom novinarskog poziva, iznositi istinite, uravnotežene i provjerene informacije. Poštivati profesionalnu distancu prema aktualnim zbivanjima što jedan prema Kodeksu časti hrvatskih novinara uvjeta za objektivno, profesionalno izvještavanje o događajima i pridržavanje i obrana ljudskih prava, dostojanstva i slobode … [[Govornik se ne razumije.]] povijesne istine, zakona i Ustava. Izvolite gospodine Galić. Vi ste gospodo 4 minute zakasnili [[Upadice se ne razumiju.]] Vi ste zakasnili. Dobit' ćete, dobit' ćete riječ. Ako je bila, ako je bilo točno određeno kada je vrijeme u 9,51 stanka. Vi ste došli u 9,56. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja znam točno koliko je bila stanka i znam točno koliko, i odmjereno je točno sa vremenom koliko je kad je bila stanka i kad je počela stanka. … [[Upadica se ne razumije.]] Što želite od mene? [[Upadica: Želimo se izjasniti.]] Želite se izjasniti. A zašto ste zakasnili? [[Upadica: Pa zato što je bila gužva u prometu.]] Gužva je u prometu bila? Pa vi ste zatražili stanku. Vi ste bili ovdje, u nikakvom prometu. Dobro, dobro. Gospodine Galiću ustupite mjesto predstavniku Kluba HSP-a. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Vi gospodine Kajin kad dobijete riječ onda ćete govoriti [[Upadice se ne razumiju.]] Gospodine. Molim vas! Mir!
Gospodine predsjedniče, gospodo, glavni ravnatelju, dame i gospodo saborski zastupnici. Naime zašto smo se mi uopće javili po ovom pitanju i zašto smo tražili stanku. Ja mislim da je svima vama jasno koji ste gledali emisiju sinoćnju "Latinica" i mogli ste doživjeti da po prvi puta je pokojni prvi hrvatski predsjednik Franjo Tuđman prikazan kao jedan od najvećih zločinaca. Kao čovjek koji je izazvao rat u Bosni i Hercegovini, kao čovjek koji je rehabilitirao ustaški režim. Kao čovjek koji je htio i imao san izmiješati kosti ustaša, domobrana i partizana. Kao čovjek koji je osmislio i proveo strategiju organizirane pljačke Hrvatske države i hrvatskog naroda. Nije samo prvi predsjednik pokojni Franjo Tuđman prikazan kao takav nego je tijekom cijele emisije tako prikazan i cijeli hrvatski narod što je nedopustivo. Htjelo se ovom emisijom zapravo dokazati da je Hrvatska država kao što mnogi izvan ove zemlje, nažalost i u njoj misle da je stvorena na zločinu što je također nedopustivo. Dakle nakon što smo mogli jučer vidjeti od samoga podneva na HRT-u i pratiti čitanje optužnice generalu Gotovini uz, moram reći falsificirani prijevod HRT-a navečer smo nakon toga mogli u emisiji Latinica slušati i gledati monstruoznu optužnicu ali ne Haškog suda nego HRT-a protiv prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana i hrvatskog naroda i to ovaj put gospodo bez prijevoda. Zato mi u Klubu HSP-a tražimo da se glavni ravnatelj Hrvatske radio-televizije izjasni jasno i glasno i nedvosmisleno o toj optužnici sinoć izrečenoj u emisiji Latinica. Hvala lijepo. … [[Pljesak.]]
Gospodine Galić izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Veoma mi je žao možda žalije negoli vama što ovu raspravu koja je trebala biti posvećena temeljnim pitanjima razvoja ... … [[Upadica se ne razumije.]] Pardon, razvoja Hrvatske radio-televizije počinjemo sa pitanjem o jednoj emisiji koja je sasvim sigurno izazvala i angažirala puno emocija i puno opravdanih pitanja da li ju je trebalo postaviti i koncipirati na način na koji je to ona sinoć izvedena? Ja potpuno razumijem zabrinutost, emocije i racionalni, racionalni kritički stav prema toj emisiji i prema nizu drugih emisija koje je Hrvatska radio-televizija i Hrvatska televizija koja je ovdje više u pitanju emitira. Ja također razumijem i podržavam i shvaćam brigu za očuvanje dostignute razine slobodnog djelovanja novinarske i uredničke struke ne samo u najjačem hrvatskom mediju nego i u svim hrvatskim medijima. Pitanje je kako pomiriti ta dva interesa, te dvije reakcije i te, ta dva stava. Njih je moguće pomiriti. Sinoćnja emisija koju sam ja gledao kao i vi prvi put jer nikad u 5 i pol godina i više koliko sam na čelu HRT-a nisam ni jednom ušao u režiju, u montažu niti sam tražio da mi bilo koji prilog dadu na pregled prije emitiranja. To nije moja zakonska funkcija i moja zakonska odgovornost. Zakon je ovlasti i odgovornost glavnog ravnatelja propisao dosta precizno i između ostalog mu je dao i odgovornost i ovlast i obvezu zaštite zakonitosti djelovanja i funkcioniranja u što spada ne samo zakonitost poslovanja nego i zakonito odvijanje i zakoniti sadržaj samoga programa. Drugim riječima program koji će biti usklađen sa zakonom, elementarnim Zakonom o Hrvatskoj radio-televiziji, o medijima, elektronskim medijima pogotovo. Isto tako da bude usklađen sa kodeksom novinarske struke i kodeksom koji postoji na Hrvatskoj radio-televiziji. Uoči rasprave i uoči sinoćnje, sinoćnjeg emitiranja Latinice ja sam imao svoj redoviti kolegij ponedjeljkom ujutro, s njime počinjem radni tjedan i jedna od tema ako ne prva je bilo što je večeras u Latinici? Ja ne gledam, ja ne interveniram, nemam uredničke ovlasti. Ali imam pravo u ime svoje odgovornosti da ukupno djelovanje kuće za zakonito ponašanje tražiti informacije o emisijama, prije svega da li su usklađene sa zakonskim obvezama i profesionalnim kriterijima i standardima. To je prije emisije, svake emisije jedino mjesto i jedini argument s kojim ja mogu funkcionirati. Tad je rečeno od odgovornih urednika da ima određenih propusta i da će se oni ispraviti. Neki od tih propusta su ispravljeni, ali nisu svi i nisu bitni. Nisu bitni i u sinoćnjoj emisiji, mi ćemo o njoj detaljno raspravljati i na kolegiji u na ravnateljstvu i na programskom kolegiju kojemu ja inače ni ne predsjedavam, ni ne nazočim, i na programskom vijeću predsjednik vijeća je ovdje, može o tome govoriti, o sadržaju same Latinice. Moj dojam najprije novinara, zatim urednika, zatim gledatelja, i na kraju glavnog ravnatelja da u toj emisiji ima jako puno neprofesionalnosti, neuravnoteženosti, nepoštivanja temeljnih obveza koje je nametnuo zakon o ravnoteži argumenata i ravnoteži stavova koje nisu sinoć ispunjeni. Naš je temeljni pristup i u ovoj i u svakoj drugoj prilici o svakoj se temi može raspravljati, slobodno i otvoreno, ali ni o jednoj temi se ne može raspravljati površno, jednostrano, pristrano i tendenciozno. Sinoć je svega od ovog. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Dopustite da završim. Ja nisam arbitar koji bi imao zakonske ovlasti u ruci ni da smjenjujem urednike, ni direktore programa, ja imam ovlasti poslodavca. Ja imam ovlasti poslodavca. Postoje institucije programskog kolegija ravnateljstva i programskog vijeća koji će o ovome raspraviti i donijeti odgovarajuće odluke. Sigurno je, ne zato da bih ja ovdje stvorio radnu povoljnu atmosferu za raspravu op onome zbog čega smo se sastali, nego zbog toga što težina neprofesionalnosti zahtjeva i odgovarajuće reakcije da ćemo poduzeti sve svatko u svojim, u krugu svojih ovlasti. Jer ovo je, kao što smo imali 15-ak dana ili prije tri tjedna jedan drugi primjer neprofesionalnosti koji smo sankcionirali, mi moramo nastavi ti da bismo obranili slobodu rada, slobodu izražavanja, slobodu novinarskog u uredničkog djelovanja reagirati na ovakvim drastičnim slučajevima. Ali želim vam, želim vam reći još nešto. Ambijent u kojemu djelujemo je takav da se svaka urednička intervencija ili svaka intervencija poslodavca, poslovodstva tumači kao cenzura, kao povrataka na metode administriranja i gušenja slobode i u tim uvjetima je poneka izbor težak. Mi ovdje nemamo izbora. Moraju se sva tijela kuće očitovati, izjasniti i donijeti odluke. Svatko u okvirima svojih ovlasti, svojih odgovornosti i svojih uvjerenja. Neprofesionalnost ne smije proći jer neprofesionalnost je najveći protivnik slobode koju hrvatsko novinarstvo uživa i koje uživa novinarstvo na Hrvatskoj radioteleviziji. Ali sloboda nije pravo da se radi sve ono za što nema argumentacije i ono što sadrži u sebi upečatljive, vidljive elemente tendencioznosti i pristranosti. Pa ponekad i, netko je ovdje rekao uvredljivosti, točno. Mi moramo preuzeti odgovornost. Ja ću preuzeti u okviru svoga dijela ovlasti, ali sve institucije kuće moraju se suočiti sa pitanjem zaštite profesionalnosti da bi se zaštitila sloboda koju mislimo braniti. Ja imam potrebu još na kraju da kažem to da je emisija sinoć i nemojmo biti možda nepravedni pa reći da je to izuzetak. Ima na žalost neprofesionalnosti gotovo svakodnevno, ali istodobno nemojmo HRT-u i njegovim ljudima predbacivati ono za što nisu krivi. Za govor ili prijevod koji je jučer organiziran nije odgovornost Hrvatske radiotelevizije. Nismo mi organizirali prevoditelje u Haškome sudu. Mi smo preuzeli prijenos. Dakle budimo pravedni u kritici i ono što nije dobro treba kritizirati i mijenjati, a ono što je logično ne treba dirati. Ja mislim da je loše što smo dali povod za ovakvu raspravu, ali se nadam da će nastavak rasprave proteći doista na onim bitnim pitanjima koja su sudbinski vezana za Hrvatsku radioteleviziju i za hrvatske medije. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa gospodine ravnatelju. Dame i gospodo, ovo je Hrvatski sabor, najviše predstavničko i zakonodavno tijelo u Republici Hrvatskoj, u hrvatskoj državi. Ja predsjedavam tim najvišim zakonodavnim i predstavničkim tijelom kao predsjednik Hrvatskog sabora. I Televizija u svojoj cjelini, kao dio javnog života, kao dio obavještajnog sustava dužna je držati se kodeksa hrvatskih novinara, časnih hrvatskih novinara. Dužna je držati se civiliziranih načela, dužna je držati se poštivanja istine. Jučerašnja emisije, gospodo sa Televizije, Latinica, bila je jedna blasfemična i jedna krivotvorina hrvatske povijesti. Očigledno tendenciozna, protivna svim uzusima novinarske profesije. Isto kao što je bila ona emisija prije nekoliko tjedana radi koje je smijenjen urednik Otvorenoga Tihomir Ladišić gdje se je tendenciozno, neistinito krivotvorenjem povijesnih činjenica, krivotvorenjem elementarnih činjenica na najordinarniji način nastojali sugerirati i dokazati da su Hrvati zajedno sa četničkim teroristima napadali Sarajevo. To je na tragu ovoga. [[Pljesak]] To je na tragu ovoga. I Hrvatski sabor treba o tome itekako porazgovarati. Nije to pitanje forme, nego je to pitanje jednoga bitnoga sadržaja. Kroz ovu raspravu ćemo donesti i odgovarajuće zaključke jer ne smijemo dopustiti da kao najviše predstavničko tijelo da ne progovorimo odlučno i oštro o tome i da budemo sputani sa navodnom slobodom medija. Nije sloboda medija krivotvorenje istine, nije sloboda medija kada se elementarne povijesne istine i činjenice na jedan degutantan, bezobrazni način serviraju koji iritiraju ogromni dio hrvatskoga naroda i hrvatskih građana. Sada idemo na temu … [[Pljesak.]] Molim vas, nemojmo, ovo je bilo prolagomena jedna gospodo, uvod, nulta točka jedna gdje sam zatražio po vašoj želji da se glavni ravnatelj HRT-a očituje. Nemojte ići sa ispravkama netočnog navoda, idemo na temu pa ćete onda ići sa raspravom, jer ovo nije početak rasprave. Idemo sada na raspravu. Glavni ravnatelj HRT-a, Mirko Galić. Izvolite. I sada iskoristite i prigodu i zgodu da se na sve ovo očitujete preciznije i jasnije.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo da kažem da imam čast peti puta za redom braniti pred vama kao osnivačima i vlasnicima ili predstavnicima vlasnika i osnivača Hrvatske radiotelevizije, njeno godišnje poslovanje i da mogu kazati peti put za redom da je godišnja poslovna bilanca bila pozitivna. Sama činjenica da je tijekom 2004. godine Hrvatska radiotelevizija u najtežim uvjetima tržišnim koje je do sada poznavala, ostvarila pozitivan rezultat, mislim da može zadovoljiti nas koji vodimo i odgovaramo za tu kuću, a vjerujem i javnost u tome dijelu našega funkcioniranja. Jer poslovanje, razvoj, modernizacija to su uvjeti za stabilan program i stabilno izvršavanje društvene i medijske funkcije, najjače medijske kuće u Hrvatskoj. U 2004. godini koja je na dnevnom redu rasprave, Hrvatska radiotelevizija je imala možda odlučujuću fazu u svome razvoju, odlučujuću u smislu zaokruživanja tehnologije, nove tehnologije. Odlučujuću u smislu stvaranja produkcijskih uvjeta za kvalitetni rad i kvalitetni program i odlučujuću u smislu razvoja programskih kvaliteta koje su dovele do toga da je Hrvatska televizija i Hrvatski radio na čelu po kriterijima slušanosti, odnosno gledanosti i da smo pri samome vrhu po kriteriju povjerenja koje iskazuje javnost. Meni je žao, ja ću to još jednom reći, da pojedini ispadi, incidenti, pogreške, neprofesionalnosti dovode u pitanje ili bacaju u sjenu takve pozitivne rezultate, ali ja u ime žaljenja zbog takvih propusta ne mogu a da ne kažem da je Hrvatska radiotelevizija u 2004. godini ne samo poslovala pozitivno nego je i po ostalim pokazateljima bila veoma uspješna na tržištu. Prvi put u prošloj godini Hrvatska radiotelevizija je potpuno izašla na tržište i dobila najjaču, gotovo najjaču moguću konkurenciju u dvijema stranim tvrtkama koje iza sebe imaju kapital, koje iza sebe imaju iskustvo, koje iza sebe imaju jake veze. RTL i CMI na Novoj TV su došli u Hrvatsku prije svega da realiziraju svoje poslovne, ali i svoje medijske i druge interese. Hrvatska radiotelevizija je u toj godini uspjela zadržati vodeće mjesto u pogledu tržišnog dijela marketinga, u pogledu tržišnog dijela gledanosti što je vrlo bitno i u pogledu utjecaja koji se mjeri između ostalim i povjerenjem javnosti u naše programe. Od proljeća 2004. Hrvatska televizija prvi puta emitira poslije 10-tak, 15 godina na dva programa. Jedan program je privatiziran pod uvjetima koje je određivala Vlada, odnosno Hrvatski sabor i na dva televizijska programa mi smo uspjeli sa samo dva televizijska programa, dakle s jednim programom manje, uspjeli smo postići prihode koji su gotovo ravni prihodima koje smo godinu dana ranije imali sa tri programa, za 1,2% su manji, ali su za oko 2,5% veći nego što smo mogli planirati i na planu prihoda mi smo imali uspješnu godinu. Što se tiče troškova, rashoda, tu je došlo do porasta iznad plana za oko 3,5% ali porasta koji je najvećim dijelom izazvan činjenicom da je porasla amortizacija za oko 22%, da smo podigli plaće koje su bile izuzetno male u odnosu i na konkurenciju i na druge medije u Hrvatskoj i jedno s drugim je dovelo do toga da su naši troškovi rasli, ali je ukupni rezultat bio pozitivan, manji nego 2003. godine, ali s obzirom na novije uvjete on nas može zadovoljiti. Pogotovo što smo u 2004. godini poduzeli najmanje dvije strateške operacije koje moraju dovesti do racionalizacije našeg poslovanja i našeg ponašanja. Jedno je da smo pripremili sustav nadzora, elektronskog nadzora koji mora utjecati na podizanje radne discipline i drugo što smo pripremili tender poslije dva ciklusa konzultantskoga rada ili rada sa stranim konzultantima za novi integralni informativno-poslovni sustav koji bi trebao dovesti do veće racionalizacije i bolje preglednosti našega poslovanja. Hrvatska radiotelevizija je u godini koja je predmet ove rasprave, dovela do završetka velike studije, tri velika studija potpuno opremljena, digitalizirala, koji su se gradili 10-tak godina. Hrvatska radiotelevizija je modernizirala digitalnim reportažnim kolima i radijski i televizijski potencijal. Reći ću za usporedbu. Hrvatski radio je posljednja reportažna tonska kola nabavio 1997. Sada smo dobili novo i drugo je naručeno. Nama se događalo zbog dotrajalosti da su nam u jednom danu čak dvoja kola bila izvan upotrebe zbog banalnih razloga kvara motora ili otpadanja kotača. Mi danas imamo među najmodernijim reportažnim kolima toliko dobra sastavljena umom naših ljudi da dolaze strane televizije u Hrvatsku promatrati i uzimati naše iskustvo kao jednu od inspiracija ili jedan od izvora za vlastite odluke. Mi imamo potpuno digitalizirani informativni sustav koji je već počeo funkcionirati u jutarnjim vijestima i u večernjim vijestima. I sa 15.5. iduće godine, na 50. godišnjicu televizije i 80. godišnjicu radija, cijela proizvodnja će prijeći na digitalni format. Osim velikih europskih televizija malo ima televizija i javnih radija koje su uspjele u toj mjeri digitalizirati svoju opremu i svoj sustav proizvodnje. Kazat ću da je Eurovizija, da Eurovizija preporučuje Hrvatsku radioteleviziju svojim članicama kao mjesto za proučavanje. Evo pisma koje sam dobio prije dva dana. "Smatramo", ovo je mišljenje Eurovizije, "da je HRT izvrstan primjer televizije koja ima ograničena sredstva, a uspijeva provesti digitalizaciju. To što ste vi postigli treba biti inspiracija televizijskim kanalima koji su nas kontaktirali, mnogo više od BBC-a, Njemačke ili Francuske televizije". Na tom planu ja mislim da smo napravili puno i na tom planu Hrvatska radiotelevizija danas je potpuno ravnopravna sa najvećim televizijskim kućama u Europi. Pitanje je kako taj potencijal koristimo, možemo li ga bolje koristiti, možemo li racionalnije s njime poslovati? Možemo i trebamo, ali privikavanje na tržišne uvjete i na tržišne kriterije zahtjeva među ostalim i vremena. Mi ćemo sa uvođenjem informatičkog sustava podrške sigurno omogućiti bolje, racionalnije gospodarenje, pa između ostalim i sa tim tehničkim potencijalima koje smo u međuvremenu spremili. Hrvatska televizija je dovršila kompletnu digitalizaciju na Prisavlju, ali ne samo u informativnom dijelu našeg programa nego i u onome što zovemo sporovoz. I počela digitalizaciju arhiva pri čemu je radijska arhiva otišla dalje, više naprijed. Televizijska arhiva kao veliko nacionalno i kulturno blago je još na pripremi i u početku, ali i tu su poduzete prve mjere za očuvanje te arhive koja je u lošem stanju jer je na jednom formatu i u izdanju koje ne bi moglo ostati, a da ne pretrpi veću štetu. Dio je već oštećen. Studiji, novi studiji spadaju u red najboljih, najbolje opremljenih, gledajući rasvjetu i gledajući tehničku digitalnu opremu studija u Europi. To smo napravili vlastitim sredstvima, ulažući u ukupni investicijski ciklus, u 5 godina više od 5 stotina milijuna kuna. I to je nešto što ovoj kući osigurava prednost u odnosu na konkurenciju jer imamo produkcijske i tehničke uvjete kakvi ne postoje, a najmanje kod naše konkurencije. I to će ostati prednost HRT-a i HTV-a još nekoliko, sigurno nekoliko narednih godina. Međutim, mi se suočavamo sa problemima racionalnog i dobrog gospodarenja. I kritike koje idu u tom pravcu sigurno imaju temelja. Naše poslovanje je po revizijskim izvješćima i nalazima uredno, ali u našem poslovanju još uvijek ima neracionalnosti. Ja bih htio, s obzirom na kritike koje prethodne kritikama koje će danas vjerojatno biti ovdje izrečene, kazati da je prije 5 godina na Hrvatskoj radioteleviziji ustrojena interna revizija i da se nijedan ugovor ili pravni akt ne potpisuje bez prethodne suglasnosti i odobrenja revizije. Da naša pravna služba je druga stepenica koju se mora proći prije nego što se potpišu ugovori. I rekao bih da je svako godišnje financijsko izvješće podvrgnuto reviziji neovisne financijske kuće koja se bira na javnom natječaju. Da je u sve ove godine državna revizija redovito pregledavala naše poslovanje i da je posljednji put izašla iz kuće prije nekoliko dana ili tjedan-dva. Revizija poslovanja 2003./2004. Rekao bih dalje da su sve državne inspekcije rada, porezne, financijske, veoma često neke i po 4, 5 puta u jednoj godini pregledavale naše poslovanje i pratile naš rad. Imamo pravo vjerovati poslije svega da je to poslovanje uredno. Uostalom, sa autoritetom financijske neovisne revizije mogu kazati da su financijska izvješća prikazana realno i objektivno, da održavaju objektivno sva bitna kretanja novca, imovine i da su napravljeni prema važećim hrvatskim zakonima i propisima i prema međunarodnim standardima. To su one činjenice do koje mi držimo. Ne isključujemo mogućnost, ne isključujemo da u našem poslovanju ima i propusta i slabosti i pogrešaka, ali smo učinili puno da ih bude manje i prema komparativnom nalazu revizije njih je sve manje. Još nešto što sam dijelom rekao, a dijelom ću kazati oko samoga programa. Ravnateljstvo nema operativne ovlasti nad programom. Programsko usmjerenje donosi vijeće, realizacija programskog usmjerenja je u rukama programskih ljudi, urednika, glavnog urednika, direktora programa i njihova kolege. Ali želim kazati da dijelim odgovornost za program u tom smislu što moram inzistirati na tome da sadržaj programa, da temeljne odrednice programa budu u skladu i sa zakonskim obvezama u najširem smislu pa i u najdoslovnijem smislu riječi, i u skladu sa odredbama i vrijednostima koje zastupaju kodeksi i hrvatske novinarske organizacije i Hrvatske radiotelevizije. Naš program je često kritiziran, često s pravom, često s ne s pravom. Televizija je uvijek predmet posebnoga interesa. Napravio je jedan skok i raznovrsnosti, vjerujem i u kvaliteti ili barem zanimljivosti, mada su ostale obveze koje možda nismo realizirali ni između 2 saborska zasjedanja, da napravimo bolju ravnotežu između onih sadržaja koje su eminentne i pripadajuće javnoj televiziji i sadržaja koje imaju komercijalni karakter. Nema danas ni u jednoj europskoj javnoj televiziji stroge podjele, javno-komercijalno. Granice su elastične. Ali sigurno je da je Hrvatska televizija kao i Hrvatski radio u svojim programima nastojao ići za tim da održi dominaciju na tržištu, da sačuva vodeće mjesto. Imamo primjere, ne treba ići daleko u naša susjedstva, od Slovenije gdje je javni servis znatno manje vrijednosti nego u Hrvatskoj, od Mađarske gdje je on devastiran, od Slovačke gdje je on u jednom tehnički gotovo jadnom stanju što se moglo vidjeti i kod prijenosa nedavnog teniskog susreta. Nije trebalo biti na licu mjesta. Međutim, ta autonomija koju program mora zadržati, ali na bazi poštivanja standarda, zakona i etičkih profesionalnih normi, ta samostalnost koju Hrvatska-radiotelevizija mora sačuvati jer je javni servis mora biti samostalan od svake vlasti i političke i financijske, ta sloboda koja je bitna za novinarsku profesiju i za njeno valjano izražavanje, ona mora biti praćena odgovarajućom razinom i opsegom pa i vrijednošću profesionalnog i odgovornog posla. Mi smo svjedoci, pamtit će ono što je bilo posljednje i što je bilo najdrastičnije, ali ima ih dosta i jednostranosti i površnosti i pristranosti i tendencioznosti, upravo zato što se sloboda ne prati odgovarajućom količinom zrelosti, profesionalne zrelosti prije svega. O svakoj temi se može govoriti, ali se ni o jednoj temi ne smije govoriti tendenciozno, a toga ima čak i u najozbiljnijim temama i emisijama. Nitko, to je naš stav koji i programsko vijeće u svojim usmjerenjima i ravnateljstvu u okviru svojih načelnih ovlasti za program ističe nitko ne može biti zaštićen od kritičkog odnosa, to je imanentno slobodnim medijima, ali pravo na kritiku i pravo na istraživanje vrijedi onoliko koliko su jaki, uvjerljivi dokazi i argumenti koji se pri tome rabe. Nikome ne može biti oduzeta, govorim o novinarima, o novinarstvu, sloboda djelovanja i sloboda izražavanja, ali sloboda nije samo pravo, sloboda je i odgovornost za slobodu drugoga. U tom smislu smo mi suočeni gotovo svakodnevno u našim raspravama sa izazovima koji nas motiviraju da dostignutu razinu samostalnosti i slobode rada zaštitimo dizanjem razine profesionalnosti i odgovornosti. I na kraju da kažem još i to da je Hrvatskoj državi ulazak u Europsku uniju postao prioritetni cilj kojem se ona uspješno približava. Dopustite mi da podsjetim na to da Hrvatska televizija u tome može igrati i igra značajnu ulogu i u pozitivnom, ali i u negativnom smislu. Mi smo bili svjedoci i možemo naći primjere i za jedno i za drugo. Hrvatska-radiotelevizija je u vrijeme prvih koraka Republike Hrvatske prema Europi, mislim na Vijeće Europe u drugoj polovici '90-tih godina bila izrijekom, tekstom označena kao jedan od problema ili prepreka u suradnji Hrvatske s Međunarodnom zajednicom. Ona to danas nije i Hrvatska je televizija i Hrvatski radio danas po razini europskih medijskih standarda uvažena kao jedna od ravnopravnih članica eurovizijske obitelji, što će reći europske obitelji, a i šire. Dokaz tome je i činjenica da je Hrvatska-radiotelevizija organizirala najviši skup Eurovizije, Eurovizija je udruga 70 država europskog kontinenta i nešto naših susjednih zemalja, susjeda s mediterana i preko Urala. Dubrovnik je bio domaćin, Hrvatska-radiotelevizija je bila domaćin, prije toga su bili Madrid, Napulj, Stockholm, Saint Petersburg, dakle velike zemlje i veliki gradovi. 5 godina prije toga Hrvatska-radiotelevizija je zbog svojih loših odnosa i neispunjavanja svojih obveza prema Euroviziji bila na indeksu za kažnjavanje, da ne kažem isključivanje iz Eurovizije. Dakle, napravili smo taj korak integriranja HRT-a u Europsku obitelj i mislim da je to jedna velika odgovornost Hrvatske-radiotelevizije ne samo u svom međunarodnom djelovanju, nego u svom svakodnevnom programu da promiče i olakšava ujedinjenje i integraciju Hrvatske u europski politički i kulturni prostor. Evo gospodine predsjedniče, ja sam za uvod toliko htio reći, sigurno će biti u raspravi povoda da se na neka pitanja konkretnije osvrnem. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo štovani gospodine predsjedniče. Ispravljam dva netočna navoda koje je izgovorio gospodin ravnatelj. Prvi, da je Hrvatska-radiotelevizija završila s pozitivnim rezultatom poslovnu godinu. To nije točno, jer u 2004. godini nije ispunila financijske obveze koje joj daje članak 54. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji, obveze koje joj daje članak 58. Zakona o elektroničkim medijima, ukupno 31 milijun kuna koji nisu plaćeni i nisu iskazani, dakle u tajnom su izvješću. Drugi ispravak netočnog navoda da je povećanje financijske pozitive rezultat rada aktivnosti HRT-a, što nije točno, jer u toj godini 2004. prihod porasta samo do pristojbi, dakle iz džepa ovih građana za 6% dok je prihod od marketinga spao za 8%. Hvala.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Gospodine predsjedniče. Ravnatelj Hrvatske-radiotelevizije tvrdi da je HRT potpuno izašao na tržište. Gospodine ravnatelju kad bi to bilo tako onda vi ne bi bili tu, jer vidimo ovdje nema ni jednog ravnatelja komercijalne televizije. Vidimo iz izvješća da se većim dijelom HRT financira iz pretplate, znači naši građani plaćaju čak i onu emisiju sinoć koju su imali prilike vidjeti.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodin ravnatelj je naveo netočan navod da su poslovali pozitivno. Ja razumijem gospodina ravnatelja da on pokušava doista uvesti reda u financije, međutim ne znam vidi li da se nalazi u društvu pijanih bogataša u smislu njihovog ponašanja. Kako ste poslovali pozitivno kada vam rebalans proračuna, odnosno rebalansom proračuna za ovu godinu ste iskazali gubitaka od 25 milijuna i kako zapravo ovim rebalansom niste osigurali niti pitanje pokrića gubitaka iz prethodnih godina, a za kupnju licencija lošeg programa za ovu godinu uzeli ste kredit. Hvala lijepa.
Četvrti ispravak, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Ispravljam netočan navod gospodina Galića koji je ustvrdio da razvoj i modernizacija HRT-a su provedeni vrlo uspješno. To je potpuno netočno. Razvoj i modernizacija HRT-a su provedeni pogrešno i vrlo neuspješno jer prioritet modernizacije mora biti unapređenje kvalitete programa, a to ponajprije ovisi o kvaliteti ljudi. Vi ništa niste rekli unapređenju kvalitete ljudi, urednika, školovanju, obrazovanju, profesionalnoj etici i svemu onome što određuje kvalitetu programa. Na žalost govorili ste isključivo o tehničkim aspektima, o trošenju novaca i zamijenili ste prioritete, to je velika, krupna greška glede razvoja i modernizacije HRT-a. Hvala lijepa.
Peti ispravak, poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod gospodina Galića koji je ustvrdio da je HRT poslovao pozitivno. U nalazu o deviziji za 2004. godinu jasno stoji da se bilježi pad prihoda od 16 milijuna kuna dok su istovremeno ukupni rashodi porasli za 47 milijuna kuna, pa nije jasno o kakvom pozitivnom financijskom izvješću gospodin Galić govori. Sasvim je dakle jasno da niste poslovali pozitivno a vjerojatno su troškovi porasli dodatnim stimulacijama emisijama poput sinoćnje "Latinice" i sličnih emisija kojima vrvi program HRT-a.
Šesti ispravak poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Galić je rekao, citiram, "Ravnateljstvo nema operativne ovlasti nad programom", a nešto prije toga se uspoređivao sa BBC-om u informativnom sustavu. Dragi Mirko, no dobro ovdje smo mi službeno. Je li moguća ona emisija sinoć na BBC-u ili na bilo kojoj javnoj televiziji u Europi? Je li moguće na bilo kojoj javnoj televiziji u Europi da se na dan najveće hrvatske tragedije 18. studenoga u studio Hrvatske televizije dovode branitelji Hrvatske televizije, tamo se pljuju, blate i optužuju zašto su obranili Vukovar. Dragi Mirko, progovorite i o sadašnjim profesionalnim demokratima a nekada nekoć vrlo rigidnim staljinistima i pogledajte njihove rane radove. S druge pak strane, što bi trebala raditi javna televizija kao javni servis, o tome smo se borili kroz Forum 21. Trebala bi promicati pozitivne civilizacijske vrijednosti a tamo je danas demonstracija samouvjerenog primitivizma. Danas je tamo prostitucija morala, istine i profesije. Hvala lijepa za sada.
Hvala. Sedmi ispravak poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepo. Netočno je da je Hrvatska radio-televizija kako je rekao gospodin glavni ravnatelj podigla razinu profesionalnosti i odgovornosti. Možda jest ali impersonalno i fantomski. Jer, da jest mi bismo ovdje u ovom izlaganju dobili odgovor tko je zapravo odgovoran za sinoćnju "Latinicu" i desetke drugih "latinica" a čuli smo samo o nemoći odnosno o neovlastima glavnog ravnatelja. Ja vas javno pitam tko je za to kriv imenom i prezimenom.
Osmi ispravak poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodin Galić je rekao da je Hrvatska radio-televizija uredno poslovala. To je naime netočno jer u godišnjem izvješću Hrvatske radio-televizije nisu iskazane neizmirene obveze prema državnom proračunu čije je stanje 43 milijuna 946 tisuća kuna a i vidljiv je znatan pad dobiti u odnosu na prošlu godinu sa 67 milijuna kuna na 2,6 milijuna kuna. Hvala.
Hvala. Sad će poštovani Zdenko Ljevak predsjednik Programskog vijeća HRT-a dodatno obrazložiti Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programima Hrvatskog radija i Hrvatske televizije u razdoblju od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. godine. Izvolite!
Štovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, štovane dame i gospodo! Ja ću ukratko podsjetiti na one koji su davno pročitali izvješće Vijeća Hrvatske radio-televiziji, podsjetiti na ono čime se bavilo u prošloj godini Vijeće Hrvatske radio-televizije. Druga godina rada obilježila aktivnost vezanu za davanje mišljenja, što joj je i nadležnost, programa usmjerenja radijskog i televizijskog programa, nadzor nad provedbom programskih načela utvrđenim Zakonom Hrvatske radio-televizije. S obzirom da se svi zapisnici vijeća objavljuju na web stranicama HRT-a i da su time dostupni sveukupnoj javnosti u dostavljenom izvješću daje se skraćeni prikaz zaključaka i rasprava vezanih za provedbu programskih usmjerenja Hrvatskog radija i televizije. Programsko vijeće u skladu s odredbama Zakona o HRT-u daje mišljenje programskom usmjerenu Hrvatskog radija i televizije. U cilju autonomnosti, tako zakon kaže, uredničkog i novinarskog rada vijeće ne smije pregledavati pojedine emisije ili druge dijelove programa prije nego što su objavljeni, da ne smije donositi odluke i stajališta o njihovom objavljivanju. Tako izričito stoji u Zakonu o Hrvatskoj radio-televiziji. Vijeće Hrvatske radio-televizije otvorilo je komunikacije sa fizičkim i pravnim osobama koje se njima obraćaju temeljem bilo kojeg pitanja vezanog za program HRT-a i sva ta pitanja koja dođu na vijeće se redovito o njima raspravlja i donose zaključci iz nadležnosti Hrvatske radio-televizije. Programsko ostvarenje Hrvatskog radija kao i njegovu provedbu 2004. i 2005. godini je usklađena do kraja sa Zakonom o HRT-u. Osim u raspravi o tom programu, osim pohvala koje smo izrekli, aktivnosti i kvaliteti radio programa nije bilo nikakvih dodatnih primjedbi. A što i na koji način je funkcionirao radio u 2004. odnosno 2005. to je taksativno navedeno u Prijedlogu izvješća o Vijeću Hrvatske radio-televizije. Obzirom na veći medijski utjecaj televizije općenito pa tako i HTV-a i njezinu percepciju u javnosti Vijeće HRT-a puno je više pozornosti posvećivalo programu HTV-a. Tim više što je vijeće u programu često dobivalo reakcije gledatelja, institucija i udruga koji su se obraćali izravno preko tajništva televizije. Ja bih htio napomenuti samo neke primjedbe ili prijedloge, ili zahtjeve koje je traženo od programskog odnosno upravnog čelništva Hrvatske televizije. Programsko čelništvo Hrvatske televizije predloženo da se više pozornosti posveti u emisijama o radu u civilnim udrugama, predloženo je vodstvu Hrvatskog radija i televizije da se uključe u edukaciju građana Republike Hrvatske vezano za pristup Hrvatske u Europsku zajednicu. Zatraženo je od programskog vodstva da se više posveti stvaranju kvalitetnih emisija iz kulture, obrazovanja i gospodarstva. Zatraženo je od ravnateljstva da se strogo poštuje Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji koji regulira vrijeme marketinških usluga. Zatraženo je od ravnateljstva da izvijesti vijeće o primjeni članka 52. Statuta HRT-a koji govori o vanjskoj produkciji i sukobu interesa te o primjeni Zakona o javnoj nabavi s obzirom da na tim područjima ima nekih nelogičnosti te se treba utvrditi da se li se poštuje Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji. Rasprave o programu HTV-a i primjedbe koje su vezane s tim iznosili pojedini članovi vijeća neovisno o formalnom postupku predviđenom zakonom programsko vodstvo je prihvaćalo onoliko koliko je ono ocjenjivalo što je rezultiralo i prijedlogom programskog usmjerenja Hrvatske televizije za razdoblje od 20. rujna do 30. lipnja 2005. godine. Vijeće je dalo pozitivnu ocjenu predloženom programskom usmjerenju uz napomenu da ga treba dorađivati posebno na području kulturoloških emisija. U sklopu takvog opredjeljenja posebno su podržani zadaci koji se žele ostvariti predloženim programskog usmjerenja pa ću ih nekoliko navesti. Dakle, profilirati prvi i drugi program Hrvatske televizije, svesti reprizni program na minimum, profilirati program i blokove emisija prema cijelim skupinama gledatelja i ustaliti termine na Hrvatskoj radio-televiziji, napraviti više emisija koje komuniciraju sa gledateljima, modernizirati programski sadržaj i koristiti nove tehnologije. Kako se provodilo usmjerenje Hrvatske televizije i koliko je ono bilo u skladu sa zakonom, utvrđenim programskim načelima i obavezama vidljivo je iz izvješća koje je u prilogu vezano za program Hrvatske televizije. Vijeće Hrvatske televizije na temelju svoje nadzorne i savjetodavne zadaće predviđene zakonom obvezalo je programsko vodstvo da svatko u sklopu svog djelokruga i ovlasti poduzme potrebne aktivnosti kako bi se u sklopu provedenog programskog usmjerenja Hrvatske televizije i programske politike provodili prijedlozi članova vijeća. Pa ću nekoliko navesti. Programsko vodstvo treba kontinuirano raditi na programskoj shemi i njezinu usklađivanju s interesima svih uzrasta gledatelja koji prate taj program. Primjedbe gledateljstva, institucija i institucije upozoravaju da je potrebno više kvalitetnih emisija iz kulture, gospodarstva, obrazovanja i znanosti što je i obveza javne televizije. Temama iz navedenih područja treba više dati prostora i u informativnim emisijama. S obzirom na to da je Hrvatska radio-televizija javna i nacionalna institucija i zbog toga da je u najvećem dijelu financiraju pretplatnici njezina je obaveza proizvoditi programe s jasnim nacionalnim i javnim interesima te s tim u vezi, te svim u vezi što propisuje Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji. Nešto što se ovdje u replikama odnosno primjedbama davalo. Posebnu skrb treba voditi o kvaliteti kadrova kojima je dana na upravljanje ova javna institucija te bi kadrovska politika trebala, kadrovsku trebalo, politiku trebalo voditi tako da na ključna mjesta postave najsposobnije i najstručnije ljude s kojima raspolažu. Navike gledatelja treba cijeniti i u tom smislu prilagođavati termine emisija. Njih treba ustaliti te osobito pratiti razne populacije i njihovo reagiranje na program kome je, kome je namijenjen. Veću pozornost treba posvetiti razvoju dokumentarnog programa, a nadasve domaće. U tom smislu posebno mjesto trebale bi imati dokumentarne emisije o hrvatskim velikanima koji su na svjetskoj razini obilježili povijesnu, kulturne i umjetničke epohe. Novinarima je potrebno osigurati najpovoljnije uvjete rada i djelovanja bez straha od bilo kakve cenzure. Potrebno je raditi na njihovom stalnom usavršavanju. Razvijati savjest za odgovornost te spoznaju da njihov rad traži veliku profesionalnost. Prijeka je potreba i daljnja specijalizacija novinara koji prate pojedine segmente društvenog i političkog života jer novinar stručnjak za određena područja pretpostavka je vjerodostojnosti stvaranja medija kojemu gledatelji i slušatelji vjeruju. Različite pritužbe udruga, institucija i građana Vijeće HRT-a nema ovlasti rješavati, a poglavito ne one koje unaprijed od Vijeća traže da svojim autoritetom naloži urednicima i novinarima poduzimati određene aktivnosti. Budući da je Vijeću zakonom zabranjeno utjecati na emisije i dijelove programa prije nego što su objavljeni. U tom smislu, a slijedom činjenice da je HRT na popisu tijela s javnim ovlastima u skladu s odredbama Zakona o pravu na pristup informacijama Vijeće je zatražilo od poslovnog i programskog vodstva da takve primjedbe ozbiljno razmatraju i na njih odgovaraju. Vijeće Hrvatske radio-televizije o provedbi programskih usmjerenja Hrvatskog radia i televizije za razdoblje za koje se daje izvješće je pozitivno i Vijeće je mišljenja da se prihvaćanje prijedloga i primjedbi koje su u vezi s mogućim, s mogućnostima daljnjeg unapređenja radijsko-televizijskog programa dali članovi Vijeća mogu osigurati kvalitetniji i korektniji program. Zakonska obveza Hrvatskog radia i televizije da moraju zadovoljiti interese javnosti na državnoj i lokalnoj razini te voditi računa o odgovarajućoj zastupljenosti informativnog, kulturnog, obrazovnog i zabavnog programa bit će ostvarene u interesu javnosti u punom obliku ako ti programi budu slušani i gledani. To znači da osim navedenih zakonskih obaveza ti programi moraju imati kvalitetu, profesionalnost koji će potaknuti interes slušateljstva i gledateljstva. Što se tiče programa Hrvatske radio-televizije ja vam sa zadovoljstvom moram reći da je za 2004. godinu u anketi Eurovizije proglašena hrvatski program Hrvatske radio-televizije najgledaniji program u Europi što se tiče javnih televizija. I na kraju ova sjednica je krenula sa i otpočela sa aktualnosti od jučer. Ja sam ovdje govorio i izvješće se odnosi na razdoblje između polovine 2004. i 2005. godine. U ime Vijeća ne mogu ništa reći, ali u osobno ću reći da sam potpuno nezadovoljan kao što su svi zastupnici nezadovoljni emisijom "Latinice" koja se jučer dogodila. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda poštovani zastupnik Ivo Lončar. Mir!
Gospodin Ljevak je govoreći o zakonskom okvirima programskog Vijeća rekao kako Programsko vijeće HRT-a ne smije pregledavati emisije prije emitiranja. U redu. Ali ja ću to obrazložiti na nekoliko primjera. Uzet ću dva drastična, ali mogao bih i mnogo reći. Primjerice gospodine Ljevak vi ste u sukobu interesa kao član Vijeća HRT-a kao i mnogi drugi članovi Programskog vijeća HRT-a. Ja vas lijepo molim ako ne pregledavate prije kako se osjećate kad u onim emisijama se reklamira i u onim TV spotovima vaša izdavačka kuća? Što onda radite? S druge pak strane meni je, meni su novinari Hrvatske televizije, to nisu moji kolege po ničemu, ali eto nazivaju se novinarima. To su, kako se je nekoć zvalo društveno-politički radnici na poslovima javnog informiranja. Dakle oni su na najgori "gebelsovski" način … [[Govornik se ne razumije.]]
Dobro, ovo nije ispravak molim vas.
Je.
To je replika je
Pa pitam, ja sam rekao gospodine predsjedniče da ću obrazložiti kako programsko vijeće ne funkcionira. I to je ispravak. Pa vidite gospodine predsjedniče vi kao bivši PEN-ovac znate što su govorničke parabole. Pa nemojte me, sad sam htio nešto reći i vi ste me potpuno upropastili.
Morate, nisam vas ja, vi ste neuništivi. Ja vas ne mogu upropastiti jer ste neuništivi.
Ma ne gospodine ja sam htio pitati gospodina, molim vas
Ali to morate u drugoj formi.
Ma nije tako.
Ne možete kroz retoričke parabole.
Vi uporno izazivate svađu.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Frano Piplović. Zastupnik treba navesti: ispravljam navod taj i taj.
Gospodin Ljevak je spomenuo da je Vijeće provodilo veliku pažnju nad programom HRT-a. I još jedna kvalifikacija što se tiče kvalitete samog programa pohvalio da spada u vrh, da su europske televizijske kuće pohvalile taj program. Ja bih ispravio jedan i drugi navod. Da su netočni prvi. Ne može se sa 9 sjednica Vijeća odnosno dvije u tri mjeseca reći da se vodi dužna pozornost nad programom osobito kad recimo imamo jučerašnju emisiju o kojoj moram reći da je izvan bilo kakvog profesionalizma, sačinjena i napravljena. Da se tamo mrtav čovjek ne može braniti. Da su tri osobe koje su bile u sukobu za života pokojnog predsjednika Franje Tuđmana uvedene u tu emisiju i zapravo na takav način je napravljena ta emisija. To je mimo kakvog profesionalnog standarda, etičkog standarda. Mislim to treba svakoga biti sramota. Nažalost nisu dovedeni stručne i kompetentne osobe koje mogu to razdoblje kvalificirano prosuđivati. A što se tiče ove druge kvalifikacije da je program toliko kvalitetan ja ću ga kasnije kad budem imao raspravu spomenuti. Monitoring, tu je institut [[Upadica: Hvala lijepa.]] posebnog društva koji je rekao … [[Govornik se ne razumije, govornici govore uglas.]]
Hvala lijepa, hvala lijepa. Treći ispravak poštovani zastupnik Krešimir Čosić.
Ispravljam netočan navod. Gospodin Ljevak je rekao da je Vijeće HRT-a uspješno obavilo svoj posao. To je naprosto netočno i neprihvatljivo. Neuobičajeno je da vi sami sebe ocjenjujete i dajete si pozitivnu ocjenu. Navodim samo nekoliko činjenica da niste u pravu. To se vidi iz strukture i kvalitete programa. To se vidi iz odnosa Vijeća, ravnateljstva i HRT-a prema temeljnim društvenim vrijednostima. Kao što je Domovinski rat nedopustiv, ponižavajući odnos prema svim hrvatskim braniteljima, svim građanima ove države. Nedopustiv i neprofesionalan i neodgovoran odnos prema onom što se zove društvo znanja, uloga znanja, obrazovanje i mnoge druge stvari koje su temeljne vrijednosti moderne i suvremene Hrvatske. Vi na tome niste gotovo ništa uradili nego ste uradili jedan od velikih neprihvatljivi korak unazad. Ako treba ponoviti ponovit ću to 10 puta. Hvala lijepo.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Antun Vujić.
Gospodine predsjedniče ovdje se uzastopce vrši povreda Poslovnika članak 209. u kojem se ispravci netočnih navoda koriste čak niti kao replike nego još i kao mislim proširenje sadržaja vlastitom diskusijom. Ja vas upozoravam, budući da bi mi svim imali kojekakve primjedbe na pojedine replike i na pojedine izjave, a ne želimo ih i ne želimo kršiti Poslovnik da nas izjednačite u tom okolnostima i u našim pravima i da prema tome strogo se držite Poslovnika vi sami kako biste nam omogućili da ovu sjednicu dovršimo na adekvatan način.
Ja se držim … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas. Ja se držim striktno Poslovnika time što u nekoj zoni graničnoj, rubinskoj prijeđe se ta jedna fina granica od ispravka netočnog navoda da komentara. Ja neprekidno upozoravam na to zastupnike. Ne mogu ih na drugi način upozoriti. Ima replike ima svako. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod gospodina predsjednika vijeća da je vijeće izvršilo svoje obveze. Nije izvršilo jer prema članku 17. Zakona o HRT-u vijeće zastupaju i hitni interes javnosti provođenjem nadzora. U izvješću nema ni jednog nadzora za izvještajno razdoblje. Drugi netočan navod je da je izvršilo svoje obveze jer po članku 19. nadzire provedbu programskih načela utvrđenih zakonom. Protuzakonito djelovanje HRT-a nije sankcioniralo, jer je HRT cijelo razdoblje neistinito i nepristrano treba izvješćavati, a ono je izvještavalo pristrano i lažno. Hvala.
Peti ispravak, poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod. Uvaženi gospodin je, koliko sam ja brojao 12 puta spomenuo riječ "trebalo", "treba" i "trebalo je", a mi smo ovdje došli da slušamo šta je učinjeno 2004. godine. Hvala lijepo.
Šesti ispravak, poštovani zastupnik Marko Turić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Čuli smo sada nekoliko puta "televizija je nacionalna". Na žalost sinoćnja emisija je govorila o nečem drugom. Posvjedočila je o nečem drugom. Programsko vijeće ne smije se miješati u televizijske emisije. Pa mogu se složiti kad bi svaki čovjek, djelatnik ima svoj status psihofizičke kao i pilot, da može permanentno suficijentno odgovarati za to svoj posao. To je jako važno. Pustimo to. A šta Programsko vijeće radi nakon kad se emisija prikaže? To smo svjedoci ovih događanja. Gospodo, osjetio sam se sinoć ugrožen, ugroza me je stigla, ja to moram pred vama ovdje sada reći. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa. Ja se bojim da je cijelo izvješće gospodina Ljevaka bilo jedan veliki netočni navod, no ja ću se samo na jedan osvrnuti, da je vijeće obavilo svoje obveze. Ne, nije ih obavilo zato jer ste vi gospodine Ljevak 90% svoga izlaganja izrekli u kondicionalu. Što bi bilo kad bi bilo. Niti jedno izvješće nije na ovaj način do sada u ovoj sabornici izgovoreno. Ja bih voljela znati što je doista Programsko vijeće radilo, a ne što bi ono trebalo raditi. Naime, mi svi znamo što biste vi trebali raditi, ali to ne radite.
I poštovana zastupnica Marija Bajt, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodin Ljevak je rekao da je Hrvatska televizija javna i nacionalna institucija koja proizvodi programe s javnim i nacionalnim interesiram, a trebala bi proizvoditi emisije i hrvatskih velikanima. Naime, jedan od velikana hrvatske povijesti je prvo hrvatski predsjednik doktor Franjo Tuđman i brojni hrvatski branitelji, pa upravo sa suprotnim predznakom često gledamo emisije na Hrvatskoj televiziji što smatram da ide i tendenciozno i netočno. Ne trebamo dalje od sinoćnjeg primjera. A drugo, u službenoj uporabi u Hrvatskoj je hrvatski jezik. Unatoč 50 lektora koliko ih je Hrvatskoj televiziji daleko smo od standarda hrvatskog jezika na Hrvatskoj televiziji. Hvala.
Hvala. Izvjestitelji odbora, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav? Ne. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije? Da. Poštovana zastupnica, predsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo, kolegice i kolege. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskog sabora razmotrio je ova izvješća još dalekog 27. rujna 2005., a izvješća su Saboru upućena 29. kolovoza 2005. I ja odmah na početku izreći svoje nezadovoljstvo što ova izvješća nepravovremeno razmatramo na plenarnoj sjednici Sabora. Čini mi se da ga danas raspravljamo u najboljem ali i u najgorem trenutku. U najboljem zato što smo jučer mogli svjedočiti jednu egzibicionističku …
Molim vas gospođo predsjednice, izvješće Odbora.
… senzacionalističkom neuravnoteženom i neargumentiranom …
Molim vas, izvješće Odbora. Vi kao predsjednica Odbora možete striktno izvješće Odbora.
Molim vas, izvješće Odbora. Vi kao predsjednica Odbora možete striktno izvješće Odbora.
Ja kao predsjednica Odbora gospodine predsjedniče Sabora imam pravo izraziti i obrazložiti …
Nemate pravo! Izvolite izvješće Odbora. Nemate.
… budući da je Odbor raspravio prije 3 mjeseca ovo izvješće.
Ne svoje izvješće, nego izvješće Odbora. Izvolite …
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora! Vi ste maloprije …
Nećemo se objašnjavati. Izvolite podnijeti izvješće Odbora.
Neprestano dozvoljavate kršenje Poslovnika i na to se šuti, na to se neodazivate.
Nije točno. Izvolite podnijeti izvješće Odbora.
A ovog trenutka kad ja želim podnijeti izvješće Odbora vi me sprječavate da to učinim.
Ne sprečavam vas nego vas opominjem da ste se dužni prema Poslovniku držati isključivo izvješća Odbora, a ne vlastite ocjene i stavova.
Ja se držim izvješća Odbora.
Ne držite se!
I želim ga prepričati vlastitim riječima. A vi mi to ne dozvoljavate.
Nećete ga prepričati. … [[Upadica se ne čuje.]] Zato što je Poslovnik vrlo precizan i jasan.
I ja se držim Poslovnika gospodine predsjedniče.
Odbor imenuje izvjestitelja, je li to njegov predsjednik ili drugi koji podnosi izvješće o zaključcima i mišljenju odbora. Vrlo jasno i precizno određen je sadržaj toga izvješća i tu nema dodataka vlastitih impresija, mišljenja, procjena i zaključaka.
Nema impresija ali ima kršenja Poslovnika jer ovaj Sabor nije pravovremeno raspravio ovo izvješće i ja kao predsjednica matičnog tijela nadležnog za raspravu o ovom izvješću i nadležnog za to da se pravovremeno raspravljaju problemi ako ih ima na Hrvatskoj radioteleviziji imam pravo to ovdje reći i na to upozoriti. I to činim u ime svih dobronamjerni …
Imate pravo još jedanputa! Još jedanputa izvolite! Nećete sa mnom o tome polemizirati! O Poslovniku nećete polemizirati.
Ja ne želim s vama polemizirati nego tražim svoje pravo.
Hoćete li podnijeti svoje izvješće ili ne? Izvolite podnijeti izvješće.
Hvala lijepo. Bojim se da će rasprava o ovom važnom izvješću biti u sjeni nečega što se zovu emocije.
Hvala lijepa. Oduzima riječ. Izvolite na svoje mjesto!
Hvala lijepo što ste još jedanput pokazali da krište Poslovnik.
Oduzimam vam riječ jer kršite i tražite zaštitu i slobodu za kršenje Poslovnika. I tražite zaštitu i pravo na zloporabu!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Izvolite na svoje mjesto!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče što ste još jedanput pokazali što vam je cilj.
Izvolite na svoje mjesto! Slobodu za zloporabu nema! Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, poštovani zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Mislio sam skratiti ovo izvješće, ali izgleda da nemam ga pravo skratiti pa onda ću ga pročitati cijeloga. Ispričavam se, imajte strpljenja. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskoga sabora razmotrio je na 29. sjednici održanoj 12. listopada 2005. godine, Izvješće o radu Vijeća HRT-a i o provedi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom i programima Hrvatskog radija i televizije u razdoblju od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. godine, te Izvješće ravnateljstva o poslovanju HRT-a. Odbor je navedena izvješća razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom dijelu rasprave članovi Odbora su načelno konstatirali pozitivan pomak o kvaliteti podnesenog izvješća koje se ogleda u obrazlaganju programskih načela i obveza HRT-a koje je HRT dužan provoditi u svojim programima sukladno odredbama Zakona o HRT-u. Kada je riječ o obvezi HRT-a koje proizlazi iz članka 5. stavak 2. alineja 3. itd. itd. Zakona o HRT-u da proizvodi i/ili objavljuje emisije namijenjene informiranju pripadnika nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj da proizvodi i objavljuje emisije namijenjene informiranju pripadnika hrvatskog naroda izvan Republike Hrvatske, odnosno hrvatskih manjina te da informira i obrazuje građane o demokraciji i građanskom društvu, članovi Odbora nisu imali primjedbi na sadržajni dio emisija koji se bavi ovim temama. Međutim i dalje ostaje problem vremena emitiranja, trajanje emisija i programa na kojima se emitiraju te emisije. Izraženo je zadovoljstvo činjenicom da je emisija "Prizma" namijenjena informiranju pripadnika nacionalnih manjina u RH dobila stalan termin na prvom programu što je kako je u raspravu konstatirano, rezultiralo znatnijim povećanjem gledanosti te emisije te je ona sada na razini od 7%. Ako se uzme u obzir da je udio pripadnika nacionalnih manjina u ukupnom stanovništvu RH 7,47% onda je očit interes koji pripadnici nacionalnih manjina pokazuje takva emisija. Predloženo je da se razmotri mogućnost da i druge informativne emisije više pažnje posvećuju temama koje se odnose na pitanja vezano za nacionalne manjine, tim više što to predstavlja značajno područje koje obuhvaća proces pregovora RH s Europskom unijom. I istaknuto je da bi se na taj način pospješio proces integriranja nacionalnih manjina u hrvatsko društvo, izbjegli bi se i negativni učinci izoliranog praćenja samo kroz usko određene manjinske emisije, a pridonijelo bi se i većem senzibiliziranju hrvatske javnosti za pitanje nacionalnih manjina. Upozoreno je također da se u kreiranju programa HRT-a treba imati u vidu i preporuke Odbora ministra Vijeća Europe o primjeni Europske povelje o regionalnim ili manjinskim jezicima od strane Hrvatske. Taj Odbor je naime preporučio hrvatskim vlastima da omogućuje govornicima jezično prepoznatljivu i značajnu prisutnost na javnoj televiziji kao i da povedu računa o opažanjima odbora stručnjaka, koji u svom najnovijem izvješću konstatira da manjinski jezici nisu zadovoljavajuće primijenjeni u Hrvatskoj pa da je stoga potrebno da vlasti u suradnji s govornicima regionalnih i manjinskih jezika poduzmu neophodne mjere radi razvoja televizijske emisije za svaki pojedini jezik. Ja bih još jedanput to pročitao, ali ne smijem, samo da ga podcrtam. Oprostite što dajem komentar. U svezi informiranja pripadnika hrvatskog naroda izvan Republike Hrvatske konstatirano je da se spajaju emisije "Korijeni i glas domovine" u jednu emisiju koja će se emitirati jednom tjedno u stalnom terminu na 2. programu. Međutim izraženo je mišljenje da je potrebno razmotriti emitiranje te emisije na 1. programu te povećanje trajanja te emisije. Prijedlog je obrazložen slabom pokrivenošću signala 2. programa u mnogim područjima gdje žive pripadnici hrvatskog naroda dok je mogućnost prijama emisije na 1. programu HTV-a puno bolja. Također je predloženo da se u okviru emisija za djecu i mladež koje su i kvalitetne i dobro prilagođene toj populaciji iznađe prostora za praćenje približavanja aktivnosti stvaralaštva djece i mladeži pripadnika kako hrvatskih manjina izvan domovine tako i nacionalnih manjina u RH. Iako je zakonska obaveza HRT-a da prilagodi praćenje informativnog, kulturnog, obrazovnog i zabavnog programa potrebama osobama oštećena sluha i drugih osoba s posebnim potrebama, izraženo je mišljenje da se i dalje nedovoljno čini na tom planu te da je to z sa riješeno samo jednim dijelom samo u informativnom programu. Konstatirano je da je i Vijeće Europe u svojoj preporuci 1492 od 2000. godine o pravima nacionalnih manjina preporučilo da se znakovni jezik tretira kao manjinski jezik. Osim toga ako 10%, oko 10% stanovništva Republike Hrvatske su osobe s invaliditetom, to su statistike, što je činjenica koja se mora reflektirati približavanju i drugih emisija ovoj populaciji osobito s obrazovnim, dokumentarnim, dramskim ali i zabavnim sadržajima. Iznijeto je također mišljenje da HRT treba više raditi na praktičnoj primjeni načela ravnopravnosti spolova o svojim programima što je i obaveza utvrđena Zakonom o ravnopravnosti spolova. I na kraju, pri kraju. Budući da je HRT dužna trajno, istinito, cjelovito, nepristrano i pravodobno informirati javnost o činjenicama, događajima i pojava u zemlji i inozemstvu od javnog interesa, posebno je upozoreno na mogućnost manipuliranja javnim mnijenjem putem poziva gledatelja u pojedinim emisijama. U kreiranju programa Hrvatske televizije uvijek mora, Hrvatska televizija uvijek mora imati u vidu činjenicu da je HRT javni servis u službi svih građana o čijoj pretplati egzistira. Kao takva HRT mora prije svega služiti objektivnom informiranju građana i sada je to jako važno, postavljeno je pitanje da li korištenjem takvih nekontroliranih anketa koje se često primjenjuju najgledanijim emisijama, u drugim televizijama toga nema osim u zabavnom programu, HTV odstupa od načela objektivnog informiranja i da li zapravo takvim anketama izravno utječe na formiranje javnoga mijenja o političkim pitanjima. Istaknuto je naime da je opće poznato da takve ankete imaju čitav niz nedostataka u koje spada i mogućnost manipuliranja jer se javljaju samo oni koji se žele javiti, to nisu znanstvene ankete, nisu ni stručne. Pa bi se one na javnoj televiziji kada su u pitanju osjetljive političke teme trebali izbjegavati u korist anketa s reprezentativnim uzorkom koji više košta ali to televizije rade, a više raditi na objektivnom informiranju gledatelja i slušatelja u čemu kao primjer može poslužiti praksa javnih televizija većine zemalja s demokratskom tradicijom. Gospodin … [[Ne razumije se.]] je rekao da će na prvom vijeću postaviti to pitanje, zanima me da li je postavljeno. Istaknuto je da se pojedine emisije pripremaju tako da se unaprijed postavi određena teza o nekom problemu, a sugovornici odabiru tako da se postavljena teza obrani čim se zagovornici suprotnog mišljenja dovode u neravnopravni položaj. Također je ukazano na problem brisanja HRT-a s popisa tijela javne vlasti za 2005. godinu kojeg je objavila Vlada Republike Hrvatske. Popis je bitan, jer se njime određuju tijela javne vlasti koja su na podnijeti zahtjev dužan dati traženu informaciju. Članovi Odbora su stoga mišljenja da HRT ne smije biti izuzet iz ovog potpisa, s obzirom da kao pravna osoba ima status javne ustanove, a 62% svojih prihoda ostvaruje od pristojbi … [[Ne razumije se.]] od građana. I završavam, napokon. U raspravi je postavljanje pitanja izvršavanja obveza HRT-a prema fondu za promicanje pluralizma i raznovrsnosti medija u kojem je sukladno članku 54. Zakona o Hrvatskoj televiziji, HRT obavezana uplaćivati 3% od prihoda koji ostvari naplatom pristojbe od vlasnika radijskih i TV prijemnika. Radi se o fondu čijim sredstvima bi se trebala poticati proizvodnja objavljivanja programskih sadržaja na lokalnoj i regionalnoj razini koja je od javnog interesa, a osobito je važna za ostvarivanje prava građana na javno informiranje za nacionalne manjine za posebne programe na područjima posebne državne skrbi itd. U svezi s uplatama u taj fond, različita su … [[Ne razumije se.]] središta Ministarstva kulture i HRT-a što bi u saborskoj raspravi trebalo razjasniti. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Vijeća HRT-a i o provedbi programskih načela i obveza utvrđenim zakonom, te izvješća Ravnateljstva u poslovanju HRT-a za … [[Govornik se ne razumije.]] s izvješćem neovisne revizije o objavljenoj reviziji financijskih izvještaja za 2004. godinu. Ispričavam se, ali morao sam pročitati sve. Takva je procedura.
Hvala lijepa. Odbor za financije i državni proračun? … [[Upadica se ne razumije.]] Gospođo Antunović, nema ispravka netočnog navoda na izvješće odbora. To je elementarna stvar iz Poslovnika. Odbor za financije i državni proračun? Odbor za useljeništvo? Pa javite se onda, dolazite tako tiho, mirno da vas se i ne zamijeti. Odbor za financije i državni proračun, predsjednik Odbora, poštovani zastupnik …
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ravnatelju, kolegice i kolege. Da bih izbjegao bilo koje zamke, ja ću u cijelosti pročitati tekst stava Odbora za financije. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 39. sjednici održanoj 5. listopada 2005. predmetno izvješće koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavilo Programsko vijeće HRT-a aktom od 29. kolovoza 2005. godine. Odbor za financije i državni proračuna Hrvatskog sabora na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnim izvješćima u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. Odbor je raspravio predmetna izvješća bez nazočnosti predstavnika HRT-a koji su službeno pozvani na sjednicu Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora. U raspravi na Odboru koja je uglavnom bila usmjerena na primjedbe iznijete u izvješću neovisne revizije o obavljenoj reviziji financijskih izvješća HRT-a za 2004. godinu iznijeta su sljedeća stajališta. HRT u 2004. ostvarila je ukupni prihod u iznosu od milijardu 376 milijuna kuna, što je 2,5% više od plana, odnosno 1,21% manje u odnosu na 2003. godinu, dakle prethodnu. Ukupni rashodi u 2004. godini iznosili su milijardu 372 milijuna što je za 3,5% više od plana, odnosno 3,58% više u odnosu na 2003. godinu. U 2004. godini HRT je ostvarila dobit pri oporezivanju u iznosu od 3,5 milijuna kuna, obračunala porez na dobit u iznosu od 829 tisuća kuna, te ostvarila dobit nakon oporezivanja u iznosu od 2,7 milijuna. Stoga, predmetno financijsko izvješće prema mišljenju člana Odbora treba prihvatiti. Prema mišljenju, dakle, jednom. Upozoreno je na pad ukupnih prihoda u 2004. godini u iznosu od 16 milijuna 704, 345 dok su istovremeno ukupni rashodi zabilježili porast u odnosu na prethodnu godinu za 47 milijuna 468,479 što je utjecalo na znatno nižu ostvarenu dobit u odnosu na 2003. U strukturi ukupnih prihoda uočava se pad poslovnih prihoda koji čine 96,25% ukupnih prihoda, a jedini poslovni prihodi koji su u odnosu na prethodnu godinu bilježili rast od 6,3, 31% je prihod od RTV pristojbe, ostvaren 820 milijuna 401,352. Dok ostali poslovni prihodi bilježe pad. Nužno je smanjiti i racionalizirati troškove poslovanja. Posebnu pažnju treba posvetiti velikom broju zaposlenih. 31.12.2004. godine 3 tisuće 667 zaposlenika, te s tim u svezi i visoki troškovi osoblja koji su u 2004. iznosili 440.371,331 što čini visokih 32% ukupnih rashoda za 2004. godinu. Uočeno je da se i dalje ne provodi javno nadmetanje za nabavku odjavnih predmeta iako je na taj problem ukazivano i u prethodnim izvještajnim razdobljima. Naime, zadnje objavljeno javno nadmetanje za nabavku odjavnih predmeta bilo je u rujnu 1999. Pored toga izbjegava se još uvijek, iako u nešto manjem obimu nego prijašnjih godina, postupak javne nabave na način da se dijele vrijednosti nabave istovjetnih roba i usluga na manje vrijednosti kako bi se izbjegla zakonska obveza javnog nadmetanja. Nakon provedene rasprave Odbora za financije i državni proračun Odbor je odlučio jednoglasno, 8 za, predložiti Hrvatskom saboru sljedeće zaključke. Prvo, prima se na znanje Izvješće o radu HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programu HRT-a, HR-a i HTV-a, u razdoblju od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. Izvješće ravnatelja HRT-a o poslovanju HRT-a za 2004. s izvješćem neovisne revizije o obavljenoj reviziji financijskog izvještaja za 2004. godinu. I drugo, obvezuje se ravnateljstvo HRT-a da se pisano očituje na ukazane propuste i nepravilnosti utvrđene u izvješću neovisne revizije te da izradi plan potrebnih mjera s rokovima u cilju njihova otklanjanja. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za useljeništvo? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Ivica Maštruko. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođe i gospodo zastupnici. Klub HNS-a procjenjuje da je sasvim očito da koristeći se mogućnošću rasprave o ovim izvještajima o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela, odnosno izvještaju Ravnateljstva HRT-a o poslovanju i zastupnici ovog Sabora kao i javnost i odbori zapravo žele razumljivo u raspravi izraziti svoje zadovoljstvo ili pak svoje nezadovoljstvo nekim dijelovima televizijskog programa. I da se uglavnom na to svodi rasprava i to uglavnom primjedbe, zadovoljstvo i nezadovoljstvo onim dijelom televizijskog programa koji se odnosi na političko-informativni pristup uglavnom, jer se u ostale dijelove programa manje dira i manje se govori. I to je sasvim očito i u ovom Saboru, da većina zastupnika ne govore kao gledatelji nego kao predstavnici određenih političkih opcija. Što je sasvim razumljivo, mislim nije neuobičajeno. Htio bih zbog toga reći nekoliko napomena o politici i političkom, dakako u kontekstu političko-informativnih emisija, i radija i televizije. Polazimo od toga da je televizija pa i radio javni, hrvatski, državni, dakle, da su ta dva medija eminentno politički mediji. Politički mediji u cijelosti i to jasno, čisto i određeno. Prema tome, kad o njima govorimo, govorimo o politici. Zapravo, oni to jesu već time što su institucija i to javna institucija. Prema tome su i politička institucija, a politička institucija su već i po tome što su, što je osnivač država, što je osnivač ovaj Sabor. Svi dijelovi, zapravo, programa televizije i programa radija su politički. To su politički programi. I u sportskom dijelu se promovira, potiče, informira ili pak na neki način govori o svim aspektima politike sporta. Kolega Arapović nek' mi ne zamjeri, ja sam navikao na sport, ali kad budem govoriti o ministarstvu, onda ću upotrijebiti riječ šport na isti način kao što govorim start umjesto štart, slalom, šprint, štand, štrajk, strajk itd. jer to nisu uglavnom ni riječi hrvatskog porijekla, pa kad budem upotrebljavati nazive institucija upotrebljavat ću u Ministarstvo športa jer on to jeste. Htio sam reći da čak i u sportskom dijelu emisija televizija govori s političkog aspekta jer govori o svim aspektima politike. Sporta uostalom čim imate i Ministarstvo športa, a to je državna institucija, dakako da onda imate i športsku politiku. Ista stvar je i sa drugim emisijama i zato govorim o sveukupnosti zapravo političkog programa hrvatske televizije isto kao i radija, u emisijama iz oblasti kulture riječ je o kulturnoj politici ili politici u ovlasti kulture kako vam je draže, zatim o poljoprivrednoj, agrarnoj politici, govori se o politici odgoja i obrazovanja, stalno govorimo o našoj gospodarskoj politici, o tome što trebamo promovirati, imamo ga uostalom i Ministarstvo gospodarstva što jest politička institucija, čak i u gastronomiji je riječ o onim emisijama u politici prehrane, o hrvatskoj politici u ribarstvu, o hrvatskoj turističkoj politici, dakle praktički i u prijenosima iz Sabora što imamo, zapravo riječ je o politici u užem smislu, o državnoj politici, a da ne spominjem politiku odijevanja, mode i sl. Uostalom da bih izbjegao doskočicu i dosjetku koja je ovdje bila već i izrečena o tome da je politika umjetnost mogućeg, to jest na nivou dosjetke, ali ono što jest politika definira se na sljedeći način. Da je politika svaki svjesni napor, svaki dakle svjesni napor da se utječe na neki od aspekata ljudskog življenja i to jest politika, to je politika, svjesni napor da se utječe na neki od aspekata ljudskog življenja, a njih je mnogo, dakako pod pretpostavkom da je to djelatnost usmjerena na opće dobro i za opće dobro. Politizaciju televizije zato, kad je o tome riječ ne doživljavam kao i mi u HNS-u ne doživljavamo kao aktivnost sa negativnim predznakom. Najčudnije mi je kad se recimo u raspravi ili u tisku ili u svakodnevnom razgovoru primjerice kad je riječ o nekom štrajku pokušava sa indignacijom reći taj štrajk se politizira ili taj skup, a bili smo svjedoci i ovih dana različitih skupova, ne želi se politizirati. Pa za Boga javno okupljanje ili sam štrajk je sobom samim isključivo politički akt, politički čin, jer se želi utjecati na jedan od aspekata ljudskog življenja. Danas dakle govorimo zapravo o nekim dijelovima i aspektima ukupne politike javnog informiranja. Razumljivo je čim je o tome riječ da različite, zapravo sve političke opcije u našem društvu, pa i zastupljene u ovom Saboru nastoje zadobiti što veći utjecaj na najjaču medijsku instituciju, na najjaču medijsku instituciju u državi. Čine to na različite načine kao što je uobičajeno kondicioniranjem, ako su na vlasti znači pokušajem utjecanja na izbor kadrova u različite savjete ili na različita mjesta, netko to kao što je i u politici uobičajeno radi podilaženjem netko pak napadima, agresijom ili pak moguće je to i priznanjima, odličjima i sl., ali sve to spada u pokušaj utjecanja na zadobljenje utjecaja na najjaču medijsku instituciju. Što se tiče pak različitih podataka koji su iznijeti u ovim izvještajima što ih ovdje imamo i čak djelomice i ovdje iznijeti u izvještajima odbora, zapravo nikada nisu upitni sami podaci koji se iznose, brojke koje se navode, minute, minutaže ili sl. uvijek je pristup različite političke opcije sadržan u interpretaciji tih podataka, u načinu i interpretaciji tih podataka, čak i u interpretaciji tih činjenica, interpretaciji koja uvijek, a svjedoci smo toga i ovdje sadržava vrijednosne, sadržava političke sudove, sadržava apsolutno je moguće iscrtati ideološku poziciju i razumljivo paralelno s time i političke interese. Uostalom tako je od interpretacija različitih svetoga pisma koji je nedodirljiv pa su isto tako različite interpretacije stavova, pa povijesnih događaja koji se različito interpretiraju, pri ispitivanju postojećih, traganje za nekim novim vrijednostima pa sve do naših dana je li. Tako je uostalom i sa interpretacijama podataka o Hrvatskoj televiziji, a ono što nam se čini bitno jest da i kad je riječ o programima Hrvatske televizije i Hrvatskog radija moramo prihvatiti kao bitnu odrednicu pluralizam političkih stavova i pluralizam političkih interesa u našem društvu. Zanimljivo je da mišljenje Vlade o ovim izvještajima ukazuje samo na tri zamjerke, pokazuje tri zamjerke. Prvo, jedno minorno pitanje učešća člana programskog vijeća u emisijama konkurentske televizije, drugo mišljenje Vlade ukazuje na dužinu promidžbenih poruka i treće na dug prema državnom proračunu. Tri primjedbe koje su na mjestu, koje i klub HNS-a podržava kao što je u potpunosti suglasan sa mišljenjem i pristupom koji smo dobili na papiru sa strane Vlade, a kako je istaklo i samo programsko vijeće obaveza ostaje Hrvatske televizije i radija dakako kao nacionalne institucije proizvodnje programa s jasnim nacionalnim i javnim obilježjem jer tu zadaću nemaju konkurentske komercijalne televizije. Posebno nas u HNS-u veseli što je Vijeće tražilo da se posebna pozornost dade razvoju dokumentarnog domaćeg programa te što je istaklo potrebu permanentnog obrazovanja novinara i zatražilo da profesionalnost bude njihova temeljna odrednica. U klubu HNS-a podržavamo također i prijedlog Vijeća da se planira posebna emisija dnevni sažetak o radu Hrvatskog sabora u trajanju od 30 minuta i bilo bi dobro, to je moje osobno mišljenje da se izravni prijenos iz Sabora ukinu, ali to je moje osobno mišljenje koje uklapam u ovaj stav kluba HNS-a jer čini mi se da imamo i u ovoj sabornici mnogo javljanja zbog prijenosa samog, a ne onog što bi se htjelo reći. Klub HNS-a posebno podržava i pohvale koje su u izvještajima izrečene na račun Hrvatskog radija, odnosno programa Hrvatskog radija. Na kraju želimo istaći da Zakon o Hrvatskoj-radioteleviziji, to je članak 7. kaže da Hrvatski radio i HTV ne smiju u svojim programima, a to ne znači i u pojedinačnim istupima, ni odnosi na pojedinačne istupe zastupati stajališta ili interese pojedine političke stranke. Sve naše političke stranke su zainteresirane, nastoje postići na različite načine da dobiju u sredstvima javnog informiranja pa razumljivo i televizije ekskluzivu u zastupanju stajališta ili interesa svoje stranke, ali to je i u Zakonu HRT-a rečeno da u svojim programima Hrvatska radio-televizija ne smije zastupati stajališta ili interese pojedine političke stranke kao ni bilo koje druge pojedinačne političke, religijske, svjetonazorske i slična stajališta i interese. Dapače, i to je stav HNS-a televizija i radio trebaju poticati pluralizam, podcrtavamo ono tristo puta pluralizam političkih, religijskih, pluralizam svjetonazorskih, pluralizam svih ideja i za to se zalažemo. Mislimo da je Hrvatska televizija i posebno radio da su u osnovu uza sve primjedbe koje im se mogu dati, da su u osnovi ispunile svoje zadatke i Klub HNS-a u načelu će podržati izvještaj i programskog vijeća i Godišnji izvještaj HRT-a za 2000. godinu uz obavezu da i dalje inzistiraju na pluralizmu političkih, religijskih, svjetonazorskih i drugih ideja.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin Maštruko reče "Zastupnici o Izvješću HRT-a ovdje u Saboru govore samo kao političari i predstavnici političkih stranaka a ne kao gledatelji" što je apsolutno netočno jer tvrdim mi u Klubu HSP-a govorimo baš ono što većina gledatelja nama zastupnicima ukazuje a gospodin Maštruko je prvi govornik u ime Kluba HNS-a ovdje a drugi klubovi se još nisu ni očitovali. Kako onda on može znati što će i kako drugi saborski zastupnici govoriti o izvješću. Hvala.
Drugi ispravak poštovana zastupnica Jagoda Majska-Martinčević.
Hvala lijepo. Pa gledajte, netočan je navod da većina nas iz ove dvorane govori u ime svoje stranke a ne kao publika. Kao prvo, gospodine Maštruko odakle vam pravo da sudite o meni iz koje ja to pozicije govorim. Kao drugo, da li pojam publike nužno isključuje pojam pripadnika nekoj profesiji pa bila to i politika ako se naravno ne mistificira kao što ste to vi učinili. Mislite li da jedan liječnik ili jedan dimnjačar gledaju televiziju kao profesije ili kao publika?
Ne možete gospođo zastupnice na taj način retorički postavljati pitanja.
Dobro, onda neću.
Ispravak je netočnog navoda i molim vas toga se držite.
Dakle, netočno je da se iz ove dvorane svi ili velika većina govore u ime svoje stranke a ne kao publika. Ja sam sinoćnju "Latinicu" gledala kao publika, kao velika većina hrvatskog naroda.
Treći ispravak poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite!
Želim ispraviti netočan navod kolege zastupnika da je razumljivo da zastupnici o HRT-u raspravljaju isključivo iz aspekta svojih političkih opcija. Nažalost, točno je da se tako ponašaju ali nije točno da je to razumljivo jer kad to postane razumljivo to znači da će nas to dovesti dokidanju svih neovisnosti i sloboda, politiziranju javnih medija i to dokidanju sloboda od političke vlasti a to predstavlja udar na temelje demokracije kao što je i dokidanje slobode govora u Saboru kojem smo maloprije svjedočili.
Gospođo Antunović, prema odredbi članka 51. stavak 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora kad podnosi izvješće ili prijedlog Saboru radno tijelo određuje izvjestitelja koji će prema zaključku radnog tijela na vlastiti poticaj ili na zahtjev Sabora na sjednici obrazložiti stajalište ili prijedlog radnog tijela. Stoga, onaj tko predsjedava Saborom je dužan jedino omogućiti izvjestitelju ili predsjedniku radnog tijela da obrazloži stajalište ili prijedlog radnog tijela, bez dodataka vlastitih. Za vlastite dodatke postoji stavak 1. koji govori da ako radno tijelo izvještava o stajalištu manjine svojih članova kad ostanu podijeljena član radnog tijela traži da se posebno izdvoji njegovo mišljenje. I to je dužnost da se na taj način po poslovniku i postupa. Vaš ispravak netočnog navoda u kojem ste zlouporabili poslovnik i optužili mene za uskraćivanje slobode govora je neosnovan, neutemeljen, protuposlovnički i predstavlja disciplinski prijestup i ja vam zbog toga izričem opomenu. Slijedeći ispravak poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod drugi. Prvi je ispravio kolega Pejo Trgovčević gospodina Maštruka kada je govorio o političkom izvješćivanju i onda je u isti koš stavio i Hrvatsku televiziju i Hrvatski radio. Tu je bitna razlika o izvješćivanju zbog toga što Hrvatski radio kao i HINA izvješćuju profesionalno, stručno i bez oblikovanja javnog mišljenja. Prema tome, ne može se sve govoriti da je sve izvješćivanje političko izvješćivanje. Držimo se uvoda u novinarstvo i moramo kazati da i Hrvatska televizija ima informativnih dijelova za razliku od "Latinice" koja je skandalozna gdje se također drži po načelu profesionalnog, stručnog izvješćivanja bez oblikovanja javnog mišljenja. Hvala lijepo.
I šesti ispravak, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Neugodno mi je što moram polemizirati sa gospodinom Maštrukom, ali moram ispraviti njegov netočan navod, citiram, da bi bilo dobro da se ukinu direktni prijenosi. Upravno suprotno, poštovani gospodine Maštruko.
To nije ispravak netočnog navoda. Ne možete ispravljati prijedlog. Hvala lijepa. [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete. Naučite se razlikovati šta je netočni navod, šta je replika a šta je mišljenje i prijedlog zastupnika. Hvala lijepa. Klub zastupnika DC-a, HSLS-a, LS-a poštovani zastupnik Frano Piplović.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, gospodo sa Hrvatske televizije! Sve što budem govorio pokušat ću govoriti u smislu ostvarivanja javne funkcije Hrvatske radio-televizije temeljem ovog izvješća kojeg vodimo. Ova izvješća su ovako jedna fina pakovanja u kojima je dato sve ono što su oni koji su pisali trebali dati. Naša je dužnost da pokušamo ta izvješća raspakovati, da vidimo da li je sve to upakovano ono što zapravo treba i da damo neki svoj kritički osvrt na sve to što treba reći. Razumijem ravnatelja Hrvatske radio-televizije koji je jedan pogon od 3,5 tisuće ljudi treba voditi i koji treba stvoriti sva materijalna sredstva da bi se cijeli program proizvodio i neću puno oko toga. Više ću znači staviti naglasak na ostvarivanje ove javne funkcije. Ovdje je do sada bilo riječi i kod samih izvjestitelja da o samostalnosti, o slobodi medija itd. Mislim da se možemo svi složiti s time da nema samostalnosti ni slobode Hrvatske radio-televizije kao javnoga medija ukoliko ne bude profesionalizma. Ako on tu umane đabe su bilo kakve intervencije sa strane. Ja ću pokušati dati neke svoje primjedbe, ići od jednostavnijih do onih složenijih s obzirom na ova, na ova izvješća s obzirom na ostvarivanje funkcije, javne funkcije Hrvatske radio-televizije. Prvo bih rekao par riječi o samom, o problemu a kog zapravo nemamo ovdje definirano to je pitanje balansa programa na hrvatskom jeziku i na ostalim, na ostalim jezicima. Ako se malo baci jedan letimičan pogled na cijeli program vidjet ćete zapravo da su programski sadržaji zatrpani većinom engleskim jezikom. U zadnje vrijeme imamo i španjolski jezik. Drugi problem je problem vezan za produkciju domaćih sadržaja. Člankom 10. i 11. o Hrvatskoj radio-televiziji je jasno i izričito rečeno kakav omjer treba, treba biti, a člankom 5. je naloženo, ja ću ga sada pročitati znači: "Hrvatski radio i Hrvatska televizija u svojim programima moraju zadovoljiti interese javnosti na državnoj i lokalnoj razini te voditi računa o odgovarajućoj zastupljenosti informativnog, kulturnog, obrazovnog i zabavnog sadržaja." To piše u važećoj formulaciji, u onoj koja nije uvažena, koja je prije par godina izbrisana samo je jedna riječ promijenjena. Ubačeno je "odgovarajuće", a izbačeno je "ravnomjerno". Mislim da u ovoj jednoj riječi treba tražiti dijelom i ove propuste koje imamo kod programskih sadržaja. Da su zapravo zahvaljujući toj riječi naglo upali komercijalni sadržaji, tko određuje te komercijalne sadržaje? Oni tko vodi. Znači sam program, samu televiziju. Znači tim mu se otvara prostor zapravo da vrši jednu supstituciju sadržaja. Nadalje imamo primjedbe na zastupljenosti kulture. Kultura se svela na "Pola ure kulture" i nešto malo vijesti iz kulture. Isto tako znanstveni program recimo udarna emisija "Znanstvena petica" ona se sada premješta po programskoj shemi sve dalje i dalje u onaj najnegledaniji termin. Krenula je petkom u 18,30 i nakon nekoliko premještaja sada je, sada je srijedom u 16 sati. Za očekivati je ako ovakve pretumbacije budu da završi recimo nedjeljom u 4 sata izjutra. Takvo je, takvo je otprilike stanje kulture i obrazovanja što nismo našli u ovom izvješću kada je u pitanju znanost. I ona je otprilike isto, u istoj, istoj zastupljenosti. "Na rubu znanosti" emisija je sa jednim kultnim statusom među mladima. Ona ide sve dublje u noć. Čini mi se da je sinoć tako bila dosta duboko u noć. Bila je intencija pretpostavljam onih koji su pokrenuli ovu emisiju da se mladi za, oko te emisije zapravo nađu, da ta emisija postane jedan magnet koji će mlade ostaviti pored televizora, a ne da odu u kafiće i na ulice međutim bojim se da se ta intencija neće na takav način ostvariti. Daleko je veći problem sa dokumentarnim programom koji je nekada bio naš najnagrađivaniji i najgledaniji dio programa Hrvatske televizije. Uglavnom danas gledamo strane dokumentarce i omjer je otprilike 9:1. Znači u korist stranog dokumentarnog filma. Hrvatsko gledateljstvo imalo je priliku, rijetku priliku da u posljednjih nekoliko godina upozna, osobno dopustite malo i karikature, svakog majmuna i žirafu u Africi preko uvezenih američkih i britanskih dokumentaraca. Međutim nismo mogli vidjeti jednog recimo ličkog medvjeda ili neku našu živuljku. Zanimljivo je da Hrvatska kao zemlja je bogata biološkim raznolikostima i toga imamo zaista dosta, hvala Bogu, imamo se čime podičiti. Međutim toga nemamo, te biološke raznolikosti nemamo u programima Hrvatske radio-televizije. Djeca znaju recimo za tapire, kakadue, ljame, iguane i druga bića, ali recimo za žličarke ili medarice pitaju se šta je to? [[Upadica: Zar medvjeda nema na HRT-u?]] Ne znam predsjedniče. Dalje, imamo također problema sa tim dokumentarnim programom i čovjek si postavlja pitanje zašto je recimo Talijanima, Nijemcima, Francuzima i drugima recimo zašto su oni zainteresirani za snimanje dokumentaraca našeg područja, a mi zapravo nismo? I tako dalje. Svojedobno su Talijani raspravljali u Parlamentu o snimanju serije Hrvatske radio-televizije o Marku Polu međutim kada je tada ta rasprava bila mi više nemamo Marka Pola odnosno ne znamo kakva je sudbina te emisije? Čega mi imamo danas na našoj Hrvatskoj televiziji ako već nemamo ovoga o čemu sam govorio? Imamo, imamo dosta zabave i to zabave koja je strana odnosno licencirana. Treba ju platiti. Kvizovi da kao što je otprilike nekada bila Kviskoteka međutim mi imamo neke kvazi kvizove. To je, kao što znate imamo Milijunaše, imamo Najslabiju kariku i to su zapravo sve jedna natjecanja gdje zapravo dobivamo jednu svojevrsnu medijsku blamažu da ljude zapravo odgajamo u nekim nerealnostima. Imamo jednu veliku televiziju odnosno veliku TV zvijezdu na Hrvatskoj televiziji koja se zove Đelo Hađiselimović. Svi su često puta čuli odabrao Đelo Hađiselimović. I njegovo ime zapravo često se spominje, više se spominje nego bilo kojeg političara, sportaša i neke druge, druge zvijezde. Toliko je postao poznat da su se na ovogodišnjoj Puli i Motovunu prodavale majice sa natpisom "odabrao Đelo Hađiselimović". Zapravo kad sve to vidimo pita se čovjek tko je direktor prodaje, prodaje na Hrvatskoj radio-televiziji? Ne znamo zapravo tko prodaje i šta prodaje? I tko donosi novce na Hrvatskoj radio-televiziji? Mi znamo da Đelo dobro troši. Još jedan problem koji sam uočio analizirajući ova izvješća vezana su za proizvodnju odgovarajućih ovih emisija. Imamo jedan bračni par na televiziji koji vodi dvije emisije. Jedna je emisija "Kontra plan". Prema onim informacijama koje sam ja dobio iz Hrvatske radio-televizije mjesečno se 85 tisuća honorara plati za tu emisiju. A za drugu emisiju koju vodi drugi dio bračnog para koja se zove "Piramida" tu se plati oko 100 do 105 tisuća honorara mjesečno. "Kontra plan" se vodi pod krinkom mozaične, mozaične emisije međutim ona je zapravo čisto informativno-politička emisija. I čni mi se da vanjska produkcija, znači vanjski suradnici ne mogu praviti, praviti informativno-politički program, da to trebaju raditi oni koji su unutar televizije, a i upitna je vanjska produkcija kada se zna da se sve te emisije zapravo prave unutar televizije sa njenom tehnikom, studijima, reportažnim kolima i svim onim što zapravo je televizija. I sad bih ja tu mogao podosta toga ovdje slagati, ne bih htio dalje zamarati. Ukratko bih rekapitulirao ono o čemu, što je zapravo jedan problem sa našom televizijom? Znači s obzirom na ostvarivanje javne funkcije televizije da imamo dosta stranog programa koji zapravo u biti prevladava. Da domaća produkcija je u potpunosti zanemarana. Da je vanjska produkcija velika i ne znamo da li se ta produkcija ostvaruje bez natječaja odnosno koji su kriteriji kod odabira te vanjske produkcije? I kada je u pitanju znanost, obrazovanje, kultura i dokumentarci rekli smo da je taj program u potpunosti zapostavljen. Nisu to samo moje ocjene. Imate ocjene koje su nedavno dali odgovarajuće institucije koje vrše monitoring. Ja ću ukratko pročitati par stvarčica iz izvještaja koji je dio serije međunarodnih izvještaja televizija u Europi. Zakonodavstvo, javne politike i nezavisnost, o stanju nezavisnosti televizije i razvoju javnih politika u 20 europskih država s posebnim naglaskom na ulogu javnih televizija. Ovdje u jednom zaključku se veli: kad je zadaća Vlade i regulatornih tijela vrlo je važna za osiguravanje uređivačke raznolikosti u informativnim programima i za kulturnu raznolikost audio-vizualne produkcije općenito uključivši i lokalnu kreativnost. Ovome treba odmah posvetiti dužnu pozornost jer bi u suprotnome posljedice mogle biti ozbiljne. Očita je tendencija da se zbog povećanja gledanosti snižava kvaliteta programa. U kontekstu sve veće globalne medijske koncentracije zaštita uređivačke raznolikosti postaje globalno pitanje. Također će biti nužno daljnje usklađivanje sa standardima Europske unije te potpuna provedba zakona i procedura kako bi se zadržali i poboljšali očekivani standardi medijske neovisnosti i slobode. Preskočit ću dio teksta pa ću pročitati još jedan zaključak, kad je javna radiotelevizija HRT, također će osjetiti pritisak konkurencije, a njezin će odgovor biti ključan za budući izgled audio-vizualnog prostora. Sadašnji odgovor vidljiv je od 2003. godine kao odgovor na izazov Nov@ TV jer se sve veća komercijalizacija programa za masovnu publiku i pad kvalitete. HRT sve više emitira kvizove prema stranim licencijama, Tko želi biti milijunaš, Najslabija karika, a sve manje ulaže u obrazovni, dokumentarni i filmski program. Ta kuća također pokušava odgovoriti na konkurenciju komercijalnih televizija povećanjem publike, a u tome, ako u tome uspije umanjit će ostvarenje svojih obveza i javne usluge. Zato je vrlo važno da HRT nađe pametniju obranu, onu koja će uključivati i njegovu obvezu i javne usluge u području informativnog, kulturnog, obrazovnog i zabavnog programa. Ima dosta toga u ovom izvješću. Ja neću dalje čitati. Ako bude vas zanimalo, ja vam to mogu dati. Pretpostavljam da taj materijal imate, mislim da 229 stranica gdje je data komparativni prikaz svih ovih televizija u tranzicijskim zemljama. Mi kao klub, šta ćemo time dobiti podržali ili ne podržali ovakvo jedno izvješće? Bitno je da jedanput krenemo ka jednoj istinskoj i javnoj televiziji i da se odgovornost poveća za javnu riječ, za proizvodnju televizijskog programa. Ono što sam rekao na početku, sloboda medija, nezavisnost televizije ne ovisi od političara više, ovisi o profesionalnih novinara, odgovorih ljudi koji se bave ovakvoj odgovornoj djelatnošću. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod gospodina Piplovića koji je rekao da se gospodin Đelo Hađiselimović bavi komercijalom. Gospodin Đelo Hađiselimović je točno da je urednik Zabavnog programa. Hvala.
Klub zastupnika SDSS-a, poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ravnatelju, gospodine Ljevak, kolegice i kolege. Dolazeći ovamo i spremajući se za ovu raspravu mislio sam kako ću zapravo trebati govoriti u prilog obrani ovog Sabora od načina na koji se u nekom smislu stvara javna slika o njegovoj relevantnosti i važnosti u hrvatskom društvenom i političkom životu. Ali sam na početku, ili gotovo na početku, shvatio da je prerano o tome govoriti. Još uvijek treba braniti medije, nezavisne institucije od ovoga Sabora i to prvo na razini pristojnosti.
Gospodine Pupovac, vaša tvrdnja da treba medije braniti od Hrvatskog sabora je netočna, neistinita i izreći ću vam opomenu. Izvolite nastaviti.
Gospodine predsjedniče, ja mogu naravno svojih još preostalih 13 minuta šutjeti …
Hrvatski sabor ne možete vrijeđati da on ugrožava slobodu medija.
Gospodine predsjedniče i ja sam član ovoga Sabora i ja o njemu mogu govoriti kao …
I jeste i ja sam predsjednik ovoga Sabora i ja sam dužan štiti dignitet ovoga Sabora od takovih optužbi da Hrvatski sabor ugrožava slobodu medija. To nije istina. Izvolite nastaviti.
Gospodine predsjedniče, ja preostalih 12 minuta naravno mogu iskoristiti za to da šutim o ovoj temi, a vi možete posegnuti za još opomena u tom smislu. Možete me opominjati i da govorim, ali …
Ne možete optuživati Hrvatski sabor da ugrožava slobodu medija i da treba medije braniti od Hrvatskog sabora. Nije Hrvatski sabor napadač na slobodu medija.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, vi govorite kao predsjedavajući, a ja govorim kao član ovoga Sabora u ime jednog od klubova.
Ja sam dužan štiti dignitet Hrvatskoga sabora i ne može se Hrvatski sabor javno optuživati od zastupnika toga Sabora da nasrće i ugrožava slobodu medija. Nije Hrvatski sabor napadač na slobodu medija, što ste izvoljeli reći.
Može biti gospodine predsjedniče da ste sačekali moju drugu rečenicu možda biste vidjeli da sam to govorio u namjeri isto kao i vaša, a to je da zaštitim to što vi zovete dignitet ovoga Sabora.
Izvolite.
Ali vi iz nekoga razloga danas posežete za opomenama iako ste imali prilike da to uradite puno prije. No budući da ovo nije rasprava između vas i mene onda mi dozvolite da se vratim na temu.
Na temu, da.
Dakle, mi ovdje u Hrvatskom saboru bismo trebali stvoriti pretpostavke, i zato sam spomenuo Hrvatski sabor, dakle i sebe i sve ostale meni drage kolegice i kolege, neovisno o bliskosti političkih stavova, i neovisno o riječima koje s vremena na vrijeme uputimo jedni drugima, sam mislio da govorimo i da možemo pokazati do koje mjere smo u stanju razviti ono što se zove standard kulture javnoga govorenja, a ovo jeste takvo jedno javno mjesto, o stvarima koje su od općega i od javnoga interesa. I, kada sam se odlučio da to kažem da nismo uspjeli sačuvati taj minimalni standard i da ne uspijevamo održati taj minimalni standard onda sam to bio ponukan jednim tipom rasprave koji se u pogledu izvještaja Hrvatske radiotelevizije ovdje mogao čuti, koji na žalost ovom Saboru ne omogućava ozbiljnu, zrelu, demokratsku raspravu o tome što je Hrvatska radiotelevizija danas i što bi mogla ili trebala biti sutra. Svatko od nas sasvim sigurno ima niz razloga da bude u svojoj raspravi i žesto i kritičan i da pokuša reći nešto od toga što mislim kako bi ili vrijednosno ili programski ova Televizija mogla izgledati bolje. Ja bih npr. volio da program Hrvatske televizije nema elemente reality show-ova, kao što ima u nekim svojim segmentima. Svakovečernje političke emisije se doista u nizu elemenata mogu promatrati kao neka vrsta reality show-a. a zato nam manjkaju ozbiljne, dobro pripremljene, unaprijed na nekoliko dana osmišljavanje i u pogledu programa i u pogledu kandidata za raspravu i sudionika rasprave pripremljene emisije. Mi toga na žalost nemamo. A to našoj javnosti, našoj političkoj kulturi, našoj televiziji sasvim sigurno treba, kao i nama ovdje u Saboru. Umjesto toga imamo neku vrstu kopije, neku vrstu sličnosti sa pseudo javnim mnijenjem na dnevnoj osnovi, na dnevnoj bazi i neku vrstu na žalost reality show-a. Nemojte mi uzeti za smjelo i strogo sve ovo što govorim, ne govorim to s pozicije da bih htio na bilo koji način utjecati na programsku shemu, ali govorim kao netko tko misli da pojedine teme i pojedini problemi u našem društvu zavređuju mnogo više potrebe za pripremom i mnogo više potrebe za serioznošću i ozbiljnošću u pripremanju takvih javnih diskusija koje onda omogućuju naravno ljudima koji se pripremaju i vode emisije da budu mnogo mnogo ozbiljniji u cijelome pristupu. Ali to nije stvar na koju mi možemo neposredno utjecati i na sreću to nije stvar na koju mi smijemo neposredno utjecati i ovo kao što su ovdje neki rekli, govorim kao netko tko dijeli percepciju ili javni uvid u to kako izgleda naša Televizija danas, a ne netko tko bi htio s pozicije ove govornice ili u ime kluba ili u ime pojedinih grupacija klubova utjecati na to kako bi trebala izgledati naša Televizija. Mislim da je gospodin Maštruko dobro rekao i to je gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora bila moja inicijalna zamisao kada sam upotrijebio riječi koje sam upotrijebio. Da, pluralizam. Trebamo očuvati pluralizam i onda kada se elementi toga pluralizma nama ne sviđaju, kada se s njima ne slažemo i kada mislimo da je neki drugi pluralistični element našeg političkog života više zastupljen, negdje glasnije zastupljen, ali mislim da smo došli do te točke da ga doista bazično trebamo čuvati. I ja bih volio da je drugačije. Ja bih volio da je drugačije da možemo raspravljati o tome do koje mjere se sa jednim tipom profesionalnog pristupa političkoj sferi, političkim institucijama i od strane Hrvatske televizije i Hrvatskog radija zapravo ne doprinosi jačanju institucije parlamentarizma. Ne doprinosi jačanju institucije saborskog zastupnika nego sa jednom vrstom estradizacije, nego sa jednom vrstom kritike koja je na nivou estradizacije zapravo sprječava mogućnost da se ovdje i na ovom mjestu i na drugim mjestima u kojima saborski zastupnici po svojim obavezama mogu nastupati zapravo to onemogućava. Ali kolegice i kolege, ja mislim da smo mi u dobroj mjeri za to krivi. Krivi smo u tolikoj mjeri što nismo omogućili veću autonomiju uredništvima i urednicima prilikom nekih zakonskih rješenja. Krivi smo utoliko što u dobroj mjeri još uvijek dopuštamo, ne bih htio reći da je to riječ o Hrvatskoj televiziji, ali ukupnom medijskom prostoru dopuštamo da budemo medijski reketirani. Ovom ili onom mogućnosti pristupa nekom mediju i nekom medijskom prostoru. Drugim riječima ja mislim da je na nama da se izborimo za svoju veću samostalnost i svoju veću profesionalnost nego što je ovoga trenutka imamo u javnom prostoru u Hrvatskoj, to od nas sasvim sigurno ovaj narod u Hrvatskoj očekuje. Sinoć se puno govorilo u jednoj od emisija televizijskih u kojoj je doista bilo riječi koje nisu primjerene i pristupa temi koja pokazuje da je riječ o nedoraslom pristupu. Ali jedna stvar je mene posebno pogodila. Spominjući 200 obitelji, uobičajene fraze i stereotipe u posljednjih 15 godina iz hrvatskog političkog žargona, spomenuto je i 150 svetih krava. Naravno, naravno da je to nešto za što mi ne možemo optužiti Hrvatsku televiziju, naravno da mi zbog toga ne možemo optužiti publiku koja je rezonira na taj način, ali naravno da se mi trebamo zamisliti do koje mjere smo mi kao ljudi povlašteni u nizu stvari zapravo, zapravo u mogućnosti da se izborimo za čestitost svoje pozicije, za čestitost svojega posla i za čestitost svoje profesije i koliko smo doista bili još uvijek u stanju oduprijeti se toj vrsti medijskoga prezentiranja, medijskoga nastupanja u kojima e kaže da jedan saborski zastupnik ima 12, 13 ili 14 tisuća kuna i nad tim se pojedini voditelji skandaliziraju, a pri tome neće reći da i sami imaju isto toliko i da još uz to imaju neznam što drugo, i da predsjednik Hrvatskog sabora koji mene opominje, naravno poslovi svojih ovlasti gospodine predsjedniče jel', ima dakako čitav niz povlastica, ali u usporedbi sa povlasticama koje imaju neki drugi ravnatelji i direktori javnih poduzeća, menadžeri, osobe iz sive zone upravljanja u državi ili sličnoga, to naravno nitko ne spominje. Ali gospođe i gospodo mi smo za to krivi. Mi smo za to krivi što ne progovorimo o pravim mjestima onoga što se predstavlja korupciju, onoga što predstavlja bezakonje i onoga što predstavlja remećenje elementarnih vrijednosti i standarda u ovome društvu. I zato ja mislim da moramo prije svega poraditi na sebi da bismo mogli dospjeti do one točke da možemo s pravom upozoriti da slika koja se stvara o nama nije uvijek ni u dobroj namjeri, a niti sa stvarnim činjenicama. Znate najlakše je, najlakše je zaštititi tih 200 ili 300 ili ovih na tisuće i stotine tisuća u sivoj zoni koji za jedan pečat u gradskoj upravi Zagreba ili u uredu Vlade dobivaju posebne naknade i posebne zasluge, najlakše je uprijeti prstom na one koji donose zakone. I jeste, tako i treba. Ali kolegice i kolege nemojmo svoj bijes iskaljivati na ove ljude ovdje i ne na način da tražimo više, više prisutnosti naše stranke ili našega lika ili naše riječi na Hrvatskoj televiziji, obrnuto od toga na drugom mjestu i u drugoj prilici. Mislio sam govoriti o jednoj drugoj temi, ali ne samo zbog kratkoće vremena nego i zbog činjenice da je ovo prioritetniji problem predstavljanja manjina, međuetničke dimenzije i sličnoga, ovoga trenutka ću ostaviti po strani i na nekom drugom mjestu govoriti, jer ovo što sam govorio smatrao sam prioritetnijim za opći interes i opće vrijednosti onoga što bi Hrvatska televizija trebala donositi u naš medijski prostor. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Pupovac govoreći o sinoćnoj emisiji i citirajući od tamo kako je rečeno o 150 krava, svetih krava, aludirajući na ovaj Sabor i da je rečeno da su plaće 12, 13 i 14 tisuća kuna. U najgledanijoj dnevnoj informativnoj emisiji urednik te emisije bez imalo stida i srama prije 16, prije 15 dana je izjavio da je prosječna plaća u Hrvatskom saboru 16 tisuća kuna. Kolegice i kolege ne računajući predsjednika Sabora, potpredsjednike sabora i predsjednike radnih tijela, tko to u ovome Saboru ima 16 tisuća kuna plaću? Tko? A taj urednik ima više od toga i bar u robi godišnje imade jedno 100 tisuća kuna. Ima topli obrok, mi ga nemamo. Ima 0,5% svake godine po godini radnoga staža, itd., itd. To je naša Hrvatska radiotelevizija. Hvala lijepa, ali govorit ću i dalje.
Poštovani zastupnik Damir Kajin. Klub zastupnika IDS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni predstavnici HRT-a, uvažena gospodo zastupnici. Da, i ja bih malo drugačije govorio da nismo raspravu jutros otvorili sa "Latinicom". Drugo što želim reći, mi ćemo kao klub podržati ovo izvješće, ali ćemo biti i krajnje otvoreni pa ako netko baš i hoće i kritični prema Hrvatskoj radioteleviziji. Svi mi pratimo ova zbivanja na i oko Hrvatske radiotelevizije, svi mi znamo prilike o kojim govori gospodin Lončar koji vladaju na Hrvatskoj radioteleviziji. A zašto to sve pratimo? Pa jer od njih ovisi i naša sudbina, ali ako je netko zainteresiran za neovisnu, nepristranu, objektivnu televiziju onda je to IDS. Jasno da televizija nije bezgrješna i ne bi bilo dobro, poštovana gospodo zastupnici, da sad se ovo Izvješće doživi kao da, pod navodnicima, "imperija uzvraća udarac Hrvatskoj radioteleviziji". Ja se slažem, zastupnici nisu svete krave, nisu to ni urednici na Hrvatskoj radioteleviziji. I oni su političari par exellence. Zastupnici nisu financijski ugroženi, ali još manje su ugroženi urednici na Hrvatskoj radioteleviziji. O financijskim pravima urednika javnost isto tako ima pravo znati sve kao i o zastupnicima, ali nemamo pravo dirati u njihova uređivačka prava. Nitko, rekoh, nije bezgrješan pa ni Hrvatska radiotelevizija, ali ako taknemo u slobodu izražavanja na toj televiziji onda ćemo sami sebe delegitimirati. Imam dojam da sve ide u pravcu iskazivanja nepovjerenja na HRT-u, ali bojim se da to neće biti, gospodo, doprinos demokratičnosti, prije će biti obrnuto. Iskaz jedne neslobode, a sa time će se onda sutradan i Vlada suočiti i naći se u problemima kako objasniti neke događaje. Znači, bitno je da HRT bude dostupna svima, da bude slobodna, da bude neovisna. Da to ne bude ili da ne postane igračka niti jedne političke stranke ili partije. Jasno je da i u samoj HRT-u, i nas zovu ljudi iz HRT-a, ima sukobljenih mišljenja. Ja ću pročitati jedno vijećnika Antu Žužula koji je doslovce rekao, interesantno. On je, kaže, bio protiv tog izvješća te se okomio na HTV kazavši, o ovom izvješću govorim o kojem je rasprava u dnevnom redu. Kazavši da se njegov program oblikuje po volji pojedinaca, da je televizija postala tržnica političkih grupa i interesa, da je svako radno mjesto na HTV-u postao profitni centar te da on Prisavsku televiziju doživljava kao jednu od političkih stranaka, gotovo citat. Ali moje je isto mišljenje da slijedi bitka za HRT. Kada smo zadnji puta za ovom govornicom raspravljali o Hrvatskoj radioteleviziji, ja ću pročitati dio svog govora. Znači o Vijeću, gdje sam rekao, je, citiram sam sebe, ajde. "Je da je bivša vlast na zadnjoj sjednici Hrvatskog sabora izabrala novo vijeće HRT-a imenujući većinu iz svojih redova na način što je ta većina koja je sad danas manjinska, držala bivšu vlast na HRT-u, ali da vis a vis Europe, demokracije, medijskih sloboda, aktualna vlast na čelu s gospodinom Sanaderom ne smije u promjene". I nije išla. I doista, bez obzira što je Vijeće Hrvatske radiotelevizije do pred 15 ili 20 dana držala opozicija, većina nije išla u promjene. Znači, do isteka mandata. Držim da to treba biti slučaj i sa ravnateljem kojemu mandat istječe za 2 godine. Nemojmo znači, gospodo zastupnici, rušiti i pokušajmo graditi. Istekao je 2-godišnji mandat članovima tog Vijeća koje je izabrala bivša vlast i što je, jasno, nakon toga uslijedilo? Došlo je do promjene i nitko u ovoj zemlji od toga ni u Saboru ni u političkom životu nije stvarao probleme. Znači, imajući na umu da svaka vlast ovisi o medijima. Prije svega, Hrvatske radiotelevizije znam da sada, vjerojatno kako nas je krenula, aktualna vlast neće ispustiti iz ruku priliku koju se pruža kao što, ajde budimo pošteni, ni bivša vlast nije bila bezgrešna. I tamo su neke osobe koje su bile vrlo bliske nekim političkim osobama od gospodina, partijama od gospodina Ljuštine, itd., imali mjesta u Vijeću Hrvatske radiotelevizije, itd. Jasno i to treba reći da nema nezahvalnije teme od rasprave o HRT-u. HRT je najmoćnija institucija u Hrvatskoj. Nema moćnije. Tko padne u njenu nemilost toga jednostavno nema. Međutim, kao što ne smije zavladati strah u ovome Domu od Hrvatske radiotelevizije tako niti na Hrvatskoj radioteleviziji ne smije zavladati strah od ovoga Doma ili od politike. Istina je, oni to jako dobro znaju. Oni su neusporedivo moćniji od ovoga Doma i to je od našega Doma moćnije i pravosuđe, i kapital, i drugi mediji. Ali opet treba priznati da je Sabor centralno mjesto hrvatske demokracije. I upravo stoga, IDS jasno progovara i o ovoj točci. Nas čak u IDS ne zanima ni to što preko 2 stotine ljudi na HRT-u ima neusporedivo veća primanja od ministara. I to su podaci iz same kuće. Ne zanima nas što je mjerilo vrijednosti u Hrvatskoj dnevnik HRT-a. Ne zanima nas ni činjenica što se gospoda hvale da su najbolji, što je i istina, kao što je i istina da su u privilegiranoj poziciji jer imaju oko 600 milijuna kuna od pretplate, oslobođeni su PDV-a pa u takvom poslovnom okruženju nije teško biti najbolji sa tek stasalom konkurencijom, ali me zanima da HRT i dalje bude i najgledaniji i najobjektivniji medij u Hrvatskoj. Jasno, ništa se nije dogodilo slučajno. I nemojmo se farbati, svi mi to znamo. Ni gospodin Galić nije slučajno postao direktor Hrvatske radiotelevizije. Svi se mi sjećamo one scene kada je sa gospodinom Pavićem, najmoćnijim izdavačem, kao glavni urednik "Globusa" ušao u zgradu Vlade, preko puta ovoga Doma, a potom izašao kao glavni direktor Hrvatske radiotelevizije. Ali, ali mi gospodinu Galiću moramo priznati 3 stvari. Da je prije svega financijski stabilizirao HRT, da je od stranačke televizije kakva je ona bila do 2000. godine gdje su neki urednici poput Lončara iskazivali sud razuma, otvorio televiziju i drugima. I treće, nisam dodao što sam mislio, i treće, stvorio osnove da se televizija može …
Dobro je da niste dodali jer bi prekinuli.
… razvijati iako monopol, beneficije koje Hrvatska radiotelevizija uživa takve su da ju još desetljećima u Hrvatskoj nitko jednostavno ne može biti konkurencija jer prednost od pretplate i oslobođenosti od ovog PDV-a je naprosto takva da je to naprosto nedostižna prednost. Meni je drago da se raspravlja o ovom Izvješću pogotovo nakon prošlotjedne hajke na Sabor. Prvo, da bih još jednom naglasio, da kada je riječ o parlamentarizmu u Hrvatskoj, a on je u začetcima, tek 15 godina, Hrvatska se, ajde tek 15 godina može podičiti višestranačjem. Televizija, znači, prenoseći Hrvatski sabor zapravo gradi demokraciju u Hrvatskoj. Između ovog tijela, govorim sada o Saboru, i hrvatskog naroda ne treba biti posrednika ni u liku ni u djelu nekog glasnogovornika Vlade, Sabora ili komentatora Hrvatske radiotelevizije. I zato treba izboriti se za direktne prijenose ovoga Doma. Znači treba biti direktna komunikacija, a to je direktan prijenos sjednica, pa koštalo to koliko košta, košta manje nego nesloboda. Mjerilo vrijednosti nisu komentari, to je živa riječ zastupnika, a zašto to govorim? Jer mi je stalo do vjerodostojnosti ovog Doma, a tvrdim da je ovaj Dom još uvijek najčišće tijelo javnog života u Republici Hrvatskoj, ne zbog toga što urednici na Hrvatskoj-radioteleviziji imaju puno veću plaću od ministara već stoga što Sabor je bio i ostat će stvarni reprezent hrvatskog naroda ili bolje rečeno svih hrvatskih građana, da budem precizniji i za to se borim već 10 godina u ovom Parlamentu i tu ideju ću zastupati dok god budem bio u ovom Parlamentu. Uvijek sam bio neposredno biran i zato mogu slobodno govoriti, ne da mogu, već i moram. Znači sve mi znamo, tko je gdje imenovan, znamo zašto, ali ovo Izvješće valja prihvatiti jer su prilike na Hrvatskoj-radioteleviziji konsolidirane, financijska situacija je znatno bolja nego do kraja '99. i slobode su danas općenito i zahvaljujući Hrvatskoj-radioteleviziji u ovoj zemlji neusporedivo veće no što su bile '99. i zbog toga ćemo za to glasati. Neću govoriti u ovim je djelima ne znam itd., ali ću reći još jedanput, gospodo nije normalna bila ona histerija koja se stvarala protekli tjedan protiv Sabora, između ostalog podizala ju je i Hrvatska-radiotelevizija. Ako Sabor izgubi svoje mjesto, tko ga može preuzeti? Mogu ga ne znam izvršna vlast ili neke kvazi vlasti. 10 godina borili smo se protiv polupredsjedničkog sustava, rekoh 200 ljudi na Hrvatskoj-televiziji ima veća primanja od ministra, neki preko 70, 80 tisuća kuna. Ako bi netko od zastupnika, kao što je netko spominjao ne daj Bože na dar dobio odijelo to bi bio sukob interesa. Na HRT-u to je normalno i to mora biti tako valjda. Kad bi netko od zastupnika dobio dnevnicu to bi bio sukob interesa, na Hrvatskoj-radioteleviziji je to normalno, ovdje nitko nema kao što je netko rekao ni plaćen mobitel, niti službenu karticu. Pustimo predsjednika Sabora, ako zastupnik ima plaćenu sobu to je sukob interesa, a kada na službeni put ide netko sa Hrvatske-radiotelevizije u takvu neku sobu onda je to normalno, ako zastupnik dolazi na posao iz jednoga Varaždina, 85 kilometara simo i toliko tamo, pa u 22 radna dana napravi 3 tisuće 500 kilometara to je sukob interesa, a neka se upitaju gospoda koliko imaju oni automobila na Hrvatskoj-radioteleviziji. Svaki zastupnik u 4 godine baci jedan auto, ali to nije slučaj sa gospodom na Hrvatskoj-radioteleviziji i tu jednostavno trebamo štititi dignitet ovog Doma. Lako je huškati, ja ću reći narod, a zašto se to čini? Pa izgleda da se moć preseli u neke druge strukture, da li u medije, da li u kapital ili ne znam kamo i to jednostavno treba reći. Zašto se na taj način govori u ovome Domu? Zato jer svi znaju da ovaj Sabor nema moći. Od Sabora nikome u ovoj zemlji ne prijeti opasnost, o Vladi nećete čuti niti a, nećete čuti o predsjednikovom uredi niti a, nećete čuti o kapitalu niti a jer moraju skupiti 500 milijuna kuna za svoje emisije itd. Ne može konačno ni ravnatelj reći mi sa Hrvatske-radiotelevizije odlučit ćemo kada ćemo uzvratiti udarac. Nas naši građani, ja se slažem, imaju pravo biti frustrirani, građani imaju pravo biti frustrirani na Sabor i na političare. Rekoh političari nisu svete krave da se o zastupnicima ne bi smjelo progovarati. Građani žive teško, ali isto tako tvrdim da 50% zastupnika ovoga Doma dijeli sudbinu sa svojim građanima i ponavljam tih 200 ljudi na HRT-u prima veća primanja od ne zastupnika, nego ministara i predlažem da se naprosto i o tome progovori. Koliko su gospodo otpremnine na Hrvatskoj-radioteleviziji? Ja osobno ne znam, ali sam jučer pročitao na HT-u prosječna otpremnina 340 tisuća kuna za 600 djelatnika, na Hrvatskim željeznicama 150 do 200 tisuća kuna, u HEP-u 117 tisuća kuna, u Ministarstvu obrane najmanje 50 do 100 tisuća kuna, u ADRIS grupi 335 tisuća kuna itd., ovdje nema niti kune. Za kraj gospodo ide izborna godina, budimo i vodimo o tome računa kako pristupati svim političkim strankama, da ne bi dnevnik izgledao samo kao bilten, bilo HDZ-a, gospodine Arapoviću ili SDP-a, ne može čovjek zauzimati se ne znam za proporcionalnu zastupljenost političkih opcija, ali o mandatima valja voditi ovo Izvješće i rekoh još jedanput sigurno su prilike bolje danas no što su bile. Voditi Hrvatsku-radioteleviziju i to ću reći sigurno je utjecajnije nego voditi bilo koje ministarstvo. Njihovi prihodi su preko milijardu 400 milijuna kuna, imaju 3 tisuću 600 zaposlenika, imaju gotovo apsolutnu moć na informiranje, nedodirljivi su, nitko ih se ne proziva, ali zato trebaju biti objektivni, jednaki prema svima i za ta načela rekoh IDS će ustrajati, pod navodnicima ako treba "poginuti", ali isto tako borit ćemo se da učuvamo i dignitet Hrvatske-radiotelevizije , a gospodinu Galiću poručujem da neka sačuva svoje novinare, a ako ne može onda neka otiče, ali dok je ravnatelj mora štititi dignitet svakog novinara, pa i gospodina koji je jučer uređivao "Latinicu".
U 12 i 23 je isteklo vrijeme za pojedinačnu raspravu po ovoj točci. Inače imamo za raspravu kao za amandmane za državni proračun 40 i nešto zastupnika i još jedno 5, 6 klubova. Pripremimo se za večeras za malo duži rad. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. Imamo malo ispravaka netočnih navoda, svega 8. Poštovana zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Sasma netočno je gospodin Kajin rekao da bi neprihvaćanje izvješća bio iskaz neslobode koju ovaj Sabor želi nametnuti HRT-u. Ja smatram da bi upravo razmatranje o kvantificiranim i kvantitativnim podacima iz ovog Izvješća bila sloboda procjene onih koji o tome raspravljaju da odluče hoće ili neće to Izvješće podržati. Hvala lijepa.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepa. Pa štovani gospodin zastupnik je izrekao netočno, citiram: "Svaka vlast ovisi o medijima." To naravno nije točno. Prošla vlast vođena SDP-om je dva put mijenjala Zakon o Hrvatskoj-radioteleviziji i svejedno izgubila izbore, dakle gledatelji su dovoljno inteligentni i politički mudri da znaju procijeniti ono što gledaju na Hrvatskoj televiziji. Hvala.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Pa meni dragi i simpatični u svojoj vrlo nadahnutoj raspravi kao i obično bio je dosljedan u svojoj nedosljednosti. Reče, pazite doslovno sam zapisao sljedeću rečenicu, citiram: "Tko padne u nemilost HRT-a toga više nema.", završen citat. Kolega, molim vas lijepo, pa znate li vi što ste vi rekli, a vidite po zakonu, na taj način ću vas ispraviti, to je netočno, po zakonu HRT određuje, HRT kao javnu televiziju za svoje djelovanje i da odgovara javnosti te u svom djelovanju mora promicati javne interese i poštivati interese javnosti. Doduše, ja ne znam čije interese Hrvatska-radiotelevizija promiče, javnost je tu samo farsa, ali je žalosno da zastupnik kaže, još jedanput ću ponoviti "Tko padne u nemilost HRT-a toga više nema.", završen citat i hvala lijepa.
Poštovani zastupnik, Frano Piplović sljedeći ispravak.
Pa uvaženi kolega Kajin je rekao jednu netočnost, naime da je Hrvatska-radiotelevizija naime pretplate skupila, ubrala 600 milijuna. Kolega, nešto više 824 milijuna je prikupila, znači to je jedan ispravak i drugo podijelili ste Hrvatski sabor na dva dijela, 50% onih koji dijele sudbinu naroda, a 50% onih koji nisu. Ne znam da li ste sebe ubrojili u onu skupinu koji dijele sudbinu naroda.
Poštovani zastupnik Lino Červar ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, pa skoro sam pao u nesvijest. Pa kad sam čuo jednu izjavu mojeg kolege koji je rekao da Hrvatska radio-televizija prenoseći direktno saborske sjednice gradi demokraciju u Hrvatskoj. Pa to je katastrofa. Pa mi smo taoci ovdje u Saboru pet političara koji poput doktora opće prakse stalno se javljaju za mikrofon i ne mogu se od njega rastaviti. Oni su specijalisti i za ribolov, i za poljoprivredu, i za gospodarstvo, i za znanost, i za školstvo itd.
Koga ispravljate?
To sam ja rekao da nije to nikakva. On je rekao da prenoseći direktno televizijski saborske sjednice da se gradi demokracija u Hrvatskoj. To nije apsolutno istina nego, e to je sad moj govor, prenoseći direktno saborske sjednice mi direktno utječemo na pamet i zdravu pamet naših građana i naše djece.
Poštovani zastupnik Stjepan Bačić ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, ispravit ću tri navoda koja je gospodin Kajin rekao. Rekao je da je TV financijski konsolidiran. Ja bih rekao da je financijsko izvješće ne konsolidirano nego frizirano. Drugo, da je nakon 2000. godine da su veće slobode. Ne slažem se s time, jer da su bile slobode veće onda bi ondašnja vlast uvažila 400 tisuća potpisa vezano na referendum. I treće, da je TV konačno postala nepolitična potpuno netočno TV je bilten SDP-a.
Poštovani zastupnik Franjo Arapović sedmi ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Ispravio bih netočan navod gospodina uvaženog kolegu Kajina kad je rekao da je iduća godina izborna. 2007. je izborna zbog hrvatske javnosti. Hvala lijepo.
I poštovani zastupnik Marko Turić.
Gospodine predsjedniče, evo iz usta mi uze uvaženi zastupnik Arapović, ali to je tolika neistina da je ja moram ponoviti. Uvaženi zastupnik reče, maltene poziva nas na suzdržanost jer je izborna godina. Netočno. Ne znamo od kuda. Što sanja gospodin. Problem veliki, ali za njega. Ali što je važnije i što je istina i točno Hrvatska radio-televizija Zakon o elektronskim medijima mora, vijesti moraju biti istinite, korektne, predočiti činjenice i događaje, moraju biti nepristrane i profesionalne, korektne te moraju poticati slobodno oblikovanje mišljenja. Svjedoci smo od sinoć, ne samo od sinoć da to nije točno.
Jedno je sigurno, da je iduća godina Nova godina. A izborna će biti kad dođe vrijeme po zakonu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Petar Selem i Andrija Hebrang. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, uvaženi gosti! Nakon sinoćnje emisije gotovo sam odustao od raspravljanja o položaju kulture i nekih sličnih djelatnosti na Hrvatskoj radio-televiziji u smislu izvješća koje nam je podneseno jer kažem mučnina kojom me ispunila ta emisija navela me na trenutak da pomislim da su sve ostale teme deplasirane. Međutim, sad ne mislim tako. Mislim da ne bi bilo dobro da nas osjećaj koji još svi nosimo od te sinoćnje emisije navede da neke stvari prešutimo a neke stvari ipak treba reći. Prvo što me jako čudi to je da Programsko vijeće Hrvatske radio-televizije nije primijetilo jednu veliku razliku u izvješću radija i izvješću televizije. Izvješće radija je vrlo konkretno. Govorim samo o području kulture. Ja sam tamo točno pročitao koliko je emisija ozbiljne glazbe snimljeno, koliko je minuta snimljeno, koliko je novih radio drama producirano. Ništa sličnog nisam pročitao u izvješću televizije. Same općenitosti. I u tom smislu ja razumijem gospodina predsjednika vijeća i taj njegov "treba, treba, treba". Tu se potpuno slažemo. Međutim, u toj različitosti moram reći jednu stvar. Očito je da je radio u potpunosti ili u velikoj mjeri ispunio svoju kulturnu zadaću koju ima kao javni medij i svoju obvezu prema hrvatskoj kulturi. To se nažalost za televiziju ne bi moglo reći. Ja ću vrlo kratko ovdje obrazložiti zašto. Prvo, pitanje dokumentarnog programa. Ja tamo nisam uspio točno pročitati koliko je u zadnje vrijeme tih emisija snimano, ali po podacima kojima raspolažem, koji ne moraju biti apsolutno točni ali mislim da su uglavnom točni zadnjih mjeseci je snimano čujem po tri, četiri emisije mjesečno. Nekoć se snimalo po dvadeset emisija mjesečno. Međutim, prelazim na ono što je kulture u užem smislu riječi. Razgovarao sam i s kolegama iz raznih stranaka i došli smo do zaključka da sve ono što sam prošle godine govorio, da ne ponavljam sve one brojeve koje sam lani iznio da se ništa bitno u tom smislu promijenilo nije. Naime, i dalje moram odati priznanje Hrvatskoj radio-televiziji odnosno televiziji da sudjeluje u hrvatskoj filmskoj produkciji. To je jedna dragocjena stvar i to je apsolutno neporecivo. Bez priloga Hrvatske radio-televizije vjerojatno bi naša filmska produkcija bila manja ako ništa drugo. Međutim, postoje i druge stvari. Na primjer, Hrvatska televizija je potpuno praktički odustala od snimanja izvornih hrvatskih TV drama, posebice TV drama koje bi valorizirale i vrednovale hrvatsku književnu baštinu. Toga više uopće nema. Također, nema ni onoga što je i gospodin predsjednik vijeća kazao ili gotovo nema nikakvih emisija, portreta velikana hrvatske kulturne i umjetničke povijesti. Toga također nema. Što se tiče kazališta potpuno se odustalo od nekad dragocjene prakse snimanja kvalitetnih kazališnih predstava. Time se stvara jedan fundus za povijest hrvatskog kazališta kojem je Hrvatska radio-televizija kao javni medij doprinosila. Danas toga nažalost više nema. Pitanje ozbiljne glazbe. Tu je mislim pitanje rekao bih gotovo stanje je katastrofalno. Ozbiljna glazba ono malo termina što je ostalo gurnuto je u neke kasne noćne sate. Pa ja ću vam sada pročitati jedan podnaslov iz "Jutarnjeg lista" … [[Govornik se ne razumije.]] slova koji kaže: "Hrvatska televizija s programom ozbiljne glazbe pa čak i one koju stvara u vlastitoj produkciji postupa kao s otpadom kojeg se rješava u gluho doba noći." kraj citata, autor Branimir Popuk. Dakle, kažem mislim daje javnost već dovoljno senzibilizirana na činjenicu da Hrvatska televizija ne ispunjava svoju misiju u smislu hrvatske glazbene, kazališne i druge kulture. Isto tako, praktički više nema emisija o našim velikim likovnim umjetnicima, samo Edo Murtić, snimljena je jedna emisija. Edi Murtiću svaka čast, on je bio moj prijatelj, međutim Edo Murtić nije sam hrvatska likovna umjetnost. Još bih na kraju samo dvije stvari kazao da ne uzmem previše vremena mom uvaženom kolegi Andriji Hebrangu. To je pitanje vizualnog identiteta. U ovom izvješću mi ne vidimo apsolutno nikakav stav u pogledu vizualnog identiteta Hrvatske radio-televizije. Ja moram postaviti jedno pitanje. Godine 2000. bio je dovršen priručnik grafičkih standarda koji je radila vrlo kompetentna ekipa, dizajner Ljubičić, jedno nadzorno vijeće koje je sudjelovalo Feđa Vukić, Igor Zidić i Darko Glavan, dakle tri vrhunska likovna stručnjaka. Ja sam kao tadašnji umjetnički ravnatelj kuće u tome sudjelovao. Taj priručnik grafičkih standarda koji je europski, koji je bio na najvišoj razini praktički je ja mislim otišao u smeće. I ja bih želio možda ako se može napraviti danas bolje, u to uopće ne ulazim, ali mislim da bi vijeće o tome trebalo također reći svoju riječ. I konačno, pitanje jezika. O tome vijeće u izvješću govori. Govori koliko ima tih stručnjaka, koliko ima lektora. Govori se točno da se ne može utjecati jasno kojim jezikom govori gost kojeg se pozove na Televiziju. Međutim, mogu se neke stvar ipak i ja bih rekao pravilno usmjeravati. Ja bih postavio samo jedno pitanje. zašto Hrvatska, tu se neću složiti sa kolegom Maštrukom, ali molim lijepo, zašto Hrvatska radiotelevizija uporno odbacuje riječ "šport" koja je duboko ukorijenjena u hrvatskoj športskoj tradiciji. Svi hrvatski klubovi, od onih davnih, davnih pa do onih koji su nastali nakon II. Svjetskog rata i koji nose riječi "šport" u svojem nazivu imaju tu riječ "šport", HAŠ, GOŠK, POš, itd. Prema tome, mene zanima zašto se riječ "šport" koja je duboko ukorijenjena u hrvatsku športsku tradiciju izbacuje za volju jedne druge riječi koja kažem na pripada hrvatskoj športskoj tradiciji. To su neke samo naznake gospođe i gospodo i drage kolege koje govore da u smislu tretiranja kulture ja se potpuno slažem sa gospodinom predsjednikom, trebalo bi, trebalo, trebalo bi. Ja sam isto za to da bi trebalo, međutim, mislim da je nešto trebalo i napraviti. U tom smislu mislim da ovo izvješće kad se radi o području kulture i obrazovanja i umjetnosti nije zadovoljavajuće. Hvala lijepa.
Hvala. i u drugom dijelu, u ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, klub Hrvatske demokratske zajednice zalaže se za političku neovisnu Televiziju, što ova sada nije. Zalaže se za poštivanje zakona, što ova Televizija iz izvješća vidimo se ne drži. No ja ću sada govoriti o financijskim propustima ovog vodstva. Kao što je očito da u svom programskom dijelu Hrvatska radiotelevizija, posebice Televizija vodi program lijevom rukom, potpuno je jasno da svoje financijske poslovanje vodi sa dvije lijeve. Ono što smo dobili u tzv. neovisnom izvješću, naravno nije ni neovisno ni izvješće, jer da podliježe državnoj reviziji onda bi došlo i do sankcija. Ovako imamo jedno nepotpuno izvješće koje ću sada dokumentirati. Iz samog tog tzv. neovisnog izvješća vidi se da se u financijskom poslovanju ne poštuju temeljni zakoni. Dakle, ne vodi nabava temeljem Zakona o javnoj nabavi. Nadalje, rascjepkaju se svote da bi se moglo izbjeći Zakon o javnoj nabavi. Nadalje, revizija upućuje da nisu uplaćene porezne obveze u visino 171 milijuna nego su stavljene u rezervu, što će ozbiljno ugroziti poslovanje, jer sudske presude za naplatu poreza već stižu. I na kraju, da je razlika između realiziranih investicija i evidentirane imovine 79 milijuna kuna. Ali što je to za Hrvatsku televiziju koja te novce uzima iz naših džepova. Iz analize se vidi i poslovanje politikom lošeg gospodara, jer su prihodi od pristojbe porasli od 6%. Dakle, posegnuli su nam dublje u džep. Od umirovljenika pa sve do nezaposlenih, ali vlastiti prihodi su pali, od marketinga 8%, iako je protuzakonito prekoračeno vrijeme koliko smiju davati marketičkog materijala. I još gori podatak koji možemo vidjeti, ali nije istaknuto u reviziji, a to je da su u poslovanju dobiti manje 20 puta nego prošle godine, prethodne godine. I najžalosniji podatak, da je u prihodima vlastita produkcija, da je u prihodima vlastita logistika zastupljena 1200% manje nego godinu dana ranije. Dakle, vlastitim aktivnostima novaca je sve manje, poseže se sve dublje u naše džepove. Dobit je 2 tisuće pita manja, što će reći 20 puta, a na dobit prošle godine, 2003. u odnosu na izvješće, naravno nije uplaćena porezna dobit. No, kada bi ovako poslovalo jedno ministarstvo, ministar koji je na čelu bi davno bio procesuiran. Zašto govorim ministarstvo? Jer je proračun Hrvatske radiotelevizije veći od proračuna nekih ministarstava. Radi se o svoti od gotovo milijardu i pol kuna. Ono što je najtragičnije to neovisna revizija ne pokazuje. Natječaj za vanjsku produkciju, izvan HRT-a su bez javne nabave. Sukob interesa supružnika koji preko privatnih firmi dobivaju emisije već su spomenuti. Međutim, nije spomenuto ono što ja najvažnije. Sve ostalo je dječja igra, a to je da je u tom izvješću izvršena utaja poslovanja 2004. godine jer su preskočene najveće obveze koje nisu plaćene niti evidentirane. Podsjećam, na temelju članka 54. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji 3% od uprihodovanih sredstava na ime pristojbi HRt je bila dužna uplatiti na račun Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija. Taj Fond je utemeljen zakonom u rujnu prethodne godine. Dakle, ako mu nije uplatila te godine, morala je to staviti u zalihu. Nije stavila, a radi se o svoti od 24 milijuna 612 tisuća kuna. Dakle, možemo reći da postoji neisplaćena, neiskazana i zatajena obveza u visini od 24 milijuna kuna. Druga ista takva obveza, neiskazana i utajena, prema Zakonu o elektroničkim medijima, koji je donesen u srpnju prethodne, dakle 2003. godine, u članku 58. određuje da Hrvatska radiotelevizija, kao i ostale, 0,5% od svog bruto prihoda mora uplatiti na račun Vijeća za elektroničke medije. To nije učinila, niti se u izvješću vidi da je stavila ta sredstva u rezervu, niti je uopće taj iznos u rashodima i obvezama spomenut. Dakle, postoji neisplaćena, neiskazana i utajena obveza koja u ovom slučaju 6 milijuna 632 tisuće kuna. I treće, prema Zakonu o HRT-u, članak 12. u minutaži svojih reklama Hrvatska televizija ne smije preći 9 minuta po satu. Prema priznanju ovdje nazočnog glavnog ravnatelja opni su prekršili taj zakon. On doduše kaže prekršili smo zakon nenamjerno. Prošao sam kroz crveno svjetlo nenamjerno, oprostite. I na račun tako prekoračene minutaže reklame utajili su neostvareni prihod od 10 milijuna kuna. Naime, on je neostvaren jer je protuzakonit, a uključili su ga u svoj prihod. Kada zbrojimo ove 3 cifre onda ispada da je utajeno u iskazima 41 milijun kuna, a protuzakonito stečeno 10 milijuna kuna. I kada tih 51 milijun kuna uvrstimo u tablicu prihoda i rashoda ispada da je Hrvatska televizija poslovala negativno za preko 40 milijuna kuna. Ne računajući neuplaćene porezne obveze za koje je već izgubila sporove, ali ih unatoč toga ne uplaćuje, iako po presudi žalba ne odgađa izvršenje. Ono što izvješće nije prikazalo to su i plaće djelatnika. Ono što nije iskazalo to je da se vanjska produkcija radi sa vlastitim materijalom i sa vlastitom radnom snagom koja se dakle iskorištava i dvostruko zarađuje, pa zbog svega toga predlažem u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da se donese isti zaključak kakav je donijelo i matično tijelo, iako je predsjednica matičnog tijela vrlo vješto izbjegla da pročita zaključak. Naime, matično tijelo nije, matični odbor, nije primio na znanje ova dva izvješća. Predlažemo da se i ovdje ponovi na glasovanju isto. Drugim riječima, ovakva izvješća se ne mogu primiti na znanje, a kamoli prihvatiti. Drugo, na temelju članka 58. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji prema kojem nadzor na radom Televizije vrše resorni ministarski odjeli predlažem da se obveže Vlada Republike Hrvatske da uputi poreznu inspekciju u Hrvatsku radioteleviziju da utvrdi navode koje sam ovdje rekao, a u slučaju pozitivnog nalaza u kojeg ne sumnjam da ga uputi i Državnom odvjetništvu. Jer da se radi o jednom ministarstvu Državno odvjetništvo bi bilo već duboko unutra. Prema tome, predlažem da se ne prihvati ovakvo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod uvaženog kolege Andrije Hebranga koji je rekao da Hrvatska televizija sve to uzima iz naših džepova misleći na pretplatu. Ne samo Hrvatska televizija nego i odvjetnička tvrtka "Hanžeković & Radaković" koju oni koriste već dugo godina iako su obećali da neće. Oni samo po opomeni to fino piše Aleksa Aleksić i mnogi drugi, uzimaju 124 kune. Uzmite da je 25 tisuća takvih to vam je godišnje preko 2 i po milijuna. A kad uzmete da je to samo troškovi opomene, da je u pitanju i ovrha to je preko 4 milijuna trošenja i razbacivanja novcima. To je sramotno ponašanje Hrvatske televizije.
Drugi, ispravka poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Ispravljam netočan navod gospodina Hebranga koji je rekao: "HRT za ovu kao i više ruku u džep svima, a posebno umirovljenicima". Naime vi ste gospodine Hebrang zajedno sa svojom strankom u predizbornoj kampanji obećavali da ćete ukinuti HRT pretplatu za umirovljenike. Pa zbog čega sada predbacujete HRT-u da nije napravio nešto što vi niste napravili? Vi niste napravili nešto i to je u vašoj maniri u zadnje vrijeme da optužujete druge za vaš nerad i vašu nesposobnost.
Treći ispravak poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Netočno je [[Upadica: Molim vas, nemojte gospođe zastupnice]] [[Upadica se ne razumije.]]
Još jedanputa gospođo Petričević, ja ću vam izreći opomenu. Ovo je upozorenje pred zadnju opomenu. Dosta je toga od vas.
Netočno je da Klub HDZ-a želi … [[Govornik se ne razumije.]] o izvješću u skladu sa Zakonom o Hrvatskoj radio-televiziji jer se govori isključivo politički i isključivo gotovo ono što je bilo jučer, a ne u razdoblju na koje se odnosi izvješće. Ove ljude koji su ovdje pred nama i koji su zaslužni za unapređenje rada na televiziji smo stavili na optuženičku klupu i ja mislim da je to skoro već pod onim motom koji smo i prije čuli, a to je locirati, uhititi i isporučiti. Ja naprosto imam osjećaj da su ti ljudi u ovoj ulozi danas jer promatram i slušam ovo što se radi ispred Kluba HDZ-a upravo sa tim ciljem.
Prvo ste citirali izvješće sa Vijeća obrane i nacionalne sigurnosti. A ovo je izvješće o radu HRT-a kolega Pecek, programskoga vijeća. Dakle zamijenili ste nešto i to svjesno i namjerno. I zlurado i maliciozno. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Andrija Hebrang odustaje. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče nije točno što je ustvrdio gospodin Hebrang da je HTV izvršila utaju jer da nije prikazala izvršena plaćanja odnosno da nisu prikazane obveze jer ne naprosto tako izvršen odnosno tako i sastavljen u dobrom dijelu i Državni proračun. Pa neće li valjda reći kolega Hebrang da se državna Vlada, da se Vlada Republike Hrvatske odnosno i saborska većina koja je izglasovala takav prijedlog proračuna bavi utajom?
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodin Hebrang je netočno iznio da je predsjednica Matičnog odbora vješto izbjegla pročitati izvješće. … [[Upadica se ne razumije.]] To je potpuno netočno, a točno je da je bila od predsjednika Sabora grubo onemogućena da svoje izvješće pročita.
Kolega Antešić ja sam već spomenuo da se izvjestitelj ili predsjednik Odbora da je dužan je podnijeti izvješće držeći se onoga što piše u izvješću Odbora. Ja nisam neposlovnički opomenuo predsjednicu Odbora koja je uporno pokušavala govoriti o nečem drugom, a ne pročitati svoje izvješće koje je izvješće ne njeno nego je izvješće Odbora. Vi ste sada mene ponovo uvrijedili i zato vam ja izričem opomenu jer ste me uvrijedili s time da ste rekli da sam ja nezakonito, grubo prekinuo, oduzeo riječ predsjednici Odbora, da joj nisam omogućio. Ja ću gospođi predsjednici Odbora i svakom gospodinu predsjedniku Odbora i svakom gospodinu zastupniku i zastupnici jer to govori ovaj naš poslovni red, naš Ustav, naš Poslovnik kroz njegova, kroz usta ovog Poslovnika izreći odgovarajuću sankciju jer mi to nalaže ovaj Poslovnik. A osobito mi nalaže da gospođo Antičević budem pošteđen dobacivanja. Ne treba to ni meni ni vama. Poštovani, u drugome ne. Poštovani zastupnik Nenad Stazić, ispravak netočnog navoda.
Nije točno da je predsjednica Odbora matičnoga vješto izbjegla iznošenje izvješća [[Upadice se ne razumiju.]] jer je
Nemojte pomagati zastupniku, on je dovoljno kvalificiran da sam … [[Govornik se ne razumije.]]
Nego je, nego je suprotno od toga bila onemogućena od strane predsjednika Sabora da iznese stavove Odbora, tjerana da pročita pisano izvješće iako u Poslovniku našem nigdje ne piše da predsjednik matičnog tijela čita pisano izvješće nego prenosi stavove Odbora. S obzirom da predsjednik Sabora nije član Odbora sumnjam da zna što je na Odboru bilo i kako se razgovaralo … /Zastupnik je isključen./ … i time je unatoč tome što me isključujete i time je ne samo prekršio Poslovnik nego pokazao svoj uobičajeni odnos prema oporbenim zastupnicima.
Još jedanputa za one kojima treba ponavljati, a za vas gospodine Staziću očito treba višestruko ponavljati. Članak 51., stavak 2. Poslovnika glasi: "Kada podnosi izvješće ili prijedlog Saboru radno tijelo izvješćuje izvjestitelja koji će prema zaključku radnog tijela na vlastiti poticaj ili na zahtjev Sabora na sjednici obrazložiti stajalište ili prijedlog radnog tijela." Obrazložiti prijedlog radnog tijela. I to je abeceda. I to je abeceda kolega Leko ništa više, kad dobijete riječ onda ćete moći išta više. I to je abeceda i ne može se zbog toga gospodine Staziću mene ponovo opetovano optuživati da sam ja nezakonito ili neposlovnički oduzeo riječ. Na objašnjenja gospodine Leko predsjedavajućega nemate pravo reagirati prema Poslovniku pa ga i vi malo bolje pročitajte. To je, malo kasnije. To je malo kasnije. Nemojte se igrati kolega Leko i provocirati me sa, vidim kud je, vaša tendencija ide. Povreda Poslovnika izvolite.
Gospodine predsjedniče nisam znao da vi vidite kud moja tendencija ide pa se ispričavam na tome. Ali gospodine predsjedniče članak 223. Poslovnika koji vas obvezuje kao i nas kaže da predsjednik ili predsjedavajući u Saboru daje pojašnjenja o postupku donošenja zakona, a ne dijeli moralne packe zastupnicima niti je arbitar politički. A vi to činite. Pa i meni, kako ću ja i šta ću ja usmjeriti se. Hvala vam lijepa.
Ja ne dijelim, niste povrijedili Poslovnik. Dobijate opomenu. Gospodine Leko ja ne dijelim moralne packe nikome. Ja samo objašnjavam kako se striktno primjenjuje Poslovnik. A mislim da bi bilo korektno da vi prihvatite primjenu Poslovnika, a ne da se zauzimate za nešta drugo. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite. U ime kluba HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja doista u ime kluba ne bih želio nikome dijeliti savjete, ali u našem Poslovniku piše da ako su zastupnici nezadovoljni vašim tumačenjem Poslovnika, mogu tražiti autentično tumačenje Odbora za Ustav i Poslovnik pa vas molim da se ne razgovaramo sa mjesta predsjedavajućeg sa zastupnicima da li oni dobro tumače ili ne tumače, da vi njima čitate Poslovnik. Imaju oni Poslovnik nek' ga čitaju. Ako nisu zadovoljni tumačenjem neka traže od Odbora za Ustav i Poslovnik autentično tumačenje, a ne da mi gubimo vrijeme ovdje tumačeći Poslovnik. Hvala vam lijepa.
Da, samo što nekima treba to višestruko ponavljati, jer nije im nakana očito primjena Poslovnika nego nešto drugo. Klub nacionalnih manjina, poštovani zastupnik Nikola Mak.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođe i gospodo iz HRT-a na čelu sa ravnateljem gospodinom Galićem. Evo i klub Nacionalnih manjina je razmotrio ova izvješća i evo naših zapažanja i primjedbi. Kada govorimo o financijama zabrinjava nas pad ukupnog prihoda u 2004. godini uz istovremeni porast ukupnih rashoda iako je HTV ostao bez jednog programa u međuvremenu. Djelomično se to može opravdati povećanim obimom investicija, ali ostaje dojam da se trebalo voditi više računa o smanjenju troškova, odnosno racionalizaciji poslovanja. Broj zaposlenika povećao se od 2000. godine do 2004. godine sa 3505 na 3668 opet uz jedan program manje, te stoga i ne čudi visoki udjel troškova osoblja od čak 32%. Osim toga, odvojili su se i odašiljači i veze, a sigurno je jedan dio zaposlenih otišao u mirovinu što vidimo iz izvješća revizije. Zanima nas također stavka "ostali poslovni rashodi" od čak 152 milijuna kuna ili 11,3% od ukupnih rashoda što je neuobičajeno visoko za jedno poslovno financijsko izvješće, odnosno za jednu javnu ustanovu. Mislimo da ova stavka zaslužuje podrobnije obrazloženje. Posebno nas zanima poglavlje o plaćama i to zato što su one iz javnog prihoda u visini od 62% iz pristojbe ili kao što neki kažu iz poreza građana, a to je i solidna osnovica koja omogućuje prihod koji se iskazuje kao vlastitim. Dakle, iz izvješća saznajemo da je prosječna neto plaća 5 tisuća i 669 kuna ali bilo bi važno vidjeti i najnižu i najvišu plaću, odnosno ljestvicu plaća s brojem zaposlenika s određenom plaćom. Isto tako nas zanimaju ostale isplate poput regresa, jubilarne nagrade i ostala primanja prema kolektivnom ugovoru što se ne nalazi u izvješću koje je ravnateljstvo uputilo već se nalazi u izvješću revizije što nije loše, ali mislim da ne bi škodilo i da je u izvješću ravnateljstva i isto tako u izvješću revizije, a ne samo u izvješću revizije pa se to onda mora tražiti u trećem prilogu uz ovu temu. Sabor jeste kontrolno tijelo za djelatnost HRT-a i stoga smatramo naša pitanja legitimna i u interesu pretplatnika usluga HRT-a. O programu. Ocjenjujući slušanost HR-a i gledanost HTV-a možemo ustvrditi da je zadovoljen interes javnosti, međutim pritom upozoravamo na njihovu zadaću u senzibiliziranju javnosti, u razvoju tolerancije i snošljivosti te strogom izbjegavanju stigmatizacije nacionalnosti pri čemu mislimo normalno na nacionalne manjine u negativnim pojavama o kojima vas izvješćujem, ali isto tako smatramo da bi trebalo isticati pozitivne primjere nacionalne pripadnosti kada je to u funkciji stvaranja poticajnog društvenog ozračja prema nacionalnim manjinama. Izražavamo nezadovoljstvo što je nedostatno informiranje na jezicima nacionalnih manjina i što je u tom pogledu učinjen korak unatrag. Nekad su postojale regionalne kronike za šest zaštićenih manjinskih jezika, a danas ih nema i to unatoč tomu što je Savez za nacionalne manjine pokrenuo inicijativu da se te kronike uvrste u program i na taj način omogući pojedinim regionalnim ili manjinskim jezicima samostalnu javnu nazočnost. U tom smislu se izjašnjava i drugi monitoring o provedbi Povelje o zaštiti regionalnih jezika i jezika nacionalnih manjina koji je proveden 2004. godine. Klub zastupnika Nacionalnih manjina ukazuje i na mogućnost namjernog ili nehotičnog manipuliranja javnim mnijenjem, anketiranjem slušateljstva i gledateljstva. Ukazujemo na osjetljivost pojedinih tema za koje su sugovornici, za koja se sugovornici i pitanja tako izabiru da je s obzirom na vrijeme kada se te emisije emitiraju, odgovor velike većine slušateljstva ili gledateljstva unaprijed jasan, bez obzira na argumente pojedinih sudionika emisije. Tako mogu nastati velike političke ili moralne štete za istinite i stvarne interese hrvatske javnosti i stoga treba vrlo skrupulozno i savjesno postavljati tako osjetljiva javna pitanja. U odnosu na prethodno izvješće sa zadovoljstvom konstatiramo pozitivnu činjenicu što je TV Prizma dobila opet stalno vrijeme emitiranja na prvom programu i čime je gledanost ponovo podignuta na razinu od 7-8% prema svega 2% u vrijeme kada je imala fluktuirajući termin. Pri tomu ponovo naglašavamo da Prizmu rado gledaju i pripadnici većinskog naroda. Stoga bi kao nekada trebalo omogućiti i njeno repriziranje u kasnijem večernjem terminu posebno stoga što su pripadnici manjina većinom iz ruralnih područja pa često nisu u mogućnosti pratiti tu emisiju u jedinom i to u popodnevnom terminu. Pohvaljujemo i radijsku emisiju za manjine "Agora" međutim i ovdje je pitanje prijepodnevni termin. U zaključku. Zbog određenih financijskih i programskih primjedbi klub Nacionalnih manjina ovo će izvješće primiti k znanju, a njegovi članovi glasovat će prema osobnom stavu. Hvala vam lijepo.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi dame i gospodo sa Televizije, uvažene kolegice i kolege. Ja bih volio da se možemo malo podignuti u ovoj raspravi do koje nam je očito svima veoma stalo, pa i da pođemo od temeljnoga pitanja, zašto ovaj Sabor raspravlja o Televiziji. On dakako raspravlja na televiziji zbog mnogih razloga, mnoge primjedbe, možda čak i većina primjedbi kojih se ovdje čulo su i korisne za one koji će realizirati pojedine programe ili razvijati pojedine aspekte Televizije, ali mi prvenstveno raspravljamo kao političko, predstavničko tijelo o onome što je najbitnije, a to je koja je uloga Televizije u razvitku demokracije u hrvatskom društvu, koja je uloga Televizije u razvitku cjelokupnoga, civilizacijskoga i svih drugih dostignuća ovoga društva. I u odgovoru na to pitanje dakako odmah se javljaju dva odgovora dodatna. Jedan je uloga javne televizije, a druga je uloga svih drugih televizija. I u tom smislu mislim da bi, ako bismo vodili raspravu u tom smjeru, da bismo mogli mnogo lakše isticati i pozitivne elemente i isto tako i naglašavati negativne elemente. Ja također sam imao i svi smo mi pod određenom utiscima namjeru da možda mnogo oštrije govorim o nekim pojavama na samoj televiziji, ali to nam se gotovo redovito događa da obuzdavamo retoriku kada vidimo da postoje u opravdanoj kritici televizije. I takve namjere koje javnu televiziju ne shvaćaju ili koje žele podvesti pod odgovarajuće političke utjecaje i sa tih pozicija onda raspravljati o tome, o vlastitome zadovoljstvu ili nezadovoljstvu kao kriteriju za razvitak televizije. Ako je riječ o ova 2 izvještaja koji je pred nama onda moramo biti pošteni. Svi oni koji nemaju posebne informacije o utajama, klub SDP ih nema jer nemamo takve službe da bi znali ono što znaju neki drugi, a i ne vjerujemo u to jer vjerujemo izvještajima i vjerujemo reviziji. Onda bi trebalo reći da je veliki napredak zabilježen na televiziji. Da je taj napredak zapravo od vremena, ako mogu tako jedno ime spomenuti, Ive Bojanića, kada se razvijala televizija u tehničkom i u cjelokupnim svim svojim podlogama, ovo je možda najkrucijalniji trenutak. Najkrucijalniji trenutak gdje televizija mora, javna televizija udovoljiti izazovu drugih komercijalnih televizija, prilagoditi cijeloj novoj epohi koja dolazi sa dodatnih digitalizacijama i gdje se, mislim, konkurencija u mnogočemu umnaža. Mislim da je to u izvještaju samog HRT-a dobro istaknuto i premda se ono zaista prvenstveno bavi brojkama, a možda i premalo onim vrijednostima o kojima sam govorio, iz preambule u početku, možemo reći da ono pokazuje uspješnost u kontekstu, s jedne strane komercijalne borbe, s druge strane u kontekstu kada ta komercijalna borba čak dovodi do međusobne licitacije kod kupnje stranih programa, do nezdrave konkurencije, a kojoj se onda ta ista konkurencija prenosi čak i na kadrovske odnose i na odnose samoga uređivačkoga rada. Ono što je međutim nama kao Saboru, po mom mišljenju i po našem mišljenju najbitnije u ovome svemu to je samo Izvješće Vijeća, Programskog vijeća HRT-a. Programsko vijeće HRT-a je ono koje ne samo za ovaj Sabor, iako je tu dakako zato i Saboru se treba podnositi izvještaj, nego i u ime javnosti može učiniti ono što ovdje kao atomizirani pojedinci ili kao pojedini kolektiviteti tražimo. Ne može Sabor promijeniti situaciju na televiziji tako kako će tražiti ova ili ona većina koje će se u datum trenutku u Saboru naći. Nego to može raditi isključivo Programsko vijeće. Takav je zakon, a taj zakon nismo donijeli premda je upravo i on drugi zakon kojega smo donosili na prečac, nego upravo zato što smo rješavali najveću muku ovoga Sabora u odnosu na javnu televiziju koje se svi ovdje, budući da je većina i bila u onom Saboru, dobro sjećaju. To je politizacija samoga Programskoga vijeća, to je stvaranje od Programskoga vijeća alternativne političke organizacije i platforme koja je trebala uređivati programe televizije. To je rasulo u kojem je televizija bila upravo u toj fazi. I ne možemo ne primijetiti da u ove posljednje 2, 3 godine imamo konsolidaciju, vrlo ozbiljnu konsolidaciju koja je, dakle, i u poslovanju stabilizirala televiziju. Čini je modernom i konkurentnom i napokon, ne možemo odbaciti niti ocjenu koju, dakle, ne donosimo sami nego koja je također posljedica istraživanja, a koju je dala na Euroviziji, da je to najgledanija javna televizija u kontekstu gledanosti pojedinih televizija u njihovim zemljama. Zaista oko nas su se srušile televizije, javne upravo i prvenstveno. Srušile su se u Sloveniji, srušile su se u Mađarskoj, srušile su se u Slovačkoj i tko zna gdje drugdje. Što se dogodilo i to bi trebala biti jedna od glavnih tema ovoga Sabora, da se to tako događa? Zato što postoje interesi. Postoje interesi da javne televizije ne budu javne zato da slijede neku odgovarajuću političku logiku, a postoji i mnogo jači interesi koje mnogi ovdje ne primjećuju. To su interesi vlasništva, raznih drugih medijskih koncerna, da televiziju koja ima smeta kao javna televizija podvedu pod jedan drugi položaj. I to je borba koju ovaj Sabor treba štititi i koju prvenstveno treba iznaći i definirati. Kada smo krenuli sa novim medijskim zakonodavstvom onda smo utvrdili da postoje barem dvije vrste pritiska na javnu televiziju i na medije uopće. Samo je jedna politička, ova koju svi ovdje čuju i koju izražava neko reprezentativno političko tijelo, odnosno političko predstavničko tijelo. Druga je vlasnička. I taj aspekt se po mome, po našem mišljenju, govorili smo o tome u klubu, možda upravo najsnažnije održava na probleme koji nisu samo problemi natjecanja u kontekstu natjecanja na tržištu nego su isto tako i kadrovski problemi i problemi pozicije pojedinih urednika unutar televizije. Problemi pozicije pojedinih zvijezda unutar televizije i problemi vodstva same televizije. Određena sprega različitih interesa od koje televizija nije imuna vidi se između ostaloga i na jednome, na skupu fenomena za koje nam se čini da je eskalirao upravo posljednjih dana. To je pojava ne jedne nego niza emisija u kojoj se na vrlo čudan način, izrazito neprofesionalno bira prvenstveno jedan protivnik. Bira se protivnik kojega čini upravo predstavničko tijelo, od diskusije, mnogi su drugi spominjali pa ću ja samo paušalno preko njih, od plaća do kojekakvih povlastica, do toga da se na televiziji, i ovo će biti vrlo kritičan dio i gorak dio koji ćemo reći, raspravlja o samome zakonu kao o protuustavnom zakonu budući da on, kako smo čuli upravo neki dan, govori o pravu na ispravak, a budući da je pravo na ispravak nešto što je direktno vezano na slobodu uredničke politike. Pa prema tome, tamo se javljaju zagovornici različitih interesa velikih koncerna, ali nema niti nekoga predstavnika toga istoga tijela pa da kaže što on misli o tome. Ako, dakle, će biti tema saborsko zastupništvo, paušalno ne pojedinci nego u cjelini. Političari, ne pojedinci nego u cjelini. Ako će tema biti dekriminalizacija svakog oblika klevete, ako će tema biti da niti ispravak nije nešto što je sastavni dio poštenja novinarskog rada onda se pitamo da li je to javnoj televiziji prvenstveno u interesu. Jer jedino po čemu se javna televizija upravo može i mora razlikovati od drugih televizija jest što će joj ovo biti u interesu da bude istinita, da se govori kompetentno, da se biraju sugovornici koji mogu izražavati ne neke političke balanse nego balanse znanja o pojedinim emisijama ili o pojedinim fenomenima. Naprotiv, događaju se i takve stvari i to bih volio reći i reći ću bez obzira će možda izjava biti malo tvrda, a to je da u pojedinim emisijama posebno u zadnje vrijeme gotovo kao da vidimo spregu onoga što i u žutoj štampi ima, a to je spregu sa nekim posebnim informacijama, tako reći, obavještajnoga podzemlja od kojih se slažu ocjene o događajima, o pojedincima i o našoj sadašnjosti. To eskalira upravo u posljednje vrijeme i kao političari, a to jesmo, dužni smo razmišljati i zašto to eskalira u posljednje vrijeme. Da li to zaista netko želi da dade dodatnu argumentaciju da i ovo malo ili srednje ili puno, kako hoćete, javnosti što se osiguralo na javnoj televiziji dovede u pitanje? Da li možda ta vrsta provokacija, jer ja ih tako ocjenjujem u nekoliko navrata koje se događaju na žalost i javnoj televiziji ne služi njenom diskreditiranju zbog nekih drugih svrha. U dijelu rasprava koje smo ovdje čuli čini nam se da tih drugih svrha ima i zato smo zabrinuti i zato ne možemo drugačije nego prihvatiti oba ova izvješća i prihvatiti ćemo ih, ali i dakako zato time se ne umanjuje sve ovo od kritike što smo i sami ovdje izrekli. Mislim da Sabor mora biti na razini velikih odgovornosti, velikih odgovornosti koje se tiču i toga čemu je usmjerena ova eskalacija pseudoistina vezana na hrvatsku povijest aktualna i neaktualna zbivanja na televiziji i znati razlučiti kada se nešto kritizira što se u tome kritizira i znati razlučiti čemu dati podršku, a čemu ne dati podršku. Instrument koji je postignut u ime javnosti, ne smao u ime Sabora je upravo nezavisno tijelo kojega imamo, to je programsko Vijeće HRT-a. Gledajući i čitajući izvješće svatko je mogao vidjeti da mnoga od ovih pitanja koja su ovdje sa više ili manje gorčine izražavana jesu upravo pitanja koje je isto to Vijeće upućivalo i da je postignuta suradnja počevši od toga od redovitih sastanaka, pa koja vodi i do umanjavanja određenih defekata koji se javljaju. Nekoliko stvari koje je Vijeće tako tražilo od programskoga vodstva su i usvojene. Naravno da u ovom trenutku Vijeće još možda ne može biti onako snažno kako bismo mi to svi željeli, ali ono je na dobrom putu, prvenstveno je na dobrom putu što za razliku od onoga vijeća kojega se svi dobro sjećate je strogo i rigorozno sprovelo principijelno načelo koje bi bilo bitno da ga i ovdje se u Saboru poštuje, a to je da nema uređivanja emisija izvan samih urednika emisija, izvan uredničkih kolegija, ali da može biti kritika i kritika je i bilo kao što i ovdje ima kritika. Mi smo također oni koji ne možemo i ne smijemo uređivati emisije na televiziji, ali mi smo pozvani da ih kritiziramo i možemo ih kritizirati i kritika, javna kritika nije uplitanju u uređivačku politiku jer ona dolazi poslije na bazi slobode i odgovornosti kojom se moraju rukovoditi svi oni pojedinci koji su odgovorni za provedbu odgovarajuće politike. Želio bih još nešto reći u prilog javnoj televiziji što se nedovoljno cijenilo ovdje. Zanimljivo je da u cijelom tom natječaju sa komercijalnim televizijama koje je između ostaloga i političko natjecanje, jer su politički pritisci ovo o čemu sam sada maloprije govorio počevši dakle od pitanja ispravka pa nadalje, da u svemu tome upravo oni sadržaji na HTV-u koji se tiču javne televizije su gledaniji od onih sadržaja koji se nje ne tiču, i dalje su informativno-političke emisije, emisije koje su sastavljene na neki način kao mozaik o aktualnim događajima daleko najgledanije emisije. Čak je i domaća produkcija različitih serija gledanija, ako nas podaci koje imamo ne varaju od stranih. Dakle razlučimo jedan put javne televizije koji je pozitivan od ozbiljnih grešaka koje su u posljednje vrijeme na njoj učinjene, ali i te greške koje mi možemo ovdje iznositi kao naša zapažanja i naše shvaćanje da su greške one mogu biti sprovedene u smislu liječenja od njih isključivo putem tijela koje je za to postavljeno i koje treba podržati da bi moglo izvršiti svoju funkciju, a to je dakako programsko Vijeće. Ako će Sabor rješavati probleme HTV-a onda mislim ti problemi ne mogu nikako biti riješeni, onda ćemo dobiti još samo jednu tužnu sliku pada javne televizije koja se podiže na ono što sam već spomenuo da je karakteristika u nekim drugim zemljama. Ovo polje bilo bi dobro zbog interesa javnosti da može biti možda i temeljitije raspravljano u Saboru, možda ne samo na jednom … [[Govornik se ne razumije.]] u okviru saborskih procedura nego možda i na javnim rasprava, ali ako je riječ i o javnim raspravama onda bez posebnog imenovanja to mogu kasnije učiniti ovo što sam govorio, odnosno u viđenje pozitivnih trendova na televiziji su bilježile i vanjske, da tako kažem promatračke organizacije, kao i što je bilo tema i pozitivnih ocjena na pojedinim od rasprava koje su se vodile javne televizije kod nas. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnika Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepo. Netočno je da je Hrvatska-radiotelevizija u proteklom razdoblju bila uspješna u tržišnom natjecanju. Točno je naime da je upravo Hrvatska-radiotelevizija bila iznimno uspješna u poistovjećivanju, odnosno papagajskom oponašanju privatnih televizija, a zakon u članku 5., odnosno u člancima 5., 6. i 7. vrlo jasno govori koji je sadržaj javne televizije. Također nije točno da se javna televizija jedino u iznošenju istine razlikuje od privatne televizije. Javna televizija se mora razlikovati od privatne televizije po razlikovanju programskog otpada od kvalitetnog programa jer za to i ubite pretplatu.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo ispravljam krivi navod gospodina kolege Vujića da je postignut veliki napredak. Kakav je to napredak ako je vlastite produkcije sve manje, a skupe vanjske produkcije i problematičnog licencnog programa sve više? Pa javna nacionalna televizija sve više liči na komercijalnu, ali s manje financijskog uspjeha i nije veliki napredak smanjiti minutažu i obrazovne i umjetničke produkcije jer od sveg umjetničkog dijela ostala je samo reklama galerije tvornice cigareta.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Netočan je navod gospodina zastupnika da je prije 2000. godine na Hrvatskoj-radioteleviziji vladalo rasulo. Naime, prije 2000. godine su bile '90-te godine, a tih godina je Hrvatska-radiotelevizija je tada i jedino tada obnašala ulogu nacionalne televizije jer je pratila srpsku agresiju, Domovinski rat, tako da je doprinijela oslobađanju Hrvatske. Ako je to za vas rasulo, za nas nije.
Četvrti ispravak, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nije točno da Hrvatsku-radioteleviziju kao javnu televiziju ruše veliki medijski koncerni. To je potpuno netočno. Oni su samo konkurencija i njihovo je prirodno pravo da se bore za gledateljstvo. Hrvatsku-radioteleviziju ruše prije svega ljudi unutar nje same, ruši je gospodin Latin onakvom emisijom kakvu smo sinoć gledali, ruše je čak i ljudi u programskom Vijeću. Ja ću biti vrlo kratak i navesti iz zapisnika koga možemo vidjeti na Internetu što gospodin Bljajić kaže u tom smislu. On kaže da nije dobra praksa, da programsko vodstvo prisustvuje, slušajte, sjednicama saborskih odbora i odgovara na pitanja zastupnika. Zamislite molim vas, dakle da nije dobra praksa da javna radiotelevizija dođe u tijelo, u Sabor koje je osnovalo, koje je nadzire i koje je prati i da uopće čuje.
Hvala lijepa. Ovaj drugi dio nije ispravak netočnog navoda kolega Bagarić, nego je jedan komentar, jedno obrazloženje. Prvi dio je, molim vas držite se toga, ja vam dajem opomenu zbog povrede poslovnika. Shvatite to jedanputa, gospodo da se toga izvolite držati. Poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Vujić je rekao da Klub SDP-a nema nikakvih izvješća o utajama na HRT-u niti ima takve službe koje bi mu ta izvješća davali. To nije točno. Gospodina Vujića je ispravila ni manje ni više nego gospođa Ingrid Antičević-Marinović malo prije kada je vrlo decidirano rekla ispravljajući navod kolege Andrije Hebranga da nije točno prikazao poslovanje HRT-a. Dakle, gospodin Vujić kaže da nemaju nikakva saznanja o utajama a gospođa Ingrid Antičević-Marinović ispravljajući svoga kolegu kaže da gospodin Andrija Hebrang ne prikazuje točno poslovanje HRT-a. Dakle, tipično partijski. I drugi ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Povreda poslovnika poštovani zastupnik Antun Vujić.
Gospodine predsjedniče, zahvaljujem se što ste vi reagirali tako da nije potrebna moja povreda poslovnika, ali bih vas još jednu stvar zamolio ako biste nekako mogli učiniti da ne raspravljaju o stvarima oni koji pojma nisu uopće shvatili ni od čega od onoga što sam ja govorio. Ne znam da li tu nešto možete. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Kolega Vujić, vama isto opomena jer je to uvredljivo, aluzija na neke zastupnike koje ste okvalificirali da su neuki, da ne znaju o čemu govore i o čemu sve skupa. To je uvreda, povreda zastupnika iako niste identificirali koga. Poštovani zastupnik Ivo Lončar isto ima povredu poslovnika.
Gospodine predsjedniče, gospodin Vujić je prekršio članak 209. i članak 214. Kada je riječ o Hrvatskoj radio-televiziji, da obrazložim to, meni se teško spustiti na razinu gospodina Vujića jer ja sam u toj kući bio dvadeset godina i znam kako ona funkcionira a on je donio najnakaradniji zakon koji poznaje povijest elektroničkih medija i zato se češe tamo gdje ga svrbi.
To nije ispravak netočnog navoda. To nije ni povreda poslovnika. To je povreda poslovnika od strane vas, gospodine Lončar i vama opomena zbog povrede poslovnika. Poštovani zastupnik Lino Červar.
Gospodine predsjedniče, e sada meni morate dati šansu.
Šta ću vam dati?
Šansu da kažem jedan ispravak.
Dat ću vam opomenu ako povrijedite poslovnik, to ću vam dati šansu.
U redu. Netočna je tvrdnja uvaženog zastupnika koji kaže da po negativnoj konotaciji da se srušila slovenska i slovačka televizija. Zašto? Evo ovdje hrvatski poznati portal Iskon kaže povodom toga 25. rujna slovenskim građanima su ponuđene dvije opcije. Jedna opcija kaže: "Slovenski birači jesu li za novi Zakon o radio-televiziji koji je nedavno prihvatio parlament a koji vladajuća koalicija desnog centra tumači potrebom racionalizacije poslovanja i bolje informativne ravnoteže na javnoj televiziji koja je u proteklih godina, kako navode, dominirao utjecaj stranaka ljevice." I ponuđena je građanima druga opcija koja kaže: "Opozicijske stranke i dobar dio novinarskih udruga naklonjeni ljevici pozvali su birače da se izjasne protiv zakona koji, kako tvrde, smanjuje autonomiju novinara i veće ovisnosti od politike jer predviđa da Vlada i parlament biraju nadzorno i programsko vijeće."
Sedmi ispravak poštovana zastupnica Marija Bajt. Hvala lijepa.
I sada samo pitam da li je to dovoljno ozbiljan argument da se kaže.
Gospodine Červar, izvolite sjesti. Gospodine Červar imate opomenu, izvolite sjesti.
…da je pala slovenska televizija. Hvala lijepo.
Nemojte kršiti red.
Ne, ja sam rekao istinu.
Zašto ovakav način postupate?
Istinu sam rekao.
Nije stvar istine nego stvar je vremena. Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić ispravak netočnog navoda.
Gospodin Vujić je rekao, citiram, da ćemo prihvatiti ovo izvješće. To jednostavno nije točno. Siguran da nećemo i ne možemo prihvatiti ovakvo izvješće, ne možemo prihvatiti neprofesionalnost, nekompetentnost.
Nemojte mi pomagati. Hvala na pomoći. Nemojte mi pomagati.
Ako treba ponovo ću citirati. Gospodin Vujić je rekao da ćemo prihvatiti ovo izvješće. To jednostavno nije točno. Nećemo prihvatiti takvo izvješće, nećemo prihvatiti ono što u njemu piše, nećemo prihvatiti.
Kolega Ćosić, ovo nije ispravak netočnog navoda. Imate opomenu. Izvolite se držati toga. Pa dobro gospodo, kolegice i kolege, što vam je? Zašto? Je li to iz nehata radite ili radite umišljajno, ili radite namjerno? Ili radite sa specijalnim umišljajem da kršite, neću reći svi jer ne mogu reći svi. Ali ovdje je postala pojava kršenja poslovnika. Oni koji ga krše onda se pozivaju na pravo na kršenje. Kada ih se upozori na to, na pravo nemaju to pravo onda se žale da su im prekršena prava. Licemjerje caruje na vrlo visokoj razini. Poštovana zastupnica Marija Bajt ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin Vujić govoreći o kupnji stranih programa do nelojalne konkurencije komercijalne televizije je rekao da je to borba koju ovaj Sabor treba štititi. Naime, to je netočno jer Hrvatska televizija kao javna televizija ima drugu zadaću, ne smije zanemariti svoju ulogu javne televizije a tu je i u poziciji pretplate koja je druga pozicija. A kao javna televizija ona ima zadaću da štiti one sadržaje koji nemaju interes druge televizije a to su društvene, moralne i nacionalne vrijednosti građana Republike Hrvatske. Hvala.
I poštovani zastupnik Marko Turić ispravak netočnog navoda.
Poštovani predsjedniče, uvaženi zastupnik je da bi minorizirao ova događanja na televiziji pa je rekao to su neke provokativne emisije, pa pseudo emisije i tako. Netočno je. Ja ću reći slijedeće vrlo blago. To su recidivisti. A ne samo to, još gore. Točno je slijedeće, da se mora Hrvatska televizija držati zakona koji kaže: "događaji se moraju vjerno prikazivati a različiti pristupi i mišljenja moraju biti primjerno zastupljeni." To nije slučaj gospodo na Hrvatskoj televiziji. To je točno. Hvala.
Nastavit ćemo u 15 sati Klub zastupnika HSS-a poštovani zastupnik Luka Roić.
Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Na redu je u ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče Programskog vijeća, gospodine ravnatelju, urednici, kolegice i kolege eto u drugom dijelu zasjedanja ovog dana Hrvatskog sabora dopalo me da govorim prvi nakon rasprava koje su počesto bile žučne, koje su prelazile ponekad i mjeru dozvoljenog pa ne znam da li bi to možda mogli jednim dijelom i otpisati na račun današnjeg datuma naravno znate svi danas smo u 13. danu prosinca. Moguće da i to jednim dijelom utječe na sve ono što je danas rečeno [[Upadica: Sveta Luca.]] I Sveta Luca tako je, tako je. Ali moram započeti možda polemički i osvrnuti se na neke izjave mojih kolega koji su rekli između ostalog da se ljudi koji predstavljaju Hrvatsku radio-televiziju danas gotovo nalaze na optuženičkoj klupi. Naravno ne mislim tako. Ne mislim tako jer zbog toga jer ovo nije sudnica. Ovo je saborska dvorana u kojoj se može posve otvoreno govoriti o svakom problemu i o svakom uočenom nedostatku koji je predmet naše rasprave. I zato ne mislim da su ovi ljudi tu na optuženičkoj klupi. Oni na moju sreću, a i na vjerojatno sreću svih nas ne mogu biti ovdje optuženi. Oni mogu samo čuti ono što možda ne bi željeli čuti, ali to nije razlog da naša ocjena u konačnici bude drugačija nego što bi bila da to nismo izrekli. Jer mi smo u ovoj dvorani upravo pozvani da govorimo o svim nedostacima kada je u pitanju i Hrvatska televizija i sve javne funkcije i sve javne djelatnosti koje se financiraju iz Državnog proračuna ili pak novcima hrvatskih građana. I zašto ne čuti i dobro i loše? A normalno je da mi saborski zastupnici bez obzira da li se nalazimo u poziciji ili opoziciji kritički govorimo uvijek o onome o čemu raspravljamo. Jer o dobrome zapravo i ne treba raspravljati. To je dobro. I svi smo suglasni da je ova garnitura Hrvatske radio-televizije učinila u tom, u tom pravcu određene korake koje treba posve jasno ovdje pozdraviti i priznati. Ali ja isto ne mislim govoriti o onome što je dobro učinjeno. Mislim govoriti o onome što po mojoj ocjeni nije dobro učinjeno kako bi nadam se godišnje izvješće sljedeće godine još bilo i bolje. A ovdje ovo godišnje izvješće Hrvatske radio-televizije za 2004. godinu stiglo je kao što znamo već u ljetnom periodu na naše klupe, a vidite tek danas gotovo sredinom 12. mjeseca mi o njemu raspravljamo. Nisam baš siguran da ona, da ono danas posve i aktualno. Ali na Prisavlju kao što vidjesmo uvijek postoji dovoljno materijala za raspravu pa i svaki dan rađa ponovo gotovo jednu temu koja bi se mogla obraditi u Hrvatskom saboru što je najbolje pokazano prilikom ove rasprave kad smo svi zapravo krenuli u raspravu o sinoćnjoj televizijskoj emisiji. Takvih naravno emisija televizija ima svakodnevno i to je njezina možda velika prednost, a i velika, velika mana jer mora se dnevno očitovati o problemima i posve je nemoguće odrediti smjer svake rasprave i biti siguran što će se svaki dan na televiziji dogoditi a pogotovo ako se radi o emisijama koje se izravno prenose ili koje idu u živo. I zato mogu razumjeti da se o svemu govori i da se to govori sa potpuno dobrom namjerom, ali ne nikako s namjerom da ovdje zapravo ljude osuđujemo i optužujemo jer srećom postoji Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji koji jasno govori čije su koje ingerencije i tko šta mora učiniti po novom Zakonu a to je mislim najbolji, zapravo pohvala za taj Zakon. Mi ovdje nismo zaduženi da smjenjujemo ili onemogućavamo postojeće vodstvo za njihov rad nego smo dužni kao vlasnici, kao osnivači Hrvatske radio-televizije otvoreno raspravljati o svemu, a na ljudima koje smo izabrali je da ocijene da li su naše rasprave bile utemeljene, da li su na tragu najboljih manira istine i pravde i da poduzmu sve korake koje po tom pitanju trebaju učiniti. I to je njihova autonomnost i to je njihovo pravo i ja ću se sa ove klupe i sa ove govornice uvijek zalagati za takvo pravo neovisnosti svih medija. Što je manji utjecaj politike, manji utjecaj bilo kakvih lobija na javno mijenje, na one koji kreiraju javno mijenje to će njihova uloga biti značajnija, to će njihova ocjena biti objektivnija i to će zapravo moći posve siguran sam bolje ostvariti svoju ulogu i svoje poslanje u društvu. Ali ja ću ovdje nešto reći i o konsolidiranom izvješću poslovanja Hrvatske radio-televizije za 2004. godinu. Izvješće govori o konsolidiranoj kući i ostvarenju prihoda od milijardu i 376 milijuna kuna. I kako kažu ti im prihodi pokrivaju rashode i tako ostvaruju dobit od 2,5 više od plana, posto više što je ipak manje za 1,2% u odnosu na 2003. godinu. Ukupni rashodi su bili viši od plana za 3,5% ili milijardu 372 milijuna kuna i ostvarena dobit je 2,7 milijuna kuna kao što piše u izvješću. Rashodi su porasli za 46 milijuna kuna okvirno u odnosu na plan ili 47,47 milijuna više nego u 2003. godini. Uvijek kada govorim o poslovanju iako je između ostalog nije najbitnija uloga Hrvatske televizije da bude profitabilna ustanova, ali uvijek kad govorim o poslovanju javnih poduzeća tvrdim i dalje da je najveća mana zapravo ta što javna poduzeća uvijek potroše ono što zarade, a ako je moguće i više jer znaju da će prihodi doći bez obzira kakav rezultat ta njihova aktivnost imala. I stoga mislim da ovi pokazatelji nisu najbolji i da su mogli biti bolji da se je racionalnije i bolje ponašalo na Hrvatskoj radio-televiziji. Na rashodovnoj strani značajan trošak otpada na stavku troškovi osoblja u što spadaju plaće zaposlenika, putovanja i dnevnice i nenaplaćena potraživanja. Troškovi osoblja povećani su za 29,92 milijuna kuna više nego 2003. godine, a ostali poslovni rashodi povećani su za 49,8% milijuna. Jedno od obrazloženja je da su troškovi rasli kako bi se spriječio odljev kvalitetnih kadrova kako bi se Hrvatska radio-televizija mogla nositi sa konkurentskim kućama. Ja bih upitao ipak zar se Hrvatska radio-televizija velikim dijelom ne financira iz pretplate, a k tome priznato je još se i krši Zakon u pogledu emitiranja propagandnog programa, a što se tiče kadra znamo da na televiziji postoje vrsni novinari koji već godinama ne dobivaju svoje zadatke na pravi način jer nekome to trenutno ili onda ili sada ne odgovara. Osim toga pored viška zaposlenih ja uvijek tvrdim da se na Hrvatskoj televiziji vrlo slabo štedi na dnevnicama i putovanjima jer mogli smo svjedočiti ovo ljeto ako se sjećate u emisijama o dalmatinskim mjestima po kojima su novinari poslani na plaćeni godišnji odmor po mom vlastitom sudu. Po Dalmaciji novinare šalju iz Zagreba, Rijeke, Istre i iz drugih krajeva. Tako isto vjerojatno čine i u druge regionalne centre, ja sam u to posve uvjeren, a ja ističem ovo jer sam dobro upoznat sa prilikama u centru Split koji je također zanemaren u ovakvim poslovima. Naime regionalni centri jer u tim centrima rade novinari koji bolje poznaju situaciju na terenu nego novinari koji nemaju veze s krajem u kojem su došli i zato njihove emisije i njihove uratke ne možemo ocijeniti dobrim. Angažiranje novinara iz regije, govorim prije svega ovdje o splitskom centru, a mislim da nije drugačije ni u drugim regijama uštedilo bi se na troškovima djelatnika, a emisija bi sigurno bila kvalitetnija. Uvijek se kažem olako troši novac koji će stići kad-tad, a ako se ne daj Bože ne uprihodi pretplata ili pristojba onda će brzo stići ovrha na način na koji su to govorili kolege preko odvjetnika i na taj način će se i taj jadni prijemni možda nekome i oduzeti jer on zaista nekom umirovljeniku može predstavljati luksuz. Pa što će mu, neka ubuduće sluša eventualno radio jer on u tome sigurno ima bolju poziciju. Prihode od pretplate kao što sam već spominjao su gotovo 60% prihoda i ta je pristojba najvažniji razlog zašto se protivim ovakvom tretmanu i marginalizaciji regionalnih centara diljem Hrvatske. Ako pretplatu plaćaju svi podjednako onda tako i omogućimo i svim našim krajevima ravnomjernu zastupljenost i prisutnost na nacionalnoj televiziji jer javnost mora biti obaviještena o zbivanjima, prvenstveno u svom kraju. Naši su centri tehnički i kadrovski dobro ekipirani, a o ravnopravnoj zastupljenosti danas po ovoj shemi priznat ćete nema ni govora. Gledatelji moraju biti čarobnjaci da bi pogodili kada će se uključiti njihov centar i kada će zapravo moći vidjeti nešto što njih najizravnije interesira. I zato nije čudno što se gledatelji okreću lokalnim i komercijalnim počesto televizijama. Po našem zakonu Hrvatska radiotelevizija je javna televizija, a u stvarnosti mislim da ipak … [[Govornik se ne razumije.]] ide na žalost vrlo sporo, puževim korakom i ako ide, uvjeren sam u pravom pravcu i to po najviše zahvaljujući bivšoj vlasti koja je bila inicijator promjena Zakona o HRT-u koliko god neki to napadali. Naša ambicija je naročito bila usmjerena micanju politike o Hrvatsko radiotelevizije, jer osnovna zadaća javne televizije je pružati prostor različitim mišljenjima radi pravilnog informiranja javnosti. Tu se naročito mislim na lokalne teme, regionalnu kulturu, televizija smije biti, ne smije biti politički obojena. Javna televizija mora biti podjednako dostupna svim političkim, etničkim, rasnim, socijalnim i subkulturnim grupacijama. Ja ću ovdje navesti jedan primjer koji mene posebno osobno smeta i u ime kluba moram to reći. Kao što imamo primjedbe na sinoćnju Latinicu, na još neke emisije koje su sankcionirane, imamo velike primjedbe na nedavno prošlog tjedna objavljenu emisiju Otvoreno u kojem je govoreno o HSS-u. Prošlog ponedjeljka je bila na djelu neprimjerena i navijačka uloga i javne televizije gdje se ona očitovala i tendenciozno i svima vidljivo navijački prema određenom krugu ljudi iz te emisije i namjera uređivača i voditelja emisija po kojoj se televizija direktno uključila unutar stranačke izbore u našoj najstarijoj stranci, u stranci koja pripada HSS-u za mene je posve neprihvatljiva i osuđujem takav način rada. Mi u HSS-u dobili smo neku satisfakciju jer nam je priopćenje objavljeno u sljedećoj emisiji, ali od Programskog vijeća očekujem i jasnije očitovanje o spornoj emisiji, a od urednika očekujem ispriku. Ovako nešto po meni nije dugo viđeno, a događali su se benigni slučajevi kada su ljudi koji su bili protagonisti bili i micani i nepodobno i plaće im bile oduzimane. Čini mi se da u zadnje vrijem svjedočimo aferama na Televiziji koje baš nisu lišene i politike, politički čistki, čistki sa neistomišljenicima. Radi se o uklanjanju novinara koji ne rade po nalogu određenih krugova, jer novinar koji se usudi imati svoje mišljenje počesto se suspendira ili oduzima se pravo na plaću, što nikako ne možemo pozdraviti. Na HRT-u su bez obzira na naše ambicije uvijek postojali i po mojoj ocjeni i ostali mnogi poslije ljudi koji su u službi uvijek vladajuće politike, jer kod tih ljudi uvijek je zastava bijela izvješena i protiv toga se, uvjeravam vas, vrlo teško može … [[Govornik se ne razumije.]] , a na žalost takvi se ne kažnjavaju već se promoviraju i unapređuju. Sudeći prema tvrdnjama nekih urednika i novinara, kao nikad do sada na HTV-u se nalazi, HTV se nalazi pred nezabilježenim pritiscima velikih korporacija i kojekakvih lobija koji ucjenjuju Hrvatsku radioteleviziju razvrgavanjem ugovora o sponzorstvu i reklamiranju ukoliko se bude o njima negativno govorilo. Oglašivači bitno utječu na uređivačku politiku. Pravo je pitanje koliko i kako se javna televizija objektivno može oduprijeti pritiscima izvana. Je li se naša javna televizija može odreći komercijalnih i marketinško-propagandnih prihoda, a sve u cilju potpune objektivnosti i neovisnosti unatoč prihoda od pretplate i pristojbe koju uplaćuju gledatelji pitanje je na koje Programsko vijeće i Ravnateljstvo mora naći odgovor. Ako je novac dobiven od oglašivača uvjetovan načinom komentiranja i nekritičkog osvrta na račun tih istih oglašivača onda je sigurno to bitan utjecaj na uređivačku politiku od televizije i čini je ovisnom od utjecaja financijskih moćnika koji žele svoju istinu i istinu koju oni zapravo žele čuti. Primjera za to ima dosta. Nabrojat ću samo neke. Prije svih, svima poznat spor između nacionalnog naftnog diva i gospođe Vesne Balenović. Zatim svjetski moćnik Coca-Cole i novinarke HTV-a Branke Šeparović, Belupa i sličnih. Ako su donekle uspjeli maknuti političku, ako smo donekle uspjeli maknuti političku šapu od presudnog utjecaja na uređivačku politiku, što držim veliki pomak u odnosima na našoj medijskoj sceni, onda je makar podjednako …
Molim zaključite.
… važno onemogućiti svaki drugi vanjski utjecaj na uređivačku politiku. I zato mislim da je borba u ovom smislu svakako vrlo, vrlo bitna i da se treba do kraja provesti kako bi se televizija maknula, odnosno očistila od bilo kakvih utjecaja izvana. Zato …
Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. Hvala lijepa.
Ja mislim da kao predsjedavajući mogu posvjedočiti, nadam se da i glavni ravnatelj i predsjednik Programskog vijeća i njihovi suradnici ne osjećaju da se nalaze na optuženičkoj klupi. Nalaze se na klupi koja je rezervirana az predsjednika Vlade i članove Vlade i obrazlažu svoje izvješće. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi, poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Hrvatske radiotelevizije. Kolega je netočno rekao o velikoj gledanosti i čujnosti. Naime, ona se vrlo malo gleda i čuje, poglavito sa južnih strana otoka Brača, Šolte, Drvenika, Visa, Lastova i Korčule. Pa ja upućujem jedan apel, neka se proradi da …
Pustite apele, ispravak navoda.
To je ispravak navoda. Treba da svi mogu gledati i budu obaviješteni …
To je molba i apel, to nije ispravak netočnog navoda na ovaj dio.
… što se u Hrvatskoj događa, jer ravnopravno plaćamo pretplatu kao i svi drugi. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam više netočnih navoda uvaženog kolege Luke Roića. Prvi je netočan navod koji ste, kao što je kolega rekao je emisije veli kao što je sinoćnja Latinica, prikazuju se svaki dan. Ne prikazuju se svaki dan. Dva najeklatantnija primjera smo imali sinoćnju Latinicu i bivšu emisiju Otvoreno. Također je netočno što je on rekao da manje-više takve emisije idu u živo. Kod Latinice je problem baš te naravi što nije išla u živo jer se uvijek snima ranije. I treći netočan navod, kako je HSS najstarija stranka u Hrvatskoj. vi znate da je HSP stariji. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Nikola Sopčić, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Kovačević je djelomično ispravio za što sam se i ja javio, ne oko HSP-a, nego oko činjenice da emisije kao sinoćnja Latinica da su vrlo često na Hrvatskoj televiziji. To nije točno. Sinoćnja Latinica je točno tempirana za današnju raspravu i cilj joj je bio da se usmjeri današnja rasprava, rasprava o sinoćnjoj Latinici i da se skrene pažnja sa financijskog poslovanja Hrvatske radiotelevizije. I to je gospodin Latin odradio vrlo profesionalno.
Poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Roić je rekao da je HRT javna televizija. Kolega Roiću ona bi po zakonu trebala biti javna, ali ona to nije. Ja vas pitam, pitam sebe, pitam ovaj Sabor, pitam goste sa Televizije, koju javnost Hrvatska televizija predstavlja. Latinica ne ide u živo, u tome i je problem. Nisam htio uopće spominjati ime tog autora, jer ja znam njegove rane radove još od 89. a 94. je postao profesionalni demokrat. Rekli ste politika ne smije utjecati na program, itekako utječe. Sa mnogim emisijama se falsificira hrvatska nacionalna povijest i stvara se jedno mučno raspoloženje među gledateljima Hrvatske radiotelevizije. Što se tiče o poslovanju, pazite tamo ima zaposleno 3 tisuće 688 ljudi, još toliko ih radi kao vanjski suradnici, a Hrvatska radiotelevizija može funkcionirati sa 2,5 tisuće ljudi, sustav HRT-a. A, u ovih pet godina treba postaviti pitanje o čemu ću govoriti u svojoj raspravi, koliko je primljeno novih ljudi, koliko ih je otišlo u mirovinu i koliko je onih kojima je dokupljen staž.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, dalje poštovani gospodin zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod kolege Roića koji je rekao da javna poduzeća troše više nego što uprihoduju. Na svu sreću ne troše sva javna poduzeća više nego što uprihoduju.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, nekoliko riječi o ova dva izvješća kluba HSP-a. Dosadašnja rasprava je nepobitno pokazala da se na rad Hrvatske televizije mogu izreći doista brojne primjedbe i u svezi s kvalitetom i strukturom programa, uporabom hrvatskog jezika, doprinosa HRT-a o očuvanju hrvatske baštine i tradicije, senzacionalizma i profesionalnosti obavljanja poslova, kvantitete i kvalitete vlastitog proizvodnog programa itd. itd. Sve ovo zapravo izrečeno do sada navedeno ovdje u nekom skraćenom obliku ukazuje zapravo na sumnju da Hrvatska radiotelevizija ispunjava svoju osnovnu zadaću kao javna televizija. Javna televizija u Hrvatskoj trebala bi biti prohrvatski orijentirana, ali u zadnje vrijeme je primjetan rast ne samo ne hrvatskih emisija već emisija antihrvatskog sadržaja. Sve što je hrvatsko pokušava se prikazati kao out, a različito globalizacijsko smeće pomiješano sa balkanskim pomodarstvom se prikazuje kao nešto in. Takvog televizijskog pranja mozga je sve više i više i izaziva zabrinutost, a ispoljava se na različite načine. U ovo zadnje vrijeme je prisutno kao trend rušenja digniteta zakonodavne vlasti putem jednog negativnog pristupa i o tome su neki od mojih prethodnika već govorili. Naravno takav pristup nije zamjetan za Vladu i predsjednika države, ali je primjetan za zakonodavnu vlast i u tom smislu treba promatrati jednu medijsku manipulaciju HRT-om kojom se između ostalog kao primjer lagodnog života besramno ističu i vrijeđaju upravo zastupnici Hrvatskog sabora što osobno doživljavam kao vrhunac medijskog reketarenja. Ono što je rekao kolega Kajin, svi to mislimo, nitko se to ne usudi reći, jer ako vas Televizija uzme na zub, ocrnit će vas u javnosti i onda su dakako vaše šanse kao političara svedene na minimum. No, eto, ja se u ime kluba HSP-a to usudim reći. Program HRT-a se sve više komercijalizira, sve je više agresivnih reklama, sapunica, drugorazrednih filmova i trećerazrednih zastarjelih TV serija. Naravno sve to sadržano je i u izvješću Programskog vijeća, jer je i programsko vijeće posve ispravno uočilo ove stvari o kojima ja govorim i nekoliko puta zapravo pokušavalo to promijeniti i to piše u izvješću Programskog vijeća i molio bih sve kolege da razlikuju izvješće Programskog vijeća koje po zakonu ne može uređivati program Hrvatske radiotelevizije nego može samo pratiti njegov rad i iznositi kritike. To što ravnatelj i glavni urednici na Televiziji ta kritična mišljenja Programskog vijeća ne uvažavaju i ponašaju se po principu "psi laju, karavana prolazi" to je zapravo naš problem, a ne problem Programskog vijeća. Dakle uz to da informativni program zapravo je postala jedna kombinacija crne kronike i europskih uspjeha premijera, odnosno samozatajnih hrvatskih eurostručnjaka te omalovažavanja Hrvatskog sabora kao usput, obzirom da su mediji, a osobito Televizija danas glavni izvor utjecaja na kulturu, ideje i modele ponašanja, upitno je zapravo čiji i kakav sustav vrijednosti HRT pokušava izgraditi. Ako niječu planski pristup, to je onda još gore, jer to je dokaz anarhije i nepostojanja sustava što je jednako loše ako ne i lošije kao i iskrivljavanje, odnosno postajanje iskrivljenog sustava vrijednosti. Pri tome treba naglasiti začuđujuću sklonost HRT-a spektaklu i senzacionalizmu bez osnovnog osjećaja odgovornosti za izrečeno i prikazano, bez obzira da li je riječ o informativnom, zabavno-rekreacijskom ili kulturnom sadržaju. U tom smislu imajući u vidu snagu i sposobnost medija da utječu na individualna obiteljska društvena ponašanja trebalo razmisliti i o odgovornosti onih koji su u mogućnosti djelovati snagom medija. To je dakako opet ovdje već jednom spomenuto medijsko novinarsko reketarenje kojima smo zapravo svi koji se bavimo politikom svjesni, i uopće javnim radom ne samo politikom. Promicanje konzumizma što je svojstveno privatnim ili komercijalnim televizijama sve je prisutnije na žalost, i na HRT-u. Direktnim ili indirektnim reklamama stvara se lažna slika, jedna fikcija o pojedincu, društvu i svijetu, a to je dakako pogubno za jednu zajednicu jer tada sve postaje upitno a zalaganje za dobro postaje jednako vrijedno kao i zalaganje za loše. U takvim odnosima onda nema mjesta za bilo kakvu ozbiljnu raspravu, a to u krajnjoj konzekvenci znači da nema mjesta niti za istinu. Najnoviji primjer "Latinice" ovdje je kao primjer ovog što govorim, već nekoliko desetaka puta isticano. Ja bih zato vas upozorio na jednu inicijativu za HTV javnu televiziju koje je primilo ja mislim više klubova ovdje, ali nitko do sada o tome nije govorio, ja je imam u ruci, to je inicijativa potpisna o 53 eminentna novinara Hrvatske radiotelevizije, odnosno Hrvatske televizije. Dakle to su ljudi koji su se izložili ne samo kao mi političari i javni radnici medijskom reketu nego su se ovog časa izložili tome da jednostavno ostanu bez posla. Oni svojim imenima i prezimenima svjedoče ovo što ja govorim pa ćete mi dopustiti nekoliko izvadaka iz njihove inicijative. Kažu oni: Uloga je Hrvatske televizije kao javne televizije da pruži one edukativne i elitističke sadržaje za koje komercijalne televizije nemaju interesa. Važna je i njena uloga održanja društvenih, moralnih i nacionalnih vrijednosti te socijalna osjetljivost. Tvrdimo da je HTV zanemarila svoju ulogu javne televizije kakva se njeguje u zemljama europske demokracije. Da HTV takvu ulogu mora zadržati jer temeljem nje ostvaruje poseban položaj i pravo na pretplatu. To je citat iz njihove inicijative, a ja ću dodati u ime kluba HSP-a: Treba jasno i glasno reći, pretplata je, gospođe i gospodo, porez na kupnju televizora, LCD-a ili plazma ekrana. I to doživotni porez na kupnju tih elektroničkih naprava. Taj doživotni porez ne prestaje čak ni kad odete u mirovinu. Kupite li jednom televizor plaćat ćete taj porez za kupnju tog televizora do kraja svoga života. I to je istina. HTV je zastranila, dakle, u natjecanju s komercijalnim televizijama, ali postavlja se pitanje ponovno iz ove inicijative citiram: "Plaćaju li se kao gotovi proizvodi emisije koje se snimaju tehničkim sredstvima samog HTV-a". I želim odgovore na ova pitanja, gospodine Galiću i gospodo urednici Hrvatske televizije. Sudjeluju li vlastiti potplaćeni profesionalci, snimatelji, montažeri, rasvjetljivači, itd. u stvaranju dobiti za vanjske produkcijske kuće kao najamna snaga? Angažiraju li se vanjske produkcijske kuće za proizvodnju sadržaja koji se mogu jeftinije proizvesti unutar HTV-a. Postoji li transparentnost u odabiru autora emisija i produkcijskih kuća te u isplaćivanju proizvoda ili honorara? Postoji li svrhovitost i opravdanost u kontekstu ispunjavanja programskih obveza ili je riječ o arbitrarnim odlukama pojedinaca? Postoji li opravdanost honorara ili je riječ o pogodovanju na osobnoj ili interesnoj razini? Kažu potpisnici inicijative, tražimo da se procijeni svrhovitost i opravdanost odabranih programa vanjskih produkcija u kontekstu ispunjavanja programskog opredjeljenja javne televizije i da se procijeni transparentnost procesa odabira i samih potpisanih ugovora. Tom traženju priključuje se i klub HSP-a. Prelijevanjem novca u vanjske produkcije pretežno profanog sadržaja iscrpljuju se resursi HTV-a potrebni za ispunjavanje programskih zahtjeva javne televizije te se znatno smanjuju mogućnosti vlastite produkcije dramskog, dokumentarnog i igranog programa. Koliko je od aktualnog programa prodano u inozemstvo, gospodo urednici koji se hvalite stanjem na HTV-u? Koliko će se moći reprizirati za 10 ili 30 godina kao što smo gledali reprize još donedavno različitih HTV-ovih emisija od "Malog mista", "Mejaša" i da ne spominjem dalje? Što će moći biti pridodano fundusu trajnih vrijednosti HTV-a koje su se stvarali ugled HTV-a od 1956. godine od vaše produkcije koju ste proizveli u proteklih nekoliko godina? Upravljačka struktura ne smije voditi HTV kao privatnu televiziju već odgovorno prema sveukupnoj javnosti, prema ugledu kuće i prema ljudskih i tehničkim resursima kojima raspolaže, njegujući kriterije profesionalnosti. Podcijenjena su specifična televizijska znanja poput snimanja, montaže, itd., a stvara se kasta menadžera, naručitelja i urednika posrednika bez novinarske vjerodostojnosti koji sudjeluju u sivoj raspodjeli pretplatničkog novca, a što je zapravo porez na posjedovanje televizora. Tvrdimo da se u imenovanjima ne poštuju opća načela profesije. Novinari su imenovani za urednike dnevnika i vijesti bez ijednog novinarskog priloga. Za dopisnike s manje godina staža na HTV-u niti odredbe Zakona o radu, niti kolektivnog ugovora ili internih pravilnika o radu i sistematizaciji koje za pojedine funkcije propisuju određene uvjete godina staža ili druge posebne uvjete koji nisu poštivani. Tražimo da se obustavi praksa nepotističkog zapošljavanja i umjetnih imenovanja koja dovodi do navijačkog i poltronskog novinarstva i zatomljavanja slobodne kritičke riječi. Kadrovska politika vodi se tendenciozno, odabir ljudi vrši se sukladno jednostranim vrijednostima opredjeljenja nositelja "naši" i "njihovi" ili suradljivosti "sviđa mi se", "ne sviđa mi se". Favoriziranje novinara jednog političkog opredjeljenja dovodi do zabrinjavajućeg debalansa u objektivnosti informiranja. Perjanice programa su prečesto prepoznatljivo usmjerene i tendenciozne, a nemaju pandana sa druge strane političkog spektra što dovodi do debalansa i cjelokupnosti programa. S druge strane, novinari drugačijeg opredjeljenja ili oni u kojima je stvorena takva fama stigmatizirani su i rad im je onemogućen. Čitava jedna generacija novinara, protagonista drugačije političke opcije odgurnuta je sa HTV-a ili je marginalizirana. HTV međutim mora predstavljati ukupnost društvenih kretanja, a konzervativno opredjeljenje gospođe i gospodo jednako je legitimno kao i lijevo, liberalno, progresivno ili bilo koje drugo. Ako je ranije HTV bila isključivo prema lijevom orijentirana to ne može opravdati isključivost prema konzervativnom opredjeljenju i obrnuto. Programska se politika ne smije naslanjati na vlast niti na ideološko opredjeljenje, a jedini kriterij mora biti novinarska profesionalnost koja se odjeljuje od osobnog opredjeljenja. Protagonisti navijačkog novinarstva zaštićeni su ekskluzivnim ugovorima dok se brojni profesionalni novinari drže u zapećku i njihov se pristup javnosti filtrira što odaje dojam programskog djelovanja. Sve to pokazuje kako se kadrovska politika vodi tendenciozno u nastojanju jedne interesne skupine da stekne kadrovsku dominaciju na HTV-u u svrhu dugoročnog ostvarivanja društvenog utjecaja i financijskog probitka. Dakle, gospodine Galiću, ako vam trebamo vjerovati da vi niste krivi za ono što se događalo jučer, sigurno ste odgovorni jer su krivi vaši urednici. I za kraj, ističem i vrijeme, nisam stigao ali dopustite samo nekoliko stvari. O troškovima stručnog usavršavanja zaposlenika milijun i 666 tisuća kuna da mi nemamo uopće pojma o tome gdje su se obrazovali i zašto su se obrazovali ti zaposlenici jer to nije navedeno. O intelektualnim uslugama milijun i 800 tisuća 15 kuna odnose se na konzultantske usluge, revizorske usluge i ostale intelektualne usluge. Odvjetničke usluge jedne odvjetničke kuće koja, pazite, naplaćuje i šalje opomene za naplatu pretplate 4 milijuna kuna i najznačajnijem iznosu su isplaćene jednom tom odvjetničkom društvu po osnovi ovršnih postupaka u vezi neplaćanja HTV pretplate. I gospodine Galiću, za kraj odgovorite mi molim vas na ova pitanja. Kao da se sada nalazite u emisiji "Otvoreno". Koliko ima zaposlenih na HTV-u kojima mjesečna primanja prelaze u prosjeku iznad 15 tisuća kuna, i to recite brojku? Primanja sva, dakle sa svim, ne sama plaća. Drugo, koji je odnos primanja HTV-ovih 150 rukovodećih ljudi, odnosno 150 najbolje plaćenih ljudi na HTV-u. Tu ljestvicu prvih 150 naspram 150 saborskih zastupnika. Treće, da li ste koristili službeni auto, s kim ste putovali, tko je platio, kako je obračunato gorivo? Koliko su koštali troškovi hotela za vas i vašu obitelj i članove vaše obitelji za vrijeme posjeta i prisustvovanja Davis Cupu i Bratislavi i da li ste podnijeli izvještaj o službenom putu i troškovima i koliko su ti troškovi?
Molim, zaključite.
I za kraj, zašto javna televizija ima tajne ugovore? Ako se nešto zove javna televizija recite zašto postoje tajni poslovni ugovori koji su sakriveni poslovnom tajnom. Zašto postoje tajni ugovori i menadžerski o plaćama, a to se odnosi, dakle, i na vas.
Hvala lijepa.
I koje su vaše beneficije prema tom ugovoru?
Hvala lijepa, molim vas, gotovo. Gotovo.
Hvala lijepa. [[Pljesak.]]
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Pa kolega Rožić u svom vrlo nadahnutom govoru govorio je o obrazovanju novinara, govorio o stvaranju novih kasta. Nema tamo nikakvih novih kasta, ali da imade ljudi bez uvjeta koji su primljeni na te poslove i da se time kršio Statut HRT-a, to je vrlo važno. Glavni novinari na Hrvatskoj televiziji …
Netočnost navoda, kolega Lončar.
Molim?
Netočnost navoda. Tko je, šta je netočno u izlaganju zastupnika Rožića.
Da, nije točno ovo o obrazovanju, nego sam htio da se o toj novoj kasti sam htio nešto reći jer su tamo glavni novinari.
Ne možete, morate ispraviti netočni navod, to je pod drugo.
Ali evo jedan konobar ima tamo 15 tisuća kuna plaću, a vidite koliko imaju naši saborski konobari.
Ali niste ispravljali netočni navod. Nemojte mi to. I poštovani zastupnik Slaven Letica, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče. Netočan je navod gospodina Miroslava Rožića da su 53 zaposlenika HTV-a uputila ovaj doista šokantni prosvjed, od sinoć kad sam ja to dobio ih se još 6 priključilo. Ja mislim da bi vi morali dati ovog časa šansu glavnom ravnatelju da se očita o tome jer se radi o jednom snažnom pokretu otpora ljudi sa imenom i prezimenom, puno snažnijim od foruma 22 kojim sam i ja pripadao u tom.
Hvala. Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a, MDS-a, poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine Galić i suradnici, kolegice i kolege. Pa nakon što je cijeli dan obojen sa puno teških i jakih riječi o važnosti, možda i najvažnije važnosti u Hrvata koju predstavlja HTV dozvolite da se klub malih stranaka, klub regionalnih stranaka PGS, SBHS i MDS očitiju o ovome na možda jedan malo drugačiji način sa nižom oktavom, na nižoj razini, ali pokušat ćemo isto tako reći neka svoja mišljenja za koja mislimo ako bude postojalo neko uho da to želi čuti, možda neće baš biti sve za baciti. Mi ćemo u klubu prihvatiti Izvješće jer držimo da je Hrvatska televizija javna televizija i pojednostavljeno rečeno neovisno o svim manama koje ona ima najbolja je televizija u Republici Hrvatskoj i mi od toga ne dvojimo, a mislimo da se povremeno u utakmici sa komercijalnim i privatnim televizijama HTV-u dešava da prijeđe granicu svoje javnosti i da bi o tome se moglo voditi računa, međutim i kao ljudi koji se bave politikom i kao gledaoci rekli bismo da nam se jedan dan više dopada, drugi dan manje, da je dobra i loša zavisi od toga koje i kakve teme obrađuje i da li ide u skladu sa našim stavovima ili ne, pa u konačnici cjelokupnu ovu raspravu od jutros obilježava ustvari jedan stav prema Hrvatskoj televiziji kroz koga se ustvari jasno vidi da se ocjene donose prije svega kroz vlastiti stav da li se realizacija osobnih, pa onda i političkih pa i stranačkih želja realizira bolje ili slabije kroz HTV i u tom smislu se i ocjene u jednom dijelu razlikuju, dopadalo se to nekome ili ne. Međutim ja ću u ovoj raspravi spomenuti dva prethodnika. Jedan je gospodin Pupovac koji je upotrijebio jednu dobru sintagmu, a rekao je, upotrijebio je, pokušao je objasniti i reći nešto o standardu kulture javnoga govora. Mislimo da je HTV kao javna televizija ta koja definitivno ozbiljno treba promovirati jedan novi standard kulture javnoga govora, težiti da on ide na jednu višu razinu, da ide na razinu države u kojoj je većinski narod onaj koji ima tisuću godišnju pismenost, tisuću godišnju kulturu javnoga dijaloga i mi bismo u tom standardu ukazali da nam se čini da se on pomalo uspostavlja, naravno da je on nekada niži i viši, ima on i svoje dobre uzlete, a ima i primjere kada pada dosta niskom. U vezi toga mi bismo sam program, pa onda i standard kulture javnog dijaloga ocijenili u jednom dijelu u kome mislimo da nije dosegao razine koje treba kroz dvije stvari. Čini nam se da je taj standard ponekad malo pristran, a ponekad i površan i mislimo da u tom smislu stručni ljudi koji vode HTV i njegove dijelove bi trebali povesti malo računa. Ta pristranost se po nama očituje u smislu da se ponekad dosta pristrano biraju opće vrijednosti koje se obrađuju na HTV-u kao javnoj televiziji, ali to uvijek netko respondira apsolutno sa općim interesom. Isto tako se na pristran način biraju i političke teme, posebno se ponekad favorizira lijevo-desna politička podjela u Hrvatskoj koja, mi se duboko nadamo, nije dominantna politička podjela i mislimo da se pomalo prevazilazi pa da bi iz tog razloga i HTV trebao malo bolje korespondirati sa tom temom. U smislu zastupljenosti hrvatskih prostora ili da kažem hrvatskih regija u informativnom političkom programu Hrvatske televizije pristranost je izrazito naglašena, o tome ću kasnije kazati nešto više, postoje zakinuta područja i krajevi, postoje favorizirana područja i krajevi. Druga karakteristika tog standarda kulture javnog govora koji se na HTV-u stvara jeste povremeno dosta jako prisutna površnost. Ja ću to reći kroz jedan dio samo kao primjer, ima i u drugima. Ne kažem da ona dominira, površnost se vidi, ja bih rekao na nekim temama koje se izrazito nedovoljno analitički prikazuju i to u smislu stručnosti, a polazi se od teme i polazi se od najave kako se želi nešto jako stručno obraditi, a tome se umjesto stručnoga dodaje uvijek potrebna doza soli koja je politička, ideološka pa makar i te teme to nisu i onda je potpuno jasno da se u analizi tih tema griješi. Jedno od onoga o čemu ja često govorim s ove govornice jeste zdravstvo. Ja ću to i potkrijepiti. HTV je jako temeljio obradio informatizaciju zdravstva u Republici Hrvatskoj, ali on je obradio na način da je informatizacija zdravstva predstavljena gledateljima Hrvatske televizije na način da se radi o sukobu dva klana, klana iz bivše vlasti i klana iz ove vlasti koji su se svađali pred, ja se nadam milijunima gledalaca HTV-a oko toga tko je imao bolju, a tko slabiju kontrolu nad informatizacijom zdravstva koja je veliki biznis i ustvari su gledatelji koji su sjeli pred televiziju da čuju nešto što će možda poboljšati funkcioniranje zdravstvene službe ustvari slušali bljuvotine koje su govorili o tome tko je više provizija uzeo znate, a to je par exellence stručna tema. Druga, isto tako iz sličnog područja. HTV je obradio jako dobro temu razvoja bolničkog sustava u Hrvatskoj, a znate na što je to ličilo? Ta emisija je ličila ovako, rebro, pa onda rebro, rebro, Dubrava, pa onda a blato, pa ćemo renovirati blato, pa onda opet Rebro, Rebro, Dubrava, pa se činilo da svi Hrvati ili hrvatski građani žive u Zagrebu, da svi idu samo u zagrebačke bolnice i da je razvoj bolničkog zdravstva u Republici Hrvatskoj isključivo razvoj zagrebačkog zdravstva. Informativno politički program Hrvatske televizije ne pamtim kada je donio problem i pokušao u dvije minute, a ne u satima govoriti o katastrofalnoj situaciji bolničkog zdravstva Splita, o katastrofalnoj situaciji bolničkog zdravstva Pule, o tome da na milijun ljudi imamo jednu Kliničku bolnicu u Slavoniji ili npr. da 10 godina govorimo, a ustvari karavani prolaze o novom KBC-u u Rijeci. Znate i sad se to pokušava prikazati kao jedan analitički pristup, mi smo to jako dobro odradili. Ne, mislim da tu površnost si HTV kao naša javna televizija ne bi trebao dozvoljavati. Nadalje bih nešto rekao o odnosima tema. Već sam rekao, pristranost je jako izražena kada se pogleda malo o kojim se temama i kakva je zastupljenost pojedinih područja Republike Hrvatske u programu HTV-a. Onda, apsolutno imamo nadprosječnu zastupljenost centra, ja ću reći metropole, a hrvatska periferna područja hrvatske regije ili ću se malo narugati sa riječi provincija su zastupljene katastrofalno slabo. Ne može "Hrvatska danas" sa jednim svojim dijelom zadovoljiti potrebe hrvatskog društva koje je u svojoj biti takvo kakvo jeste jer je Hrvatska takvog oblika kakvo jeste, ima svoje regionalne identitete kakve ima i ima svoje regionalne probleme takve kakve ima. No međutim, mi isključivo i jedino imamo tu Hrvatsku danas. Posebna je priča, ja ću i o tome reći, to je bez puno kompleksa zastupljenost političkih stranaka u programu informativno-političkom HTV-a. Gospodine Galić, vi se isto sjećate i u vremenu kad ste već vi bili ravnatelj a i prije vas prethodni ravnatelji imali smo povremeno sastanke predstavnici političkih stranaka koji su zastupljeni u Saboru sa rukovodstvom HTV-a, dobivali smo analitiku, dobivali smo izvještaje, dobivali smo minutažu, žalili smo se na to, nismo bili prezadovoljni ali vidjeli smo i te postotke, i te krivulje i te torte, dijagrame ali toga već nekoliko godina nema. Ja u ime malih stranaka moram kazati da mi na to imamo ozbiljnu primjedbu. Reći ću vam i zašto. Nitko tko u fer i korektnoj političkoj utakmici koja se zove demokratski izborni sustav u Hrvatskoj, nitko tko u toj utakmici dobije pravo na političko predstavništvo ne može od javne televizije biti zanemarivan a zanemarivan je. I to zanemarivan je u odnosu na to kako smo bili tretirani u teža vremena 1992., 93., 94., 95., 96. Imali smo pravo na sekunde, imali smo pravo na minute, imali smo pravo da kažemo što hoćemo od svoga rada, da prezentiramo cijeloj Hrvatskoj a ne da se to objavljuje samo i isključivo u toj Hrvatskoj danas tako da ne daj Bože ne bi u Osijeku vidjeli što to mi u Rijeci mislimo ili da ne bi ovi u Splitu vidjeli što misle u Čakovcu. Prema tome, imali smo korektniji i fer odnos do malih političkih stranaka. A ja ću oko toga reći, male stranke su relativno male kao što su i velike relativno velike i želio bih to i zbog javnosti kazati. Naime, kad uzmete da velike stranke djeluju u dvadeset županija pa ostvare 6% nacionalnog reitinga a neka druga stranka koja je mala djeluje u jednoj županiji pa ostvari 1 ili 2% mislim da se u matematici relativnog značaja veličine možemo jako dugo prepirati. Prema tome, mislim da se nešto mora promijeniti u pravu svih onih koji su parlamentarni i koji su parlamentarnost ostvarili na legalan način da budu adekvatno zastupljeni u centralnim informativno-političkim programima naše javne televizije Hrvatske televizije a to apsolutno je sada na nuli. Samo ti koji su se proglasili velikima i njihovi predstavnici vrlo često politički manekeni imaju pravo objašnjavati i držati predavanja gledateljima HTV-a o svim temama. Možda i u svim drugim grupacijama koje ja zastupam ima onih koji imaju i dosta znanja i više i boljeg znanja na određene teme od mnogih koji se pokrivaju uvjetno rečeno veličinom svojih stranaka. Iz tog razloga na kraju želio bih jasno kazati. Mi ćemo pokrenuti ozbiljne političke inicijative prema čelništvu Hrvatskoga sabora gospodine predsjedniče, prema vama kao Ravnateljstvu Hrvatske televizije u tom pravcu da se napravile analize i da se vidi jesam li ja govorio istinu, je li Istra zastupljena isto kao i Zagreb, je li Dalmatinska zagora zastupljena isto kao i Zagreb, je li Čakovec zastupljen isto kao i Zagreb na javnoj televiziji? Jesu li otoci zastupljeni jednako? Znate, da se vidi da li je mogu će da u godinu dana u nijednoj centralnoj informativno-političkoj emisiji se ne spominje nijedna regionalna stranka a one od 92. sa različitim brojem zastupnika participiraju u ovom parlamentu pa i sada trenutno participiraju sa sedam zastupnika i mislim da imaju pravo da izražavaju svoje mišljenje ukupnoj hrvatskoj javnosti a ne samo kroz lokalne programe lokalnoj političkoj javnosti. Mi očekujemo te pomake pa makar se oni nekome činili malo i staromodni. Ja ću, vi se svi dobro sjećate, pa postojao je stranački klub pa ste imali 30 sekundi mjesečno ako ste bili parlamentarna stranka da pošaljete političku poruku o svome radu i o svojim stavovima cijeloj hrvatskoj javnosti. Pa to je bilo 93. i 94. kad smo bili u ratu a sada smo dosegli silne. Daleko smo ugurali u razvoju javne riječi, a na koncu konca takvih mogućnosti mi više nemamo i to je ono što je istina. Prema tome, mi zaista mislimo da je ono kako je, i sad ću citirati drugoga zastupnika koji je danas govorio kako je rekao Vujić po meni je ovo tema koja je uloga HTV-a u razvoju hrvatske demokracije. Za nas kao Sabor to treba biti dominantno pitanje. Iz mog kuta gledanja, iz kuta gledanja političke grupacije koju ja zastupam za mene je važno da HTV kao javna televizija ne omogućava, ne otvara dovoljno prostora regionalnim temama i regionalnim političkim opcijama koje su sve odmah da naglasim hrvatske opcije i koje su legitimne i koje od 92. godine participiraju u Hrvatskom saboru i odrađuju svoj posao korektno u odnosu na to koliko znanje imaju. Ja vas molim da u tom smislu naše inicijative koje će ići i razmotrite. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Za riječ se javio glavni ravnatelj HRT-a gospodin Mirko Galić. Izvolite! Sa mojom preporukom da se osvrnete posebno na one dijelove iz pojedinih klubova koji su se odnosili na financijski dio a napose na plaće. Mi smo u Hrvatskom saboru permanentno stavljeni na jedan stup srama pa da malo usporedimo i te plaće i podatke kako s time stojimo.
Hvala gospodine predsjedniče što ste mi dali mogućnost da odgovorim na dio pitanja koja su ovdje postavljena. Na sva pitanja ne mogu odgovoriti. Ne mogu na sva odgovoriti jer niti bi mi vrijeme dopustilo niti pri sebi imam sve one podatke i aparaturu da mogu zadovoljiti sto ili koliko tema, pitanja, potpitanja ili podtema koje su ovdje izrečene, ali ću početi od onih za koje mislim da su najvažnija. Prvo, oko samog izvješća, godišnjeg poslovnog izvješća 2004. godine. Ovdje je izrijekom postavljeno pitanje ili sumnja da je taj izvještaj netočan. Rečeno je čak friziran, nepotpun i lažan. Ono što smo mi mogli poštujući struku financijsku, knjigovodstvenu i revizorsku ustanoviti i provesti jest da je naše poslovanje u 2004. godini na vrlo strogoj stručnoj analizi bilo pozitivno. Ono je imalo rezultat, konačni rezultat manji nego što je imalo prethodne četiri godine ali zato postoji sasvim jasno i vjerujem za dobronamjerne uvjerljivo opravdanje. Mi smo u 2004. godini imali na televiziji jedan program manje i taj program je ne samo bio ukinut HRT-u odnosno HTV-u nego je on izravno postao konkurentski program. A ako je u 2003. godini ukupni marketinški rezultat na tri programa Hrvatske televizije iznosio 400 milijuna kuna po nekakvoj prosječnoj matematici mi smo mogli u 2004. godini imati stotinjak milijuna marketinških prihoda manje. Imali smo čini mi se 16 milijuna što znači da smo sa dosta napora i ja ću to reći s dosta uspjeha bez obzira na sumnje koje ovdje vidim na prvom i na drugom programu zadržali veliku većinu naših oglašivača. Optuživati vodstvo HRT-a i HTV zato što su pali prihodi od marketinga ne djeluje mi sasvim korektnim poslom. Zašto? Zato što nije rukovodstvo HRT-a ostavilo ili namjerno planirano svoj treći program nego je zakonom koji je usvojen u ovoj sabornici treći program privatiziran. Teško je očekivati, teško je očekivati da možemo zadržati i ovce i novce. Nešto smo izgubili ali naporom, kvalitetom programa koji smo koncentrirali na prvu i na drugu mrežu mi smo uspjeli u bitnome sačuvati veliki dio našeg marketinškog … [[Govornik se ne razumije.]] Što se tiče pristojbe ne možemo opet biti krivi zato što je samo pristojba ili prihod od pristojbe rastao. On je rastao po logici koja je opet utvrđena u ovome Saboru. Jedan i po posto prosječne godišnje plaće u Hrvatskoj. I to se provodi. Na nama je naravno da osiguramo da provedba te zakonske obveze bude što uspješnija i mislim da smo u tome našli neka rješenja i uz pomoć odvjetničkih ureda i uz pomoć instituta ovrhe i na troškove koje plaćamo odvjetničkim uredima, sudske takse koje dajemo sudovima mi smo gotov na svaku uloženu kunu izravno dobili dvije. A da ne kažem da postoje posredni utjecaji da se taj ajmo reći institut ovrhe ili mogućnost sudskih tužbi odražava tako da svi obveznici pristojbe ozbiljnije shvaćaju svoju obvezu. Međutim zapažam u pojedinim diskusijama da se jedno miješa s drugim i da se brojke čitaju tako da budu nepovoljne za ovo rukovodstvo. Ne kažem da ni to nije moguće, ali tvrdim da to nije korektno. Ovaj rezultat je dalje revidiran. Može se ovdje sumnjati, ja nemam razloga u sposobnost, stručnost i objektivnost neovisne financijske revizorske kuće. Ali došla je i državna revizija. Obavila je svoj dio posla i sada priprema izvješće. Siguran sam da će ga napraviti u punoj stručnosti i u punoj samostalnosti kao što ga je radila i do sada. Ja poznajem, vjerujem da su većina koji su ih znali zaboravili da je državna revizija ispravila određene, i određena izvješća i to tako da su od 6 i pol milijuna pozitivnih postali 175 milijuna negativnih. I to je poznato u HRT-u. I to nije nepoznato i nekima od zastupnika u ovome Saboru. Ja sam siguran da se to neće ponoviti jer naš cilj nije bio da lažno prikažemo izvješće. Cilj nam je bio da našem vlasniku i javnosti, našim pretplatnicima preko vas damo realnu objektivno prikaz našega stanja. Rečeno je utaja. Utajili smo 0,5% koje moramo davati Vijeću za elektronske medije. Mi smo odgovorili tako da smo od prvog dana formiranja Vijeća za elektronske medije plaćali do jedne lipe. I plaćamo to svo ovo vrijeme godinu i po dana. Ono što je sporno između nas i Vijeća jest kada je Vijeće konstituirano? Da li i prije nego što je počelo raditi ili kad je počelo raditi? MI tvrdimo ispunjavamo naše obveze da Vijeće je počelo raditi onog dana kada je konstituirano, ne prije toga. Ali ja bih volio da briga za istinom bude opća i općenita. Pa da se postavi na primjer pitanje i da se zatraži odgovor koliko komercijalne televizije prijavljuju svojih prihoda i koliko one plaćaju na ime svoje obveze od 0,5, od 0,5% ukupnoga prihoda. Vjerojatno biste se mnogi iznenadili. Ja vas ne želim iznenaditi i iznenađivati tim podatkom. Tko hoće može ga dobiti. Zatim je rečeno da smo utajili 3% na ime obveze prema Fondu za poticanje pluralizma. I tu mi dok izvršavamo svoje obveze striktno od dana kada je taj Fond formiran. Formiran je onda kada je registriran. Formiran je onda kada je dobio pravilnik o raspodjeli i mi od toga dana plaćamo uredno svojih 3% na ukupne prihode iz pristojbe. Ranije da li smo trebali plaćati? Mi smatramo ne. To je predmet suda, to je i predmet Ustavnog suda jer smo mi podnijeli predstavku Ustavnome sudu tvrdeći da je taj dio zakona neustavan. Slovenski Ustavni sud je na primjer presudio u korist Slovenske radio-televizije. Njemački Ustavni sud u Carlsrueuru je donio istu presudu jer je rečeno da se pristojba ne može koristiti nego za financiranje javnih servisa. Vidjet ćemo kakva će biti presuda našega Ustavnog suda, ali ja ne bih se žurio proglasiti da je to utaja jer je sve u fazi čiste zakonite procedure u kojoj mi dokazujemo jedno, a oponenti dokazuju drugo. Dalje, prekoračenje prava minutaže. Izračunat je već i ukupni prihod nelegalni, nezakoniti prihod od 10 milijuna kuna. Moram reći da ne znam kako je izračunat niti je on realan. Nikakve takve, takvog izračuna ne postoji osim ako se ne služimo argumentacijom i podacima protivnika, komercijalnih protivnika i konkurenata javne televizije. Osim toga kad bi to i bilo čak točno što nije jer nekoliko sporadičnih iskakanja koja se više ne mogu dogoditi jer smo emitiranje programa prenijeli na servis ne bi dalo za pravo da se iznosi ni takva brojka ni takav zaključak. Ali kad bi sve to bilo tako što nije to ne bi moglo utjecati na poslovno izvješće za 2004. godinu jer sve to što se navodno događa događa se u 2005. godini. Mi možemo dodavati da bi zaključak ispao teži, ali od dodavanja i juha ponekad postane neprobavljiva. Ovdje je meni postavljeno … … [[Upadica se ne razumije.]] Ako dopustite samo zadnje pitanje [[Upadica: Sada isteklo je vrijeme, isteklo je vrijeme. Vi ćete se opet moći javiti.]] Želio sam gospodinu Rožiću odgovoriti.
Doći ćemo i na to. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. Baš ne može bezbroj puta jer, bezbroj puta. Da. Broj je određen. Ispravci 6 netočnih navoda, poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo. Upravo sam htio ispraviti netočan navod gospodina Galića koji je rekao očito nepoznavajući posve naš Poslovnik da nema ovdje vremena odgovoriti na sva pitanja. On kao podnositelj izvješća može se javiti iza svake rasprave, svakog pojedinog zastupnika, svakog pojedinog kluba i ima na raspolaganju 20 minuta. Prema tome koliko je prijavljeno njih 60 puta 10 puta 20 minuta možete govoriti. Imate neizmjerno puno vremena da odgovorite na sva pitanja. Drugo, ovrha
Dobro. Hvala lijepa.
Drugo, ovrha, ispravak netočnog navoda o ovrsi dakle o plaćama odvjetničkom uredu za ovrhu. Pa HTV imade pravnika koji mogu podnositi ovršne postupke. Zato ne treba odvjetnički ured i ima ih dovoljan broj da bi to odvjetnički ured radio. Tu je očito riječ zapravo o jednom nepotizmu. Hvala lijepo.
Hvala. Drugi ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Niko Rebić.
Gospodine predsjedniče. Pa gledajte gospodine Galiću, nije točno da ste ostvarili slabiji financijski rezultat u 2004. godini zbog toga što vam se smanjio program, ostali ste bez 3. programa. Ja vas pitam kako ste mogli primiti 200 novih djelatnika u toj godini …
Nemojte pitati, ispravite netočni navod.
… kada se opseg posla smanjio. Dakle to je razlog ovako lošeg poslovnog rezultata. Dakle, opseg posla se smanjio, oni su primili 200 novih djelatnika i danas imaju najviše djelatnika u povijesti Hrvatske radiotelevizije.
Treći ispravak, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, gospodine ravnatelju Galiću. Nije točno da vi imate pravo, niti saborski zastupnici uspoređivati rad komercijalnih televizija u Republici Hrvatskoj, niti ih prozivati za programska načela, niti za financijsko izvješće. A mi imamo pravo na to po Zakonu o Hrvatskoj radioteleviziji prozivati i raspravljati o Hrvatskoj radioteleviziji i pozivam se na Opće odredbe članak 1. i stavak i 1. i 2.
Četvrti ispravak, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Galić je rekao, citiram: "Izgubili smo dio marketinga zbog privatizacije trećega programa.". Držim da je to netočno. Ako je to točno onda se postavlja pitanje, i time obrazlažem ispravak netočnoga navoda. Zašto na Hrvatskoj radioteleviziji radi 3 tisuće 688 ljudi, zašto ima isto toliko honoraraca, koliko je primljeno novih ljudi u zadnjih primjerice 4 godine, koliko ih je otišlo u mirovinu i koliko je njima dokupljen staž? Još nešto, po članku 16. našeg Poslovnika molim vas odgovorite nam kolika je plaća autora sinoćnje emisije? Koliko imade odjela i po kojoj cijeni su kupljena ta odjela? Zatim, ja bih vas lijepo molio kolika je gledanost te emisije …
To nije ispravak. Ovaj drugi dio, zastupniče Lončar, ovo drugo nije ispravak netočnog navoda. Pod drugom firmom … [[Govornik se ne razumije.]]
I koliko ljudi radi u toj emisiji.
Poštovani zastupnik Frano Piplović, ispravak netočnog navoda.
Gospodin Galić je govorio maloprije o tzv. utaji djela sredstava iz tog Fonda za razvoj medija i da iznio je konstataciju da ne smatra da su u tom dijelu pogriješili kao Televizija što ta sredstva nisu bila odma' bila upućena za druge medije u taj Fond. Ja mislim da je tu pogreška, da je to pogrešan stav. Naime, zakon …
Ne možete ispravljati pogrešan stav. Pod …
… [[Govornik se ne razumije.]] gospodine predsjedniče, navod.
Recite koji je netočan navod. Pa dajte.
Netočno je jer zakon obvezuje isto tako lokalne medije da financiraju dio svog javnog servisa, taj 20% upravo iz ovakvih fondova kao što je ovaj.
Poštovani zastupnik Andrija Hebrang, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo. Niza netočnih navoda koje je gospodin ravnatelj iznio zbog kratkoće vremena … [[Zbog predsjedničkog zvona govornik se ne razumije.]] Molim da mi se zvonjava oduzme od mog vremena. Dakle, nije točno da obveza Hrvatske radiotelevizije o uplati Fondu za poticanje pluralizma i raznovrsnosti električnih medija teče od kad je Fond osnovan, nego od kad je zakon donesen gospodine Galiću. Zakoni u ovoj državi izgleda vrijede za sve osim vas. Dakle, to ste netočno izjavili. Trebali ste staviti u zalihu 2003. taj novac i isplatiti ga 2004. Isto je netočno da nisu bili dužni uplatiti 0,5% za rad Vijeća za telekomunikacije jer je to Vijeće utemeljeno zakonom koji je stupio na snagu 30. rujna 2003. godine. Znači godinu dana prije ovog izvješća. I također ste bili obvezni to plaćati.
Hvala. Sad idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ravnatelju, predsjedniče vijeća, gospodo urednici, kolegice i kolege. Govoriti o izvješću HTV-a, zapravo općenito čak govoriti o HTV-u znači ustvari prihvatiti se ili upustiti se u jednu parnicu koja traje već godinama i u kojoj se tužitelji, a ja bih rekla ponekad i branitelji prepiru krajnjom žestinom. Za strastveni ton te rasprave svakako su krivi tužitelji. I dok se stavovi o programskoj orijentaciji te javne TV kuće ne slažu, oni jesu oprečni, svakako im nisu niti zajedničke metode kojima se služe kako bi se izborili da na HTV-u pretegne njihov pogled na svijet. Tužitelji tako dobivaju dokaz da tu ipak nešto ne valja i da su oni koji ih napadaju da se miješaju u uređivačku politiku Hrvatske televizije čine upravo to i to čine upravo stoga jer im paše njihov vrijednosni sustav, a ne zato što se načelno zauzimaju za političku neovisnost te ustanove. I javljati se stoga, makar imalo, u obranu neovisnosti Hrvatske televizije, upravo u zadnje recentno vrijeme, pa možda upravo i danas, znači svjesno se izvrši riziku. To je svjesno jedan rizičan posao u ovoj novonastaloj situaciji kad je u Saboru, a bome i preko saborskih odbora, da ne kažem i u pojedinim medijima, tuče se po Hrvatskoj televiziji bome iz svog, a naročito u zadnje vrijeme i iz teškog oružja. Ja mislim da …
Molim vas, zastupnica govori. Ja sa dužan omogućiti nesmetani govor. Izvolite.
Sve skupa, ja mislim da bi nas sve skupa ovdje treba zanimati više uzmak edukativnog sadržaja na Televiziji. To je nešto možda se svi načelno o tome slažemo, ali manje se, malo se o tome raspravlja. Jednako tako i jedna loša govorna kultura u našim medijima, koja eto tako nije zaobišla ni Hrvatsku televiziju. Međutim, upravo kako ta pitanja postaju marginalna, a ona su bitna, pogotovo za jednu javnu televiziju kao što je to Hrvatska televizija, eto tako borba za nekakvu vlastitu istinu, borba za državne nacionalne interese na neki način sigurno prikriva da je HTV predmet nečijih možda otvorenih, odnosno najprije mračnih, a onda sve otvorenijih političkih želja. I sigurno je, nedvojbeno to iz rasprava proističe da se očito neki žele nametnuti kao glavni dušobrižnici Hrvatskoj televiziji. I to je nešto što zabrinjava. To je nešto su neki u javnosti, naročito u stručnoj javnosti nazvali "počelo je počelo". Nedavni recentni događaji, da se ne spominjemo događaja protekle dvije godine izazvali su i pažnju Hrvatskog novinarskog društva tako da je ono moralo reagirati, citiram: "Upravo povodom jednog događaja gdje predsjednik govoreći u ime Hrvatskog novinarskog društva kaže kako on drži da se radi o popuštanju sve snažnijim pritiscima na neovisnost javne televizije.". Iako smo svi mislili i svi se nadali, pa i svi se evo javno i zalažemo za to da su prošla i da trebaju definitivno proći ona politička vremena, ona vremena kada se neće diskvalificirati, a još manje udaljavati oni koji drugačije misle, dakle da su ta vremena definitivno iza nas. Pogotovo u vrlo osjetljivom trenutku u kojem se Hrvatska nalazi i danas, dakle kad počinje, kada su otvoreni pregovori o članstvu u Europskoj uniji. Dakle, da napadi na novinarske slobode, pa čak i one koji nisu tako evidentni da sigurno znače i da označavaju i da se mogu okarakterizirati kao napad na demokraciju. Ja moram napomenuti nekoliko slučajeva koji su poznati javnosti, koji su sigurno poznati svima nama, da je tih nekoliko slučajeva samo u zadnje vrijeme izazvalo posebnu pozornost, posebnu pozornost OESS-a koji ukazuju čak pismeno se očitujući o tim slučajevima na opasnosti od ograničavanja novinarskih sloboda na televiziji i izvjesnih pritisaka, eto tako kaže i sam OESS ispitujuću kaže recentne slučajeve. Ne treba zaboraviti ni slučaj da je Vlada 30.9.2005., dakle ove godine, s popisa javne vlasti od kojih temeljem upravo Zakona o pravu na pristup informacijama građani imaju pravo tražiti podatke od državnih institucija izbrisana Hrvatska radiotelevizija. Ne treba dvojiti zbog čega. Dakle, nestanak Hrvatske radiotelevizije kao javne ustanove s popisa onih i to upravo uredbom Vlade koji moraju dati građanima tražene informacije, vlast očito ne želi da ti podaci postaju javni i na ovakav način imamo selektivni pristup i na neki način, zapravo na izravni način se dezavuira Zakon o pristupu javnih informacijama o čemu je javno progovorio i Transparency International i profesor Josip Kregar upravo govoreći o ovoj temi. Čini mi se da je čitava ova rasprava trebala proteći u tom smislu, a još uvijek ima vremena za to, da se ovoj medijskoj kući pruži šansa da preraste u što većoj mjeri u javnu Televiziju koja će uz takvom jednom širokom, visokom obimu … [[Ne razumije se.]] interese građana, a ne pojedine političke stranke. To zasigurno nije niti jednostavan, niti jedan kratkotrajan posao, ali mu se najmanje pomaže na način da ga se napada, da se napada da ne štiti hrvatske nacionalne interese, jer budimo jasni, budimo otvoreni, svi to znamo iz povijesti, da u vremenima izvjesne recesije ili navještaja nekakvih kriznih vremena da su opći interesi uvijek zadobivali prednost nad individualnim pravima i nad individualnim interesima i dakle na takav način ili ipak nudeći istinu iz vlastite politike također je jedan od pogrešnih načina jer također složit ćemo se zajedno svi, da su na žalost, počesta je to istina, da je na žalost politika i istinoljubivost počesto ne stanuju pod istim krovom. I upravo zbog toga i u ime toga mislim da treba prihvatiti ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo, kolegice i kolege predstavnici. Pa normalno da će se svatko pametan složiti s time da Hrvatska televizija, Hrvatska radiotelevizija mora biti neovisna, da mora biti stručna, da mora biti profesionalna. To joj je i zakonsko opredjeljenje i baš zbog toga mi danas razgovaramo. Znači vezano za te dijelove, neovisnost, stručnost i profesionalnost. Hrvatski radio je daleko odmakao u tome dijelu u odnosu na samu Hrvatsku televiziju kao što je i HINA, kao što su i neke lokalne radio postaje i sve ostalo. Ali gledajte što se događa. Napravi se korak naprijed, napravi se nešto naprijed i onda se vratimo sinoć dva koraka unatrag. Dva koraka se unatrag vratimo jer je to zloporaba neovisnosti, a nema ni stručnosti, nema ni profesionalnosti i to je ono što mene zabrinjava, što zabrinjava hrvatske branitelje, što zabrinjava hrvatski puk koji plaća tu pretplatu i o tome mi danas govorimo. To je ono što se ne smije dopuštati, sve ovo podržavamo i neovisnost i stručnost i profesionalnost, ali ovo ne možemo dopustiti. To niti je neovisno, niti je stručno, niti je profesionalno. To je tendenciozno. Najblaže rečeno tendenciozno i to moramo spriječiti. Moramo u ime hrvatskoga naroda koji ovdje zastupamo i moramo radi budućnosti te Televizije i ovoga vodstva ako se hoće raditi ono što se treba raditi. Hvala lijepa.
Nenad Stazić, poštovani zastupnik. Druga replika.
Poštovana kolegica Antičević Marinović, Vlada nije samoinicijativno brisala HRT sa popisa tijela s javnim ovlastima u smislu Zakona o dostupnosti na pravo informacija, na dostupnost informacija. Ona je to učinila na zahtjev vodstva kuće, a do tog zahtjeva je došlo nakon što je jedna od članica Vijeća, Suzana Jašić, tražila podatke o tome koliko je HDZ potrošio na predsjedničku kampanju. Kako se to nije htjelo dati Suzani Jašić, pa kako se to uopće nije htjelo objaviti u javnosti, to je onda vodstvo od Vlade ili Vladi predložilo, da briše HRT sa popisa tijela s javnim ovlastima i Vlada je tome udovoljila. Ali to vam samo dokazuje da se ne isplati biti neprincipijelan, da se ne isplati ići niz dlaku Vladi, niz dlaku HDZ-u, da se ne isplati činiti korak naprijed kako bi se zadovoljio HDZ jer vam to u trenutku kad vas odluče odstrijeliti neće vrijediti apsolutno ništa. Neće vrijediti apsolutno ništa. I u životu inače treba, puno je isplativije biti principijelan.
Predsjednik Programskog vijeća HRT-a, Zdenko Ljevak. Izvolite.
Štovane zastupnice i zastupnici, poslije izvješća ili izjašnjavanja ja bih rekao svih klubova, političkih klubova, stranačkih naime, ja ću odgovoriti na pitanja koja su upućena Programskom vijeću. Što se tiče gospodin Furio Radin je postavio pitanje na saborskom odboru vezano na način kako se formira pitanje, novinar formira pitanje i na koji način zapravo novinar može utjecati na formiranje mišljenja. Poslije tog sastanka je mislim pet dana ili sedam, kasnije održano vijeće, mi smo to postavili na vijeću i postavili zapravo zahtijevali od programskog vodstva da se ubuduće kod izjašnjavanja naznači i koji broj je utjecao, koji broj je sudionika bio na prijavi tako da se može korektno prenijeti informacija javnosti. Dakle to smo reagirali odmah. Ja moram reći da ova rasprava vijeću šalje puno poruka u smislu kako bi trebali, odnosno kako nije trebalo raditi. Ja želim podsjetiti saborske zastupnike da će vijeće dok je ovaj zakon na snazi, dok je ovo vijeće ovakvo kakvo je u funkciji, poštivati zakon i zakonske odredbe i samo na tom osnovu funkcionirati jer sve drugo i na drugi način kako bi se ponašali bi bili izvan onoga što se od nas u vijeću očekuje. Predstavnik DC-a je dao primjedbu na programsku shemu, dakle ne može se nikada znati kad se emisija, kad će se dočekati ili se neće dočekati, to smo zatražili od programskog vodstva da se kroz programsku shemu stabiliziraju kako ste vidjeli u izvješću programi odnosno termini sa kojima se, na koje očekuju gledatelji. Moram priznati da gospodin predstavnik, gospodin Pupovac je govorio o reality showima, to su primjedbe i naše. Ja vas moram upozoriti da smo mi bez razlike na ovu raspravu danas o čemu razgovaramo, prije mjesec dana zakazali vijeće koje je prekosutra u četvrtak u 10 sati, gdje su upravo ove točke na dnevnom redu, između ostalog imamo i ovu inicijativu novinara koja je došla ovdje, koja je pročitana, a ja sam je kao predsjednik vijeća dobio u petak, ona je razaslana svim našim članovima i stavljena je na točku i posebnu točku dnevnog reda već za četvrtak. Dakle, Vijeće u onom smislu koliko se, na koji način u prvom redu intervenira i na ona pitanja ili pozive kad mu se obrati, a intervenira i na emisije u onom smislu kad ih odgleda. Tako da i ove emisije o kojima je ovdje govoreno sigurno će se naći na Vijeću, na Programskom vijeću. O njima će se razgovarati i zauzeti stavove. Vijeće ne može reći da se nešto ne smije raditi, ali može reći da nešto nije dobro napravljeno ili da je napravljeno protuzakonito. Javnost Hrvatske radiotelevizije po zakonu se brani, tako zakon kaže, i preko Vijeća Hrvatske radiotelevizije. Pa nas 11 tamo nismo profesionalci, vi to morate znati. Vijeće je predvidjelo jednu funkciju i dalo mu zadatke. Nas 11 ne može sjediti za televizijom i pratiti redovno, aktivno program i onda se na svaki program očitovati. Postoji sad inicijativa na Vijeću da će Vijeće predložiti da se stručno tijelo formira koje će pratiti aktivno sve programe i na njih se onda očitovati i o tome raspravljati. Za razliku od Medijskog vijeća koje ima status zaposlenika u ministarstvu, odnosno Vladi kom je samo zadatak pratiti taj dio, to se kod nas u našem Vijeću nije slučaj. I ne može se očekivati da Vijeće, članovi Vijeća reagiraju na svaku emisiju. Reagiraju svakako, u prvom redu, na emisije koje gleda, a onda poslije toga na emisije kad dobije i pritužbe, prijave, prigovore, itd. Jer Vijeće dobiva redovito, i to sam u izvješću iznio, redovito primjedbe, prigovore i sve te primjedbe ili prigovori idu članovima Vijeća i o tome se raspravlja. Standard javnog dijaloga. To su stvari o kojima Vijeće redovito raspravlja. Upozorava ovdje nazočne članove programskog čelništva da se zahtjeva više profesionalizma. Mi smo i neke emisije koje ja nisam ovdje naveo realizirali, kritizirali i tražili ispriku od, kritizirali neprofesionalnost. Reći ću vam jedan primjer, … [[Govornik se ne razumije.]] slučaja Plaško kad je bilo, kad smo tražili ispriku glavnog urednika Dnevnika da se ispriča, pa smo intervenirali više puta na taj način. A tad kad smo imali zapravo materijal, odnosno kad smo imali konkretan primjer o tome je li se nekome sviđa program ili ne sviđa, to je vrlo široko, široki pojam. Ja mislim da o programu i dalje treba raditi i voditi računa programsko vodstvo, a Vijeće kao vijeće ga treba pratiti i nadzirati. Ne možemo svi graditi program. Ima stvari koje nisu dobre, ima stvari za koje ćemo dobiti izvješće već prekosutra kad su u pitanju, a ovdje se najviše o tome razgovaralo, sukob interesa, emisije koje su rađene u kooperaciji ili u kontaktu, itd. Dakle, o tome ćemo raditi i ja vas molim, ako naime hoćete, nema razloga da Vijeće svoje zapisnike, svoje rasprave, ako hoćete i fonograme. Vijeće ne krije od saborskih zastupnika ama baš ništa. Nema razloga. Ako hoćete fonograme mi ćemo ih uredno dostavljati članovima Sabora. Ali očekujem i od članova Sabora da kad primijeti da nešto nije dobro, zašto ili kao građanin ili kao saborski zastupnik ne uputi dopis Vijeću i da Vijeće reagira. Mislim, to je najnormalnija suradnja između vas koji ste nas birali i nas koji na neki način nadziremo programsku shemu. Evo, ja bih samo toliko. Kad bude pojedinačna rasprava ću odgovarati onda kako to bude trebalo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Marko Turić.
Poštovani gospodine predsjedniče, čuli smo od gospodina Ljevaka slijedeće. Dok ovaj zakon postoji mi ćemo tako raditi. To je točno, ali točno se ne radi. Netočno je da se tako postupa, a sad ću reći zašto. Iz nedavnog sjećanja da je radiotelevizija uzela u tobožnju zaštitu gospodina Predraga Martvejevića, lažno ga prikazujući da mu slijedi opasnost. A napadajući pritom književnika Pešodu i suca Lukića, to je istina gospodo. Hvala lijepo.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Netočan je navod gospodina Ljevaka gdje je ustvrdio da dok je ovog zakona da će se po njemu raditi i da neće drukčije biti jer po njemu se nije radilo niti će se raditi. Jer zakon striktno nalaže da radiotelevizija trajno, istinito, cjelovito, nepristrano, pravodobno informira javnost o činjenicama od javnog interesa, nepristrano obrađivanje političkih, gospodarskih, socijalnih i drugih pitanja omogućujući ravnopravno sučeljavanje stajališta različitih izvora uz provjeru izvora i sadržaja informacija prije objavljivanja u skladu sa priznatim standardima neovisnog novinarstva. To vam Zakon nalaže, a to ne radite.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo, rasprava o javnoj ustanovi, Hrvatska radiotelevizija Zagreb izaziva puno pažnje iz više razloga. Prvi je nesumnjivo uloga Hrvatske radiotelevizije kao nacionalne kuće koja treba promicati interese svih svojih stanovnika u informativnom, obrazovnom, kulturnom, športskom i zabavnom programu. Drugo, ustanova ima respektabilni broj zaposlenika, 3 tisuće 667 po podacima iz 2004. godine. Treće, prihodi kao i rashodi veći su od milijardu i 300 milijuna kuna. I četvrto, ogromna moć Hrvatske radiotelevizije kao najprisutnijeg medija u svakom domaćinstvu gdje je moguće manipulacije mogu imati neizmjerne posljedice, gazeći nemilosrdno ljudska, stranačka i vjerska prava. Iz financijskog izvještaja možemo vidjeti da od jedne milijarde i 376 milijuna kuna prihoda čak 820 milijuna ili gotovo 2/3 prihod je od RTV pretplate, a 447 milijuna od marketinga. Zakonska definicija pristojbe od 1,5% prosječne neto plaće zaposlenika u Republici Hrvatskoj osigurava stalan i siguran porast prihoda. Iz podataka vidimo da se naplaćuju zaostali dugovi neplaćenih pristojbi, nastali zbog poziva i neodgovornih političara da se iz protesta pristojbe ne plaćaju. Uz velike troškove naplate nije naplaćeno puno, a uspješnost prisilne naplate sigurno smanjuje i brojne platiše. Za gotovo 9% manji je prihod od marketinga u odnosu na 2003. godinu najvjerojatnije preliven na račune konkurentskih kuća. U rashodima čak 32% troškovi su osoblja, 440 milijuna kuna, a potpuno je nerazumljivo kako to da broj zaposlenih raste, a televizija ima jedan program manje. Na kraju 2002. godine bilo je zaposlenih 3 tisuće 159, a na kraju 2004. 3 tisuće 668. Dakle, više od 500 novih zaposlenika. U 2004. godini ukupno je otišao 121 zaposlenik, a došlo čak 200 novozaposlenih. Jasno je da nova tehnologija traži nove kadrove, ali trebalo bi i sadašnje zaposlenike redovitije educirati. Troškovi stručnog usavršavanja smanjeni su u odnosu na 2003. godinu za 100 tisuća kuna, a danas smo čuli da zapravo zaposlenicima nije jasno kud je i ovaj novac otišao. Unatoč ovim podacima za ugovore o djelu utrošeno je gotovo 15 milijuna kuna, a posebno fasciniraju autorski ugovori od čak 80 milijuna kuna. Zaposlenici ukazuju na preskupe vanjske produkcije koje koriste tehničke uvjete Hrvatske radiotelevizije, a i laici vide da tu nepotizam cvate. Bilo bi interesantno proanalizirati donacije i sponzorstva koja su u 2003. godini iznosila milijun i 600 tisuća kuna, a u 2004. godini čak 7 milijuna i 400 tisuća kuna. Prilično zgodne teme za istraživalačko novinarstvo kojim inače Hrvatska radiotelevizija obiluje. Interesantno je da su novinari Hrvatske radiotelevizije sudjelovali u medijskom linču protiv saborskih zastupnika zbog naknada troškova prijevoza na rad i s rada, a u matičnoj kući naknade troškova za prijevoz na rad i s rada povećan je za godinu dana sa 11 milijuna i 968 tisuća na 13 milijuna i 85 tisuća, dakle za milijun i 100 tisuća kuna više uz velika primanja. U tabeli ostalih troškova poslovanja pažnju zaokuplja povećanje neproizvoljnih usluga za 8 i pol milijuna kuna, a samo zatajna stavka ostali troškovi za gotovo 20 milijuna kuna. Interesantno je objašnjenje glavnog ravnatelja HRT-a da je razlog povećanju plaće od 25% osiguranje najboljih kadrova posebnim ugovorima. Pa zašto uz osigurane najbolje kadrove toliko vanjske produkcije u programu? Upravo nekoliko velikih i dobro plaćenih zvijezda Hrvatske-radiotelevizije zaslužno je za kriminalizaciju Domovinskog rata ponekima nisu dorasli ni Haaški tužitelji. To je posebno opasno za mladu generaciju rođena '90-tih. Vjerujem da su plaće povećane i vrsnim majstorima radijskih i TV specijaliziranih emisija zaslužnih za gledanost i slušanost Hrvatske-radiotelevizije. Optimizam bude mladi radijski novinari, voditelji kontakt programa koji najavljuju ipak kvalitetniju HRT-ovu budućnost. Ne čudi me da je programsko Vijeće Hrvatske-radiotelevizije posvetilo više pažnje Hrvatskoj televiziji, dok radio program svojom raznovrsnošću i velikim brojem kvalitetnih emisija uz veliku konkurenciju brojnih radio stanica odskače kvalitetom čini mi se da Hrvatska-radiotelevizija samo djelomično izvršava svoje obveze. Da citiram poznatog kolumnista jednog dnevnog lista: "Hrvatska televizija nije rastrošna, štedi na kulturi. Možda će ionako smanjena dobiti biti još manja, ako se kvalitetnije emisije pojave u primjerenijim terminima, jer natjecanje u broju meksičkih sapunica sa samofinancirajuće TV kućama srozava ionako poljuljan ugled Hrvatske televizije. Između dobiti i odgojno-obrazovno kulturne obveze Hrvatske televizije dobit je manje važna. Ionako umjesto dobiti Hrvatska-radiotelevizija bi za 2004. godinu trebala iskazati gubitak da je sukladno Zakonu o Hrvatskoj-radioteleviziji članak 54. uplatila u Fond za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija 3% sredstava koji idu na ime pristojbe. Naime nije što nije uplatila, nego je problem što stvarno takovim kućama fali, to su male radio-stanice, mali listovi, mislim da bi trebalo tu. Ista obveza izbjegnuta je i u 2003. godini. Ovi podaci smanjuju vjerodostojnost izvješća o obavljenoj reviziji i godišnjeg izvješća Hrvatske-radiotelevizije za 2004. godinu. Vjerujem da će i današnja rasprava naša mišljenja i prijedlozi pridonijeti kako to Vijeće Hrvatske-radiotelevizije kaže daljnjem razvoju programskih sadržaja u interesu sveukupne javnosti i ostvarenja zadaća koje Hrvatska-radiotelevizija ima kao javni medij.", kraj citata. Tako točno rečeno, a tako neuvjerljivo. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Markovinović je rekao da nova tehnologija zahtijeva nove kadrove. To je samo djelomično točno, na svu sreću postojeći kadrovi imaju mogućnost usavršavanja i doškolovanja za novu tehnološku … [[Govornik se ne razumije.]]
Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Markovinović govoreći o slobodama na Hrvatskoj-radioteleviziji, ja bih to proširio i na cijeli hrvatski prostor, sloboda nikada dosta, samo postavlja se pitanje koja je granica te slobode, je li ta sloboda ugrožava tuđu slobodu? Ono što sam ja prošao na Hrvatskoj-radioteleviziji od '96. do 2000. godine ne bih nikome poželio, ali nije se dogodilo da netko tada meni ispravi zarez u rečenici, a kamoli riječ, ali pogledajte što mi danas imamo. Ja sam bio, kolega Markovinoviću, na najbrutalniji način uvrijeđen, ponižen od strane novinara Hrvatske televizije i glavnom uredniku u informativnog programa Hrvatske-radiotelevizije, gospodinu Rončeviću sam nosio kada je stanoviti Milorad Pupovac rekao da sam lagao, on i njegova bratija su rekli da ja sam ja glasovao, gledali smo gospodin Rončević i ja na Hrvatskoj televiziji, gledali smo u 5 navrata vidi se da nisam ni prst primaknuo blizu glasačkoga gumbića, rekao je da će objaviti ispravak, nije ga objavio. Drugi put Gebels bi se postidio kako je jedna izvjestiteljica iz Hrvatskoga sabora kad smo govorili o deklaracijama o antifašizmu izvještavala odavde i tada sam išao kod gospodina Rončevića i molio da se to objavi, vidio je da su to laži i konstrukcije kojih bi se postidio i sam Gebels, nikada se to gospodine predsjedniče programskoga Vijeća nije dogodilo. Pitajte sada urednika informativnog programa zašto to nije napravio, zašto mi se takva šteta napravila i od toga smo trpjeli i ja i moja obitelj, čak se je na satu povijesti u gimnaziji gdje mi kćerka ide skupa sa Perinom održavao sat da u Saboru postoji fašist koji brani fašizam, a ja sam samo glasovao za drugu deklaraciju što je moje saborsko pravo. Dakle, nisam za progon i ovih nakaradnih novinara na Hrvatskoj televiziji, nego za maksimalnu slobodu, ali i za maksimalnu odgovornost. Hvala.
Hvala lijepa. Kolega Lončar, molim vas samo pazite na jedan izraz. Vi ste se tu referirali na zastupnika Pupovca, nemojte rabiti izraze bratija i sl., to ima sve. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, ali to oko toga ključića i toga glasovanja. … [[Upadica se ne razumije.]] Znam, ali s tim dodacima, vodimo računa o dignitetu jednih i drugih neovisno o neslaganjem. … [[Upadica se ne razumije.]] Jesam. Dakle, hvala na komplimentima uzajamnim. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa, evo htio sam samo reći kolegi Lončaru da se Hrvatska-radiotelevizija nekih običaja ne rješava. Sjetimo se, prije nekoliko dana nakon crne kronike iz cijelog svijeta kako je to običaj već u vijestima, vrtila se imena nekoliko saborskih zastupnika tako da su ljudi sa čudom gledali zašto nisu privedeni ili ovdje negdje u zatvor ili bar u Haag, ako ništa drugo.
Glavni ravnatelj HRT-a, Mirko Galić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Kada bi uvaženi zastupnik Markovinović bio novinar jedne moguće ili virtualne televizije, a ja član jednog virtualnog Sabora onda bih njemu poslije ove diskusije koju je danas imao izrekao puno oštrije kritike nego što je on izrekao nama. On je govoreći o troškovima dotacija, donacija i sponzorstva postavio pitanje zašto je od milijun i 600 tisuća iz 2003. u 2004. godini troškovi dotacija, donacija i sponzorstva porasli na gotovo na 7 i pol milijuna. Jedan pasos ispod toga postoji objašnjenje koje je on preskočio, a objašnjenje je da su ta sredstva u iznosu od gotovo 2 milijuna uplaćena u taj Fond za poticanje pluralizma, da su sredstva od 4 milijuna i 600 tisuća uplaćena u korist Vijeća za elektroničke medije, a da je svega 800 tisuća jedna polovica od sredstava iz 2003. godine uplaćena u korist i na ime troškova, dotacija i sponzorstva koje nam je on ovdje pripisao. Ja ga molim da kad on uzima ulogu reportera da bude objektivan onoliko koliko traži objektivnosti i temeljitosti od novinara Hrvatske-radiotelevizije.
Gospodine ravnatelju, komunikacija između zastupnika i onih koji se nalaze s druge strane malo treba biti različita, trebate malo obazrivije komunicirati sa zastupnicima. Zastupnik ima pravo na kritiku, ima pravo na pitanje, ima pravo na polemiku a vi drugačije trebate reagirati. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi ravnatelju, predsjedniče vijeća, kolegice i kolege! Spremio sam ovu svoju raspravu unaprijed ali neću je održati. Govorit ću drugačije nego što sam to mislio ranije. Htio sam biti kritičan, možda ne baš tako kritičan kao što je bio kolega Rožić ali ne ni puno blaži. Htio sam postaviti pitanja i o plaćama i o posebnim ugovorima na te plaće, o prihodima dakle urednika, novinara u programu Hrvatske radio-televizije. Htio sam pitati za honorare, htio sam pitati za vanjsku produkciju, za javne natječaje po kojima bi se ta vanjska produkcija trebala nabavljati ili ne nabavljati, ali teško da ću uspjeti govoriti o svemu tome jer zapravo iz ove rasprave kako je ona krenula moram govoriti o nečemu drugom. Vama se ovdje gospodine Galiću danas figurativno rečeno skida glava. To je posve jasno. Na vas su se okomili i vi teško da ćete se obraniti. Na djelu je jedan akcijski plan kojem ste vi meta. Pa sudeći po tome koliko su akcijski planovi efikasni i uspješni neće to dobro proći. Kad je došlo izvješće u odbore upozorio sam na to. Upozorio sam na to što se sprema vama i Hrvatskoj radio-televiziji a to je bilo prije jučerašnje "Latinice". I ova jučerašnja emisija izgleda da je nekima dobro došao povod da ispune zadaće akcijskoga plana. Sad se pitam što je vas dovelo do toga, do takve vaše pozicije danas ovdje u Hrvatskom saboru. Bojim se da su to vaši suradnici. Vi ste ih odabrali, vi ste ih predložili vijeće, Vijeće HRT-a je povjerovalo vama da su to pravi ljudi i odobrilo vam ih je za suradnike. Kako su radili? Dopuštali su programske pogreške, brojne programske pogreške, brojne za koje će krivnja pasti na vas i već pada. Mislim da će se oni izvući, vi ne. Zašto kažem da je ovo kadrovsko pitanje? Vi ste generalni direktor, glavni direktor radija i televizije. Pogledajte situaciju na Hrvatskome radiju. Nema privatizacije emisija, nema programskih promašaja, barem ne grubih, nema nekih financijskih dubioza. Ovdje su vas svi isto hvalili, hvalili su Hrvatski radio jer ga slušaju i jer cijene taj program. I zato mislim da je ovo pitanje prije svega kadrovsko pitanje, pitanje odabira vaših suradnika. Propustili su raditi svoje rukovodne funkcije, svoje uredničke funkcije a vi ste im to tolerirali. Odabrali ste dakle krive ljude na Hrvatskoj televiziji, učili ste ih moćnima i imućnima. Jednako tako i novinare. Zvijezde koje su na koncu kompromitirale, barem neki od njih, i instituciju javne televizije i vas osobno. Osim toga, zamjerili ste se gospodine Galiću. Tražili su od vas da Dujmovića postavite na uredničko mjesto. Odbili ste to. Bili ste prkosni u tome. Sad su došli naplatiti taj vaš prkos. Došli su po svoje. Nisu nemoćni i nisu neutjecajni da vam se osvete. Probali su vas i financijski ucijeniti. Porezna uprava vam je poslala rješenje na plaćanje PDV-a na pristojbu iako je posve jasno iz zakona da na to nema pravo. Žalili ste se drugostupanjskom organu a to je Ministarstvo financija. Prošla je godina, preko godine, godina i pol, Ministarstvo financija do dan danas nije donijelo nikakvo rješenje. Zašto? Pa da vas drže u šaci. Da vam u svakom trenutku mogu reći pa gledajte mi ćemo to aktivirati pa ćete ostati bez novca gospodine Glaviću, pa ćete na Vladina vrata kucati da vam dostavi novce da možete raditi. Htjeli su vas dakle najprije lupiti po đepu, danas vas lupaju i po obrazu. A lupaju vas po obrazu zato, gospodine Galiću, što na vrijeme niste glasno rekli da vas hoće lupiti po đepu, što na vrijeme niste dovoljno glasno ustali protiv pokušaja da se HRT porobi, politički da se porodi. Kad sam upozoravao na to onda se govorilo samo neka nas Stazić ne brani jer kad nas Stazić brani onda netko će pomisliti da je HRT povezan sa SDP-om. Nije. Branio je SDP uvijek i principijelno pravo javne televizije da bude javni servis, da bude financijski neovisna, da bude programski neovisna. Imao bih tisuću zamjerki ovdje izgovoriti na pojedine emisije. Neću reći nijednu jer branim pravo urednika da uređuje emisiju. Emisije se ne smiju uređivati ni u Vladi ni u Saboru, one se moraju uređivati na HRT-u ali se moraju uređivati odgovorno. Moraju se uređivati znalački, moraju se uređivati nepristrano. Ne smiju se događati tako brojni i tako veliki propusti kakvi su se događali a da na njih nema adekvatne reakcije. Sad se vas ruši ovdje, to je evidentno. Zašto? Dva razloga moguća. Možda da se pomogne konkurenciji. Možda da se s vama zajedno sruši koncept javne televizije. Ako se to dogodi onda će nestati još jedna od vrijednosti koja se mukotrpno i dugo izgrađivala. Ali pomalo ste i sami tome krivi. Zašto? U ovoj zemlji je na djelu rušenje svih vrijednosti. Pogotovo vrijednosti institucija sustava. Gdje god se može nastoji se taj sustav omalovažiti. Institucije sustava. To se radilo i na Hrvatskoj radio-televiziji. E pa kad se sruše sve vrijednosti onda ćete doći vi na red. A kad se sruši ta vrijednost javne televizije onda onaj idući će biti lakši plijen. Onda više neće biti Hrvatske radio-televizije kao javnoga servisa da takvog uzme u zaštitu, da uzme u zaštitu one vrijednosti koje televizija mora štititi. Previše je tih javnih poslova da tako kažem. Programskih poslova koje je HRT zanemario hoćete u kulturnom programu. Gospodin Selem vas je upozorio. Prije godinu dana povodom zadnjeg izvješća upozoravao je, gotovo molio da se uvede specijalizirana emisija za kazalište, da se snimaju kazališne predstave, da se otvori jedna suradnja s kazalištima. A što je učinjeno u godinu dana? Ništa. Nula. Nula. Zašto je ukinuta druga emisija, drugi Dnevnik na prvom programu? Pa onaj tko ne pogleda ovaj glavni dnevnik u pola 8 taj više nema šanse vidjeti informativnu emisiju osim na drugom programu ali ta ide u neredovito vrijeme te ju mora … [[Govornik se ne razumije.]] Puno je još takvih javnih servisa koji su sa HRT-a nestali nažalost. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Jagoda Majska-Martinčević.
Pa evo ja bih prije nego kažem što ispravljam dala svoj kompliment kolegi Staziću jer se u 90% s njegovim izlaganjem što se tiče nekih opaski slažem. Ali netočno je da bilo tko u ovoj sabornici barem s ove strane bilo kome skida glavu. Ili ima takvu namjeru i ne znam odakle vam gospodine zastupniče pravo da mene primjerice optužujete pod navodnicima da želim nekome skinuti glavu. Ne, ne želim. Nisam to nikad željela i neću nikada. Međutim mi smo ovdje postavili nekoliko relevantnih pitanja na koja nismo dobili odgovore i ja ću ih ponoviti.
Ne pitanja poštovana zastupnice, imate ispravak netočnog navoda.
Upravo to. Tko je odgovoran za sinoćnju Latinicu? Postavljam ponovno pitanje.
Ne to gospođo zastupnice. Ispravak netočnog navoda. Drugi ispravak poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani gospodine predsjedniče ispravljam krivi navod gospodina zastupnika da od nekih postoji akcijski plan usmjeren prema HTV-u. To je netočno. Akcijski plan postoji na HTV-u i to akcijski plan urednika koji su eliminirali Domovinski rat iz svoga programa a braniteljima nisu dali ni onu minutažu koju imaju kućni ljubimci.
Poštovani zastupnik Krešimir Čosić. Treći ispravak.
Ispravljam netočan navod gospodina Stazića koji je rekao, citiram: "Da se danas gospodinu Galiću ovdje skida glava". To nije točno. Mi danas ovdje upozoravamo na nedopustivu razinu kvalitete odgovornosti i profesionalnosti programa. To pravo nam ne može nitko osporiti a posebno ne ovakvim kvalifikacijama i insinuacijama. Hvala lijepa.
Četvrti, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Stazić je rekao, citiram: "Vama se gospodine Galiću figurativno rečeno danas skida glava." Završen citat. To nije točno. Kolega Staziću vi i vaša partija i najnakaradniji zakon koji danas u svijetu postoji vi mu time skidate glavu jer ovakvoga zakona nitko na svijetu nema. Drugo, nekima je dobro došlo da ovim akcijskim planom iskoriste sinoćnju emisiju. Bilo bi dobro da vi koji sebe nazivate socijaldemokratom da ste se izjasnili kao i svi mi o sinoćnjem, o sinoćnjoj emisiji. I treće rekli, kad ste govorili o Galićevim ljudima rekli ste da će ga koštati glave. Naravno opet zahvaljujući ovome Zakonu. A vi znadete kakav je vaš novinarski put bio. Za vrijeme komunizma dogurali ste do toga da ste bili čitač tuđih tekstova.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik [[Upadica: Hvala lijepa.]] Pajo Trgovčević. Izvolite [[Upadica: Nema toga. Kako ste rekli?]] Pejo Trgovčević. Zvučalo je kao Pajo. Ispričavam se.
Gospodine predsjedniče ispravljam krivi navod gospodina Stazića kada je rekao da je zapravo sinoćnja emisija nekakav i neki akcijski plan. Ja se moram ovdje decidirano ograditi od toga jer sam ja u ime Kluba HSP-a samo zatražio da struka kaže svoje o tome i da li je bilo to profesionalno napravljeno ili ne? Apsolutno se ograđujem jer kad čujem riječ akcijski plan ja se naježim. Hvala.
Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Da, ispravljam netočan navod kolege Stazića kad je rekao: "Pokušali su vas ucijeniti" citiram "pa vam je porezna uprava poslala rješenje o pristojbi". Dakle porezna uprava ocjenjuje, procjenjuje, a ne ucjenjuje da li netko poštuje hrvatske zakone pa bila to i Hrvatska televizija ih isto mora poštovati. Donosi rješenja koja su adekvatna nalazima. Prema tome to nije bila ucjena, to je bila zakonsko postupanje prema postojećim propisima. Hvala.
Poštovani zastupnik Mario Zubović, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja bih ispravio, gospodin Stazić, gospodina Stazića. On je rekao da je to kadrovsko pitanje, da je to akcijski plan i da se skida glava gospodinu Galiću. Sve je to rekao u jednom dahu, a ja mislim da to nije u duhu rasprave u Saboru i da nitko gospodinu Galiću ne skida glavu. Jedino ako gospodin Stazić zna da gospodin Galić eventualno nekud odlazi. Pa to hoće tako pretočiti u, u takovu priču. A bilo bi možda dobro kad bi gospodin Galić nam rekao zašto … [[Govornik se ne razumije.]]
Ne bi bilo dobro jer ispravak netočnog navoda je. Poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
… [[Govornik je naknadno uključen.]] je u svom skoro komemorativnom govoru ravnatelju Galiću usporedio današnju raspravu sa akcijskim planom, akcijskim planom za njegovu smjenu. To nije točno. Radi se o otvorenoj raspravi na Hrvatskoj televiziji jer je poštovani kolega očito jedino vama i vašim kolegama iz partije takva rasprava ne paše.
Poštovani zastupnik Stjepan Bačić, sljedeći ispravak.
Hvala lijepo. Ja bih ispravio navod kolege Stazića kad je rekao da se vodi jedna kampanja da se Hrvatska televizija politički porobi. To jednostavno nije točno jer Hrvatska televizija je već zarobljena lijevom političkom opcijom i morala bi imati s obzirom da je i javna i nacionalna maksimalnu odgovornost prema većini u hrvatskom narodu.
Poštovana zastupnica Marija Bajt, sljedeći ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin Stazić je rekao, ponovit ću, jer su i mnogi kolege rekli netočan navod da je na djelu ovdje valjda u Hrvatskom saboru akcijski plan i da se gospodinu Galiću skida glava. To je netočno. Pred nama je rasprava izvješće o radu Programskog vijeća i godišnje izvješće o radu HRT-a što je naša i dužnost i obveza, a kroz jučerašnju Latinicu provođen je akcijski plan protiv prvog hrvatskog predsjednika doktora Tuđmana i Domovinskog rata. Hvala.
I poštovani zastupnik, potpredsjednik Darko Milinović. Ispravak netočnog navoda. … [[Upadica se ne razumije.]] Repliku? Kako sam ja vidio pločicu? Replika poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Repliciram kolegi Staziću kada je rekao: "Ode glava". To je vrlo, jedna vrlo opasna konstatacija jer se tom konstatacijom zapravo diskvalificira apriori svaki fizički diskurs. I doista na taj način mi se uvodimo u jednu vrlo situaciju ili, ili. Ja mislim da unutar takove situacije ili ne može se funkcionirati. Ja mislim da recimo evo kad već spominju jučerašnju emisiju da između svijeta jednoga … [[Govornik se ne razumije.]] jednoga Ivankovića postoji još također jedan vrlo veliki svijet i taj svijet također ima pravo da postoji. I doista osvojiti Hrvatsku na ovu politiku ili ja tebe ili nitko nikoga to je vrlo opasno. Slažem se s vama kada ste bili rekli da se urednici postavljaju, njihov rad valorizira unutar medijske kuće. Ali bi ja sada molio ako prisjetite, budući ste vi ovdje isto sjedili u prošlom sazivu Sabora gdje je to pala glava npr. Joze Kapovića i tko je branio Jozu Kapovića. Koliko se ja sjećam, časnog izuzetka kolege Kajina i mene nitko drugi. I također smo rekli da se ne slažemo s onim što je Jozo Kapović napravio ali doista da glava padne u Saboru ili Vladi ili negdje drugdje je krajnje nedemokratski i opasno. A na žalost glave su padale.
Ovdje glave neće padati. Zadnje hrvatske glave padale su u beogradskoj skupštini '28. godine kada su pobijeni Stjepan radić i drugovi. To je figurativno. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Hvala vam lijepa kolega Kramariću što ste mi dizanjem pločice sa replikom dali mogućnost da odgovorim, što je jedan lijep običaj koji kao što vidimo ne njeguju svi u ovom Saboru. Vjerojatno iz straha što će im se odgovoriti. Kada sam govorio …
Molim vas ushite, ushite, molim vas gospodo.
Kad sam govorio o tome da se ravnatelju ovdje skida glava rekao sam figurativno. Prema tome, nije to možda trebalo svima objašnjavati, osim onima koji misle na skidanje glava Zrinskih i Frankopana. Nije to točno, nisam mislio na doslovno skidanje glava. Međutim, ton rasprave od prvog trenutka cijelog dana upućuje na to, a i prijedlog kluba HDZ-a da se ovo izvješće čak ne primi ni na znanje, a povod je jučerašnja emisija upućuje, upućuje na to da se ide rušiti vodstvo kuće, ali i cijeli koncept Hrvatske radiotelevizije kao javne ustanove, kao javne televizije. Ako se u tome uspije, a čini mi se da se tome teži tada ćemo izgubiti jednu vrijednu instituciju koja se mukotrpno i dugo izgrađivala. Na to upozoravam i možda tu nije važno jedno ovakvo ili onakvo kadrovsko rješenje, ali je važno da se zadrži institucija. Bojim se da će ovdje sa kadrom ili kadrovskim rješenjem bit srušena i cijela institucija jer se naprosto ovo neće moći provesti.
Druga replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Mir molim vas!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa mogu se složiti sa mnogim tvrdnjama gospodina Stazića. Sigurno je da je sinoćnja Latinica usmjerila drugi tijek današnje rasprave ovdje. To je sasvim sigurno. Ali sinoćnja Latinica je ako se uzme u obzir zadnja rasprava vezano za imenovanje Programskoga vijeća došlo ko' naručena. To je istina da je došla ko' naručena i točno je ono što ste vi rekli da tu krivnju snosi i glavni ravnatelj jer je on birao suradnike i prema tome ako mu suradnici loše rade i on snosi taj dio odgovornosti. Ali ne možete nam sigurno reći da smo se mi pravaši ćemo se priklanjati nekom akcijskom planu. Mi smo protiv svih akcijskih planova koje je ova Vlada davala, pa i ako je taj u pitanje akcijski plan opet ćemo biti protiv njega, akcijskog plana. Bili smo protiv akcijskog plana za generala Gotovinu i protiv svih ovih akcijskih planova smo sigurno protiv. Ali, kažem, šteta je što su odgovorni na Televiziji propustili i dopustili da se sinoćnja Latinica objavi zbog činjenica jer se Latinica snima ranije. Zbog činjenice da se snima ranije i moglo se. Mislim da je glavni ravnatelj rekao, ili netko rekao, da su neke stvari izbačene. Pa kakav je onda bio temeljni sadržaj ako su neke izbačene? To mene čudi sad. Kakav je bio temeljni sadržaj ako su neke stvari izbačene? Šta je onda to bilo? Prema tome, nemojte nas svrstavati u akcijske planove i poduzmite mjere koje vam stoje na raspolaganju jer ovo će se stvarno dogoditi. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Ja se gospodine Kovačeviću s vama u mnogočemu slažem u ovom, u mnogo čemu i jako mi je drago da ste ovo sada rekli. I vrlo brzo ćemo kod glasanja oko ovog izvješća vidjeti da li se radi o nekakvom akcijskom planu ili ne. Svaka kritika upućena Hrvatskoj radioteleviziji ne samo da je dobrodošla, nego po onome kako Hrvatska radiotelevizija radi ona je i potrebna, ona je i potrebna. Ali ne prihvatiti izvješće Programskoga vijeća koje je recimo korektno vodi do tog da se od tog Programskog vijeća traži ostavka, pa nemamo Programskog vijeća. Neprihvatiti izvješće, čak ga ne primiti ni na znanje, glavnog ravnatelja, vodi u rušenje glavnog ravnatelja. A vi ste čuli ovdje da je gospodin Ćosić čak klubu SDP-a odbio pravo, išao ispravljati krivi navod kad je gospodin Vujić rekao da će klub SDP-a ovo prihvatiti pa gospodin Ćosić kaže ne će ovo nitko prihvatiti. On čak i klubu SDP-a odbija pravo da prihvati ili ne prihvati neko izvješće. Vidjet ćemo, toliko uopće o poimanju demokracije u ovom Saboru u nekim glavama, ali vrlo brzo ćemo vidjeti kod izvješća da li će svi klubovi i svaki zastupnik pojedinačno biti na razini odgovornosti i razlučiti potrebnu kritiku od pokušaja rušenja institucije. Hvala vam.
I replika, poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Darko Milinović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ja sam uistinu razumio vaše riječi kada ste rekli da pojedini savjetnici, odnosno suradnici gospodina Galića danas njemu rade o glavi. Ja sam uistinu razumio što ste s tim htjeli reći. Ali nisam razumio kada ste rekli i kada ste govorili o tome kako na neki način gospodin Galić nije prihvatio vaše savjete jer bi oni došli od vas, od Stazića i onda bi se to moglo protumačiti kao utjecaj SDP-a na Hrvatsku radioteleviziju. Pa, sukladno tome evo ja ću reproducirati jedan Dnevnik prije mjesec i pol dana, a to je išlo nakon najavne špice otprilike ovako. "Dobar večer.", gotovo trijumfalistički, "Dobar večer poštovani gledatelji. Prema anketama koje je HRT napravila Agencija Puls SDP je ponovno po popularnosti najpopularnija stranka. Prešao je Hrvatsku demokratsku zajednicu. Da su danas izbori SDP bi imao toliko, HDZ toliko, HSP toliko glasova.", prilog je trajao negdje 4 minute, prve 4 minute Dnevnika. Mnogi su nazivali i rekli je li to udarna vijest. Ja sam rekao je duboko vjerujući u nepristranost HRT-a. Desilo se za 15 dana nakon određenih dnevno-političkih događaja, na tugu nekih HDZ je ponovno najpopularnija stranka i predsjednik HDZ-a i premijer ponovno najpopularniji političar. Tada, u 21 minuti Dnevnika isti urednik daje informaciju koja je trajala ravno 26 sekundi.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Uistinu, gospodine Milinoviću, nit sam kada davao savjete gospodinu Galiću, niti bilo kome drugom, niti mislim da je to potrebno. A sve i da sam davao sumnjam da bi me poslušali. Ali toga uistinu nije bilo. Vidite, kod ovih objavljivanja istraživanja javnog mijenja. Valjda su, valjda urednici smatraju da je normalno da je HDZ prva stranka pa kao iznenadnom viješću koja zaslužuje pozornost objave onda kada SDP prestigne HDZ.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Ne treba žuriti, vrlo je zanimljivo.
Evo baš se poklopilo da sam ja iza kolege Stazića onda ću ja nastaviti isto reći da po moje duševno zdravlje i duševni mir imala sam sreću što sam jučer morala biti na jednom drugom poslu i nisam gledala "Latinicu" pa ono što sam malo čula od kolega koji su gledali je ipak previše dakle, i prestrašna je i reći ću da to jest vjerojatno kap koja je već prelila punu čašu, a ta čaša se punila od rasprave o prošlom izvješću za 2003. kada smo isto i na odborima mi isti dakle govorili o istim stvarima ili sličnima i gdje smo očekivali da će se dobar dio toga što smo smatrali da nije naš osobni stav kada smo kritizirali određene programske propuste ili financijsko poslovanje dakle nego da je to poruka onih koji su nas poslali u Hrvatski sabor braniti upravo njihove, tj. javne interese. Dakle i ova moja kratka da tako kažem rasprava o različitim područjima ovog izvješća, imamo ih ustvari tri i Programsko izvješće i Financijsko i Izvješće revizije, dakle će biti manje-više površno jer ne mogu stići u kratko vrijeme svega se dotaknuti, ali ću onda reći ono što me najviše tišti. Dakle, što se tiče ovih danas nesnalaženja ili isprika ili da tako kažem bježanja od odgovornosti ne mogu ih prihvatiti jer ono što sam malo uspjela vidjeti kao i svi vi kroz zakone koje smo donijeli ovdje u Saboru, odnosno kolege prije nas i onome što piše dakle u Poslovniku i na stranici HRT-a koju sam danas dobro pogleda ispada naravno da Televizijom upravlja Programsko vijeće, ravnateljstvo i glavni ravnatelj. Programsko vijeće dakle imenuje i ravnateljicu HTV-a je imenovalo i direktoricu programa i glavnog urednika informativnog programa. Prema tome to tijelo koje ih je imenovalo vjerojatno prati njihov rad i može utjecati dakle da ih se onda za taj rad pohvali ili kazni sukladno rezultatima koje su postigli. Na osnovu svega što smo danas čuli ja ne vidim da su tu postignuti drugi rezultati osim onih koji su vjerojatno, a ponovit ću dio rasprave od prošli put, u službi nekoga i nečega što nije većina hrvatske populacije koja televiziju plaća, jer ako se 60% prihoda alimentira iz džepova onih koji gledaju onda vjerojatno oni nisu platili program u kojem se vrijeđaju osnovne vrijednosti na kojima su oni rođeni, odgajani i na kojima žive, dakle gdje se dira u njihove osnovne postavke svjetonazora iako sam lani rekla pa sam bila u svim novinama citirana kao originalna i nije mi bilo drago zbog toga, da mislim da sam u Palestini kada upalim Hrvatsku televiziju, ove ću godine reći da smo se ipak pomaknuli puno bliže pa sada imam osjećaj da sam u Beogradu, ali ne u službenom Beogradu oficijelne politike s kojom mi surađujemo i razvijamo dobre odnose nego u Beogradu onih snaga velikosrpske politike koji su tlačili Hrvatsku od 918. i koji su na kraju ostavili trajne posljedice u Domovinskom ratu, dakle te politike i ja to ne mogu prihvatiti. Prema tome ponovit ću ono što sam i zadnji puta rekla, ne očekujem da Hrvatska televizija glad i plješće hrvatskoj Vladi, vlasti, Saboru i svima onima koji čine etablišment Hrvatske države nego očekujem da bude barem neutralna, a ne da bude pod svaku silu i po cijenu neprijatelj toj istoj svojoj Vladi i svojem narodu … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] da bi bila kvazi moderna i liberalna. Ja ću reći da me to zgražava što ne mislim da je tu uopće na dijelu lijeva opcija, po meni je to anarholiberalizacam koji u biti nadilazi opće i u emisijama "Latinice" i nekim drugim, ja ću govoriti o "Nedjeljom u 2" smo imali isto takvih ekscesa, stvari koje mi nismo i ja kao građanka i intelektualci uopće očekivali. Mislim da je vrijeme da se o tome vrlo jasno i javno progovori. Dakle glavni ravnatelj ima pravo pretpostavljam ukazati na te nepravilnosti naročito ako ima potporu svekolike javnosti, a u ovom slučaju je ima i ne vidim razloga da bismo mi dalje iz nekog razloga da ne bismo bili proglašeni onima nasilnicima koji žele mijenjati program. Ja ga ne želim mijenjati jer ga ja ne znam napraviti, ali znam što bih željela vidjeti kad ga platim. Prema tome željela bih vidjeti ono što pokazuju moderne televizije javne u Europi. To što su se kod nas u međuvremenu pojavile tri televizije privatne ne znači da i Hrvatska televizija koja i dalje ostaje javna, financirana od stanovništva se može ponašati kao privatna, ali ona to radi. Dakle ona je išla oponašati svoju konkurenciju ne u dobrom nego u onom lošem, dakle u lošim sapunicama, u nekakvim serijama, u povećanju stranog programa i to nije dobro. Dakle ako mi platimo svoju televiziju onda ja očekujem da imam više obrazovnog programa, da imam više kulturnih sadržaja jer prvo šta se dogodi u nekoj državi, dakle kad televiziju kupe privatnici ili neke multinacionalne kompanije jest da se taj nacionalni, da se taj kulturni sadržaj makne s programa jer neću sada govoriti o posljedicama globalizacije i svega ostaloga i mislim da na tome trebamo visiti kao zastupnici, da se u okviru programa ovaj postotak koji je sada nekakvih tamo 15-16% ako sam dobro vidjela, neka mi se oprosti ako sam za koji postotak fulala, odnosi se dakle na te kulturne sadržaje koji razvijaju identitet i koji obrazuju mlade generacije. I dopustite mi reći dakle da kao predsjednica Pododbora za hrvatske manjine, sudjelovala sam i u radu tog odbora, kažem nekoliko riječi o emisijama koje se bave i nacionalnim manjinama u Hrvatskoj, ali i hrvatskom manjinom u Europi. Meni je jako drago i naravno da pozdravljam i za to sam sasma, dakle da se "Prizma" pomaknula sa drugog programa na prvi jer prvi program naravno i to je rezultat što je ona najgledanija televizija u regiji, vidi u drugim državama, ali mi nije drago dakle što su se dvije emisije koje su se bavile našim iseljenicima, odnosno hrvatskim manjinama koje su se zvale "Korijeni i glas domovine" spojile u jednu jedinu, dakle umjesto dvije ostali smo na jednoj emisiji i što je ona dakle ostala na drugom programu, a mi dobro znamo da se drugi program ne vidi upravo u onim područjima gdje te naše manjine žive, a to je cijelo Gradišće, dobar dio Mađarske, Kotor i u dobrom dijelu Vojvodine. Dakle ti ljudi ne mogu vidjeti priloge snimljene o sebi, a to je ono što bi u biti njima pomagalo da razvijaju svoj i položaj u državama u kojima jesu i identitet u Europskoj zajednici. Ako sada smijem nešto malo reći o financijskim pokazateljima onda bi i mene živo zanimao odgovor kojeg naravno mi nećemo dobiti to je evidentno, jer će se reći da su plaće tajne, da se ne mogu saznati, iako nisu, dakle ako netko radi u javnoj ustanovi i ako je alimentiran iz proračuna su mu i plaće javne i ne vidim da su plaće ljudi koji rade na Televiziji imalo tajnije od plaća konkretno nas zastupnika, ali bi me zanimalo dakle da postoji nekakvi različiti nivoi tih ljudi pa imamo one koji su na kolektivnom ugovoru, dakle one koji su na menadžerskim ugovorima, one koji su još plus svega toga dakle na ugovorima o projektima i tvrdim dakle odgovorno, a imam takve informacije, vjerojatno i ostale kolege, a želim ih oficijelno, da se tu radi o više desetaka i stotina tisuća mjesečno kad se sve zbroji, honorara koje primaju pojedini projekti, odnosno određene emisije, odnosno određeni autor. Dakle u tom dijelu mi moramo to znati i dopustite mi samo reći da ne mogu prihvatiti već treće izvješće u kojem se kaže da Hrvatska televizija ne može poštivati kao javna ustanova Zakon o javnoj nabavi. Meni to uopće prihvatljivo. Evo ja inzistiram da ga ona poštuje u svakom segmentu, jer reći da zbog umjetnosti ne znam košulje se ne mogu kupovati na jednom mjestu, mogu. Ja ću to kao ekonomist tehnički objasniti. Dakle, raspiše se natječaj za tisuću košulja godišnje, onda se uzima prema kroju, boji, veličini, materijalu ono što se želi, ali se dobivaju povoljniji uvjeti ako se takva kupnja obavi i natječaj u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi gdje se onda izbjegavaju, dakle, moguće nekakve sumnje u nepotizam, u osobnu korist, u mito i korupciju i sve ono ostalo što stoji kao negativno. Dakle, završit ću, vidim da će mi prosvijetliti uskoro i crveno. Ja od Hrvatske televizije očekujem puno više nego što je ona do sad dala. Ne očekujem da skidamo nikome glavu, ali očekujem da bude određenih promjena u uređivačkoj politici. Da se mijenjaju osobe urednika koje su neodgovorno obnašale svoju funkciju, a sve ono što je slijedilo iz rasprava potvrđuje, dakle, da ako smo dobronamjerni kažemo da je to bilo neodgovorno i da je to propust. Neću biti zločesta i reći da ipak mislim da je to bilo puno više. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospodin Živko Nenadić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegica Sučec je rekla da su se kod nas nasuprot javnoj televiziji pojavile 3 privatne televizije. Ja to ispravljam jer je najprivatnija televizije kod nas javna televizija. Hvala.
Replika, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, moram replicirati kolegici jer i ja se čudim zapravo zašto nakon nekoliko upita nismo čuli ništa o plaćama na Hrvatskoj radioteleviziji. Istovremeno danima slušamo o svim detaljima, ne samo plaćama nego primanjima, bolje rečeno. Danima slušamo o svim detaljima plaće i primanja saborskih zastupnika s insinuacijom da to sve što ja nabrojano sve dobiva svaki zastupnik. Dakle, gdje se sigurno na jedan totalno demokratski način ruši dignitet saborskih zastupnika. Međutim, hvala i evo i gospodinu Galiću moram reći hvala na demokratičnosti. Ipak demokratičnosti ima. Danas je produžio saborski prijenos zasjedanja Sabora. Evo, čak negdje do 4 sata i 15 minuta. I kao slučajno, uspjela je još mislim i kolegica Antičević, ali je prekinuto, po običaju, prije mog izlaganja. Ali svejedno, hvala na popularnosti tako i tako. I to iznenada je prekid bio.
Odgovor na repliku, gospođa Ivana Sučec-Trakoštanec.
Da, ja ću odgovoriti gospodinu Markovinoviću obzirom da ne samo on i ja i svi ostali postavljamo to pitanje i nismo dobili odgovor. Možda ćemo ga tijekom rasprave kad predlagatelj ima pravo se javiti i dobiti pa ga ja očekujem. Ali ne očekujem samo pitanje o plaćama nego očekujem i pitanje odgovornosti za te plaće i odgovor konkretno za jučerašnju "Latinicu". Prvo, da mi kažu tko je kriv, a drugo da mi kažu hoće li tom istom koji je kriv biti i plaćeno to za što je kriv. Dakle, hoće li za loše obavljen posao dobiti ureda honorar? Koji, opet ponavljam, radi se o desetcima tisuća kuna mjesečno pa nek mi kažu da to nije točno. Jer ja bih vrlo rado sve te sumnje, dakle, u ta visoka primanja razbila informacijom da su one u rangu naših saborskih plaća i možda bismo onda bili manje, da tako kažem, prozivani. A neću govoriti da tu u ovom izvješću, dakle kolega Markovinoviću, imate izvješće, da i materijalno jako dobro su potpomognuti svi radnici na televiziji. Dobivaju uskrsnicu, božićnicu, otpremnine, kredite za stanove, za kupnju ovoga, povoljnije kamate, odjeću. Ima tu niz povlastica, piše sve u izvješću, izvolite pročitati. Hvala.
Replika, gospodin zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Evo, pokušat ću replicirati kolegici Ivani Sučec-Trakoštanec. Ma vidite, novinari imaju pravo govoriti o zastupnicima ili jednom riječju o političarima. Imaju pravo govoriti o njihovim plaćama, imaju pravo govoriti o njihovom radu i neradu. Ali ima jedno retoričko pitanje koje pitam bez obzira jesmo li lijevo, desno, centar, itd. Imaju li ti isti zastupnici, imaju li ti isti političari pravo govoriti o novinarima? Hrvatska radiotelevizija je javni servis svih svojih građana. Ona je tako definirana u zakonu. Ako nas prozivaju u središnjim informativnim emisijama i time plasiraju laž da imamo 16 tisuća kuna prosječnu plaću, to sam već jedan put danas rekao, ovdje je nitko nema osim 15-ak ljudi, a zna se koji su. Predsjednik, potpredsjednici i predsjednici radnih tijela. Dakle, o tome se govori. E sad, ja bih napokon zamolio moga dragog prijatelja i kolegu s kojim sam se prije 7, 8 godina borio. Mirko, nadam se ne za ovakvu televiziju, a ja sam upravo zbog istine otišao s te televizije na najgori mogući način. glava mi je bila u torbi. Zato sam vrlo osjetljiv i na televiziju i na istinu. Došao sam u tu kuću na velika vrata, izbacili su me na velika vrata i vratit ću se ponovno na velika vrata, kolegice Trakoštanec. Ali, Mirko, mislim da bi bio red da u skladu sa člankom 16. odgovorite na pitanja koja vam je postavio gospodin Rožić. Da ne citiram, ovdje vas nas članak 16. obvezuje da nam date podatke koji su to ljudi koji imaju posebne ugovore. Ti ljudi koji imaju posebne ugovore imaju više od 30 tisuća kuna plaću. Imaju više od stotinu finih Bossovih svilenih odijela, itd., itd. O nama govore kao nemoralnim ljudima, o nama govore kao o sotonama. Zašto se o njima ne bi reklo? Bili su na komercijalnim televizijama i vratili su se ponovno na javnu. Danas imamo tržište televizija, neka idu, a neka dobiju …
Hvala lijepa.
Samo još sekundu da završim, molim vas, gospodine potpredsjedniče. Da završim sa zadnjom rečenicom. A nema dobiju šansu mladi stručni i obrazovani ljudi koji neće se potkupiti, kojima svetinja mora biti istina. A ne da danas glavni novinari na Hrvatskoj televiziji budu po obrazovanju diplomirani konobari …
Hvala lijepa.
… i diplomirane brice.
Hvala. Evo i po četvrti put. Na redu je gospodin, odgovor na repliku. Izvolite Ivana.
Naravno da imam odgovor na repliku kolegi Lončaru jer ja tvrdim tako je da i Hrvatska televizija ima pravo, ali ima i obvezu informirati javnost o zastupnicima. Pa imaju informirati javnost sa točnom plaćom koja je 12 tisuća i nešto. Onda moraju reći javnosti da zastupnik koji obavlja uredno svoju dužnost, dakle, kad informiraju nemaju pravo generalizirati i reći svi su ovakvi ili svi su onakvi. Pa ako znaju da netko nije onakav kakav bi trebao biti moraju ga imenovati, a onda moraju znati da zastupnici koji uredno obavljaju svoju dužnost nemaju radnog vremena, da su subotom i nedjeljom sa svojim biračima, da se voze sami u svojim autima, da tih 30% od cijene benzina koje dobiju ne mogu amortizirati niti platiti auto koji se uništi za 4 godine i tko će zastupniku, dakle, kupiti novi auto koji košta par sto tisuća kuna nego sam iz svojih zarade, iz svog džepa. Tko će zastupniku platiti od registracije, uništenih guma, možebitne nesreće i da ne pričam svega ostaloga, to što nije sa svojom porodicom. Pa evo, tu su kolegice koje imaju i malu djecu. Ja sam srećom izvan toga. Tko će zastupniku, dakle, ja ne kažem da su zastupnici žrtve, ali nisu ni takvi, da tako kažem, bon vivani koji su došli u Sabor odležati mandat, ne reći ni riječ, pokupiti novce da bi netko to mogao koristiti tko u principu koristi te iste novce, istih poreznih obveznika sasma neodgovornije nego što ih koriste saborski zastupnici i u 10 puta ili 100 puta većim svotama. Tu se slažem s vama, kolega Lončar.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, možda bi, ako mi dopustite po članu 211. minut-dva više ću nešto kazati, pokušajući na neki način racionalno pristupiti ovoj emocionalnoj raspravi. Mislim da izvješća Hrvatske radiotelevizije naprosto imaju lošu karmu jer dolaze dan nakon najtežeg dana možda u novijoj povijesti hrvatskoga naroda. Ja sam jučer bio na onoj konferenciji gdje su domaćini bili sami vrhovi Hrvatske države, a glavni je predavač bio jedan čovjek puno manje kvalificiran čak i od mene za tematiku o kojoj je govorio, postao je u Hrvatskoj velika zvijezda. U to doba se u Haaškom sudu čitala optužnica protiv Ante Gotovine, mene su zvali ljudi, moja žena je plakala, moja punica je plakala, vas su zvali ljudi, to je bio težak dan. Na toj optužnici nije optužen bio Ante Gotovina nego i pokojni predsjednik Tuđman i svi organi hrvatske vlasti i Hrvatska država. Kad su ljudi očekivali da će se pred večer odmoriti došla je ta famozna "Latinica". Ja ću kazati, ja ne mislim da se radio o teoriji zavjere, nego da se radi naprosto o teoriji neznanja, to ću pokušati argumentirati. Što se tiče same optužnice, ovdje ću vam pročitati izvadak iz kratkog pisma od 9. ožujka 2004. godine, neki među vama će se sjetiti da sam tih dana predložio Mirana Damašku, našem premijeru da bude ključni čovjek koji će pripremati bijeli papir za eventualnu ulogu prijatelja suda Republike Hrvatske u Haaškom tribunalu i profesor Damaška u jednom dirigijelnom pismu meni kaže ovako: "Slažem se s vama da bi eventualna konstatacija da su "Bljesak" i "Oluja" plodovi zločinačkog udruživanja značila da se Hrvatska rodila u grijehu pa bi to imalo odjeka ne samo na međunarodni legitimitet Hrvatske države, nego i na hrvatsku samosvijest. Stvaranje čvršćeg nacionalnog identiteta zahtijeva da se nastanak države gleda u pozitivnom svijetlu, kad bi se George Washington tretirao kao zločinac, a po ondašnjim engleskim zakonima on je to doista i bio, to bi sasvim sigurno negativno utjecalo na američku psihu. S tim u vezi tvrdnja da je predsjednik Tuđman bio jedan od urotnika i zločinaca posebno je neugodna, a u nekoj mjeri i neukusna. Radi se zapravo o indirektnoj optužbi osobe koja se više ne može braniti, a to imate i ako pravno moguće etički problematično." Predsjednik Tuđman je 6 godina mrtav čovjek, pozvati sinoć u "Latinicu" opskurne ljude, ljude koji ništa ne znaju o Tuđmanu, nisu ni povjesničari, nisu ga poznavali, on je mene tužio sudu, htio je mene utamničiti jer sam rekao da ima sklonost prema ljudima sa margina društvenoga života. Prema tome, kad se radi o Denisu Latinu i Zrinki Vrabec Mojzer radi se o tabulama rasa, najniže obrazovanim novinarima u Hrvatskoj. Ja mogu to kazati, Damir Kajin ne može jer on misli da se dodvoravajući se Hrvatskoj televiziji može probiti tamo ga nije bilo 3 godine, a Ingrid Antičević je svako 15-tak dana. Prema tome, ja mislim moja je previdnost u tome što se ja ne moram dodvoravati više neću ići na izbore. Sada da nešto kažem o tome zbog čega mislim da se ne radi o nekoj zavjeri ni ljevice ni desnice, nego se radi naprosto o refleksu vremena. Vi ćete se prisjetiti da je Denis Latin bio izvjestitelj i čak šef dopisništva tu na Banovini, nisam primijetio ni jedno izvješće koje bi problematiziralo ili pojedinačni zločin ili skupni zločin koji bi uopće problematiziralo tu tematiku. Mislim čak da je bio voditelj studija u Kninu, gospodine ravnatelju možda ćete se. … [[Upadica se ne razumije.]] I u Sisku, prema tome to su ljudi koji reagiraju na vrijeme i težina naše situacije nije u tome što neki urednik informativnog programa, direktor programa, programsko Vijeće ili generalni direktor, … [[Govornik se ne razumije.]] ravnatelj Hrvatske televizije nešto hoće nauditi Hrvatskoj, HDZ-u, SDP-u, radi se o refleksima vremena i u tom smislu ću vas podsjetiti na jedno vrlo čuveno izlaganje Petra Elisa na koje sam podsjetio neki dan prigodom promocije jedne javne knjige, to je jedan irski povjesničar koji je održao predavanje o revizionizmu u irskoj histriografiji. On je otprilike rekao ovako "od 1920. do 1970. godine u histriografiji je dominirao patriotski trend koji je polazio od teze da irski narod ima povijesno pravo na vlastitu državu, da je to njegovo moralno pravo, da ima pravo boriti se za vlastitu samostalnost i da ima pravo boriti se protiv Engleza za vlastitu državu. 70-tih godina pojavila se novi val, histriografi novoga vala koji su bili antipatriotski usmjereni, koji su inzistirali na tezi da je Ircima bilo fantastično pod Englezima, da oni nisu trebali samostalnost, da im ona može čak škoditi." Nešto slično se u Hrvatskoj događa zadnjih godina. U tom smislu u Hrvatskoj se i Uredu predsjednika Republike i na Hrvatskoj televiziji obnavlja jedna situacija koja je manje-više svima poznata iz Orwelove 1984. godine gdje je Winston Graham radi u Ministarstvu istine na sređivanju arhivske građevine. Njegova je funkcija vrlo jednostavna, da stare dokumente, knjige, novine, časopise prilagodi novim povijesnim trendovima i time se zapravo bavi Hrvatska televizija. Nije samo problem u "Latinici", imali ste prije par dana jedan skandalozni kontra plan u kojem je nastupio Ivo Pukanić i izvrijeđao kolegu novinara najprizemnijim uličarskim jezikom. Hrvatska televizija se provincijalizira, a njena je važnost vrlo velika danas, jer Hrvatska televizija je jedan od posljednjih branika hrvatskog identiteta. Zbog čega? Zato što je hrvatski identitet na neki način proklet, on je heterogojan, on pripada svim europskim i vaneuropskim tradicijama. Hrvatski narod pripada i … [[Govornik se ne razumije.]] i srednjeeuropskoj i sredozemnoj i jadranskoj i zapadnoeuropskoj i balkanskoj, isto rečeno europskoj civilizaciji, čak u kuhinjama imamo dalmatinsku, istarsku, primorsku, slavonsku itd. Mi moramo inzistirati da se na Hrvatskoj televiziji sačuva sukus hrvatskog primjerice književnog jezika. U Hrvatskoj se jezik razvija u dijalektalne jezike, na Hrvatskoj se televiziji može govoriti kako god kome padne na pamet, dijalektalno. Više u hrvatskoj inače kulturi je napuštena poznata doktrina profesora Gavelle o tome da se i u teatrima mora glumiti na hrvatskom književnom jeziku pa se dugo vjerovalo da Hrvati imaju lošije glumce od Srba jer su Srbi glumili kako govore svaki u svom zavičaju, danas se to događa i u tom kraju i u tom smislu kad se govori o nesporazumima, ja ću kazat vam u čemu je nesporazum. Veliki broj je ovdje ljudi naprosto frustriran, Hrvatska televizija je tvornica antisaborske i antizastupničke svijesti. Ne trebam vas podsjećati, evo da je kolega Mislav Bago prikazao praznu ovu sabornicu i održao je neku priču o centralnom dnevniku kako je to masa neradnika bezveznjaka i onda je snimio kolegu Emila Tomljanovića kako podiže ili plaća neki račun na "Privrednoj banci". I u čemu je problem? Televizija je intimni medij, kao što kaže … [[Govornik se ne razumije.]] Majrović, sljedbenik maršala Mikluna, to nije ni medij ideja, ni velikih sadržaja, nego medij dojmova. Ljudi gledaju televiziju sa metar ili dva udaljenosti. To je udaljenost zgodna za zavođenje i za prijetnju i kad vi se vratite kući, vi sjednete sa svojom djecom, hoćete da vaša djeca vjeruju da ste vi netko i nešto, da radite, da niste bezveznjaci i onda otvorite televiziju i pojavi se tamo tip i prikaže vas kao nikogovića, kao bezveznjaka, kao neradnika, kao srebroljupca, a mi smo formalno vlasnici te televizije. Oprostite, to ako ste samo krajnje mazohistični onda ćete takav tip svijesti prihvatiti, ali što se tiče straha kolege Stazića nek' se on ne plaši, na kraju će vjerojatno, ja sam se kladio sa Marom i HDZ će glasati za ova izvješća. Prema tome, a htio sam nešto kazati Tončiju Vujiću, međutim njega ću dočekati sljedeći put. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo 4 replike. Prva je gospodin Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo replika u vezi tvrdnje gospodina Letice da neznanje nažalost, danas postaje sve dominantniji oblik komuniciranja na Hrvatskoj televiziji i ako to konstatiramo i ako je to evidentno onda zaista nitko nema pravo osporavati napore saborskih zastupnika i svih onih koji govore da to proglašava sječom glava, da osporava onima koji misle da takva izvješća treba osporiti i to je oblik nedemokratskog ponašanja za koje sam mislio da smo davno ostavili iza sebe, no nažalost neke izjave maloprije ovdje pokazuju da to nije točno. Neznanje dominira. Oko najvažnijih stvari kad je u pitanju znanje, uloga znanja u društvu ali ne želim o tome ovaj čas govoriti jer to je preozbiljna rasprava za ovo o čemu ovdje danas govorimo. Neznanje jučer … [[Govornik se ne razumije.]] tijekom rasprave o "Latinici" jedne opskurne osobe, ne znam šta je ona na radiju HTV-a ili radiju 101, njene izjave, njena neodgovornost osim mržnje, osim indoktrinacije su neprihvatljiva razina kvalitete koja kvalificira nekoga da može uopće uči na javnu scenu, a vi ste napravili draga gospodo i udarni termin i udarnu temu da bi takvoj jednoj opskurnoj osobi dozvolili da govori ni manje ni više o ocu Hrvatske države. I to je istina. I to je nedopustivo. Pred četrnaest dana izdaja Vukovara, opet jedna opskurna osoba je govorila, insinuirala. Izabrali ste ljude koji su nestručni, zaobilazite institucije. Kad se govorilo o Vukovaru trebali ste pitati glavni stožer, postoji Institut za povijest i sve ono što rade normalne institucije vi niste spremni i vi to ne želite uraditi jer ciljano radite nered na hrvatskoj medijskoj sceni. I to je dio vaše odgovornosti i u tom smislu ovu raspravu trebate smatrati dobronamjernom i odgovornom. Hvala lijepo.
Imamo povredu poslovnika gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Pa evo, poštovani kolega je u dva navrata povrijedio poslovnik članak 214. jer je svojim ponašanjem očito odstupio od općih pravila ponašanja u Saboru nazvavši novinarku "101" koja je uz to i odlikovana u ratu, nazvavši je dva puta opskurnom osobom.
Gospođo zastupnice, niste vi ovdje da tumačite poslovnik. Ja sam trenutno taj. Nemojte se truditi, hvala vam na pomoći koja nije pomoć. Gospodin Ivo Lončar također traži povredu poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, kolegica Ingrid Antičević-Marinović inače ugledna pravnica, ona je pogriješila i pozvala se na članak 214. i to je potpuno pogrešno jer nije mogla se pozvati na taj članak nego se vi možete pozvati da njoj dajete opomenu jer članak 214. govori o opomeni. A ona je po svih šest stavaka zaslužila opomenu. Hvala lijepa.
Kao što ste i vi zaslužili jer niste citirali članak poslovnika na koji se pozivate. [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ali to osporavate 214. a ne pozivate se na to. [[Upadica se ne čuje.]] Ja ću procijeniti kada treba dati dok ovdje sjedim opomenu a kad ne i sad smatram da ne treba dati opomenu ni gospođi Antičević a ni vama gospodine Lončar iako ste i jedan i drugi zlouporabili ovu tablu. Odgovor na repliku gospodina Ćosića ima gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite!
Meni je krivo da je kolega Ćosić zapravo išao na to etiketiranje koje ja ne bih preporučio kad su u pitanju dame. Očekujem da će i on to shvatiti. Ja sam govorio o nekompetentnosti i govorio sam o činjenici da se kao moralni arbitar u Hrvatskoj pojavio recimo čovjek koji je najčešće na Hrvatskoj televiziji Žarko Puhovski, čovjek koji je bio krunski svjedok mojim kolegama Čičku, Budiši koji da se radi o bilo kojoj drugoj državi nikada na javnoj televiziji takva osoba se ne bi mogla pojaviti pogotovo da ne govori o ljudskim pravima, o slobodi medija, o demokratskim pravilima i pravnoj državi.
Replika gospođa Jagoda Martinčević. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gledajte, mene je jedna sintagma gospodina doktora sociologije Letice a ona glasi refleks vremena podsjetila na jednu nedavnu situaciju u ovoj sabornici kada smo raspravljali o gospođi Jašić i vijeću i kada je gospodin predsjednik SDP-a prijetio za ovom govornicom prstom rekavši da ćemo svi zajedno trpjeti dalekosežne posljedice ako budemo prčkali po vijeću ili po ne znam čemu. E sada, mene zanima da mi gospodin sociolog odgovori. Zbog čega naše zloguke sove u ovoj sabornici uporno ponavljaju da će se eventualnim promjenama možda zakona, možda ravnatelja, možda ravnateljstva a možda i vijeća urušiti institucija? Pa što je ta institucija, sveta krava? Je li to smak svijeta? Zar mi možda ne bismo mogli imati bolji zakon, bolje ravnateljstvo i bolju televiziju.
Odgovor gospodin zastupnik Slaven Letica.
Najkraće kazano ja sam doktor ekonomskih znanosti. Gdje je Mato Crkvenac, bio mi je asistent, nisam mogao u to doba puno od njih naučiti ali sam ipak uspio doktorirati. A što se tiče ja nisam stigao govoriti o nekim dobrim stvarima Hrvatske televizije. Znači, Hrvatska televizija je za razliku od nekih drugih televizija u srednjoj Europi uspjela različitim metodama sačuvati gledanost i recimo to je jedna komparativna prednost koju bi sada trebalo iskoristiti da se napusti skandalozna banalizacija televizijskog izrasta pa i ovi smiješni … [[Govornik se ne razumije.]] ovima vanjska produkcija. Ja još uvijek, gospodine Galiću, očekujem odgovore vaše na vrlo legitimna pitanja koja je postavio tu kolega Rožić i mislim da ne smijemo glasovati dok ne dobijemo odgovore na sva ona pitanja koja je on postavio.
Hvala. Replika gospodin Damir Kajin. Izvolite!
Da, gospodinu Letici. Nije se Damir Kajin gospodine Letica nikome dodvoravao a najmanje Hrvatskoj radio-televiziji. Damir Kajin je rekao ono što ni vi niste rekli daleko otvorenije i daleko jasnije, ali je isto tako Damir Kajin rekao da će glasati za ovo izvješće. Pustimo sada po strani i financijske prilike koje su 2005. neusporedivo bolje nego što su bile 2000. ili pustimo i činjenicu što su slobode na HRT-u danas neusporedivo veće no što su bile 99. Ali ja vas uvjeravam, i vas i ostale zastupnike da neće biti dobro da se rasprava o ovom izvješću doživi kao ili na način da imperija sada uzvraća udarac Hrvatskoj radio-televiziji a sve gospodo ide u pravcu da dođe do promjene na Hrvatskoj radio-televiziji i to neće biti doprinos nikakvoj demokratičnosti, upravo to će biti inauguriranje određenih nesloboda na Hrvatskoj radio-televiziji sa čime će se suočiti i vaš premijer i moj premijer samim time i mnogi drugi koji će morati uskoro objašnjavati u kom pravcu ide Republika Hrvatska. Zašto se svi mi sada pozivamo na "Latinicu"? Da skrenemo pozornost možda sa nekih drugih isto tako aktuelnih tema. Nije bitno da li je riječ o Gotovini ili je riječ o Austriji, da bi napali Hrvatsku radio-televiziju i da bi sutra doveli svoje ljude, ili da bi HDZ možda homogenizirao svoj politički lektorat. Mogli smo konačno u ovom Saboru lijepo elegantno otvoriti raspravu o "Latinici", o Tuđmanu kojega svi mi imamo pravo doživljavati na neki svoj način i nakon toga jasno donijeti određene zaključke kako ući u raspravu o samom izvješću o Hrvatskoj radio-televiziji, nota bene za 2004. godinu, a ne, koji dan je bio jučer? [[Upadica: Hvala lijepa.]] 12.12.2005.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Kolega Kajin nema nikakve empirijske potvrde za ključnu tezu da je sloboda medija ili sloboda hrvatske, sloboda izražavanja na Hrvatskoj televiziji veća danas nego je nekad bila. Kad bi se napravila jedna ozbiljna empirijska analiza ona bi otkrila jedan veliki paradoks. Da je pokojni predsjednik Tuđman bio daleko najkritiziraniji državnik u bivšem komunističkom svijetu. I to je paradoks njegove situacije. A što se tiče slobode stvoren je novi tip političke korektnosti. Danas je manje-više sve što bi malo ukazivalo na patriotizam nazadnjačko, desno, primitivno, kleronacionalističko i u tom smislu su razmjeri slobode vrlo teško mjerljivi.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa sa velikim zadovoljstvom sam slušao nadahnuto izlaganje kolege Letice. Pogotovo one njegove umetke između rečenica koje treba uvijek dobro slušati kad on govori. Međutim ne slažem se s jednom stvari i zato postavljam jedno pitanje. Naime na kraju ste rekli da će HDZ glasovati za ova dva izvješća. Pa što vi mislite o našoj stranci da bi mi mogli prihvatiti ova izvješća nakon svega onog što ste vi o njima izrekli? I nakon svega onog što smo mi o tim izvješćima izrekli. Kako vi mislite da bi mogli prihvatiti ta izvješća kad je u njima jasno da Hrvatska televizija ne radi u javnom interesu, kad je u tome jasno da širi neistinite informacije što ćemo s ovim pojedinačnim raspravama još detaljizirati. Kad širi govor mržnje. Jučer nakon Latinice ja sam prvi put bio sretan čovjek što na HTV-u nema 4 godine emisije o Domovinskom ratu. Jer kroz govor mržnje on bi bio očito prikazan kao što je jučer prikazan cijeli hrvatski narod. Na kraju krajeva kako bi glasovali za tu, za izvješće te televizije koja čak ne poštuje niti Zakon o medijima prema kojem svatko tko je oklevetan na toj televiziji, a takvih nas ima tu više, nema pravo niti ispraviti to nego to onda nazivaju nasiljem, šalju naše odgovore po drugim srodnim listovima i prozivaju nas da hoćemo silom provesti zakon i vidjeti ispravku krivog navoda. Dakle ja vas uvjeravam nema nikakvih elemenata da bi mi prihvatili taj izvještaj. Hvala.
Odgovor gospodin zastupnik Letica.
Ima kod Shakespeare-a jedna misao, kaže: "Ako možeš sagledati, progledati u korijene vremena imaš pravo govoriti mi." U tom smislu ja nemam ništa, nikakvo loše mišljenje nego imam vrlo poučno iskustvo iz rasprave ranije. A i poznam mentalne sklopove stranačkih vodstava. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. I ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Letica pažljivo sam slušao vaše izlaganje i sa uvodnog dijela želio bih ispraviti jedan vaš netočan navod. Naime tu ste u vrlo direktnom govoru kazali kako ste jučer slušali kako govori jedan nekvalificirani čovjek. To je bilo u jasnom kontekstu, jasno je svima nama kao i vama o kome ste govorili. I držim da je to apsolutno netočan navod, a zašto je netočan? Mislim da je za govorenje tog čovjeka o svakom problemu koji se tiče građana Hrvatske i Republike Hrvatske taj čovjek kvalificiran sa 60% glasova u drugom izbornom krugu.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani ravnatelju sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Zaista je šteta da je jučerašnja emisija Latinice skoro eliminirala raspravu u ovom Saboru o provedbi Zakona o Hrvatskoj radio-televiziji. Još što je moj dojam još lošiji saborski zastupnici su se trudili da brane svoja prava, a ne da analiziraju provedbu Zakona o Hrvatskoj televiziji. Ako, a dozvolite mi da citiram odredbe članka 6., 14. i 57. prvog stavka: "Hrvatska televizija u ostvarivanju programa dužna je pronositi, pridonositi poštivanju i promicanju temeljnih ljudskih prava i sloboda, demokratskih vrednota, institucija te unapređenju kulture javnog dijaloga." Zatim po mojem sudu vrlo važna odredba za razmatranje ovih izvješća. Članak 14.: "U svom djelovanju HRT promiče javne interese, uvažava interese javnosti i za svoje djelovanje odgovara javnosti." I na kraju 57. članak: "Nadzor nad zakonitošću rada Vijeća HRT-a dakle nad zakonitošću rada Vijeća HRT-a obavlja Hrvatski sabor." I oni koji su mene nešto podučavali oko javnog djelovanja dakle oni koji se bave stručno i znanstveno sa, sa medijima sa distance rekli su mi da je manipulacija o javnim medijima moguća na nekoliko načina. Prvo su mi rekli da je najčešća manipulacija izborom teme. Ili tema. Drugo da je izborom sugovornika jer to najčešće rade da dovedu one koji će iskazati ono što oni žele. I treća manipulacija je sa slaganjem činjenica po unaprijed predviđenom scenariju. Priznajem da to Latinica skoro najvještije radi, ali naš problem nije Latinica mada je i Latinica. Naš problem je javna televizija. A odgovornost javne televizije je prema gledateljima javne televizije. Naravno i Hrvatski sabor zna manipulirati ili svjedno ili nesvjesno. Na dnevnom redu je godišnje izvješće HRT-a za 2004. godinu i izvješće o radu Programskog vijeća za 2004. godinu, a dozvolite mi da ja smijem kazati da je moj osjećaj da smo pola vremena potrošili braneći svoju poziciju i pola vremena napadajući televiziju kroz emisiju Latinice. Ako smo time ostvarili svoju zadaću građenja javne televizije onda će nam to naši birači honorirati. Ali ako nismo ostvarili svoju ulogu da promičemo razvitak javne televizije nadam se da će to isto glasači znati ocijeniti. Šta je problem javne televizije? Pa problem je što mora raditi program da, za skoro svaku emisiju bit će da se nekom ne sviđa. Ili nema u Hrvatskoj niti jedne ozbiljnije grupe ili grupacije koja će za svaku emisiju na Hrvatskoj televiziji neće naći neku zamjerku. Nema. To je moje mišljenje. Ali i to je bolje kolegice i kolege nego da televizija radi program koji će se svidjeti samo dijelu hrvatskog gledateljstva. Ili da radi program koji se neće svidjeti samog dijelu hrvatskog gledateljstva. To bi bila javna televizija za dio gledatelja Hrvatske radio-televizije. A takva javna televizija ne postoji. Najgore bi bilo kad bi se vratili korak natrag pa kao što se to dogodilo u ovom mandatu da se zovu urednici emisija kako bi izravno u emisijama korigirali stajalište urednika. To zna kolega Hebrang i to zna gospodin Maček kad je zvao "Otvoreno". Dakle odgovornost naša nije da obranimo sebe pred Hrvatskom televizijom nego je naša odgovornost da potičemo razvoj javne televizije sa svim manama i svim prednostima koje donosi javna televizija. Naravno da ćemo svatko iz svoje pozicije jer drugačije i ne možemo gledati prosuđivati vrijednosti svake emisije i to je u redu. Ali ja vjerujem hrvatskim gledateljima, a njima smo prepustili ocjenu o kvaliteti Hrvatske televizije i na tome moramo inzistirati da će znati prepoznati što ne valja u programu Hrvatske televizije. Siguran sam u to. Da više skoro ne zamaram ali ću reći, vratimo se na programska načela koje je donio ovaj Sabor donoseći Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji. Dakle, programi moraju zadovoljavati interese javnosti itd., da sad ja ne čitam. Tu ima 5 stavaka i 10-ak podstavaka koji navode taksativno što su to programska načela javne televizije. Progovorimo o tim načelima i kako se ostvaruju, pa makar to bilo na konkretnoj televizijskom emisiji, pa ćemo iz konkretnih televizijskih emisija doći do zaključka kakav je cijeli program Hrvatske radiotelevizije. Interesantno je da je službena politika, dakle službena politika je priključenje Europskoj uniji i mi smo dobili pregovore za punopravno članstvo u Europskoj uniji. Da li je, a ja mislim da je interes gledatelja dakle građana Republike Hrvatske, da se što bolje, što bolje objasni i mane i prednosti ulaska u Europsku uniju. Koliko mi imamo televizijskih emisija koje su prihvatljive ne za, u navodnim znacima "elitu" koja sama po sebi može doći do zaključka što su prednosti, šta mane, nego prosječnog hrvatskog gledatelja? Koliko smo imali emisija, koliko je to Sabor, službena politika zatražila da se o tome razmatra na Hrvatskoj radioteleviziji? Ili je Hrvatskoj televiziji, naša pažnja je okrenuta prema Hrvatskoj televiziji jer je i jači medij. Još nešto vezano za poslovanje Hrvatske radiotelevizije. Svi ozbiljni ljudi znaju da se poslovanje može voditi tako da se iskaže dobit svake godine. Ali je li cilj Hrvatske radiotelevizije da nam pošalje financijsko izvješće da joj je ostalo dohotka 5 milijuna kuna, a da je tehnološki zaostala Hrvatska radiotelevizija? Pa nije to valjda cilj. Mi moramo Televiziju osposobiti za konkurenciju sličnih televizija ili komercijalnih televizija u cijeloj Europskoj uniji. Pa ona će još pojačati, odnosno doći će još jača konkurencija nego što sada imamo. Doći će ne samo da tako kažem komercijalne televizije, ne samo komercijalne televizije. Zbog toga pitanje razvitka, tehnološkog, je vrlo važno. Financijske samostalnosti Televizije je vrlo važno. Pa u okviru toga dajmo još neke pomoćniku Vijeću Hrvatske radiotelevizije da sa različitih interesnih sfera promatra program, jer oni to ne mogu stići. Ali nemojmo korake ka javnoj televiziji kroz jednu emisiju eliminirati. Ako se pokaže da je kolega Stazić bio u pravu, da je ipak osmišljena politika oko ovog jednog i drugog izvješća kako bi se dovelo do smjene na Hrvatskoj televiziji, pa u periodu polovice mandata promijenili rukovodstvo Hrvatske radiotelevizije, sve priče će biti otkrivene odmah iza toga. Možemo mi sada manipulirati i sa mnom i sa javnošću, ali će na kraju istina doći do punog izričaja. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja dozvoljavam da imaju drugi drugačije stajalište, ali ne zabranjujem da to svoje stajalište iznesu, niti hoću, niti mogu. A branio bih uvijek to njihovo pravo da iznesu svoje stajalište. Na kraju, izvješće treba prihvatiti. Ne zato što je Hrvatska televizija i Hrvatski radio bezgrešni, zato što se ne bi moglo bolje, nego ne bi trebalo iskoristiti Televiziju kako bi se promicala jedna politika. Jer to nije onda javna televizija. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije nego dam riječ ravnatelju Hrvatske radiotelevizije imamo tri replike i šest ispravaka netočnih navoda. Počet ćemo sa replikama. Prvi je gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljuje gospodine potpredsjedniče. Sa dijelom vašeg izlaganja, kolega Leko, ja se potpuno slažem, ali vaša konstatacija kako javna televizija, kakav god da program ponudi se neće svidjeti dijelu gledateljstva me dobrim dijelom čudi s obzirom da aludirate na sinoćnju Latinicu. Mislite li da je baš ta emisija dobar primjer da se taj program nije svidio dijelu gledateljstva? Mene zapravo više zanima kojem dijelu gledateljstva se taj program svidio. Jer vjerujem da bi većinsko, većina dakle hrvatske javnosti apsolutno odbacuje takvu emisiju i ne prihvaća je. I ja bi čak dodao, bez obzira na ovo što je gospodin Letica govorio, meni ta emisija sliči kao nešto što bi ja mogao nazvati, pa što bi mogao pomisliti da je zapravo u paketu tzv. zločinačkog poduhvata. Još jedna stvar, to nije samo jedna emisija. U Latinici koja je govorila može biti prije dvije, tri Latinice o sukobu interesa, novinarka je dala prilog u toj emisiji od 20 milijuna, slušajte me iskreno, to je točno, 20 milijun kuna koje ovaj Sabor izdvaja za bolnicu u Mostaru. A optužen je Andrija Hebrang, pazite, da se za ti h 20 milijuna kuna u Mostaru kupila radiološka oprema. A istina je da niti jedna kuna od 20 milijuna kuna izdvojenih, ne za bolnicu u Mostaru, nego za zdravstvo u Federaciji, u Mostaru nije kupljena, ni jedna kuna nije potrošena na radiološku opremu. Prema tome, dakle ta emisija se stalno i vječno obračunava i sa zastupnicima i sa Saborom i sa istima, i sa istima. I to je razlog zašto mi govorimo ovdje na ovaj način kolega Leko. Ne radi toga. Hvala.
Odgovor gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Kolega Bagariću, niste fer. Evo zašto. U svojoj raspravi sam rekao oni koji su me podučavali da se može u javnim medijima manipulirati, pa sam rekao izborom teme, izborom sugovornika, izborom i slaganjem činjenica. I onda sam dodao iza toga, to izgleda najbolje radi Latinica. Šta mislite da ja trebam nešto više o tome kazati? Je li potrebno? Nije. Prema tome, nemojte iz konteksta izvlačiti da biste sticali poene. To ja ne želim. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, o konkretnoj stvari sam rekao konkretno.
Replika, gospodin zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Evo kolega Leko vaš kolega Stazić, stranački kolega se bunio, evo ja vam dajem priliku na moju repliku da se očitujete. Govoreći o programu, pa ste govorili o pravu na odgovor itd., govorili ste o nekim političarima koje su izravno zvali u emisiju, neke ste čak i spominjali. Ja bih vas molio, kao kolegu saborskog zastupnika da pitate urednika Informativnog programa Hrvatske televizije zašto u dva slučaja u roku od mjesec dana na najgori mogući način koga bi se postidio i sam Gebels o meni su takve laži iznesene na Hrvatskoj televiziji. Obećao mi je oba puta, pred svjedocima i oba puta smo gledali kazete, oba puta smo gledali fonograme, a napao se je onaj drugi gdje je novinarka doslovno izrezivala rečenice i sklapala ih da bi Gebers rekao: "Eli, Eli lamâ azâvtani?", što je napravila ona i obećao mi je da će se to objaviti, to se nije objavilo. Po zakonu imam pravo na to. Nego je htio on i još neki da ja idem tužiti svoju bivšu kuću, nisam htio. Zašto ovo govorim? Da se to nikada nikome više ne bi dogodilo. Jer što je novinar? Novinar je svjedok javnosti. Novinar je i savjest javnosti. Ja sam novinarstvo učio od najvećega među najvećima, dobio sam i njegovu nagradu, on se zove Veselko Tenžera. Prije 25 godina mi je rekao pred deset ljudi kao najnaprednijem u mojoj generaciji "Braco", tako me je zvao "kada prvi tekst napišeš po narudžbi, više nisi novinar". Koliko ima danas takvih na Hrvatskoj televiziji napose onih koji odavde izvještavaju koji mogu za sebe reći da su novinari ili da ne pišu po narudžbi. Ništa nemam osobno protiv vas gospodine Rončeviću, ali duboko ste me uvrijedili i kao čovjek, i kao novinar, i kao kolega i kao urednik. Objasnite ovdje zašto niste to objavili, a pred svjedocima ste mi obećali jedno i drugo, a to su bile takve drastične laži.
Hvala lijepa. Odgovor Josip Leko. Izvolite.
Kolega Lončar hvala vam što mi dajete pravo, a što se tiče vaše replike ona je upućena drugim kolegama. Ja samo vama mogu reći, nebitno je iz koje ste i koja ste politička opcija. Suosjećam sa svakim kome je lažima na njegovu bilo koju, ali osobu političku, stručnu, moralnu stavljena ljaga, tim vas ja više pozivam da branite samostalnost novinara, profesionalizam i osobnu odgovornost, a ništa drugo.
Replika, gospodin Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora pa ja ću replicirati uvaženom kolegi Leki gdje je naveo i striktno je tvrdio da osudu ili sud o radu Programskog vijeća, uredništva, ravnateljstva i svih koji kreiraju program, ima pravo dati samo hrvatska javnost ili gledateljstvo toga programa. Naime neznam čemu danas onda ove rasprave u Hrvatskom saboru, čemu izvješće u ovom Hrvatskom saboru ako ovo ne predstavlja ništa i zašto toliko vremena trošimo ukoliko ovaj Visoki dom nema nikakve nadležnosti. Pa tako ću navesti jedan primjer gdje Programsko vijeće se očituje prema Hrvatskom saboru, prema Predsjedništvu na njegovu inicijativu, o praćenju rada Hrvatskoga sabora gdje su pojedini članovi Vijeća upozorili na dopustivost upletanja bilo koje državne ustanove ili institucije na način da raspravlja o programu HTV-a, da se u vezi s time obraća ravnateljstvu HTV-a, a zatim da se traži mišljenje Vijeća Hrvatske radiotelevizije. Iz … [[Ne razumije se.]] se na temelju pojedinih propusta ne može suditi cijelom programu i te propuste organizirati kao osmišljenu uređivačku politiku. Recite mi tko bi trebao to ocjenjivati? Zar ovo Predsjedništvo Hrvatskog doma nije višestranačko? Zar u njemu ne stoje predstavnici svih stranaka koje su u Parlamentu? Zar oni nemaju pravo dati svoju inicijativu i prijedlog o uređivačkoj politici? Zar samo javnost za gledateljstvo bi trebalo ocjenjivati njih ili Hrvatski sabor koji ih je imenovao? Molim vas da mi odgovorite na ova pitanja u mojoj replici koja se potežu i koja su definirana u Izvješću o radu Programskog vijeća HRT-a.
Odgovor gospodin Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakiću da bih vam odgovorio na vaše pitanje trebalo bi duže vremena, a znate zašto, jer trebate shvatiti smisao Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji pa bi vam pojam iz članka 14. bio sasvim jasan. U svom djelovanju HRT promiče javne interese, uvažava interese javnosti i za svoje djelovanje odgovara javnosti. Vi polemizirate sa zakonom, a ne sa mnom. Kako ostvaruje tu javnost? Pa hrvatsko vijeće je javnost i radi u ime javnosti. I vama se ni meni se ne osporava da raspravljamo o radu Hrvatske radiotelevizije, razvitku, financijskom poslovanju i svemu, ali nismo mi sud javnosti kolega Đakiću u smislu kako je to predviđeno Zakonom o Hrvatskoj radioteleviziji. Na žalost ili na radost je to tako.
Hvala. Prelazimo na ispravke. Prvi je gospodin Željko Nenadić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Leko je rekao, citiram: "Naš problem nije "Latinica", naš problem je javna televizija." To je naprosto netočno. Što neku televiziju čini javnom televizijom ako to nisu njene televizije? Ne čini valjda računovodstvo televizije tu televiziju javnom televizijom. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, gospođa Zdenka Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Kolega Leko vaša zastupnica odgovara vama sljedeće, nije točno da "Latinica" nije naš problem. Naš problem je upravo "Latinica", to je dio programa Hrvatske radiotelevizije. Vi ste citirali članak 6., među inima ste citirali i rekli članak 57. ne članak 57. nego članak 58. stavak 2. nadzor nad zakonitošću rada vijeća HRT-a obavlja Hrvatski sabor. To bi bilo prvo. Drugo, rekli ste da Hrvatska, nije točno da Hrvatska televizija svojim radom vodi nas pravim putem prema Europskoj uniji. To bi trebala biti kad bi poštivala Zakon o Hrvatskoj televiziji, ali ona to ne poštiva, jer sinoć je to dokazano, jer Hrvatska radiotelevizija, Hrvatska televizija sinoć je učinila ono što ne može učiniti u hrvatskom narodu, a može učiniti onima koji rado to slušaju i prevodi se, sinoć "Latinica" je sigurno prevedena na nekoliko stranih jezika. Mi ukazujemo na istinu o Domovinskom ratu i rat je vrijeme i to je dio naše povijesti koji sinoć Hrvatska televizija u programu "Latinica" …
I po treći puta zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U svojoj inače vrlo korektnoj raspravi gospodin kolega Leko je iznio jednu netočnost, a to je da je jučerašnja "Latinica" eliminirala raspravu o HRT-u. Poštovani kolega očito niste slušali današnju raspravu u cijelosti, jer naglasak je bio i na financijskom poslovanju Hrvatske radiotelevizije, ali slažem se s vama da je bio pokušaj od strane Hrvatske televizije da kroz prošlotjednu harangu protiv saborskih zastupnika kao i kroz jučerašnju "Latinicu" pokuša usmjeriti današnju raspravu upravo na te teme, a skrene pažnju sa drugih mnogo bitnijih tema, a to je prvenstveno financijsko poslovanje i nepravilnosti u financijskom poslovanju.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Gospodin Leko je netočno izjavio da sam se ja miješao telefonskim pozivom u program Hrvatske radiotelevizije prihvaćajući metodologiju koju Hrvatska radiotelevizija već provodi dulje vrijeme, a to je ponavljaj laž dok ne postane istina. Gospodine Leko ja sam samo nazvao da pitam kako mogu demantirati jednu notornu laža gospodina Šprajca koji je namjerno izjavio i s kojim je štetio hrvatskim gospodarskim interesima, vi dobro znate o čemu se radi. A nazvao sam da pitam kako to da napravim zato što na moje pismene zahtjeve o ispravcima neistinitosti Hrvatska radiotelevizija ne reagira i ne ispravlja ih. Prema tome, nikada se nisam htio miješati u program niti me to zanima. Zanima me imati televiziju koja je javna, što znači mora govoriti istinu, istinu i samo istinu.
I sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Leko je rekao sljedeće. Glavni problem HTV-a je što ne postoji nijedna emisija oko koje bi se većina složila. Ja mislim da to apsolutno nije točno. To je ustvari jedna periferna stvar i glavni problem HTV-a danas je, kad je riječ o programu, pristup određenih urednika određenim društvenim pitanjima i problemima gdje se u takvim emisijama stvara politički nihilizam, politička destrukcija i dovodi se u pitanje bilo kakav sustav vrijednosti. Ono što danas treba hrvatskom gledatelju, nama ovdje u Saboru i svim društvenim čimbenicima u Hrvatskoj je sljedeće. Nama treba moderna, europska, globalna televizija, ali nacionalna televizija. HTV nažalost to danas nije.
I poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Gospodin Leko je netočno izjavio da je osmišljena unaprijed politika da se udari na televiziju. Ja ću tom dedukciji dokazati da je praktički ne samo netočno nego i nemoguće. Jer kad mi raspravljamo o izvješću značilo bi da smo unaprijed mi pripremili takvo izvješće, odnosno da smo sudjelovali u svim onim radnjama koje su donijele do takvog izvješća, što je praktički dakle nemoguće. A još bi onda gore bilo pomisliti da smo mi dali namjerno snimiti "Latinicu" pa baš da onda imamo još goreg povoda. Mislim, to je stvarno krajnji zaključak. A osim toga, djelomično je netočno ono kad je kolega rekao da se može utjecati na javnost odabirom teme i sugovornika. Ja tvrdim da se još više može utjecati na ukupno stvaranje slike o virtualnoj stvarnosti prešućivanjem događaja čega smo bili svjedokom. Dakle, više događaja koji su prešućeni a bili su vrlo važni. Sad neću govoriti od milenijskog sastanka predsjednika parlamenata svijeta gdje naš nije, naravno, spomenut. Odnosno, u našoj zemlji to nije spomenuto pa do niza drugih takvih vrlo važnih stvari gdje nisu uopće, dakle, ni postojale u Hrvatskoj. Hvala.
Ja nisam bio u New Yorku na toj konferenciji. … [[Upadica se ne razumije.]] Onda sam bio, izgleda. Poštovani zastupnik Niko Rebić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo s Hrvatske televizije, kolegice i kolege. Na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, kada je na dnevnom redu bilo Izvješće Ravnateljstva o poslovanju Hrvatske radiotelevizije i Izvješće i radu Programskog vijeća HRT-a, postavio sam pitanje predstavnicima predlagatelja. Pošto ne da nisam dobio zadovoljavajući nego nisam dobio nikakav odgovor i to me je potaknulo da sudjelujem danas u ovoj raspravi. Držim da svako poduzeće, svaka tvrtka koja pozitivno posluje i godinu završi sa dobiti zaslužuje prolaz u Saboru. Tako bi se trebalo odnositi i prema HRT-u. No je li to baš tako ako znademo čime sve raspolaže HRT. Mislim tu na imovinu i kadrove, kako raspolaže istima, kakvu ima konkurenciju i ono što je najvažnije, kakvu poslovnu politiku vodi. I pitanje svih pitanja, dakle, je li moglo bolje? Naravno, uvijek se može bolje. Upravo poslovna politika je, rekao bih, najlošiji dio a to je vidljivo i iz ovih izvješća. To se najbolje vidi po iskazanoj dobiti u 2003. godini koja je bila gotovo 68 milijuna kuna dok je ista u ovoj godini, u 2004. oko 3 milijuna kuna. Ako se vidi da su jedino porasli prihodi od pretplate, odnosno pristojbe, a svi drugi izvori prihoda su u padu u 2004. godini, dakle, usprkos tome povećava se broj radnika iako je broj zaposlenih u 2003. godini iznosio 3 tisuće 589 zaposlenika, što je najveći broj zaposlenih u zadnjem desetljeću, a možda i od kad djeluje Hrvatska radiotelevizija. Dakle, u 2004. godini primljeno je još 200 novih djelatnika. E sada se, iz Izvješća se vidi da su se i plaće zaposlenika povećale. Za plaće se izdvoji enormnih 440 milijuna kuna. Udio plaća u ukupnim rashodima su previsoki, gotovo 33%. Toga nema, odgovorno tvrdim, u niti jednoj, dakle, privatnoj tvrtci u Hrvatskoj. Sada se treba zapitati kakva je to poslovna politika koja kada se smanjuje program ostaje se bez 3. programa. Dakle, smanjuje se opseg posla, a primaju se novi djelatnici. Tu nešto nije u redu. Pitanje je samo kako bi HRT poslovala da tv pretplata nije obvezna, da se kodiraju kartice i da se, recimo, kupuju te kartice u kioscima kao i za ostali tisak. Dakle, pa tko hoće gledati neka kupi karticu i gleda taj program. I, dakle, evo tada ne bi niti komentirao vaše poslovanje. Dakle, tada bi bilo jasno koliko vi zaista zapravo i vrijedite na tržištu. Svakako želim naglasiti i ono što je dobro. Dakle, što se samog programa tiče. Priznat je i određeni uspjeh što kvalitetom svog programa televizija nije dopustila da se razmašu RTL i TV NOVA. Ove tv kuće nisu iskoristile šansu da se kvalitetom nametnu i oduzmu primat Hrvatskoj radioteleviziji. To je dobro i za moralnu higijenu našega društva, da nam emisije poput "Big brothera" ne postanu neizbježni usud. Mišljenja sam da emisije ovakvog tipa niti su edukativne, niti su zabavne. Upravo ovakve televizije kao što su RTL i TV NOVA zorno svjedoče o tome kako povećanje konkurencije ne znači i nužno poboljšanje kvalitete programa. Gotovo bi se moglo reći da nikad više nekvalitetnih i šund emisija nije bilo na televiziji kao u posljednje vrijeme. Treba ipak reći da ovakvo poslovanje Hrvatske radiotelevizije nije dobro. Bolje, nije puno bolje od ne tako davnih vremena kada se po sanaciju gubitaka dolazilo na Markov trg i ako se nešto zaista ne promijeni u poslovanju Hrvatske radiotelevizije, ako se nastoji sa ovakvim nekritičkim primanjem djelatnika, povećavanjem, smanjivanjem programa i svega ovoga što sam već govorio, mislim da smo na najboljem putu da se stara vremena uskoro vrate u Hrvatsku radioteleviziju. E sad da se vratim na ono pitanje na koje nisam dobio zadovoljavajući odgovor, a vjerujem da to zanima i javnost. Naime, iz vaše kuće često se upozorava hrvatska javnost na visinu plaća i primanja saborskih zastupnika. Upozorava se javnost na privilegije koje uživaju zastupnici, time se zamagljuju i u očima javnosti stvara slika da su zastupnici obični lovci na privilegije. Naravno, ja ovdje kažem da nemam ništa protiv toga da se hrvatska javnost zna koliko primaju saborski zastupnici. Zapravo nije tajna niti od Predsjednika države do saborskog zastupnika. Sve je to dostupno i sve to hrvatska javnost, dakle, zna. Međutim, ono što hrvatska javnost ne zna, to je koja su vaša primanja na Hrvatskoj radioteleviziji i koje vi privilegije imate. Ono pitanje koje sve nas zastupnike muči, a to je nije li pomalo i nemoralno i licemjerno da oni kojima plaće i različita mjesečna primanja prelaze 20, 30 pa i više tisuća kuna tako često ukazuju javnosti na plaće onih koji ne prolaze 15-ak tisuća. Prije nekog vremena vaš ugledni novinar doslovce je natjerao glavno urednika jedne čini mi se češke javne televizije da otkrije visinu svoje plaće. Kada je izračunao da je to negdje oko 45 tisuća kuna najmanje i bilo bi moralno i pristojno da je tada izvijestio, između ostalih hrvatsku javnost koliko osoba takvog ranga prima na Hrvatskoj televiziji. On je to vrlo vješto, a ja bih rekao da dakle pošto nisam dobio odgovor na ova pitanja koja sam ja postavio, dakle to mi se čini znakovito, to je jedno obično skrivanje i sad gospodo ako mi znamo da smo svi skupa javne osobi javni djelatnici, javnost ima pravo znati kolika su mjesečna primanja i glavnog ravnatelja i svih urednika i vanjskih suradnika, dakle ono što interesira i ovaj Dom i hrvatsku javnost ja vam tvrdim da bi to konačno trebali zvati pa da ta ista javnost onda može uspoređivati, da može na određeni način komparirati, pa da vidi se jesu li oni koji ukazuju na nekakve velike privilegije, dakle jesu li oni vjerodostojni, neka to onda ocijeni hrvatska javnost. I na kraju ovo je rasprava koja ne bih želio da ponavljam ono što je sve već rečeno, ali želim na kraju sa tim završiti, na kraju sasvim je jasno da moć i novac nisu u ovoj sabornici, moć i novac je uglavnom kod onih koji imaju mogućnost manipulacije medijima, dakle, gospodo toga u vašoj kući ne nedostaje. I na kraju da završim sa tom famoznom "Latinicom" mislim da je krajnje nekorektno da vi falsificirate noviju hrvatsku povijest sredstvima poreznih obveznika koji se u velikom dijelu zgražaju nad takvim prezentacijama koje imamo priliku gledati. Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Sinošnja emisija o kojoj danas smo često govorili postigla je svoj cilj. Primio sam maloprije SMS poruku, gledajući sinoć emisiju "Latinica" na HTV-u u Glini se raznio bombom hrvatski branitelj, imaš na teletekstu, pozdrav, moj prijatelj mi to šalje. Išao sam provjeriti, na teletekstu Hrvatske televizije te informacije nema, na teletekstu RTL-a te informacije ima. Mislio sam razgovarati, potresen sam nakon ovoga, više ne mogu, pripremio sam i govor, mislio sam i neke stvari predložiti, ali ne mogu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Niko Rebić.
Pa zapravo kad ovakva jedna vijest dođe u saborske klupe naravno da se čovjek ne može skoncentrirati, ali svakako bih želio samo još jednom naglasiti, dakle i ova na žalost tužna vijest je potvrda da veliki dio hrvatske javnosti ne podržava ovakvu uređivačku politiku hrvatske televizije.
Druga replika, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo gospodin Rebić u svom izlaganju nije obuhvatio sve segmente koje je Vijeće HRT-a u svom izvješću i podnijelo i napisalo ovdje pa ću mu ja pomoći da ga podsjetim, a da podsjetim i one koji su mjerodavni. Tako ću reći da je Vijeće HRT-a na temelju svoje nadzorne i savjetodavne zadaće, a na temelju Izvješća o provedbi programskog usmjerenja HTV-a od 20. rujna 2004. do 1. srpnja 2005. obavezalo o programsko i poslovno vodstvo HRT-a svatko u sklopu svojeg djelokruga, rada i ovlasti poduzme potrebne aktivnosti da bi se u sklopu provedbe programskih usmjerenja HTV-a programske politike proveli sljedeći prijedlozi i primjedbe članova. Pa reći ću samo jedan od tih prijedloga i primjedbi. Posebna pozornost treba se posvetiti razvoju dokumentarnog i to domaćeg programa, ne samo zbog činjenice da društveni tokovi pokazuju trend povratka dokumentarnom programu, nego i zato što je taj segment programa od nacionalnog interesa i ostaje za povijest. U tom smislu posebno mjesto trebalo bi imati dokumentarne emisije o hrvatskim velikanima jer to su možda jučerašnje emisije. Možda su vaši voditelji krivo protumačili ono bi davali u zadaću. Recite mi da li stvarno o hrvatskim velikanima se u ovakve emisije priređuju na osnovu primjedba koje ste dobili od Vijeća jer je to vaša istina o hrvatskim velikanima da se prvi hrvatski predsjednik države pljuje onako na emisijama? Je li to zaslužio od vas?
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem. Ma zapravo s kolegom se mogu složiti no međutim moja rasprava je bila da istaknem i ono što je za mene i za veliki dio, a hrvatske javnosti dobro u programu Hrvatske televizije, jer ja zaista mislim da emisije poput "Big Brothera", dakle kad bi nas preplavile da tada ne bi imali niti malo kvalitete na TV ekranima, a vjerujte da velika većina građana koja nema mogućnost izbora, dakle gledaju ono što im se servira. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine zastupniče, teško je govoriti nakon ove vijesti koje smo čuli od kolege Lončara, jedino što mogu reći ovdje nazočnim predstavnicima Hrvatske televizije to je vaš Denis Latin, stidite se njega i svih Denisa koje imate tamo, a koji su plod vaše utrobe. Sram vas bilo. U svom izlaganju htio sam reći da je Hrvatska-radiotelevizija pokazala kakav odnos ima prema javnosti, jer smo dobili upravo iz režije vijest da su ovdje nazočna gospoda zaustavila prijenos, što znači po onoj staroj Staljinov zaustavite roj. Isto tako možemo reći za Vijeće Hrvatske-radiotelevizije koje kritizira saborskog zastupnika zbog toga što vrši svoju dužnost i temeljem članka 58. u okviru nadzora nad radom tog Vijeća iznosi svoju raspravu po šifri zaustavite saborskog zastupnika. Naravno, zaustavite istinu i demokraciju, no da bi dokazao da ovaj Sabor funkcionira na temelju zakona, da ne politiziramo i da ne želimo se miješati u uređivačku politiku Hrvatske televizije ja ću govoriti samo o protuzakonitostima te televizije. Prva je protuzakonitost to što ne poštuje hrvatski jezik. Član 5. Zakona o HRT-u kaže da je Hrvatska-radiotelevizija dužna prenositi športske događaje, piše u Zakonu, oni prenose sportske događaje, engleske događaje. Članak 9. istoga Zakona kao članak 11. kaže da je dužna prenositi športske priredbe, oni prenose sportske priredbe. U izvješću međutim upotrebljavaju na 6 mjesta riječ šport, dakle uporno ponavljajući stranu riječi žele pokazati svoju orijentaciju protiv nacionalnih interesa, protiv javnih interesa kao što je poštivanje hrvatskog jezika. Isto tako krše članak 7. Zakona o Hrvatskoj-radioteleviziji jer vijesti ne donose istiniti, cjelovito i nepristrano. Također prema članku 14. ne djeluju i ne promiču javne interese. Evo nekoliko argumentiranih dokaza. Na temelju analize 15 Izvješća o Saboru, nasumce uzetih u izvještajnim emisijama Hrvatske televizije omjer prikaza zastupnika oporbe prema vladajućoj koaliciji je 5 naprama 1, postigli smo još relativno dobar rezultat, prema tome tko nam sudi. Predsjednik Sabora, Hrvatskog sabora govori na milenijskom sastanku u New Yorku što prikažu strane televizije ali na Dnevniku Hrvatske televizije tome nema mjesta jer predsjednik Hrvatskoga sabora za njih nije bitna vijest. Premijer hrvatske Vlade u odnosu na bivšeg premijera u prva tri mjeseca svojeg mandata pojavljuje se u omjeru jedan na prema sedam, govorim o informativnim emisijama. Dodjela priznanja "Junak Domovinskog rata" koji udruge braniteljske dodjeljuju doktoru Franji Tuđmanu prolazi bez vijesti na Hrvatskoj televiziji jer Domovinski rat i njezin prvi junak za njih nisu vijest. Dodjela istog priznanja vukovarskoj bolnici čemu nazoči potpredsjednica Vlade i jedan ministar hrvatske Vlade također nema vijesti na Hrvatskoj televiziji i na Dnevniku. Za njih je tu večer puno važnije koje su žrtve jednog uragana na drugom kontinentu. 14. obljetnica "Bljeska" na hrvatskom Dnevniku je bila 11. vijest po redu. Prva vijest je bila da se prevrnuo autobus u Južnoafričkoj Republici. 14. obljetnica "Oluje" u Kninu, 14. ponavljam na kojoj nazoči premijer sa ministrima u Dnevniku je sporedna vijest. Četiri godine bez pozitivne vijesti o doktoru Franji Tuđmanu. Jučer je Denis Latin ublažio pa je progovorio o Tuđmanu na HTV način. Nema podržavanja nacionalnih interesa u području gospodarstva. Nikada ni u jednoj emisiji nisu istaknuti briljantni pozitivni primjeri a negativnih koliko hoćete. Vi koji gledate Hrvatsku televiziju nemate pojma što znači poduzeće Elektro kontakt i kakva je to bila privatizacija i što znači u svjetskim razmjerima. Što je napravila koromačna cementara u gospodarskom razvoju? Njoj nema mjesta jer je pozitivan primjer. Također nema mjesta niti Ericssonu koji je napravio prodor europskih i svjetskih razmjera. Nadalje, nema vijesti o uspjelim državnim poduzećima, samo kritika, tuga i jad sa namjerom ova država koju ste stvorili nije dobra, zašto ste ju stvarali. Moram spomenuti i posljednju raspravu o proračunu. Ovdje smo imali prilike čuti jednu lamentaciju sa košaricom u ruci. U cijelom govoru štovana zastupnica nije nijednom spomenula državni proračun nego je sijala laži o nesrazmjeru cijene košarice prema prosječnoj plaći jednog, ponavljam, jednog a ne 1,8 zaposlenih u obitelji. Ali Hrvatska televizija donoseći značajan prilog s tom lijevom košaricom uopće se nije udostojila reći da je bilo 17 argumentiranih ispravaka netočnih navoda te zastupnice. Ili na primjer da smo 24. studenoga pred donošenje Sabora vidjeli na našem Dnevniku ravno slovom i brojkom 5 opozicijskih zastupnika kako ovako stoje i govore kao ja sada i niti jednog zastupnika vladajuće koalicije. Moram spomenuti i odnos prema nedavnoj prošlosti. 2. listopad je obljetnica napada na Dubrovnik, prekretnica Domovinskog rata jer je napad na dubrovačke zidine preokrenuo sliku tog rada u očima svijeta. I to je zapravo početak kraja srpske agresije i početak podrške Međunarodne zajednice toj jadnoj napadnutoj Hrvatskoj. 2. listopada obljetnicu napada na Dubrovnik ističu sve privatne televizije ali za javnu televiziju to nije vijest i uopće ju ne spominje u svom Dnevniku. To je nacionalna javna televizija kojoj taj datum očito ne odgovara. Možda će reći pa bilo je drugih važnijih vijesti pa nismo zato stigli. Bilo je. Naime, tog dana u tom Dnevniku slušali smo vijest o profesoru Baltazaru silno važno za nacionalni ponos i nacionalni suverenitet, slušali smo i prilog u tom Dnevniku o Rolling Stonesima što je još važnije za hrvatske nacionalne interese. Sramotan je podatak o djelovanju protiv javnih interesa i taj što je za posljednji Dan neovisnosti, Dan neovisnosti koji je najveći državni blagdan svih zemalja. Sjetimo se kako izgledaju vijesti drugih nacionalnih i privatnih televizija na dan njihove neovisnosti, sjetite se samo Pariza. Na naš Dan neovisnosti prije nedugo objavila je televizija u Dnevniku da je Dan neovisnosti kao četvrtu vijest. Prva vijest je bila provala u jednu banku bez žrtava sva sreća, druga vijest je bila presuda jednom, treća vijest je bila presuda drugom i onda tek znate danas je ipak taj vaš Dan neovisnosti pa evo neka vam bude kao četvrta vijest. Najveći sarkazam prema gledateljima je bio Dan pada Vukovara koji smo nedavno obilježili. Na Dan pada Vukovara, ja ne govorim na dan poraza Vukovara jer Vukovar nikad nije poražen, Hrvatska televizija je napravila pravu političku diverziju. Na Dan pada Vukovara u programu od 19 do 22 sata, dakle najgledanijem terminu na prvom i drugom programu te javne nacionalne televizije naravno da nema nijedne emisije o Vukovaru, nijednog svjedočenja o Vukovaru ali u tom programu ima čak tri komedije u nastavcima. Dragi naši čelnici Hrvatske televizije Vukovar za nas nije komedija ako je za vas. Te iste večeri kao prigodni program zbog Dana pada Vukovara prikazuje američki film ali o ratu u Bosni i Hercegovini. A zašto ga prikazuju? Jer u tom filmu ti Amerikanci koji lete gore iznad te Bosne ne znaju uopće što se dole događa izrijekom izjednačavaju Hrvate, Srbe i Muslimane i to je bila poanta zašto je taj film te večeri prikazan. Sve ovo što sam nabrojio nije miješanje u program televizije nego je nadzor Hrvatskoga sabora nad zakonitošću rada. Sve je ovo protuzakonito jer ne odgovara Zakonu o Hrvatskoj televiziji. Osobna iskustva. Godinu i skoro pol sam bio potpredsjednik Vlade, nijednom se nisam pojavio na malom ekranu osim u povodu afere GMO i … [[Govornik se ne razumije.]] , dakle izmišljenih afera protiv potpredsjednika Vlade. Sada sam, moram sa zadovoljstvom reći, u proteklih mjesec dana mojih javnih kritika Hrvatske televizije dobio ravno sedamnaest poziva da se pojavim u različitim emisijama. Zadnji je bio večeras za emisiju "Otvoreno". Naravno, odbio sam svih sedamnaest jer saborskog zastupnika koji stoji uspravno ne kupuje se za jedno prikazivanje na malom ekranu, pogotovo kad je to neobjektivni ekran. Da je objektivni drugačije bi se vjerojatno i ponio. Isto tako, protuzakonito je kada Hrvatska televizija namjerno radi protiv gospodarskih interesa. Sjetimo se štete koju je gospodin Šprajc namjernim izokretanjem istine nanio u pretvorbi poduzećima PIK Belje i Sunčanom Hvaru. Štete su nepopravljive itd. Zaključno, može se zaustaviti istina na malom ekranu ali se ne može zaustaviti istina o hrvatskom malom ekranu. Hvala.
Replika poštovani zastupnik Petar Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnik gospodin Andrija Hebrang nije napomenuo što se tiče Vukovara da je u isto uoči pada Vukovara 17. emisija "Otvoreno" bila prenosila iz Vukovara gdje smo mislili da će biti o Domovinskom ratu, da će branitelji govoriti o tim stvarima. Međutim, bilo je o suživotu gdje su oni koji su pucali na nas i bili zajedno s nama i mislili smo da će i oni. Međutim, njima je dalo više pozornosti a forum mladih Srba je došao u prve redove, naša hrvatska žena i udruge iz Domovinskog rata bile su sasvim pozadi gdje se uopće nisu vidjeli i onda su mislili pa zašto su nas zvali. I mislim da je to promašaj da uopće za vrijeme, uoči pada bila su tri filma neka umjesto da je bilo da su branitelji govorili kako se zadnjih dana branio Vukovar i kako su, koliko žrtava je bilo. Mislim da je to stvarno već protivno svim konvencijama. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo štovanom kolegi Mlinariću čovjeku koji je branio Vukovar što je naveo ovu primjedbu. Ja namjerno nisam htio spominjati tu emisiju jer je ona ispod dostojanstva čak i ovakve Hrvatske televizije. Naime u toj emisiji na dan pada Vukovara postavlja se pitanje da li je Vukovar izdan? Jest gospodo, izdan je te večeri od Hrvatske televizije. Ako hoćete raspravljati o tome da li je Vukovar izdan onda ne pozivate one ljude koji su frustrirani jer su bili unutra, branili ga i pod sumnjama napustili grad. Da li su opravdani ili ne, to nije sada tema rasprave. Nego se onda pozivaju ljudi koji su odlučivali o sudbini Vukovara barem jednoga od njih da ste pozvali. Pa da čujete zašto je pao Vukovar i kako je izdan. A sama ideja postavljanja pitanja je sugestivna i uklapa se zapravo u suštinski, politički obojeni program ove televizije.
Predsjednik Kluba HDZ-a poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče molim pauzu od 10 minuta za sjednicu Kluba kako bi se mogli dogovoriti o daljnjoj raspravi i najnovijim vijestima koje u svezi sa ovom raspravom i sinoćnjom emisijom smo dobili u ovom Saboru i na televiziji.
Hvala. Stanka 10 minuta. 18 i 50 nastavak.
Nastavljamo sa sjednicom. Molim predsjednika kluba HDZ-a potpredsjednika poštovanog zastupnika Luku Bebića.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, klub HDZ-a je održao svoju sjednicu gdje su zastupnici kluba raspravljali o tom tijeku današnje rasprave, o mnogobrojnim replikama, ispravcima netočnih navoda i slično, što se danas cijeli dan evo događa. Ništa neobično, to smo i do sada imali kod nekih točaka dnevnog reda, a neki zastupnici su problematizirali uopće svoje sudjelovanje u daljnjoj raspravi uz mogućnost da povuku svoje prijavnice za raspravu. A kako je već 17 sati uobičajeno kad mi završavamo, 19 sati kad mi završavamo dnevne rasprave, ja molim da prekinemo večeras raspravu i da nastavimo sutra jer ima dosta još zastupnika koji su prijavljeni, a pružamo mogućnost kolegama mogućnost kolegama da možda i odustanu neki od njih. A imamo i druge točke dnevnog reda. Pa prema tome, molim da predsjednik prekine večerašnju raspravu i da nastavimo sutra.
19 sati će biti za nekoliko minuta. Imamo još 30-ak zastupnika. Ja ću sutra moliti za jedne kraće rasprave, za više koncentracije, bez brojnih replika i toga da radi i važn osti teme i ozbiljnosti teme. A nastavimo onda sutra u 9 i 30. prvi na redu je poštovani zastupnik Lino Červar. Poštovani zastupnik Slavko Linić, klub SDP-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče mogu reći dvije riječi jer ću inače tražiti u ime kluba 10 minuta. Mislim, želim vrlo jasno staviti do znanja. Nemam ništa protiv, vi ste predsjednik i predsjedavajući, ali smatram da je rasprava o proračunu bila daleko važnija. I danas smo čuli dosta primjedbe na izlaganje kluba SDP-a o proračunu. Ali do pola noći tog istog dana bilo je vrlo ozbiljnih rasprava. Radili smo do pola noći. Uz sve i replike i sve sukobe. Prema tome, mislim da ovom tema ni po čemu nije važnija od državnog proračuna, ni po čemu. Prema tome, prekid sjednice vjerujem da možete prihvatiti jer ste taj koji će uvažiti zahtjev kluba. Samo ne prihvaćam da se to donosi po ja bi rekao zaključkom da je to vrlo važna trema. Jer ako smo mogli raditi na proračunu do 24 sata, ne vidim da se ni na ovome može raditi. Nego to je zato što uvažavate zahtjev kluba HDZ-a.
Hvala lijepo. Nastavljamo sutra u 9 i 30.
Gospođe i gospodo nastavljamo sa raspravom. Poštovani zastupnik Lino Červar. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo sa Televizije, kolegice i kolege. Istina i istinoljubivost ne mogu se kolegice i kolege, gospoda sa Televizije ubrajati u političke, a i medijske vrline, pa tako i Hrvatske radiotelevizije. Politiku, a i medije ne možemo uspoređivati sa svjedočenjem u kaznenom procesu u kojem je svjedok dužan reći istinu, istinu i ništa više. Govor u politici i medijima, pa tako ponekad i na televiziji je nalik, pod navodnim znacima "plemenitoj laži" kad se istina ne može, ne smije ili ne mora reći. Slagali se vi ili ne podsjećam sve vas da je danas u Hrvatskoj uglavnom se piše o tome, govori se o tome iza čega se ne stoji. Danas u Hrvatskoj se piše o tome i govori o tome zato što se to mora i iz nečijih interesa. Treba imati petlju dakako i reći građanima da u bespoštednoj borbi političke i ekonomske elite za prevlast u medijima nestaje, a tako i na hrvatskoj televiziji sloboda medija, pluralizam u medijima, nestaje demokracije, nestaje istina, nestaje autonomnost u uređivačkoj politici. U takvom okruženju novih agresivnih vlasnika, agresivnih ideologija teško je kolegice i kolege, skoro nemoguće držati novinarsku glavu uspravno. Iskakati iz pravila igre i ponašanja je vrlo opasno, posebno u trenucima kad se čovjek tako i novinar bori za obiteljsku opstojnost. I rekli vi šta god hoćete, u potpunosti u pravu je bio uzoriti kardinal Josip Bozanić kada je u ljeti poručio novinarima, odredite se, ili ste za načela ili ste za ideologije. Ako ste za načela onda morate imati svoj stav kada govorite o događajima i činjenicama. A ako ste pak za ideologije onda morate znati da su one u zadnjih 15 godina postojnosti, opstojnosti naše države unijele razdor među hrvatske građane, unijele su mržnju, nemir i nepovjerenje. Dušu hrvatskim građanima su učinile nesretnom, jalnom, jadnom i gorkom. Kolegice i kolege to je danas naša stvarnost. I zbog toga mislim da Hrvatska radiotelevizija u tome ima nemjerljivu ulogu i zato joj treba dati potporu i zato treba svim sredstvima se boriti za njenu neovisnost i za njenu slobodu. Dakle, i pored nekih pomaka, pozitivnih, koje je napravljeno na Hrvatskoj televiziji ja moram ukazati na 3 nedostatka. Vidite, gospodine ravnatelju, put do istine, bez pluralizma nije moguć. Gospodine ravnatelju, bez pune informacije iz različitih izvora, dakle bez slobode informiranja nema zajedništva u državi Hrvatskoj ni na jednoj ljudskoj razini, ni na jednoj ljudskoj razini. Ja dajem pozitivne pomake za neke političke informativne emisije, kao Otvoreno čak, Nedjeljom u 2, Konstraplan, U sridu, Brisani prostor i Piramidu, ali ne mogu gospodine ravnatelju dati pozitivnu ocjenu za Latinicu i za središnji Dnevnik. Latinica je klasičan primjer ideološke mržnje gdje prevladava govor mržnje i medijski mobing, a to su klasična sredstva psihološkog fokusiranog uništenja pojedinca, a u svojoj konačnici, u fizičkoj, u fizičkom uništenju pojedinca. I to se mora spriječiti svim sredstvima. Dnevnik kao glavna informativna emisija mora biti depolitiziran i apsolutno pluralistički orijentira u svojoj konačnici, što danas nije slučaj. Bilo koji oblik novinarsko izražavanja, da li se radi o vijesti, da li se o komentaru on mora uvijek nakon čitanja vijesti početi sa pluralizmom. To znači prvo, da se čuje oporba, ako treba i drugi član oporbe, a treći mora biti član vlasti. Time dobijemo pluralizam, jer novinar koji čita vijest nema autorsko i ekskluzivno pravo da komentira vijest. To je povreda dužnosti i povreda profesionalizma. Drugu stvar, gospodine ravnatelju, moja primjedba je na nedostatak promocije mladih ljudi na televiziji. Oni trebaju sudjelovati u svim političkim emisijama. Zato što mladi imaju što za reći. Oni 30% biračkog tijela itekako imaju ideje, imaju kreaciju, imaju nova saznanja, ambiciozniji su i sigurno mogu dati puteve uspjeha. I gospodine ravnatelju, moramo i to znati da nije dovoljno da imamo samo Parlaonicu, da nije dovoljno drugim televizijama Big Brother nego mi moramo zaista imati informativne emisije gdje su oni predstavnici. Ja se slažem sa gospođom Lugarić koje je rekla, iz SDP-a, da je ona ponosna što je uspjela sa piercingom i pramenovima uvesti ovu mladež na gradske liste. Ali ja se s tim ne slažem, jer oni će postati … [[Govornik se ne razumije.]] , a to nije dobro. Nego mi ih trebamo imati u izvršnim tijelima, u zastupničkom tijelu i svim drugim državnim institucijama. To mora biti promocija televizije i na tom moramo jako proraditi. Vidite, SDP, što je dobro, on promovira jedan skandinalski model, to znači kod njih žene vode glavnu riječ, to je u redu i to je pohvalno. Ja znam da su tamo muškarci u manjini i da ništa ne znače. Ali, one su glavni glasnogovornici i artikuliraju tu stranku, to je u redu. I tu smo uznapredovali u ravnopravnosti spolova. Ali, gospodo, i kod njih i kod nas, ja to moram reći gospoda nek' se ne ljute i … [[Govornik se ne razumije.]] sindrom ženskog i muškog senjoriteta. Ja držim da umjesto političar starog kova opterećenih raznim ideologijama trebamo dati više prostora mladima koji će ponuditi novu sutrašnjicu. I ja kod toga moram i to reći da mladi su ti za koje treba glasovati i ja moram biti subjektivan apsolutno stalno ću glasati za mlade. I treće, treća zadnja moja primjedba se odnosi, gospodine ravnatelju, da moramo naći suglasje oko isticanja promocije, odnosno identiteta, hrvatskog identiteta, a to Latinica dakako očito nije primjer. Vidite, danas na televiziji mogu raditi ljudi koji imaju emotivnu inteligenciju. Trebamo primiriti, napraviti jednu ravnotežu između tragičara Domovinskog rata gdje su ljudi izgubili svoje najmilije, gdje su dali sve od sebe, ostali su bez imanja, ostali su bez svega. Moramo imati razumijevanja za branitelje, moramo isto tako imati razumijevanja sa druge strane i ljude koji proizlaze iz onog jugonostalgičarskog mentaliteta. Zašto ih moramo razumjeti? Zato što su oni imali, oni su se osjećali, oni su osjećali socijalnu pravdu. Oni su imali sigurnu plaću, imali su svoju sigurnu mirovinu i ti ljudi se ne mogu tako promijeniti, mi ih moramo razumjeti. A s druge strane, kao treće, moramo dati nadu mladeži da na kraju tunela ipak postoji svjetlo dana, odnosno naša bolja budućnost. Mene jako zabrinjava da su istraživanja pokazala da su samo 60% naših mladih ljudi ponosno što su Hrvati. To je katastrofa. To mi ne možemo dozvoliti. Nestat će Hrvatska. Šta će nam takva Hrvatska? Zašto su onda ti ljudi umirali? Zbog takve Hrvatske. Vi to na Televiziji ne smijete dati, a možete nam puno pomoći. Čovjek i narod bez identiteta se lakše savija, pokorava i pobjeđuje naročito u vremenu globalizacije koja prožima kulturu naroda. Čovjek sa identitetom je ravnopravan pregovarač. Sad o pregovorima Europske unije, sa Međunarodnim sudom u Haagu jer je pun samopouzdanja i odgovornosti za svoj narod i za sve svoje građane bez obzira na nacionalnu i vjersku pripadnost i ti ljudi što je od posebnog značaja, znaju uvažavati identitet sugovornika iz druge države te zna poštivati propise prava, pošteno živjeti, drugoga uvažavati i svakom svoje dati. I na kraju vidite što mene jako, meni je jako krivo. Evo ja sam trener Olimpijskog svjetskog prvaka …
Zaključite. Završna rečenica.
Meni je krivo što se himna svira tako da jedni pokorno drže ruku dole, a drugi drže gore. Ja znam da je to pitanje …
Gospodine Červar hvala lijepa.
… [[Govornik govori u glas sa predsjednikom, ne razumije se.]]
Ja vas molim nemojte … moje strpljenje i Poslovnik.
Ali smo mogli nešto i naučiti.
Ne možete. Gospodine Červar ne možete.
Hvala. Znači ne trebamo učiti?
Ne smijete.
Ne smijemo učiti. Dobro.
Naučite se redu.
Ne trebamo učiti.
Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Hrvatske televizije. Ja se svakako pridružujem vašem apelu da današnju raspravu nastavimo u mirnome tonu i da se prije svega osvrnemo na profesionalnost, stručnost i objektivnost u izvješćivanju i ono što Hrvatskoj televiziji u ovom trenutku nedostaje i što bi trebala raditi. No kad smo već kod profesionalnosti znamo i sami na činjenicu da se jučer izvršio suicid pokojni branitelj Ivo Bukovac i normalno da mi svi izražavamo sućut njegovoj obitelji, ali ne mogu prijeći preko toga ni mi zastupnici iz kluba Hrvatske stranke prava za današnje natpise u dnevnim tiskovinama koji kažu: "Od bliskih smo prijatelja obitelji doznali da su cijeli dan s HTV-a Slađanu zvali kući, ne bi li demantirala tvrdnju da se njezin otac raznio bombom zbog "Latinice" umjesto da joj izraze sućut i pomognu u najtežem trenutku." I mislim da mi preko ovoga ne možemo tako jednostavno prijeći, zbog činjenice, ja sam sinoć gledao prilog Nove televizije i gledao sam "Dnevnik" Hrvatske televizije, sasvim je drugi prilog bio Nove televizije i na kraju "Dnevnika" Hrvatske televizije se je javila, telefonski su uključili kćer hrvatskog branitelja koji je izvršio suicid, Slađanu. Prema tome ovo je vrlo opasna stvar što piše u tiskovinama i onda bi molio u tome smislu da i Državno odvjetništvo i nadležne službe poduzmu mjere, jer je tu stvarno riječ kao što pišu današnje tiskovine, jer to bi onda bilo kazneno djelo. Ali kažem, utvrdimo to do kraja i nastavimo mirnu raspravu na bazi profesionalnosti, stručnosti, objektivnosti i u onome tonu što je predsjednik Sabor sam rekao. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Stjepan Bačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Predstavnici Televizije, kolegice i kolege. Evo drugi dan raspravljamo o dva izvješća Hrvatske radiotelevizije, o financijskom i ja bih kratko rekao programskom, a počeli smo sa "Latinicom" i ja bih rekao nakon svih ovih jučerašnjih rasprava da ta emisija nije bila slučajno i da je ona namjerno podmetnuta upravo pred jučerašnji početak izvješća o radu Televizije kako bi se zapravo sve fokusiralo na tu emisiju i kako bi se svi oni koji su kroz te rasprave i osvrćući se na tu emisiju, u biti se okomili na televizijski program, urednike, ravnatelja, a onda sve to kasnije dobilo dimenziju da je to zapravo napad na Televiziju i pokušaj smjene. Mislim to je po meni jedan scenarij, "Latinica" zadnja je samo jedna u nizu. "Latinica" je bila u zadnjih godina sa ovakvim temama dosta, ali ova zadnja je prevršila mjeru i sada s pravom svi tu emisiju napadamo. Jer je nedopustivo šta se u toj emisiji govorilo i na koji način se govorilo o prvom hrvatskom predsjedniku. Međutim, ja ću se vratiti na ono što Televizija po svom značenju je i trebala bi biti i što je jučer rečeno, ona je javna i ona je nacionalna. I sada bih se kroz nekoliko primjera pokušao dokazati da to baš nije tako, jer ako je Televizija javni medij i ako je ona nacionalna onda ona mora zrcalit, na neki način reflektirati svjetonazor većinskog stanovništva, većinskog naroda. Taj većinski narod je hrvatski, taj većinski narod je katolički, a vaši programi idu nekako iz drugog smjera. Jučer sam rekao u ispravku naroda da ste vi bilten SDP-a i ja smatram da ste vi zapravo cijeli program Hrvatske televizije zrcali jedan drugi svjetonazor koji nije većinski i da zapravo hrvatski narod i svi građani koji drugačije misle, a oni su u biti terorizirani od jednog svjetonazora kojeg nameće manjina. I zbog toga ja prosvjedujem i zbog toga neću dati podršku ni vašem programu, a ni financijskom izvješću koje sam već jučer spomenuo da je frizirano. Evo nekoliko primjera kako Televizija kada je i prisutna krivo pokazuje. Bilo je obilježavanja pokopa posmrtnih ostataka žrtava komunizma na Macelju, vaša Televizija je tom minutažom bila dosta prisutna i ja bih s tim bio zadovoljan, ali način kako je to prikazala je sasvim nešto drugo. Tamo je spomenuto da su to žrtve Jugoslavenske narodne armije što je netočno. Onda Jugoslavenske narodne armije nije ni bilo. Na toj komemoraciji bio je predstavnik Vlade koja je bila i pokrovitelj i bio je predstavnik Sabora. U cijelom tom slikovnom prikazu ni u jednom segmentu se nije vidio ni predstavnik Vlade ni predstavnik Sabora. Vi ste rekli jučer da Programsko vijeće i urednici, da imaju novinari slobodu i da vi emisije ne gledate prije nego poslije. Pa ja se onda pitam pa tko onda gleda priloge koji su informativnog karaktera, koji su političke naravi ako to netko prije toga ne radi. Jučer ste sami rekli da ste čak i ovu zadnju "Latinicu" ipak gledali, da ste neke elemente izbacili. Ali ima jedna druga priča, vi to ne gledate, a kako ste onda procijenili da je emisija koja je snimljena, već ima i više od godinu dana, o sanitetu u Domovinskom ratu još nije dobila termin na televizijskim emisijama. Dakle, puno je primjera gdje vi zapravo krivo obavješćavate, krivo prikazujete i lažno prikazujete sadašnju hrvatsku stvarnost. Kroz vaše projekte, programe praktički radi se sustavna krivotvorina novije hrvatske povijesti. Kroz masu emisija novija povijest Hrvatska i Domovinski rat ne prikazuju se istinito nego se prave prilozi takvog tipa koji idu u onom smjeru koji se 2000. pojavio, detuđmanizacija. I sad vaša detuđmanizacija je na djelu, ali ne žanje rezultate. Vi ste na dan Svih svetih bili snimali misu kod križa, ali slučajno nijedanput vaša kamera nije se osvrnula na Tuđmanov grob kojeg su ljudi posjećivali, pa kojeg je na njega navratio i sam naš kardinal. To vi niste zabilježili. Prema tome, vaše kamere idu samo gdje ih vi usmjeravate i onda je istina i jedan privid da se u Hrvatskoj sasvim neke druge stvari događaju, a ne one koje jesu. Zbog toga smatram da nit ste poštovali ta načela o javnosti, o objektivnosti, a najmanje ono da ste nacionalna televizija. I zbog toga smatram da ne mogu i neću glasati, prihvatiti ni jedno ni drugo vaše izvješće. Hvala lijepa.
Replika, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Moram nadopuniti ovaj dio izlaganja gospodina doktora Bačića o pokopu tisuću 163 žrtve na Macelju. Naime, vijest u dnevniku je tipična vijest koja pokazuje kako Hrvatska televizija prekrajući sadašnjost farba našu prošlost i pokušava odrediti našu budućnost. Naime, tisuću 163 pokojnika su ubijeni nakon završetka 2. svjetskog rata. Pokolj je bio izvršen pod pokroviteljstvom hrvatske Vlade i uz financijsku pomoć hrvatske Vlade. Ta je činjenica u vijesti preskočena. Pokop je bio napravljen u organizaciji ovoga Sabora u suradnji s udrugama. Ta vijest je također preskočena. Dakle, trebalo je prikazati to kao neku liturgijsku svečanost. To je bila povijesna svečanost žrtava. Ne Jugoslavenske narodne armije kako su htjeli prekrojiti povijest, nego žrtava komunističkog terora, OZN-e osnovane od zločinca Broza Tita koji je osnovao OZN-o da bi se riješio političkih protivnika. To je primjer kako Hrvatska televizija ima vrlo moćan utjecaj u prekrajanju sadašnjosti i prošlosti. A da iz jučerašnje rasprave nije ništa naučila, vidimo, gospodin Pero Kovačević je citirao, pritisak na obitelj jučer poginulog branitelja. Imamo podatke da je gospođa urednica Branka Šimić izvršila pritisak na kćer koja radi na HTV-u i nije dozvolila i rekla joj je ako kaže da je to bilo zbog "Latinice" letit ćeš s televizije. Dakle, to je dokaz da iz jučerašnje rasprave gospoda i gospođe nisu naučili ništa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Stjepan Bačić. Mir molim.
Pa evo, ja se zahvaljujem kolegi što je zapravo nadopunio ovaj dio vezan na Macelj, ali Macelj je samo, kažem, jedna sličica bila u načinu koja je zapravo pokazala svu istinu o našoj televiziji. Koja uvijek kada je i prisutna zapravo na svoj način interpretira stvarnost. Pa bi ja tako rekao i još jednu stvar koju sam zaboravio pa ću iskoristiti ovaj odgovor na repliku. Nedopustiva je stvar odnos televizije prema većinskom katoličkom narodu, na dan Velike Gospe oni prenose misu ne na 2. kako je običaj, nego na 1. i onda je prekidaju u 12 sati. To je nedopustivo. To je nedopustivo. To samo govori kako se odnose prema ljudima od kojih žive.
Hvala. Glavni ravnatelj HRT-a, Mirko Galić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Htio bih najprije reći da nas poštovanje prema mrtvima, prema svakom mrtvom čovjeku obvezuje toliko da pustimo njegovu rodbinu i njegove prijatelje da ga u miru sahrane. Mi to nismo poštovali sinoć kad smo iskonstruirali priču o odgovornosti nas ovdje i Hrvatske televizije za smrt jednog čovjeka. Ja duboko žalim njegovu sudbinu i smrt, žalim u njemu čovjeka, žalim u njemu dragovoljca i borca za hrvatsku slobodu i Hrvatsku državu. Žalim u njemu oca naše djelatnice koju sam ja primio na posao. I upravo zbog toga treba sačekati istinu, ne ići brzopletu i ne koristiti tu smrt za bilo koje obračune sa bilo kime. Ja obračun ne želim. Sinoć je rečeno da smo direktno odgovorni za njegovu smrt jer on se ubio poslije "Latinice". Sad smo odgovorni jer smo pravili pritisak na njegovu obitelj da dade lažni iskaz o njegovoj smrti. Ja molim ovaj Visoki dom da sačeka i da nakon pogreba, ako treba, svim sredstvima istrage koje stoje na raspolaganju, ispita sve navode i ako ima elemenata odgovornosti mojih suradnika ili moje da onda o tome razgovaramo. Ali nemojmo za potrebe ovog sukoba, dovoljno je tema na kojima se sukobljavamo, dovoljno je optužbi koje nisu dokazane da koristimo još nešto što mislim da nas, poštovanje prema mrtvome obvezuje da o ovome završimo svaku raspravu ovdje i ovoga časa. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ispravit ću netočan navod gospodina Galića gdje je ustvrdio da se jučer raspravljalo u ovom Parlamentu o tragičnoj smrti jednoga hrvatskoga branitelja. Naime, u ovom Parlamentu jučer nije vođena rasprava ni bilo što drugo osim pročitane poruke koju je pročitao gospodin Lončar i nakon toga je rasprava završena. Zato nemojte insinuirati pred hrvatskom javnošću nešto što se nije dogodilo. Samo je pročitana poruka o tragičnoj smrti sa izjavom njegove familije koja je ustvrdila da je izrekom rekao da su to posljedice prekjučerašnjih emisija koje ne može više trpjeti. Tako trebate dakle naznačiti ili reći ono što je gospodin Lončar u poruci pročitao.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Vrlo kratko, gospodine predsjedniče mislim da se ovo mora ispraviti. Dakle, gospodin Galić je kazao da smo mi iskonstruirali da je razlog smrti bio taj i taj. To je posve netočno. Mi smo samo pročitali na drugoj televiziji, na njihovome teletekstu vijest koja je bila takva kakva je. Hvala lijepa.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Također ispravljam netočan navod glavnog ravnatelja da smo mi konstruirali vezano za samoubojstvo pokojnog Ive. Mi samo tražimo da se provjeri ono što piše u današnjim tiskovinama, a to ste vi objavili sinoć na kraju "Dnevnika" Hrvatske televizije, to je Hrvatska televizija objavila, Nova televizija objavila jedno, Hrvatska drugi i danas čitamo što piše u tiskovinama, prema tome mi iz kluba HSP-a hoćemo samo punu istinu, a ako je istina da vršen pritisak onda je to kazneno djelo i pozivam državnog odvjetnika da radi svoj posao. Hvala lijepa.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja imam tri kratka ispravka. Prvo, gospodine Galić nije točno da je barem klub HDZ-a koristio to, štoviše upravo suprotno tome, dogovoreno je da o tome nećemo niti govoriti, a kamoli to zloupotrebljavati. Drugo, nije točno da smo mi ovdje u sukobu, mi ovdje naprosto radimo svoj posao koji nam je povjeren, ali unutar tog posla nam je povjereno valjda bar donekle da imamo pravo govoriti i o vašemu poslu, a treće lijepo je zvučalo ovo što ste vi rekli, ali na žalost vi ste to sinoć prekršili jer sinoć je svakome tko je to imao priliku vidjeti tužno gledala djevojka koja oprostite u ciničnoga komentatora koji prije toga to najavljuje ja mislim da je to moral na dnu. Hvala.
I zadnji ispravak, poštovana zastupnica Jagoda Majska. Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Odustajete. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ova rasprava koja se vodi o programskom Vijeću Hrvatske televizije, Hrvatske-radiotelevizije ja ću naglasiti da u posljednje vrijeme svjedoci smo niza unutarnjih uređivačkih prepucavanja i popratnih suspenzija na Hrvatskoj televiziji. Siguran sam da je velikim dijelom uzrok tome i već duže vremena nazočna potpuna dislociranost svijesti, odgovornosti pojedinih urednika i njihovih novinara koji su radeći programsku dezinformaciju očito opredjeljuju za veće interese, a posebno kada se govori o hrvatskim braniteljima upravo najzaslužniji za stvaranje neovisne Republike Hrvatske. Smatram da odnos u izvještavanju Hrvatske televizije i prema hrvatskim braniteljima najčešće u kontekstu tragičnih događaja i kod ostataka hrvatske javnosti izaziva dovoljnu količinu predrasuda koje se kasnije teško mogu izmijeniti. Nipošto ne želeći ulaziti u programsku uređivačku politiku Hrvatske televizije smatram da je sama po sebi razumljiva točnost u iznošenju informacija kao i pružanju maksimalnog informativnog sadržaja njezinim gledateljima, a posebice u pogledu tematski i sadržajno jednoj od najosjetljivijih skupina hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Podsjećam da je sam Zakon o Hrvatskoj televiziji nalaže trajno, istiniti, cjelovito, nepristrano, pravodobno informiranje javnosti o činjenicama od javnog interesa, nepristrano obrađivanje političkih, gospodarskih, socijalnih i drugih pitanja omogućujući ravnopravno sučeljavanje stajališta različitih izvora uz provjeru izvora i sadržaja informacija prije objavljivanja, a u skladu sa priznatim standardima neovisnog novinarstva. Iznoseći ponekad niz neprovjerenih informacija o hrvatskim braniteljima se popratnim prilozima počesto zloupotrebljenoga uznemirujućeg sadržaja Hrvatska televizija zapravo dodatno dezinformira gledatelje uskraćujući pritom argumentirani prikaz stvarnog stanja. Najžalosniji primjer izvještavanja takove vrste mogli smo vidjeti u travnju ove godine kada su kamere Hrvatske televizije uredno pratile pokušaj samospaljivanja hrvatskog branitelja u … [[Govornik se ne razumije.]] kod Županje sve do trenutka dok isti uz … [[Zbog predsjedničkog zvona, govornik se ne razumije.]] nije odveden u bolničku ustanovu. Ne smijemo pri tom zaboraviti da je samo dva dana nakon ovog žalosnog spektakularnog prikaza drugi hrvatski branitelj u Sukošanu evidentno educiran ovim prilogom prikazanom u svim središnjim dnevnicima, pa tako i Hrvatske televizije uistinu i počinio suicid samospaljivanjem. Pa jedna od posljednjih epizoda "Latinice" koja samim svojim nazivom "PTSP bolest ili obmana" kao da je imala za cilj početak novog progona, navodno žali hrvatskih ratnih vojnih invalida. Sadržajno ostavila još veću gorčinu u čitavoj braniteljskoj populaciji iako je već sama najava ove teme izazvala pozornost braniteljske populacije sa željom da se razbiju određene predrasude koje na žalost još i danas postoje u dijelu hrvatske javnosti kada se govori o hrvatskim braniteljima oboljelima od PTSP-a. Potpuno negativistički usmjerenim reportažama i neprofesionalno sugestivnim zaključivanjem gospodina Latina i njegovih redakcijskih suradnika ishodilo je najblaže rečeno mučnim okvirom bez ikakvog jasnog zaključka. Unatoč tome što smo u dogledno vrijeme pred jedno godinu dana … [[Govornik se ne razumije.]] Republike Hrvatske uputila kao krovna udruga hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata, uputila je ravnatelju Hrvatske televizije gospodinu Galiću kao i glavnom uredniku informativnog programa gospodinu Vladimiru Rončeviću prijedloge za tri programska ciklusa o hrvatskim ratnim vojnim invalidima i načinima ostvarivanja njihovih prava, a za što vjerujemo da bi i braniteljska populacija pokazala zanimanje. Do danas nismo dobili čak ni odgovor. Ako smo na krivu adresu uputili materijale koji su snimljeni o stradanju, o liječenju, o današnjem životu tih napaćenih ljudi, tih izranjavanih tijela i tih sudbina koje ih prate, zar nismo zaslužili do dana današnjega ni odgovor? Umjesto toga Hrvatska televizija provodi sustavno dezinformiranje hrvatskih branitelja, njihovih obitelji, a i čitave hrvatske javnosti svjesno manipulirativnim i u potpunosti neargumentiranim reportažama kojima se na paničan način braniteljska populacija prikazuje gotovo i isključivo u negativnom kontekstu, kao populacija koju prate isključivo problemi, koju je potrebno stigmatizirati i sustavno društveno izbjegavati i da ne bude stvar zaključna sa ovim želim se osvrnuti i na jučerašnju komemoraciju masakra u … [[Govornik se ne razumije.]] 47 žrtava masakra, izaslanici predsjednika države, potpredsjednice Vlade i ministrice, predsjednika Hrvatskog sabora, zar te žrtve uz ove ljude koji su nazočili ne zaslužuju ni 2 sekunde u informativnom programu Hrvatske televizije? Recite mi čemu je takova programska politika, a svjestan sam da kolege su već dovoljno rekli i uputili od kuda vjetar puše. Svjesni smo ali zar stvarno mislite da smo slijepci i da ne vidimo ili da ne čujemo što radite, kako radite i kako se prezentirate. Ali želim se ograditi na ovo. Radite kako radite. Prozivate i ove uvažene zastupnike, sramotite ih i blatite a do sada još niste u nijednom odgovoru rekli kolika su to vaša primanja i za čega vas hrvatski narod plaća. I zar stvarno želite da mi kršeći zakone pozivamo narod da ne plaća više TV pretplatu, što bi bilo protuzakonito i ne želimo to. A odgovorite i to hrvatskom narodu kako ste god znali oblatiti hrvatske zastupnike kolika su vaša primanja. Je li to tajna? Je li to državna tajna? Ako je tajna skinut ćemo tajnost u ovom Domu i želimo čuti stvarno kolika su to vaša primanja ona u neto iznosu, ona u bruto iznosu i ona sva druga uz sve dnevnice, korištenje službenih automobila i svega ostaloga što koristite vi, vaši urednici i direktori. Na kraju, kada gledamo zabavne emisije Hrvatske radio-televizije nema više regionalnih festivala, nema domaće hrvatske narodne glazbe, sve je pokriveno sa vanjskim, sa stranim pjesmama, sa pjesmama iz Srbije, sa pjesmama iz Vojvodine, iz Makedonije. Recite mi da li hrvatsko stvaralaštvo nema mjesta na Hrvatskoj televiziji. Recite mi da li stvarno ovi mladi koji su već dovoljno otišli u stranu i obožavaju najviše tu uvozu šund glazbu nisu isto tako gledajući Hrvatsku televiziju došli do takovih baš pobuda da slušaju nešto drugo a ne hrvatsko. Recite mi nemate li odgovornosti u tom pogledu i stvarno iskreno ako želite se suočiti sa svim ovim problemima koje sam naveo mislim da je vrijeme da jasno priznate da ste u dubokom grijehu. Hvala lijepa.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Evo, kao što čitam ako dođe sada za glavnog ravnatelja Hrvatskog radija i televizije Miroslav Škoro očigledno da će to hrvatsko stvaralaštvo itekako biti dolično zastupljeno gospodinu Đakiću, ali nisam mislio javiti se vis a vis ove primjedbe. Pokušajmo prihvatiti ovu poruku gospodina Galića i nemojmo lešinariti nad sudbinom jednog nesretnog hrvatskog branitelja i hrvatskog građanina gospodina Bukovca. Svi mi žalimo za njime na isti način, ništa više gospodin Đakić od mene, ništa više vi gospodo zastupnici od nekoga drugoga građanina Republike Hrvatske. Međutim, nije se gospodin Bukovac ubio zbog "Latinice" već zbog PTSP-a. "Latinica" je emisija a PTSP je bolest. PTSP nije obmana. Zbog emisije nitko se ne bi ubio. Ubijaju se ljudi zbog nekih drugih razloga što im eventualno društvo ne pomaže. Što se u njemu dogodilo sad možemo samo naslućivati ali light motiv čitave ove rasprave o "Latinici" i Tuđmanu je da se skrene pozornost sa nečega drugoga, da se neki pokušaju ponovo homogenizirati, da se jednim udarcem ne znam riješe prilike i u "Latinici" i možda i na Hrvatskoj radio-televiziji. A da smo licemjerni licemjerni smo jer nisam ja sa desne strane primijetio da kada su visoki dužnosnici vaše stranke predlagali ili govorili u intervjuima da bi i pokojnom predsjedniku Tuđmanu savjetovali da se brani u Haagu u slučaju da je dobio optužni prijedlog da je itko od vas gospodo reagirao. Ono što je sigurno dobro u ovoj raspravi je da nakon ovoga i rasprave u Saboru bez obzira što nastupamo kao 150 glavnih urednika Hrvatske radio-televizije neće više i odnosno emisije na televiziji biti samo crno odnosno samo bijelo obojani jer život nije ni samo crn, ni samo bijel kao što ni život pokojnog predsjednika Tuđmana nije ni samo crn bio ni samo bijel.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, na žalost moram ustvrditi da pozivajući se da ne raspravljamo više o toj temi i da ne govorimo o nacionalnom stvaralaštvu i vrijednostima gospodin Kajin sam potencira raspravu kao i svi oni govornici koji su u proteklim jučerašnjim raspravama potencirali određene stvari. Naime, jesam ja nešto krivo rekao kad sam ustvrdio da nema nacionalnih sadržaja ni nacionalnog stvaralaštva na Hrvatskoj televiziji? Pa to je činjenica i točno, to se ne može vidjeti. Sve drugo se može vidjeti osim regionalnih festivala i svih ostalih stvaralačkih djela koja su proizvela naše sredine ili regije. Nema ih na Hrvatskoj televiziji, nisu zastupljene. Gdje je narodna glazba, hrvatska narodna glazba na Hrvatskoj televiziji? Ne postoji, zaboravljena je. Zar to nije nacionalni interes? Što bi trebalo biti? [[Upadica se ne čuje.]] Ako je Ceca, ako je Brena i ostale za vas narodno stvaralaštvo onda stvarno da je ova Hrvatska televizija se trebala preseliti u neko drugo mjesto, možda u Novi Sad ili Beograd. Onda nisu za ovo područje, onda trebaju tamo prikazivati program. Nadam se gospodine Kajin da kada zaustavljate raspravu želeći ponoviti da usporedbe ove ili one ja sam jasnu usporedbu dao kada se poslije prikaza cijelog detalja događaja u pokušaja … [[Govornik se ne razumije.]] u … [[Govornik se ne razumije.]] kod Županje drugi dan branitelj zapravo ubio na isti način kako su ovi … [[Govornik se ne razumije.]] i pomogli mu da njegova bolest prouzročena emisijom dođe do konačnice. O tome sam govorio ako ste me razumjeli Hvala lijepo.
Druga replika poštovani zastupnik Ivo Lončar. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, evo prije nego što repliciram kolegi Đakiću. Drago mi je da je kolega Kajin danas iz saborske klupe popljuvao ono što je jučer govorio za govornicom. Vi ste kolega Đakiću maloprije govorili o ovom nesretnom branitelju koji se ubio. Ja ovdje imam SMS poruku koju sam primio od mog prijatelja. Iako mu vjerujem otišao sam, pregledao sam teletext Hrvatske televizije, vijesti nije bilo. Bilo je, gdje sam pregledao, na RTL-u. U stanci vodio sam moju dragu kolegicu direktoricu Hrvatske televizije Mariju Nemčić koja je otišla i vidjela tu vijest i nije imala nikakve primjedbe. Prema tome, danas spekulirati o ovome to je potpuno deplasirano. Druga stvar, Hrvatska televizija sinoć u izvješću ne znam nekog, neki viđam ga tu po Saboru također je na početku svog izvješća rekao da je preksinoćnja emisija čijeg se imena ne sjećam također utjecala na to da se ovaj nesretni branitelj u Glini ubio. Budući da nemam pravo više razgovarati u temeljnom svom istupu zaključimo ovu raspravu. Prvo, svi koji poštujete istinu, moral i pravdu neka na Hrvatsku televiziju uđe Krim. policija, neka uđe Financijska policija, Državna revizija i oni koji podržavaju ovo što se tamo događa, neka uđe jedna neovisna domaća i strana revizorska kuća i neka se napravi što se radi na Hrvatskoj televiziji i da mi napokon dobijemo kako i na koji način vanjska produkcija dolazi na Hrvatsku televiziju. Posebno mene zanima kao bivšeg televizijskog novinara tko dobiva iz privatnih produkcijskih emisija novac od telefonskih poziva, a znamo da je svaki telefonski poziv 3,66 kuna. Možda ja to griješim, ali bi mi bilo drago da se vidi taj ispis i tako dalje i tako dalje. I nadam se da će gospodin
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, naime moram replicirati kolegi Lončaru. Zaboravio je navesti da gospodin Galić u svojem današnjem nastupu želeći svoju krivnju skrenuti i Klub Hrvatske demokratske zajednice i sve one koji su raspravljali kontra programa i financijskog izvješća Hrvatske radio-televizije gdje je naglasio da smo jučer raspravljali o događaju iz Gline te da smo na smrti hrvatskoga branitelja i dragovoljca željeli poentirati. Ja sam mu jasno i glasno rekao da je to laž. Da to nije jučer se dogodilo, osim vašeg čitanja poruke nikakve rasprave nije bilo, a u vašoj poruci se jasno navodi što se dogodilo i što bi bili mogući uzroci. Pa zbog tih mogućih uzroka ja pozivam da sve službe obave svoj posao te da nađu krivce ili one koji su indicirali ovaj događaj, ovog bolesnog čovjeka i počinitelje. No međutim još, još nisam čuo gospodine Galiću da ste se ustali i na moje pitanje odgovorili koliko su vaša primanja? To želimo znati. I želimo znati zbog hrvatske javnosti ne samo kao ovi koji sjedimo u Saboru. Nego i kao gledatelji i kao oni koji plaćamo pretplatu. Jedanput se odriješite i recite hrvatskoj javnosti i nama kao zastupnicima kolika su vam primanja da znamo usporediti sa našima. Pa možda ćemo i podići si plaće onda. Hvala lijepo.
Treća replika, poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Htjela bih replicirati kolegu na odnosu tema Hrvatske televizije prema Domovinskom ratu. Naime ove godine prije mjesec i pol održavao se u Hrvatskoj, u Zagrebu Drugi hrvatski kongres vojne medicine sa međunarodnim sudjelovanjem a pod pokroviteljstvom Akademije medicinskih znanosti Hrvatske, Grada Zagreba, Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi Republike Hrvatske te Ministarstva obrane. Tema je bila medicina u Domovinskom ratu. Došlo je 9 stotina liječnika, 9 stotina gospodo draga iz cijelog svijeta i Republike Hrvatske. Hrvatska televizija nije našla za shodno da informira puk da 900 liječnika raspravlja o primjeni iskustava iz Domovinskog rata u organizaciji zdravstvene skrbi u izvanrednim uvjetima, u mirovnim misijama u kojima Republika Hrvatska sudjeluje, o medicinskim aspektima suvremenog terorizma koji je jedan od najvećih sigurnosnih prijetnji suvremenom svijetu pa i našoj zemlji o emergentnim, reemergentnim zoonozama, o influenci ptica, prošlost, budućnost i sadašnjost. Gospodine Galiću vi ste bili obavješteni i od predsjednika kongresa. Bili ste pismeno obavješteni. Svi ti liječnici iz naše zemlje bili su dragovoljci Domovinskog rata. I zato zaista smatram i to je najblaže rečeno neprofesionalnim postupkom gdje nije prepoznat značaj ovakvog događaja koji nadilazi ne samo značajke stručnog kongresa nego i nacionalni događaj sa temama koje su zaista vrijedne pažnje, a 900 stručnih ljudi prošlo je kroz grad Zagreb nezamijećeno. Gospodo stručnjaci, profesori, doktori iz svijeta, iz naše zemlje, među nama i profesor Hebrang, docent Prgomet, profesor Čosić i ostali iz Republike Hrvatske, iz cijelog svijeta. 900 stručnjaka bilo je u Zagrebu nezamijećeno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora odgovorit ću gospođi Karmeli da nije stvar samo u 900 stručnjaka, dragovoljaca. Kada nisu oni prepoznati zamislite koliko puta i na koliko mjesta nisu sve udruge prepoznate kad održavaju svoje skupove, svoja takmičenja. Da HVIDRA ima 1200 učesnika u športskim aktivnostima i takmičenjima u Šibeniku nema vijesti. Mi smo obični smrtnici. Mi smo visokoobrazovani. I možemo reći: Da. Ne uvažavaju nas. Ali zašto ove stručnjake svjetskog glasa ne uvažavaju? I to je pitanje. Mi smo skromni i obični pa smo i prešutjeli to, ali više ne možemo šutjeti. I ne možemo tolerirati ono za čega vas ne plaćamo. Želim naglasiti da su sustavno hrvatski branitelji kao što sam i rekao prikazivali kao kriminalci i ljudi sa nekakvim lošim percepcijama koji nemaju mjesta u današnjem društvu, a sve to mi je izgledalo zajedničko sa kriminalizacijom Domovinskog rata koja je provedena sustavno na Hrvatskoj televiziji i koja je u mnogome pomogla da srpski špijuni pišu optužnice a Hrvatska televizija im još potpomaže u tome, u činjenicama. Ali sve je instruirano i jasno i glasno kao što je bivša ministrica pravosuđa govorila: "velika i mala zločinačka organizacija". Pa tako i danas stoji u optužnicama zločinačka organizacija, udruživanje u zločin. To su vaše riječi i tako su one … [[Govornik se ne razumije.]] optužnicu.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici za trenutak ćemo prekinuti raspravu o ovoj točci dnevnog reda i sukladno članku 204., stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 17. sjednice
Nastavljamo sa raspravom. Replika, poštovani zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja ću replicirati gospodinu Đakiću, a donekle malo i neke stvari pojasniti, a to je da se ovdje zapravo pruža teza, da je se samo zbog jedne emisija Latinica dogodile neke stvari koje je one naveo. To je samospaljivanje hrvatskog branitelja, odnosno suicid našeg branitelja iz Gline, pokojnoga Ive Bukovca. Tvrdim da to nije samo zbog te emisije, nego i zbog raznih drugih emisija koje su u tom smislu se prikazivale na hrvatskoj televiziji. Mogu samo pomenuti tu kao što je rezultat toga jest i uhićenje generala Gotovine, čitanje optužnice u Haagu i druge stvari. Vjerojatno su mnogi nezadovoljni koliko se emisija na Hrvatskoj televiziji prikazuje o Domovinskom ratu, o hrvatskim braniteljima. Mi možemo konstatirati da je tih emisija jako, jako malo. Svakako je nedopustivo da gospodin Damir Kajin kaže da ovdje neki na tim slučajevima lešinare. To je apsolutno nedopustivo i protiv takove smo retorike u ovom Saboru. Mi iskazujemo duboko poštovanje i sućut obitelji gospodina branitelja iz Gline Ive Bukovca. I kao što je glavni ravnatelj Hrvatske televizije rekao trebali bi bar dostojanstveno odšutiti neko vrijeme. Ali gospodine glavni ravnatelju, vaša sinoćnja emisija, odnosno Dnevnik Hrvatske televizije je zapravo inicirao sve ovo, a ne mi ovdje u Saboru. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, odgovorit ću gospodinu Trgovčeviću gdje kaže da nisu samo emisije Latinice inicirale ovakve događaje, ovakve tragične događaje zapravo. Ja se slažem s vama da i niz drugih kontra braniteljske populacije emisija, naznaka, izrijeka, zaključaka, krivo izvedenih ili prezentiranih najava je prouzrokovalo ogromno nezadovoljstvo u populaciji hrvatskih branitelja. Prouzrokovalo je niz još bolesnijih ljudi koji zapravo energično prosvjeduju protiv ovakvog načina i rada i ophođenja Hrvatske televizije prema populaciji najzaslužnijoj za stvaranje hrvatske domovine. Isto tako, nestalo je spomenara sa ekrana, nestalo je emisija o hrvatskim braniteljima i one prijedloge koje šaljemo da bi ih prihvatili nemaju odgovora ni godinu dana, ni riječi, a kamoli slova. I stoga jasno možemo zaključiti da Hrvatska televizija striktno radi na štetu i protiv hrvatskih branitelja želeći ih kao i pobjedničku hrvatsku vojsku u cjelini maksimalno ocrniti kao njezinog vrhovnika pokojnog predsjednika Tuđmana. Zajednički mi smo zapravo vjerojatno i za vas zločinačka organizacija kao i za one ne drugoj strani. I ako tako razmišljate kada možete takav program sročiti i dozvoliti ga. Kako drukčije uopće vas nazvati nego poistovjetiti vas sa ljevicom koja stalno proziva i Tuđmana i branitelje i …
Hvala lijepa. Sljedeća replika, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević. Odustaje. Hvala. Poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodo s Televizije, kolegice i kolege. Prošle godine, vjerojatno u ovo slično vrijeme, možda nešto kasnije, vodili smo također raspravu o istoj temi. Ja bih mogla moj prilog raspravi od riječi do riječi ponoviti, neću naravno cijeli, ali ću se podsjetiti početka. Na početku sam citirala izjavu gospođe Tanje Šimić, mislim da se njezina funkcija zove programska direktorica ili tako nekako slično koja se u javnom glasilu tada u Jutarnjem listu čudom čudila zbog čega to jedan dio građanstva, populacije napada Televiziju jer nema kulture, nema edukacije, nema obrazovanja i otprilike je njezin odgovor bio pa nismo mi ti koji trebamo obrazovati, imao dovoljno drugih mjesta i institucija. Ja sam tada gospođi savjetovala da pročita zakon o vlastitoj kući, dakle o kući u kojoj radi. Mislim da do danas rečena gospođa to nije učinila pa ću ja još jedanput malo podsjetiti na neke članke zakona, a naravno držat ću se uglavnom kulture što i jest moje područje. Gospodin ravnatelj je jučer na samom početku rekao da se nada da ćemo raspraviti neka temeljna pitanja. E pa temeljna pitanja rada, dakle i izvješća, Programskoga izvješća jer ja o njemu govorim, Hrvatske radiotelevizije su po meni kriteriji objektivnost i odgovornost. Kriteriji nose objektivnost, a objektivnost podupire odgovornost. Međutim, što se kod nas događa kad se ne poštuju članci primjerice u 3. članku zakona kada se kaže da će neovisna produkcijska društva koja će snimati emisije iz stavka 1. ovoga članka odabiru se na temelju javnoga natječaja. Mene zanima što se to odabire iz privatnih produkcija na temelju javnoga natječaja, jer ako se nešto odabire na temelju javnoga natječaja onda doista neznam kako se mogu odabirati one sapunice koje ovaj narod leda. Ja se bojim da je televizija podcijenila jedan veliki dio populacije kulturnjaka, intelektualaca ili ako hoćemo reći onog srednjeg sloja građanstva koje ima pravo gledati nešto drugo, nešto suvislije, nešto normalnije, nešto pametnije od onoga što nam se servira, a neznam da li se servira i da li je odabrano na temelju javnoga natječaja. Dalje, što mi zapravo na ovoj televiziji od kulture gledamo? Snimljenih drama više nemamo, specijaliziranih emisija o glazbi nemamo. Gledamo koncerte u nekakvo gluho doba noći, pola dva, dva. Gledamo opere u nastavcima, svaki tjedan jedan čin, kao da je to sapunica. Oni koje opera zanima doista ne žele gledati svaki tjedan jedan čin. Ili im dajte kompletnu operu ili ukinite na kraju krajeva i nju. Prema tome žive kulture nema, a da li je ima u emisijama koje se bave problemima? Ima. Ali na koji način? Jedna jedina politička emisija, a to je "Otvoreno" je jedan jedini put imala temu kulture. Zašto? Zato jer je mirisala na skandal. Radilo se o Zakonu o kazalištima o kojemu smo ovdje raspravljali i otvoreno se eto vrlo benevolentno ponudilo da raspravlja o toj temi. Doista čini mi se geto kakvoga nema niti jedna javna televizija na svijetu, poglavito u Europi, u ovom dijelu Europe čiji su nam programi dostupni ako baš nemamo sve one tanjure koje bismo trebali imati. Prema tome jučer smo od gospodina ravnatelja čuli da nema ove ili one ovlasti, da Vijeće HRT-a također nema ove ili one ovlasti, a ja se onda pitam gospodo, tko bilo kakve ovlasti za bilo kakve kriterije ili odgovornost na toj Televiziji ima? Zašto se svi skrivate iza nekoga neimenovanoga? Jučer smo postavili pitanje tko je odgovoran za "Latinicu", onu "Latinicu" o kojoj smo jučer raspravljali, niste nam odgovorili. Ja danas postavljam pitanje tko je odgovaran za potpuni nedostatak kulture na Hrvatskoj televiziji? Ne znam da li će mi netko odgovoriti. Također smo naravno postavljali kao papige pitanje o primanjima gospode iz tzv. neovisnih produkcija koje Televizija kupuje, također nismo dobili odgovora. Eto mislim da je upravo pitanje kriterija odabira, a zatim i odgovornosti ono temeljno pitanje. Bilo je ovdje riječi o zakonu koji ne dopušta ovo ili ono. Pa ja neznam zašto mi taj zakon ne promijenimo. Ako su ga gospoda iz bivše vlasti dva puta mijenjali u toku svoga mandata i to drugi puta na samom kraju čini mi se zadnjeg dana svog mandata, ja ne vidim razloga zbog čega mi ne bismo mijenjali zakon koji očito nije dobar. Samo zato da nas netko iz svijeta ne prozove i ne kaže da nismo demokrati? Pa to su floskule gospodo. To je zamagljivanje, to je krivo shvaćanje demokracije. Ako nešto nije dobro, treba to promijeniti. Niti zakon, niti ovo ravnateljstvo, niti mi ovdje nismo nikakve zaštićene životinje. I ja ponovo ponavljam, kada mi je tu gospodin Ivica Račan, ne meni nego svima nama prijetio prstom i govorio da ćemo imati dalekosežne posljedice ukoliko taknemo u taj zakon, ja sam ga pitala koga bi se ja to trebala bojati, njegovog prsta, Televizije, ravnateljstva ili bijelog svijeta. Nikoga se ne bojim. Ali gospodo ovo je besmisleno. Mi nismo zadovoljni sa programom u ni jednom segmentu, niti u kulturi, niti u politici. Ni jedan sloj ovog pučanstva nije zadovoljan sa programom i ako ga niste u stanju raditi tako da bi barem djelomice zadovoljili sve moguće potrebe, onda gospodo odstupite. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolegica Martinčević je rekla da je bivša vlast, dakle partijsko-seljačka koalicija u svom mandatu dva puta promijenila Zakon o HRT-u. Nije točno. U godinu dana su dva puta promijenili taj zakon, a na dnevni red je došlo na zadnjoj sjednici zadnja točka dnevnoga reda sat vremena prije raspuštanja Parlamenta, da se glasuje o članovima Programskog vijeća HRT-a. Dakle to je puna istina. Hvala lijepa.
Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Idem sada replicirati mojoj dragoj kolegici Jagodi Martinčević Majskoj. Vi ste bili novinarka kao što sam bio i ja i duboko poštujem novinarstvo. U novinarstvu nikada dosta sloboda, ali pogledajmo mi danas na što sliči Hrvatska televizija. Neću generalizirati. Tamo je golema većina časnih, čestitih i poštenih ljudi, napose novinara i urednika. Ali kolo vode ljudi čija je ideja novinarstvo Marinka Božića. To su novinarski revolveraši koji su rigali mržnju i ubijali istinu do 94. godine. Treba pogledati od tih novinara njihove rane radove, što su oni radili, a kako danas oblikuju hrvatsku javnost. Prema tome ti novinari imaju posebne ugovore i to stimulativne ugovore i evo ravnatelj Hrvatske radiotelevizije uporno negira ovaj Sabor, a znademo da je osnivač Hrvatske radiotelevizije Hrvatska država, a ovaj Sabor u Hrvatskoj državi prema Ustavu nešto znači. Ja sam mu jučer četiri puta postavio pitanje, kolega Rožić mu je postavio pitanje, kolega Letica je postavio pitanje da odgovori, ta gospoda sa posebnim ugovorima koji napadaju i pljuju po političarima napose po saborskim zastupnicima da odgovori kolika je njihova plaća. Da kaže koji su to zastupnici obični, ne govorim ono, a zna se tko imade višu plaću, koji su to koji imaju 16 tisuća kuna itd. itd. I naposljetku kolegice Majska, Hrvatska radiotelevizija samo je po svom imenu hrvatska, a po svemu drugome ona je bizantinska i palanačka. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo ja bih možda kolegi Lončaru odgovorila na ovo palanačko, ali ne ja osobno nego bih citirala medije da se ne kaže da mi samo napadamo Televiziju nego pogledajte kako medij govori o mediju. "Jutarnji list", Hrvatska televizija s programom ozbiljne glazbe pa čak i one koju stvara u vlastitoj produkciji postupa kao s otpadom kojeg se rješava u gluho doba noći. Gluho doba za Doru Pejačević, premda klasična glazba i u svijetu pomalo gubi utrku s drugim vrstama televizijskih sadržaja, ne treba odustati od nastojanja da kvaliteta njezine zastupljenosti u našim televizijskim programima bude primjerenija. A ja ću sada spomenuti inkriminiranu "Latinicu", ali ne o pokojom predsjedniku. Nego, prije dva tjedna "Latinica" je imala naslov, ako se dobro sjećam, "Što gluplje, to bolje". Bilo je govora o sapunicama, o žutom tisku, o manekenkama, nogometašima, itd., itd. U toj "Latinici" je prilog koji je urednik naručio izrijekom je novinar govorio da su sapunice koje njegova vlastita kuća kupuje smeće. Oprostite, gospodine Galiću, kako dozvoljavate da se u emisijama vaše vlastite kuće govori o emisijama koje prikazujete da su smeće? Nije mi jasno.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Miomir Žužul. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. I ja bi replicirao na dvije točke iz izlaganja poštovane kolegice s kojim se zapravo u potpunosti slažem, ali ona je dotaknula dvije točke koje bi htio malo proširiti. Prvo, pitanje javne u odnosu na komercijalnu televiziju. To je uistinu bazično pitanje jer ja mislim da tu postoji zbrka i to postoji zbrka kod onih koji vode Hrvatsku televiziju, a to se dobro vidi iz izvješća. Jer se oni stalno i uporno uspoređuju sa komercijalnim televizijama i na temelju toga hoće dokazati i znači da su dobri. Ali to uopće nije pitanje. Pogledajte bilo gdje u svijetu gdje postoje, a to je praktički cijeli slobodni svijet, gdje postoje komercijalne i javne televizije. Samo kad ste negdje u svijetu, a i kod nas se može vidjeti, nažalost ne toliko javnih. Okrećete kanale na televizoru, ja vas uvjeravam da ćete prepoznati kad ste došli na javnu televiziju. Zato što je ona drugačija, ona služi nekim drugim kriterijima. Njena svrha nije da zaradi novac svojim vlasnicima, da omogući maksimalne plaće i privilegije svojim uposlenicima nego ona ima tu neku svrhu zato što je javna televizija, zato što netko drugi vidi smisao u tome i podržava je. Kad je k tome i nacionalna, a o tome smo dosta toga čuli, onda pogotovo. Nažalost, u našemu slučaju se to izgubilo. Nema programskih razlika između javne i komercijalnih televizija. Postoji prednost javne televizije zato što je silom zakona, što nota bene nije slučaj kod svih drugih javnih televizija na svijetu. Silom zakona mi ovima dajemo prednost u startu jer su oni unaprijed plaćeni da bi se natjecali sa komercijalnim televizijama. Ja mislim da uistinu trebamo dotaknuti bazično i onda se okrenuti tome šta je javna televizija danas i šta je bila. Ja se sam zapitam ponekad, nešto nije u redu kad ja s ponosom kažem da se u mojoj kući ne gleda televizija. Jer ja kao dio ovoga društva participiram u toj i takvoj televiziji.
Poštovani zastupnik Lino Červar, sljedeća replika.
Gospodine predsjedniče, ja bi repliku dopunio izvješćem Međunarodne neprofitne organizacije IREX iz Washingtona koja je u 7. mjesecu ocijenila medije 20 zemalja jugoistočne Europe i utvrdila da u Hrvatskoj 150 televizijskih i radiopostaja, te u 13 dnevnih novina i više od 900 raznih publikacija je vidljiv, primjetan nedostatak uravnoteženosti i objektivnosti u izvještavanju. I da je to još uvijek bolna točka hrvatskog novinarstva i medija. Urednicima televizija nedostaje autonomija u odlučivanju. Programsko vijeće nije neovisno, ima imenovanje članova Vijeća za elektroničke medije, nedovoljno je transparentno. Da li je to točno ili nije? To je objavljeno u mjesecu srpnju, u "Jutarnjem listu".
I poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Replicirao bih kolegici jer koliko vidim iz ovih svih vaših rasprava, ovo je juriš na televiziju. Nemam, ne na televiziju na vodstvo televizije ili kako ćemo to nazvati, svejedno je. Gospodo, gostujući u jednoj "Latinici", skroz se spominju "Latinice". Gostujući u jednoj "Latinici" i ja sam imao prilike biti gost "Latinice" i vidjeti jedna prilog. Slučajno se radilo o imovini gospodina Sanadera koja je nakon toga bila cenzurirana. I ja sam tad bio nezadovoljan sa tim programom, i ja sam bio nezadovoljan sa načinom na koji je to cenzurirano i bio sam prilično ljut. Normalno, kao i svi mi što smo u nekom trenutku nezadovoljni nekom emisijom. Međutim, pošto imate sve, imate državno odvjetništvo, provjerite. Imate revizorske kuće, provjerite. A njih, pa smijenite ih. Imate dovoljan broj ruku, smijenite ih. Krenite, završite taj svoj juriš na televiziju. Uopće nema nikakvih problema, promijenite zakon, a onda čekajte da vidite šta Europa kaže.
Odgovor na, molim vas. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Pa gledajte, gospodine Kapraljeviću. Od jučer slušamo tako nekakve vojničke poklike ovdje, militantne. Jedni su jučer govorili da skidamo glavu, danas vi govorite o nekakvom jurišanju. Ne znam, meni se čini da sam ja malo prestara za takve stvari, a nadam se i moji kolege. Ne radi se o tome. Radi se naprosto o vašem i našem shvaćanju demokracije. Po čemu mi ne bismo smjeli kritizirati program? I ako ne dobijemo, ja sam rekla ako ne dobijemo odgovarajuće odgovore, ma netko mora odgovarati za nešto, za Krista Boga. I to imenom i prezimenom. Ako ih ne dobijemo, rekla sam vam gospodo, onda ste nesposobni pa odstupite. Ako ih dobijemo možemo i dalje raspravljati, ali ja ne vidim razloga zbog čega mi ne bismo vodili ovakav jedan razgovor, dijalog, raspravu ili ne znam što. Međutim, čini mi se i ja ću to ponovno reći, da mi nismo dobili odgovore do sad. Osim općenitih, osim floskula nijedan konkretan odgovor za nečiju uredničku odgovornost, za propust ili za nedostatak nečega u programu nismo dobili. Ja imam svoje ime i prezime, s njim ovdje govorim. Pred cijelom javnosti. Nadam se da i gospoda s televizije imaju svoja imena i prezimena.
I zadnja replika, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Gospođa Majska Martinčević, vi ste u svome ovom izlaganju posve neskriveno, otvoreno i jasno izrazili namjere HDZ-a. Kazali ste, mi nismo zadovoljni programom i zato vi gospodo, jer mi nismo zadovoljni program, izvolite odstupiti. A ako ne želite odstupiti onda ćemo mi promijeniti zakon i većinom glasova donijeti novi pa ćete biti smijenjeni po tom zakonu. A taj novi zakon treba dovesti dakako nove ljude na Hrvatsku radioteleviziju. Miroslava Škoru vjerojatno za ravnatelja, Dujmovića za glavnog urednika, pa će onda Hrvatska konačno imati televiziju posve po mjeri i ukusu HDZ-a, otprilike na onoj razini na kojoj vodite raspravu o HRT-u. Vi u tome možete i uspjeti. Imate većinu, možete i uspjeti. Vi se možete danas i junačiti kako vas se ne tiče što će o tome reći demokratski svijet. Ali i to znamo, i to smo iskusili kakav je vaš odnos prema zahtjevima izvana. Znači ste se junačiti dosta dugo i dosta glasno, dok pred svim tim zahtjevima niste popustili. Nekima ste čak pohrlili i u susret prije nego što su bili postavljeni. Gospodo, vaša je namjera je ovdje posve jasna i nju treba jasno izgovoriti. Vi želite porobiti stranački Hrvatsku radioteleviziju. Nemam nikakve iluzije da ćete u tome i uspjeti, slušajući kako raspravljate.
Odgovor na, mir molim vas! Mir! Odgovor na repliku, poštovana zastupnica. Mir! Jagoda Majska Martinčević.
Pa vidite, gospodine Staziću, kad se već loptamo s imenima. Vi ste spomenuli gospodina Škoru, gospodina Dujmića. Ne, kad bi se mene pitalo, ja bih možda pokojnoga Ludwiga van Bethoveena metnula na čelo Hrvatske radiotelevizije, ako se već hoćete na taj način razgovarati. Ili možda nekoga od hrvatskih mlađih intelektualaca. Da, intelektualaca koji bi imali kriterije i znali bi za odgovornost. Ali osim svega, vi ne možete mene optuživati u ime moje stranke. Ja sam govorila imenom i prezimenom kao Jagoda Majska Martinčević. Nikoga ne želim pretpostavljam i moja stranka rušiti ad hoc, ali ako nešto nije dobro ajmo to promijeniti, uostalom vi ste promijenili, vi ste dva puta zakon mijenjali u jednoj godini, pa zašto ne dopuštate vladajućoj stranci da također nešto promijeni u ime boljitka? Zbog čega?
Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo predstavnici Hrvatske-radiotelevizije, kolegice i kolege zastupnici. Godine Gospodnje 1991. poslije okupacije Vukovara te početkom '92. mogli su se vidjeti ovdje u Zagrebu, a i u drugim mjestima Hrvatske grafiti "Vukovar svetinja", a neki od vukovarskih branitelja su znali reći da kad se spomene ime Vukovar treba stati mirno, u nekim prigodama svakako i da. Hrvatski sabor je proglasio 18. studenog danom sjećanja na žrtvu Vukovara 1991. godine. Grad Vukovar je i prije te odluke obilježavao taj dan, odnosno te dane 18., 19. i 20. studenog prigodnim programima u kojima je dominirala hodnja od bolnice do memorialnog groblja žrtava iz Domovinskog rata, upravo 18. studenog i nismo nikada brojali koliko se ljudi dobre volje, poštovatelja žrtve Vukovara našlo toga i tih dana u Vukovaru. Jednostavno smo izražavali zahvalnost svima koji su se došli pokloniti žrtvi Vukovara i dubokog sam i dubokog smo uvjerenja da u te dane može i mora biti samo to i tako. Neki zluradi znaju reći kako se Vukovara sjeti samo u te dane. Nismo toga mišljenja, ali smatramo da upravo sve ostale brige i priče o Vukovaru treba ostaviti za ostali dio godine i zato ovaj uvod, a u svezi Hrvatske-radiotelevizije da, ali Hrvatska-radiotelevizija ili preciznije Hrvatska televizija čini upravo suprotno. Iako je predmet ovog Izvješća razdoblja lipanj 2004. srpanj 2005. isto se ponavlja iz godine u godinu, pa bilo je tako i ove 2005. sjećanje mi je najsvježije. Emisija "Otvoreno", mislim da je bila 17.1. iz hotela "Lav" u Vukovaru i u što se to pretvorilo? Kao prvo neki potpuno neprimjereni tome datumu sudionici, zatim maltene suđenje Republici Hrvatskoj što su u Vukovaru škole odvojene, naravno po nacionalnoj osnovi, odvojeni su dječji vrtići itd. Da, ali zašto je tome tako? Pa zato što je to netko zahtijevao, što mu je to Republika Hrvatska kao demokratska država omogućila, a ne kako neki žele prikazati oktroirala. I sada se o tome baš tih dana razglaba, pa čak se i ne pitajući tko su uopće neki od tih sudionika i za koga i čega se oni skrivaju. Koga briga za porušeni grad, za tolike ubijene, nestale, protjerane? Naravno da tu isključujem ostale časne sudionike u toj emisiji. Pa za takve priče ima vremena cijele godine, a ne uoči tih dana i posvećeno tim danima. Da ne kažem u kontekstu izrečeno stajanje u mirno kad se spomene ime Vukovar, da treba skinuti i šešir i to je jedan detalj iz te emisije. Drugi dan druga emisija, drugi voditelj, puno pitanja i odgovora te tko je izdao Vukovar, tko je prodao Vukovar, kuda je otišlo oružje i tome slično. Ponavljam uvažena gospodo sa Hrvatske televizije cijele godine ima vremena o tome pričati, slažem se da ta pitanja moguće zahtijevaju odgovore, to treba razriješiti, ako je nešto problematično i upitno, ali ne toga dana i ne u te dane. Ostavite to za puno uzvišenije stvari ili ih ostavite potpuno. Mogao bih navoditi još primjera, mogao bih navoditi i osobne primjere jer sam ne mali broj godina obnašao dužnost gradonačelnika Vukovara. Možda bi bilo previše subjektivno. Dozvoljavam tvrdnju da na sve to gledam s posebnim senzibilitetom no znajte to nije samo moje osobno mišljenje, mišljenje to mnogih, gotovo većine Vukovaraca, pa i ne samo Vukovaraca. I dozvolite mi još samo jedan ipak osobni detalj. Dvoje starih ljudi na prozorima svoje obnovljene kuće sa upaljenim svijećama toga 18.11. ove godine, a koji promatraju kolonu sjećanja za nekog su samo još dvoje u tom velikom broju. Za mene su to roditelji moga prijatelja koji je nestao tih dana '91. i još nije pronađen, a upravo mu je toga dana, dakle 18.11. bio rođendan. Ovakvih priča bi vam Vukovarci mogli ispričati bezbroj i zato svi oni koji su prošli pakao Vukovara imali sreću da su ostali živi, isto i oni koji istinski poštuju žrtvu Vukovara ne žele takve emisije u te dane. Smatraju neprimjerenim sudionike kojima je srce u Kuršumliji ili Trsteniku, a boravak u Hrvatskoj samo puki interes ili za njih nužno zlo i još ne daj Bože da im djeca moraju učiti hrvatski. Žrtva Vukovara je prevelika i sveta da bi se prema njoj i 14 godina poslije tako odnosilo. Iz svih tih razloga ne mogu prihvatiti način na koji Hrvatska-radiotelevizija pristupa obilježavanju sjećanja na žrtvu Vukovara 1991. godine. I za kraj da se odmaknem malo od Vukovara, sinoćnji središnji "Dnevnik" je počeo otprilike rečenicom "Mislave tko nas to napada?". To mi znate jako liči na ono pitanje sa … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo priče prije pada Vukovara su zasigurno provokacija ili možda ispisivanje nove povijesti, ali perfidnost HRT-a je malo veća, jer kad treba razgovarati o HRT-u onda se stvara akcijski plan tipa prvo ide medijski linč i diskreditiranje zastupnika pa i SDP-ovih iako oni, jer su i oni zastupnici normalno, o plaćama, putnim troškovima, povlasticama, mirovinama, odnosu prema radu i sl. Drugo, provokacija ide putem "Latinice" neposredno prije rasprave da bi se pokazalo da je ta borba protiv slobode novinarstva i stvaralaštva uzela maha znajući da SDP neće reagirati. Treće naglašavanje da je to zapravo borba HDZ-a i SDP-a oko prevlasti na HRTV-u da to nema veze s kvalitetom rada i upravljanja, podjela pretplatničkog novca i sl. Četvrto, optužba da vladajući žele srušiti upravo HRT-a. E sad posljednja "Latinica" je više pravilo nego iznimka s vidljivom namjerom da se obračuna sa svima najzaslužnijima za stvaranje Hrvatske države, a posebno hrvatskim braniteljima. Namjera da se ruši ugled Sabora kao osnivača HRT-a, izbjegavanje odgovora na primanje zaposlenika, otkrivanje tajnih ugovora, tzv. zvijezda HRT-a tipa Latin, nepotizma, prekomjerne skupe vanjske produkcije, skupih i promašenih licencnih programa, zapostavljanje domaće proizvodnje, povećana broja zaposlenih, povećanja plaća za 25%, putnih troškova za 1,1 milijun kuna, politička je manipulacija izgleda … [[Govornik se ne razumije.]] neplaćanje obaveza i sl. Hvala.
Druga replika, poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Cijeneći izuzetno gospodina Štengla ja dozvoljavam apsolutno i prihvaćam njegov stav, njegovo mišljenje, pa i preporuku i prigovore koje ima na račun ljudi sa Hrvatske-radiotelevizije. Na žalost ja se nadam da će i gospodin Štengl se složiti sa mnom da to možemo i drugačije prikazati. Naime našim građanima, kolegice i kolege, ne nedostaju ni dokumentarni filmovi, ne nedostaju ni glazba ni koncerti koji su spomenuti par minuta ranije, našim građanima nedostaje posla i dostojanstva. Stotine tisuća ljudi u Republici Hrvatskoj već godinama žive u ekstremno teškim uvjetima. Svoj trenutak sreće čekaju, ali nikako i da dočekaju. Brojni suicidi, kolegice i kolege, posljedica su utjecaja niza negativnih čimbenika, a PTSP je samo jedan od njih. Možda su i mediji krivi za dio te izrazito deprimirajuće atmosfere u našoj zemlji posljednjih nekoliko godina, ali kolegice i kolege nisu oni glavni krivci niti su to moji riječki ribari, ni slavonski seljak, ni zagrebački radnik. Glavni krivci za stanje u ovoj zemlji smo mi koji sjedimo u Hrvatskom saboru, u hrvatskoj Vladi, u tijelima državne uprave jer nismo osigurali građanima minimum dostojanstva. Zato, gospodine predsjedniče, ja bih vas molio, zamolite one koji su se javili za ovu raspravu da maksimalno skratimo ovo mučenje, maltretiranje i nepotrebnu raspravu. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Vladimir Štengl.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, potpuno se slažem da je svemu tome mjesto. Uostalom, ne želimo, mislimo da nitko od nas nema ambicije biti urednik ali ja sam samo želio apelirati da se u te dane ipak da odnos prema Vukovaru u te dane bude onakav kakav zaslužuje.
Hvala. Riječ je zatražila u ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, u ime Kluba SDP-a tražim stanku od pola sata kako bi Klub SDP-a odlučio na koji način će dalje sudjelovati u ovoj raspravi. [[Upadica se ne čuje.]]
Hvala. Polako, polako. SDP je tražio stanku i obrazložio zašto. Drugi se javio. [[Upadica se ne čuje.]] Zašto? Izvolite, morate obrazložiti.
Želimo odlučiti o tome na koji način ćemo dalje sudjelovati u ovoj raspravi.
Hvala lijepa. DC, HSLS, LS.
[[Govornik naknadno uključen, ne čuje se.]] isti način da se očitujemo da koji ćemo način sudjelovati u ovoj raspravi.
Dobro. HSS. Izvolite!
Također gospodine predsjedniče s obzirom na dosadašnji tijek rasprave i Klub HSS-a traži stanku kako bismo razmotrili na koji način dalje sudjelovati u ovoj raspravi.
Hvala. HSP. Izvolite!
Isto gospodine predsjedniče.
IDS. Klub treba obrazložiti razloge zašto želi stanku.
S obzirom da se tijek rasprave promijenio i da mi raspravljamo sada o uređivačkom programu Hrvatske radio-televizije moramo isto imati stanku da se odredimo po ovoj raspravi.
Hvala. HDZ. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, i Klub Hrvatske demokratske zajednice traži stanku zbog dogovora o nastavku rada o ovoj točki. Hvala.
Hvala. Stanka 10 minuta [[Upadica: Mi bismo također.]] Isto? Dobro. Deset minuta stanka. U 11,13 sati nastavak.
… [[Govornik je naknadno uključen.]] nastavljamo sa sjednicom. Prelazimo na očitovanje klubova. Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a na svojoj sjednici zbog koje smo tražili stanku donio je odluku da dalje neće sudjelovati u raspravi o HTV-u zbog toga što ne želimo sudjelovati u ovoj hajci koja se jučer i danas vodi na HTV. Želimo se, želimo se jasno pred hrvatskom javnošću ograditi od ovakvog ponašanja i ovakvih rasprava danas u hrvatskom Parlamentu ali i od sotonizacije HTV-a. Rasprava o ovoj temi potpuno se udaljila od svoje biti. Ovdje se nažalost ni jučer ni danas ne razgovara argumentima nego se razgovara etiketama, optužbama sve do one da je ravnateljstvo HTV-a krivo za smrt jednog čovjeka. Ova hajka ima za cilj samo jedno, a to je preuzimanje pod političku kontrolu HTV-a i rušenje Vijeća HRT-a koje se pokazalo da funkcionira u cilju stvaranja javne televizije. Zbog takve rasprave koja se danas ovdje vodila Klub zastupnika SDP-a neće sudjelovati u daljnjoj raspravi. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja ponovno još jednom dakle ponavljam i ispravljam netočan navod gospođe Opačić kad kaže da je do tog došlo da se u ovom Saboru dovelo u vezu smrt jednog branitelja sa programom Hrvatske televizije i da smo mi to iskonstruirali.
Molim vas mir, zastupnik ima pravo ispraviti netočni navod. Molim vas.
Dakle to je … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim vas mir!
Dakle to je posve netočan navod. Mi smo ovdje pročitali tu vijest jučer na, na drugoj televiziji, na teletekstu druge televizije točno onako kako je tamo stajalo. Dakle mi to nismo iskonstruirali. To nije točno.
Hvala. I drugi ispravak poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Ispravit ću dva navoda da radi se hajka na HTV. Ne radi se hajka, radi se jedna argumentirana rasprava o radu HRT-a. I druga netočnost da se pokušava od strane HDZ-a preuzeti HTV. Nije točno. Mi samo pokušavamo istrgnuti HTV iz okrilja i uticaja SDP-a [[Upadice se ne razumiju.]] To je vaš bilten.
Drugi Klub HNS-a, poštovani zastupnik Ivica Maštruko. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Klub HNS-a ocjenjuje da je u jučerašnjoj raspravi a i jutrošnjoj bilo mnogo gorčine, neprimjerenog riječnika, netrpeljivosti i netolerancije u ovim klupama i u ovom Visokom domu. Da je to u našoj raspravi došlo do izražaja. Ocjenjujemo da je ono što je došlo do izražaja u raspravama iza toga da stoji namjera za jedno izrazito političko arbitriranje u programima televizije. Rasprava zapravo po svojim posljedicama ukazuje na želju, na želju, ne znam da li ima namjeru za smjenjivanje ravnatelja HRT-a i posljedično tome pretpostavljam i programskog vijeća. Ukoliko se ta želja pretvori u namjeru sasvim je sigurno da će to izazvati ozbiljne političke posljedice ne samo na hrvatskom informativnom prostoru nego i više od toga. S obzirom da Hrvatska narodna stranka ne želi biti samo kulisa, dekor i scenografija za rasprave kojima smo jučer prisustvovali i ne bi željela snositi posljedice mi ćemo se suzdržati od daljnje rasprave premda i danas i ovog trenutka plediramo i zastupamo stavove koje smo i jučer iznijeli, a to je zalaganje za pluralizam političkih, religijskih, svjetonazorskih i drugih ideja kao što je to predviđeno Zakonom HRT-a, članom 7. i zalagat ćemo se za to jer imamo i sami primjedbe na programe Hrvatske televizije da Hrvatska televizija u svojim programima ne može zastupati stajališta i ne može zastupati interese pojedinih političkih stranaka premda u pojedinačnim istupima onih koji sudjeluju u tim programima dakako oni pojedinci mogu zastupati stajalište ili interese pojedinih svjetonazorskih ili političkih ideja. Ovdje smo prisustvovali jednom zapravo vrednovanju emisija i programa. To vrednovanje smatramo subjektivnom kategorijom, a nikako onom koja bi morala biti odlučujuća. Predlažem Klub HNS-a da završimo raspravu o ova dva izvještaja i da glasujemo a onda će namjera glasovanjem biti iskazana. Hvala.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ja sam malo iznenađen istupom njegove ekselencije u kojoj tvrdi da je iza rasprava, postoji namjera za političkim arbitriranjem. Takav tip generalizacije je naprosto nedopustiv. Ovdje su ljudi slobodno raspravljali o jednom vrlo važnom problemu i ovakav tip apriornog pokušaja začepljivanja usta je jednako skandalozan kao i jučerašnje otvaranje Dnevnika gdje Šprajc pita: "Tko nas Mislave sve tamo napada?" Kao da se radi o nekoj bandi koja napada Hrvatsku televiziju. Pa o čemu se tu radi ekselencijo? … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Molim vas. Poštovani zastupnik Marko Širac, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zastupnik Maštruko u svojoj raspravi izjavio je sljedeće: "U raspravi je bilo mnogo gorčine i netrpeljivosti". Uvaženi gospodine zastupniče to nije točno. Zastupnici Hrvatske demokratske zajednice, a i drugi zastupnici drugih klubova u ovom Saboru iznosili su svoja stajališta o radu Hrvatske televizije i to potkrepljivali stvarnim i objektivnim činjenicama.
Hvala. Treći ispravak poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora ispravit ću netočan navod uvaženog gospodina Maštruka gdje je ustvrdio da se traži od HTV-a političko zastupanje ili arbitriranje samo jedne političke opcije. To je totalno netočno i to je insinuacija, a ja ću potkrijepiti time da nam nije potrebno bilo političko arbitriranje ni zastupanje ni u ono vrijeme kada ste totalnu kontrolu nad HTV-om imali mi smo i onda pobijedili bez HTV-a, bez radija i bez emisija koje bi bile nama u prilog. Tako i danas. Želimo samo ispraviti ono što se događa u HTV-u a to je nesavjesno informiranje, pristranost i neobjektivnost.
Hvala. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Sljedeći ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče nije točno insinuiranje da je cilj rušenje ravnatelja. Nego tražimo uporno odgovor. Čija je odgovornost za učestalost emisija koja vrijeđa branitelje? Koja vrijeđa sve one koji su konačno dočekali samostalnu državu Hrvatsku? Nikako ne možemo dobiti odgovor.
Sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo netočno je i ja ne znam iz čega je gospodin zastupnik to iščitao da je ovdje iskazana želja koja će poslije možda i prerasti u namjeru rušenja ravnatelja itd., itd. Ovdje je iskazana jedna konstruktivna rasprava. Iskazano je nezadovoljstvo dijela zastupnika ovakvim programskim, programom Hrvatske televizije koja mora prvenstveno biti javna televizija. Ali meni se čini da ovdje neke političke opcije još nisu se maknule dalje od '45. pa onda svaku kritiku odmah proglašavaju sječom glava, nekome micanjem nekoga i urotom itd. I također mi se zalažemo gospodine zastupniče također za pluralizam ideja, stajališta i mišljenja. Zalažemo se također i za provođenje članka 8. stavka 1. Zakona o HRT-u koji je rekao da je na televiziji zabranjeno poticati na diskriminaciju ili neprijateljstvo prema pojedincima ili skupinama i upravo zato …
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac, sljedeći ispravak.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupnik Maštruko je rekao sljedeće, da jučerašnja diskusija zastupnika, pri tome misleći na HDZ, može se svesti na sljedeće, da se radi o političkom arbitriranju i smjeni ravnatelja HRT-a. Gospodine Maštruko to uopće nije točno. Javna televizija, osnivač javne televizije HRT-a je hrvatska država. Mi kao zastupnici imamo apsolutno pravo, to je naša dužnost se raspravljati, svatko na svoj način. Jučerašnja rasprava i današnja ona je kritička ali ni u kom slučaju ne ide u pravcu u kojem ste vi rekli. Ono što smeta osobno jest da je doveden u pitanje sa, nekim emisijama, ne govorim generalno, doveden je u pitanje javni interes, tj. nacionalni interes, a Hrvatska radiotelevizija kao javna ustanova, kao javna televizija mora promicati opće vrijednosti hrvatskog društva bez obzira o kojim segmentima, političkim itd. se radilo. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika DC-a, HSLS-a, LS-a, poštovani zastupnik Frano … … [[Upadica se ne čuje.]] Imali ste da gospodine Lončar, da. Ispričavam se. Poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Maštruko je rekao vjerovali ili ne sljedeće: "Ova će rasprava imati dalekosežne posljedice, ne ovdje nego i šire.", završen citat. Potpuno netočno. I onda dvije rečenice nakon toga u istome dahu: "I sami imamo mnogo primjedbi na programe HTV-a.". Treba li ovome komentar? Ne treba. Ali nitko ovdje nije da se bilo što nepravedno, nepravilno napravi. Ja sam gospodine Maštruko bio za taj, protiv tog nesretnog zakona. Pogledajte što se je govorio kad se je donosio. Uzrok svih zala na Hrvatskoj televiziji je Zakon o HRT-u. Tako nakaradan kakvoga nigdje na svijetu nema. Mi samo ovdje tražimo da nam se odgovori što je sa financijama u toj kući i što je sa programom. Nismo generalizirali jer nisu svi isti. Tamo, rekao sam maloprije ima mnogo časnih i čestitih ljudi. Možda sada jedna govornička parabola. Jednom zgodom sam čitao jedan intervju…
Hvala lijepa. Na paraboli, ne sada, ne sada gospodine Lončar! Poštovani zastupnik Frano Piplović, DC, HSLS, LS. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Klub DC-a, HSLS-a, LS-a drži da bi se mi ubuduće trebali, ubuduće u raspraviti vratiti u okvire rasprave, odnosno teme koja je zadata ovdje. Ova je 24 sata o svemu ovdje raspravljamo i nismo dobili odgovor, ne samo mi nego i hrvatska javnost na mnoge upite, čemu nam je dužno ravnateljstvo, ili koji vode Hrvatsku radioteleviziju, dužni su dati odgovore da jednostavno ulica ne prepričava poluistine, poluinformacije, dezinformacije. Znači treba se očitovati o svemu o čemu je ovdje bilo riječi. Nadalje, svi mi ovdje kao odgovorne osobe trebamo dati odgovor u kom smjeru treba ići Hrvatska televizija kroz kritiku, kroz tumačenja svega onoga, kroz naše viđenje svega onoga što smo, kako smo doživljavali Hrvatsku televiziju. Da li ona treba ići u smjeru zabave i zaglupljivanja i da li ćemo možda jednog dana na Hrvatskoj televiziji imati jednu emisiju tipa Big Brother, Big Granmother itd. Znači, ja mislim da nikome to nije želja da to želimo spriječiti. Da je cilj i u tom smislu trebamo razmatrati ova izvješća da li Hrvatska televizija ima snage, da li ima kadrova, da li ima volje da realizira onu temeljnu zadaću koja je postavljena pred Hrvatsku radioteleviziju da bude javni … [[Govornik se ne razumije.]] svojih građana, da bolje promovira i informira svoje građane kroz kulturne, obrazovne, znanstvene i dokumentarne sadržaje hrvatskog čovjeka i hrvatskog novinara. To su temeljne stvari i kroz to trebamo gledati ulogu Hrvatske radiotelevizije. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSS-a, poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolege i kolegice pa evo tijekom jučerašnje i tijekom današnje rasprave Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke je procijenio da se je ova rasprava odmakla od točaka koje su na dnevnom redu. Točke koje su na dnevnom redu je Izvješće o radu Vijeća Hrvatske televizije, Izvješće Ravnateljstva Hrvatske televizije o poslovanju Hrvatske radiotelevizije. Rasprava koja je vođenja i koja je u tijeku je netolerantna, sastoji se uglavnom od optužbi i nedostaje joj konstruktivnost. U takvim raspravama Hrvatska seljačka stranka ne želi sudjelovati. Dakako da je pravo svake političke opcije u Hrvatskom saboru da sa svoga aspekta promatra i uređivačku politiku i program Hrvatske televizije. Međutim te rasprave ne smiju biti vođene na način da u hrvatskoj javnosti ostavljaju dojam, ne samo u hrvatskom Parlamentu, nego u hrvatskoj javnosti ostavljaju dojam da se radi o hajci sa ciljem i željom uskraćivanja prava na slobodu mišljenja, odnosno uskraćivanje prava Hrvatskoj televiziji da bude javna televizija. Ovakve rasprave zaista ne vode k željenom cilju i zbog toga Hrvatska seljačka stranka u tome ne može sudjelovati. Mi smo ovdje čuli da se počelo prebrajati koliko je gdje Hrvatska televizija bila, je bila u Vukovaru, nije bila u Vukovaru, ako nije bila u Vukovaru dakako da ne može imati podršku. Međutim, možemo uspoređivati drugu nazočnost. Pa premijer Vlade Republike Hrvatske na godišnjicu nije bio u Vukovaru pa ga ne optužujemo zbog toga. Dakle, vodimo raspravu na način da svi skupa dademo doprinos za bolji rad Hrvatske televizije, za ostvarenje njenog poslanja koja ona kao javna televizija ima, a ne na način da poričemo sve ono što nije sukladno našem političkom viđenju i našem političkom promišljanju.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, netočna je tvrdnja gospođe Ljubice Lalić u kojem ustvrđuje da se je rasprava odmakla od teme koja je zadana točkama dnevnog reda. Naime u izvješću o radu Programskog vijeća HRT-a i provedbi programske obaveze i provedbe programskih usmjerenja HTV-a jasno piše u jednom pasusu na stranici 6, da je programsko vodstvo treba kontinuirano raditi na programskog shemi i … [[Ne razumije se.]] usklađivanju sa interesima svih uzrasta gledatelja koji prate taj program. Primjedbe gledateljstva institucija i zastupnika u Hrvatskome saboru upozoravaju da je potrebno što više kvalitetnih emisija iz kulture, gospodarstva, obrazovanja i znanosti. Stoga je ova rasprava i pokrenuta i nemojte tvrditi da je otišla u krivo, ona je baš na pravom putu jer govori o svemu onomu što je Programsko vijeće u određenim stavkama i zacrtalo kao svoju daljnju obavezu i zadaću.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Netočno je kako je rekla kolegica da je ova rsaprava otišla u krivom smjera i da je bila … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] itekako je bila konstruktivna ali za one koji žele jasnoću, koji žele odgovornost. Ona je detektirala, ova rasprava, konstruktivno bolesti, bolesti Hrvatske televizije, a vama su očito draže floskule jer se poput SDP-a povlačite zato jer nemate argumente.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine predsjedniče nije točno kao što je kolegica rekla, da se ova rasprava sastoji od optužbi i hajki nego od ponavljanja pitanja tipa zašto je cilj HRT-ove kuće obezvređivanje, ponižavanje saborskih zastupnika, kolika su primanja TV-zvijezda tipa Latin, koji je cilj ovakove programske politike HRT-a. Hvala.
Četvrti ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Ćosić. Krešimir Ćosić.
Gospođa Lalić je ustvrdila da u dosadašnjim raspravama nedostaje konstruktivnosti. To apsolutno nije točno. Ona nije željela ni mogla vidjeti, prepoznati sve konstruktivne napore većine u Hrvatskom saboru da se svi problemi na Hrvatskoj radioteleviziji danas na konstruktivan i kooperativan način riješe. Hvala lijepo.
Peti ispravak, poštovani zastupnik Ivo Lonačr.
Kolegica je rekla da se rasprava odmakla od teme koja je zadana te je u tom kontekstu govorila o nekim optužbama. To je potpuno netočno. Ja znam što kolegicu muči. Nju muči to što je i njezina stranka odgovorna za ovaj nakaradni zakon kakvoga nema nigdje na svijetu. Molim vas lijepo, mi imamo 11 članova Programskoga vijeća izabranih od 28 tisuća udruga. Koga oni predstavljaju? Koga oni predstavljaju? Vi ste krivi za ovo stanje na Hrvatskoj radioteleviziji jer imamo zakon kakvoga nigdje nema. Pa znadete li vi tko na BBC-u postavlja glavnog urednika i glavnog ravnatelja? Znadete li tko na RAI-u? Znadete li na bilo kojoj javnoj televiziji? Uzmimo skandinavske zemlje, uzmite Dansku, Norvešku, Nizozemsku, uzmite Švedsku, nego imamo ono što nema nitko živ. Ja ne želim ničiju kontrolu, ja samo želim istinu. I da vam i to kažem, nisam ja zaboravio tko je mene progonio od 96. do 2000. godine, ali ne dopuštam da ponovo progonitelji progone. To je bit svega.
Sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Citirat ću kolegicu: Ova rasprava je netolerantna, nedostaje konstruktivnost, odmakla se od zadane teme. Nije točno kolegice Lalić, svi saborski zastupnici imaju pravo i to nam je zadatak, odnosno zadaća raspravljati o nečemu što je dobro i što nije dobro. Nije točno da smo netolerantni. Gospođo nismo se odmakli od teme, HSS se odmakao od učenja Stjepana Radića koja je sastavnica Tuđmanove politike, a vi bježite počesto od stvarne istine.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala lijepo. Ispravit ću dva navoda. Jedan je da je rasprava netolerantna. Nije točno. Rasprava je onakva kakva treba biti, kritična, jer se jedino tako može i raspravljati o ovim izvješćima. I drugo je da se radi o uskrati slobode javnosti, odnosno da se uskraćuje autorima pravo na slobodu formiranja svojih emisija. S tim se ne slažem jer mi samo upozoravamo na nešto što je nedopustivo da bez obzira na slobodu koju autor može imati on ne smije vrijeđati većinu. Mi ne smijemo dozvoliti teror manjine nad većinom.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Vladimir Pleško.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegica Lalić je rekla da smo se odmaknuli, ustvrdila da smo se odmaknuli u raspravi od onoga što je predviđeno dnevnim redom. No, međutim, ja moram podsjetiti na činjenicu da se ovdje u tijeku rasprave samo raspravljalo o kvantitativnim razmjerima između pojedinih skupina sadržaja što je tema dnevnog reda, o vrstama programskih sadržaja što je tema dnevnog reda i o predviđenim opsezima vlastitih i drugih znači audio vizualnih djela koja se emitiraju na radioteleviziji. Također se u ovom Domu raspravljalo o znači financijskim svim stvarima radiotelevizije i Hrvatske televizije, raspravljalo se o svemu onome što interesira sve građane Republike Hrvatske pa tako i nas saborske zastupnike i ne vidim gdje smo se to mi odmaknuli znači od dnevnog reda.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Doista nije dvojbeno da iz sadržaja rasprava se mogu naslutiti i pojedini ciljevi koji stoje iza takvih rasprava, ali tumačiti namjere, tumačiti motive za pojedinu raspravu kolega zastupnika doista nije korektno. Pa ću u ime kluba HSP-a reći nešto o našim motivima tako da bi to bilo posve jasno obzirom da su kolege prije mene također govorili o motivima. Prije svega nema gospođe i gospodo zakona pa niti Zakona o HRT-u koji će od nemoralnih ljudi učiniti moralne, koji će od ignoranata učiniti obrazovane, koji će od diletanata učiniti profesionalce, koji će od navijača i fanatika učiniti objektivne i dobronamjerne. Takvog zakona nema. Mi kao klub mislimo također da nema zakona koji će suzbiti balkanski mentalitet arogancije i nedodirljivosti koji u određenim elementima caruje na Hrvatskoj televiziji. Činjenica je da se je rasprava možda i proširila, da se ovdje govorilo i o nekim stvarima koje se ne tiču strogo izvješća Programskog vijeća nego se tiču programa, koji se ne tiču određenih stvari koje stoje u ova dva izvješća, ali je isto tako činjenica da je proizvod ova dugotrajna rasprava proizvod zapravo jednog dugotrajnog guranja pod tepih problema uloge Hrvatske radiotelevizije u hrvatskom društvu. Jedne ogromne količine licemjerja pa čak bih rekao i iskazivanja autocenzure i medijskog reketa u ovom Domu, godinama. Zato gospođe i gospodo, klub Hrvatske stranke prava i zastupnici našeg kluba raspravljaju u okviru postojećeg zakona, ne sa zadnjim ciljem da mijenjaju postojeći zakon nego raspravljamo o izvješćima iz kojih je evidentno da se kršio postojeći zakon, dakle raspravljamo u okviru izvješća koje je neprihvatljivo prema postojećem zakonu i to od onog što piše u zakonu o ulozi HRT-a pa sve do financijski aspekata toga zakona. Isto tako raspravljamo i o vrlo prozaičnim pitanjima na kojih ovdje nema odgovora. Na vrlo konkretna i prozaična pitanja na kojim ovdje nema odgovora i gospodin ravnatelj Hrvatske televizije i njegova gospođe i gospoda glavna urednica i urednik informativnog programa ovdje vrlo mirno, već nekoliko, više od desetaka sati sjede, stoički slušaju naše komentare i naše kritike i šute. Vjerojatno ravnajući se po onoj arapskoj "psi laju, karavana prolazi", a mi sami sebi ograničavamo raspravu. Klub HSP-a je protiv toga. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospodo zastupnici. Prvo mislim da gospodin Galić nije smio prihvatiti zahtjev da o "Latinici" govori u Saboru bez obzira što i neki mediji govore o neprofesionalnoj emisiji. Pred Saborom ne, na Hrvatskoj radioteleviziji da. Pred Saborom trebao je braniti Hrvatsku radioteleviziju, u Hrvatskoj radioteleviziji mogao je napadati i urednike. Ne može se nikoga žrtvovati pa ni Latina da bi onda sve na televiziji ostalo isto bez obzira što svi znamo da je naša televizija itekako duboko podijeljena. Ja sam svjestan da svakog ravnatelja imenuje politika. Tako je u Italiji, tako je u Velikoj Britaniji, tako je u Austriji, tako je u Hrvatskoj bilo do 90., nakon 90., 2000. godine. Tako će biti sutra ako na televiziju dođe Miroslav Škoro. Međutim, bit je nešto drugo. Bit je nešto drugo, a to je da HDZ očigledno u izbore želi ići sa svojom televizijom. Što je s druge strane, gospodo, dobro u ovoj raspravi? Dobro je sljedeće da nakon ovog izvješća mnogo odgovornije svom poslu pristupat će i zastupnici i urednici. I jedni i drugi ćemo shvatiti da život nije samo crn, odnosno bijel. Međutim, ja još jedanput vama, gospodo zastupnici poručujem. Nemojmo ići u čistku na Hrvatskoj radioteleviziji, koliko god da su unutar Hrvatske radiotelevizije ljudi podijeljeni. Oni koji će to učiniti, ja sam pretpostavio da će ići zbog financijskih rezultata, ali mi svo vrijeme govorimo o programskim tim smjernicama i slično. A ako se u to ide u izmjene ili promjene onda znajte da ćemo biti osuđeni i od domaće i međunarodne javnosti. Znajte da to ne pomaže niti Hrvatskoj, niti slobodi medija, niti objektivnosti, niti sutrašnjoj profesionalnosti izvješćivanja, ali bogami to neće pomoći niti dignitetu Sabora. "Latinica", kažu mnogi, da je bila neprofesionalna, čitamo danas. Ali još jedanput ću reći da je "light" motiv nešto drugo. Gotovina, kontrola televizije, homogenizacija biračkog tijela i kao što sam rekao jutros, kada netko predlaže s vaše strane da Tuđman ode u Haag ili bi da je došla optužnica njemu kao Predsjedniku države, onda nisam primijetio da je netko od vas tada ustao u obranu Franje Tuđmana. Ovo izvješće reći ću da valja prihvatiti. Financijsku kontrolu treba poslati u televiziju. Te astronomske honorare, ukoliko je to istina, 40, 50, 60, 80 tisuća mjesečno skresati i objaviti, ali ljude treba pustiti na televiziji jer Hrvatska radiotelevizija ne smije biti ničiji kućni video, niti stranačka televizija. Ne smije biti ničiji stranački bilten nego treba biti javna televizija. Na pitanje gospodina Šprajca koji je ovdje netko spomenuo, što će biti sa njima, doslovce sam to zapisao, naš odgovor treba biti ništa. I dalje ćete raditi svoj posao, ali daleko odgovornije. Ako je u tome uspjela ova rasprava onda smo postigli cilj. Ako idemo rušiti, ako idemo smjenjivati znajte da će se slično u ovome Parlamentu događati i 2007. I tada neka hrvatska javnost i oni zaposlenici koji će podržati smjenu mogu se nadati i neka podrže još jedan nasrtaj na televiziju, ali i tada od profesionalizma, financijske konsolidacije neće ostati ništa. I još nešto, za kraj gospodinu Galiću. Nije bitno kako je došao. Morate priznati da je stabilizirao poslovanje, točno, uz 800 milijuna kuna tog javnog novca preko pretplate. Ali Hrvatska radiotelevizija 2005. je sve samo ne onakva kakva je bila 99., a to je ogroman uspjeh i njega i onih koji vode tu televiziju. Znači, televizija je bolja no što je bila. Ja znam da je i ovo najbolji tajming za HDZ da preuzme HRT. To govori da HDZ nije bio u dominantnoj poziciji iako je bio 2 godine na vlasti na Hrvatskoj radioteleviziji, ali televizija ne smije biti ni SDP-ova, ni IDS-ova ni HDZ-ova već treba biti javna.
Hvala. Idemo na prvi od 15 ispravaka netočnih navoda. Mir, molim vas! Prvi ispravak, poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Pa ja sam najprije mislio kad je kolega Kajin spominjao prvi put gospodina Škoru da je o nekakvoj se pogreški radi. Kakvo je naše pravo moralno da spominjemo jednoga pjevača ovdje u saborskoj raspravi o mogućem direktoru televizije.
Ispravljajte navod.
Pa upravo to. Ispravljam njegov navod da je Škoro potencijalni pučistički kandidat za glavnog ravnatelja Hrvatske televizije.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
A Bože moj, već smo navikli dosljednost u nedosljednosti. Kaže do 90. godine je birala politika, do 2000. godine. E jedino ovaj ravnatelj nije izabran po politici. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ne. Vrlo sam dobro zapisao. Dakle, to je potpuno netočno. Izabran je od ravnateljstva, a ovo ravnateljstvo je izabrala politika po jednomu nakaradnom zakonu. A kolega Kajin, pitajte Denisa Kuljiša koji je nedavno na televiziji rekao s kim je Ante Vujić pisao zakon od bivših partijskih drugova šetajući uz Savu na Hrvatskoj televiziji. Zatim ste rekli čistke. Ma kakve čistke? Pa ovo sada se vidi da vi uopće niste pročitali zakon? Zašto mi ne bismo promijenili jedan nakaradan zakon kakvoga nema nigdje na svijetu. Zatim, spominjali ste sinoćnji početak dnevnika. On je bio ovakav "Mislave, tko nas to napada?". On odgovara: "Vladajući nas napadaju, a oporba nas ne brani". Misleći, ne brane nas naši. Pa eto, i to je dokaz da ovaj nakaradni zakon treba mijenjati, a pročitajte što sam govorio …
Sljedeći ispravak poštovana zastupnica Ana Lovrin. Ana Lovrin, sljedeći ispravak.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik Kajin je rekao da HDZ na izbore želi izaći sa svojom televizijom. To je netočno. HDZ, a ja vjerujem i druge političke opcije žele od nacionalne televizije da odista bude javna hrvatska nacionalna televizija i ova cijela rasprava danas ide upravo u tom smjeru. I kada bi pojedini novinari, ne kažem svi, a poglavito naše novinarske zvijezde zaista shvatili da su oni javna televizija koja se financira iz pristojbe koja je zapravo porez na posjedovanje televizora onda ne bi počeo jučer dnevnik sa tko nas to tamo napada i čuđenjem jer je to pravo ovog Hrvatskog sabora. I onda bismo mi imali pravo i hrvatska javnost na objektivnu informaciju i izvješće u glavnoj informativnoj emisiji o tome što se u ovoj državi događa, a ne po izboru urednika da gledamo ono što on smatra da se toga dana dogodilo.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, netočna je tvrdnja kolege Kajina da se ovdje raspravljalo isključivo o programskim stvarima da se nije raspravljalo o financijskim koje on smatra bitnim i važnim. Ja bih htio smo podsjetiti da je od vremena koje je bilo na raspolaganju klubu zastupnika HDZ-a pola sam govorio ja o kulturi, drugu polovicu je govorio kolege Hebrang gotovo isključivo financijskim problemima, o tome se i dalje govorilo. Hvala.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala lijepo. Pa ispravio bih tezu koju je kolega Kajin rekao da HDZ hoće preuzeti televiziju prije izbora. To jednostavno nije točno, nama televizija nije trebala ni '90. ni 2003. da dobijemo izbore, ali ono drugo što mi hoćemo, mi hoćemo da ta naša televizija zaista bude javna, nacionalna i odgovorna prema svom narodu, a ne da neki uradci koji se od 2000. na ovamo na njoj nalaze, u njezinim emisijama budu samo jedna u nizu kockica s kojim se i Haaška optužnica temelji.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Frano Piplović.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Kajin je optužujući gospodina Galića da nije hrabro branio novinare Hrvatske televizije ustvrdio ne može se nikoga žrtvovati. Uvaženi kolega to nije točno koliko je u pitanju istina treba svakoga žrtvovati za istinu.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod kolege Kajina koji je ustvrdio da HDZ hoće ući u izbore sa svojom televizijom što nije točno. HDZ-u ne treba njegova televizija uvaženi kolega, nego treba televizija koja će biti objektivna, profesionalna i koja će znati štititi nacionalne interese i koja će promicati istinu o Domovinskom ratu. Takva dakle kolega Kajin televizija treba HDZ-u a nadam se i svim političkim strankama u Hrvatskoj kao i velikoj većini hrvatskoga naroda.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
A isti netočan navod gospodina Kajina koji je ustvrdio da HDZ želi ići u izbore sa svojom televizijom. To je potpuno netočno. HDZ želi ići u izbore s mnogo odgovornijom, objektivnijom, profesionalnijom i kompetentnijom televizijom kada su u pitanju temeljne društvene vrijednosti. Ovaj način pristupa temeljnim društvenim vrijednostima od javne Hrvatske televizije je nedopustivo. Odnos prema Domovinskom ratu, odnos prema gospodarstvu, odnos prema znanosti, odnos prema društvu znanja je nedopustiv i ta razina standarda i kvaliteta i ono što mi kao društvo i Hrvatski sabor i zastupnici u Hrvatskom saboru ne možemo prihvatiti. Hvala lijepo.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ispravljam netočan navod uvaženog kolege Kajina gdje je ustvrdio da HDZ striktno želi prije izbora staviti televiziju pod svoju kontrolu. To je apsolutno netočno jer u izvješću programskog Vijeća jasno … [[Govornik se ne razumije.]] stoji da je Hrvatski sabor taj koji vrši nadzor nad zakonitošću Vijeća HRT-a pa je u tome navedeno vezano uz različite pritužbe udruga, institucija i građana kao i saborskih zastupnika Vijeće HRT-a zatražilo je od poslovnog i programskog vodstva HRT-a da takove primjedbe ozbiljno razmotre i na njih reagiraju što nisu do dana današnjega učinili. To je točnost gospodine Kajin, pročitajte na strani 7.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo netočno je da HDZ želi preuzeti vlast pred izbore, to smo i čuli. E sad, a šta je točno? Točno je da zapravo gospodin Kajin opsjednut izborima. Jučer daje u novinama čak uputstva za kog treba glasati zaboravljajući pri tom da glasači za 2 godine puno toga zaboravljaju. Netočno je također da je oporba ostavila na cjedilu HRT, gospodin Kajin je ovdje vjeran, vjeruje da će ga televizija nagraditi minutažom i gro planovima zahvala u svakom slučaju slijedi.
Sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Kolega Kajin, HTV nije kućni video, nije stranački bilten, ne kanimo rušiti mi HTV niti kanimo rušiti "Latinicu", ne trebamo braniti doktora Franju Tuđmana, on je obranio nas kao vrhovnik oružanih snaga i vođa demokratskog pokreta oslobodio je i obranio je i ostavio nam je ostavšinu koju ne podnosi gospodin Latin i mnogi latinići u Republici Hrvatskoj, a ona se zove nezavisna suverena država Hrvatska.
Poštovani zastupnik Marko Širac, sljedeći ispravak.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupnik Kajin na početku svog izlaganja istakao je sljedeće "HDZ u izbore želi ići sa svojom televizijom". Ta nadahnuta izjava gospodina Kajina zaista nije točna. Hrvatska demokratska zajednica i mi zastupnici Hrvatske demokratske zajednice tražimo da programsko Vijeće i čelništvo HTV-a postupaju i rade u skladu sa važećim zakonima i onim što Hrvatska televizija mora biti kao javna televizija i da osiguraju objektivno, istinito informiranje i uredno poslovanje, a to do sada nisu učinili.
Sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine predsjedniče. Budući da su gotovo svi ispravili navod s početka rasprave gospodina Kajina, ja odustajem.
Hvala. Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Marko Turić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ja sam u strahu, a iz jednostavno razloga što je gospodin Kajin rekao da se moramo bojati nekoga izvana. Pazite, ja kao mali su me strašili vukodlacima, vilama, babarogama, kasnije partijom, a sada u našoj slobodnoj Hrvatskoj državi s nekim izvana. Nedopustivo. Hvala lijepa.
I poštovani zastupnik Lino Červar.
Gospodine predsjedniče, netočan je navod da mi želimo učiniti čistku na Hrvatskoj-radioteleviziji. Mi naprosto želimo reći da ljudi kao što ste vi gospodine zastupniče nemaju autorsko pravo da budu odvjetnikom Hrvatske-radiotelevizije. Vi namećete dodvoravanje, nepluralizam kao zaštitu demokracije i istine. Bavite se kao regionalna stranka više Istrom, a manje nacionalnom uređivačkom politikom. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika SDSS-a, poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ... [[Govornik se ne razumije.]] , gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Jučer sam govorio o tome da treba zaštititi medij u ovom slučaju Hrvatsku televiziju od ovoga Sabora, a sad bih dodao još nešto što će vjerojatno jedan broj nas razljutiti ovdje, a to je da i ovaj Sabor treba zaštititi od Sabora i dozvolite mi da kažem jednu rečenicu šta pod tim mislim. Svaki razgovor, svaka rasprava bila u kući, izvan kuće, javna ili nejavna u ovom Saboru ili bilo kojem drugom Parlamentu može dospjeti do one točke u kojoj više dijalog nije moguć. Zbog snažne kritike, snažnih emocija, snažnog uvjerenja ljudi koji u tome sudjeluju, ali onda razboriti ljudi u jednom momentu kažu treba stati i sačuvati mogućnost za razgovor, za dijalog, a u ovom slučaju našem za parlamentarizam i to je bio moj motiv što sam odlučio da se javim, ne zato da bi bilo kome osporavao ono u što vjeruje, ono što žestoko sa emocijama ili stavovima brani nego zbog toga da se pođe od pretpostavke da postoje i drugi koji imaju uvjerenja, emocije i stajališta od kojih imaju dužnost zaštititi u određenom momentu svoje kolege s kojima sjede i dijele odgovornost saborskih zastupnika. Ako je to moguće to uradimo i u takvoj atmosferi nastavimo raspravu. Ako nije moguće, kolegice i kolege, nemojte se ljutiti što jedan dio nas će pokazati da ne može sudjelovati u raspravi koja vodi u pravcu koji minimalan standard koji u ovom Saboru i na drugim mjestima treba biti poštovan dolazi u pitanje. Sad mi dozvolite još jedno. Doista, ja mogu zamisliti da zbog svojih uvjerenja i svojih stajališta ljudi mogu htjeti preuzeti ulogu gospodina Ljevka i njegovog programskoga vijeća. Mogu zamisliti situaciju da netko zbog svojih uvjerenja i stajališta može htjeti preuzeti ulogu i glavnoga urednika i drugih urednika na Hrvatskoj televiziji i na Hrvatskom radiju. Ali kolegice i kolege, to je moguće samo u raspravi, ali i u sa određenim ograničenjem. Ako bi to išlo dalje onda bi ovaj Sabor dao sebi ovlaštenja koja mu po Ustavu ne pripadaju i onda bismo morali u tom smislu kazati da zapravo na jednom mjestu u državi a to je Hrvatska televizija stvaramo okolnosti izvanrednoga stanja. Stanje u državi kolegice i kolege, stanje u našoj javnosti, u našim medijima unatoč otvorenim pitanjima i diskusijama koje se vode ni iz daleka nije takvo. O tome je i premijer govorio u pitanjima sigurnosti, o tome su govorili i drugi. Dakle, mi imamo otvorena pitanja ali imamo stabilnu situaciju i nemojmo iz ovoga Sabora davati signale i znakove koje u tom pogledu ne možemo činiti. Ako netko nije zadovoljan i ima zakonske i legalne okvire da učini ono što čine parlamenti u pogledu vodstva javnih poduzeća, u ovom slučaju u pogledu HTV-a to se može uraditi ali ne na način na koji se to krenulo, da se dovodi u pitanje razina parlamentarnosti koju moramo čuvati i da se dovede u pitanje ona neophodna i važna razlika između nas u Saboru i onoga što je Hrvatska televizija i svaki drugi medij. Hvala.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Ivo Lončar prvi.
Gospodin je rekao, citiram, "Jučer sam rekao da medije treba zaštititi od ovoga Sabora a danas ću dodati da ovaj Sabor treba zaštititi od ovoga Sabora.". Previše i od Pupovca. Vi jučer kad ste mu rekli da se mediji ne mogu štititi od ovoga Sabora on je tvrdio da to nije rekao. Ja mislim da Hrvatski sabor i hrvatsku javnost treba zaštititi od Pupovčevih skandaloznih i lažljivih izjava. To je problem. Hvala lijepa.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, netočan je navod gospodina Pupovca da ova rasprava je otišla predaleko i da treba zaštititi Sabor od Sabora. To je apsolutno netočno jer ovaj Sabor je tijelo koje vrši nadzor nad zakonitošću rada Vijeća HRT-a i ovaj Sabor je taj koji je postavio i saborski zastupnici koji su postavili određena pitanja na koja traže jasan nedvosmislen odgovor, a ta pitanja su jasne primjedbe na program Hrvatske radio-televizije kao i njihova primanja u svim strukturama. To nam još nisu odgovorili.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Ispravljam netočan navod koji ima posebno ja bih rekao veliku težinu. Citiram "Došli smo do točke kada rasprava više nije moguća.". Mislim da je to u najmanju ruku nekorektno i neprihvatljivo jer mi ovdje moramo raspravama zaštititi naše demokratske slobode. Naziru se promjene, promjene koje su nužne na Hrvatskoj radio-televiziji zbog jačanja uloge Hrvatske radio-televizije u društvu ali nisam mogao ni shvatiti da su otpori tim pozitivnim promjenama u ovom društvu, u ovom Hrvatskom saboru toliko duboke. Hvala lijepa.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Moram ispraviti netočan navod gospodina Pupovca da se rasprava ovdje vodi bez dijaloga i bez prava na raspravu. To nije točno. Predstavnici Hrvatske televizije imaju mogućnost odgovoriti na svaki naš upit. Mi ovdje raspravljamo, već drugi dan nismo dobili odgovor ni na jedno naše pitanje. Nismo dobili pitanje niti zbog financijskih malverzacija, niti o plaćama, niti o ugovorima, niti o načinu nabavka vanjske produkcije, niti zašto na Dan pada Vukovara nema nijedne pozitivne emisije o tom najstrašnijem danu novije hrvatske povijesti itd. Prema tome, dijalog postoji ali druga strana ne iskorištava svoje pravo na dijalog. Hvala.
Peti ispravak poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zastupnik Pupovac izjavio je na početku svog izlaganja slijedeće: "Ovaj Sabor treba zaštititi od Sabora.". E gospodine Pupovac, vi imate pravo na svoje mišljenje, imate pravo izreći šta god hoćete u ovom Hrvatskom saboru ali to što ste izrekli to za istinu nije točno. Ja vama postavljam jedno pitanje. S kojim pravom vi nas zastupnike Hrvatskoga sabora pozivate na drugačije ponašanje u raspravi ako nitko od nas nije prekoračio granice tolerancije i dostojanstva? Ovim Saborom predsjeda predsjednik gospodin Šeks a ne gospodin Pupovac i gospodin predsjednik nas ima pravo pozvati na ponašanje ako se ne ponašamo kako treba a za ovih petnaest ili ne znam koliko sati što raspravljamo nisam još to primijetio da je on to učinio. Hvala lijepo.
I poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec zadnji ispravak.
Sasvim je netočna izjava gospodina Pupovca da se ako se nešto želi postići na televiziji ne postiže raspravom u ovom Saboru nego nekim drugim sredstvima. Dakle, po Zakonu o HRT-u sasvim je točno da se jedino raspravom o izvješćima može postići mišljenje, dakle ili doći do konsenzusa o mišljenju o izvješćima koja su pred nama. A to što gospodin Pupovac ne čuje od svakoga od nas ono što bi on želio čuti ne daje mu za pravo da se stavi nekakvim sucem ili nadsabornikom jer je on samo jedan od nas kolega. Dakle, i mi kao i on ima pravo i na svoju kritiku i na svoju pohvalu, i ne bih si dopustila da mi on bude kriterij po kojem ću ja ovdje govoriti. Hvala.
Klub HDZ-a poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo! Klub Hrvatske demokratske zajednice pridružuje se apelu predsjednika Hrvatskoga sabora da se rasprava o izvješćima Hrvatske radio-televizije vodi i završi u tolerantnom tonu, da bude doprinos poboljšanju kvalitete programa Hrvatske radio-televizije praćene i racionalnom potrošnjom sredstava. Klub Hrvatske demokratske zajednice zauzima se za visoku razinu sloboda na Hrvatskoj radio-televiziji ali tražimo da ona bude praćena i najvišom razinom kakvoće programa i profesionalnošću a na korist našeg društva štiteći društvene, moralne i nacionalne vrijednosti. Zastupnici Kluba Hrvatske demokratske zajednice skratit će svoje rasprave ali će i dalje raspravljati o izvješćima Hrvatske radio-televizije koji su pred nama. O izvješćima se raspravlja konstruktivno i kritički. Stoga odlučno odbacujemo pokušaj insinuacija da se radi o hajkama, skidanju glava, čistkama, stranačkoj televiziji i odmicanju od teme. Hvala.
Hvala lijepa. Apeliram na sve zastupnike i zastupnice da idemo prema kraju ove rasprave, da se rasprave uistinu skrate. Puno toga je rečeno, više-manje su svi svoje rekli pa ne ograničavajući poslovnička prava zastupnika, plediram da se u kratkom roku tolerantno zaključi ova rasprava. Poštovani zastupnik Jene Adam. Izvolite.
Štovani predsjedniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Mađarska nacionalna manjina svoju osobnost želi ostvariti kroz školski sustav, medijski prostor i kulturne institucije. Siguran sam da očuvanje nacionalnog identiteta, čistoće materinjeg jezika, kvalitetnog obrazovanja, njegovanja kulturnih i povijesnih tradicija kao vjerskih obilježja nije moguće ostvariti bez kvalitetnog informiranja. Mediji imaju ključnu ulogu u suzbijanju diskriminacije, utjecaju na javno mišljenje, promicanju suradnje među zajednicama i davanju poticanja poštivanja ljudskih prava. Izvještavanje o manjinama u incidentnom kontekstu pogoduje stvaranju netrpeljivosti, predrasuda i stereotipa pripadnicima nacionalnih manjina. Često se u sukobima pripadnika manjinskog naroda i većinskog naroda zamjećuje se nedostatak volje za osvjetljavanjem važnih činjenica osobito u sredinama koje se još uvijek oporavljaju od posljedica rata i međunacionalnih sukoba. Većinski mediji moraju pokazati svakako veću osjetljivost za probleme nacionalnih manjina da informiranje o nama ne bude isključivo dominantna politička tema, jer svjesno ili namjerno prešućivanje činjenica zapravo je neistinito izvještavanja. Dokument … [[Ne razumije se.]] sastanka, Konferencije o ljudskoj dimenziji, KES, jamči pravo osoba koje pripadaju nacionalnim manjinama da osnivaju i vode vlastite obrazovne, kulturne i vjerske ustanove, organizacije ili udruženja. Okvirna Konvencija za zaštitu prava nacionalnih manjina utvrđuje da stranke moraju prihvatiti odgovarajuće mjere kako bi olakšali pristup medijima pripadnicima nacionalnih manjina. To podrazumijeva da nacionalnim manjinama mora pripasti pravilan udio vremena emitiranja na javnoj televiziji. Prema izvješću Vijeća Europe, Europska povelja o regionalnim ili manjinskim jezicima što se tiče javne televizije stanje se od prvog kruga praćenja nije promijenilo. Naime, "Prizma" je još uvijek jedina televizijska emisija za nacionalne manjine koja se prikazuje jednom tjedno u istom formatu. Mađarska nacionalna manjina u usporedbi sa stanjem prije Domovinskog rata mogla je računati na pola sata tjedno na javnoj televiziji u programu koji se do 1991. godine emitirao iz regionalnog studija Hrvatske televizije u Osijeku. Značajnija prisutnost, odnosno samostalna emisija pojedinih jezika je jedini put i ima iznimnu važnost za zaštitu i promicanje regionalnih i manjinskih jezika u suvremenom društvu. Na žalost država ne daje nikakvu potporu za proizvodnju zvukovno-slikovnih sadržaja za polusatnu tjednu emisiju na mađarskom jeziku koju jedna komercijalna televizija postaja u Osijeku financira vlastitim sredstvima. Odbor stručnjaka je stoga zaključio te je hrvatske vlasti potaknuo na uvođenje mjera kojima će se omogućiti financiranje proizvodnje zvukovno-slikovnih ostvarenja na regionalnim ili manjinskim jezicima. Zadnje zasjedanje hrvatsko-mađarskog mješovitog odbora za manjine održan je dana 5. svibnja 2005. godine u Zadru. Mješoviti odbor o obostranoj zaštiti nacionalnih manjina u dvijema državama između ostalog suglasio se u sljedećem. Hrvatska strana sukladno višestrukim obećanjima u 2006. godini osigurat će utemeljenje javne mađarske radio-redakcije u Osijeku koja odgovara potrebama mađarske zajednice u Hrvatskoj. Osigurat će i materijalne uvjete rada televizijske radionice uspostavljene u Osijeku mađarskom potporom. Podupire se uspostavljanje mađarskog televizijskog uredništva, mađarske manjine u Hrvatskoj sa sjedištem u Osijeku. Zaštita prava hrvatske manjine u Republici Mađarskoj, odnosno mađarske manjine u Republici Hrvatskoj stabilizacijski element od bitnog značaja u odnosima dviju prijateljskih država. Pravni položaj dviju manjina u skladu s europskim normama za zaštitu manjina uglavnom se može smatrati regularnim. To je potvrđeno i u zajedničkoj izjavi hrvatskog premijera Ive Sanadera i mađarskog premijera Ferenca ĐURĐANA izdanoj 8. veljače 2005. godine u Budimpešti. Potpisnici ove izjave su suglasni da kao saveznici trebaju snositi zajedničku odgovornost da se ne jave nove linije podjele u širem europskom okruženju te da kulturu dijaloga na najvišoj razini je potrebno njegovati. Za mađarsku nacionalnu manjinu u Hrvatskoj iznimnu važnost imaju sredstva javnog priopćavanja, a posebice elektroničkog medija, jer one imaju ključnu ulogu u utjecaju na javno mišljenje kao i na poticanju manjinskih, odnosno ljudskih prava. Hvala.
Hvala. Riječ ima glavni ravnatelj HRT-a, Mirko Galić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Najprije da objasnim uvaženim zastupnicima i zastupnicama da nisam šutio i da ne mogu odgovarati za šutnju jer sam poštovao Poslovnik koji mi daje prava govora u onoj mjeri u kojoj to glavni interpretator Poslovnika predsjednik Hrvatskog sabora, gospodin Šeks tumači. I ja zahvaljujem na mogućnosti da odgovorim na pitanja koja su ovdje postavljena, na koja sam bio spreman jučer odgovoriti, ali nije bilo predlagača pitanja, nema ih ni sada, ja ne mogu više čekati da se oni vrate pa ću odgovoriti na ona pitanja koja zanima široki krug članova ovoga Visokog doma. Najveći je interes plaća. Pretpostavljam da u tome ima recipročne vrste interesa, plaće zastupnika, plaće novinara, plaće Sabora, plaće HRT-a. Evo podataka. Nisu tajna, one glavne. Prosječna bruto plaća u prošloj godini iznosila je 8 tisuća 625 kuna. Prosječna neto plaća iznosila je 5 tisuća 669 kuna. Ona je dakle nešto iznad prosjeka u Gradu Zagrebu, ona je približno tisuću kuna iznad prosjeka u Republici Hrvatskoj. S obzirom na karakter ustanove, na karakter, težinu i važnost djelatnosti da ne kažem misije koju Hrvatski radio i Hrvatska televizija obavljaju u Republici Hrvatskoj, ne čini mi se da je to pretjerano, ali to su plaće koje su na ovu razinu došle sa onim znatnim povećanjima iz 2003. godine na osnovi pravilnika koji je u nekim dijelovima bio uspješan, u nekim dijelovima manje uspješan i sigurno će ga trebati novelirati i koji je usvojen po proceduri koja je predviđena, dakle i uz suglasnost sindikata, zaposleničkog vijeća i institucija Hrvatske radiotelevizije. Pitanje je nad pitanjima sva primanja. Hrvatska radiotelevizija je dijelila regrese za godišnje odmore, dijelila je uskrsnice, božićnice, ali nije prešla niti prag svojih financijskih mogućnosti niti je iskočila iz okvira koji u Republici Hrvatskoj postoje. Ta primanja su negdje na razini oko 3 tisuće godišnje. Moji glavni financijski savjetnici me mogu u tome ispraviti. Ali postoje druge mogućnosti koje se spominju ili ne spominju. Putovanja, dnevnice za zaposlenike Hrvatske televizije uključiv i mene su one dnevnice koje su propisane zakonima u Republici Hrvatskoj. Putni troškovi su jednaki kao i sve drugi. Pravo na kartice pripadaju jednom krugu ljudi koji ih ne zloupotrebljava i koji su pod stalnim nadzorom i kontrolom. Postoje i neke ranije, neka ranija prava koja sam ja recimo ukinuo, prestao s njima kao što su stambeni krediti pod povlaštenim uvjetima od kojih su neki bivši članovi koristili po dva puta i koje je koristilo 300, 400 ljudi. Mi smo to regulirali. Toga više nema. Upućujemo naše ljude na banke i na uvjete koji vrijede u bankama. Menadžerski ugovori. Ja sam zatekao menađerske ugovore, stotinjak menađerskih ugovora. Ukinuo sam. Zatekao sam neke visoke plaće, smanjio sam ih uključiv i moju. Evo vam moje plaće 20 tisuća. Puno ili malo? Za hrvatske uvjete možda puno. Za neke druge malo. Vidite mađarski voditelj Dnevnika ima dvije moje plaće. Ima plaću veću nego što je moja plaća i plaća voditelja Hrvatskog dnevnika. Ja vam ostavljam da vi zaključite je li to puno, je li to malo? U svakom slučaju na vama je jer vi kontrolirate zakonitost našeg rada da ocijenite uopće institut posebnih, posebnih ugovora kojih od onih ranijih menađerskih je ostalo 10 tzv. posebnih ugovora koje prema pravilniku pravo ima ravnatelj odnosno ravnateljstvo. Postoji 10 takvih ugovora. Zašto mi ne možemo o svemu javno govoriti? Zato jer smo na tržištu. Zato jer se vodi borba za naše ljude, za naše najbolje kadrove. Najbolje voditelje, najbolje urednike. Možemo li mi igrati otvorenim kartama, a da naša konkurencija na istome tržištu drži svoje karte zatvorenim? Ja smatram da ne može. Sabor ima mogućnost da promijeni naše, da procijeni jesu li naši takvi propisi zakoniti i da li je ponašanje ravnatelja u skladu sa zakonom, a ponašanje koje se temelji na takvim propisima? Sve je to moguće legalno i neosporno, ali onda ajmo o tome razgovarati. Priče koje dolaze iz kuće o nekoliko desetaka ili stotina tisuća primanja, zarada nisu točne. Ovo je, ovo je informacija, podatak koji je služben. Za koji ja odgovaram. Postoje različite vrste autorskih honorara; za filmove, za drame, za scenarije, za režije, za glazbu. Mi imamo godišnje 6 tisuća takvih ugovora. Nije to 6 tisuća ljudi. Neki se javljaju po nekoliko puta. Isti ljudi. Prirodno. RAI za usporedbu velika televizija ima 11 tisuća ili 12 tisuća zaposlenih, ima 120 tisuća vanjskih suradnika. Mi nemamo odnos 1:10. Imamo odnos 1:2 ili najviše 1:3, ali vanjska suradnja u Hrvatskoj je zakonom i to sad dolazi na pitanje broja zaposlenih, vanjska suradnja je u Hrvatskoj praktički osuđena na radni odnos. Mi smo po 4, po 5 inspekcija rada imali u jednoj godini. Imali smo ih u zadnjih 5 mjeseci barem 5. Nisu više samo u Zagrebu nego su i u centrima izvan Zagreba. Ne može nas se tjerati da poštujemo zakon i optuživati da povećavamo broj zaposlenih. Od nekadašnjih 1500 vanjskih suradnika koje sam zatekao, koji nisu na primjer dobivali honorare ni 5 mjeseci mi smo regulirali tako da smo većinu od tih ljudi zaposlili. Oni su ti koji sada rade, ali u radnom odnosu a ne u vanjskoj suradnji u položaju onoga koji svaki dan dolazi na posao, nema sigurnu plaću, nema radni staž, nema mirovinsko i socijalno osiguranje. Ja mislim da je to napredak. Razumijem interes Sabora i zastupnika za poslovanje. To je primarni interes po mom sudu uz interes za neke globalne, uređivačku, za globalnu uređivačku orijentaciju ili koncepciju koja je ovdje u nadležnosti gospodina Ljevaka i Programskoga vijeća. Ali kad se raspravlja o poslovanju treba imati na umu podatke, komparativne podatke. Ako je kuća 2000. godine zatečena u stanju od 260 milijuna gubitaka i ako ih ovo rukovodstvo 5 godina saniralo, podmirilo dugovanje, uložilo više od 5 stotina milijuna uglavnom vlastitih sredstava u razvoj, potpuno moderniziralo tehnologiju pa to su neki rezultati koji po mom sudu, skromnom uvjerenju zaslužuju da budu barem apostrofirani. Kao i prigovori na program. Mnogo ih je. Ja neke dijelim, ali volio bih evo recimo gospodin Štengl je govorio o tretmanu Vukovara pa je spomenuo na primjer da je Hrvatska radio-televizija, a on je bio nazočan tada i župan tadašnji je bio sa mnom kad smo jednoj školi uspjeli osigurati informatičku opremu. I meni je to veoma drago. Nije nevažno spomenuti da je Hrvatska radio-televizija naručila i izvela za, ne ovogodišnji nego prošlogodišnji Dan Vukovara posebni rekvijem koji je ove godine ponovljen, lani premijerno izveden. Ja bih, ja samo plediram za potpunu istinu kad o istini govorimo. Istina nije sastavljena samo od negativnosti. Istina ima i neke pozitivne elemente. Hrvatska radio-televizija je poslovno stabilna i oni koji govore o malverzaciji morali bi imati dokaze za malverzaciju. Koji mogu biti dokazi? Revizija koja je u kući. Državna revizija koja je završila posao u kući. Naravno i druge državne institucije. Ja spominjem, dolazili su poreska, financijska, inspekcija rada. Sve su po kući. Je li moguće da smo mi tako dobro sakrili tragove i dokaze o malverzaciji?
Hvala lijepo ravantelju. Vi ćete imati ponovo prigode. Sad ima serija ispravaka netočnih navoda. Poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, evo u nizu navoda koji nisu točni uz uvažavanje da je gospodin ravnatelj elaborirao niz postavljenih pitanja ali ne sasvim do kraja. Dakle prvi netočan navod da je Hrvatska radio-televizija na tržištu. To uopće nije točno iz razloga što se Hrvatska radio-televizija u 2004. 816 milijuna kuna ima prihoda iz pristojbe, a upola manje ima prihoda od promidžbenih poruka. Dapače u 2004. u odnosu na 2003. prihod od pristojbe raste, a prihod od promidžbenih poruka pada i zato je sasvim sigurno Hrvatska radio-televizija kuća koja je javna i koja se financira iz pristojbe. Drugi netočan navod da je glavni interes zastupnika bio plaća. Ne, glavni interes zastupnika i to je ovdje, ovdje postavljeno pitanje koliko ljudi na Hrvatskoj radioteleviziji ima plaću iznad 15, ne plaću nego primanja iznad 15 tisuća kuna. Nas ne zanima prosječna plaća, bruto i neto, to sve imamo u revizijskom izvješću ovdje navedeno i jasno je da je sve u skladu sa zakonom je, osim javnih nabava to se vidi iz izvješća revizije. Ali jednako tako ja ne dvojim je li mala ili velika plaća ravnatelja, ali ni zastupničke plaće nisu uspoređivane sa zastupnici u Parlamentu mađarskome, već su uspoređivane sa najnižim …
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang, treći ispravak.
Hvala lijepo. Netočan je navod da je konsolidiran zatečeni dug jer u ovom trenutku ima 171 milijun neplaćenih poreznih obveza, 31 milijun plaćenih obveza prema ostalim zakonima, što daje konačno isti rezultat. Također je netočno da je Hrvatska televizija na tržištu jer ne plaća porez na dodanu vrijednost, niti ne plaća porez na dobit. Prema tome, tržišta nema. I na kraju inspekcija rada je zaista bila i rekla, između ostaloga da ima 54 ugovora o djelu na dan ili ukupno 9 tisuća 752 ugovora u 2004. godini, ugovora o djelu od kojih jedan dio kako kaže porezna inspekcija simuliranih ugovora, najmanje je 14 utvrđenih. Hvala.
Četvrti ispravak, poštovani zastupnik Pejo Trgovčević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin glavni ravnatelju ja u dosadašnjim raspravama nisam čuo ni od jednog saborskog zastupnika da je spomenuo da su plaće na HRT-u protuzakonite. Dakle, ispravljam taj netočan navod i slažem se s vama da je to sve zakonito. Međutim, radi se o krivim interpretacijama HRT-a kada nije uzeo u obzir kad je objavljivao plaće saborskih zastupnika. Zašto nije HRT tada uzeo prosjek plaće zaposlenika u Hrvatskom saboru, pa biste vidjeli koliko je manji taj prosjek od prosjeka koji je HRT-u. Hvala lijepa.
Sljedeći, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče, gospodin Galić nam je odgovorio na pitanja koja mi nismo pitali. Mi smo doslovno pitali primanja, a dobili smo odgovore prosječne plaće i neto plaće. Rečeno nam je da je Televizija važna, ali policija je važna pa ima manje plaće. I gospodin Galić je govorio o putnim troškovima. Želio bih znati, rekao je da su jednaki. Nisam shvatio kome su jednaki. Ja samo znam da saborski zastupnici putuju turističkom klasom kad idu na putovanja van. Želio bih znati kako putuje gospodin Galić. Prva klasa je dupla cijena. Hvala lijepa.
Sljedeći, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ovako, ja ispravljam netočan navod kao i svi drugi da je Hrvatska televizija na tržištu. Ne može biti. Ako je javna televizija, onda ne može biti na tržištu. I prema tome onda vi ne možete kao poslovnu tajnu držati primanja vaših nekih suradnika. Mi smo ovdje pitali za primanja konkretno koliko ubire mjesečno obitelj Merlić, koliko ubire Denis Latin i njima slični, a ja još pitam koja to neovisna produkcijska društva koja moraju vama prodavati program su izabrana na temelju javnog natječaja. Da li je sapunica o manekenkama i nogometašima izabrana na javnom natječaju?
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Galić je rekao da nije mogao odgovoriti na ova pitanja jer da nije bilo u sabornici gospodina Rožića koji mu je postavio to pitanje. Gospodine Galiću, ja sam vam 5 puta, možete vidjeti u fonogramu, postavio pitanje. Dakle ja znadem kako se kreću plaće na Hrvatskoj televiziji. Mene zanima da nam kažete ovdje, jer imate te podatke ljudi sa posebno stimulativnim ugovorima koliko imaju plaću, to bih vas molio. Voditelji Dnevnika koliku imaju plaću, oni isti koji dezinformiraju hrvatsku javnost o plaćama saborskih zastupnika. Ja vam mogu reći kolika je moja plaća i mogu vam reći kolika je 90% saborskih zastupnika. Da se ne ponavljam kao papagaj govorio sam tko ima te velike plaće, pa na osnovi tog prosjeka ne bi čak imali ni 14 tisuća, a rečeno je 16 itd., itd. Zatim bi me zanimalo evo ovo što je rekla kolegica Majska, koliko imade urednik emisije koja je preksinoć izazvala toliki skandal? I kolika je gledanost te emisije i koliko ima suradnika u toj emisiji, jer to nije redakcija tp je emisija.
I sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Gospodin Galić je rekao da nisu skrivali tragove u poslovanju. Što nije točno. I sad da ja ne bi bila subjektivna ja ću pročitati mišljenje neovisnog revizora na koje se oni pozivaju, jer, citiram: "U postupku revizije uočili smo još neke pojavne oblike nepravilnosti u provođenju postupaka javne nabave, kao što je dijeljenje vrijednosti. Dijeljenje vrijednosti nabave istovrsnih roba i usluga na manje vrijednosti kako bi se izbjeglo javno nadmetanje ili prikupljanje 5 ponuda, te u određenim slučajevima nabava robe i usluga odvijala se bez zakonski provedenog postupka javne nabave.", završen citat. Ja mislim da je to evo dokaz da ste ipak skrivali tragove.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Frano Piplović.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Prvo što bih htio reći jeste da me vrijeđa ovakav način rasprave dijela kolega koji zapravo zatvaraju mogućnost rasprave u hrvatskom Parlamentu. Raspravljati u Parlamentu to je normalna stvar, to je i zadatak svakog parlamentarca i svaki čovjek je odgovoran za svoju riječ. I to plašenje sa nekim drugim, ukoliko kažete to i to, ukoliko budete raspravljali to i to, to me također kao čovjeka i parlamentarca vrijeđa. Mi smo odgovorne osobe i svatko nosi odgovornost pojedinačno i kao predstavnik stranke za izgovorenu riječ. Ovdje je napravljena takva jedna atmosfera u Parlamentu da što god čovjek zapravo kaže ispada da će to protumačiti da netko nešto ima protiv gospodina ravnatelja Galića i cijele ekipe s Hrvatske radiotelevizije. Naprotiv, ja nisam tako nečega vidio. Svi smo bili usmjereni, neko sa malo više argumenata, neko sa malo manje argumenata prema onome da i Hrvatska ima istinsku javnu televiziju i da se spriječi poniranje Hrvatske televizije, znači programsko poniranje ka zabavi, ka lakoj zabavi. Znači da se okrene onome što je temeljno u Hrvatskoj televiziji da ona bude javni servis svojih građana, da vidimo što je to javno, što je to na opće dobro hrvatskih građana u programu Hrvatske radiotelevizije. Tako sam cijelo vrijeme diskutira i tako ću nastaviti i dalje. Znači, moja osnovan namjera je da, ne da skidam glavu ovdje gospodinu Galiću, da se smiju ovi ljudi ovdje nego napred da oni odgovarajući na pitanja saborskih zastupnika odgovore da li rukovodstvo Hrvatske radiotelevizije, znači novinari, urednici, svi odgovorni ljudi, da li mogu zagarantirati da Hrvatska televizija neće ići ovim smjerom kako je sada krenulo. Ja sam jučer pročitao izvješće Instituta otvoreno društvo, Instituta za međunarodne odnose, znači pročitao samo, to je njihova kvalifikacija, to nije moja kvalifikacija. To nije kvalifikacija ljudi. Znači, jedan monitoring je izvršen i zaključak je dat. I niste se o tome zaključku očitovali. Prema tome, to je namjera moja. Da li možemo imati, da li imamo kadrova, koji su to uvjeti koje mora hrvatski Sabor omogućiti, ili hrvatska država da Hrvatska ima svoju istinsku javnu televiziju. I svaka druga rasprava, u svaku drugu raspravu trebali bi u ovom kontekstu promatrati. Nadalje, vratio bih se na sam početak ove rasprave, zapravo na onaj razlog koji je zahuktao ovim tempom ovu raspravu. To je protekla emisija, odnosno prije dva dana emisija u Latinici. Ja ću reći jednu svoju opservaciju koju nisam mogao reći jučer kad sam govorio u ime kluba, jer je riječ o tri stranke u klubu. U historiografiji postoji jedna metoda koja se zove "damnacio memorie". Kada želite nešto izbaciti, nešto izbrisati i taj metod je inače poznat. Ja imam dojam da u nekim emisijama Hrvatske televizije se koristi ovaj metod. Dominacijom memorije, ako želite ubiti memoriju, izbrisati memoriju hrvatskog čovjeka onda mu ponudite onakvu jednu emisiju, onakve neke sadržaje. Niti su profesionalni, niti su istiniti i to bi se trebalo spriječiti. Dalje, u toj istoj emisiji se pozovu osobe koje su žive i zdrave, koje su za života pokojnog Predsjednika Franje Tuđmana bile u jednom vrstu sukoba sa tim istim Predsjednikom. Mrtva se usta braniti ne mogu, ali te osobe su se na jedan ružan način izrazile i govorile, na jedan neistiniti način o pokojnom Predsjedniku. I kada pogledate, ona glasovanja na kraju krajeva, bilo je pitanje tko je bolji predsjednik, Ivo Sanader ili Franjo Tuđman, HDZ-a? HDZ-a? 70% je odgovorilo da je bolji Tuđman, 30% Sanader. Šta to govori o Franji Tuđmanu? Znači da ga ljudi poštuju, da ga vole. To su isto vaši gledatelji. Prema tome, trebalo je i tu činjenicu uvažavati. Ili još jedna stvar. U toj emisiji optužiti Tuđmana za pljačku … od njegove vlasti je otvoren taj famozni proces kriminalne privatizacije. Ali zašto Hrvatska radiotelevizija ne pozove sve te ljude, ti su živi koji su proveli tu kriminalnu privatizaciju. Šta ih ne pozovete u emisiju pa da im na ovakav način lijepo secirate hrvatskoj javnosti? Nećete to nikada napraviti jer od njih ovisite, oni daju marketing, oni plaćaju odgovarajuće emisije, itd. Prema tome, da li postoji dovoljno kritičke i stručne svijesti i sposobnosti da na takav način pristupa, a ne mrtva usta optuživati. Evo, toliko o samoj emisiji. Ja sam jučer raspravljalo o nekim aspektima programa Hrvatske radiotelevizije i dopustite da danas neke stvari kažem. Ukazao bi na krivu percepciju programsko-poslovne filozofije Hrvatske televizije kao javne televizije. Ako nemamo, kolegice i kolege, obrazovnog, kulturnog, znanstvenog programa, ako nemamo dokumentarnog programa, ono što je nekada bila snaga Hrvatske televizije, onda se čovjek pita da li ima smisla pretplata. Da li ima smisla pretplata ako Hrvatsku televiziju preplavljuju komercijalni sadržaji jer te iste komercijalne sadržaje nalazimo i na drugim televizijama. Da li ima smisla pretplata kada se kupuju američki filmovi, razno razni televizijski formati koji su licencirani ili recimo kvizovi kao što je "Milijunaš", "Uzmi ili ostavi", te "Najslabija karika". To je površan pristup, taj površan pristup je posljedica mišljenja da Hrvatska televizija mora u svakom trenutku trčati za najvećim brojem gledatelja. Zašto bi to moralo ići za svakim gledateljem? Zato vi imate pretplatu koja nadoknađuje ono što bi inače izgubili u utakmici sa komercijalnim televizijama. U zemljama sa dugogodišnjom tradicijom komercijalnih televizija upravo javne televizije, naročito u Europi, imaju puno veću ulogu nego što je zabaviti gledateljstvo. Umjesto takvog programa u najgledanijim terminima, a ne u gluho doba noći ili rano ujutro javna televizija mora raditi program koji se ne može vidjeti na komercijalnim programima. To znači, puno više domaćeg, pa recimo i amaterskog sporta jer se na taj način osigurava podrška sportskim klubovima kod domaćih, lokalnih sponzora. Recimo, hrvatska atletika, plivanje, rukomet, košarka. Upravo to praćenje sporta na taj način osigurava da se mladež bavi sportom, a da manje visi po kafićima i da se manje drogira. Volio bih također skrenuti pozornost na kulturni program HTV-a. O tome sam jučer nešto govorio. Opći je zaključak da ga je premalo s obzirom na javno poslovanje Hrvatske televizije kao javne televizije. Porazna je spoznaja da se taj program koji inače imamo uglavnom emitira u vrijeme kada ga ljudi kojima je zapravo namijenjen mogu najmanje pratiti. Dokumentarni program je posebna priča za sebe. Kada se usporede recimo budžeti na dokumentarni i zabavni program imate činjenicu da se 10 puta više izdvaja za zabavni nego za dokumentarni program. Poslovanje Hrvatske televizije upravo je da proizvodi vlastiti program u kojem će se promovirati vrijednosti kako hrvatskog čovjeka, hrvatskog društva, znači hrvatskog nacionalnog blaga. Svjetski trendovi među javnim televizijama posebnu pažnju pridaju lokalnom programu, odnosno problemima ljudi u lokalnim zajednicama. Znamo dobro da Hrvatska televizija ima dobro organiziranu mrežu studija i dopisništava po Hrvatskoj, a to uglavnom zahvaljujući pretplati, ljudi koji plaćaju pretplatu. Trenutna situacija je poražavajuća. Utjecaj lokalnih tema, odnosno emisija koje se bave time i više je nego zanemarljiv i skroman u programskoj shemi Hrvatske televizije. Po meni treba inzistirati i na više emisija u najgledanijim terminima, a koje se bave aktualnom politikom, kulturnim sadržajima, te posebnu pažnju posvetiti aktualnim socijalnim temama. Definitivno to je program koji bi trebao prevladati, a on je u programu javne televizije zastupan minorno. Imamo jedan svijetli primjer na Hrvatskoj televiziji, recimo, to je jutarnji program. Čini mi se da na toj špranci tog jutarnjeg programa trebalo bi razvijati i večernji program. Strategija kojom se Hrvatska televizija bori protiv komercijalnih televizija i za najveći broj gledatelja ne postiže se europsko poslanstvo javne televizije. I da, npr., za potvrdu tvrdnje kako programska filozofija HTV-a odstupa od svoje primarne zadaće su filmovi. HTV ne prikazuje svjetsku filmsku produkciju već u 90% slučajeva vrti isključivo Hollywood-ske komercijalne filmove. Zar zadaća javne televizije nije upravo suprotna? Zar HTV ne bi trebao ulagati u domaća dramska djela, u ekranizaciju djela koja se izvode u hrvatskim kazalištima, također o tome je bilo riječi. Ima još podosta tema o kojima bi čovjek postavio pitanja vama ovdje osobno. Vidim da se vrijeme primiče kraju, nisam sve rekao što sam mislio kazati, ali bi zaista vam sugerirao gospodine Galiću da u programu Hrvatske televizije otvorite jedan kanal, jednu emisiju u kojoj će se moći građani, gledatelj očitovati o vrijednosti, o vrsti pojedinih emisija pa bi možda bilo manje ovakvih sukoba i u Parlamentu i onda se ne bi moglo na ovakav način govoriti kako netko želi nekome skinuti glavu. Točno bi se znalo kakav je odjek pojedinih priloga i kako je čija odgovornost prema prilozima kad je u pitanju hrvatska javnost. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Piplović je spomenuo pretplatu. Pa mnogi možda ne razumiju što je pretplata. U to se ne smije dirati, pretplata se mora svugdje plaćati. Zašto pretplata? Mi imamo na javnoj televiziji iako to javna govorim teška srca bar kada je o sadašnjoj televiziji riječ, ali evo, dobro. Ona je definirana kao javna televizija iako bih ja nju definirao i kao nacionalnu televiziju zato što je svojom pretplatom financiraju građani Republike Hrvatske. Ali vidite, zašto se ne smije dirati u pretplatu? Ne smije se dirati u pretplatu zato što je to javna, nacionalna televizija koja ima neprofitabilne programe. Na primjer, informativni program, kulturni, znanstveni, obrazovni, školski, to su programi na kojima se gubi. Tu se stvara hrvatska kultura, tu se, dakle, to je jedan dio javnosti koji mi ne možemo nikako nadoknaditi komercijalnim sadržajima iako Hrvatska radiotelevizija u posljednje vrijeme je najjača komercijalna televizija u Hrvatskoj. Ona je to pokazala, ali ono na što sam htio skrenuti pozornost. U pretplatu ne treba dirati, pretplata mora ostati, ali isto tako s obzirom da se pretplata financira od građana, ta televizija mora biti i nacionalna, što bojim se u posljednje doba ona gubi na tome svom identitetu. Hvala lijepa.
Šime Prtenjača.
Gospodine predsjedniče. Kolega Piplović je iznio naravno svoje stavove i u kratkoći vremena sigurno da nije mogao iznijeti sve ono što i mi drugi osjećamo. Ja evo smireno promatram ove rasprave i nikako se ne mogu oteti dojmu da su zapravo saborski zastupnici ovdje u sudnici. Kako se ne osjećate osuđenim kad HTV najprije pripreme emisiju par dana prije rasprave u Parlamentu o njihovom poslovanju, a sudi zastupnicima i Hrvatskom saboru, time naravno posredno i hrvatskom narodu? Kako se ne osjećate osuđenima kad nas optužuju oni koji su do '90. kadrovirali, pa 2000. ponovno i nas ponovno prozivaju desničarima, rušiteljima, onima koji žele uništiti nešto, oni su ti koji grade, oni su ti koji čuvaju, vječito čuvaju. Čuvali Jugoslaviju, sad čuvaju nešto drugo, a mi rušili jedno, pa sad rušimo nešto drugo. Ja uistinu ne mogu shvatiti da nas se na ovaj način dovede u čin osuđenih i da na ovaj način se utječe na to da umjesto raspravama o stanju na televiziji svodi se rasprava o plaćama na televiziji, to je posljedica, a ne uzrok. Uzrok je opće stanje tamo, ja ću samo jedan primjer u ovoj kratkoći vremena reći, upravo naše suđenje na televiziji, a lijepi uspjesi u Hrvatskoj državi, poslovni, gospodarski, drugi vrlo rijetko su na televiziji primjer gospodine ravnatelju provjerite 10. lipanj ove godine isporuka najvećeg broda u Hrvatskoj koji se zove "Hrvatska", hrvatski proizvod oko 50 milijuna dolara, ni jedne riječi u 24 sata HTV-a. Hvala.
Zdenka Babić Petričević, poštovana zastupnica, sljedeća replika.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Kolega Piploviću, citirat ću vas: "Pozvali su se osobe koje su bile u sukobu sa predsjednikom Tuđmanom". One nisu bile u sukobu sa predsjednikom Tuđmanom, nego sa stvaralaštvom predsjednika Tuđmana u odnosu slobode i obrane države Hrvatske, a sada sa njegovom ostavštinom i ta "Latinica", ona bi se trebala bazirati na istini, a ne na lažima, a budući ja osobno ne podnosim "Latinicu" jer se piše ćirilicom i zato je ona ovakva kakva ona je.
I sljedeća replika, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih gospodinu Piploviću, on je spomenuo ovu emisiju koja je bila u ponedjeljak, gospodin Galiće je već nekoliko puta rekao da on nema utjecaj na uređivanje emisija, prema tome da je to stvar urednika ja bih vam sad ispričao jedan moj razgovor prvi i jedini sa gospodinom Galićem kad smo išli otvarati cestu za Split, autobusi su prošli kroz tunel Sv. Rok i stalo se je iza tih tunela, ja sam gospodina Galića pitao prekjučer je ovaj tunel otvoren, to je najveći tunel u Hrvatskoj, cijeli život čekamo taj tunel, zašto u četvrtak na "Dnevniku" nije prva vijest bio taj tunel? To je isto ovo što je sad govorio kolega. Zašto je prva vijest bila Brezovica, slučaj koji se već mjesec dana vrti po televiziji? I molio sam gospodina Galića, pa dajte nam malo radosti, dajte nam malo veselja, probili smo tunel, dajte nam tu prvu vijest da se bar veselimo prvo, a ne dali ste nam tužnu vijest prvu koja je strašna i tek onda tunel. Na to mi je gospodin Galić rekao ja ne mogu uređivati "Dnevnik" to nije moja stvar, na moje inzistiranje je on rekao pa baš kad tako govorite i kad baš hoćete, pa ja sam organizirao da televizija cijeli dan prati otvaranje ceste za Split. Ja sam mu na to rekao gospodine Galiću, pa zar ne vidite da ste toliko moćni da cijeli dan možete osigurati prijenos? Znači imate utjecaj i možete, a ako nemate utjecaj morate i jače reagirati, možete ucijeniti svojom ostavkom, ponuditi ostavku ljudima ako neće raditi kako trebaju. Druga stvar, ako još stignem, a očito neću stići.
Nećete stići, pa ćete kasnije.
Javit ću se kasnije. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Zahtjev za više odgovornosti HRT-a prema temeljnim društvenim vrijednostima naša je obveza, naša je odgovornost, više profesionalnosti, više odgovornosti, više stručnosti prema onom što zaista predstavlja temelj društvenih vrijednosti u Republici Hrvatskoj danas 2005. godine. Mi imamo pravo, mi imao obvezu tražiti više i zbog toga ima smisla ovaj čas reći nešto konkretnije o onome što se zovu standardi rada suvremene javne televizije u suvremenom svijetu. Standardi koji se ne poštivaju ni u minimalnoj mjeri na Hrvatskoj-radioteleviziji i o tome želim nešto konkretno, vrlo konkretno govoriti jer vrlo često se pozivamo na standarde i govorimo o njima na vrlo apstraktan i nedorečen način. Kako izgledaju standardi kad su u pitanju neke važne društvene teme od šireg javnog značaja u svijetu? Pogledajte svaku modernu suvremenu televiziju. Standardi nalažu sljedeće, naglašavam broj 1 kompetentan i objektivan urednik, kompetentni, pažljivo izabrani sudionici, ljudi u kojim životopisima piše nešto što ih kvalificira da o tome govore objektivno neovisno u interesu teme, u interesu javnosti, u interesu rješavanja problema, to je metodologija koja se uvažava svugdje osim na HRT-u i mi govorimo o standardima i upozoravamo na neprihvatljive standarde. Kad se govori o važnim društvenim temama na modernim i odgovornim televizijama onda su tamo ne samo istaknuti pojedinci, nego su tamo i predstavnici istaknutih institucija koje govore ne samo u svoje ime nego govore u ime institucija. Tek onda dolaze predstavnici Vlade, Kongresa, Parlamenta, administracije i u toj metodologiji, tehnologiji posla stvaraju se temeljni preduvjeti da se o nekoj važnoj temi može razgovarati objektivno, profesionalno, odgovorno, u interesu društva u cjelini, u interesu šire javnosti. To je tehnologija i metodologija posla koja se uvažava svugdje osim na HRT-u, a na HRT-u se radi kao nekada u najcrnja vremena i ja ću to vrlo konkretno ilustrirati jer ne želim ostati apstraktan. Kako izgleda tehnologija posla na HRT-u? Ilustracija od neki dan. Tendenciozan, neobjektivan urednik, nekompetentni sudionici u čijim životopisima ne piša ama baš ništa što bi ih kvalificiralo da sudjeluju u javnoj raspravi o krupnim, temeljnim društvenim vrijednostima. Kakva je to politika? I nakon svega toga kad se udruže zajednički tendenciozni urednik, nekompetentni sugovornici onda su beskonačne slobode stvaranja proizvoljnih scenarija, neobjektivnih ocjena koje s pravom uznemiruju javnost, ali ne samo to. Nakon svega toga urednik si dozvoljava da iz tog kolaža rasprava on sam bira ono što on misli da je u interesu njegovog unaprijed postavljenog cilja. Razgovarao sam neki dan sa gospodinom koji je prisustvovao emisiji "Latinice" koja je govorila o Vukovaru. Da li je izdan Vukovar? Predstavnik Instituta za povijest rekao mi je doslovno "sve što sam rekao gotovo 80% toga je bilo maknuto". Na taj način, sa takvim standardima i s takvim kriterijima, s takvom vrstom profesionalne odgovornosti se mora snositi odgovornost ne samo u Hrvatskom saboru nego pred hrvatskom javnošću, to je oblik neodgovornosti. Zapostavljaju se institucije, marginaliziraju se institucije, marginaliziraju se pojedini događaji. Knin 5.8.2005. godine organiziran je znanstveni skup sa ciljem da se hrvatskoj javnosti i svima nama objektivno nepristrano približe događanja u Kninu 1995. 5.8. Bio sam jedan od onih koji je ušao u Knin 1995. tog ljeta i bio sam jedan od onih koji je bio pozvan da govori na tom znanstvenom skupu. Gospodine Galić, nijedne jedine riječi o skupu na kojem su bile institucije, na kojem su bili kompetentni, ozbiljni, odgovorni ljudi. Nažalost, govorili ste o svemu tome na jedan neprihvatljiv način, na način incidenata, na način kaosa, na način suprotstavljanja pojedinaca i različitih interesnih skupina i to je standard, tehnologija i metodologija kako HRT i kako pojedini urednici žele utjecati, mijenjati svijest, znanje i slike o našoj nedavnoj povijesti i to je nedopustivo i takav pristup stvara stvarno traume, uzrokuje teške traume među onima koji su sve to prošli, među onima koji nisu bili u podrumima i nemate pravo biti neodgovorni prema njima. Ali, ne smijemo si dozvoliti kad govorimo o HRT-u danas da cijela ova rasprava bude jednostrana, da ona bude vezana uz "Latinicu" iako treba naglasiti da ta "Latinica" od jučer nije jedina nego se na prvom slajdu tog programa ponavlja i naglašava 380 puta. Znači, 380 puta po toj tehnologiji i po toj metodologiji je uređivana jedna važna emisija o važnim temama na udarnom terminu što je zaista ja bih rekao previše. I to su tehnologije i metodologije za koje smo zaista vjerovali da ih više nema ali one funkcioniraju. Ovaj čas nema vremena ni prilike govoriti o tome tko ih provodi. One su dio nečijeg scenarija, one su dio odgovornosti koja nekome pripada. Ne želim da ova rasprava ostane vezana isključivo vezana uz ovu temu. Želim naglasiti neka druga važna pitanja koja predstavljaju temeljne vrijednosti ovog društva kojima ne poklanjate odgovarajuću dužnu pažnju. Konkretno, radi se o znanosti, radi se o obrazovanju. Radi se o onome o čemu smo zadnjih dana razgovarali, društvu znanja. Razgovarali smo ovih dana o onome što se zove društvo znanja. Bio sam pred možda manje od mjesec dana na jednom skupu u Budimpešti, skup Akademija znanosti i umjetnosti svijeta. Razgovaralo se o ozbiljnim problemima, odnos društva prema znanosti, uloga i mjesto parlamenta i tamo gotovo da nema nikoga od onih koji bi trebali biti kako bi hrvatsku javnost upoznali o svemu onom važnom što svijet danas radi kako bi postao produktivniji, konstruktivniji, konkurentniji. I našla se jedna novinarka i ja sam rekao ako imate vremena dođite u sljedećoj sekciji će se govoriti o odgovornosti medija i ulozi parlamenta u društvima znanja. Svakako ona nije došla i nakon nekoliko dana napravila je prilog o istraživanju čimpanza o kojem se govorilo na jednoj od možda stotinu sekcija. To je način razumijevanja, to je način selekcije, svih onih stvari koje zaista nisu u funkciji jačanja razvoja hrvatskog društva. Bez odgovornije, poduzetnije, sposobnije javne televizije nema napretka u Republici Hrvatskoj. I zbog toga sve ove rasprave, a većina od njih je bila dobronamjerna, treba shvatiti kao prilog promjenama koje trebaju učiniti Hrvatsku konkurentnijom, odgovornijom i uspješnijom. Otvori promjenama na ovakav način nisu dio dobrih demokratskih običaja, standarda i kriterija. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ja bih htio još kolegi replicirati, pomalo i dodati da zapravo nas novinari prisutni i u Saboru optužuju za komentiranje njihovih vlastitih uradaka. Optužuju nas za nekompetentnost, za političke pritiske, zavjere i slično a veličaju nedodirljivost HRT-a koju brani oporba na način da nas plaši vanjskim prijateljima kao što su nas prije plašili vanjskim neprijateljima. Istovremeno, naš posao obezvrjeđuju, seciraju, kompromitiraju nas, montiraju prema narudžbi urednika, odnos prema poslu, različitim snimkama iz raznih kutova svjesni svoje moći koju obilno zloupotrebljavaju manipulirajući gledateljstvom. Još o uvjetima saborskih zastupnika mi uopće ne govorimo ali govorimo o putnim troškovima jer ako mi ovdje nemamo nažalost ni radni stol a u našem prtljažniku je pola materijala a mora biti pri ruci ovdje onda je dobro da idemo javnim prijevozom pa makar vukli dva kofera sobom. Hvala.
Poštovani zastupnik Mario Zubović druga replika.
Evo, ja ću se osvrnuti poštovani kolega je govorio o urednicima, kako urednici uređuju. Ja mislim da urednici imaju zbilja i trebaju imati slobodu u uređivanju svojih emisija. Jedino bi bilo dobro kad bi urednici uvažavali neke stvari koje interesira narod, ali oni često valjda žive u nekom drugom svijetu i to onda. Na primjer, prije nekoliko mjeseci gospodine Rončeviću u Dalmaciji je otvoren najveći vinograd takove vrste u ovom dijelu Europe. To je vinograd koji se radi na kamenu i ide stroj i mrvi kamen, i ljudi sade vinograd de facto u kamenu. Na tom otvaranju je bio predsjednik Vlade, potpredsjednik Sabora, ministar financija, ministar poljoprivrede, nekoliko saborskih zastupnika, nekoliko predsjednika općina tamo iz tog kraja. Na Dnevniku Hrvatske televizije niti jedna jedina riječ. Pitanje je zašto. Taj dan nije bilo nijedne riječi. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite!
Pa, nekoliko riječi možda o urednicima i njihovim slobodama. Svakako, to je preduvjet za svaki posao ali sloboda bez profesionalnosti, bez odgovornosti, bez etike, bez stručnosti je zloupotreba neovisnosti koju su vaši urednici mnogo puta zloupotrebljavali protiv interesa HRT-a, protiv vašeg interesa, protiv interesa svih nas. I to je problem. I još jedno želim naglasiti. Vrijeme je za ozbiljne promjene na HRT-u. Vrijeme je za ozbiljno restrukturiranje. Gospodine Galić, ništa nismo čuli o nečemu što bi se zvala ozbiljna strategija restrukturiranja HRT-a danas u modernu uspješnu televiziju. Ne televiziju sa 3,5 tisuće ljudi, ne televiziju u kojoj ćete gotovo 90% vašeg proračuna potrošiti za modernizaciju tehnike i tehnologija, digitalizacija ja jako popularna. Digitalizacija je in, ali svaka prava promjena dolazi kroz promjene i izbor kvalitetnih ljudi, njihovo obrazovanje, školovanje. Kažite koliko je budućih urednika danas na školovanju u Sjedinjenim Američkim Državama ili negdje drugdje niste rekli ništa o svim tim promjenama i restrukturiranju na HRT-u koja su itekako važna. I sve to pokazuje da je zaista vrijeme za promjene na HRT-u.
Hvala. Glavni ravnatelj HRT-a, Mirko Galić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče šteta je što Poslovnik ne dopušta mojim suradnicima koji bi mogli sigurno konkretnije odgovarati na neka od ovdje postavljenih pitanja, ali ja ću poštovati Poslovnik i pokušati odgovoriti na ono što zanima zastupnike, a ja nisam do sada stigao odgovoriti. S kojom, s kojim razredom putujem ja i moji suradnici i uopće zaposlenici HRT-a? Postoji striktna odluka ravnateljstva da se putuje po Hrvatskoj i po Europi samo u drugom razredu. Ekonomskoj klasi. Ako je netko viđen u business klasi onda je to samo zato što nije bilo karata u ekonomskoj. Postoji striktni nalog i naredba koje je donijelo moje ravnateljstvo. I koja prije nije vrijedila. Ne, to je istina. Možemo vam dostaviti odluku. … [[Upadica se ne razumije.]] To onda pitajte prijevoznike, molit ću lijepo. Avio prijevoznike pitajte, ali postoji odluka i ona se striktno mora poštovati. Bilo je pitanje opet upućeno meni. Sva pitanja koja su upućena meni u funkciji glavnog ravnatelja smatram legitimnim. Zašto sam bio u Bratislavi i na čiji račun sam bio u Bratislavi? Možemo i to pitati i sve se može pitati mene i u vezi sa mojim poslom i mojom funkcijom i mojom odgovornošću. Žao mi je. Nema gospodina Rožića da mu ne kažem da u to ne spada pitanje o mojoj obitelji. Moja obitelj je časna, situirana i ne ovisi o meni i ne koristi nikada i nigdje i neće koristiti ništa što bi proizlazilo iz moje funkcije, a bila njihova privilegija. Putovao sam u Bratislavu zato što sam bio pozvan od Međunarodne teniske ferederacije s kojom imamo odlične odnose i zahvaljujući tim odnosima pa ako hoćete i personalnim mi smo uspjeli, Hrvatska radio-televizija je uspjela dobiti prava prijenosa polufinala i finala Davis cupa, možda dvaju među 5 najvećih sportskih događaja koji su ikad održani ovdje. Ja sam očekivao da će netko reći i tu pozitivnu stranu, a ono je svedeno na moje putovanje. Uvijek se, dopustite mi tu slobodu gleda apodiktički pa će gospodin Čosić navesti ono što on misli da nije dobro. Neće recimo spomenuti kako smo rješavali pitanje pokrivenosti Hrvata iz Bosne i Hercegovine i kakvo smo razumijevanje pokazali za tamošnje kabelske operatore. Pa će gospođa Petričević govoriti o tome što sve ne valja, a ne valja ništa, sve ne valja dakle, ali neće spomenuti da smo prošle godine pokrenuli televizijski satelitski program za Sjevernu Ameriku, za Južnu Ameriku, za Australiju i za Novi Zeland. Prvi put da naše iseljeništvo ima 8 sati puta 3 dakle 24 sata programa u koji je uključen i sav informativni program, najvažniji informativni program koji ovdje imamo. Neće se spomenuti "Glas Hrvatske" kao jedna uspješna inicijativa provedena za vrijeme ovoga ravnateljstva i koja omogućuje svim hrvatskim iseljenicima da mogu dnevno pratiti programe Hrvatskoga radija. Gospodin Zubović kaže dio našeg razgovora, točno je da sam rekao "pokrenuo", to je bio posebni projekt. Posebni projekti Papina posjeta Hrvatskoj. Otvaranje auto-ceste i ne znam koliko ih je još bilo, Svjetsko prvenstvo u nogometu spadaju pod jedino kao posebni projekti pod ingerencijom glavnog ravnatelja i ravnateljstva. Sve drugo je pod ingerencijom urednika, glavnih urednika i ja se u njihov posao operativno ne miješam i neću se miješati dok sam na ovome poslu. Vanjske produkcije, dramski igrani filmski program veoma značajno i želim izvijestiti Hrvatski sabor i hrvatsku javnost koja nas prati da smo u program, dramski program, u igrani program posljednjih godinu, dvije ili tri dana uložili velika sredstva i imali zapažene uspjehe. Od ponovne obnove velikih televizijskih serija kao što je bila "Duga mračna noć" do filmova koji su postizali vrlo zapažene rezultate na domaćim, a osobito vanjskim festivalima. Da samo kažem da smo u 2004. godini snimili sami ili u koprodukciji 12 filmova. 12 filmova za jednu malu zemlju je mnogo. Da imamo dvije dramske serije koje se vrte, trenutno se vrte u našim programima što se nikad prije nije događalo. Točno je da se može govoriti o zastupljenosti klasične glazbe i meni nedostaje. Točno je da se može govoriti o zastupljenosti znanosti i okrenutost, okrenutosti na znanost kao izvor razvoja i budućnosti. I to nedostaje. Točno je da se za kulturu moraju osigurati veće vrijeme pa i veća sredstva, ali dopustite teško je nas s jedne strane osuđivati na to da budemo poslovno uspješni jer će svaki loš poslovni rezultat povlačiti posljedice po modelu neuspješnih ravnatelja i ravnateljstava a da istodobno moramo forsirati neke sadržaje koje bismo mi rado vidjeli u najudarnijim terminima. To su problemi. Mi smo u prošloj godini na ime vanjskih suradnji koja je realizirana putem natječaja postigli normu, gotovo postigli normu od 10% točnije 9,96. Nedostaje 0,04. Ali smo mi isto tako koristili institut otkupa koji je zakonit, otkupa gotovog programa ideja i projekata pa tako recimo često citirana sapunica ili sapunice spadaju u tu kategoriju otkupa gotovih projekata. Ne možemo raspisati natječaj za sapunicu jer u Hrvatskoj ne znam koliko ima producentskih grupa koje to mogu provesti. Ali sve što smo otkupljivali od vanjskih producenata otkupljivano je po proceduri koja je striktno propisana. Povjerenstvo, analiza, prijedlog i odluka. Argumentirana odluka. I ima li tu posla za državne inspekcije, ako ima svi su dokumenti i svi izvori na raspolaganju. Nitko ništa ne skriva. Uvijek je sumnja da netko nekome nameće posao, obitelji ili pojedincima. Postoje podaci da li je 20 tisuća honorara za cijelu ekipu, za cijelu ekipu ne za pojedinca puno ili malo stvar je ljudi koji o tome odlučuju. Ali uvjeravam vas da i to što može biti rezultat sumnje ili potreba za ispitivanjem ili predmet interesa je sasvim slobodno otvoreno za bilo kakav uvid koji se može dobiti. Ne bih volio da ostane nekakva sjena sumnje da se novci dijele šakom i kapom jer postoji kategorija programa koji ima program javnog karaktera, informativni program, dio kulturnog programa, dio dramskog programa koji nije tako zapostavljen prema informacijama koje ja dobivam iz naših izvora ali prema uvidu u samu satnicu pa i u sadržaj odnosno program naše televizije. Imamo evo trenutno jednu savršenu uspjelu seriju o našem podmorju koje je dobro prodana i vani i koja je izvanredno primljena u našu zemlji. Sve u svemu dakle ja bih volio da rasprava bude oslobođena bilo kakvih potreba trenutka i da se gleda ono što je podložno kritici i dobroj promjeni, i ono što treba podržati, ohrabriti jer u našoj kući sigurno ima i jednoga i drugoga. Nema samo jednoga, niti smo savršeni, niti smo samo loši.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Evo gospodine predsjedniče dozvolite mi samo, gospodin Galić je rekao i s pravom je rekao da se ovdje nije govorilo o dobrim stvarima. Zato jer je vjerojatno takav naboj i takva atmosfera, ali ona je prečesto kod nas. I rekli ste neće se spomenuti pozitivne stvari. Predsjednik Sabora je svojedobno održao sastanak sa predsjednicima klubova i objavio je što će raditi Sabor sljedećih mjeseci. Na to je gospođa Pusić našalila se i rekla, pa onda ćemo napraviti fitness u Saboru misleći da će puno ljudi sjediti ovdje i da će to biti teško izdržati. Što je Hrvatska televizija objavila? Samo to što je gospođa Pusić rekla. Nije objavila da je predsjednik Sabora dao program jesenskog rada Sabora, cijeloga, nego je samo izašlo to, jedna šala. Što naš gledalac dobije od toga? Da smo mi ovdje cirkusanti, da mi govorimo o fitnessu, a ne o ozbiljnim stvarima. To je slika koja izađe na Televiziju. Samo ono što je na Televiziji to se je dogodilo. To svi znamo.
Hvala lijepa.
Hvala vama.
Poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Gospodine ravnatelju Galiću, ja sam se javila nekoliko puta u repliku. Kad dođem na vrijeme na moju desetominutnu raspravu govorit ću o onome što je Hrvatska radiotelevizija napravila prema Hrvatima u Bosni i Hercegovini, hrvatskom iseljeništvu. Da li ću vam ja zahvaliti ili ne to je moja pristojnost, a to je vaša odgovornost vas osobno i vaše kuće. I neću pozivat se stalno na Ustav. Ali ću govorit što je dobro i što nije.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Gospodin Galić je ustvrdio da se neće spomenuti sve dobro. To jednostavno nije točno. Hoće. Spomenut će se i spomenulo se. Ali ono što je bitno, što je jako važno i naglašavam, moraju se razumjeti prioriteti, moraju se prepoznati važne teme i razlikovati od onih koje su manje važne. Ako vi tu vrstu rezolucije i selekcije nemate, onda se dešava upravo ovo što se dešava. Da dominiraju manje važne teme, a da se ugrožavaju i usporavaju temeljne društvene vrijednosti, kao što je Domovinski rat i zbog toga su reakcije bile kakve su bile s opravdanjem.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, netočan je navod gospodina Galića da je dobro da iseljeništvo može vidjeti program. Ako su gledali Latinicu reći će iseljenici, hvala Bogu da smo na vrijeme pobjegli u svijet jer su zločinci pobijedili u Domovinskom ratu, država je stvorena u zločinu, dakle dominantna je riječ zločin. Drugo, netočno je da posebni ugovori moraju biti tajna radi tržišta, osim ako ne platite koliko god treba da vam slučajno Latin ne ode konkurenciji. A upravo to izražava vaše opredjeljenje i poticaj na taj tip emisije.
Sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Pa ja gospodine Galiću nisam sigurna da je sasma točno reći da vi ne znate dakle koliko ima ekipa koje bi mogle ponuditi sapunicu ovog tipa koja se sada emitira. A ja sam posve sigurna da na televiziji imate dovoljno inventivnih ljudi, dovoljno sposobnih samo im je trebalo dati projektni zadataka da istu takvu naprave, pa na vidim razloga da gospodin Huljić za televiziju mora unajmljivati glumce, organizirati to jer držim da je to kuća, obzirom na kapacitete, ponavljam i kreativnost ljudi koji možda ne dolazi do izražaja svaki put kad to treba, mogla i sama napraviti s puno manje troškova, a sa istim efektima. Hvala.
Hvala. Zastupnik Lončar traži jedno objašnjenje od predsjednika Hrvatskog sabora. Izvolite.
Da gospodine predsjedniče, hvala. To je članak 17. sada da ga ne čitam. Podsjetio bih i na članak 16. i ne trebam ga čitati koje je mojih kolega koji dolje sjede prava i obveze. Evo sad je tu i gospodin Rožić, tu je i gospodin Letica, ali ja sam 7 puta postavio pitanje kolike su plaće voditelja Dnevnika, specijalnih emisija, primjerice urednika emisije koji je preksinoć vodio emisiju. Koliko godišnje uzimaju garderobe, kolika su primanja, dobro i plaće razumijem. Koliko na Televiziji imade ljudi sa specijalnim stimulativnim ugovorima i da mi se objasni zašto. Ja se gospodine predsjedniče, i zato sam tražio od vas objašnjenje da vi to kažete gospodinu Galiću. I gospodine Galiću i vi i svi tu imate pravo se javiti koliko god hoćete puta, nakon svakog izlaganja zastupnika, na što vas je jučer upozorio gospodin Rožić prema našemu Poslovniku. Ja branim dignitet novinara i novinarstva, ja upravo sve ono što sam rekao jučer i danas govorim zbog onoga što sam prošao od '96. do 2000. godine. Kritiziram onoga zbog čega sam bio progonjen, a upravo je danas to na sceni na Hrvatskoj radioteleviziji gdje se bez ikakvih argumenata i činjenica napada, omalovažava i vrijeđa ljude. Sam sam žrtva te Hrvatske radiotelevizije. Jučer sam objasnio kako kada i na koji način. Zato vas molim gospodine predsjedniče da gospodinu ravnatelju Hrvatske televizije, gospodinu predsjedniku Programskoga vijeća, direktorici Hrvatske televizije, glavnom uredniku Informativnog programa Hrvatske televizije kažete koja su njihova prava i kako i na koji način mogu istupati da bi smo mi zastupnici po članku 16. mogli dobiti ono što nas zanima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prema članku 16. Poslovnika Hrvatskog sabora zastupniku su dostupni svi službeni materijali, dokumenti i podaci koji se pripremaju ili prikupljaju u radnim tijelima Sabora i stručnoj službi Sabora, Vladi, ministarstvima i drugim tijelima državne uprave, a koji se odnose na teme o kojima se raspravlja u Saboru. I u stavku 2. stoji da su materijali, dokumenti, podaci iz stavka 1. ovog članka mogu biti dostupni zastupnicima i putem Internet stranice, ovisno i tehničkim mogućnostima Sabora. Ova pitanja koja vi upućujete preko mene i koja ste … [[Govornik se ne razumije.]] višekratno uputili glavnom ravnatelju materijali o tome se ne pripremaju u radnim tijelima Sabora, ni stručnoj službi Sabora, ni Vladi, ministarstvima, ni tijelu državne uprave. Postoji jedna legitimna obveza i dužnost čelnika i HRT-a i svih onih tijela koja podnose izvješća Hrvatskom saboru da na postavljene upite daju jasne i precizne odgovore. Ja se nadam da će i glavni ravnatelj HRT-a dati i na vaše upite i upite drugih zastupnika koji se odnose na teme iz jednog i drugoga izvješća, bilo izvješća koje se odnosi na poslovanje HRT-a, ravnateljstva ili o provedbi programskih načela i obveza na programsko vijeće HRT-a da će čelni ljudi dati i odgovarajuće potpune i cjelovite odgovore. Nastavljamo sa raspravom. Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo! Normalno, već drugi dan raspravljamo o već po nekoliko puta naslovljenoj temi a to je izvješće s rasprave o Izvješću o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programu HR-a i HTV-a u razdoblju od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. godine i Izvješće Ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2004. godinu s izvješćem neovisne revizije o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja za 2004. godinu. S obzirom da je ova tema sigurno interesantna ne samo za saborske zastupnike, interesantna je za ravnateljstvo, za HRT i za cijelu hrvatsku javnost jer je Hrvatska radio-televizija, barem bi trebala biti nacionalna televizija i javna televizija. Pa ću početi redom. Sigurno da sam bila pripremila sasvim drukčiju raspravu od one što sada moram drukčije i raspravljati. Odgovorit ću vama gospodine ravnatelju. Ono što ste rekli jučer i što ste se pohvalili da Hrvatska radio-televizija, da može biti uzor ostalim nacionalnim kućama u europskim zemljama. Pohvalili ste se vezano za sastanak eurovizije u Dubrovniku i neka se to događa. Mislite da veseli to samo vas. Pa svih nas. Ja bih voljela ne samo da tehnički Hrvatska radio-televizija može biti uzor nacionalnim kućama u europskim zemljama nego po sadržaju i programu. Budite sigurni da jedna "Latinica" na ovaj način kakva je bila preksinoć ne može se vidjeti s obzirom na teme, povijest, sadašnjost i budućnost CBF-a u Saveznoj Republici Njemačkoj. Vi ste dugo godina živjeli u Francuskoj, postoje četiri nacionalne televizije. Sigurna sam da jedna slična "Latinica" ne može se gledati na nijednoj od nacionalnih televizija u Francuskoj, niti u Britaniji na BBC-u ili CNN-u, niti u Italiji RAI UNO i RAI DUO. Ne znam i bilo bi mi draže da možete usporediti i Hrvatsku radio-televiziju i u sadržaju sa nacionalnim kućama koje vi dobro poznate i poznajete bolje od mene. To bi bio vaš, moj prvi odgovor na ono što ste jučer dva puta po petnaest minuta govorili uvodno i poslije toga kao ravnatelj Hrvatske radio-televizije. Ukazivali ste sigurno na nešto za što se mi zalažemo i u Hrvatskom saboru i dajemo vam podršku, sloboda medija ali ta sloboda medija mora se zasnovati na profesionalnosti i bazira se na istini i to se ne događa ne samo na "Latinici" koja je ogorčila ne samo domovinsku Hrvatsku nego i iseljenu Hrvatsku. Nije nažalost "Latinica" samo jedan primjer što se događa na Hrvatskoj televiziji. Ima i više slučajeva i to je nedopustivo a možda ne bi bilo tako strašno gospodine ravnatelju Galiću i gospodine Ljevak da se "Latinica" nije dogodila nakon petnaest godina stvaranja Hrvatske države i naše najnovije povijesti. Možda da se ta "Latinica" dogodila nakon pedeset godina pa onda da se emitirala onda bi svi oni rekli koji će slušati jednu takvu "Latinicu" nakon pedeset godina i reći ma slušajte to je povijest koja je bila prije pedeset godina. Ne smijemo dozvoliti ni vi ni saborski zastupnici, ni hrvatska javnost da se krivotvori hrvatska povijest koja je stvarana od 1990. godine na istini o hrvatskom narodu. Stvarana je na onomu na što svaki narod ima pravo, na samooodređenje, na obranu i na slobodu. To nam je od Boga, od povijesti i zadatak od hrvatskog naroda. Ne bi se to dogodilo i ne bi povrijedilo hrvatski narod niti u domovini niti u useljeništvu da su rane zacijelile jer se uvijek kaže Bože moj i vrijeme rane cijeli. Ali nije to tako brzo, to je naša najnovija povijest. O najnovijoj povijesti moramo razgovarati i sa pozitivne strane i sa negativne strane. No međutim, gospodine ravnatelju Galiću, ne događa se to i zato je narod ogorčen a kolegi Markovinoviću ću reći da hrvatski narod u iseljeništvu zna što je povijest hrvatskog naroda jer smo u zajedništvu stvarali slobodnu i neovisnu državu Hrvatsku i u zajedništvu je obranili a te večeri kad je ta jadna "Latinica" kao i mnoge druge bila onda su moji telefoni zvonili i mene su ljudi psovali od Australije do Osla. Rekla sam pa ako sam vaša saborska zastupnica ja ne surađujem u programu Hrvatske radio-televizije i nemojte me psovati, nisam ja za to odgovorna, za to ste odgovorni vi i vi ste se jučer stavili izvan zakona i vi ste rekli da niste odgovorni. Odgovorite mi zašto se odgovorni ovoj kući na Hrvatskoj radio-televiziji. Morali ste bili odgovorni za ono što vas je postavio Hrvatski sabor. Postavljeni ste od Hrvatskoga sabora da vodite tu kuću u cijelosti. Ne možete reći izbjegavati nisam za to. Jeste za ono što ste po zakonu i što ste rekli po odgovornosti a ne bez zakonske ovlasti ja sam odgovoran. Odgovorni ste na sve načine, pa ako hoćete i na ljudski ja vas i ljudski i hrvatski prozivam. I sada na ono što ste me prozvali. Jedna od ciljanih skupina jesu Hrvati u europskim zemljama. Zašto se onda ne osigura blok, i to sam dobronamjerno rekla, domaćeg programa na prvom programu HTV-a koji neće biti prekidan stranim emisijama ili filmovima koji su kodirani te stvaraju crne rupe u emitiranju programa. Taj bi domaći blok trebao biti prilagođen navikama naših iseljenika u vrijeme kada se vrate s posla s Dnevnikom kao središnjom emisijom, dakle od 17 do 21 sat na prvom programu koji je za razliku od drugoga programa i HRT-a plus nije kodiran. Budući da mnogi Hrvati u izvan domovinstvu imaju kartice te gledaju sva tri televizijska programa zašto nema dodatnih emisija namijenjenih njima na HRT-u plus i to ste mi obećali. To ste nam obećali da će program prema hrvatskom iseljeništvu biti bogatiji, raznovrsniji, hrvatskiji, nacionalniji itd., itd. No da ne zaboravim vaša pomoć prema Hrvatima u Bosni i Hercegovini, vaše kuće ona je, hvala vam, ja sam pristojna i hvala vam, ali vi ste odgovorni prema Hrvatima u Bosni i Hercegovini na svoj način isto kao i ja, zastupnica u Hrvatskom saboru. "Glas Hrvatske", ja vam čestitam i za "Glas Hrvatske" se, u Proračunu su osigurana sredstva od 12 milijuna kuna. Satelitski program, za satelitski program je osigurano 2 milijuna i 900 tisuća kuna. No međutim i sad ću nešto govoriti o nečemu što nije ovdje rečeno kao što vi morate govoriti i program Hrvatske televizije mora se bazirati na istini, a pogotovo onda kada … … [[Upadica se ne razumije.]] dozvoli, a pogotovo onda kada se još jedanput i naglasujem da je Hrvatska televizija nacionalna televizija, da to nije komercijalna televizija, da ja ne mogu o Hrvatskoj televiziji i radio-televiziji govoriti kao, i moram govoriti, a vi sami znate da je preda mnom Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji, a ne mogu govoriti ovako otvoreno i nemam pravo, mogu kao osoba, kao građanka ove države govoriti o RTL-u, Novoj, OTV-u i drugim kućama. Danas se raspravlja o izvješću HRT-a, a ne raspravlja se o drugim kućama i ne možete ih uspoređivati. Međutim još ću vam nešto reći što sam mislila vam danas se javiti u repliku pa se dvoumim hoću li citirati vas vezano što vam je ovdje ukazano za glazbeni program na Hrvatskoj televiziji, za kulturu i tako dalje. Citirat ću vas i ne vjerujem da ste ovo rekli: "Ja bih zabranio sve zabrane, Lepa Brena što se mene tiče može biti na HTV-u", Mirko Galić, ravnatelj HRT-a, Slobodna Dalmacija 27. studenog 2005. godine. Ne vjerujem da ste to rekli.
Hvala lijepa.
I što se tiče kako vaša kuća
Hvala lijepa.
Ispričavam se.
Replika, poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospodine ravnatelju pa evo ja ću replicirati gospođi Babić-Petričević pomoću otkrit zašto ne bismo ovakvu televiziju vjerojatno vidjeli ovakvu emisiju vjerojatno vidjeli ni na jednoj javnoj europskoj televiziji. Iz razloga što je vjerojatno tamo zakonom utvrđeno da je ipak netko odgovoran. Naime evo ja tu čitam iz izvješća Programskog vijeća, kaže: "U cilju autonomnosti uredničkog i novinarskog rada Vijeće ne smije pregledavati pojedine emisije ili druge dijelove programa prije nego su objavljeni." Onda smo jučer čuli da ravnatelj također ne smije ni pregledavati ni vidjeti emisiju prije nego je objavljena pa tek onda poslije može nakon objave eventualno ispravljati greške. Jasno greške koje su onda, onda nepopravljive. A imamo ovdje izvješća također dalje kaže da je bilo pojedinačnih primjera na rad nekih novinara, na neku neprofesionalnost i tako dalje međutim da je utvrđeno da do njih nije došlo namjerno nego su oni ocjenjeni, nisu namjerni i tendenciozni već profesionalni propusti i pogreške, a novinari su u skladu s općim aktima HRT-a zbog tih propusta snosili odgovarajuće posljedice. Nas bi zanimalo koje posljedice i kakve posljedice, a onda smo mi tu prozivani da evo smo sad svi na nekog urednika ili voditelja navalili pa se ja osobno osjećam ovdje vrlo, vrlo neslobodno jer me proziva urednik Dnevnika zašto ga mi ovdje napadamo? Prozivaju nas neki drugi da im sječemo glave, da mi nekome sječemo glave, idemo u nekakav juriš i tako dalje. Ja mislim da je ravnateljstvo odgovorno ako zbog ničega zbog toga što ono postavlja urednike i mora se očitovati o njihovom radu i netko, netko negdje mora biti odgovoran a izgleda da primjerice Latinicu [[Upadica: Hvala lijepa.]] pregledava samo urednik i odvjetnički ured. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolegice. Sigurno, ja sam usporedila Hrvatsku radio-televiziju sa kućama pogotovo sa onom kućom koju sam gledala 30 godina što je CDF, "Zweite Deutsche Fenzeu" u Njemačkoj. Koliko je profesionalna ta kuća mene manje boli. Mene boli Hrvatska televizija jer Hrvatska televizija očekivali smo od nje da bude promicatelj istine i svih događanja što se događa u zemlji ovoj no međutim što se tiče profesionalizma zakazan je počesto pa i onda kad se narušavaju privatnosti pojedinih osoba, a kad se narušavaju privatnosti osoba koje su blizu da ne kažem gospodina Galića kao što se to dogodilo narušilo se privatnost jedne novinarke na televiziji i jedne naše saborske zastupnice otvoreno te večeri odmah su bile teme privatnost dotične dvije dame. Kad se vaša privatnost naruši i moja što se narušila na Hrvatskoj televiziji privatnost ja nisam imala šansu niti one 3 minute po Zakonu o medijima može priopćenje nije pročitano na Hrvatskoj televiziji i bila sam, i onda sam protuzakonito, nisam plaćala jedno vrijeme Hrvatsku televiziju. Mislila sam da će me pozvati na sud da na taj način dokažem ono što ja imam pravo. Onda su me dali na sud. Ročišta nije bilo i ja sam počela ponovo, moram poštivati zakone ove države. Saborska zastupnica i plaćam ponovo Hrvatsku televiziju i nije mi žao, ali nisam sama što sam uvrijeđena u nadi da se ovo više nikad neće događati na nacionalnoj hrvatskoj kući kao što je to Hrvatska televizija [[Upadica: Bravo.]]
Hvala. MI još imamo 3 replike onda ćemo nakon tih replika i eventualnih odgovora na repliku prekinuti i nastaviti u 15 sati. Sad ćemo te replike još. Poštovani zastupnik Pero KOvačević, replika.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Pa moram samo nadovezati se na ovaj dio uvažene kolegice. Naime Latinica sličnog sadržaja bila je i ranije. Tog moramo biti svjesni i vezano za pokojnog predsjednika i svega ostaloga no problem ove zadnje Latinice je vezan između ostaloga i zbog činjenice što je taj dan čitana optužnica generalu Gotovini u Haagu i što su ljudi shvatili da je to sad bilo organizirano suđenje. Ali bunt hrvatskih branitelja, hrvatskog naroda nije samo prema Latinici nego prema ovom skandaloznom uhićenju generala Gotovine i prema suđenju državi, prema suđenju Domovinskome ratu, prema suđenju svima nama, a aktualna vlast tu ništa ne radi. U tome je problem isto. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolega Kovačeviću ja sam rekla da nije jedina Latinica. A da je ova došla u vrlo nezgodno vrijeme i jučer sam govorila da se sve ono što se događa u Hrvatskoj, a toga smo svjesni da se prevodi na sve jezike. Od engleskog, njemačkog i tako dalje. Upravo navečer dolazi Latinica kad se čita optužnica generalu, gospodinu generalu Gotovini i cijelom vodstvu odnosno cijeloj Hrvatskoj državi. Može se ona protumačiti kao potvrda optužnice. I to je više opasnije nego ono što smo mi uvrijeđeni. Mi ne možemo biti uvrijeđeni jer smo stvarali Hrvatsku državu na istini. I na to imamo potpuno pravo. I ponavljam još jedanput nije to jedina neprofesionalnost ove nacionalne hrvatske kuće. A manje me boli za one što sam nabrojila nažalost evo to mi je bio život pa sam ih morala slušati i gledati 30 godina. I nisam imala pravo njih komentirati nego moju televiziju.
Jedna obavijest. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora danas u 14 sati obilježit će Svjetsku godinu fizike prigodnim susretom u zgradi Hrvatskoga sabora u dvorani "Ivana Mažuranića", pa zainteresirani članovi odbora primite to k znanju i ravnanju. Daljnja replika je poštovanog zastupnika Line Červara. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo sa Televizije. Vidite, lijeva strana je pobjegla. Ona je branila Hrvatsku televiziju tako da je pobjegla iz sabornice ostavljajući nas ovdje i ukazujući prstom na nas da smo mi protiv slobode medija, protiv Televizije i protiv svega onoga što je dobro u ovoj zemlji. Ne, mi dajemo potpunu potporu Hrvatskoj televiziji i radite dalje, a radite pošteno. Dokažite hrvatskoj javnosti da niste predstavnici, glasnogovornici samo jedne političke ideologije, one političke ideologije koja izvorište netrpeljivosti, mržnje i na … [[Govornik se ne razumije.]] jedinog stava, a ne pluralizma. I na kraju, promovirajte suglasje oko hrvatskih nacionalnih interesa i pluralizam kod rješavanja svih socijalnih, gospodarskih i drugih pitanja države Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolega Lino, vi ste ovdje nama ukazali i gospodin sa HRT-a sa gospodinom ravnateljem Galićem da je lijeva strana pobjegla. Pa nije ovo prvi put. Oni bježe od istine, a od vlastite istine i od naše zajedničke istine o radu i sadašnjosti HRT-a ne smijemo bježati nego učiniti da se pogreške ne ponavljaju nego da bude bolje, jer HRT, kao što Sabor, Hrvatski sabor nije naše vlasništvo, Hrvatska radiotelevizija nije vlasništvo niti gospodina Mirke Galića kao što ova sabornica nije vlasništvo nas saborskih zastupnika.
I poštovani zastupnik Ivo Lončar, replika.
Kolegica Zdenka Babić Petričević u svom dosta emotivnom govoru podsjetila je gospodina Galića kako je jučer rekao da nije nadležan za program i onda ga je upitala: "A za što ste gospodine Galiću odgovorni?". Kolegice Babić Petričevi i gospodin Galić i gospodin Rončević i gospođica Nemčić su žrtve ovoga jednoga suludoga zakona kakvoga nema na Zemljinoj kugli. A ja ću to sada i potkrijepiti nečim. I predsjednik Vijeća je žrtva tog suludog zakona, a oni koji su ga donijeli, oni su pobjegli kao što obično bježe jer oni se ne snalaze tek tako na čistini. Oni moraju imati zaklon, za njih je najbolji zaklon šuma. Oni su i '91. godine pobjegli iz ove sabornice kada se je donosila deklaracija o suverenosti i samostalnosti hrvatske države 26. lipnja. A pazite o kakvom se zakonu radi, samo na jednom primjeru. Raspolaganje sredstvima od pretplate, dakle Zakonom o HRT-u i statutom HRT-a članak 22. određeno je da glavni ravnatelj može sklapati sve pravne poslove do vrijednosti svakog pravnog posla u iznosu od 10 milijuna kuna, a sve iznad toga iznosa uz prethodnu suglasnost Ravnateljstva HRT-a. A znate li tko je predložio to ravnateljstvo? Upravo taj isti ravnatelj koga mora pitati za poslovne poteze o tome. Dakle tu imademo jednu nakaradu da te zakonske odrednice su osigurale Ravnateljstvu jednu apsolutnu moć u upravljanju HRT-u, bez kontrole u uvida javnosti. Mi govorimo o javnoj televiziji. Koja javna televizija? Koja današnja Hrvatska radiotelevizija koju ona javnost predstavlja? Koju ona javnost predstavlja? Pa to je samo magla. Opet ću ponoviti ono što govorim i jučer i danas. Vrlo sam osjetljiv kad se napadaju novinari i urednici. Novinarima i urednicima maksimalna sloboda ali i maksimalna odgovornost jer nije nečija sloboda moja nesloboda, a to se upravo događa na Hrvatskoj radioteleviziji. Gospodine uredniče informativnog programa …
Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Gospodine Lončar! Odgovor na repliku, gospođa Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolega Lončar. Moj odgovor, odnosno rasprava nije bila emotivna. Možda moj glas je drugačiji kad razgovaram o hrvatskoj povijesti nego nekih drugih kolega iz Sabora. Da ja govorim slučajno o Jugoslaviji, jugoslavenskoj povijesti ne bi bila emotivna. Pa u ime te istine dozvolite mi nešto citirati jer je se pokušalo na Latinici krivotvoriti hrvatska povijest i djelo doktora Franje Tuđmana, a pogotovo obrambeni rat koji vodimo. Rat je na život i smrt za obranu, tek izvojevane slobode i demokracije, ali i samu opstojnost hrvatskoga naroda. I u takvim uvjetima poduzimamo sve da opravdamo ogorčenje hrvatskih ljudi zbog razrušenih gradova i naselja, domova i tvornica i osobito zbog užasnih zločina nad hrvatskim ljudima ne preraste u osvetničku odmazdu nad nedužnim ljudima koji ne mogu snositi odgovornost za druge. Činimo sve da pravna država funkcionira i u uvjetima rata. Doktor Franjo Tuđman. Normalno da ovako ne može govoriti ni iznositi istinu ova dama, ova žena jer nisu sve žene dame, niti su dame sve žene sa radio 101-ce ne može govoriti o Domovinskom ratu, isto kao što ja ne mogu govoriti o Jugoslaviji i Titu.
Nastavak u 15,00 sati. Prvi na redu, poštovani zastupnik Jure Bitunjac, pa Franjo Arapović, Ivan Vučić, Miomir Žužul, Florijan Boras. I to je lista još preostalih zastupnika, uz 4 kluba koja su se prijavila za raspravu od 5 minuta.
… [[Početak nije snimljen.]] zastupnik Jure Bitunjac, izvolite.
Hvala, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani glavni ravnatelju HRT-a sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska radiotelevizija kao jedina javna televizija u Republici Hrvatskoj ima prije svega zadaću informirati, educirati i zabaviti građane naše zemlje i temeljno je pitanje čini li ona to, na koji način i u kojoj mjeri? Svjedoci smo suvremenih društvenih procesa i sve većeg utjecaja medija na društveni, ali i politički život. Zato mnogi danas smatraju da su mediji uz izvršnu, zakonodavnu i sudbenu vlast zapravo 4. poluga vlasti u suvremenim društvima. Otuda proizlazi logičan interes svih struktura društva, uključujući i one političke za ostvarivanjem utjecaja u medijskom životu zemlje. Televizija kao najmasovniji, odnosno najdostupniji medij danas ima za to osobitu važnu društvenu ulogu. Osobno držim da HRT dodatno mora povećati segment obrazovno edukativnog udjela u programskoj shemi HRT-a jer je to od osobite važnosti, usudio bih se reći od nacionalnog interesa. Teško mi je ne primijetiti da se tržišna utakmica na polju elektronskih medija najizravnije ugleda u … [[govornik se ne razumije.]] povećanju i komercijalizaciji postotka oglašavanja reklame, a na uštrp informativnog i obrazovnog dijela programa. Podsjećam da za razliku od drugih televizija HRT kao javna televizija jedina ubire pristojbu koju plaćaju svi građani koji u svom posjedu imaju radio ili televizor. Ono što me brine jest utjecaj velikih oglašivaća na program HRT-a, ako hoćete i na objektivan i profesionalan pristup prema njima. Poznato je da veliki oglašivači, osiguravajuće kuće, trgovački lanci, itd., ostvaruju veliki utjecaj na televizijski program jer zbog velikih novčanih sredstava koje ulažu u marketing, oni su sve više u poziciji da de facto ucjenjuju medije pa time i HRT. Zamislite da li će jedna medijska kuća kritizirati menadžering tvrtke koja stotine milijuna kuna ulaže u oglašavanje. Naravno da je to nemoguće. Usudio bih se ustvrditi da se radi o fenomenu tzv. vezane trgovine, ja tebi reklame, ti meni povlašten položaj, a najčešće na uštrp objektivnog informiranja javnosti. Ovaj trend prisutan je svuda u svijetu pa i kod nas, a i kod nas uzima sve više zamaha. Držim da HRT mora više i sustavnije formirati i educirati naše građane o najvažnijim društvenim pitanjima poput ulaska u Europsku uniju, NATO, promicanju ekološke svijesti građana, globalizacijskim procesima u svijetu i što oni donose, gospodarskim kretanjima, promicanju vrijednosti civilnog društva u očuvanju tradicionalnih vrednota, vjerskih sloboda i tolerancije. HTV kroz edukativni i informativni program na prihvatljiv i popularan način mora promicati hrvatski nacionalni identitet i nacionalnu posebnost, bilo da je riječ o oblasti kulture, športa, gospodarstva ili pak zabave. O pojedinim društvenim i političkim pitanjima omogućiti sučeljavanje različitih razmišljanja, ali ne na način kao što rade pojedini urednici, unaprijed režirati tijek emisije koji vodi u politički nihilizam i destrukciju, rezultira opasnim i društvenim podjelama i dovodi u pitanje bilo kakav sustav vrijednosti. Nedopustivo je da javna televizija čiji je osnivač država uređivačkom politikom kreira javnu svijest koja vodi općem relativizmu dovodeći sve u pitanje. Što građani Hrvatske žele, kakvu javnu televiziju hoće? Mislim da se slažemo i da svi želimo modernu i interesantnu europsku i globalnu, ali svakako i nacionalnu tv kuću. HRT je danas, ovog trenutka to nije i to je neosporna činjenica. Mi zastupnici u Hrvatskom saboru možemo i moramo odgovoriti na to pitanje na način da kroz postojeća zakonska rješenja eventualno nova zakonska rješenja menadžment HRT-a ostvari kombinaciju različitosti, modernog i nacionalnog. Sad mi dopustite da se osvrnem sa nekoliko riječi na financijski dio izvješća. Mislim da su dani osnovni pokazatelji i o njima možemo diskutirati, imati različita mišljenja. Međutim, ja ću se zadržati samo na onom dijelu koji se odnosi na potraživanja kad je riječ o RTV pristojbama. S jedne strane i troškovima s tim u vezi, plaćanjem odvjetničke kuće Hanžeković-Radaković i drugi. Radi se o tome da su na dan 31.12.2003. potraživanja po pristojbi bila 18 milijuna 793 tisuće kuna, a na dan 31.12.2004. godine 30 milijuna i 990 tisuća kuna. Dok su troškovi odvjetničkih usluga za odnosne poslove 2003. godine bili 786 tisuća kuna, a 2004. godine na dan 31.12. 3 milijuna i 962 tisuće kuna. De facto imamo velika ulaganja, velike troškove kad je riječ o naplati, a događa se sasvim suprotna stvar. Smatram da također i sudski troškovi vezano sa naplatom odnosa i potraživanja u 2003. godine iznosila su 70 tisuća kuna, a 2004. godine 7 milijuna i 796 tisuća kuna. To su neosporne činjenice koje bi najobičniji ekonomski analitičar mogao uvidjeti da tu nešto nije u redu. S obzirom da sam radio dugo u komunalnom sustavu, a poznato mi je kako rade državna poduzeća kao što je HEP. Znači, svi oni koji su vezani za većim brojem korisnika svojih usluga da to rješavaju na vrlo jednostavan način, da ne plaćaju, čak ni njihove pravne službe nisu uključene u opomene. Radi se o tome da je kroz računovodstveno-financijski program svakom takvom društvu riješen model gdje de facto ako uprete prstom u dugme opomene idu svim dužnicima. To je ono što HRT po meni je, kad je riječ o samom poslovanju, da se vidi da se ovdje na neki način novac ne troši racionalno. Znamo svi da svaka ta opomena da je, odnosno odvjetnička kuća naplaćuje u iznosu od 117 tisuća kuna i ja bi molio da mi se odgovori i na to pitanje jer znam da HRT bez obzira, znači opomena kao pred ovršni postupak se plaća bez obzira na ishod koji će biti kad je riječ o samoj ovrsi, ako eventualno do nje i dođe. S druge strane, da bi imali jednu pravu sliku kad je riječ o HRT-u i financijskom poslovanju Hrvatske radiotelevizije svakako bi trebalo biti jedno izvješće ako je vezano uz Zakon o javnoj nabavi. Da vidimo kakvi su tu problemi i da li je se Zakon o javnoj nabavi, mislim da i HRT spada u ona društva na koje se to odnosi, taj zakon. Tu bi možda još neke stvari mogli i vidjeti u cilju ne da bi uputili kritiku vodstvu nego da bi došli do jedne objektivne slike kad je riječ o financijskom poslovanju Hrvatske radiotelevizije. Smatram da s obzirom na važnost koju mediji danas imaju u svijetu i de facto da je to za većinu ljudi možda jedini prozor u svijet, smatram da o ovom problemu treba kompleksno razmišljati. Ja sam trudeći se i čitajući ove materijale, a i konzultirajući se malo sa mojim prijateljima došao do zaključka da jedno ovakvo Izvješće je teško prihvatljivo i da ja kao zastupnik jednostavno sam u poziciji da uz najbolju volju ne mogu dignuti ruku za njega. Hvala lijepo.
Replika, poštovani zastupnik Branimir Pasecky.
Gospodine predsjedniče, ja bih želio replicirati gospodinu Bitunjcu jer je ovdje govorio o svemu onom što se je kroz ovo sve vrijeme događalo, o čemu se ovdje raspravljalo, a i sam pod jednim emotivnim raspoloženjem moram mu postaviti pitanje što misli kada govori i o financiranju i određenim problemima kada znamo opće raspoloženje ljudi u Hrvatskoj. Prema ovome što se događa i ono što se posljednjih dana dogodilo na televiziji, pa postavljam pitanje ako je nešto se čini suprotno interesima i općem raspoloženju građana u Hrvatskoj da li onda ima smisla podržavati takovu televiziju koja nije nacionalna televizija nego da ju još iz tih istih izvora financiramo? Da li je vrijeme da se ukine to financiranje pa neka bude ravnopravna sa ostalim televizijama, pa neka producira programe na osnovu svog vlastitog rezultata, svog vlastitog poslovanja i neka stvara takova raspoloženja, a ne da ga građani financiraju, a cjelokupno djelovanje te televizije i prezentacija događaja u Hrvatskoj, poštovanje prema hrvatskoj povijesti na taj način da se prezentira cijeloj hrvatskoj javnosti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala lijepa. Kolega Pasecky ja se apsolutno slažem s vama, ali također sam svjestan toga da sad kod nas u Hrvatskoj i uopće mi kao narod i kao građani ove države bez obzira kojoj političkoj opciji pripadali možemo imati različita mišljenja, čak unutar iste stranke u bilo kojoj emisiji i to nije sporno. Mislim da kad je riječ o samom programu također možemo imati različita mišljenja, ali kad je riječ o Hrvatskoj-radioteleviziji poanta je sljedeća. Ako je ona javna televizija, a jest, a onda ona mora poticati građane da po određenim društvenim pitanjima, političkim pitanjima, gospodarskim pitanjima i ono sve što bi od jednog općeg interesa bez obzira da li to gledali s područja kulture, športa, gospodarstva ili tako dalje da mora ići u pravcu postizanja jednog nacionalnog konsenzusa i to moramo činiti radi nas, ali i poglavito radi novih generacija jer budimo svjesni da HTV pa i "Dnevnik" više ne gledaju samo osobe koje su navršile, su punoljetne, znači 18 godina, nego i mlađi, osnovnoškolci na neki način upijaju ono što ekran njima prezentira kao najmoćniji medij. Prema tome, to je dosta osjetljiva tema, samo se slažem, smatram da možemo pomiriti na neki način i ono što se događa u Europi kad je riječ o nekom globalnom, tom medijskom prostoru, ali moramo sačuvati i ono što je bitno, što je specifično hrvatsko i smatram da za to HRT mora biti spreman, a da li je ovaj sadašnji menadžment spreman ja na to pitanje mislim da sam odgovorio u mom prijašnjem izlaganju. Hvala lijepo.
Mirko Galić, glavni ravnatelj HRT-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Jučer sam dao podatke o tome zašto Hrvatska-radiotelevizija koristi usluge odvjetničkoga ureda i mislim da su ti podaci bili ili mogli biti uvjerljivi i opravdavati takvu našu odluku. U jednoj godini podnešeno je 173 tisuće ovrha. Da li je to mogla naša pravna služba? Ukupni troškovi padaju na tužitelje, pardon na tuženike i naplaćuju se iz ovrhe. Hrvatska-radiotelevizija od toga ima samo korist, a ne štetu. Mi smo investirali 14 milijuna u troškove odvjetničke kancelarije, u troškove sudskih taksa, a naplatili smo 22 milijuna i u sljedećim mjesecima i godinama dio tih obveza će se naplaćivati. Dakle, Hrvatska-radiotelevizija je u tom pitanju postupila u stilu dobrog gospodara da zaštiti svoje interese i zahvaljujući i tome ja želim i odati priznanje našim gledateljima, mi imamo vrlo visoki, gotovo rekordni odziv u izvršavanju svojih obveza kakve nemaju ni jedna druga televizija koja na ovaj ili na sličan način ubire obveze od svojih gledatelja. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod da su odvjetničke kuće i odvjetnička društva jedino ta koja mogu riješiti ovo pitanje. Ja sam u svom izlaganju govorio o.
To nije rekao ravnatelj, nemojte ispravljati netočni navod, nemojte komentirati, polemizirati sa … [[Govornik se ne razumije.]]
Naime, radi se o tome da ne znači da tijekom ovršnog postupka ćete se naplatiti u cijelosti, znači za glavnicu duga, a to je obveza prema televiziji i da će se naplatiti za ovršni trošak, jer u fazi ovršnog postupka ako dotični građanin plati glavnicu ovršni postupak prestaje. To je iskustvo svih sudova i zato su naši sudovi svi pretrpani i ja mogu reći da samo u Sinju ima nekih 7 tisuća predmeta koji još nisu riješeni. Hvala.
Poštovani zastupnik Franjo Arapović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo, kolege zastupnici. Prije nego bilo šta kažem o ovome Izvješću htio bih ne znam ili prosvjedovati ili nekako, dobio sam upravo ovaj moment izdvojena mišljenja gospodina Ante Žužula, člana programskog Vijeća HRT-a. Pročitao sam ga na brzinu i nije mi jasno zašto mi ovo nismo dobili prije 2 dana? Samo naglasim, gospodin Ante Žužul je član programskog Vijeća HRT-a. … [[Upadica se ne razumije.]] Bio, ajmo do, ajmo reći [[Upadica: Mjesec dana.]] Da, znači da on zna o čemu se radi, nije napisao ovo pismo bez veze, on je bio unutra u tom periodu. Druga stvar, ne bih želio da itko ovu raspravu danas ili jučer shvati osobno. Gospodine Galić, nitko ne govori ovdje o vama kao Mirku Galiću, govorimo o vašim obavezama kao ravnatelju Hrvatske-radiotelevizije, kao urednicima. Nemojte shvatiti ništa osobno. Sada ću prijeći na Izvješće. Kako ćemo govoriti o nekom Izvješću kad imamo trenutnu situaciju da u hrvatskom, prije par dana je netko govorio da nemamo športa ili sporta, a na Hrvatskoj televiziji ne možemo pratiti ni jednu hrvatsku nacionalnu ligu, ni u jednome športu, ni u košarci, ni u rukometu, vaterpolu, odbojci, u bilo kojem športu mi to nemamo gdje pratiti, samo jednu ligu možemo pratiti koja je pod jakim sponzorom jer je sponzorirana liga i mora se očito pratiti na Hrvatskoj televiziji. Reći ćete mi izgubili smo program. Pa ajmo ga vratiti, ajmo pošaljite zamolbu Hrvatskom saboru da HRT plus bude nekodiran, da bude normalan. Čisti primjer. Danas u 18 i 30 jedan od ajmo reći najtrofejnijih hrvatskih klubova "Cibona" igra u Turskoj i imamo prijenos na HRT plusu. To po mojem potvrđivanju koje sam ja mogao doznati 1% stanovništva Hrvatske to gleda i može gledati. Ja ga osobno ne gledam jer ne mogu ga gledati. To je jedna stvar. Drugu stvar idemo, rekao sam idemo, jučer smo imali raspravu o jednoj emisiji koju sam davno, prije 4 godine osudio dok sam još igrao i živio u Sloveniji, to je "Latinica", nazvao sam je javno "Ćirilica". Iza toga i dan danas stojim. Gospodo, na šestu obljetnicu smrti predsjednika, prvog predsjednika Republike Hrvatske doktora Franje Tuđmana mi dajemo onakvu emisiju umjesto da prenosimo misu za predsjednika Tuđmana. Ako nećemo prenositi misu pa prenosimo komemoraciju. Pa dajmo navečer neku, izvodimo neka njegova izlaganja. Recimo da naša djeca mogu vidjeti tko je bio taj veliki čovjek a ne da mene moja kćer pita ujutro, oprostite zbog ovakvog glasa, kako oni to govore o našemu Franji. Onda sam joj ja morao objašnjavati tko govori i zašto govori. Gospodo, mi smo uvrijeđeni, povrijeđeni a pogotovo mi saborski zastupnici. Nas nitko ne brani, mi smo prepušteni sami sebi i javnosti. Tko je branio molim vas gospodina Leticu kada je na Hrvatskoj televiziji rekao da se šverca u tramvaju, tko ga je branio. A vidjet ćete za dva dana kako će se braniti jedan urednik, jedan novinar. Gospodo, on vam je podvalio. Iza svojih riječi stojim. Prije sedam dana je dogovorio sa jednom televizijom i danas će ispasti žrtveno janje jer ćete ga vi morati razriješiti. Nakon one emisije ne može opstati na Hrvatskoj radio-televiziji koju ja plaćam i svi mi skupa. I šta će biti? Javit će se razno razne nevladine udruge. Neću imenovati. Pa oni nas ne zanimaju, da smo njih slušali živjeli bi u Jugoslaviji dan danas. Osobno sam 89. godine se stavio na raspolaganje domovini i Franji Tuđmanu. Nisam se bojao ni Europske zajednice a igrao sam košarku za reprezentaciju Jugoslavije dva dana poslije, sam morao igrati. Prema tome, ne bojim se ni dan danas o svojoj državi govoriti da mislim da je dobro da se neke stvari promijene, ne da neke sječemo glave. Bože me sačuvaj. Kao katolik nikad me nitko nije učio da nekome skidam glavu. Ja vas gospodine ravnatelju cijenim kao čovjeka. Poznam vašu obitelju. Vašega sina sam jako dobar prijatelj, i častan, pošten momak. Prema tome, nemojte nitko od vas shvatiti ništa osobno, ali ne možemo više ovako trpiti. Ne mogu da nitko od nas ne može vidjeti ništa lijepo o našoj Hrvatskoj nego sve najgore. Pa mi smo uspoređeni da uzimamo saborski zastupnici, da uzimamo novac od putnih troškova i za to dijete koje je rođeno Bože me oprosti nažalost svima nama bez očiju ne mogu mu se platiti putni troškovi. Pa tko nas je zaštitio. Izloženi smo ruglu srama da me je bilo sram izaći na ulicu taj dan u grad Zagreb. Ništa nisam uzeo niti ću ikada išta uzeti što mene pripada, tj. čista plaća u Saboru, jer me to ne zanima. Ali nema nitko da nam kaže poslije demant, pa gospodo nisu svi jednaki. Hoćemo se vratiti na onaj stari sistem kad smo svi jednaki bili. Ili ako nije tako gotovo drukčije ne može biti. Imali smo prije par dana jedan ajmo reći konflikt u mome košarkaškom savezu. Odmah smo došli na televiziju dva dana jer je bio konflikt. Da je bilo šta konstruktivno ne znam kad bi bili. U emisijama, u Dnevniku gospodo svaki dan od kad sam u Saboru napisat ću dvanaest sati šta će biti u Dnevniku.Danas sam rekao da će Kapraljević biti prva vijest i bio je u vijestima prva vijest. [[Upadica se ne čuje.]] To je problem. Da će Milanka Opačić biti prva vijest u Saboru kad je došla sa košaricom i bila je, a nije bio premijer a ministar Šuker nije ni pokazan a govorio je o proračunu. To mi rušimo. Ili mi to rušimo da kao bit će HDZ-ova televizija. Pa koja HDZ-ova televizija 90. i 89.? Koja je bila? Koja je bila prije godinu dana televizija? HDZ-ova? Pa smo pobijedili na izborima. Pa pobijedit ćemo i za godinu, dvije dana. Ma i za četiri godine ćemo pobijediti jer ne možemo hrvatski narod varati. Ako budemo varali hrvatski narod ja ću prvi istupiti iz toga, prvi. Molim gospodina Peru Kovačevića da me pusti da govorim. Možda nekima smeta ovo što govorim. Ja mislim da sam dužan da govorim. Šta dalje? Danas sam ujutro kad sam dolazio u Sabor sreo susjeda koji ide na terapiju. Vozio sam ga do bolnice da napravi terapiju. Znate li šta mi je rekao? Znate Franjo gospodine sused, mi nemamo novaca da kupujemo novine. Mi šta vidimo na televiziji to je gotovo. Sve šta čuju na televiziji, na Hrvatskoj televiziji to je istina. Moja mama i dan danas kaže kad kažu na televiziji da će sutra kiša ide uzimati najloni pokrivati duhan. Toliko vjeruje televiziji. A ta ista moja mama je u ponedjeljak, dragi moj uredniče, imala tlak 220 sa 150 nakon "Latinice" jer je dala dva sina za obranu Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica replika.
Iskoristit ću prigodu da se zahvalim uvaženom kolegi Franji Arapoviću proslavljenom hrvatskom košarkašu. Drago mi je da je spomenuo izdvojeno mišljenje kolege Ante Žužula. Abeceda je demokracije koja se primjenjuje u radu svih tijela da izdvojena mišljenja imaju privilegirani tretman. Gospodine Ljevak, ja vas lijepo molim pošto sam dugo bio u kontaktu sa Žužulom. Pozivali ste se na neke poslovnike. Nema nikakve tradicije europske koja izdvojeno mišljenje ne bi dostavila svim saborskim zastupnicima. Vaše izvješće bez ovoga je falsificirano. Prema tome, ja vas gospodine predsjedniče molim da do sutra svi zastupnici dobiju to izdvojeno mišljenje da bi izvješće programskog vijeća bilo uopće vrijedno rasprave i glasovanja.
Druga replika poštovani zastupnik Franjo Piplović.
Kolega Franjo Arapović je dosta nadahnuto i emotivno govorio. Iz svega onoga što izvukao bih iz njegove diskusije posebno ovu potrebu za ovim javnim sadržajima kojih je sijaset ali ih ne možemo očigledno vidjeti putem Hrvatske televizije. Jedan mali narod kao hrvatski narod nema pravo na takvu vrstu luksuza da takve svoje vrednote, takve sadržaje negdje gura pod tepih. Znači, njih treba dati na vidjelo da bi se ta jedna kohezija, jedna povezanost tog naroda ostvarila u ovim uvjetima u kojima danas živimo. Zašto to govorim? Govorim zbog toga što će nas sutra čekati nove obveze. Naime, Europska direktiva o televiziji bez granica u koju spadaju javne i komercijalne televizije preporučuje svim televizijama da u svojim programima imaju minimalno 50% domaćeg i europskog programa, znači domaćeg i europskog. Dok ostalih 50% programa mogu biti neeuropski sadržaji. Šta to sada znači? Znači da će ta obveza vrlo brzo doći i prije svega javnim televizijama a potom i komercijalnim televizijama. To znači, ukoliko želimo ovaj standard ostvariti da ćemo biti primorani izdvajati znatno više novca, znanja i energije u produkciju vlastitog programa, u očuvanje i promociju vlastitoga identiteta a nećemo moći imati toliko prostora da taj identitet na široko promoviramo ukoliko ne budemo ga kvalitetno upakovali i kvalitetno prezentirali.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Hvala gospodine predsjedniče. Hvala gospodine zastupniče na replici. Pa ja se držim one stare narodne "Sam si pomozi i Bog će ti pomoći.". Prema tome ako mi sami napravimo takav Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji pa ne moramo se mi plašiti Europe. Mi moramo zastupati svoja, svoja stajališta, svoje interese. Ne može nama nitko govoriti izvana kakav će biti naš Dnevnik, kakva će naša biti bilo koja druga emisija? Ja ne govorim da mi moramo uređivati, ne daj mi Bože, ali mi samo tražiti da to bude objektivno. Da to bude obojeno jednim hrvatskim, hrvatskim stavom. To je stav hrvatskog naroda. Samo o tome, to me zanima. I sve drugo me ne zanima. Mene ne zanimaju i ovo što pojedini urednici su već otišli na privatne, na privatne televizije, a da to njihovi šefovi ne znaju. E to mene boli pa smo, pa imamo ono što imamo. Hvala.
I treća replika. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa poštovani gospodine predsjedniče samo se želim malo nadopuniti na izlaganje uvaženog kolege Arapovića što nema trećeg programa nije kriva Hrvatska radio-televizija i ovo vodstvo Hrvatske radio-televizije. Kriv je bivši saziv Hrvatskoga sabora koji je takav zakon donio i rekao da nema trećeg programa nego samo da su dva programa i ne treba moliti njih nego recite Vladi da podnese takav Prijedlog zakona jer Vlada taj … [[Govornik se ne razumije.]] prijedlog zakona možete i vi podnijeti osobno. Možemo mi svi zajedno u sabornici da se ta nepravda ispravi. To je točno. Vezano za rad Programskog vijeća, čujte za mene je činjenica što je gospodin Žužul podnio izdvojeno mišljenje ne znači ništa jer je to izvješće prikraćeno na Programskome vijeću a mogu i reći da je vjerojatno podnio izvješće jer je znao da više neće ostati u tome Programskome vijeću i ne može se govoriti da Programsko vijeće ne radi svoj dio posao. Dapače radi. Oko ovoga svega to je točno što vi govorite ali zaboravljate jednu stvar da se zadnjih dana prije ove Latinice dogodilo puno stvari koje, i ta Latinica je samo bila okidač i za … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskih branitelja i svih ostalih. Sjetite se rive 2001. godine i sjetite se ponedjeljka ove godine. Prema tome tu je odgovor na, na sve ono i na odnos naprama hrvatskim braniteljima i na odnos i bivše i sadašnje vlasti prema svima koji su, u Haagu se nalaze kao optuženici, koji su osumnjičenici i to je cijeli problem. Za to sve nije kriva Latinica. Kriva je politika i bivša i sadašnja. I ne može se govoriti da je sve negativno na Hrvatskoj televiziji. Ima i daleko zanimljivih stvari. A ja isto nikad neću biti za to da se u prvoj vijesti mora uvijek pojaviti ili predsjednik Vlade ili predsjednik države ili ministar Šuker ili gospođa Opačić ili netko drugi, to nek oni uređuju ali nek stručno, profesionalno i objektivno izvještavaju. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Franjo Arapović.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Replika nije uopće upućena meni na moje izlaganje. Tko je rekao da je na televiziji sve negativno? Nijednom riječju. Nijednom riječju nisam spomenuo negativnosti. Haaga? Pa nema Haag veze sa Hrvatskom televizijom. Haag ima veze sa hrvatskom Vladom, sa Hrvatskim saborom dragi moj KOvačeviću. A vi ako hoćete ono što sam govorio o Opačićki, Sanaderu, gospodinu predsjedniku Sanaderu i ministru Šukeru reći ću vam. 62 sekunde je bila Milanka Opačić. Premijer je bio 28 sekundi, a ministar koji daje, koji brani Proračun 0 sekundi. A Pero Kovačeviću pogledajmo se godinu unazad pa ćemo vidjeti koliko ste vi bili, a koliko ja na HTV-u?
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine direktore sa suradnicima Hrvatske televizije iz doadašnje rasprave u ova dva dana o Hrvatskoj televiziji vidljivo je da na Hrvatskoj televiziji vlada kaos koji dobro organizirana skupina koristi za promicanje ideologije i ostvarenje programa rušenja nacionalnih stanaka te manipulizaciju medijskog prostora u svrhu lijeve monopolizacije vlasti u Hrvatskoj. Preksinoćnja emisija Latinica je sigurno dokaz tome. Ovo što sam sada pročitao to je iz dijela pisma koje sam dobio od djelatnika Hrvatske radio i televizije i koji je mnogo gori ali ja sam ga ublažio i nisam mislio pročitati citat iz tog pisma, ali poslije preksinoćnje Latinice vjerujte da se nisam nimalo dvoumio. Ono što smo vidjeli preksinoć neobjektivno, tendenciozno i što bi neka mi zamjere jednom riječju gnjusno, htio sam, htio sam u emocionalnom jednom svom stanju vjerujte televizor iznijeti na balkon i nikad ga više ne unesti u sobu. Nikada, htio sam se odreći ne samo javne televizije nego i televizije uopće. Na godišnjicu pokopa prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana takvu emisiju organizirati može samo onaj, može samo onaj koji ne želi dobro hrvatskom narodu. Hrvatski branitelji, hrvatski narod organiziraju skupove u Splitu, na splitskoj rivi, po svim gradovima, trgovima, potpore generalu Gotovini. Mi smo imali toliko rasprava u ovom Saboru i svagdje. Sudi nam Međunarodna zajednica, sudi nam Haag, krivi su nam Srbi. Ma nismo gospodo vidite. Krivi smo si mi sami Hrvati. Ovakvi urednici koji vode ove programe. Pa ta emisija će sigurno se gledati i u sudištu u Haagu. Šta ona govori? Kakav je ona dokazni materijal? To su transkripti koje ne može ni najveći neprijatelj nekome dati, ali na svu sreću nisu istiniti. Vaš je mandat obilježio unutarnji kaos i konstante svađe. Povratak propalih kadrova sa konkurentske TV, skandalozni i neučinkoviti ekskluzivni ugovori, pad obima i kvalitete programa te značaja i utjecaja javne televizije. Nužna racionalizacija nije provedena. Nezamijećeno je prošao skandalozni podatak da je Hrvatska radio-televizija u 2003. u odnosu na 2002. godinu imao 409 zaposlenih više unatoč ukidanju 3. programa i smanjenju broja sati emitiranog programa. Kao konstanta se pokazuje briga za lijeve kadrove koji su eksponenti nove sheme sastavljanja nakon poroda lijeve koncepcije na izborima u Republiki Hrvatskoj. Sa propale TV vraćeni su na visoke položaje prooporbeni novinari od kojih su mnogi dodatno … [[Govornik se ne razumije.]] ekskluzivnim ugovorima. Pri tome se slučajno preko prelaska Siniše Svilana na HRT bez posljedica pokazuje kako je navodno zaštita programa kroz ove ugovore bila paravan za raspodjelu medijske moći. Kao navedene atraktivne inkvizicije predstavljaju se javnosti dovođenje ljevičari, ljevičarskih eksponenata sa konkurentskih televizija. Njihov primat nastavlja se i nakon poraza lijeve koalicije na izborima. Što reći, što reći urednicima informativnih programa i ostalih emisija na Hrvatskoj radio-televiziji, javnoj televiziji, što reći o urednicima koji su bili glasnogovornici političkih stranaka lijeve opcije na proteklim izborima? Da li ti ljudi mogu biti objektivni? Da li je to, ako je to objektivno novinarstvo onda više nemamo riječi pričati o novinarskom objektivizmu. Ali to nije slučajno, ima toga i više. Nova shema promiješana je tako da se vodi promoviranje jedne opcije. To se dodatno … [[Govornik se ne razumije.]] i uređivačkom politikom. Primjerice, ukinuta je dnevna emisija "Meridijan 16" forma koje na HTV imaju petnaest godišnju tradiciju, TV izbor, Slikom na sliku, Motrišta, Meridijan 16. time nestaje jedna emisija u kojoj je bilo moguće pratiti bilateralnu i diplomatsku aktivnost države, kritički i analitički određivati teme Europskih integracije i regularne inicijative, te ekstenzivnije pratiti rad Hrvatskog sabora. Umjesto toga uvodi se emisija koje će tema dana određivati ugošćujući različite stručnjake, najavljujući se u dramatično smanjenje gostiju iz politike. S obzirom da je hrvatski javni život i društvo tijekom pedeset godišnjice komunističke vlasti sustavno čišćen od protivnika socijalizma, osobito u akademskog životu, te osobito nakon 1971. godine jasno je kako će ti tzv. neovisni stručnjaci iz svog područja biti usmjereni što će oni dodatno poticati sa glasnogovornicima političkih stranaka kao urednicima tih emisija. Osvrnut ću se i na neke financijske momente. Uprava HRT-a izvlači novac iz Hrvatske radiotelevizije i pretplatnika kroz vanjske produkcije. Tehnika i radna snaga HRT-a naivni se privatnim producentnim kućama koji onda svoje proizvode snimljene za resurse HRT-a, na resursima HRT-a prodaju HRT-a za visoke honorare. Prema podacima, a koje vi možete zatražiti istragu Nedjeljno popodne radi se sa 11 vanjskih produkcija, a 1 minuta tog programa košta 2 tisuće kuna. Honorar za tu emisiju iznosi 80 tisuća kuna. Pri tome se emisija snima vozilom u vlasništvu Hrvatske radiotelevizije. Uporno se pokušava od strane nekih zastupnika, spominje sječa ravnatelja, sječa Uprave Hrvatske radiotelevizije. Ne, niti govora. Ja osobno mogu reći da je meni ravnatelj Galić simpatičan. Ali isto tako trebamo znati da i Hrvatski sabor ni pravno ne može smijeniti Ravnateljstvo Hrvatske radiotelevizije. To radi Vijeće Hrvatske radiotelevizije, imenuje i razrješava ravnatelja, a ravnatelj postavlja urednike. Dakle, namjera ovog Sabora nije ta, nego da Hrvatska radiotelevizija bude zaista javna. Hvala vam lijepo.
Hvala. Krunoslav Markovinović, poštovani zastupnik, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo repliciram na ovo veli, što reći novinarima Hrvatske televizije. Pa treba im reći to da ona strana koje nema da i dalje uz njih, doduše ne tijelom, nego duhom, a duh im je uvijek bio zajednički. Hvala.
Karmela Caparin, druga replika, poštovana zastupnica.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Replicirala bih kolegi koji govori tko može, a tko ne može smijeniti ravnatelja i ravnateljstvo Hrvatske radiotelevizije. Pa evo šta je rekao jedan čovjek, gospodin Žužul, član tog vijeća. Citirat ću ga: "Dobro organizirana manjina povezana interesom i piramidom skrivene moći još jedanput potvrđuje postmodernu diktaturu manjine nad uspavanom većinom.". Hvala.
Poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kao što je većini nazočnih poznato ja se u ovome časnome domu rijetko javljam za individualne rasprave. Ovaj put sam se javio zato što mislim da se radi o temi koja je šira od političkih podjela, koja je šira od naših razmirica koje možemo imati u ovome Domu i koja je šira o raspravi o nekoliko ljudi koji obnašaju bolje ili lošije svoju funkciju. Ja mislim da je vrijeme da progovorimo o nečemu što je uistinu važno za naše društvo. I ja mislim da pri tome ne precjenjujem, niti podcjenjujem nego realnu dajem ocjenu važnosti Televizije u društvu svakome, svake državne zajednice, a pogotovo u društvu u tranziciji kao što je Hrvatske. Međutim, odmah da se deklariram. Ja ne mogu glasati za ovaj izvještaj, ja ću glasati protiv njega. Iz osobnih, vrlo osobnih razloga, poslije ću doći na principijelne. Ja naime na vlastitoj koži sam se uvjerio da izvještaj nije u skladu sa zakonom, jer npr. u jednoj točki, u točki 7. kaže da će se prije objavljivanja provjeriti izvori, sadržaji informacija u skladu sa priznatim standardima neovisnog novinarstva. Ja na žalost znam da to u slučaju Hrvatske televizije nije ni blizu istine. Jer u mom vlastitom slučaju, odnosno da budem malo precizniji, u slučaju ministra vanjskih poslova Miomira Žužula to nije bio slučaj. Tri puta se na Hrvatskoj televiziji, Hrvatskoj radioteleviziji pojavio čovjek koji se lažno predstavljao, tri puta. Ja sam na to upozorio Hrvatsku televiziju, o tome sam govorio pred ovim časnim Domom, to ništa nije promijenilo. Čovjek se pojavio tri puta krivo se predstavljajući. Nigdje u svijetu se to ne može dogoditi, niti u autokraciji, niti u demokraciji. To se može dogoditi samo u Hrvatskoj gdje, budimo otvoreni, Hrvatska radiotelevizija država u državi i za nju vrijede druga pravila, za nju vrijede drugi kriteriji. Ja sam o ovome govorio i o ravnatelju Hrvatske televizije, govorio sam o ovome i novinarskom društvu. Naravno ništa. Nisam htio preglasno govoriti jer ja sam tada bio političar. Da sam bio građanin ove države mislim da bi bio puno glasniji od toga. Ali radi toga moja savjest bi bila nemirna ukoliko bih prihvatio ovakvo izvješće, jer ono draga gospodo nije točno. Znači ja ću glasati protiv njega. Ali nisam se javio radi toga, jer ne želim govoriti o sebi, niti o svome slučaju, a mogao bi puno govoriti o tome. Javio sam se radi toga jer sam se ja vratio u ovu državu zato što je volim, zato što je cijenim, zato što sam htio da moja djeca odrastaju u njoj. I napustio sam jedan komodan život radi toga. Naravno, nije Hrvatska televizija kriva ako to nije tako. I je tako. Međutim, uvjerio sam se da je Hrvatska javna i nacionalna televizija na žalost lošija. I žao mi je što nema kolega sa druge strne, lošija nego što je nekada bila. Ja sam od te televizije nešto nekada učio. Vjerujem i većina ovih koji sjede ovdje. Ja na žalost danas u moj kući se ne gleda televizija. Zbog toga što se iz nje ne može naučiti pozitivno. Zbog toga što se iz nje crpe nekakvi drugi svjetonazori nego što su oni u kojima bih ja htio živiti, u koji bih htio da živi moja obitelj i da se odgajaju moja djeca. I u tome ja vidim veliku razliku između javne i komercijalne televizije. Živio sam u svijetu gdje su dominirale komercijalne televizije. Ali je postojala i javna televizija. I razlika između njih je bila ogromna. Komercijalna televizija je htjela prvenstveno zarađivati novac, ali pazite i pri tome je morala služiti, odnosno priznavati neke principe struke. Jedan od principa struke je istinitost. Ali izvan principa oni su išli za novcem. Javna televizija služi nekim višim, nekim društvenim vrijednostima. Ja to, oprostite gospodo draga, u Hrvatskoj više ne vidim. Jer ako gledam, šta je, koji su to principi na Hrvatskoj televiziji onda je to da rad nema nikakve vrijednosti. Jer ako radite samo ćete biti budale. Narode, ove vrijednosti vi imate. Ako ste djevojka pa ako izrastete u zgodnu možete postati manekenka i udati se za nogometaša, ako ste dečko onda imate šansu biti nogometaš. Ja ne podcjenjujem ni jedne, ni druge. Ali to nisu vrijednosti. To je dio populacije koji ide u tome smjeru. Imam prijatelje i u jednome i u drugom svijetu, da me se krivo ne shvati. Ako nemate baš tu mogućnost pa niste tako zgodni ili ne znate se tako dobro loptati još uvijek imate različite milijunaše, različite loto, izvučete pravu srećku i našli ste put za uspješnost u životu. Ali to nije tako. Šta ako ste ogromna većina ostatka naroda? Poslije ću doći do pojma nacije. Onda imate samo to budite frustrirani na Vladu koja god je jer vam je Vlada kriva što niste u poziciji biti nogometaš, manekenka, niti milijunaš, niti izvuči na Hrvatskoj lutriji loto. I to je ona istina koja se o svijetu širi kroz naše dnevne boravke u našoj kući, u našemu domu iz večeri u večer. I nemojmo se zavaravati, televizija nije ogledalo stvarnosti televizija kreira stvarnost i to je ono što me osobno dira u tome. Kao nekad mladi i nekad malo stariji psiholog napravio sam niz istraživanja o utjecanju medija na djecu pogotovo, i ne samo ja nego ogroman broj istraživanja je pokazao kako i koliko mediji mogu utjecati na djecu. Oko ovoga se uopće ne trebamo raspravljati, trebamo samo prihvatiti činjenice ili ne. Televizija odgaja našu omladinu, odgaja je u smjeru koji pokazuje kao model, a model je ovaj, budite nogometaši ili milijunaši inače budite frustrirani građani koji ćete napadati danas ovu, sutra onu, jučer nekakvu drugu ili treću Vladu. E sada ja razumijem da živimo u tržišnome društvu, na kraju krajeva živio sam u različitim tržišnim društvima, od Švicarske do Amerike i vidio sam kako je to u drugim državama. E nije tako. Nije tako. Javna televizija je opstala i ostala kao javna televizija služeći nekim drugim principima, a nije im lakše gospodo draga, ne podcjenjujući naravno vas ni malo, nije im lakše nego što je vama ovdje. Zamislite kako je PBS ostati u Americi pored svih onih televizija koje imaju moć, koje imaju novac, ali su opstali i gledaju se i nude drugačiji program i nude nekakve drugačije vrijednosti u svijetu nego što je to kod nas slučaj i zato sam ja u jednom trenutku došao do zaključka da mi je najlakše nemati televizor doma i onda sam se počeo pitati, ali gledajte pa to je nešto krivo. Ja sam sa te televizije nešto i učio u svojoj mladosti, u mladosti poslije mene, a svojoj djeci sprječavam mogućnost i da je gledaju, jer na žalost sam zaključio da iz toga mogu naučiti samo krivo. Ta javna televizija je u našem slučaju i nacionalna televizija, to nije u svim slučajevima, ali u našem slučaju je. Ja mislim osobno da ima dobrih razloga za to. I opet još jednom kažem, žao mi je što nema kolega i sa druge strane, jer ne moramo se oko svega valjda razlikovati. Gledajte živio sam u različitim državama, djeca su mi srećom ili nesrećom išli u različite škole i svaki dan polazeći u tu školu nastava je počimala sa pozdravom naciji i državi. Pokušajte zamisliti koju bi šprdnju naša nacionalna i javna televizija napravila da škola u Hrvatskoj počima sa pozdravom naciji i državi. Samo zamislite! Bili su dijelom i u školama gdje su imali prije školu misu, to je stvar njihovoga ili moga izbora, opet jako … probajte zamisliti kako bi se hrvatska javna i nacionalna televizija mogla rugati da se to u koje slučaju dogodi i kod nas. Mislim da ni malo ne pretjerujem, mislim da je to istina o kojoj mi govorimo cijelo ovo vrijeme i ja bez obzira kako će me tko shvatiti, ne govorim ovo zato što sam član HDZ-a, ja sam naravno ponosan da sam član HDZ-a, ne govorim zato što želim smijeniti upravu, da budem vrlo otvoren. Gospodin Galić ja sam uvijek mislio da je jedan od najboljih novinara, sjećam ga se iz onih teških vremena 90-tih godina, ali mi je neprihvatljivo nekoliko stvari. Neprihvatljivo mi je da tu imamo nekoliko uvaženih gospođa i gospode koji kažu to možda je tako, ali mi tu ne možemo napraviti ništa. Oprostite molim vas, nemojte tu sjediti. A još više mi je neprihvatljivo da Hrvatski sabor, a znači nitko u Hrvatskoj državi ne smije ništa reći o tome šta i kako vi radite u ime građana ove države. I zato ja mislim da vi trebate razmisliti je li možete nešto napraviti ili ne možete nešto napraviti. Ja mislim da je ovo vaš ispit savjesti, a ne politički pritisak, a ne odluka HDZ-a. Ja iskreno ću vam reći član sam predsjedništva stranke i garantiram da nikada nitko nije donio odluku da se nekoga smijeni i da se nekome odsiječe glava, ali mislim da je dobro sviju postaviti ova pitanja. Hvala.
Hvala ljepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Čestitke na ovom izlaganju. Ispravio bih samo jedan netočan navod kada je uvaženi kolega zastupnik Žužul rekao da je najbitnije biti loptač ili manekenka. Pa kada to nije prošlo uvaženi gospodine zastupniče, sada je najbitnije na Hrvatskoj televiziji biti zastupnik, biti povlaštenik i bacati se sa novcima i ponižavati sve, kao to mi radimo. To je trenutno najaktuelnije. Hvala.
Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Žužul je rekao kako je svojedobno učio o televiziji. Učio sam i ja, učili su mnogi. Može li se danas učiti od Hrvatske televizije? Dragi Mimire, može. Koje su danas vrijednosti na Hrvatskoj televiziji u pojedinim emisijama, jer nikada nisam generalizirao, neću generalizirati ni sada, nacionalno, a Hrvatska radiotelevizija bi trebala biti nacionalna javna televizija, nacionalno je ustaško, fašističko i nazadnjačko. Vjersko i katoličko je klerofašističko. Povijesno, mi ne smijemo govoriti o svojoj povijesti. Zamislite da danas netko dovede u pitanje tzv. antifašizam. Ja o pravom antifašizmu sam desetak puta govorio ovdje u Saboru, ali o kvazi antifašizmu koga je danas puna Hrvatska televizija, mi smo odmah neprijatelji, mi smo razbojnici, mi smo fašisti. Dakle to su vrijednosti koje se tamo promiču. Znam kolega Miomire da ste bili progonjeni i gledao sam, bilo mi je teško, ali vjerujte mi i ja sam bio progonjen. Ali što mi teško pada, gledajući mog dragog prijatelja i kolegu Mirka Galića koji je bio sjajan novinar, divio sam se njegovim tekstovima, ali je danas na čelu kuće koja promiče vrijednosti protiv kojih smo se on i ja borili i protiv kojih smo i on i ja i još skupina 20-tak ljudi bili progonjeni na najgori mogući način. To me boli! To me vrijeđa! Cijelo vrijeme govorim novinarske slobode nikada dosta. Novinarima treba dati maksimalnu slobodu, ali i maksimalnu odgovornost. A što mi danas imamo? Mi danas na Hrvatskoj televiziji nemamo ni jednu svetinju. Za novinara je svetinja Bog, za novinara je istina svetinja. A kako mi danas prezentiramo istinu na Hrvatskoj televiziji? Izrugujemo se svim nacionalnim vrijednostima, a od ljudi pravimo u najmanju ruku, oprostite na izrazu, majmune. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala lijepo. Ono što bih ja uistinu htio pojasniti, iako u mom slučaju je nemoguće izdvojiti činjenicu da sam ja proživio i jedno određeno vrlo teško razdoblje, budimo tu otvoreni radi Hrvatske televizije. Međutim moj, meni bi bilo draže raspravljati da nisam trebao govoriti o tome. Bio bi licemjer da to ne spomenem, ali htio bih odgovoriti cijenjenom kolegi Lončaru. Ono što sam ja dalje govorio je uistinu što mislim i mislio bih da se Hrvatska televizija nije nikada mene dodirnula niti pozitivno i negativno. Mogao bih ponoviti i ono što je gospodin Hebrang već rekao, u godinu i pol dana dok sam bio ministar na Hrvatskoj televiziji, ja sam inače bio čest gost na Hrvatskoj televiziji iz neznam kojih, ovih ili onih razloga. U godinu i pol dana dok sam bio ministar uglavnom sam došao tamo samo se braniti protiv nečega, a nikada ne govoriti o onome što je bio moj posao. Ali da ponovim još jednom. Ne mogu to ne spomenuti jer bi ostalo iza toga, ja govorim iz osobne frustracije, ali vjerujte mi koliko možete vjerovati, ja mislim da je fenomen o kojem govorimo, a to je taj odmak od nekakvoga služenja javnosti, služenja općemu cilju bez obzira koliko to zvuči kao fraza, ali to postoji i to mora postojati. Taj odmah od Hrvatske televizije na žalost se sve više i više događa. Ja neznam jel' se može više uopće vratiti, ali možda i može i radi toga sam želio sudjelovati u ovoj raspravi.
Druga replika, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Čuli smo brilijantnu analizu jednog psihologa, kako javna televizija djeluje na gledatelje, ali takve psihologe, istina ne tako kvalitetne, ali puno iskusnije u mobiliziranju jedne ideje ima i naša Hrvatska televizija. Naime u njoj je, a to moram sada reći povodom govora profesora Žužula, u njoj je definitivno tim stručnjaka koji vrši tipičan medijski mobing na pojedine političare. Svjedokom sam jer sam bio kolega Žužula u Vladi, što se je događalo u pojedinim aferama, a što se vidjelo na ekranu. To su dva svijeta, to su dvije istine, to je odstrel, politički odstrel jednog čovjeka, svjestan, namjeran. Jer bilo nas je koji smo mogli svjedočiti, ali nikad nismo bili pozvani. Osobno sam to također doživljavao nekoliko godina na Hrvatskoj televiziji no ne želim govoriti o sebi. Želim reći samo jednu stvar. Kada god želite ispraviti neistinu na Hrvatskoj televiziji onda vas se optužuje da se miješate u program. Nikada se, dame i gospodo s televizije, nismo miješali u program. Htjeli smo samo istinu, objektivnu televiziju. I zato nažalost i ja imam jednu izgleda neispunjenu viziju. U Hrvatskoj imati neovisnu javnu televiziju.
Treća replika, poštovani zastupnik Petar Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, upravo zastupnik gospodin Žužul me potaknuo, spomenio je loptu i nogomet. Ja sam prije 2 i po godine imao napade i traumu zbog jednog dječaka srpske nacionalnosti. Upali su mi najednom novinari u ured, počeli slikati, postavljati pitanja. I kaže, dječak je plakao što nije igrao nogomet, a igrao je ali ne u selekciji sa djecom poginulih branitelja već u županijskoj selekciji. Odgovorio sam, plakala su i naša djeca 91. ali ne zbog nogometa već su im zato što su im roditelje odveli, a nikad se ti roditelji nisu vratili. Zatim, bivši premijer, gospodin Račan i aktualni Predsjednik Republike Stjepan Mesić zvali su dječaka u goste da dođe i to je bilo mjesec dana, upravo pred izbore. Moja stranka me zaštitila, ja joj se zahvaljujem. Danas više dječaka ne spominju, ne zovu ga u goste, ali je trebalo Hrvatsku demokratsku zajednicu optužiti da ona radi zločin nad djecom. Toliko, hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala. Ovo što je poštovani zastupnik sada rekao podsjetilo me na jednu stvar za koju ja osobno mislim i o tome sam govorio u svijetu puno puta, i u Hrvatskoj dosta puta. Bitno, ono što predstoji pred nama kao narodom, kao nacijom, a onda i šire je pitanje koje na hrvatskom je najbliže terminu pomirba, ali zapravo nije isto značenje kao što je značenje "reconsiliation". Nažalost, nažalost i činjenica da neki naši saborski zastupnici su ovdje diskutirali drugačije ne ide u tome smjeru i nažalost, emisije ne idu u tom smjeru. Ali da ostajem na užoj temi. Ukoliko se, gospodine Galić i vi ste danas govorili o sukobu. Ja nisam u sukobu s vama niti sa Hrvatskom televizijom. Ja nastojim razmišljati kao netko tko ima pravo i dužnost predstavljati dio hrvatskoga građanstva, ali mi je neprihvatljivo da netko počima sinoćnji dnevnik kao da je to objava rata. Tko to koga napada da se iz Sabora objavljuje o tome napadu? E to, kad su me već prozvali, pozitivno mislim kao psihologa, dozvolite da kažem, to je potpuno suprotno. Ja mislim da je Hrvatska televizija u svoj osjećaj nadmoći, da ne kažem arogancije, objavila rat Hrvatskome saboru. To je počelo još prije sa napadom na kvazi privilegije. Ja ih nisam koristio i ne vidim da ih itko od mojih kolega koristi. Ali to se nastavlja u ovoj priči sada. Mi nismo u ratu protiv Hrvatske televizije. Mi smo, ako hoćete, u zajedničkoj borbi da imamo što je moguće bolju javnu televiziju i mogućnost da komuniciramo kao što treba.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Izuzetno mi je drago bilo saslušati diskusiju kolege Žužula, zbog toga što doista iz nekih diskusija zbog osobnih, dubokih frustracija na koje ukazuje ovaj objavljeni i neobjavljeni rat neki ljudi su doista diskutirali kao da su urednici nekih informativnih emisija. Radi se o doista krupnim konceptualnim problemima. Odsutnost profesionalizma na koji joj je on ukazao na osobnom primjeru. Znači, niti dvostruko provjeravanje informacije je ono što muči Hrvatsku televiziju. Ja sam glavnom ravnatelju prije onih saborskih izbora poslao volonterski prijedlog etičkog kodeksa koji je rađena na primjeru "New York Timesa", BBC-a i dviju američkih nacionalnih televizijskih mreža. Kad bi se taj etički kodeks koji se odmah zagubio, koliko se sjećam, gospodine Galiću, danas usvojen na Hrvatskoj televiziji onda bi se lišili mnogih problema s kojima se danas suočavamo. A problemi o kojima je govorio kolega Žužul su teški problemi s kojima se mi moramo zajednički nositi. Jer stvoriti modernu televiziju koja neće ići trendom kojim je krenula Hrvatska televizija da bi očuvala gledivost, tek od sutra moraju se početi rješavati. I to zajedničkim naporom i ovog Visokog doma i vodećih hrvatskih intelektualnih institucija i uredništva Hrvatske televizije. A mnogi urednici, a ja mislim na Rončevića, naprosto nisu dorasli tom zadatku.
I poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević, replika.
Zahvaljujem. Pa ja bih kolegi replicirala po jednoj zajedničkoj sklonosti. I on i ja naime jako volimo klasičnu glazbu. Ja po profesiji, on iz zadovoljstva. I na to ću nadovezati što za mene znači ili što bi značila u jednom dijelu javna televizija. Vidite, kolega Žužul. Ja mislim da bi javna televizija značila to kad bi 1. siječnja sljedeće 2006. godine počela dnevnik rečenicom: "Ovo je godina Borisa Papandopula, ovo je godina Wolfganga Amadeusa Mozarta". Naime, oba skladatelja, jedan naš nacionalni vrlo, vrlo ugledan u svijetu, a drugi svjetski imaju velike obljetnice sljedeće godine. Međutim, za takvu jednu prvu najavu u nacionalnom dnevniku trebamo urednike koji nešto znaju, koji su školovani, koji su obrazovani, koji su intelektualci. Dok do toga ne dođemo mi ne možemo očekivati javnu televiziju u ovom segmentu kulture.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Evo opet ne zna nikad čovjek je li to srećom ili nesrećom. Imao sam priliku živjeti na različitim kontinentima i u različitim državama. Meni osobno najdraža televizijska emisija je bio tzv. "art program" koji u dijelu Amerike postoji. Jedna neprofitna emisija gdje se samo, samo, isključivo kultura, prvenstveno muzika, ali inače kultura zapravo emitira. Ja kad bi uistinu imao mogućnosti i zadovoljstvo u životu raditi šta god hoću ja mislim da bi pokušao inicirati jednu takovu radio stanicu. Znam da tako, ili televizijsku. Takovo nešto nije u ovoj Hrvatskoj, u ovome trenutku sada moguće. Ali Hrvatska televizija koja ipak živi radi općega interesa i od općega interesa bi se trebala pomaknuti u tome smjeru. I ono što je rekla danas gospođa zastupnica, ma nije prihvatljivo da zato što se ne da uredniku emisije koji radi tu prekrasnu emisiju o operi, ne zato što sam ja ljubitelj opere. Između ostalog, zato sam ljubitelj opere što sam je vidio na Hrvatskoj televiziji, ali ne možete gledati operu 10 minuta ili 30 minuta, danas 30 minuta, a sljedeći tjedan. Ukinite je ili je pustite. Hrvatski radio o kojem smo zapravo čuli manje-više sve pozitivno, ali u ovome kontekstu dozvolite mi da kažem. Treći program hrvatskoga radija hvale vrijedna ideja, međutim prvo ne čuje se, ne znam zašto, ne razumijem se u tehničke razloge, a drugo budimo tu otvoreni i ono nešto ljubitelja klasične glazbe prestat će biti ljubitelji ukoliko slušaju po cijeli dan Hrvatski radio. Prostora ima, ja mislim da je na vama da to obavite, a na nama da vam pomognemo, odnosno da kažemo gospodo draga ako vi to ne možete obaviti oprostite ne radite svoj posao.
Poštovani zastupnik Florijan Boras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ja ću svoj govor pročitati. Nama su pri kritici rada HTV-a često predbacivali pretjeranost i odgovarali da nismo valjda mi obični zastupnici veći stručnjaci od veoma skup plaćenih tijela i službi HTV-a u kojima navodno sjede veliki stručnjaci. Nije ni jedan od nas zastupnika stručnjak za sve, ali baš činjenica da HTV plaćamo toliko skupo daje nam pravo i dužnost ukazati na očite i teške pogreške te ustanove ne bismo li zaštitili interese onih koji su nas izabrali, ali i opće, nacionalne i društvene interese. Zato ću prigovore razvrstati u tri skupine tvrdeći da se ovakvih primjera i težih pogrešaka svake vrste u samo jednom mjesecu može naći i stotine puta više. Moj prvi prigovor upućujem na sustavno širenje neznanja koje dolazi od HTV-a. nemoguće je nabrojiti sve pogreške ove vrste u čitanju stranih riječi i govoru o prirodnim i društvenim znanostima. U prirodnim znanostima se najčešće pod pukih teorija iz senzacionalističkih pobuda stvaraju svršene činjenice. Tako nam svaki čas prijeti smak svijeta od nekakvih meteora, pandemija i sl., toga na državnoj televiziji ne bi smjelo biti. Evo nekih primjera neznanja. 7. rujna 2005. godine TV kalendar tvrdi Karlo Veliki je vladao u 5 stoljeću, a istina je da je Karlo Veliki vladao u 8. i 9. stoljeću. Ivan Pavao II. ispričao se zato što su katolici ubijali evangeliste. Treba evangelike, dok su evanđelici sastavljači evanđelja, a njih katolici nisu ubijali. 9. rujna TV "Dnevnik" Elizabeta Gojan poslije svih drugih ponavlja pogrešno po stoti put govori u New Orleansu, umjesto Orlins, New Orlins. TV "Dnevnik" 19. rujna Mislav Bago bomba u zemlji veleposlanstva koja predsjeda Europskom unijom. Osim navedenih neznanja i pogrešaka tipične su pogreške proizišle iz robovanja Vukovskom jeziku i pravopisu. Ukratko, nas su učili pogrešno, često su iz vlastitog neznanja i po Vuku, ali to nije razlog da mi podržavamo daljnje širenje toga neznanja. HTV je ustanova koja može najbolje i najbrže i najmasovnije pridonijeti ispravcima tih zaostataka Vukovštine i sveopćeg nepoznavanja prije svega zapadne kulture, a HTV danas djeluje upravo suprotno. Drugi moj prigovor je neznanje samih uredništava. Urednici su na HTV-u kao i čelni ljudi nositelji starih znanja koja su vrijedila u komunizmu, a sada mogu samo smetati te u ni u čemu se mogu koristiti. Gramatika i rječnik hrvatskoga jezika su katastrofalni. Naglasak još mnogo gori. Nedopustiv je akcentski i svaki drugi jezični nered na javnoj televiziji. Dakako jedno su izravni razgovori s građanima i razne glumljene emisije i umjetnička djela, sramota je ali kad novinari i spikeri na HTV-u služe regionalnim naglaskom ili rječnikom. Mi u Saboru smijemo tako govoriti, ali na HTV-u javnoj televiziji ne smije se govoriti suprotno jezičnom normativu i zakonu. I druga su neznanja na HTV-u sveopće raširena. Vidi se i krajnji nemar za hrvatsku povijest kao 9. rujna prvi program 23 i 30 minuta za Krbavsko polje tvrdi se da je mjesto najvećeg stradanja Hrvata u povijesti, a ja pitam vas šta su onda Macelj ili Blajburg? U istoj emisiji navodi se da su prilozi za spomenik hrvatskim žrtvama skupljeni milostinjama, milostinja se daje jadnicima i sirotinji, a ovdje se moguće može raditi o darovima. TV kalendar tvrdi da je nakon kapitulacije Italije 9. rujna '43. itd., kapitulacija Italije bila je 8. rujna '43. godine. Sve vijesti koncem kolovoza, dio citiram su govorile: "Japanske pošte procijenjene su na 3 trilijuna USA dolara.", završen citat, što je milijun puta previše jer je trebalo biti 3 bilijuna. Nekoliko puta toga dana ponavljana obavijest koja je milijuna puta preuveličana pokazuje da nemaju pojma ni ekonomici ni o jeziku ni o najobičnijoj računici jer je godišnji proračun SAD-a oko milijun puta manji od te svote. Trilijun u hrvatskom jeziku ima 18 znamenki, tj. nula dok bilijun ima 12. autor priloga Dragan Nikolič, informativni program nitko ga nije ispravio dok je cijeli dan objavljivao takvu glupost. TV vijesti 21. rujna 12 sati Simon Visental umjesto Zimon, 22. rujna glavni grad Texasa Huston umjesto Ostin, istočnonjemačku tajnu policiju uvijek nazivaju "stasi" umjesto "štazi", 8. i 9. studenog višekratno o policijskom satu u Francuskoj pa se tvrdi maloljetnicima je zabranjeno prodavati benzin umjesto zabranjeno je maloljetnicima prodavati benzin. 18. studenog "Dnevnik" 19 sati i 30 minuta sada je po Kaznenom zakonu kao kleveta kažnjivo samo ako privatni tužitelj dokaže da je novinaru cilj bio i jedino nanijeti štetu. To je obična glupost, bilo je dovoljno pročitati članak 200. i 204. Kaznenog zakona i vidjeti da to nije tako. HTV ima dužnost širiti znanje, a ne neznanje. Ona čini sve suprotno tome. Treći moj prigovor je opasnost robovanja tržištu. HTV je u stalnoj utrci za novcem, ali je ipak presmiješno kada nama Saboru kojemu na ovaj ili onaj način stalno odobrava znatne svote, znatne svote novca hvali da komercijalno posluje. U toj utrci HTV prečesto žrtvuje najosnovniju istinu pa time i grubo oštećuje svoje gledatelje. Evo jednog primjera, 31. listopada 1. program "Život uživo" oko 17 sati oko 15 minuta reklamira svoju firmu uz paradne ograde na ne želi naškoditi konkurentima, ali oni doista rade krivo, njegova je firma najbolja dok novinarka naivno pod navodnicima pita: "Zašto u stambenoj štedionici štedi tako malo ljudi", a ovaj spremno odgovara "Da, svega 500 tisuća ljudi.". Dakle, čista reklama. Druga je opasnost povezana sa zaradom o promidžbi senzacionalizam. I to vodi zbunjenosti naroda. Da bi privukao što više sponzora i oglašivača HTV se natječe u primitivnoj zabavi i senzacionalizmu. Pošto mi se gasi lampica ja ću svoj govor priložiti uz zapisnik sukladno poslovniku. Samo ću još rečenicu, dvije. Ovaj Sabor gospođe i gospodo, ima pravo očekivati od HTV-a da ga vode ljudi stvarno i suštinski a ne samo iz računice odani Republici Hrvatskoj i hrvatskom narodu i demokraciji, ljudi svjetskih znanja i široke te dinamičke orijentacije, ljudi koji nisu ispleli mrežu obiteljskih sličnih veza koje koče i onemogućuju razvoj pravoga dinamičkoga i zanimljivog ali odgovornost i konstruktivnog programa javne televizije. Neki na HTV-u pa čak i u športskoj redakciji kaže da više se ne naručuju pločice na vratima s imenima osoba već sin, kćerka, snaha, zet i slično. Evo, drage kolegice i kolege, ustvrdit ću na kraju da HTV jeste javna i da HTV jeste kuća ali mi nikako ne smijemo dopustiti da to bude javna kuća.
Replika poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Štovani kolega zastupniče, zaista je nemoguće sve nabrojati greške koje oni rade na mjestima Hrvatske televizije i nemojte se čuditi jer zaista to nije ni čudo a citirat ću vam što kaže najbliži član programskog vijeća koji nema nikakav utjecaj nego samo dati mišljenje. Danas, citiram, o vijestima na nacionalnoj televiziji kao i o programu nacionalne televizije uglavnom odlučuju izabranici ozakonjene hijerarhije ravnateljstva a ne stručnjaci uz poštovanje profesionalnog kodeksa odnosno odabrani znalci koji mogu prepoznati kvalitetu vijesti i informacija potrebnih i važnih za ukupnost nacionalne i javne stvari. Hvala. Završen citat.
Vladimir Štengl sljedeća replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Boras, HRT ima jednu izvrsnu emisiju o jeziku, zove se "Iz jezične riznice". Ali istovremeno u ovome izvješću piše da HRT ima dopisništvo u Novoj Gradiškoj. Hvala.
Hvala. Treća poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Boras, iz iskustva znam da na Hrvatskoj radio-televiziji ima jedan iznimno stručan tim jezikoslovaca. Na Hrvatskoj televiziji imamo 22 lektora, na Hrvatskom radiju 8. To su visoko stručno obrazovani ljudi koji sjajno poznaju hrvatski jezik i uz hrvatski jezik još znaju i neke druge jezike. Problem je u čemu? Problem je, malo se vratimo unatrag kada je najpoznatiji po zločinu i zlima hrvatski doktor bez imena sa dva prezimena tamo doveo nekoliko desetaka revolveraša, novinarskih revolveraša i od tih novinarski revolveraša se regrutirala jedna skupina ljudi o kojima mi jučer i danas govorimo. To je skupina "anarho-liberalnih" novinara koji nemaju nikakvu svetinju i koji misle da je smisao života zavezan u čvoru njihove kravate, a niti oni znaju što je smisao života, niti znaju što je kravata. A evo, reći ću vam koliko su vam oni pismeni. Toj jednoj lektorici jedan od njih je došao svojedobno, ja sam još tada bio na televiziji a danas je jedan ugledni revolveraš ovog novinarstva o kojem smo govorili iz ST-a iz 90-tih godina "Čuj bolan de reci mi kako se kaže hrvatski Irak ili Iran.", pa onda je pitao "Koji je ustaški čin imao Ante Starčević imao za vrijeme NDH", pa je onda pitao Eugen Kvaternik vođa Rakovičke bune iz 8. listopada 1871. godine, pitao ga je kako je mogao taj šef ustaške policije dobiti trg na Kvaternikovu trgu itd. Tu je problem. Hvala lijepo.
I poštovani zastupnik Marko Turić replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, slušajući uvaženog zastupnika Florijana Borasa gdje je govorio o štetnosti nije samo to. Možda bi kao dugogodišnji kliničar to zgodnije prihvatio ali neke stvari koje imaju za posljedicu za naše građane daleko veću a to je sljedeće. U emisijama "Na rubu znanosti" gosti su uvijek nekakvi sumnjivi izlječitelji tzv. alternativne medicine koji ničim nisu provjerili svoju stručnost ni znanstvenost niti je itko to verificirano dokazao da čovjekovu zdravlju ne škodi. Kao prvo, stradaju pojedinci koji se predaju njihovu liječenju. Drugo, masovno strada povjerenje u medicinu. Treće, masovno stradaju higijena, zdrav život jer se ljudi a priori vladaju, predaju vjeri u nekakve lažne iscjelitelje koji su i koji će tobože njih izliječiti. Evo, svjedoci smo na koji način stradava hrvatsko zdravstvo, napada se masovno i individualno i na razne načine se otvaraju vrata nestručnim postupcima u liječenju. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Florijan Boras.
Pa apsolutno se slažem s doktorom Turićem. Ja ću samo u svojoj replici nadodati da je više nego očito da neke emisije na javnoj Hrvatskoj televiziji štete zdravlju hrvatskih ljudi.
Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče hrvatskoga parlamenta. Štovani predstavnici Hrvatske televizije, kolegice i kolege! Prije samog početka morao bih doista, nisam imao ni na koji način da repliciram kolegi Lončaru ali nije mi jasno kako jednu doktrinu u pogledu na svijet koja se zove anarholiberalizam dovodi u pitanje s neznanjem. Koliko je meni poznato, ja znam puno anarholiberala koji su vrlo kompetentni ljudi. [[Upadica se ne čuje.]] Da, ali zašto baš, zašto ne neokonzervativci ili ne znam socijaldemokrati nego baš anarholiberali. Ali dobro. [[Upadica se ne čuje.]] Nisam se prepoznao, ali na kraju krajeva mi liberali smo baštinici nečega što se zove i anarholiberalizam. Ali vratimo se doista na ovu vrlo važnu temu. Ovdje ima puno ljudi koji su bili i u prethodnim sazivima parlamenta. Kolega, ako se ne varam jučer je kolega Galić rekao da već peti, šesti puta brani ovdje izvješće Hrvatske radio-televizije i tako da su mu ja vjerujem može biti pouzdani svjedok mojih diskusija gdje sam doista svaki puta bez ostatka gotovo mazohistički branio novinara, pravo na slobodu, pravo na razliku pa čak i pravo na pogrešku, pravno na … [[Govornik se ne razumije.]] krivu procjenu. I mislim da upravo da mi je ta činjenica daje sada za pravo da pokušam možda ovu diskusiju staviti u jednu drugu razinu. Ja znam da nije dobro u parlamentu dobro voditi teorijske rasprave, da su one zamorne, da one poneki puta imaju dojam da zapravo problem pokušavaju staviti pod tepih i vrlo često se naša pristojnost koja ne želi da radimo drugima što ne želimo da drugi rade nama, doživljava kao slabost, kao neodlučnost, a upravo ne u onom smislu u kojem je taj, u kojem su ti govori bili izrečeni. Iako sam došao i svaki puta bio rekao, citirajući Remarka: "Na zapadu ništa novo", svaki puta taj, ta rasprava je uvijek na neki način bila pokušaj da politika zaposjedne određeni prostor i da kontrolira i da njena kontrola bude, bude sveobuhvatna i da gotovo i da na neki način to jest legitimno ponašanje i političara ali uvijek kažem i u svemu pa tako i u tome treba imati mjeru. Ali isto ono što zapravo svaki puta što sam ja sam mislio da se predmnijeva da ta, da to pravo na razliku, pravo na, pravo na pogrešku da doista nitko nema pravo da ima kontrolu nad javnom televizijom zapravo bi trebalo za sobom povlačiti i nešto drugo, a to se zove i odgovornost novinara koji rade svoj posao. Bojim se da je ova sloboda malo preslobodno shvaćena. Da su se, da su se ljudi odnosno neki ljudi, neki novinari malo zaigrali. I onda upravo onda se stvara upravo jedan ovako jedan ambijent koji eto kolega Žužul u ovom svom dopisu, u ovom svom,u ovom izdvojenom mišljenju zapravo ovako naziva postmoderna. Postmoderna je isto jedan legitiman, legitiman teorijski svjetonazor koji otprilike kaže da je, da je sve, da je dopušteno, kad je sve dopušteno onda doista unutar tog konteksta možemo braniti bilo koju emisiju, bilo koji stav i zapravo sve se može, sve se može opravdati. I, ali bojim se da zapravo ljudi koji tako rade, koji se tako ponašaju, koji doista žele biti ovako neodgovorni postmodernisti zapravo zaboravljaju na te krajnje konzekvence jednoga takvoga stava. Ako je sve slobodno onda doista što se to nama nudi kao neka alternativa odnosno čini mi se kao što je prije desetak godina bio onaj na djelu čuveni antipoduzetnički duh pa svaki poduzetnik je bio apriori suspektan i sve zapravo što se uz toga vezalo sada to dolazi evo početkom ovoga trećega milenija zapravo sada se stvara jedan isto pomalo frustrirajući jer u tome sudjelujemo, na istom smo, na istom smo, ovom smo brodu, ne možemo se ponašati da se to nas ne tiče, jedan antipolitički duh. I to nije dobro. Jer znate ako netko kaže na javnoj televiziji i svatko onaj tko dođe ima to pravo reći da treba ukinuti Parlament onda publika tome plješće pa onda publika za to i glasa, ali sada se pita, ali kad se to dogodi i ako to nema komentara, ako nema stava što znači ukidanje Parlamenta? To onda zapravo, to je otvaranje puta u diktaturu.
Tko hoće ukinuti Parlament?
Ne, ne, ne, pazite ja sam, neće nitko, ne može, nitko ne može ukinuti Parlament ali upravo ta činjenica, ta činjenica upravo da postane legitimna i da ne doživi svoj komentar, da ne doživi, da se zapravo jednostavno uzme kao stav a za kojim se kažem vrlo snažno gotovo frenetično aplaudira to je nešto što se doista, čega se mi moramo bojati. I o tome treba, o tome treba progovoriti. Nitko ne može javni um da kontrolira i ne smije ga kontrolirati. I on mora doista da se kreće u onim okvirima koji pripadaju jednoj građanskoj demokraciji. Ne smije politika da ga, da ga zaposjedne. Ne smije, ono što je, što sam često citirao … [[Govornik se ne razumije.]] : "Tko vlada znakovima vlada i ljudima." To je, to je, i to se, a televizija je par exelance znak, i, i stoga i nije, stoga kažem i nije ni čudo, čudo da zapravo ovih 15-tak godina ove hrvatske tranzicije, hrvatske politike ima i ove borbe upravo za, za kontrolom i nad Hrvatskom televizijom. I to je ono što sada mene kao liberala smeta. Što ovaj svijet odnosno svijet koji nudi televizija to su svijet ekstremnosti. Samo oni predstavljaju vijest. To je ono kao Gusova krivulja, 5% s, 5% s ove strane, 5% sa one strane, a ona, ona tiha velika većina zapravo ostaje izvan, izvan tog života. I to je nedopustivo. Jer vi ako doista želite da postanete vijest onda morate po definiciji pripadati ovoj, ovim krajnostima. Znate ja sam jučer čini mi se bio rekao da između jednoga Kangrge i jednoga Ivankovića postoje doista isto, isto vrlo zanimljivih svjetova kojih nema. Taj metodološki pristup, ta koncepcija da mi zapravo svaki puta se suprotstavljamo. Da svaki puta imate projekt kontra da bi se "tobajage" pokazali neka se čuje i druga strana to je krivi pristup. Upravo u tom, u takvom pristupu gdje vlada binarna logika, gdje vlada princip isključivosti, gdje vlada zakon ili-ili je nešto što upravo nas je doveo do ove situacije, tog antipolitičkoga stava i to upravo, upravo zapravo da se sami morate bojati ovoga posla kojega radite a kojeg također ljudi rade više ili manje časno. I u tom im treba vjerovati. Ali ako se stvara jedna, jedno mnijenje onda doista unutar tog mijenja je teško, se teško snaći. Je, neka cvijeta tisuću cvjetova što je čini mi se jučer njegova ekselencija gospodin Maštruko zastupao, ali bojim se da se ne radi o pluralitetu. Da se ne radi o tisuću cvjetova nego da se upravo radi o jednom manihejskom principu koji je postao dominantan na Hrvatskoj televiziji. I taj princip treba mijenjati. To manihejstvo koje doista, doista reducira naš svakodnevni život. Koji reducira, reducira vijesti i reducira zapravo i političke opcije. I onda normalno … [[Govornik se ne razumije.]] sad bi se ovako mogao malo i našaliti pa onda Staljin je rekao: "Drugovi ono što je jako lijevo to je zapravo desno i obrnuto." Da se pokazuje zapravo da je riječ o novčiću sa dva, samo sa dva, sa dva lica koji je, i koji onda na neki način zapravo cijelo vrijeme imate, imate jedan taj ja bih rekao pomalo i pseudo sukob koji onda eto budući da ideološki je natopljen ona poneki puta eto eskalira tako da meni desna strana, oni koji sebe su, uzeli su si pravo da budu gospodari hrvatske šutnje reagiraju i tako jer se to, to se ni na koji način neće sankcionirati, a kolege meni sa lijeve strane također, također upravo zbog ovoga postmodernističkoga duha koji prevladava na televiziji sa jednim određenom nešto pojačanom ideološkim strastima pokušava također kreirati stvarnost. Mi ne znamo zapravo što je to naša stvarnost? To kada se govori da je nešto prije bilo bolje, mi zapravo kažem živimo neprestano u toj jednoj virtualnoj stvarnosti i ta virtualna stvarnost je upravo, odnosno mi joj dajemo sadržaje u ovisnosti od naše političke opcije. To je nešto što je ipak, ipak nedopustivo. Zato se ne smije ta autonomija institucija je nešto za što, za što se borim bilo ovdje, bilo negdje drugdje već 15-tak i više godina. Ali to, ali se ne smije i autonomija institucije shvatiti kao pravo te institucije zapravo na šutnju i da zapravo odšuti one stvari na koje se ipak, ipak mora reagirati jer mi kao što mi nismo svete krave i nismo, i ne smijemo biti ali isto također i netko drugi također nije sveta krava. I u tome ako se tu postigne balans, ako se tu postigne ta uravnoteženost da zapravo se ne događa upravo kao i jučer onako pomalo u polušali da je tko to napada, tko to brani, to to zapravo nije, to nije, to nije ambijent u kojem se može konstruktivno govoriti, u kojem se može mijenjati stvari a mislim da se stvari trebaju mijenjati ali upravo ne na jedan radikalan revolucionarni način nego upravo onako evolutivno kao što to otprilike se događaju stvari i u drugim segmentima. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Piplović.
Pa uvaženi kolega Kramarić u svom sjajnom teorijskom izlaganju se čini da se malo zanio pa je pripisao autorstvo njegove ekselencije profesoru Maštruku autorstvo poznate rječici da "Neka cvijeta tisuću cvjetova". Neka cvijeta tisuću cvjetova čini mi se da je to rekao drug Mao Ce Tung [[Upadica: Tako je.]]
Ma nije pripisao. Treba pažljivo slušati kolega Piplović. Takav gaf ipak ne bi mogao napraviti netko sa iole, iole određenog obrazovanja da Maštruku pripiše Mao Ce Tunga. Šime Prtenjača, da , ispravak netočnog navoda.
Kolega Kramarić je rekao da bi javna televizija trebala biti izvan političke kontrole ili kontrole političkog utjecaja. Možda je to i točno ali to nije točno u životu jer glavni …
To nije točno jer to nije ispravak netočnog navoda nego karikiranje pa izvolite opomenu primiti.
Hvala lijepo.
Ivo Lončar, ispravak netočnog navoda.
Pa kolega Kramarić je rekao veli kolege s moje desne strane kojih sad tu nema nametnuli su da budu gospodari hrvatske šutnje. Mislim da to nije točno. Te kolege s naše desne strane i koji baštine partiju kad su se vratili '45. godine u šumu onda su strpali cijelu Hrvatsku u zatvor i bila je šutnja. I oni su tada postavili matricu po kojoj jedna bučna manjina upravlja …
To nije ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa.
Pa nije ovo točno što je rekao. Dakle, bučna manjina …
To je prvi dio. Drugi dio ne. Hvala lijepa. Imate repliku, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
… [[Govornik naknadno uključen.]] slažem. Kad sam rekao skupina anarholiberalnih onda sam stavio ovako i rekao pod navodne znake. Pa meni je žao ako ste se vi prepoznali, a žao mi je ako niste shvatili što sam ja time htio reći, ali no dobro, to su ljudi. Meni je doista ispod časti o tim ljudima govoriti, ali evo na žalost, oni su nama nametnuli da dva dana o njima pričamo. Vidite, svojedobno je počimao Dnevnik Hrvatske televizije o zastupnicima uz to što imaju 16 tisuća kuna plaću još i traže besplatni prijevoz itd., itd. Evo maloprije čujem, dakle ovo je isto jedan dio replike, da je stanoviti naš kolega, kako se ono zove, Nikola Vuljanić jel' takav postoji ne znam, održao konferenciju za novinstvo da je HDZ nas nezavisne zastupnike kupio sa 250 tisuća kuna i da nam je plaća samo džeparac. Evo, živi bili pa vidjeli sutra u svim dnevnim novostima i večeras na Dnevniku Hrvatske televizije gdje će biti ta vijest, unatoč tome što je Ustavni sud donio za pravo da svaki zastupnik ima pravo na tu naknadnu, a Državna revizija nakon što smo svi popljuvani, nakon što smo svi popljuvani rekli osim jednoga zastupnika da smo svi racionalno trošili te novce, jer ti novci idu na poseban račun i ne trošimo ih tek tako nego se znade. Isto kao netko sa Hrvatske televizije, jel' tako kolega Galiću, ide na put ondar ima pravo priložiti hotelski račun, ima pravo na dnevnicu, ako ide sa svojim autom na kilometražu itd., na cestarinu …
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Sljedeća replika, poštovana zastupnica Ana Lovrin.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Mikrofon.
Slažem se s vama i osobno također podupirem i pravo na slobodu izražavanja i slobodu novinarskog izražavanja i pravo na različitost mišljenja, što očito ne podržavaju svi zastupnici ovog Hrvatskog sabora, pa su neki tako i otišli. I mislim da sloboda novinarska znači da novinari smiju o svemu pisati i govoriti, da nema tabua, da nema tema o kojima se ne smije govoriti. Ali ne bih uzela kao novinarsku slobodu da urednik glavne informativne emisije televizijske ima pravo, kao svoju slobodu, meni kao hrvatskom građaninu ili građanski i drugima koji plaćaju pristojbu odlučivat što se toga dana u Hrvatskoj dogodilo ili što se nije dogodilo. Dakle, on mora ili oni moraju i dužni su informirati objektivno, po objektivnim kriterijima što se dogodilo u Hrvatskoj, a onda to možemo o tome svi zajedno različito misliti. Jednako tako mora, a to članak 7. govori i to ne može biti sloboda urednika, mora odjeljivati informaciju od komentara te jasno označavati komentare kao osobno mišljenje autora. I ne znam tko se sjeća, ali se iz djetinjstva sjećam …
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
A tu znate, tu počinju problemi oko definiranja što je to objektivno i što je to važno. To doista onda, imate arbitrarno, vi mislite da je nešto jako važno, netko drugi misli da je nešto drugo jako važno. To ipak treba prepustiti urednicima, jer doista bilo bi loše kada bi svatko od nas bio glavni i odgovorni urednik Hrvatske televizije. Onda bi imali 152 Dnevnika i to svakako ne bi bilo dobro. Postoje lijepi uzorci, puno, evo mnogi ljudi su živjeli inozemstvu i vidjeli kako se zapravo, kako vijesti se rade na BBC-u, kako se radi u Njemačkoj, kako se radi u nekim drugim i da su vijesti zapravo puno kraće bez ovih nepotrebnih komentara. Ja isto, sinoć su se, dosita moram složiti da poneki puta taj, mi vrlo često ne razlikujemo tko je čitač vijesti, tko je samo čitač vijesti, a koji se onda dopusti da kao čitač vijesti, ne znam komentira nešto na manje ili više duhoviti ili nespretan ili spretan način. Tako, ali ipak dajte se ovo, da ne ponavljamo filmske žurnale iz '50.-ih, '60.-ih godina prošloga stoljeća.
Poštovani zastupnik Slaven Letica, replika.
Meni je naročito drago da je oživio … [[Govornik se ne razumije.]] koncept i pojam javnoga uma, kolega Kramarić. Govoreći o ukidanju parlamentarizma onda kako je govorio metaforički i vi ste malo ironijski se osvrnuli na to pitaju tko ukida Parlament. Na žalost, ako b i se proveo ovoga časa referendum većina hrvatskih građana bi bila za ukidanje Parlamenta. On se je referirao na njegovo sudjelovanje u jednoj emisiji na Hrvatskoj televiziji gdje eksplicitno jedna sudionica tražila ukidanje Parlamenta i dobila apsolutno pobijedila. Što se tiče ukidanja parlamentarizma kod nas imate u današnjem "Jutarnjem listu", predstavnica OESS-a, vjerojatno je to neka mlada žena, Talijanka, kaže da Sabor ugrožava javnu televiziju. Ovdje se parlamentarna manjina povukla. Znači parlamentarna, život i Parlament je na jednoj supstancijalnoj razini ugrožen u Hrvatskoj, a ne u smislu da će kao Ante Pavelić u toku II. Svjetskog rata ukinuti doslovce Parlament. To nije slučaj ali on ima sasvim pravo.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević, replika.
Poštovani gospodine predsjedniče. Baš na tragu i ovoga što je gospodin Slaven Letica govorio, točno je ovo što je rekao gospodin Kramarić, ne može se sve gledati crno-bijelo i sa aspekta i ovoga izvješća ljevica, desnica, liberalno. Zato mi tu i jesmo. Nismo mi slučajno tu u sredini, da bi baš bili taj korektiv i da usmjerimo raspravu u smislu ovome. Jer pazite, kad je, ako se govori o neovisnosti koje počiva na temeljima objektivnosti, stručnosti, onda ne može biti velike razlike gledalo se na rad Hrvatske televizije liberalno, lijevo ili desno. To je onda jedna objektivnost, to je profesionalnost, to je stručnost i onda će tu biti malih kolebanja. Dapače, onda ćemo postići ono što svi hoćemo, a to da Hrvatska televizija bude javna televizija, da bude objektivna, da bude neovisna i da bude stručna i profesionalna. E to je ono o čemu do kraja trebamo stremiti i onda ćemo postići svoj cilj i daleko će biti lakša sva ostala izvješća. Hvala lijepo.
Ivanka Brnadić, sljedeća replika.
Hvala lijepo. Evo, kolega Kramarić je govorio u svojoj raspravi da bi ipak trebalo nešto mijenjati na Hrvatskoj televiziji. Ja se s tim slažem i upravo zbog toga sam napravila jednu svoju osobnu anketu među gledateljima od 7 do 77 godina različite dakle dobne skupine i različitog obrazovanja. I došla sam do vrlo, vrlo interesantnog mišljenja o programu Hrvatske televizije, pa su mi rekli da je, da su crtani filmovi prerano u jutro dok djeca još spavaju, da je previše nasilja, krvi, kriminala u raznim lošim serijama, da je premalo edukativnih programa za mlade, da je premalo zabavne glazbe, zabavnih programa, a naročito premalo ozbiljne glazbe i ako je ima da je vrlo kasno za noćobdije iza 12 sati, a nekada iza 01 sat u noći, da je previše sapunica, nepotrebnih repriza tih sapunica u čijim terminima bi trebali biti edukativne emisije, da je premalo dokumentarnog programa i da su termini vrlo nepogodni. Hvala.
Odgovor na repliku poštovane zastupnice Mirjane Brnadić, Zlatka Kramarića, rekao sam Ivana. Ispričavam se.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo prema jednoj velikoj isto jednoj anketi pokazalo se da građani Republike Hrvatske najviše vjeruju crkvi, a onda Hrvatskoj televiziji i upravo iz tih razloga je tu odgovornost na ljudima koji vode Televiziju i zbog toga upravo takvoj činjenici treba se prilagoditi, a promjene bi počele tako da vratimo i kolegu Lončara na Hrvatsku televiziju, izgleda da je on najslabije sa odijelima prošao na toj Televiziji, dosta su mu nekvalitetna.
Poštovana zastupnica Karmela Caparin, replika.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Replicirala bih kolegi na ovo što je rekao, da nitko nema prava miješati se u Hrvatsku televiziju. Naime nitko nema pravo ni prethodno kontrolirati poslovanje, odobravati poslovne ugovore i financijska zaduženja. Ali 870 milijuna kuna daju hrvatski građani u pretplati Hrvatskoj televiziji. U poslovnom svijetu jedinstven je slučaj da o proračunu nacionalne televizije u iznosu od milijardu i 390 milijuna kuna ne odlučuje vlasnik nego autonomno menadžment. To je zbilja slučaj bez presedana.
Poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana damo i gospodo iz Hrvatske televizije. Ja postavljam sebi pitanje zapravo, je li uopće, je li bespredmetno i koliko je konstruktivno analizirati i govoriti o zastupljenosti pojedine vrste programa, tražiti na Hrvatskoj televiziji upriličenje ovoga i onoga, pa to smo sve tražili i prošle godine i sada smo tu gdje jesmo. Zato ću pokušati svoj doprinos ovoj raspravi dati kroz prikaz i moje viđenje strukture, procesa i ishoda na Hrvatskoj televiziji. Reći ćete malo neobično, ali ja ću pokušati biti jasan. Ako ishod, to znači proizvod na Hrvatskoj televiziji nije dobar, a obična ocjena ovdje u ovoj sabornici je da nije, onda treba mijenjati jedno od prethodno dvoje, ili strukturu ili proces. Nešto o strukturi. U strukturu Hrvatske radiotelevizije spada i Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji i programsko vijeće i ravnateljstvo i zgrada i uposlenici i od svega toga ovisi i ishod. To je ono što mi gledamo na Hrvatskoj televiziji i o tome ne bih više. Proces. Što je to proces Hrvatske radiotelevizije? To je sve ono što ljudi tamo, što znaju, što umiju, što rade i kako se međusobno odnose. Ja se u programsku uređivačku politiku ne miješam, ali pokazat ću s kojim se problemima susreću oni kojima je to posao, a služit ću se zapisnicima Programskog vijeća koji su svima dostupni na internetu. Na sjednici Programskog vijeća od 18. listopada 2005. godine gospođa Jašić, to je vrlo važno, inače miljenica SDP-a je ukazala na opasnost za slobodu medija od rasprave koju je u javnosti na Odboru za informiranje, informatizaciju i medije izazvao jedan zastupnik ovdje među nama, neću mu spominjati ime. Ona kaže, s obzirom da je on saborski zastupnik, a da time njegove riječi imaju težinu, stoga je to GONG, kod GONG-a naišlo na osudu. Možete zamisliti, zato što je zapisnik i zato što njegove riječi imaju težinu. Razlog takvog stava kaže gospođa Jašić, je Zakon o HRT-u koji HRT, Hrvatskoj radioteleviziji nalaže da u svojim programima moraju zadovoljiti interes javnosti. Zamislite, dakle treba ušutit narodnog zastupnika a zadovoljiti interes javnosti. Pa koga zastupa taj sretni zastupnik? Ona još kaže kako je tvrdnja nekog zastupnika da je glavni urednik Hrvatske radiotelevizije svojim radom prouzročio štetu, zamislite napad na Hrvatsku radioteleviziju. To sve možete vidjeti u zapisniku, svi. Jer kaže ona, on bez argumenata budućem sazivu Vijeća Hrvatske radiotelevizije nameće pitanje njegova razrješenja. Pa kao da se to ne smije. Pa ja mislim da i ovdje nazočni ravnatelj nema ništa protiv te mogućnosti. Onda kaže, takva ponašanja su suprotna odredbama Zakona o HRT-u jer bi Vijeće Hrvatske radiotelevizije u svojem radu trebalo biti samostalno i ukoliko netko sumnja u zakonitost njegova rada, treba znati da nadzor nad zakonitošću rada Vijeća obavlja zamislite, Hrvatski sabor. Pa mislim koje su ovo kontradikcije, to Bog sam zna. A onda još dodaje, kaže HRT je dužna poštovati Zakon o HRT-u te programska načela i obveze propisane ovim zakonom, a sada poslušajte, a ne nikakve molim vas, fiktivne državne i nacionalne interese. Slijedom ovoga iznesenoga stoji dalje u zapisniku, kako je zamolila Vijeće Hrvatske radiotelevizije da osudi retoriku spomenutog zastupnika. Kaže zbog sličnih budućih retorika. Pitam se čija je to škola medijske demokracije. Ja većeg Staljinizma duha ne vidjeh. Pa zar i on u ime sloboda nije i ubijao? A Bljajić, gospodin Bljajić je podupro ovo mudroslovlje gospođe Jašić pa je istakao, … osobito nezadovoljnim sa istupom spomenutog zastupnika, čak je otišao dalje pa predložio da nije dobra praksa da programsko vodstvo prisustvuje sjednicama saborskih odbora i odgovora na pitanje zastupnika. Znate li zbog čega? Kaže jer se takvim načinom rada doprinosi željama zastupnika da utiču, odnosno uređuju program HTV-a i kaže dalje u zapisniku, i gospodin Ljuština je podržao stav gospođe Jašić. Sada zamislite vi to društvo. Ovdje moja pohvala nazočnom članu vijeća koji nije podržao taj stav, gospodinu Ljevaku. Kaže se kako imamo problema s domaćom produkcijom. Pa zar uprizoriti ovaj sastanak pod scenarij zapisnika ne bi bio pravi izazov? Postaviti radnju u prostor Hrvatske televizije i vrijeme inkvizicije. U nazočnosti gospođe Jašić i njenih pobočnika, bičevati i ispaljivati narodne zastupnike koji su se drznuli kazati kako se ipak okreće, a onda u drugom činu u 21. stoljeću u ime medijskih prava i sloboda pokušati beatificirati nesretnike i tamo od nekud da se pojave SDP-ovci, naši kolege koji su napustili ovu sabornicu, ekskluzivni zastupnici, promjena na bolje i da spriječe to objašnjenjem da je to napad na demokraciju. Poruka. Zastupnik mora šutjeti, valjda stoga što svi drugi ionako nemaju priliku govoriti, jer se u emisije bira ljude, vrijeme i manipulira činjenicom ma šta tko o tome kazao, mi smo zastupnici još jedini ovdje u ovom medijskom prostoru koji kako-tako ali govorimo. I sada dolazim na prostor ishoda. Dakle govorim o proizvodu takvog procesa i takve strukture, takve televizije. Ja vjerujem da smo mi svi nasjeli ovdje kada je u pitanju ishod. Pa ja vjerujem da ste i vi na određeni način taoci tog takvog procesa i takve strukture. Ma koliko se spomenula ovdje ta nesretna "Latinica" i ja je moram spomenuti jer je ona izuzetan primjer. Nerijetko je to tako i sa emisijom "Nedjeljom u 2" i mnogim drugima. Međutim ja sam uvjeren da Latin zapravo radi znanstveno istraživanje, tj. eksperiment možda i doktorira čovjek na temu apsorpciona moć, tj. granice unutar kojeg jedan narod može trpiti poniženja. Znanstveni pokazatelji koje on prati kako bi se došlo do novih znanstvenih spoznaja iz ovog dijela znanosti npr. mogu biti koliko ljudi je tu noć moglo usnuti nakon emisije ili recimo broj zabilježenih prijema u bolnicu zbog pogoršanja depresivnog stanja. Možda gospođa Jašić, Latin, Vrapec, pod zaštitom branitelja medijskih sloboda rade i zajednička istraživanja kao npr., medijske slobode kao instrument nametanja krivnje. Svoje istraživanje imaju nakanu objaviti u znanstvenom časopisu naziva "Zločinački poduhvat" ili nešto slično ili ništa od navedenog. Ali šta god da je od toga, pa ljudi moji, gdje smo mi i hoćemo li to dalje trpiti? Stiče se dojam da i Programsko vijeće i sve nas ovdje televizija, a i informativni program ignorira, zapravo. Dakle, osobito se to događa u prostoru najbolje traženog proizvoda informativnog programa, dnevnika, koji kao da se vrlo često uređuju u crnoj kronici. Čast gospodinu Miliću koji, vidi paradoksa, valjda zato što ima iskustvo "Jutela" pod svaku cijenu pokušava Hrvatsku televiziju učiniti i javnom i nacionalnom. Čestitam. Izdvajam program vremena i športski dio koji je kao i uvijek najbolji. Ali kako sad stvari stoje, jednog dana vremenska prognoza bi mogla započeti otprilike ovako i time ću završiti jer vidim da mi se već svjetlo pali. Ankete koje je provela Agencija koja se zove "Što gore to bolje" ukazuje da je 80% ispitanika iskazalo svoje nezadovoljstvo zbog nadolazeće Genovske ciklone, a zato njih čak 75% Vladu drži odgovornom.
Hvala lijepa. Imamo replike. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Hvala lijepa, uvaženi gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa slušajući uvaženoga kolegu, naime, vezano za gospođu Jašić, to je sve bilo njemu poznato i u vrijeme imenovanja Programskoga vijeća. Istina, to je govorio gospodin, uvaženi naš kolega Slaven Letica. I on je glasao protiv gospođe Jašić, Andrija je bio suzdržan, a vi ste kao i ja glasali za nju, ako ćemo oko toga razgovarati. Tako je bilo. Dobro, svi ostali, ajde njega nije bilo. E sada, ako ćemo o jednoj najboljoj ocjeni o radu Hrvatske radiotelevizije, tu ne miješam ovu "Latinicu" mogli smo čuti mi zastupnici koji smo bili nazočni na Dječjem saboru znanja. To je najbolja ocjena Hrvatske radiotelevizije. Nažalost, bilo nas je malo, profesor Letica, ja i kolega Selem. I svi smo mi dobili CD. Ne znam jeste li vi dobili u vodstvu Hrvatske televizije, ako niste, pogledajte. To je najbolja, nije politička, nije ni sa lijeva, nije ni sa desna nego je to sud 20 dječjih župana koji su rekli i lijepe stvari i o domoljublju i tko im je uzor i o Hrvatskoj radioteleviziji. Kako i na koji način bi Hrvatska radiotelevizija za njih trebala imati i dokumentarne programe i zemljopisne razno razne emisije. Kad prikazivati filmove koje bi mogli gledati, kad crtiće i sve ostalo. Mislim da bi vam to bilo najbolje pogledati. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Vrlo kratko gospodine predsjedniče. Mene čudi da uvijek pedantni i dobro informirani moj kolega Kovačević nije upoznat s činjenicom da zapravo mi nismo imali izbora probirati na listi koga hoćemo, koga nećemo od ljudi koji su bili ponuđeni u Programsko vijeće jer se ta lista usvajala u paketu. Prema tome, da se nismo složili sa tom listom kakva je bila, a prijedlog je išao sa strane SDP-a onda bi bili ponovno optuženi kako, ne znam, opstruiramo rad Hrvatske radiotelevizije. To je razlog.
Poštovani zastupnik Ivo Lončar. Druga replika.
Pa evo, replicirat ću na jednu rečenicu koja mi se jako svidjela iz izlaganja kolege Bagarića. Rekao je, ja se u programsku politiku ne miješam i to ne želim. To je dobro. Nijedan zastupnik, nijedan političar se ne smije miješati u uređivačku politiku niti treba namećati novinarima što bi oni trebali raditi, što ne. Ja sam u ovih 6 godina kao i mnogi od vas vidjeli kako se reketari novinare. To mi nikada nije palo na pamet niti ću to ikada napraviti. Ali oni koji brane tzv., novinarske slobode sad ću iznijeti jedan slučaj. To je ova desna strana ovdje koje sad tu nema. Jedan moj vrlo uvaženi drug još tamo od prije 90. jer ima ovdje puno njih tamo koji su se rodili iza 90. godine. Ja sam srećom rođen prije 90. godine. Taj moj drug je svojedobno govorio tko su ti suci da se ne smije govoriti o njima i o njihovim presudama, misleći na presudu Predragu Matvejeviću. A jučer i jutros se je tu pjenio tko su ti saborski zastupnici da oni mogu govoriti o novinarima Hrvatske radiotelevizije. Ja sam i jučer i danas rekao, novinari imaju pravo o nama govoriti, novinari imaju pravo o nama iznositi sve što postoji, ali što je zasnovano na istini. Ali bogami imamo pravo i mi saborski zastupnici govoriti o novinarima i novinarstvu. Jer ja duboko vjerujem i u novinare i novinarstvo …
Treća replika, poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, nadovezat ću se na jedan stav koji je kolega Bagarić iznjeo gdje govoreći o radu Programskog vijeća spomenio gospođu Jašić koja je predstavnik Gonga i gdje je rekao da ona zastupa interes javnosti. E pa upravo, ja bih neš malo rekao o toj javnosti. Ispada da su samo oni pozvani da predstavljaju javnost. Dakle, predstavnici raznih udruga. Ja bih podsjetio da javna televizija ipak mora respektirati i stav većine. To sam već danas rekao, a isto tako nisam zamijetio da je našoj televiziji obznanjena vijest da je Ruski parlament raspustio sve nevladine udruge i da traži ponovno registraciju pojedinačno i izvor financiranja. To bi bilo kako interesantno za sve gledatelje naše televizije, da malo kritički progovori i o udrugama koje se prezentiraju da zastupaju javnost.
Ne treba nama Ruski dom biti ogledni primjerak. Ispravak, odnosno odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dragi kolega, Gong možete raspustiti jedino preko mene mrtvoga. Kako bi mi znali da i mrtvi mogu glasovati da nije bilo istraživanja gospođe Jašić. Hvala lijepo.
Ivica Klem, 4. replika. Poštovani zastupnik, izvolite.
Poštovani kolega Bagarić, interes javnosti je velik pogotovo kad je u pitanju javna televizija. Za javnu televiziju su potpisali inicijativu i brojni novinari koji su unutar Hrvatske televizije. Da nešto ne štima, kolega Bagariću, unutar samog sustava upravo govori inicijativa za javnu Hrvatsku televiziju. Između ostaloga, svjesni tih spoznaja i svega onoga što je doktor Hebrang govorio, mi smo na Odboru za informiranje, informatizaciju i medije bili protiv usvajanja ovoga Izvješća. I iza takvog našeg stava stojimo i danas, a da uistinu nešto nije u redu pokazuje jasno i glasno ova inicijativa. Tko je nema, a želi je imati može dobiti fotokopiju. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Karmela Caparin. Sljedeća replika.
Hvala lijepa. Replicirala bih kolegi na izjavu gospođe Jašić koja kaže da se miješanje u televiziju suprotno svakom zakonu. Međutim, ne mogu kao zastupnica a ne primijetiti i ne miješati se u taj zakon, pa citirati članak 22. tog zakona kojim je određeno da glavni ravnatelj može sklapati sve pravne poslove do vrijednosti svakog pravnog posla u iznosu od 10 milijuna kuna, a sve iznad tog iznosa uz prethodnu suglasnost ravnateljstva Hrvatske radiotelevizije. Ovaj Zakon vam je gospodine ravnatelju i ravnateljstvu dao apsolutnu vlast bez kontrole uvida, bez kontrole javnosti, bez kontrole onih građana koji daju 870 milijuna kuna u pretplati Hrvatskoj televiziji, a zamislite koliko jedan ravnatelj Kliničke bolnice, zdravstvene ustanove ima pravo raspolagati sa 20 tisuća kuna. Nemam komentara.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Ja moram priznati da kad sam čuo za tu mogućnost, ali već danas sam ranije čuo za to, ja sam ostao stvarno začuđen jer sam uspoređivao ovlasti na primjerenog ravnatelja jedne velike bolnice i to meni djeluje stvarno nevjerojatno bez obzira na pogodnosti koje taj Zakon daje ovome ili onome, ali ja se slažem s gospodinom Lončarom da je on stvarno omča oko vrata i ljudima na televiziji i televiziji i ovoj javnosti i dok god takvoga zakona imat ćemo sve ono loše u zakonu. Između ostaloga taj Zakon ne predviđa niti da programsko Vijeće može pogledati jednu emisiju koja je recimo izrazito antihrvatskog usmjerenja i kazati da se takva emisija na javnoj televiziji ne može prikazati. Prema tome, to je razlog da to treba razmotriti mogućnost promjerne takvoga Zakona. Zakoni su da se mijenjaju i da budu bolji i da se poboljšavaju.
Gospođe i gospodo zastupnici, nemojte me dovoditi u situaciju da moram svaki čas zvoniti da se stekne pogrešan dojam da sam član neke zvonarske stranke. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić, replika.
Od replike, televizija HSP je primila snimku Carla Del Ponte kako pada u Sarajevu, ali na stepenicama.
To je replika gospodine Kramarić? Radi zloporabe replike gospodine Kramarića ja vam s teškom žalošću moram podijeliti opomenu ili kršenja Poslovnika. I sad smo završili pojedinačnu raspravu. Idemo na raspravu 5 minutnu po klubovima. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Očito je ova dugotrajna iscrpljujuća rasprava zapravo konačno rezultirala jednim općim psihološkim opuštanjem koje završava šalom iako govorimo o posve ozbiljnim stvarima pa bih vas ja zamolio barem za još toliko ako je moguće koncentracije koliko je 5 minutna rasprava. Gospodine glavni ravnatelju, gospođo glavna urednice, gospodine glavni uredniče informativnog programa ja ću reći nekoliko zapravo iskrenih riječi u svezi sa onim što sam govorio u ime kluba i jučer. Prije svega iskreno priznajem da sam u ime kluba iznio nekoliko malicioznih pitanja koja se prije svega tiču primanja zaposlenika na HTV-u, koja se tiču njihovih plaća, koja se tiču plaća i primanja vanjskih suradnika, koja se tiču plaća nekih novinara koji se pojave 4 puta po 1 sat mjesečno na HTV-u i primaju od 25 do 40 tisuća kuna za to. Da, priznajem pitanja su bila maliciozna, na njih dakako nisam dobio odgovore, no ta sam maliciozna pitanja postavio samo zato da možda u jednom momentu i vi pomalo osjetite pa i oni novinari na koje se to odnosi, pa i oni producenti, pa i oni urednici na koje se to odnosilo ta pitanja da malo osjetite kako izgleda to kada se netko maliciozno i tendenciozno bavi vrednovanjem vašeg posla barem jedno, u jednoj raspravi, a ne kao što to je Hrvatska televizija činila sa nama saborskim zastupnicima danima, mjesecima, pa i godinama. U civiliziranom svijetu javna televizija se takvim malicioznim vrednovanjem posla parlamentarnih zastupnika ne bavi. Da, sada nekoliko riječi o ova dva Izvješća. Da gospođe i gospodo urednici i ravnatelji Hrvatske televizije mi smo u ova 2 dana iskazali nezadovoljstvo sa programom Hrvatske televizije. Nezadovoljstvo zato jer prečesto smatramo taj program jednostranim, pogotovo onaj informativni, pa čak i skandaloznim ili antihrvatskim kao što je to u pitanju "Latinica". Prihvatit ćemo Izvješće programskog Vijeća jer je i ono iskazalo upravo isto takvo slično nezadovoljstvo pa i izdvojenim mišljenjima, ali i ukupno usvojenim ovim mišljenjem. Drugo, kao klub nezadovoljni smo načinom trošenja sredstava kako je prikazano u Financijskom izvješću HRT-a jer smatramo da samo onaj jedan primjer od 4 milijuna kuna odvjetničkom uredu za ispostavljanje opomena i ovršnih procesa koje može raditi svaki pravnik u HTV-u, a ima ih dovoljno je doista nešto što pokazuje da način trošenja tih sredstava, da se ne radi o Hrvatskoj nego o nekoj puno, puno bogatijoj zemlji. I treće, nezadovoljni smo sa činjenicom da ste prilično odšutili ovdje zahtjeve, pa čak i rekao bih primjedbe ne foruma 20, ne foruma 21, niti foruma 22, nego zapravo jedne skupine novinara koja je sebi dopustila nazvati se inicijativom za javnu televiziju, novinara koji rade na HTV-u iz čega je posve jasno da oni sami ne smatraju televiziju na kojoj rade javnom, nego privatnom, smatraju se šikaniranim zbog svojih svjetonazora ili svoje provenijencije, a to je u demokratskom društvu nedopustivo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Rožić je rekao, evo citiram: "Izrazili smo ova dva dana nezadovoljstvo s programom HTV-a." To je točno, ali u kontekstu ove rasprave netočno je jer smo mi izrazili nezadovoljstvo sa poslovanjem Hrvatske-radiotelevizije, pa da to obrazložim, tu netočnost. Dakle, nema nikakvog razloga da ja ne vjerujem u ovo što je nama servirao HRT, ali bih ja volio da tamo uđe financijska policija, krim policija, državna revizija, domaća nezavisna revizija, inozemna pa da onda vidimo da li se sve stvari poklapaju. U nikoga ne sumnjam, ali da institucije provjere institucije. Hvala lijepa.
Damir Kajin u ime kluba IDS-a, poštovani zastupnik.
Poštovani predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, izgleda da sve ide u pravcu pospremanja na Hrvatskoj-radioteleviziji, a to je onda preuzimanje Hrvatske-radiotelevizije, a to je onda katastrofa ili bolje rečeno kontrola Hrvatske-radiotelevizije od jedne političke opcije, znači zaključak. Apsolutno nema nikakve dvojbe, HDZ je puno učinio za Hrvatsku i dobra i loša, '90. osamostaljenje, pa rat, pa i 2005. u slučaju recimo Gotovine i ono što 3. siječanjska administracija nije mogla i to je dobro radi Hrvatske, radi Europe i radi naše budućnosti ali oko Hrvatske radio-televizije HDZ se ne mijenja, ostaje isti kao i do 2000. godine za vremena Tuđmana. Ovako se gospodo, to želim reći, ne može u Europu. Ovako se Hrvatska ne reformira. Ja se slažem da nakon.
Polako. Trenutak. Gospodine Kajin, ne možete vrijeđati Hrvatsku demokratsku zajednicu, ne možete vrijeđati nijednu stranku. Izričem vam opomenu. Upozoravam vas, u ponovljenom slučaju ću vam oduzeti riječ. Izvolite nastaviti.
Nakon hajke koja se sa strane Hrvatske radio-televizije povela prema zastupnicima bojim se da će ovo javnost shvatiti kao hajku na Hrvatsku radio-televiziju. Znači, zaključak će biti ono što govorim da je imperija došla sada u poziciju da uzvrati udarce. Dobro je s druge strane da se čak i zna da je pozicija mnogih na Hrvatskoj radio-televiziji bolja od pozicije ministra, zastupnika itd. i dobro je da se o Hrvatskoj radio-televiziji govori da bi se sutra govorilo o Saboru i obrnuto. Međutim, kada je riječ o ovom izvješću istina je da su prilike stabilizirane financijski, poslovno i da to više nije stranačka televizija kao što je bila do konca 99. godine. Da je to danas, govorim o televiziji, jedna respektabilna institucija uvažavana, znači respektirana i slažem se nema jačeg medija u ovom času na ovim prostorima. I isto tako, želimo barem u Klubu IDS-a da ta televizija očuva svoju neovisnost a ako je netko zainteresiran za tu njihovu neovisnost onda bi to trebale biti prije svega male stranke. Ja se slažem svugdje manje-više je tako pa i u Hrvatskoj da su ravnatelji u poziciji i da je to i politička funkcija. I znam isto tako da je vlast osjetljiva kada jedna vlast koja odlazi ostavlja im garnituru iz njihovog vremena, ali radi demokratskog imagea ove države mislim da je to dobro. Mišljenja sam isto tako da Hrvatskoj radio-televiziji u ovom času ne treba tutor. Hrvatska radio-televizija, slažem se, silno je podijeljena. Navodno da se tamo prikuplja danas neka peticija protiv onih "200 privilegiranih". Međutim, 2007. ponovo će netko pokrenuti smjenu, ponovo će netko žaliti, drugi će aplaudirati i na toj televiziji i u Saboru. Inauguriramo na neki način neću reći teror ili nasilje ali sigurno nešto što nije dobro za Hrvatsku. Ovo što se dešava može biti dobro samo za onog tko preko Hrvatske radio-televizije želi si pripremiti teren za naredne izbore. I utoliko sam mišljenja, gospodo sa televizije, da Sabor treba integralno pratiti u onom vremenu od 9,30 do 13,30 kada nema neke gledanosti i da treba pratiti sve bitne teme, da Sabor se ne smije lišiti prijenosa. Jednom riječju, između ovoga doma i hrvatske javnosti ne treba u tom intervalu nikakvog kako se kaže posrednika. Znači, protiv smo smjena na Hrvatskoj radio-televiziji iako nam je s druge strane pa na neki način i drago da se progovori o televiziji i iz drugog kuta. I isto tako želim uvjeriti sve pa i gospodu sa televizije da barem zastupnici u ovom domu nisu zadnje smeće u ovoj zemlji jer su mnogi u boljoj poziciji od saborskih zastupnika, pa i oni za koje su se ili za koje se to ne, pa i za one koji nam dijele te moralne lekcije ali to želim reći ako discipliniramo Hrvatsku radio-televiziju onda ćemo pogaziti osnovne vrednote Ustava, slobodu riječi, neovisnosti, nepristranosti.
Hvala lijepa, gospodine zastupniče. Predsjednik Kluba odnosno potpredsjednik Kluba HDZ-a me izvijestio da zastupnici Kluba HDZ-a odustaju od niza ispravaka koje su imali na ovo izlaganja. Na to će se osvrnuti u ime kluba Andrija Hebrang. Gospodine Lončar, izvolite!
/Govornik nije uključen, ne čuje se./
Da, vi niste u svezi s Klubom HDZ-a. Izvolite!
Gospodin Kajin reče ovako "Ovako se ne može u Europu.". Gospodine Kajin, to je potpuno netočno ali je točno da sa ovakvim zakonom kojeg ste vi donijeli, kojeg ste branili svim silama ne može se u Europu jer civilizirana, kulturna i demokratska Europa ovakvu lakrdiju i nakaradu od zakona ne pamti. Gospodine Kajin, ja znam kako ste vi jučer govorili. Ja znam da vi funkcionirate po sistemu kako vas se navije. Očito danas je u vama drugi program od onog jučerašnjeg. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSLS-a, DC-a, LS-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić pet minutna rasprava.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo, kolegice i kolege! Kažu da ne valja biti prorok i da je najteže prorok biti u vlastitoj sredini, ali evo pokušat ću biti i prorok i optimističan da poslije ove rasprave ništa više neće biti isto. I možda da kažem narod je pametan, neki puta narod treba i citirati ali ne samo citirati nego i ponašati se sukladno njihovim maksimama. Kažu "Nije svako zlo za zlo.", pa tako i čitav niz ovih rasprava koje možda i nisu mnogo puta bili na jednoj razini jednog građanske demokratske pristojnosti ipak su dovele do toga da će doći do onoga velikoga otrežnjenja. I mislim da je to dobro i da jednostavno kako je kolega Žužul član programskog vijeća u svom dopisu upravo za sve optužio postmodernu da će ipak, da će mu nešto od toga i naučiti. Ono što ja na neki način moram i pohvaliti Hrvatsku televiziju da gotovo malo koja javna televizija u svijetu tako na jedan način se usudi otvarati mnoga mjesta, traumatična mjesta naše bliže i dalje prošlosti. To gotovo poneki puta graniči sa mazohizmom ali vjerojatno smo mi po tome jedan od izuzetnih naroda u Europi i svijetu. Evo, jučer sam također isto imao prilike gledati, emisija se zove "Drugi format", razgovaralo se o tome da li ona "Ježeva kućica" Branka Ćopića treba biti dio obvezne lektire ili ne. Isto je išlo po onome starom dobrom principu isključivosti a to je da se zapravo zovu gosti koji su trebali biti na dva suprotna pola, pa s jedne strane smo imali lingvista Škiljana, profesora Matejića i gospođu Brozović koja se isto na kraju nije ponašala kao druga strana nego je pokušavala biti vrlo korektna. I onda se zapravo dogodi to da jedan od gostiju se referira na a ima, nitko ga ne cenzurira, on govori zapravo o toj situaciji koja se javila u Hrvatskoj, optužuje tu hrvatsku kulturu za ksenofobičnost, isključivost i za uskogrudnost a on zapravo na toj istoj Hrvatskoj televiziji govori i to se smatra najnormalnijim. A ja se opet pitam i urednika i dalje a što je sa svima onima nama koji recimo smatraju da, koji ne korespondiraju sa duhom "Ježeve kućice" i koji misle da "Harry Potter" ili neki drugi tekstovi na puno bolji način označavaju taj duh koji bi ne znam, s kojim omladina, mladost ili djeca u Hrvatskoj ovoga momenta korespondiraju. Ali to je ta naša situacija i upravo ta situacija ili/ili te isključivosti dovodi do onoga o čemu sam ja govorio a to je da poneki puta je taj osjećaj straha u meni a to je da je parlamentarizam u opasnosti, ne zato što doista postoje neke političke snage koje će ga ukinuti. Nikome pametnome i mudrome tako ne pada na pamet. Ali neki puta čini mi se da propuštamo na pravi način očitati vladajuće znakove ulice. A kad kažem ulice ne mislim ništa … [[Govornik se ne razumije.]] nego zapravo javnosti koja upravo zapravo smatra da su političari u ovom našem društvu krivi za sve. Mislim to bi bilo vrlo jednostavno, onda bi se, te problemi se rješavaju na način na izborima. Izbori su zapravo to jedno mjesto gdje može doći do određenih političkih promjena, do uspostavljanja nekih novih odnosa u Parlamentu, u društvu, ali iz te činjenice ne smije, ne smijemo si preuzeti ništa više osim toga da, ne znam, pripadamo poziciji ili opoziciji u Parlamentu, a još manje ne znam da bismo na jedan, na jedan neprimjeren način kreirali odnose oni koji pripadaju drugim segmentima društva kao što je i to javna televizija. Zato kažem: ova rasprava ipak će dovesti do otrežnjenja. Ona će, ona će, ona pokazuje i pokazivala je da, da vrlo teško suspendiramo taj duh totalitarista. Ja sam uvijek i uvijek govorim i on nije, na njega nisu imuni niti lijevi niti desni, a bogami niti liberali. Svatko bi zapravo želio da njegova slika i lik i djelo bude kudikamo odnosno bolji, ljepši način prezentirano, ali budimo svjesni da to, da to nije dobro i da doista taj princip objektivnosti, princip profesionalnosti i princip čuvanja digniteta je nešto što bi moralo biti i naša politika i naš stav …
Hvala lijepa.
Ali isto također i stav i stav
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Novinarske i hrvatske javne televizije… [[Govornik se ne razumije, govornici govore uglas.]]
Kolega Kramarić reče da je parlamentarizam u krizi. Kolega Kramariću nije točno. To vi znate isto kao i ja. Doduše postojala je mogućnost da to bude, ali onaj koji je govorio od ovog Parlamenta da je cirkus taj više uopšte ne može da dejstvuje i nije čak ni šef poslanički klub. Hvala lijepo.
I Klub zastupnika HDZ-a. Petminutna rasprava, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dva dana raspravljamo o ova dva izvješća Hrvatske radio-televizije i možemo se pitati je li to puno ili malo? Nekima je puno, meni je malo i nama je malo jer nismo čuli nijedan odgovor na naša postavljena pitanja. Mi i dalje ne znamo kolike su plaće pojedinih dužnosnika? Kolike su naknade i različita primanja autora pojedinih emisija? Mi dalje ne znamo zbog čega je financijsko izvješće onako katastrofalno loše kao što jest? Ne znamo zbog čega Hrvatska televizija nije izvršila zakonske obveze plaćanja ni poreza ni doprinosa niti novca kojeg je trebalo uplatiti temeljem Zakona o elektroničkim medijima i Zakona o Hrvatskoj televiziji. No ipak nešto znamo. Uspjeli smo dešifrirati metode kojim Hrvatska televizija utječe na dva osnovna pravca usmjeravanja jednog društva. Kako formira javno mišljenje i kako vrši javnu edukaciju? Vrlo promućurno i vrlo promišljeno. Metode koje primjenjuje pri tom su znane već desetljećima na ovim prostorima. Sada su nešto uvijene u neovisnost medija, u nevladine udruge i slične ovitke. Koje su to metode? Prva metoda je kod iznošenja vijesti krivotvori. Kako se krivotvori vijest? Tako da primjerice na uzorku od mjesec dana izvješća na našoj televiziji, javnoj televiziji iz ovog Sabora HDZ-a sa koalicijskim partnerima naprama opozicije su 1:5. To je tek toliko da se krivotvori slika događanja u Hrvatskom saboru kao u vrhovnoj zakonodavnoj vlasti. Krivotvori se i tako da se u gospodarstvu govori negativno a da se pozitivni ne ističu primjeri. Krivotvori se i tako da nema mjesta mladim hrvatskim znanstvenicima koji postižu svjetske uspjehe pa te rezultate gledamo na svjetskim televizijama, ali naravno u vodećim emisijama kao što su vijesti na Hrvatskoj radio-televiziji hrvatski mladi znanstvenici su tabu tema. O Vladi i njezinom radu osobno sam se uvjerio dok sam bio njezinim članom i potpredsjednikom jedna stvar i jedna priča, ono što se odigralo u Vladi, druga priča ono što vidimo na HTV dnevniku. To su dvije različite vlade. Druga metoda je prešuti. Prešuti milenijsku konferenciju u New York-u na kojoj predsjednik Hrvatskog sabora gospodin Šeks, drugi čovjek u državnoj hijerarhiji drži govor. Vidjeli smo ga na nekim vanjskim televizijama, ali ga nismo vidjeli na domaćoj televiziji. Treće je podcijeni. Podcijeni Dan neovisnosti jer je to u Dnevniku tek četvrta vijest. Slijedeća metoda je uništi. Uništi sa svojim izvješćem hrvatsko gospodarstvo. Gospodin Šprajc koji daje lažne podatke u Dnevniku o "Sunčanom Hvaru" a sada kada je briljantno izvršena transformacija i privatizacija dala odlične rezultate "Hvar" je, "Sunčani Hvar" je tabu tema. Isto tako vrijedi i za PIK Belje. I na kraju peta metoda je prekroji, prekroji sve ono što je dobro u ono što ne valja. Koja je poruka? Živite u zemlji koju ste si sami stvorili, a ne valja vam. Sva je sreća da je razlika između neistina koje gledamo i životnih istina takva da to ipak prosječni stanovnik i gledatelj može procijeniti. Naime centralna emisija u kojoj se ovo sve događa i ovi primjeri koje sam ovdje argumentirano naveo a još šire u svojoj osobnoj raspravi za koju sam imao više vremena, centralna emisija je naš Dnevnik. Što mi od Dnevnika očekujemo? Da daje dnevne vijesti kroz prizmu Božje dnevne svijetlosti koja kaže istinu. Nažalost te vijesti su najčešće mračna krivotvorina, najčešće mračne neistine, mračna prekrajanja stvarnosti pa evo ja koristim priliku predložiti da se naš centralni Dnevnik preimenuje u "mračnik". Jer bi puno više odgovaralo onome što na njemu čujemo i vidimo.
Hvala lijepa.
O svemu ostalom u zaključcima koje smo predali predsjedniku Sabora.
Hvala lijepa [[Upadica: Hvala i vama.]] Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani kolega Hebrang u svom žaru govora kao jedan od ljudi koji su kumovali tzv. javno-privatnom partnerstvu koji veze nema sa javno-privatnim partnerstvom u smislu kako … [[Govornik se ne razumije.]] Europska unija spomenuo je da ono u Sunčanom Hvaru dalo senzacionalne rezultate. To ćemo kolega Hebrang tek vidjeti. Dakle ja bih vas molio da se govoreći suzdržite od senzacionalnih rezultata jer ispravljam navod da to nije senzacionalni uspjeh jer ćemo tek vidjeti je li bio uopće uspjeh, a pogotovo je li bio senzacionalan?
I poštovani zastupnik Pero Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Također ispravljam uvaženi gospodine predsjedniče netočan navod uvaženog kolege Hebranga koji je rekao da je privatizacija Sunčanog Hvara dala briljantne rezultate. Kakvi briljantni rezultati kad nema ni propisa o javno-privatnom partnerstvu na što smo ukazivali i Vlada priprema propis. Nemojmo pretjerivati. Hvala.
Završni osvrt gospodin Zdenko Ljevak, predsjednik Programskog vijeća HRT-a.
Gospodo trebalo je sjediti i slušati. To je, to sam sam izabrao i moram priznati s ponosom, s ponosom sam slušao vaše kritike i one dobronamjerne i one paušalne ali ja bih rekao i one poučne koje će ovo Vijeće kome ću, koje ću Vijeću preporučiti kao zapravo čini mi se put kako i dalje raditi na tome da naša javna televizija postaje i dalje i nacionalna. Dakle moj zadatak je zakonski ograničen. Ja sam ovdje prozvan, odgovorit ću bez razlike na, ja osobno pa ću imenom i dalje nastaviti. Nije Vijeće dalo nikakvo falsificirano izvješće ovom Saboru. To je jedna teška kvalifikacija. Dakle Vijeće je izvješće mjesec dana o njemu raspravljalo, dva puta je sjednica bila sazvana. To izvješće je, to izvješće je usvojeno. Pet minuta prije nego što je došlo na usvajanje dakle … [[Govornik se ne razumije.]] dobili smo telegram odnosno faksom ovaj sad naputak koji je ovdje iznesen i nema razloga da ga svi članovi Sabora ne dobiju. Mislim to je javno, on je sastavni dio zapisnika. On je, on je na mail, na stranicama televizije. Prema tome on se nije krio. Ali odluka donesena, ta, to izvješće posebno izdvojeno izvješće je pročitano na vijeću, komentirano i poslije toga je glasovano. Hoću reći da je izvješće koje se ispred vas nalazi je legitimno donešeno na vijeću. Moram ovdje reći da ja se ne osjećam žrtvom Zakona o HRT-u, niti se osjećam žrtvom zakona, bilo kojeg zakona u Hrvatskoj jer te sve zakone je donio ovaj Sabor i ja dok sam na ovom mjestu, mislim i svi vi i svi građani Hrvatske su se dužni držati zakona. Dakle, ja sam odgovorio na ime i prezime gdje sam osobno kao osoba prozvan. Kao predsjednik vijeća moram reći da je izuzetno je mučno, za mene neuobičajeno ovoliko biti na jednom mjestu, ali ja vam moram priznati i poučno. Puno dobrih primjera, ovih prigovora je bilo koje će sigurno koje će, o čemu će vijeće razgovarati i jedna od točaka dnevnog reda na jednoj od narednih sjednica ja ću predložiti pitanje hoće li se usvojiti, mislim da nema razloga da ne, će biti i raspravo o Saboru. Mislim da ona može puno pomoći na način da Hrvatska televizija bude snažnija, jamnija i nacionalnija. Ne mislim da članovi vijeća ne mogu razgovarati ovdje su, ja sam to notirao citirane fonogrami članova vijeća, pa dozvolite da je nas 11, da svaki član vijeća može razgovarati, ali vijeće se očituje svojim odlukama. Prema tome, nije donešena odluka niti je prihvaćeno mišljenje, ali znate 11 ljudi je kao što je vas 152 svak razmišlja na svoj način. Tim želim zaštiti dignitet članstva vijeća, ne ime i prezime. Međutim, moram reći dok sam u ovoj funkciji na koju ste me ponovno i time vam zahvaljujem izabrali i vijeću koje me je jednoglasno prihvatilo, dakle želim časno i pošteno odraditi posao predsjednika vijeća. Neću pasti ni pod utjecaj, niti sam takav čovjek ni jedne ni druge strane, kako ste vi ovdje često govorili, lijeva ili desna. Za mene postoji strana zakon i za mene postoji interes hrvatske javnosti koju mi kroz zakon predstavljamo. Dakle, ja i dalje ću štiti dignitet prava uređivanja programa novinarima i urednicima, ali moram priznati i već sutra kad imamo sjednicu u 10 sati ćemo zatražiti i očitovanje na ovu raspravu naših čelnih ljudi koji su ovdje. Kako vidite, prvi put je u zamolbi na prijedlog su došli ljudi koji i stvaraju program. Jedni nude, korigiraju, prihvaćaju dio, dio zahtjeva Programskog vijeća i na takav način se stvara program. Demokratsko pravo formiranja programa ne može uzeti nitko ni novinaru, ni uredniku, ali može nešto drugo. Može tražiti jednu maksimalnu odgovornost i ovdje moram priznati sam posebno podcrtao raspravu gospodina Krešića. Ta jedna … [[Radi predsjedničkog zvona govornik se ne razumije.]] bi svaka profesionalnost i odgovornost da izrečene riječi, za izrečene riječi to može biti, oprostite, ako sam vas krivo nazvao, oprostite Ćosić, da. Molim, isprika, ali ne znam ja imena svih zastupnika. To je nešto što je ako ste temeljito pročitali izvješće vijeća je nešto na čemu mi inzistiramo. Ali na to inzistiranje mi imamo sad, nakon tri mjeseca, dakle presjek onoga što smo mi odobrili, odnosno gdje smo se usuglasili kad je u pitanju Programsko vijeće i na to je prilika kad će se onda članovi vijeća očitovati, vidjeti jel' se provodi ono što smo dogovorili, što smo odobrili i na koji način. Ja osobno mislim da Hrvatska radiotelevizija nije crna, nije takva kakva se ovdje kroz raspravu oslikala ali je televizija televizija na kojoj treba u prvom redu kadrovski puno raditi. Investicije od luksuza pretvarati i uključivati ili ubacivati u kadrove i time stvarati snažnu poziciju ili pretpostavku kvalitetne televizije. Pa ako se, ako pročitate naše razgovore i pojedinačno onda ćete i to naći gdje tražimo da se sredstva, čak i kod odvajanja ili prihvaćanja proračuna traži da se više sredstava ulaže u edukaciju kadrova. Ali mi tražimo i odgovornost. Novinarska odgovornost je jedna razina. Urednička Boga mi puno veća. A da ne kažem hijerarhijski dalje. Ovo vijeće je biralo glavnog ravnatelja i kako znate ravnatelje i direktore programa i informativni program. Ovo vijeće će na takav način funkcionirati i dalje, ali će tražiti od tih ljudi koji su birani da temeljito, ne da utječe rasprava na ovom Sabor na njih, ali da ih temeljito prouče i vidjeli ste da u našem jednom od zaključaka stoji da se zadužuju Programski odbor, odnosno čelni ljudi da odgovaraju na postavljena pitanja koje dobivaju na televiziji. Koliko to radi ili ne radi, shvatio sam ovdje da nije bilo odgovora, to će morati preuzeti na sebe. Ja mislim i time ću završiti da naša Hrvatska radiotelevizija će ići dobrim putem, da ima pomaka. Ne može se reći malo se o pozitivnim stvarima govorilo, da ima pomaka od prije 2 godine, da očekujemo pomak u narednoj godini i ta jedna transformacija je dug put. Da li može biti brže? Mislim da može, ali tu brzinu će morati preuzeti rukovodstvo, čelnici programskih čelnika na televiziji i radiju. Hvala vam na dobrim namjerama. Žao mi je da to govorim ovako, žao mi je da nema ovdje ispred mene 152 zastupnika. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodin Ljevak je rekao, ja se ne osjećam žrtvom ovoga zakona kao ni bilo koga drugoga zakona. Gospodine Ljevak, to nije točno.
Kako se gospodin Ljevak osjeća to je njegova stvar, a to nije ispravak netočnog navoda.
Kako nije?
Ne možete ispravljati njegove osjećaje. Hvala lijepa. Da, osjećaji su neispravljivi.
Pa dobro, ali to sam mislio sad obrazložiti to, tu netočnost. No dobro.
Ne, da, ali osjećaji se ne ispravljaju.
U redu.
Poštovani … Imamo završni osvrt, glavni tajnik, glavni ravnatelj HRT-a Mirko Galić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Poslije dvodnevnog dugog i napornog rada, poslije rasprava koje su bile veoma kritički usmjerene, koje su više tražile slaba mjesta na Hrvatskoj radioteleviziji nego što su tražile neke pozitivne točke s kojima bi se mogli dalje lansirati u našem razvoju, teško je biti kratak i koncentriran. No vrijeme koje mi je određeno je ograničeno, sposobnost koncentracije nije neograničena, ja ću pokušati odgovoriti na ono što mi se čini da je bitno. U pet godina koliko izlazim pred saborske zastupnike, ova rasprava je bila ne samo najdulja nego je bila i drukčija od prethodnih. Ona je drukčija gleda li se i sada raspored u sabornici gdje skoro pa jedne polovice zastupnika nema. Ona je bila drukčija jer je angažirala vjerojatno dvije trećine ili jednu dobru trećinu zastupnika, ona je bila drukčija i po tome što je iskristalizirala veliko nezadovoljstvo političke većine programom i poslovanjem, odnosno odnosima na Hrvatskoj radioteleviziji. Ja na to želim odgovoriti ne zato da se postavljam obranaški nego zato da dadem istinu iz svoga ugla. Hrvatska radiotelevizija je u ovom periodu kao i u 2004. godini funkcionirala kao stabilan sustav koja je proizvodila program prihvaćen od naše publike i povoljno i pozitivno valoriziran od struke. U toj godini kao i prethodnim godinama, kao i u ovoj godini i kao i u sljedećim godinama bez obzira što će se dalje događati sa HRT-om, bilo je ne malih, većih ili manjih promašaja, pogrešaka, incidenata. Nije čudno da se u medijskoj kući koja dnevno proizvodi više od 250 sati radijskog programa, on je dobio skoro unisone pohvale i taj dio sustava je pod ingerencijom ravnateljstva u istoj mjeri u kojoj je to i program Hrvatske televizije, dakle bez operativnog utjecaja, bez operativnog miješanja sa jednom načelnom općom odgovornošću. U toj kući se dnevno proizvodi više od 55 sati televizijskog programa. Teško je postići savršenstvo koje bi zadovoljilo sve, pogotovo što je Televizija izložena najpažljivijem gledanju ne samo publike, stručne publike nego i svih koji se smatraju publikom, a smatraju se stručnim za ocjenjivanje programa. U tom periodu, dakle periodu stabilnosti i razvoja Hrvatska radiotelevizija je ostvarila potpunu modernizaciju svoga tehnološkog parka. Netko može govoriti da je digitalizacija samo dobra forma, dobar izraz. Digitalizacija je budućnost i Hrvatska radiotelevizija je u tom trokutu proizvođača emetora, dakle distributera prijenosnika i primalaca ili primatelja slike odnosno tona otišla najdalje. Mi smo na europskoj razini razvoja. Nešto je ovo rukovodstvo za to i zaslužno. U programu u tom periodu mi smo postigli određene pomake koje svi priznaju bez obzira na kritike koje se mogu izreći, priznaju promatrači, priznaje publika. Činjenica da je institucija Televizije i institucija Radija poslije Crkve, prije Predsjednika Republike i prije vojske na listi institucija kojima vjeruju mladi, a da je među odraslim stanovništvom Predsjednik Republike i vojska ispred, dakle da smo na 4. i 5. mjestu govori o tome da se nešto dogodilo i da to povjerenje nije besplatno, nije nezasluženo i nije darovano. Ono je ostvareno vjerodostojnošću programa na kojemu inzistiramo. Problemi i promašaji kojih ima, neprofesionalnosti kojih je bilo, kojih ima i koji će na žalost biti, osim ako ne mislimo da je moguća bezgrešna Televizija, a bezgrešna Televizija je po definiciji loša televizija. Greška pak ne smije biti sistem i ne smije biti cilj, ona se može dogoditi ali ne smije se događati zato što grešci težimo. U tom periodu smo ostvarili samostalnost od političkih i financijskih vlasti. Koliko je god bilo ovdje sumnje da li veliki oglašivači diktiraju programe i uvjetuju svoje mjesto u njemu, ja vam odgovorno kažem svjestan što govorim, ne odlučuju, ne utječu i ne mogu utjecati. Program, informativni program i program u cjelini je slobodan od svih vanjskih utjecaja, ali ono što mi tražimo, ja u tom smislu podržavam sva ona izlaganja koja sam ovdje ova dva dana slušao, jest da se mora dignuti na toj razini slobode i samostalnosti i razina profesionalnosti i odgovornosti, ona ne zadovoljava. Mi imamo mnogo primjera koji o tome govore, nekih drastičnih, nekih koji izazivaju veliki interes i nekih koji prolaze nezapaženo sa malim interesom. Često je spominjana riječ: "promjene". Televizija se mijenjala. HRT se mijenjao. Mijenjao se u organizaciji koja sada do kraja ove godine ide na međunarodni javni natječaj jer želimo novu organizaciju i novu informatičku podršku. Ona se mijenjala u programu, siguran sam da je išao na bolje. Uostalom ako pogledate npr. i to je samo jedan od kriterija, gledanost u ponedjeljak u veče koju imam danas na stolu, od prvih 16 najgledanijih emisija svih 16 su HTV-a. Od 43 emisije, najgledanije 34 su HTV-a. To nešto govori o odnosu publike i Hrvatske televizije. On je čvrst. On se na nečemu zasniva, na kvaliteti programa, na vjerodostojnosti programa i na tome treba više raditi i otklanjati one neprofesionalnosti koje ugrožavaju i kvalitetu i razinu slobode i ukupnu svijest o Hrvatskoj televiziji. Ako se hoće promjene u pravcu veće slobode, veće odgovornosti, veće neovisnosti, veće i bolje profesionalnosti i čvršće, jasnije odgovornosti u tome se može računati na institucije Hrvatske radiotelevizije koje će na osnovi ove rasprave donijeti određene zaključke, odluke i o nekima koje se tiču pitanja koja su ovdje postavljena izvijestiti i Predsjedništvo i predsjednika Hrvatskoga sabora. Ako se hoće racionalizacija poslovanja, bolji učinak i bolja upotreba novca, ne samo novca naših pretplatnika nego i novca koji se ostvaruje na tržištu od reklama i na tome je pritisak i Sabora i javnosti dobro došao. Mi u tome imamo što raditi. Ako se hoće konačno promjene kako se to kaže kadrovske ili promjene u vodstvu i to je moguće, postoji za to procedura i po toj proceduri se sve može učiniti. Međutim ja želim još na kraju reći sljedeće. Budući da se postavlja pitanje prihvatiti ili ne prihvatiti izvješće o programu, odnosno o radu Programskog vijeća, prihvatiti ili ne prihvatiti Izvješće o poslovanju. U 2000. godini Hrvatska radiotelevizija je imala 265 milijuna gubitak. Otada je pokriveno 198 milijuna. U tom periodu Hrvatska radiotelevizija je u rezervacije uložila ili odredila 228 milijuna. Dakle, ukupno je 426 milijuna ostavljeno za konsolidaciju financijskog poslovanja. U tom periodu je uloženo u razvoj, u investicije oko 580 milijuna. Jedno s drugim milijarda u razvoj, u konsolidaciju, u stabilnost kuće da bi ona mogla imati ovo što ima. Ako je to baza, podloga, rezultat za negativni sud, i to je moguće, o tome vi odlučujete. Mi smo nastojali predočiti vam podatke za što bolju i ispravniju odluku. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Gospodine predsjedniče, zaista mi je jako žao što želim i moram ispraviti netočan navod gospodina Galića koji je ustvrdio, citiram: "mi smo na europskoj razini kvalitete". Nakon dva dana rasprava, vjerujem dobronamjernih, konstruktivnih, iz kojih se nešto moglo naučiti, profitirati kako bi se promjene na Hrvatskoj radioteleviziji mogle voditi u interesu Hrvatske radiotelevizije, u interesu hrvatske javnosti, u interesu hrvatskog društva. Ako zaista niste uspjeli iskoristiti ova dva dana da bi neke važne, vrijedne poruke o tome da Hrvatska televizija može i mora bit profesionalnija, kompetentnija i odgovornija, da mora imati korektniji odnos prema temeljnim društvenim vrijednostima kao što su Domovinski rat, hrvatska znanja, itd. Onda moram reći da mi je žao i da sumnjam da je sve ovo imali smisla. Hvala lijepa.
Hvala. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Nadam se da moj prijatelj Mirko ovo neće shvatiti osobno, ali da kažem o čemu se radi. Gospodin ravnatelj je rekao: "odgovorno tvrdim da veliki oglašivači ne određuju program niti to bilo čime uvjetuju", završen citat. To je potpuno netočno. Jučer, moj dragi Mirko kaže ovako. Citiram: "ja nemam nikakve operativne ovlasti nad programom", završen citat. Jedno isključuje drugo. Ovdje tvrdite da to nije točno, ovdje da nemate nikakve ovlasti. Ali no dobro. Hvala vam kao ravnatelju Hrvatske televizije što ste ignorirali najviše zakonodavno tijelo Hrvatske države ne odgovorivši na pitanja koja smo vam postavili. Kolike su plaće ljudi, novinara sa posebnim ugovorima, voditelja dnevnika i urednika specijaliziranih emisija? Hvala lijepa.
Treći ispravak, poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepo. Ja ispravljam netočan navod da se gledanost Hrvatske televizije temelji na kvaliteti programa. To je posve netočno. Ako je i porast gledanosti on se vjerojatno temelji na senzacionalizmu. Jer znate li tko je bio u bivšoj Jugoslaviji najslušanija pjevačica? Lepa Brena. Mislite da je bila kvalitetna? A danas će to biti uskoro Ceca. Mislite li da je Ceca kvalitetna? Ne. Vaša gledanost se ne temelji na kvaliteti programa nego samo na senzacionalizmu.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ova dva izvješća. Hvala glavnom ravnatelju HRT-a Mirku Galiću i predsjedniku Programskog vijeća, gospodinu Zdenku Ljevaku na podnijetim izvješćima i sudjelovanju u raspravi. Sabor će glasovati o Prijedlogu zaključaka koji su izrađeni od strane kluba HDZ-a. Da li još od nekih klubova, ne znam. Zacijelo sutra.
Idemo na glasovanje o Izvješću o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programima Hrvatske televizije i HTV-a u razdoblju od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. godine. Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, u ime kluba SDP-a tražim stanku od 10 minuta kako bi se klub konzultirao oko glasovanja o ovoj točki HRT.
Hvala lijepa. Stanka 10 minuta.
Nastavljamo sa sjednicom. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici! Nakon kratkih konzultacija u klubu želimo se očitovati o predloženim zaključcima o kojima će se ovdje danas glasati. Držimo da su ovi zaključci nastavak pritisaka na slobodu javne riječi, neovisnost HRT-a, ustvari atak na Zakon o HRT-u i televiziju. To je potvrda naših najcrnjih slutnji o tome da se sloboda javne riječi, javna televizija i sva načela propisana zakonom stave u službu jedne politike ili politikanstva. Što se tiče zaključka koje negira djelovanje Vijeća o HRT-u u skladu sa zakonom mislimo da je suprotno od toga. Svi dobronamjerni koji su čitali izvješće mogu vidjeti da izvješće sadrži činjenice o tome da je vijeće upravo nadziralo provedbu programskih načela i obveza utvrđenih zakonom i da je upozoravalo mnogo puta i u mnogo stvari i glavnog ravnatelja i direktore programa i glavne urednike što se ovim zaključcima osporava. Drugim riječima, ignorira se samo izvješće. Isto tako, zaključak koji ukazuje na neprofesionalno i nezakonito poslovanje HRT-a ustvari je zloupotreba i izvrtanje činjenica i samih financijskih izvješća i revizorskih izvješća, osporavanje izvješća nezavisne revizije što držimo politički neprihvatljivim. Takva osporavanja mogu se dogoditi isto na temelju zakona ali onda trebaju za to postojati argumenti. Kolegice i kolege, mi ne možemo glasati za ove zaključke kao što se nećemo pomiriti sa time da se Hrvatska radio-televizija, sloboda njenih novinara, urednika i čitave kuće stavi pod čizmu politiku ili pod bilo čiju čizmu.
Dame i gospodo, molim vas. Idemo na glasovanje. Imamo dva zaključka. Jedan se odnosi kao što sam iznio na Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programima HRT-a za razdoblje od 30. lipnja 2004. do 11. srpnja 2005. godine. Dajem na glasovanje zaključak koji je predložio Klub zastupnika HDZ-a. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. [[Upadica se ne čuje.]] Ne radi? [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Ponovit ćemo glasovanje. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Treba samo čvršće pritisnuti. Rezultat? Sa 67 glasova za, 10 suzdržanih i 41 protiv usvojeni su predloženi zaključci.
Imamo još jedan prijedlog zaključaka. To je Izvješće Ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2004. godinu sa izvješćem neovisne revizije o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja za 2004. godinu. Dajem na glasovanje zaključak koji je predložio Klub zastupnika HDZ-a. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 68 glasova za, 10 suzdržanih i 40 protiv usvojen je i ovaj prijedlog kluba zaključaka.