Hvala lijepa poštovani g. predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Kao i u prvom čitanju, podsjetnik vezan za ovo iznimno važno pitanje, dakle pitanje nestalih i nasilno odvedenih osoba u Domovinskom ratu nesumnjivo je najaktualnije humanitarno pitanje u RH i zbog toga je ova Vlada pristupila izradi Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu. Hrvatski sabor je na sjednici 5. travnja 2019. g. donio zaključak kojim se prihvaća prijedlog zakona. Uvažavajući primjedbe i prijedloge između prvog i drugog čitanja, pripremili smo konačni prijedlog zakona u kojem su nastale određene nomotehničke izmjene. Na današnji dan nepoznata je sudbina 1892 osobe, podsjećam da je prilikom prvog čitanja i predstavljanja prijedloga zakona taj broj iznosio 1903 osobe a nakon provedenih identifikacija broj se smanjio za 11 osoba, podsjetnik da je 411 zahtjeva za traženje posmrtnih ostataka smrtno stradalih osoba i da je od 1892 osobe njih 436 sa statusom hrvatskoga branitelja, Osnovni razlozi za donošenje ovog zakona su pravna disperziranost koja otvara mogućnost pojave pravnih praznina i neispravne interpretacije postojećeg pravnog okvira, nemogućnost provedbe aktivnosti za koje nismo imali uporište u postojećem pravnom okviru, potreba jasnog i jednoznačnog određivanja nadležnosti koje je od osobitog značaja u odnosima sa susjednim državama te zakonsko uređenje prava nestalih osoba i njihovih obitelji da saznaju sudbinu svojih nestalih članova. Preporuka je ovo i brojnih međunarodnih mehanizama, instrumenata iz područja ljudskih prava. Konačnim prijedlogom zakona utvrđujemo zakonodavni okvir rješavanja pitanja nestalih i nasilno odvedenih osoba u Domovinskom ratu, budući da u RH nema jedinstvenog zakona koji uređuje prava osoba nestalih u Domovinskom ratu i njihovih obitelji da saznaju sudbinu svojih nestalih članova te postupak njihovog traženja. Konačnim prijedlogom zakona uređuju se svi segmenti postupka traženja nestalih i smrtno stradalih osoba, vođenje evidencije nestalih te svih ekshumiranih i identificiranih osoba, nadležna tijela za provedbu zakona i njihov djelokrug, suradnja s drugim državama, međunarodnim organizacijama i udrugama te prekršajne odredbe. Predloženo zakonsko uređenje ne predviđa materijalna prava na osnovu nestanka člana obitelji već su ona regulirana Zakonom o Hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji i Zakonom o zaštiti vojnih i civilnih invalida Domovinskog rata. Ovim zakonom propisuje se temeljno pravo članova obitelji da im se omogući istina o sudbini njihovih nestalih članova. Ono što smatramo vrlo važnim je odredba da je traženje osoba nestalih u Domovinskom ratu i posmrtnih ostataka smrtno stradalih obveza RH. Cilj ovog zakona je osigurati djelotvoran okvir rada kako bi pridonijeli učinkovitosti procesa traženja osoba nestalih u Domovinskom ratu. Po prvi puta jasno i jednoznačno određuju se tijela nadležna za traženje nestalih osoba i propisuje djelokrug njihovog postupanja. Takvo određenje nadležnosti od posebnog značaja je i u odnosu sa susjednim državama. Posebno ističem kako je konačnim prijedlogom zakona propisano da je RH nadležna u traženju svih osoba koje su u trenutku nestanka ili smrtnog stradavanja imale hrvatsko državljanstvo ili prijavljeno prebivalište ili boravište na području RH te stranih državljana koji imaju status Hrvatskog branitelja. Nadležnost traženja nestalih stranih državljana koji nemaju status Hrvatskog branitelja jest država čiji je državljanin ta osoba sukladno svojim propisima i međunarodnim standardima. U navedenom slučaju RH sukladno međunarodnim standardima i nacionalnim propisima sudjeluje u traženju tih osoba na zahtjev tijela nadležnih za traženje nestalih osoba države čiji je državljanin nestala osoba. Konačan prijedlog zakona objedinjuje i propisuje sve aktivnosti u procesu traženja nestalih. Od prijave nestanka, prikupljanja i istraživanja saznanja o prikrivenim grobnicama, ekshumaciju, identifikaciju, suradnju s međunarodnim organizacijama drugih država i udruga obitelji registriranih u RH. Bilo je potrebno predvidjeti i provedbu aktivnosti za koje dosada nismo imali uporište u postojećem pravnom okviru, a to su mogućnosti pokretanja postupka traženja po službenoj dužnosti u slučajevima kada nema živućih članova obitelji, ekshumaciju, obradu i identifikaciju posmrtnih ostataka u slučajevima kada nema sumnji u nasilnu smrt ili je kazneni postupak okončan. Ponovnu ekshumaciju posmrtnih ostataka u slučaju opravdane sumnje u pouzdanost identifikacije. Po prvi put propisane su i prekršajne odredbe za tijela, organizacije, ustanove, kao i fizičke osobe koje ne pruže raspoložive informacije i dokumentaciju te potrebnu pomoć za rješavanje slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu. Jedina sadržajna izmjena u odnosu na prijedlog zakona odnosi se na Članak 1. gdje se briše zadnji stavak 3. koji je glasio, ovim zakonom dan 30. kolovoza proglašava se Danom sjećanja na nestale osobe kao spomendan u smislu zakona kojim se uređuju spomendani u RH budući da će se Dan sjećanja za nestale osobe regulirati općim Zakonom o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u RH. Gospođe i gospodo zastupnici vjerujem kako će, kako ćete ovako sveobuhvatno zakonsko rješenje prepoznati i podržati, te po prvi puta u RH donijeti Zakon o osobama nestalima u Domovinskom ratu. Hvala lijepa.
Hvala ministre. Imamo 3 replike. Prvi je poštovani kolega Grmoja. Izvolite.
Hvala. Poštovani ministre, znači javile su mi se obitelji znači nestalih osoba, iznijeli su nekakve njihove konkretne probleme koji nisu samo dio ovog zakona, znači imaju problem koji se tiče evo i tu apeliram i na Vladu, znači kad se govori o imovini, rješavanju imovinsko-pravnih pitanja, obitelji su prisiljene nestalu osobu proglasiti mrtvom da bi rješavali ta pitanja i oni predlažu da nestalu osobu bi trebale smatrati umrlom osobom tj. staviti je istu poziciju s umrlom osobom kad je riječ o gore navedenom pitanju, nije pitanje ovog zakona. Isto tako kad govorimo o traganju za posmrtnim ostacima, oni predlažu da se omogući osumnjičenicima da budu svjedoci pokajnici, tako je riješeno pitanje znači žrtava iz Sotina koji su na taj način znači i pronađene. Tako da evo da se razmisli o ovim prijedlozima.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Gospodine zastupniče vezano za prvo pitanje, dakle nije nužno proglašavati člana obitelji umrlim kako bi se ostvari status. To je odgovor na prvo pitanje, a što se tiče ove mogućnosti, dakle da osoba koja ima saznanja o sudbini na bilo koji način da svoj doprinos u informiranju o mogućim masovnim grobnicama ta mogućnost uvijek postoji, bilo u obraćanju izravno prema Ministarstvu hrvatskih branitelja ili bilo kojem drugom nadležnom tijelu.
Druga replika, kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Ministre ovim Zakonom o nestalim hrvatskim braniteljima ako se riješi i jedan naš nestali bit će uspješan zakon i ne vjerujem da je netko protiv toga zakona, međutim nije samo Ministarstvo branitelja i vaš ured koji se bavi ovim problemom ključ ove priče. Imamo Ministarstvo vanjskih poslova koje je dužno pratiti Srbiju u Poglavljima 23., 24. po pitanju pretpristupanja EU. Imali smo sjednicu Odbora za veterane gdje smo jednoglasno donijeli zaključak da donese se izvješće i da dođe ministrica, to je bilo 3.4., 19.4. nije došla, niti je dala izvješća jer ih očito nema, a obećao je predsjednik odbora da će biti za dan, dva i to nije ispunjeno. Znači, ovdje ne more samo Ministarstvo branitelja biti odgovorno, nego je [[Upadica: Hvala.]] odgovorna ministrica vanjskih poslova jer ne poštuje, [[Upadica: Hvala vam.]] ne poštiva odluke Vlade.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo gospodine zastupniče, podsjetnik dakle što je jedan od osnovnih razloga donošenja ovog zakona jest upravo to jasno definiranje nadležnosti svih tijela u RH što smo u ovom konačnom prijedlogu zakona i postigli.
I treća replika kolega Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, evo drago mi je da imamo novi Zakon o nestalim osobama u Domovinskom ratu, kojeg do sada nismo imali, ali ću vas podsjetiti do sada nismo imali zakon ali pukovnik Grujić je pronašao više od 80% nestalih osoba, što je evidentno. E pa sad, ako ćemo s novim zakonom poboljšati još taj postotak bit ću zadovoljan, ali moje konkretno pitanje bi bilo koliko smo u zadnjih 3 godine, u zadnjih 3 godine pronašli nestalih osoba u Hrvatskoj? U zadnjih 3 godine, a znamo prije 3 godine nam se predsjednica sastala na onom mostu sa gospodinom predsjednikom Vučićem i onako predstava za javnost, pričali su o nestalim osobama da treba to sve skupa aktualizirati. Pa me evo interesira koliko u zadnjih 3 godine smo našli nestalih osoba u RH? Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepa gospodine zastupniče, dakle podsjetnik i upravo cilj donošenja ovog zakona je kako bismo postigli okolnosti odnosno preduvjete kroz jasan pravni okvir i jasne nadležnosti. Vezano za rezultate rada u mandatu ove Vlade u protekle 3 godine prosjek rezultata pronalaska odnosno ekshumacije i identifikacije posmrtnih ostataka nestalih osoba ih Domovinskog rata je veći nego u proteklih 10 godina. Dakle, u skladu sa sposobnostima koje smo izgradili u kvalitetnoj suradnji svih međuresornih tijela, a ovim zakonom postižemo to da se vrlo jasno i precizno upravo definiraju i stvore preduvjeti za učinkovitost i pronalazak nestalih osoba.
Imao zahtjev za stanku, koliko sam shvatio. Kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepa. U ime Kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta jer se radi o vrlo bitnom zakonu i još jednom kažem ako ovaj zakon se provede i ako riješimo i jednu nestalu osobu iz Domovinskog rata ovo će biti uspješan zakon. Međutim, ministar je kazao da se ovim zakonom definiraju i ostala tijela koja će se uključiti ovdje sa člankom, ali Ministarstvo vanjskih poslova na čelu koje je ministrica Burić nije ispoštivalo odluku Vlade iz 2016. da se prati povjerenstvo o praćenju provedbe i mjerila o pregovaračkom Poglavlju 23., 24. Republike Srbije jer je bila dužna davati izvješća, jedni sastajati se 4 puta godišnje, a jedno izvješće minimalno davati znači slati predsjednici republike, ja sam poslao upit predsjednici republike, predsjednica republike je odgovorila da nije dobila niti jedno izvješće o praćenju 23. i 24. Poglavlja Republike Srbije što znači da ministrica ne radi svoj posao, da ne radi u interesu pronalaska naših nestalih i mi smo 3.4. imali sjednicu Odbora za veterane, tu je evo i kolega Culej, tu je kolega Đakić, tu su i ostale kolege gdje smo jednoglasno tražili izvješća o praćenju Srbije o ulasku u EU. Rečeno je na idućoj sjednici, ministrica nije došla 19.4. na sjednicu, rečeno je da će biti sutradan, da je bila zauzeta, nije došla, što znači ona omalovažava i odluku Vlade iz 2016. i ona ne prati Srbiju 23., 24. Poglavlje pred pristupanju u EU. Ona ne radi u interesu Hrvatskog branitelja, ona ne radi interesu obitelji, ekshumacije i pronalaska tih naših nestalih osoba, ona krši odluke Vlade, ministrica vanjskih poslova radi protiv interesa naš hrvatskih građana tj. hrvatskih [[Upadica: Vrijeme.]] branitelja ministre.
Hvala vam lijepo. Odobravam stanku, nastavljamo u 10 sati i 55 minuta. Hvala. STANKA U 10,42 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,55 SATI]] Sada ćemo pitati izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Da, poštovani predsjednik Odbora za ratne veterane Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče Hrvatskog sabora, g. ministre sa pomoćnikom, cijenjene kolegice i kolege. Pozdravljam prije svega i obitelji nestalih koje nas prate sa galerije i Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 16. sjednici održanoj 12. lipnja 2019. g. razmotrio je Konačni prijedlog Zakona o osobama nestalima u Domovinskom ratu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada RH aktom od 6. lipnja 2019. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnoga radnoga tijela sukladno odredbama članka 91. Poslovnika Hrvatskog sabora. U RH prema riječima predstavnika predlagatelja do sada nismo imali jedinstvenoga zakona kojim se propisuju nematerijalna prava osoba nestalim u Domovinskom ratu i njihovim obiteljima. Ovim se zakonom zaštićuje temeljena prava nestalih osoba te njihovih obitelji te se istodobno pridonosi očuvanju njihovog dostojanstva. Njime se omogućuje revidiranje postojećeg sporazuma o traženju o traženju nestalih osoba sa republikom Srbijom. Sve aktivnosti u procesu traženja nestalih osoba koordinirane su iz Uprave za zatočene i nestale Ministarstva hrvatskih branitelja. U odnosu na tekst zakona u prvom čitanju, uvedene su neke nomotehničke izmjene pa i neke koje je predložio ovaj odbor. U raspravi članovi odbora zamjerili su nedostavljanje očitovanja Ministarstva vanjskih i europskih poslova na zaključak odbora sa sjednice odbora na kojoj je raspravljen prijedlog prvog zakona a radi se o dostavi izvješća povjerenstva za praćenje provedbe mjerila ... [[Govornik se ne razumije.]] poglavljima 23 i 24 o pristupanju Republike Srbije EU-u s naglaskom na suradnju Republike Srbije u identificiranju i otkrivanju sudbine nestalih osoba. Isto tako, kao nedostatak je navedena činjenica da u samom zakonu nijednom riječju nije spomenuta velikosrpska agresija koja je uzrok Domovinskog rata te je naglašeno da troškove traženja nestalih osoba njihovim obiteljima treba snositi RH. Nije prihvaćeno obrazloženje predlagatelja o neprihvaćanju prijedloga o nagrađivanju otkupa informacija od strane Ministarstva hrvatskih branitelja a i postavljen je i upit o ukupnim sredstvima koja su utrošena za otkup informacija o nestalim osobama od strane za to nadležnih tijela. Nakon provedene rasprave, odbor je jednoglasno za 10 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu sa slijedećim amandmanom. U članku 15. dodaje se novi stavak 2. koji glasi „svaka fizička osoba pruži vjerodostojne podatke, informaciju ili dokumentaciju o mjestima masovnih ili pojedinačnih grobnica, biti će nagrađena prema pravilniku Ministarstva hrvatskih branitelja.“ Odbor je također jednoglasno sa 10 glasova za donio slijedeći zaključak „obvezuje se Ured vijeća za nacionalnu sigurnost i MUP da Odboru za ratne veterane Hrvatskog sabora, dostave podatke o ukupno utrošenim sredstvima za otkup informacija o mjestima masovnih i pojedinačnih grobnica odnosno nestalim osobama od završetka Domovinskog rata do danas.“ Ovaj zaključak odbora naravno upućeni su mjerodavnim tijelima a amandman na usvajanje Vladi RH. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Ja bih sada otvorio raspravu o ovoj točci i prvo će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti ponovno poštovani zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, g. ministre, pomoćniče, poštovane obitelji nestalih branitelja, kolegice i kolege. Klub HDZ-a pozdravlja donošenje ovog zakona u drugom čitanju o osobama nestalim u Domovinskom ratu. RH kao što znamo nema jedinstveni zakon kojim se propisuju nematerijalna prava osoba nestalih u Domovinskom ratu i njihovih obitelji te je bilo nužno radi zaštite temeljenih prava i dostojanstva tih osoba takav zakon donijeti. Nažalost prošle je previše godina dok isti nije došao u saborsku proceduru ali evo, konačno je stigao i pred nas saborske zastupnike te u drugom čitanju. Pravni okvir u području koje regulira ovaj zakon čine ženevska konvencija za zaštitu žrtava rata i njihovi dopunski protokoli koje je RH ratificirala još '91. godine. Također se primjenjuju i pozitivni zakoni RH, Kazneni zakoni, Zakon o kaznenom postupku, Zakon o proglašenju osoba umrlima i dokazivanju smrti te drugi zakoni. Same aktivnosti i nadležnosti u traženju osoba nestalih u Domovinskom ratu, propisane su uredbom Vlade o unutarnje ustrojstvu Ministarstva hrvatskih branitelja i odlukom o osnivanju povjerenstva Vlade RH za zatočene i nestale osobe. Trenutno RH putem Uprave za zatočene i nestale Ministarstva hrvatskih branitelja još uvijek traga za 1902 osobe i to za 1488 osoba nestalih u Domovinskom ratu te za 414 smrtno stradalih osoba za koje nije poznato mjesto ukopa. Sve aktivnosti u postupku traženja nestalih i smrtno stradalih osoba za koje nije poznato mjesto ukopa kao što su prikupljanje spoznaja, evidentiranje, ekshumacija, identifikacija, pogrebna skrb i druge zahtijevaju usku suradnju, interdisciplinarni pristup nadležnih tijela a to su Uprava za zatočene i nestale, Ministarstvo hrvatskih branitelja, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo obrane, Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, Ministarstvo pravosuđa, Sigurnosno obavještajna agencija, županijska državna odvjetništva, uredi državne uprave u županijama i drugi. Ovim se zakonom propisuju sve potrebne aktivnosti odnosno obaveze nadležnih tijela u procesu traženja nestalih osoba. Važno je naglasiti da je u državama nastalim raspadom bivše Jugoslavije ovo pitanje regulirano posebnim zakonima. Tako je u BiH je to Zakon o nestalim osobama donesen još 204 godine a u Republici Srbiji to je pitanje regulirano Zakonom o upravljanju migracijama iz 2012. godine. Donošenje ovoga zakona omogućiti će revidiranje postojećeg sporazuma o traženju nestalih osoba sa Republikom Srbijom a što će nadalje nadajmo se dovesti i do bržega otkrivanja sudbine nestalih osoba odnosno saznanja o mjestima masovnih i pojedinačnih grobnica. Zakonom se regulira i uređuje prikupljanje i obrada podataka i arhivske građe o nestalim osobama, vođenje evidencije, prikupljanje saznanja o sudbini nestalih osoba, mogućim grobnim mjestima, istraživanje i prikrivanje masovnih i pojedinačnih grobnica, ekshumacija posmrtnih ostataka, vođenje evidencije o mjestima masovnih i pojedinačnih grobnica, obrada i identifikacija posmrtnih ostataka te sahrana i trajno dostojno zbrinjavanje, suradnja sa nadležnim tijelima drugih država i međunarodnim organizacijama te tijela nadležna za provedbu zakona i njihov djelokrug. Kako se ovim zakonom ne propisuju materijalna prava osoba nestalih u Domovinskom ratu i članova njihovih obitelji jer su ona propisana Zakonom o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U državnom proračunu RH neće biti potrebno osigurati sredstva za njegovo provođenje. U Konačnom prijedlogu zakona o kojem raspravljamo predlagatelj je uvažio neke od primjedbi i prijedloga iznesenih u raspravi i na plenarnoj sjednici i u raspravama po odborima te ovakav prijedlog zakona koji je konačan Klub HDZ bezrezervno podržava. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Alen Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani ministre sa suradnicima. Pa uvijek govoriti o stradalim, poginulim ali i nestalim hrvatskim braniteljima i svim Hrvatima u Domovinskom ratu je izuzetno teško. Zato evo još po ne znam koliko puta suosjećam sa svima onima koji su evo ostavili svoje najmilije u ovom ratu. Evo, pozdrav gore na galeriji svima onima koji evo znaju o čemu pričam i to je jedno teško pitanje i teško je o tome govoriti. Jasno, pitanje je ljudskog dostojanstva ali i humanitarno pitanje. Ja kao evo u ime kluba SDP-a jasno podržavam ovaj zakon i nadam se da će taj zakon pomoći da nađemo i makar i jednog nestalog Hrvata, odnosno hrvatskog državljanina. Međutim, moramo znati da i prije dok nismo imali ovaj zakon da se hrvatski nestali, Hrvati nestali su se pronalazili. Ja sam rekao u uvodnom ministru da pukovnik Grujić je imao jedan veliki postotak nađenih nestalih Hrvata u Domovinskom ratu. I da li će ovaj zakon donijeti još poboljšanje, ja se nadam da će donijeti. U svakom slučaju mi u SDP-u i naš klub podržava ovaj zakon koji ima manjkavosti, koji i ja ću reći konkretno neke stvari, međutim, to pitanje u svakom slučaju treba pokušati riješiti i dalje. Ali kako bi, evo, ja bih počeo sa ustvari sa svojim izlaganjem činjenicom, činjenicom o hrvatskom domovinskom ratu i o stradanjima Hrvata u hrvatskom domovinskom ratu. Naime, prema trenutnim podacima život je izgubilo i nestalo je 22 tisuće 211 osoba u hrvatskom domovinskom ratu. Puno previše. U bazi podataka su imena 13 tisuća 914 osoba, uvjetno rečeno na hrvatskoj strani za koje se pretpostavlja da su smrtno stradale, od toga je 8257 hrvatskih branitelja i 5657 civila. To će se vjerojatno još i mijenjati. Tome valja pridodati i 1093 osobe, odnosno 428 hrvatskih branitelja i 665 civila koje se prema podacima uprave za zatočene i nestale Ministarstva hrvatskih branitelja iz studenog 2016. vode kao nestale. Sada smo čuli od ministra da je to 1893. osobe. Jasno da je to grozno i zato ponovno suosjećam sa svima onima koji su ostali bez svojih najmilijih. Tako da je ukupni broj stradalih i nestalih sa hrvatske strane bio 15 tisuća i 7 osoba, 15 tisuća i 7 osoba. Na području pod kontrolom samoproglašene Republike Srpske Krajine ukupno broj stradalih i nestalih je 7 tisuća 204 osobe. Prema podacima iz listopada prošle godine stradale su 6 tisuća 304 osobe a 900 osoba srpske nacionalnosti petero vojnika i 895 civila vode se kao nestali. Od tog broja 6 tisuća 127 srpske narodnosti, 395 pripadnika JNA 3 tisuće 86 pripadnika srpske vojske, Krajine MUP-a RSK i srpskih paravojnih postrojbi i 1782 civila. Za 864 poginule osobe s tog popisa status nije poznat. Preostalih 1077 smrtno stradalih osoba na okupiranom području Hrvatske od '91.-'95. su nesrpske narodnosti, od toga 821 Hrvat, 78 Muslimana, Bošnjaka i 25 Mađara. Za gotovo sve smrtne stradale hrvatske branitelje kao i za pripadnike srpskih snaga i civila na okupiranom području poznate su okolnosti stradavanja što još nije slučaj kod smrtno stradalih civila na slobodnom području Hrvatske. Po tko zna koji puta na sve to skupa se treba osvrnuti i izraziti sućut svim stradalima bez obzira na kojoj su strani. Ovo govorim, ne zato da bi mlade i sve nas opterećivao prošlošću nego da se zna i to se ne treba nikada zaboraviti. Usprkos svim naporima Hrvatska još traga za 1.533 nestale osobe te s posmrtnim ostacima 419 osoba što ukupno čini 1.952 osobe po evo ministru 1.892 osobe. Ministar Medved je odgovarajući HDZ-ovom zastupniku Stevi Culeju naveo da su od lanjskog listopada, to govorimo još prvo čitanje, prikupljena saznanja o 55 mogućih mjesta prikrivenih masovnih i pojedinačnih grobnica na području 10 županija. Proveli smo, citiram, proveli smo cjelovito terensko istraživanje na 42 lokacije pri čemu su pronađeni i ekshumirani posmrtni ostaci 68 osoba. Proveli smo terenski izvid na još 66 mogućih mjesta masovnih i pojedinačnih grobnica za koje je u tijeku analitička i operativna obrada. Organizirali smo 6 identifikacija prilikom kojih su završno identificirani posmrtni ostaci 60 osoba. Ministarstvo, naglasio je, intenzivno razvija bilateralne odnosne i radi na potpisivanju protokola kao preduvjetu i uspostavljanju istinske suradnje u rješavanju slučaju nestalih. Potpisan je protokol u suradnji Hrvatske i vijeća ministara BiH, slijedi potpisivanje protokola s vladom Crne Gore. Zašto ovo čitam? Zato što još jednom tražim od ministra Medveda da mi kaže koliko je osoba nađeno u zadnjih 3 godine? Ja smatram da nisu podaci točni, a i vi ste rekli sad da ste našli, pronašli više od u ovih 3 godine nego u proteklih 10 godina. Ja mislim da to nije istina i da manipulirate podacima. Ključna prepreka učinkovitom rješavanju nestalih je nedostatak točnih informacija o neregistriranim mjestima masovnih i pojedinačnih grobnica iz Domovinskog rata, a s ključnom dokumentacijom o tom pitanju raspolaže Republika Srbija naglasio je ministar Medved. E sad, ja ću malo zadržat se oko tome, oko toga da ključne stvari još uvijek ima Republika Srbija. I sad 2016. godine naši mediji su onako pisali o povijesnom susretu Kolinde Grabar Kitarović i predsjednika Vučića, bilo je to u Dalju na famoznom mostu i sad ću vam pročitati što je predsjednica izjavila o čemu su razgovarali, a govorila je o ubrzanju primjene sporazuma o sukcesiji te nastavku traganja za nestalim osobama. To je govorila još 2016. godine, a onda je gospodin poštovani Vučić rekao da otvorena pitanja neće biti još protokolarni susret. Evo to su izjavili 2016. godine, lijepo Kolinda i ministar Vučić odnosno predsjednik Vučić, al dobro od toga prošlo je 3 godine nije se baš puno dogodilo, ništa. A onda su imali susret i 2018. godine predsjednik Vučić i poštovana predsjednica Kolinda Grabar Kitarović i onda je ministar odnosno predsjednik Vučić rekao na pitanja što u konkretne rezultate Vučićeva dnevnog boravka u Hrvatskoj, predsjednica je navela da je vrlo konkretno rezultat hrpa dokumentacije u kojoj je donio iz Dvora na Uni. Nadam se rješavanju sudbine 3 nestalih osoba odnosno rješavanju sudbine 3 obitelji iz Hrvatske da se riješi pitanje na taj način mogu doći i zatvoriti dio svoje prošlosti. Evo, Kolinda je primila u stvari protokol za 3 osobe od predsjednika Vučića, a moram ovaj reći da te 3 osobe u stvari nisu bile nepoznanica za hrvatsku stranu jer se prije godinu dana i onako znala sudbina tih 3 osobe. Želim reći ovdje da je to bilo još jedan od onako predstave za javnost. U zadnjih 3 godine, znači od susretana mostu predsjednice i predsjednika Vučića, pa susreta u Zagrebu, ništa konkretno se nije dogodilo osim ta 3 protokola koje je donio predsjednik Vučić i to je bilo 3-je ljudi koje su već i znali od prijašnja sudbina. Jasno da me žalosti ovakav, ovakva predstava kad gorimo o sudbinama stradalih, nestalih, a onda predsjednica maše nekakvim papirima i nekakvim razgovorima sa predsjednikom, a sami znamo da je ključ svega toga skupa leži u Srbiji. Imaju dokumentaciju, znaju puno toga i mogu pomoći svim stradalima, međutim to ne čine. Susreti su ovdje na mostu ili u Zagrebu, rezultat je isti, Srbija nije ništa učinila ili gotovo ništa da bi pomogla u traženju stradalih i nestalih u Hrvatskom domovinskom ratu. Da je to napravio predsjednik Josipović, bivši predsjednik Josipović il da je u to vrijeme bilo vlade Zorana Milanovića pitanje kako bi izgledale ulice Zagreba. Jel bi opet bile plinske boce, opet bi bili šatori ispred Ministarstva branitelja? Pitanje kako bi prošao i ministar, bivši ministar Fred Matić, da je tako postupao u to vrijeme? To je ključna razlika između toga kad je HDZ na vlasti i SDP. Kad je HDZ na vlasti onda je sve dopušteno, sve se može i razgovarati s Vučićem i manipulirati javnošću onda je to sve dopušteno. Jasno treba samo primit se za, rukom za srce i to je to onda smo dovoljno veliki Hrvati, mahat zastavom dovoljno smo veliki Hrvati, ali kad treba napravit nešto konkretno kad se ova Hrvatska treba voliti radom onda je to nešto drugo, djelima onda je to nešto drugo. Onda može i HDZ ovako nastupati i ništa ne riješiti. Dva puta se predsjednica može sastati sa Vučićem i ništa ne riješiti. Dobimo tri protokola od kojih ni jedan ne znači ništa. E pa tako se ne voli Hrvatska i mislim da se ipak tako ne voli Hrvatska. Nije dovoljno mahati zastavom i držati se na srcu. Pa evo, sad ću vam još pročitati dio iz ovog novog Zakona pa neka mi ministar protumači kako je mislio da će članak 53. riješiti neke probleme. Kaže ovako: „Novčanom kaznom u iznosu od 5 tisuća do 20 tisuća kuna, kaznit će se fizička osoba koja sukladno članku 15. ovog Zakona, Ministarstvu ne pruži sve informacije i dokumentaciju kojom raspolaže za rješavanje slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu i smrtno stradalih osoba iz Domovinskog rata za koje nije poznato mjesto ukopa.“ Znači, od pet do dvadeset tisuća kuna ćemo kazniti nekoga tko nije dao dovoljno informacija, govorimo o fizičkim osobama, moje bi bilo pitanje kako ćemo znat da ta neka fizička osoba nešto zna o stradalima i kako ćemo ih kaznit sa pet do dvadeset tisuća kuna? On može reć' ja ništa ne znam. Evo moje konkretno pitanje, kako ćemo znati da ona nešto zna i kako ćemo ju onda kaznit pet do dvadeset tisuća kuna, hoćemo upast u kuću na nekom području i reći e ti znaš podatke o stradalima i tebe ćemo kaznit sa dvadeset tisuća kuna, pa evo neka mi netko objasni kako ćemo to znati? Možda kolega Culej zna, on cijelo vrijeme ovako, ovako evo klima glavom, ali evo, to je tako. Evo i kolega Đakić isto zna, i ponovit ću još jedno pitanje vezano, a to je kolega Đakić pitao, naime Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora je postavio pitanje obvezuje se Ured vijeća za nacionalnu sigurnost i Ministarstvo unutarnjih poslova da Odboru za ratne veterane Hrvatskog sabora dostavi podatke o ukupnom utrošenim sredstvima za otkup informacija o mjestima masovnih i pojedinačnih grobnica odnosno nestalim osobama od završetka Domovinskog rata do danas, pa evo molim i taj odgovor, i to je Odbor za ratne veterane traži. Evo puno tu ima pitanja, puno tu ima nejasnoća, ja se nadam sa ovim Zakonom ćemo smanjiti patnje onih koji još uvijek traže svoje bližnje, ali neka to ne bude bilo na način kako je bilo do sad, bez žara, bez želje, jer postoji ona uzrečica ako ne želiš ništa napraviti, onda formiraš komisiju, a to je puno puta kod nas bilo. Da ne bi bilo sad ispalo ako ne želiš ništa učiniti, daj predloži novi Zakon o nestalima u hrvatskom Domovinskom ratu i da zamaskiramo sve ono što do sada nismo učinili u svih ovih proteklih 25 i više godina. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj nezavisnih zastupnika u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege, i nadasve rodbino nestalih i umrlih u Domovinskom ratu. Bit ću maksimalno kratak, isključivo zbog teme i ozbiljnosti, i onoga što ona unosi i ambijent koji ovaj Zakon formira, a to je da parafraziram jednog filozofa Jacques Derrida koji je rekao da trebamo naučiti komunicirati s prošlim duhovima i budućim duhovima. To znači da čovjek ne može biti čovjek ukoliko se ne odnosi prema istina koja je prošla, ta prošla istina kad se tiče ljudskog života, sadržana je u ovoj istini da smo rođeni i da smo umrli. Ovim Zakonom znamo za stradalnike, nestale u Domovinskom ratu da su rođeni, što se događa s njihovom sudbinom to ne znamo, ali znamo da i ovdje na galeriji stoje osobe koji se na način aktivnog žalovanja odnose prema duhu svojih nestalih članova obitelji, njihovo aktivno žalovanje je žalovanje koje će trajati čitav život, oni se odnose prema istini duha i duhova njihove vlastite obitelji. S druge strane, imamo ministra kao predstavnika Ministarstva koji pokazuje na koji način se institucije i država odnosi prema pojedincima i prema istini, to nije žalovanje, to je ono što je sadržano u konceptu nematerijalnih prava, a najbitnije nematerijalno pravo je pravo na istinu. Ovaj Zakon je stoga Zakon o istini Domovinskog rata i u raspravi u prvom čitanju sam rekao da ovaj Zakon nipošto ne može biti vezan uz veliko srpsku agresiju u nazivu, zbog toga što bih onda pristali da je veliko srpska agresija ono što utemeljuje Republiku Hrvatsku i što označava njezinu sadašnjost. Ne. Oni koji započinju rat, oni koji vole rat, oni koji profitiraju od rata, oni su započeli marš ludosti ili marš gluposti, samo ljudi koji započinju rat, koji obožavaju rat, koji u svemu vide rat, oni su pripadnici te kolone marša gluposti i marša ludosti, koji oduzima budućnost, koja ne zna komunicirati ni s prošlim, ni s budućim duhovima i koja nije u stanju osigurati nematerijalnost istine. Domovinski rat nije bio takav rat. Domovinski rat u ovoj sintagmi Domovinski rat, to je rat nakon kojeg nastupa mir, u miru jača društvena tolerancija, jačaju društvene vrijednosti i stvara se građanin koji postaje moralni subjekt ili onaj koji moralno djeluje. Ovaj Zakon nam pridonosi i otvara perspektivu da građani Republike Hrvatske kada u potpunosti saznaju istinu o tisuću 488 nestale osobe i 414 smrtno stradale osobe, kada u potpunosti saznamo tu zadnju nematerijalnu istinu onda možemo postati društvo koje je Domovinski rat omogućio da postane društvo mira i društvo prosperiteta. To nije omogućila velikosrpska agresija, zbog toga sam u ovom prvom čitanju i naglašavao da nematerijalnost istine mora počivati na pozitivnim pojmovima i na pozitivnim usmjerenjima. Društvo se može razvijati kao predpolitičko, predmoderno i predsuvremeno. To je društvo koje u konačnici odgovara svim ratnim pohodima, ratnim zazivima, konfliktima, olajavanjima. Društvo se može razvijati kao političko, kao moderno i kao suvremeno društvu ukoliko počiva na zakonima i ukoliko ti zakoni znaju komunicirati s poviješću nekog društva, ali ne ukapaju to društvo u povijest. Ovaj zakon najkraće, najjednostavnije upravo čini i oživotvoruje ovu nematerijalnost istine, a to je da Domovinski rat postaje vrijednost i vrijednost Domovinskog rata je mir, prosperitet, razvoj društvenih vrijednosti, vrlina koje će biti usmjereno prema dobru pojedinca. Ovaj zakon shvaća da se hrvatsko društvo ne može razvijati sve dok postoje članovi obitelji koji ne znaju što se dogodilo s njihovim bližnjima i koji na način aktivnog žalovanja svakodnevno komuniciraju sa svoji nestalim i smrtno stradalima, ne i s istinom o njihovom nestanku i o koncu njihovog života. Ovaj zakon to treba omogućiti i stoga u ime Kluba nezavisnih zastupnika mogu ovaj zakon samo podržati kao što sam to učinio i u prvom čitanju i zbog toga što ostvaruje mnoge efekte. Prvi je što omogućava da proces žalovanja u obiteljima nestalih i smrtno stradalih bude koncept žalovanja koji odgovara onome što su istini njihovih članova obitelji toj individualnoj egzistencijalnoj istini. Druga razina je što ovaj zakon Hrvatsku suočava sa modernitetom i onim što je suvremeno. I treći je što ovaj zakon otvara Hrvatskoj budućnost i što posreduje vrijednosti istine, tolerancije razvoja u hrvatskom društvu. Evo zahvaljujem.
Sljedeći Klub zastupnika biti će onaj Mosta nezavisnih lista, a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Bulj i Grmoja. Izvolite. Prvi poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre Medved i uvaženi pomoćniče ministra Sučić. Pred nama je, pozdravio bih naravno i obitelji nestalih u Domovinskom ratu koji su ovdje sa nama i one koji nas prate i koji očekuju da se riješi znači broj njihovih najmilijih. Međutim o ovome zakonu kada sam zadnji put govorio rekao sam da je Domovinski rat, rat zajedništva hrvatskoga naroda i temelj nastanka moderne hrvatske države na zajedništvu i pri tome ostajem. Međutim, uzrok svih nestalih je velikosrpska agresija jer ne moramo govoriti o posljedici. Domovinski rat je posljedica, ali je velikosrpska agresija uzrok koji je uzrokovao nestale i sa strane Hrvatske, hrvatskog vojnika, hrvatskih civila, a također i onih kojih su napravili agresiju na Republiku Hrvatsku,. Prema tome smatram i sada da se ovaj zakon trebao zvati zakon o nestalima zbog velikosrpske agresije i slijedom toga ćemo i ponuditi amandman jer je začuđujuće ministre uvažavajući trud vašeg pomoćnika, vašeg Ministarstva da se u niti jednom članku od 50 i nešto članaka ne spominje velikosrpska agresija. Uzrok svih zala je velikosrpska četnička agresija, toga ste vi svjedok i kao hrvatski branitelj istaknuti, toga je i gospodin Sučić, toga su svjedoci svi građani u Republici Hrvatskoj bez obzira jel' bili većinski dio naroda ili u manjini. Ja bih ovdje odmah kazao da ovaj zakon bi trebao znači biti onaj, mi ćemo prihvatiti zakon jer smatramo ako i jedan nestali se pronađe da je zakon vrijedan svih naših napora Ministarstva branitelja i nas saborskih zastupnika. Međutim, kao što je rekao ministar na početku, nije samo Ministarstvo branitelja, u ovome zakonu se čak i navodi, nije samo Ministarstvo branitelja ono koje je nadležno za pronalazak i ekshumacije, pronalazak i sve što se navodi u ovome zakonu da se ne ponavljamo i o broju nestalih jer je svaki taj čovjek vrijedan, njihova obitelj je vrijedna. U ovome zakonu znači treba se okružiti od ministarstava, do Crvenoga križa i vi to navodite. Međutim, odlukom Vlade iz 2016. godine Ministarstvo, predsjednica, osnovano je Povjerenstvo kojemu je na čelu ministrica Burić, ministrica vanjskih poslova. Ona je bila obavezna četiri puta godišnje imati to za praćenje Republike Srbije ulaska u Europsku uniju u poglavlju 23 i 24 gdje jednostavno Srbija ima mogućnost da ima pravnu jurisdikciju da ima jurisdikciju nad hrvatskim braniteljima. U biti sa ovakvim zakonodavstvom s kojim je ušla Srbija jednostavno hrvatski branitelji su tu dovedeni u poziciju da u stvari to je mali Haag, Srbija je trenutno dobila mali Haag, a to da agresor dobije mogućnost da sudi one koji su branili Republiku Hrvatsku je u najmanju ruku žalosno i zbog toga Ministarstvo je bilo obavezno da prati Republiku Srbiju kod poglavlja 23. i 24. Slijedom toga ja sam zatražio od Predsjednice Republike koja je dužna to Povjerenstvo ministrice Burić na kojem je ona čelu, dužna je bila jednom godišnje davati izvješće. Ja imam odgovor Predsjednice Republike koja kaže da nije dobila niti jedno izvješće od ministrice Burić od toga Povjerenstva za praćenje Srbije 23. i 24. poglavlje. Niti jednom nije što znači da Ministarstvo vanjskih poslova bojkotira pronalazak naših nestalih. Zašto? Jer ako itko može pripremiti teren i ako itko, to je diplomacija, uz sve što je angažman naravno Ministarstva branitelja, stručnih ljudi, pronalazak, ekshumacije i to navodite i pronašli hrvatski državljani na teritoriju druge države da se ekshumiraju i ovamo dostave se svojim obiteljima. Međutim, na ovaj način kao što se ponaša ministrica je u najmanju ruku sramotan. Četvrti, u 4. mjesecu imali smo Odbor za veterane, evo ovdje je i kolega Đakić i kolega Culej gdje je jednoglasno, jednoglasno donesen zaključak da nam ministrica dostavi izvješća. Izvješća nisu dostavljena. Na sjednici na kojoj smo imali 19.05. i tada je predsjednik Odbora na moj zahtjev jer je to poslovnički, dužna je ministrica biti, rekao da će biti u roku jednog do dva dana. Međutim, do dana današnjega ministre ta obaveza i kolege zastupnici od predsjednice Povjerenstva ministrice Burić nije napravljen što znači da bojkotira i sabotira odluke hrvatske Vlade koje bi morale biti u zajedničkoj vertikali sa Ministarstvom branitelja, Ministarstvom pravosuđa, DORH-om i svim ostalim tijelima i pronalasku naših nestalih i to je više nego sramotno. Ja bih na kraju još spomenuo da dolazak Aleksandra Vučića je bio … [[ne razumije se]] četnika koji se rugao sa hrvatskim braniteljima, koji se ovdje ponašao kao što se ponašao 94. godine kada je pozivao ljude srpske nacionalnosti da idu na granice Srbije dok je on pobjegao. Kada je počelo on je onaj koji je uzrok Domovinskog rata, tada je predsjednica apsolutno predsjednica aktualna pogriješila jer taj čovjek ne zaslužuje dok se ne ispriča, dok ne ode u Glinu i ne ispriča se najprije svim hrvatskim građanima, između ostalih svim žrtvama, svim nestalima on nema što raditi u Republici Hrvatskoj. Jedino što može otići u Remetinac zbog toga što je on jedan od ključnih uzročnika agresije velikosrpske i huškanja srpskoga naroda na svoje susjede i na velikosrpsku granicu. I iz toga sastanka sa Predsjednicom Republike apsolutno nemamo nikakve rezultate. Slijedom toga koliko moramo držati mi do naših nestalih, do njihovih obitelji, koliko se moramo truditi uza svu vašu žrtvu ako nema sinergije Ministarstva branitelja, svih ljudi koji rade ako nema sinergije na žalost rezultati su ovakvi kakvi jesu. Na žalost, predlagao sam ovdje da bude Dan mirotvorstva i Dan dr. Ivana Šretera. Pa imamo saborskog zastupnika koji je dio većine ministre koji vas podržava, koji zna gdje je dr. Ivan Šreter naš nestali mirotvorac. Međutim, nikakvih pomaka nemamo, osim što imamo te ljude koji i dalje zamagljuju istinu, i dalje se rugaju sa žrtvama bilo s koje strane. I još jednom vam ponavljam, Domovinski rat nije uzrok nestalih i poginulih, nego velikosrpska agresija koja se u ovome zakonu nigdje ne spominje.
Sljedeći će nastaviti u ime Kluba zastupnika Mosta poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege, dakle već je kolega Bulj najavio mi ćemo dati niz amandmana. Pozdravljamo obitelji nestalih i većina amandmana je znači u suradnji sa obiteljima. I ono što ćemo predložiti s čim se ne slažemo, evo kolega Vučetić nije uopće govorio o samom zakonu. Ne znam jel' ga i pogledao, podržao je ovaj prijedlog o samom nazivu zakona. Ne radi se samo o nazivu zakona. Radi se o tome da u cijelom u cjelokupnom zakonu se izbjegava izričaj velikosrpska agresija i mi smatramo da radi preciznosti taj izričaj ne treba izbjegavati u tekstu ovoga i ostalih hrvatskih zakona. Osim toga evo nisam ponio … [[Govornik je isključen, ne razumije se]] da se shvati o čemu se radi. Dobio sam od gospođe Vesne Bjanović njeno svjedočanstvo. Ona je za vrijeme ovih događanja znači tijekom velikosrpske agresije, ne možemo govoriti o Domovinskom ratu jer se to dogodilo na području Vojvodine, izgubila oca i strica i ona je ovdje meni poslala tu svoju tužnu sudbinu, sudbinu svoje obitelji znači tih Vojvođanskih Hrvata koji su živjeli u Moroviću i znači sada žive, sada ona živi u Osijeku. Oni i dan danas, znači ona i dan danas ne zna gdje je njen otac, gdje je njen stric. I sada kaže gospođa Bjanović kaže: „Nikad nismo dobili službenu informaciju o tome što se dogodilo s ocem i stricem. Nitko od službenih organa vlasti Republike Srbije nije ih tražio. Neshvatljivo je da građani jedne države, oni su bili građani Srbije u kojoj nije bilo rata mogu biti odvedeni u noći a da ih vlasti uopće ne traže. Odmah nakon što su otac i stric bili odvedeni obratili smo se policiji u Šidu, međutim oni su negirali da su oni bili tamo. Nisu nam više uopće dali da dolazimo u policijsku stanicu. Nismo mogli podnijeti niti kaznenu prijavu, jer nam uopće nisu dopuštali ulazak u stanicu. Kasnije smo podnijeli kaznenu prijavu sudu. Ona je međutim bila odbačena. i tako dalje, znači ovaj slučaj pokazuje da se ne možemo fokusirati samo na događanje na teritoriju Republike Hrvatske, mi imao naše Hrvate u Vojvodini i zato je dobro ovo što kolega Bulj predlaže. Osim toga ono što je bitno, znači gospođa Abjanović kaže da kad su došli u Hrvatsku, u Osijek, da su bili suočeni s mnogim problemima i da su se obraćali nadležnim tijelima vezano za pomoć u istrazi u Republici Hrvatskoj, ali da konkretne pomoći nije bilo. Kaže bili smo prepušteni sami sebi. Iz Ministarstva pravosuđa, obratili su se 2004. i 2005. sa našim, s njihovim slučajem srbijanskom Ministarstvu pravosuđa, ali su oni tada odbijali svaku suradnju. Nakon toga svaki interes za slučaj je prestao. Nakon 28 godina bezuspješnog traganja i slabog interesa službenih tijela, kaže gospođa Abjanović, čini mi se da je moj otac bio u pravu. A zašto kaže da je bio u pravu? Jer je u ljeto 1991. izjavio na jednom od zajedničkih okupljanja dat' ću život za Hrvatsku, a to se u Hrvatskoj neće znati. Znači jer je čovjek bio jedan od istaknutih lidera Hrvata u Vojvodini, i nestao je, nitko o tom čovjeku, evo ovdje u Hrvatskom saboru ne zna, a znamo za neke žrtve koje su se dogodile i koje se nisu smjele dogoditi, srpske žrtve u Hrvatskoj, znamo imena tih ljudi, ali o ovom čovjeku i o njegovom bratu ne znamo ništa. I ovo što kolega Bulj predlaže zato je ispravno i dobro. Isto tako mi smatramo da bi trebalo, znači, povećati novčane kazne u slučaju skrivanja određenih informacija. Zašto? Znači, jer mi imamo situaciju da za pojedine prekršaje Zakona o radu odgovorne fizičke osobe kažnjavaju se s minimalnom kaznom od 7 tisuća kuna, a ovdje za nepružanje potrebne pomoći u rješavanju slučaja osoba nestalih u Domovinskom ratu Vlada predlaže manju kaznu od te, minimalnu znači od pet tisuća kuna. I mi ćemo predložiti da ta kazna, da ta kazna bude veća, znači, ima još nekoliko amandmana koje su predložile obitelji, obitelji nestalih i ono što sam samo ministru rekao, on kaže postoji mogućnost pokajnika koji bi ukazao na to gdje su žrtve, ali imamo jedan konkretan slučaj, nakon pravomoćne presude za ratni zločin ubojstvo osobe čiji posmrtni ostaci nisu pronađeni, situacija Marin Kušić iz Sotina, znači navodno nema mehanizama i pravnih načina da svjedoci iz Srbije dođu pokazati mjesto njegovog pogubljenja jer je osoba koja ga je ubila pravomoćno osuđena u Srbiji. Znači apsurdno je da se država zadovoljava s presudom donesenom u Srbiji i ne zanima je mogućnost pronalaska tijela našeg čovjeka koji je ubijen u Domovinskom ratu i koji je nestao. Znači mi se s takvim stvarima ne možemo miriti, znači govorim ovdje o konkretnim stvarima, o konkretnim slučajevima, o konkretnim ljudskim sudbinama, meni je dok sam čitao ovo obraćanje gospođe Abjanović bilo jako teško, i jednostavno ja smatram da svi moramo učiniti više, pozdravljamo svaki napor, i ministra, i Ministarstva u tom smjeru, al' što kaže kolega Bulj, naše Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, naša Vlada krši svoju važeću Odluku. Ne saziva Povjerenstvo koje mora sazivati četiri puta godišnje, i sad naša ministrica, evo danas će se odlučiti ide li ona na mjesto tajnice Vijeća Europe, a ovdje krši Zakone i Odluke Vlade Republike Hrvatske i radi suprotno, ja tvrdim odgovorno ako to ne saziva da radi suprotno hrvatskim interesima, interesima ovih ljudi, interesima hrvatskih žrtava. I nema tu nikakve zlobe s naše strane, mi smo pozivali Vladu da nam objasni zašto se Povjerenstvo ne saziva, ako nema potrebe za Povjerenstvom pa ukinite ga, nemojte dovoditi svoju ministricu u poziciju da krši važeću Odluku Vlade, ali očito je tu neka igra iza toga, ja ne znam kakva, kakva igra i što je posrijedi, ali mislim da svi zajedno, i mi ćemo podržati svaki napor, i ja mislim da treba i ovaj Zakon uza sve nedostatke podržati, svaki napor koji ide u smjeru pronalaska, što je rekao kolega Bulj, ijednog našeg čovjeka.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ovo je točka koja ima jednu svoju specifičnu težinu kao otvorena rana koja ne može zacijeliti već više od 24 godine i duže za neke, a vjerojatno i neće za sve, jer možda je preoptimistično očekivati da ćemo uspjeti pronaći sve nestale, sve one koje tražimo, ali mi ne smijemo odustati tražiti, a ne smije odustati i nema pravo odustati ni država dok god se zadnja osoba koju tražimo ne pronađe. Njihovo pronalaženje, identificiranje i njihovo pokapanje je naša ljudska humanitarna obaveza i dobro je, i treba biti i zakonska. Mora se konstatirati da je malo čudno da nakon 24 godine od rata raspravljamo o donošenju Zakona koji uređuje postupanje države prema nestalim osobama, iako se sve ove 24 godine zapravo bavimo nestalima. Taj posao samo zato što nije bilo Zakona nije stajao, naprotiv mogli bi konstatirati da je najveći dio posla je zapravo obavljen i bez Zakona. Zakon bi trebao biti jedinstven zakonski okvir u kojem bi na jednom mjestu trebali definirati pojmove, postupke, pravila i prava proizašla zapravo iz dosadašnje prakse koju smo imali bez Zakona. Čuli smo od ministra u uvodnom izlaganju i neke statističke podatke, ja ću podsjetiti na neke podatke Međunarodnog crvenog križa koje imam od veljače ove godine, i koji kaže da je ukupan broj nestalih prijavljenih Međunarodnom crvenom križu za područje cijele bivše SFRJ zastrašujućih 34.999. Kad je riječ samo o Republici Hrvatskoj, brojka je negdje oko 6.500, od tih 6,5 tisuća skoro 4,5 tisuće zatvoreno, to je skoro nekih 70%. Jedan dio tih osoba koje su se vodile kao nestale hvala Bogu su pronađene žive i to je dakle sve statistika i podaci koje ima Međunarodni Crveni križ. Dakle, ono što je preostalo prema podacima Međunarodnog Crvenog križa odnosi se na RH su brojke koje se nešto razliku od podataka koje je iznio sam ministar. Prema Međunarodnom Crvenom križu otvoreno je nekih oko 2.000 slučajeva. Razliku neka i razloge razlike neka utvrde stručne osobe, ono što je važno reći je važno da ne smijemo prestati tražiti te osobe. Ono bi volio napomenuti u svojoj raspravi što zapravo želim napomenuti u ovoj raspravi, u ovim brojkama koje sam iznio koje je iznio i ministar su i nestali građani srpske nacionalnosti, njih je tu skoro nekih 50%. Baš prije 10-tak dana su identificirani posmrtni ostaci 11 žrtava srpske nacionalnosti, riječ je posmrtnim ostacima koji su ekshumirani u Gornjem Selištu, Petrinji, Glini, Šašu, Šibeniku, Vrbovljanima, Vodoteću, Gračacu i Vukovaru. Nije uvijek bilo tako, nisu te brojke sadržavale dakle sve žrtve, te brojke su povezane mislim 2011. ili 2012. i dobro da je tako. Da je jedan popis, da nitko nije diskriminiran zbog svoje nacionalnosti, diskriminiran ili izostavljen zbog svoje nacionalnosti. I smatram da nitko ne bi trebao biti diskriminiran ili izostavljen i obzirom na svoje državljanstvo jer svatko ima pravo da bude pronađen i pokopan. Nisam siguran koliko dobro zakon pokriva taj dio odnosno pokriva traženje onih koji nisu hrvatski državljani i nisu imali prebivalište na području RH, a važno je i njih tražiti. I to je ključ ovog posla. Da bi to mogli uspješno raditi i uspješno završiti ovaj posao potrebna je suradnja, potrebno je surađivati s BiH i Srbijom. Suradnja, a ne blokada je ovdje ključna riječ, a za suradnju treba imati veliko strpljenje i jake živce, al drugačije jednostavno ne ide. Dosadašnje iskustvo u ovom poslu i rezultati su to pokazali. Kao što je važna i suradnja sa udrugama, obitelji koje traže svoje najmilije i važno je da u aktivnostima traženja sudjeluju i udruge koje građane, nestale građane srpske nacionalnosti. Htio bi reći odnosno naglasiti i dan, Međunarodni dan nestalih osoba 30. kolovoza koji su proglasili UN, kao dan podsjetnik na sve nestale kad zapravo moramo se i sami podsjetiti i pozvati nadležna tijela na traženje nestalih osoba i senzibilizirati javnost za ovu problematiku, kako je svaka zapravo informacija o nestaloj osobi neprocjenjiva pogotovo obiteljima koje imaju pravo saznati sudbinu svojih najmilijih. Dobro je i važno je da taj dan ulazi u zakon, ali isto tako smatram da bi bilo važno da ratificiramo Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka koju smo potpisali 2007., al evo do dana današnjeg iako se na nju pozivamo u zakonu nismo je ratificirali. Na kraju svog izlaganja želio bih ponoviti glavne poruke, nestale trebamo nastaviti tražiti, ne smijemo ih diskriminirati ni dijeliti, ni po nacionalnosti, ni po državljanstvu. S drugim državama prvenstveno Srbijom moramo surađivati jer samo suradnja će dati rezultate. I bilo bi vrijeme da ratificiramo Međunarodnu konvenciju jer ona upravo regulira ovu materiju.
Sada ćemo preći na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Anđelko Stičak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, ministre, pa 24 godine od završetka Domovinskog rata RH donosi jedinstveni zakon koji regulira nematerijalna prava osoba nestalih u Domovinskom ratu i njihovih obitelji da saznaju sudbinu svojih nestalih članova, da se utvrdi postupak traženja osoba nestalih u Domovinskom ratu i smrtno stradalih osoba za koje nije poznato mjesto ukopa te da se propišu nadležna tijela za provedbu ovog zakona. Od država nastalih raspadom bivše SFRJ dosad su tu tj. to područje regulirale BiH, Zakonom o nestalim osobama iz 2004. godine te Republika Srbija, Zakonom o upravljanju migracijama iz 2012. godine odnosno ovaj naziv Zakon o upravljanju migracijama doslovno ispada da su svi oni tenkovi, topovi, migovi koji su palili i rušili po RH migracija. Dolazim iz Varaždinske županije, mislim da je svima poznato da su upravo gradu heroju kad mu je bilo najteže u pomoć pristigli varaždinski policajci ukupno 7 smjena, 1.121 policijski službenik i zadnja 7 smjena koja je upućena 11.9. ostala opkoljena u Vukovaru. U toj smjeni je bilo 185 policajaca, njih 21 je poginulo, 5 ih se vodi nestalo, 66 je teško ili lakše ranjeno odnosno ukupno ih je 119 završilo u srpskim koncentracijskim logorima. Upravo danas, a u spomen na sve poginule i nestale, a naravno i na njihove kolege spust VukoVaraždin znači spust koji povezuje gradove prijatelje Varaždin i Vukovar oko podneva bi trebao doći u Vukovar. Upravo taj spust održavaju naši kolege policajci koji su branili Vukovar kao spomen, ali i na da malo na taj jedan simboličan način animiraju građane Republike Hrvatske upravo po pitanju nestalih. Također jedna kratka još napomena da 9.11. je Specijalna jedinica policije Roda krenula u zadnji pokušaj proboja za Vukovar gdje su 4 smrtno stradala, a 1 nestala. Stoga smatram da je potrebno da se donese ovaj zakon koji uređuje područje prikupljanja i obrada podataka i arhivske građe o nestalim osobama, vođenje evidencije nestalih osoba, prikupljanje saznanja o sudbini nestalih osoba te mogućim grobnim mjestima, istraživanje prikrivenih masovnih pojedinačnih grobnica te ekshumacija posmrtnih ostataka, obrada i identifikacija posmrtnih ostataka te sahrana, suradnja s nadležnim tijelima druge države i međunarodnih organizacija i naravno da se propišu koja sva tijela su obvezna surađivati odnosno provoditi ovaj zakon. Osobno smatram da u današnje doba, doba digitalnog društva je sve moguće snimiti hoćete satelitima, tv kamerama te je nevjerojatno da se još uvijek toliki broj osoba vodi nestalima i da sigurno negdje u Beogradu u arhivama bivših službi KOS-a i Službe državne bezbjednosti sigurno postoje određeni podaci koji bi mogli upućivati gdje su pokopane nestale osobe. Stoga smatram da je ovaj zakon potrebno donijeti i poduzeti sve da otkrijemo i zadnju grobnicu naše nestale osobe. Hvala.
Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stričak slažem se s vama, osim u ovome dijelu tj. ovome dijelu gdje je jasno da u Srbiji postoji kompletna dokumentacija i Ovčare i svih nestalih jer je KOS to uredno i temeljito vodio. Ali ključni problem, kako je moguće da Vučić dođe u Hrvatsku, a diplomacija nije spremila sve podatke, znači sve mjerodavno jer se Predsjednica pozivala da će dobiti popis svih do zadnjega slova svih naših nestalih? Međutim, to je bila laž i obmana. Znači, diplomacija je ona koja je zakazala i da se Vučić četnik, to znate da je bio, dođe i ruga u Republici Hrvatskoj sa žrtvama nestalim hrvatskim braniteljima prije svega hrvatskim državljanima, a ruga se i sa ljudima srpske nacionalnosti koje je huškao da idu … [[ne razumije se]]
Hvala. Poštovani zastupnik Stričak. Izvolite.
Pa kolega Bulj, ja sam u samom svom uvodu rasprave naglasio da je 24 godine prošlo od završetka Domovinskog rata i da se tek sada donosi ovaj zakon, a to znači da aktualna Vlada premijera Plenkovića, resorni ministar Medved, predsjednica Kolinda Grabar Kitarović poduzimaju sve da se pronađu nestale osobe. Hvala.
Sljedeća replika je poštovani zastupnik Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Stričak, slažemo se mi iz HSS-a i ja sa vama da ovaj zakon treba donijeti i da ne smijemo prestati raditi i da moramo učiniti sve što je u našoj mogućnosti da se pronađu nestale osobe, jer moramo se staviti u poziciju obitelji koje imaju nestale i da oni mogu zapaliti svijeću i staviti cvijeće. Ali je činjenica da smo tu premalo napravili, da nije dovoljno samo zakon i suradnja sa međunarodnim tijelima. Prilika je i pozvati sve one koji žive trenutno u Hrvatskoj a imaju saznanja gdje su pokopani hrvatski branitelji i civilne žrtve da to daju podatke. A isto tako smo propustili kao članica Europske unije izvršiti dodatni pritisak prema Srbiji da kroz predpristupne ugovore izvršimo jači pritisak da dođemo do tih informacija jer sigurno da oni imaju te informacije a nisu nam ih dali. Hvala.
Poštovani zastupnik Stričak.
Hvala. Pa kolega, apsolutno se slažem s vama da trebamo poduzeti sve kao društvo da se pronađe i zadnja nestala osoba što sam i naglasio u svojoj raspravi. Koliko tih dokumenata postoji slažem se. Siguran sam da se slažete da je teško pretpostaviti tko ih ima, ali siguran sam da službe bivše države barem što se tiče Vukovara bi sigurno morale imati daleko više podataka nego je do sada objavljeno u javnosti. Ali također ponavljam, nakon 24 godine se po prvi puta jedinstvenim zakonom rješava ova problematika što dovoljno govori o smjeru i radu Vlade da želi da se zaista zadnja nestala osoba pronađe. Hvala.
Sljedeći koji će imati pojedinačnu raspravu poštovani zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovane obitelji nestalih, ubijenih hrvatskih branitelja, kolegice i kolege, govorit ću brzo jer znam da će uskoro biti prekinuti prijenos zbog vijesti. Ali moram upozoriti da ovdje nema onih koji su bili najpotrebniji ovoj raspravi, a to je predstavnik SDSS-a Milorad Pupovac sa svojom kolegicom, jer moja rasprava će se bitno ticati njih i njihove uloge u Domovinskome ratu. No ja ću krenuti sa temom. Uljuđena Njemačka je nakon Drugog svjetskog rata prošla denacifikaciju. Ona je prošla suočavanje sa prošlošću gdje je utvrđena uloga svakoga pojedinoga građana u njegovoj ulozi i zlodjelima koje je moguće počinio u Drugom svjetskom ratu, pa su prema onome koje su spoznaje imali, ti isti građani adekvatno nagrađeni ili kažnjeni u tom uljuđenom njemačkome društvu. U hrvatskome društvu određena kategorija hrvatskih građana nije nikako prošla suočavanje sa prošlošću, niti su odgovarali za ono to su počinili, a pogotovo za ono što znaju, a što i predlaže članak 53. na koji je ukazao kolega Prelec, a i kolega Bulj, a i ja ću se na taj isti članak osvrnuti. Naime, prije 15 dana sam u Ravnateljstvu policije podnio jednu prijavu protiv zastupnika u Hrvatskome saboru, Milorada Pupovca koji sam sebe proziva ratnim zločincem, a koje je njegov uvaženi kolega, isto tako bivši član Stranke njegove, koji je sjedio u Hrvatskome saboru bio optužen za ratni zločin, koji je i dokazivao svoju nevinost na sudu, ali zahvaljujući onome što sam i ja spoznao o našem sudstvu i pravosuđu, jasno mi je da je oslobođen, pored mnogih i inih onih koji nisu nikada bili optuženi, a nisu ni odgovarali po zapovjednoj odgovornosti koja se u Hrvatskoj primjenjuje samo na hrvatske branitelje, na hrvatske zapovjednike, a nikako ne i na drugu stranu. Uljuđena Europa kojoj bi trebalo pripasti u budućem vremenu moguće i Srbija, na čelu sa Aleksandrom Vučićem kojega znamo iz ratnih '90-ih i o njegovoj ulozi. Ta uljuđena Europa u kojoj nikako nema mjesta mržnji, netoleranciji, povijesnom veličanju zločina nad nekim narodom, veličanjem određenih znakovlja, a svi dobro znamo šta smo prošli u Domovinskome ratu, da su ubijani, nestajali, silovani hrvatski građani i nesrbi drugi od jedne te iste države, nacije, od jednih te istih prezimena koji su ponovo se vratili na mjesto zločina i ponovo ga činili, i nikako se nisu suočili s prošlošću da nam pogledaju bar u oči u ovoj Sabornici, da se pogledamo kao kolege i da upitamo se Milorade šta još znaš, a nisi rekao jer nisi nikad nikom ništa ni rekao, a i ono što si rekao si lagao, a lagao si Slavku Degoriciji da je doktor Šreter potreban za liječenje stradalih pošto nemaju doktora. Nova optužnica bit će zbog, po članku 53., nek bude bar od 20 tisuća kuna, kaznit će se fizička osoba koja sukladno članku 15. ovog Zakona, Ministarstvu ne pruži sve informacije i dokumentaciju kojom raspolaže za rješavanje slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu i smrtno stradalih osoba iz Domovinskog rata. Stoga ću ja, da ja ne bih bio kažnjen, odmah isto pristupiti istom na način da ću objelodaniti podatke do kojih sam došao u svojoj privatnoj istragi pošto institucije malo su usporene i sputane su s ovim djelokrugom. Dakle, 11. lipnja 2018. podnio sam ministru pravosuđa pitanje vezano za ulogu doktora, u stvari Milorada Pupovca u oslobađanju doktora Šretera. U knjizi Slavka Degoricije, Nije bilo uzalud, stoji da je 18. kolovoza '91. godine napravljeno presretanje i zarobljavanje na prostoru Buče i Kusonja, doktora Šretera, gdje je utamničen, gdje je na kraju i premunio. Kaže međutim jednog dana ukazala se neka nada u njegov spas, u kabinet Slavka Degoricije došao je Milorad Pupovac sa ponudom da on sudjeluje u oslobađanju doktora Šretera, da će on osobno otići na okupirani teritorij i susret se sa onima koji su utamničili doktora Šretera, a to su Milan Pavić, Vezmar i ostala ekipa, i on je otišao tamo, da bi na kraju Degoricija rek'o sad više nisam siguran jesu li prošli jedan ili dva dana, dolazi Pupovac, navodno iz Pakraca, a njegove prve riječi su bile, ti si obavio posao, a ja sada nisam, zašto?, ne daju ga jer im treba kao liječnik. To je i u knjizi Slavka Degoricije. Nadalje, uloga gospodina Pupovca je bila ova, sredinom devetoga mjeseca '91. godine u vrijeme kada je Šreter bio u rukama četničkih postrojbi na Buču, na inicijativu Sašića održan je tajni sastanak u Čikotskoj Reci gdje je gost bio Pupovac Milorad, a učestvovali su pored njih dvojice, Đakula Veljko, Pavić Branko, Vukelić Veljko, Vezmar Jovo, Petković i ostali. Tko je Pavić Branko? Branko Pavić je bivši policajac iz Pakraca gdje je bio zamjenik komandira Jove Vezmara, a jedan je od onih koji su organizirali zloglasnu miliciju SAO Krajine i logor Bučje, protiv kojega je Udruga hrvatskih vojnih invalida Domovinskog rata Pakrac podnijela kaznenu prijavu za ratni zločin. U istome logoru na Bučju vodi se 21 nestao hrvatski branitelj. Gospodine Milorade, tebe nema, a o tebi se govori, bilo bi lijepo da te netko sasluša u ovoj Hrvatskoj slobodnoj za ono što ti moguće znaš ili ne znaš, pa da hrvatski narod jednom u pisanom obliku dobije tu izjavu, a ne nemušto prozivanje Hrvatske za znane i neznane zločine od Drugog svjetskog rata pa nadalje. Mogao bi još puno toga, ali bit ću kratak jer mi vrijeme ne dozvoljava, a puno ima materijala. Kroz Veleprometove hangare prošlo je desetak tisuća ljudi, kaže vijenac na tom mjestu stradanja položili su supružnici Kata i Mate Gombović, bivši zatočenici čiji je sin Mirko također bio u hangarima odakle mu se izgubio svaki trag, ali postoji trag. Komanda jedinice Negoslavci, to je selo iz kojega je naša kolegica Dragana možda je zato nema ovdje, potvrda kojom se potvrđuje da Crevac Nikole Marko je ovlašten od navedene komande da može da preuzme zatvorenike i to Gombović Mirka i Martinović Zlatka od strane Veleprometa Vukovar, potpisao Vukašin Šuškočanin. Dakle, zna se za dvojicu nestalih, a ja to moram otkriti iz dokumentacije iz Haaga koju vjerojatno i naše pravosuđe i DORH posjeduju i mogu oni doći do toga. Ako ne mogu, neka pitaju mene i one koji su meni to poslali u pošti. Da bi apsurd bio još veći taj isti Marko Crevar iz Negoslavca koji iz Veleprometa izvodi dvojicu hrvatskih branitelja je u Srbiji optužen za ratni zločin protiv ratnih zarobljenika MK i DG koji su kao bivši pripadnici rezervnog sastava Zbora narodne garde bili zarobljeni 18. studenoga. To nisu pripadnici Zbora narodne garde, nego milicije, policije hrvatske koja je u to vrijeme djelovala u Vukovaru. Radi se o Dubravku Gvozdanoviću koji je preživio njegovo mučenje. A taj isti Crevar optužen je u Srbiji za premlaćivanje, a nikako ne za ovu dvojicu koju je izveo iz Veleprometa. Oni koji čuju njima na znanje. Oni koje interesira i njima, a kao što je poznato licemjerje politike i hrvatskoga pravosuđa nema dna, pa će i ovo što sam rekao biti zaboravljeno kao i mnogo prije toga.
Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Culej dobro ste opisali neke događaje sa pakračkog ratišta. Dobro ste definirali tko su organizatori pobune, tko su odgovorni za osnivanje logora Bučje, za osnivanje milicije SAO krajine i tko su odgovorni za smrt i dr. Šretera ali 21 hrvatskog branitelja i policajca. Veljko Đakula taj zloglasni čovjek koji šeta slobodno Hrvatskom, koji prkosi na svakoj obljetnici Kusonja, taj čovjek koji nije do sada sproveden u istražni zatvor da bi otkrio gdje su leševi 21 čovjeka i dr. Šretera. Ja sam nekoliko puta govorio i pozivan bio na Državno odvjetništvo kao i na sud u Bjelovaru kako bi rekao od kuda mi informacije o tim događajima osobno. Rekao sam da sam osobno tamo sudjelovao u obrani, ali da sve informacije imaju u … [[ne razumije se]]
Odgovor poštovanog zastupnika Culeja.
Kolega Đakiću meni je jasno da ste vi pozivani na razgovor kao što sam i ja pozivan u DORH na razgovor kada sam postavio dva zastupnička pitanja. Jedno pitanje koje sam postavio prema Miloradu Pupovcu nije mi odgovoreno ni godinu dana. A ovo drugo nije prošlo ni par mjeseci pozvan sam na razgovor u DORH da objasnim ulogu moju odakle mi dokumenat vezan za jedan slučaj poznati zločina nad Srbima.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Kolega Culej vi ste iznijeli neke činjenice. Međutim vi ste zajedno sa mnom u Odboru za branitelje tj. za veterane. Kako komentirate ministricu vanjskih poslova koja je šef Povjerenstva ključna osoba koja bi trebala pratiti Srbiju u pristupanju 23. i 24. poglavlja pristupanja Europskoj uniji koja se ne odaziva na naše Povjerenstvo, na naš Odbor a to joj je obaveza poslovnička? Poslovnik je u razini zakona. Ona je obavezna da kaže što je s tim jer diplomacija je ona koja mora doći do popisa nestalih do zadnjega slova. I kako komentirate vi da u Republiku Hrvatsku dođe Aleksandar Vučić, Kolinda Grabar Kitarović ga pozove, Ministarstvo vanjskih poslova apsolutno ništa ne odradi po pitanju popisa nestalih, kako vi to komentirate da dođe čovjek koji je huškao a to je četnik Aleksandar Vučić bez ikakve isprike? Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Culeja.
Ratovali su, ratova je bilo i ratovat će moguće ih biti u to sam uvjeren. I na kraju svakoga rata kojemu je uvijek cilj mir vođe se moraju naći i razgovarati o tome miru, ali i o uvjetima mira. A u uvjete mira svakako bi bilo pitanje naplate ratne štete i odštete pa se zdušno nadam da će nekada netko u Hrvatskoj postaviti pitanje ratne štete i odštete bilo kojem predstavniku, a posebno Vučiću kada bude dolazio u Hrvatsku da se naplati ta ratna šteta i odšteta onima koji su organizatori najveći … nakon Drugog svjetskog rata, a to je samo hrvatski narod koji je bio progonjen samo zato što nisu završili 45. ono što su započeli.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Pa ovaj zakon je nužda i potreba koja je pred nama i govori o svim segmentima kako poboljšati i kako definirati potragu za nestalim osobama. Vjerujem da svi dosadašnji argumenti koje smo upotrebljavali kako bi dobili vjerodostojne podatke od Republike Srbije kao i Bosne i Hercegovine svi sporazumi kao i sva međudržavna suradnja pravosudnih tijela, državnih odvjetništava, kao i najviših državnih organa i predsjednice zapravo nije urodila dovoljnim plodom. I nužnost ovoga zakona je kako bi mogli u daljnjem slijedu kao samostalna suverena država potraživati i pronalaziti naše nestale iz Domovinskog rata koji su u velikosrpskoj agresiji zapravo vjerojatno ubijeni, pogubljeni i negdje zatrpani. Čuli smo kroz naše rasprave zašto se donosi zakon. No međutim, postavili smo neka pitanja koja su nam nerazjašnjena, a to je koliko je do sada prikupljeno informacija i koliko je vjerodostojnih informacija plaćeno od strane naših institucija. Pa stoga, smo i amandmanom na ovaj Zakon odbora za ratne veterane omogućili Ministarstvu hrvatskih branitelja da ono bude to koje će svojim pravilnikom vrednovati i određivati koliku nagradu isplatiti svakom onom koji pravovaljanu informaciju o našim nestalim osobama priskrbi Ministarstvu hrvatskih branitelja kako bi se što prije otkrili i dostojanstveno sahranili posmrtni ostaci naših branitelja kao i svih onih koje se traži. Vjerujem da će to doprinijeti još jačem i bržem radu i otkrivanju i nadam se da će napokon i svi oni u Republici Srbiji doći do zdrave pameti i krenuti jednim novim korakom kako bi pomogli u otkrivanju s obzirom da vjerujemo da su kod njih vjerodostojni podaci u njihovim službama koji irelevantno govore o tome gdje su tijela svih naših nestalih. Vjerujemo također da ukoliko se to ne bi dogodilo da nikada Srbija ne bi završila Poglavlje 23. i Poglavlje 24. kao poglavlja koja su najdelikatnija u ovom pogledu traženja nestalih osoba. Vjerujem da sve prelazne tj. posebne odredbe koje su involvirane u komisiji i koje su prihvaćene, a tiču se nestalih osoba su pod budnim praćenjem ministarstva o čemu kao predsjednik odbora i dobio izvješće i zahvaljivam na tome da ste ocijenili da Srbija ne surađuje, da ne radi na onom planu koje bi zatvorilo njihova poglavlja. Stoga jasno im možemo poručiti, ne surađuje Srbija, al ne surađuju ni naši državni organi progona koji bi mogli u međudržavnim suradnjama otkriti puno toga. Vjerujem da ovaj način satisfakcije ili nagrade za one koji bi dojavili gdje su posmrtni ostaci ili tijela ubijenih naših prijatelja će doprinijeti bržem načinu otkrivanja. Nužnost i potreba državnih odvjetništava u RH kao i policije RH je u tome da procesuira sve one koji su odgovorni za zločine da ih privede pravdi i da kroz obradu samih njih pa i kroz poligrafska istraživanja dođu do istine koju sakrivaju i koju ne žele jasno reći kako bi razotkrili sva grobišta koja su zapravo njihovi pripadnici počinili. Vjerujem da nije dovoljno snage upotrijebljeno, da je puno puta zakon koji govori o aboliciji ili o oprostu upotrijebljen tamo gdje nije trebao biti. To se tiče prije svega i Veljka Đakule u Pakracu kao organizatora pobune, kao organizatora napada na policijsku stanicu, kao organizatora logora u Bučju, kao organizatora milicije Krajine i kao odgovornu osobu za smrt doktora Šretera kao i za smrt 21 branitelja koji su bili zatočeni u logoru Bučje. Ne znam kako će državno odvjetništvo opisati da je on abolirao ili kako će opisati i odgovoriti mi da je on podvučen pod oprost, on koji je organizator pobune, on koji je zapovjedio organiziranje logora Bučje, on koji zna vjerojatno i gdje su tijela. Da bi to otklonio vjerojatno bi trebao biti u istražnom zatvoru i trebali bi se baviti oni koji to znadu kako to dobiti informaciju od takovih osoba. Sve dok to ne bude tako mi ne možemo biti sigurni da naši pravosudni organi i tijela dobro tumače Zakon o oprostu i aboliciji ili ga tumače parcijalno pa omogućavaju ratnim zločincima da bezbrižno šeću RH dok naši roditelji i rodbina umiru ne znajući gdje su im tijela i kosti njihovih najmilijih. To je ono žalosno zbog čega mislim da trebamo energičnije raditi na tome kako bi prisilili sve one koji znaju gdje su tijela da otkriju te tajne mračne jer vjerujem da sakrivaju ih samo zbog toga kako ne bi se proširila i odgovornost za smrt svih tih ljudi koju sigurno pojedinci od njih i nose. Odgovornost u slučajevima ubojstava, razbojstava, silovanja, pogubljenja, premještanja tijela i sve ono što se događalo u Domovinskom ratu je tako mračna i mučna tema koja živi sa, prije svega sa roditeljima i rodbinom zatočenih i nestalih, koja nas Hrvatske branitelje kao njihove suborce također prati kroz cijeli život i koja je nužna i potrebna da bude rasvijetljena u što većem broju kao i nestali koji su poslije II. svjetskog rata. Danas kada se otkrivaju po vašem odjelu za nestale na 100-tine i 100-tine leševa pogubljenih samo zbog pljačke imovine koju su prisvojili bivši sekretari i partijski rukovodioci je strahota koja svjedoči o tome što se je dogodilo poslije II. svjetskog rata u Zagrebu, okolici, diljem Hrvatske i diljem bivše Jugoslavije. Te strahote su se ponovile i nakon evo i u toku Domovinskog rata na okupiranim područjima, ponovile su se i poslije Domovinskog rata da se ne dovoljno istražuju zločini koji su počinjeni ali su Hrvatski branitelji predmet progona po zapovjednoj odgovornosti, po sudjelovanju po svakom detalju koji se može upotrijebiti protiv njih se u našoj domovini Hrvatskoj sudi i provodi se njihov progon. Dok to za drugu stranu nije tako, za agresore i pobunjenike se masovno primjenjuje oprost, pa za i one koji su počinili najgori zločin u Borovu Selu, Vukovaru u svim stratištima na Ovčari, puno put su kazne ili tako blage i tako tolerantne ili su u nedostatku dokaza zapravo i oslobođeni. I to su one strahote koje nas prate, tako da ovaj zakon konačni Zakon o osobama nestalim u Domovinskom ratu nadamo se i vjerujemo da će poboljšati status, a ono o čemu su neki kolege govori, kako ćemo znati tko taj …/nerazumljivo/…. U Memorijalno dokumentacijskom centru Domovinskog rata su prikupljeni podaci na oslobođenom području zapadne Slavonije, kamionima odveženi, obrađeni, arhivirani. U njima su od zapovijedi do zapisa i izvješća koje su podnosili određeni komandanti na tim područjima, sve je vidljivo. Oni danas, pojedinci žive na teritoriju RH i oni su ti koji znadu što su činili, oni i njihovi pripadnici pa stoga imaju i odgovornost koja je opisana u Članku 53. ovog zakona. Vjerujem i nadam se da će i dalje državna tijela, naročito [[Upadica: Hvala.]] odjeli za ratne zločine biti ti koji će arhivu pročešljati i upotrijebiti i ovaj zakon.
Hvala. Prije nastavka pozdravimo na diplomatskoj galeriji izaslanstvo Odbora za vanjsku politiku Velike nacionalne skupštine Turske. [[Pljesak.]] A sada imamo na izlaganje dvije replike. Prva je poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, naravno da je dobro da donosimo posebni zakon koji regulira pitanje traženja nestalih osoba, prije svega zato što je ovo pitanje ostalo kao najteže pitanje koje nije u dovoljnoj mjeri riješeno s ovolikim odmakom nakon završetka Domovinskog rata i smatram da svi zajedno trebamo u državi, a i u suradnji sa međunarodnom zajednicom napraviti sve što je moguće da se to pitanje u što većoj mjeri rješava. Svakim danom ljudi sve više umiru, ne samo članovi obitelji koji traže svoje nestale, nego i svjedoci potencijalni, tako da do dokaza u dokaznim postupcima će biti sve teže doći. Tako da smatram da je tu potrebno učiniti maksimum da se to pitanje što prije i u što većoj mjeri riješi. Smatram da je [[Upadica: Hvala.]] u ovom zakonu dobro i što je Članak 8. omogućio širi krug podnositelja zahtjeva za podnošenje postupka.
Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo kolegice na vašoj replici. Pa jasno nam je svima da predugo traje potraga za našim nestalima i da premalo informacija. Puno je manipulacija, puno je svega što su proživjele obitelji nestalih u proteklom vremenu kada su želeći dobro, želeći dobronamjerno učiniti suradnju između Hrvatske i Republike Srbije, otkriti što je više moguće naišle također na ja bih rekao bezobrazluk druge strane i na poniženje i nikakvi uspjeh. To je ono što nam smeta i što stvara nove sumnje da oni zapravo ne žele nikakvu suradnju, a jednako tako ne žele ni ispunjavati ni one uvjete koje im je Europska komisija nametnula. Bez zatočenih i nestalih, bez ratne štete [[Upadica: Hvala.]] bez bilateralnih odnosa nema europskog puta.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Steve Culeja.
Kolega Đakiću, nije ovo Vijetnam, Kambodža pa da nestali nestanu, ovo je stoljeće tehnike, digitalizacije, informatizacije i svega što nam je dostupno. I svi znamo sve pa i zadnja baba u zadnjem selu, zna sve o svome selu i što se događalo, ali nema odgovornosti. Da je netko odgovarao za ono što je počinio, da je bilo zapovjedne odgovornosti za počinitelje ratnih zločina onda Radenko Alavanja ne bi od Vrhovnoga suda Hrvatske bio oslobođen u odsutnosti i šepiro se po Beogradu nego bi on bio priveden za zločine nad 83 ne Srba u Borovu Selu u osnovnoj školi Božidara Maslarića. 83 ne Srba je ubijeno, a on se šeta, Radenko Alavanja oslobođen od Vrhovnog suda, a ja upozoren da ne vrijeđam pravomoćne oslobođene za zločine [[Upadica: Hvala.]] optužene.
Odgovor poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo. Kolega Culej, puno puta ste spominjali, a i ja sam sve nebuloze koje se događaju u odlukama najviših pravosudnih tijela. Jednostavno neshvatljivo je da sa toliko dokaza, svjedoka i svega ostaloga netko bude oslobođen. Neshvatljivo je da Veljko Đakula uz sve ono što je organizirao, zapovjedio, učinio slobodno šeta Pakracom. Ja to ne mogu razumjeti. Ne znam koga mi to vrijeđamo kada govorimo i pravomoćne presude imaju mogućnost revidiranja i zato smo tu kao zastupnici da govorimo istinu o tim događajima s obzirom da smo i dionici Domovinskog rata u kojem smo i stradavali. Vjerujemo da tako najbolje prepoznajemo, a vrijeme je odmaklo da bi opraštali, neka zakon bude za sve jednaki, bez obzira za koju nacionalnu manjinu, bez kako se zvao čovjek, [[Upadica: Hvala.]] bez obzira u kojoj funkciji bio mora biti kažnjen ukoliko je počinio ratni zločin.
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Mire Kovača. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Ja ću kao i kad smo raspravljali o prethodnom prijedlogu ovoga zakona najprije čestitao gospodinu ministru Medvedu i njegovom timu i pomoćniku Sučiću i ostalima u Ministarstvu hrvatskih branitelja na odrađenom poslu, na tome da smo dobili konačno ovdje jedan konzistentan prijedlog Zakona o nestalima u Domovinskom ratu, to je nešto što su zaslužili svi najbliži onih koji su nestali, ali sama naša politička zajednica tj. Hrvatska. Temeljno ono što je napisano u Članku 3. ovoga prijedloga zakona, a to je citiram, da je traženje osoba nestalih u Domovinskom ratu i posmrtnih ostataka, smrtno, ostataka smrtno stradalih osoba u Domovinskom ratu za koji nije poznato mjesto ukopa, sad je najvažnije što ću reći, obveza RH. To je čini mi se temeljna stvar, temeljna odredba u ovom zakonu i zaista Hrvatska mora učiniti sve što je u njezinoj moći, tu mislim naravno na hrvatsku izvršnu vlast, na Hrvatsku vladu, na Ministarstvo hrvatskih branitelja kako bi se riješilo pitanje nestalih. Kada govorimo o rješavanju pitanja nestalih mi činimo sve što je u našoj moći kad riječ o mogućnostima koje mi imamo za područje RH, kada je riječ o državnim, o teritorijima susjednih država tu su svari već vrlo komplicirane, a imamo kao što znamo tu velike probleme i prepreke u suradnji sa susjednom Republikom Srbijom. Mi smo sa dvjema zemljama, sa dvjema državama potpisali protokole, konkretno sa BiH i sa Crnom Gorom, sa Srbijom takvog mehanizma nema, mi zbog toga žalimo i mi smo ja ću ovdje još jedanput vrlo jasno reći i zbog toga, zbog nepostojećeg mehanizma suradnje i zbog toga što nažalost mi nemamo dovoljno zrelosti ni hrabrosti, ni političke volje u Srbiji da se to dogodi, mi smo bili prinuđeni prije 3 godine u okviru Poglavlja 23. koje se tiče pravosuđa i naglašavam temeljnih prava, a pitanje nestalih je temeljno pravo, ljudsko pravo, smo mi ugradili obvezu Srbiji da na tom planu surađuje sa svojim susjedima u ovom slučaju sa Hrvatskom. Znači, zbog nepostojanja bilateralnog mehanizma suradnje, formaliziranoga, smo ugradili kao čelnica EU u pregovarački okvir Srbije sa EU obvezu da na tom planu, na traženju nestalih, Srbija sa Hrvatskom mora surađivati. I ovdje je riječ o tzv. prijelaznom mjerilu, to čak nije tzv. zaključno mjerilo, znači bez ispunjavanja ovoga mjerila, ovoga kriterija nema napretka na putu prema EU. Vrlo jasan, to sad nije samo stvar RH, to nije stvar Europske komisije da malo napunim svoga prijatelja, kolegu Josipa Đakića jer sa komisijama pregovara u ime zemalja članica, to je bila, to je plod rada tadašnje hrvatske vlade i političke volje u Hrvatskoj da to bude kriterij za sve zemlje članice EU. Znači, bez ispunjenja toga kriterija nema napretka na putu prema članstvu u EU i bilo koja hrvatska vlada ne može od toga odstupiti, ne samo hrvatska vlada, bilo koja država članica EU od toga odstupit ne može jer to je zapisano crno na bijelo u pregovaračkom okviru, konkretno za Poglavlje 23. i Poglavlje 24. Znači tu su stvari vrlo jasne. Bez toga, bez toga neće biti napretka. Ja sam jučer vidio kako je gospodin predsjednik Vučić s jednom čestitkom se obratio i hrvatskoj javnosti, čestitao Dan državnosti, meni je drago, čitam također da on ovaj pozdravlja ili očekuje intenziviranje dijaloga od obostranog interesa i to je isto bilo lijepo pročitati, čestitao je inače i Dan državnosti i susjednoj Sloveniji, međutim nije dovoljno doći u Hrvatsku i donijeti nekakve knjige i pokloniti ih, pod navodnicima dati ih predsjednici Republike kad je riječ o nestalima, to nije dovoljno. Mi ovdje u Hrvatskoj očekujemo da Srbija bude na tom planu kooperativna. Volio bih, ponavljam volio bih da je to stvar uviđavnosti u Srbiji riječ je o temeljenom pravu, o ljudskom pravu, međutim kao što je rekao i kolega Đakić, drugi put ću ga citirati, te uviđavnosti, te kooperativnosti nema, a ako neće milom onda ćemo na neki drugi način, za to imamo uporište u ovom pregovaračkom okviru i tu jednostavno nema odstupanja. Ali to nije sve i reći ću ponovno što sam rekao prije nekoliko tjedana ovdje u Hrvatskome saboru ovo je tek prvi korak, za mene osobno je ovo tek prvi korak, slijedeći korak koji ja očekujem jest Zakon o hrvatskim logorašima, o žrtvama rata. Očekujem da RH, Hrvatska vlada pruži punu organiziranu podršku svima onima koji su pod navodnicima boravili u logorima u Srbiji za vrijeme Domovinskog rata, da se riješi pitanje odštete tim ljudima. I opet smo i tu stavili, kolega Medved je bio i tada u vladi, smo i to ugradili u pregovarački okvir Srbije kada je riječ o članstvu u EU, znači da se žrtvama rata mora omogućiti pristup pravosuđu. Nema odstupanja od toga za bilo koga, u Hrvatskoj za bilo koju hrvatsku Vladu mora to vrijediti i to će vrijediti. RH, njezina izvršna tijela moraju pružiti punu podršku, naravno i pravosudna tijela svim onima i najbližima onih koji su žrtve rata. Konkretno, koji su proveli jedno vrijeme u logorima u susjednoj Srbiji. Mi želimo sa Srbijom imati normalne dobrosusjedske odnose, ali treba riješiti pitanje naslijeđa rata. Ako se to ne dogodi, onda se to vuče desetljećima. Sad sam pročitao pred nekoliko tjedana da Grčka ima potraživanja u odnosu na Njemačku zbog pohoda trupa njemačkog 3. Reicha u Grčkoj za vrijeme 2. Svjetskog rata u 2019. g. je po mišljenju Grka to nije riješeno. Imamo istu stvar u Poljskoj. Nijemci imaju drukčije gledište, međutim, Poljaci su izašli sa svojim potraživanjima u odnosu na Njemačku i na reparaciju. Što želim time reći? Ako želimo naći što prije rješenje za nestale, za logoraše, za žrtve rata, mi moramo zbog interesa ove generacije i budućih naraštaja, to riješiti sa susjednom Srbijom. To je u interesu, na kraju krajeva, ne samo Hrvatske, nego i Srbije. Ako hoćemo normalno surađivati, moramo tu biti vrlo jasni i moramo to pitanje riješiti. Koliko još ima otvorenih rana, kada je samo riječ o II. Svj. ratu i poraću jer se o tome nije za vrijeme Jugoslavije smjelo i moglo otvoreno razgovarati u hrvatskom društvu i drugim društvima na području bivše Jugoslavije i drugim republikama bivše Jugoslavije. Prema tome, mi ... [[Govornik se ne razumije.]] moramo pokazati ozbiljnost. Ja sam sretan da imamo ministra u Vladi, g. Medveda koji je sam hrvatski branitelj, koji je napravio ogroman iskorak kada je riječ o pravima i senzibilitetu braniteljske populacije koji pokazuju isto tako jednu, jedan senzibilan angažman koji je zadivljujući kada je riječ o nestalima i ja se toplo nadam i očekujem da će se ovakav jedan zakonski prijedlog, prijedlog zakona vrlo skoro pojaviti u ovom časnom domu kada je riječ o žrtvama rata, o logorašima, mi smo to njima dužni i tu nema lijevo, desno i ne smije biti lijevo, desno. Žrtva je žrtva, nije bitno u kojoj je danas ta žrtva stranci ili njegovi najbliži, riječ je o ljudima, pripadnicima hrvatske političke zajednice Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo više replika. Krenimo redom, prva je poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa kolega Kovač, dobro ste definirali sve. Ja mogu samo reći da je ministar Medved sa svojom ekipom u ministarstvu i sa pomoćnikom, ali i sa radnom skupinom koju je formirao, a koja su predstavljali baš zatočeni i nestali, oformio ovaj zakon koji jasno govori o svim detaljima i nadam se da su tu dobro izbalansirali sve članke i odnose potrebe i mogućnosti. No, sjećam se i vas kao ministra vanjskih poslova, kada smo na sastanku sa braniteljskim organizacijama izvedrili posebna mjerila i kriterije kojima je na prvom mjestu baš nestale osobe koje su kao posebna mjerila i kriterije prihvatila i EU komisija i Srbija bez toga ne može završiti pregovore u poglavlju 23. i 24., ali vjerujem da tako može se i stopirati i daljnji pregovori po svim poglavljima ukoliko [[Upadica: Hvala.]] već u 3 godine nije ... [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Nije lijepo samog sebe hvaliti, mi to nećemo činiti. Ja ću samo reći da smo mi tada i drago mi je da ministar Medved nastavlja tim kursom, smo mi imali izravan kontakt i u tim vanjskim poslovima sa hrvatskim branitelja, naravno, posredstvom samog ministara hrvatskih branitelja, g. Medveda. Iz te simbioze, naravno je, su iznjedreni i ovi kriteriji za pregovarački okvir Srbije, ponavljam, riječ je o temeljnim pravima. I još jedanput ću reći vrlo jasno u HS-u. Bez ispunjenja tih kriterija, nema napretka na putu prema EU. Prema tome, ja sam uvjeren da je kolegama u Srbiji to od najvišeg, najvećeg interesa i da će slijedom toga i te kriterije početi ispunjavati. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Franje Lucića.
Kolega Kovač, izrekli ste ključnu riječ, zrelost i hrabrost. Da li nam to nedostaje upravo da uputimo takav zahtjev Srbiji baš u ovom ključnom momentu za naše nestale. Pa kako je moguće da dr. Šreter i naši pojedini branitelji, konkretno, Igor Zalar koji dolazi iz Požeško-slavonske županije, za kojim se također ne zna gdje je ni što je, da se ne upita upravo toga Đakulu koji je zapovijedao sa logorom, koji je dao naredbu da se isti tak logor digne u zrak prije nego što su naši branitelji došli do samoga logora, da mi ni dan danas ne znamo gdje su naši nestali. Pa to je doista sramota i ovo je ključan trenutak da upravo kada Srbija sada vodi pregovore o ulasku u EU, dade upravo odgovor o našim nestalim braniteljima, roditeljima, da bi jednostavno mogli dostojno pokopati svoje branitelje. Stoga, i ja si postavljam pitanje, zar je to moguće, a znamo tko je tamo bio, tko je rukovodio i da ti isti ljudi ne daju odgovore na ona ključna pitanja koja nas ... [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor poštovanog zastupnika Kovača. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedatelju. Kolega Luciću, apsolutno se s vama slažem i ponavljam još jedan put ovdje. Na ovom planu u Hrvatskoj u Saboru moramo biti jedinstveni, kada je riječ o nestalima, kada je riječ o logorašima tu nema i ne smije biti strančarenja. I na tom planu mi je drago da smo se nekih kompleksa oslobodili, da se tih kompleksa oslobađamo. ... [[Govornik se ne razumije.]] prije 15 godina kolega Đakić iskusio mene kada je riječ o radu u Hrvatskome saboru, nismo ovako razgovarali u Hrvatskome saboru. I došlo je vrijeme da ovako razgovaramo. Pa da i s kolegama iz drugih stranaka imamo na tom planu u velikoj mjeri konsenzus koji ćemo ... [[Govornik se ne razumije.]] Mi moramo riješiti to pitanje nestalih, logoraša, žrtava rata bez kompleksa a kolegu u Srbiji morao je znati da tu u Hrvatskoj odstupanja neće i ne smije biti.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Kovač, mi se svi slažemo ovdje da problem nestalih se može riješiti samo uz pomoć Srbije. Svi to naglašavamo. Međutim, činjenica da se ništa ne događa. Srbija ne surađuje. Ja bih, spomenuo sam u svom govoru da je predsjednica se sastala 2016., 2018. sa predsjednikom Vučićem i ništa se nije dogodilo. MI ovdje pričamo i možemo se usuglasiti i vi s desne strane i mi sa lijeve strane ali treba nešto učiniti ali činjenica da Srbija ne čini ništa. Činjenica da predsjednica nije učinila ništa, činjenica da ni Vlada nije učinila ništa. Pa u čemu je onda problem? Da li je problem u nedovoljnoj odlučnosti, neodlučnosti, odlučnosti premijera i predsjednice? Evo kaj se tiče nas s lijeve strane mi8 ćemo sve učiniti da primoramo Srbiju da evo konkretno nešto poduzme a ne oni nekakvi protokoli koji ne čine ništa.
Odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Meni je drago da je i kod kolega u SDP-u koja se dogodila evaluacija. Ja znam da je 2015. godine jedan ministar u Vladi bio za to da se tada već u pregovorima u poglavlju 23 neki kriteriji unesu. Međutim to se na kraju nije dogodilo jer je osoba koja je vodila taj resor, vanjske poslove nije bila za to. U međuvremenu kažem se evaluiralo ali to je meni drago. I što se tiče nas ovdje u Hrvatskom saboru, čuli ste i kolegu Tuđmana i ostale i gospodina Culeja, iz Odbora za hrvatske ratne veterane vrlo jasan stav i očekivanje kada je riječ o hrvatskoj Vladi. Znači tu nema odstupanja i mi ćemo to sa Srbijom riješiti jer Srbija će ući u slijepu ulicu ako na tom planu ne bude surađivala. Ući će u slijepu ulicu. I ja njima to ne želim ali će se to morati dogoditi ako ne budu surađivali.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala. Kolega Kovač, slažem se sa vašom ocjenom da otkad resor Hrvatskih branitelja vodi ministar Medved da je napravljen zaista jedan veliki iskorak. Podsjetiti ću sve prisutne da je upravo u njegovom mandatu donesen jedan cjelovit Zakon o pravima hrvatskih branitelja i njihovih obitelji. Danas 24 godine nakon završetka rata raspravljamo prvi puta o jedinstvenom zakonu o osobama nestalim u Domovinskom ratu. Potom Hrvatski memorijalno dokumentacijski centar vrši popis svih poginulih u domovinskom ratu. Tako da evo upravo u mandatu ministra Medveda po potanju braniteljske stradalničke populacije napravljen je jedan veliki iskorak. Ali također veseli me ova vaša rasprava vezano na uvjete koje mora Srbija ispuniti kod ulaska u EU. I apsolutno se slažem s vama da su nestali doslovno njihova sahrana ljudska prava. A kada su u pitanju ljudska prava to svaka država mora ispuniti ... [[Govornik se ne razumije.]] uvjete.
Hvala odgovor poštovano zastupnika Kovača.
Samo kratko o ministru Medvedu. Gledajte kada ste ministar hrvatskih branitelja vi se borite za hrvatske branitelje a ne protiv hrvatskih branitelja. Kada ste ministar financija vi se borite za hrvatski budžet, za proračun. I to je recept ako tako smijem reći dosadašnjeg uspješnog rada ministra Medveda. Radiš za hrvatske branitelje, ne radiš protiv njega ili protiv njih, mislim o braniteljima. Sad ne idem u neke personalne stvari ovdje, kada je riječ o prethodnicima. Ima mehanizama u Hrvatskoj, neki mehanizmi nedostaju, ključno je to da mi nećemo napraviti pomak bez suradnje sa Srbijom i tu suradnju sa Srbijom, ponavljam ako neće ići milom ići će vrlo jasno upornošću Hrvatske države. Mi ćemo to pitanje sa Srbijom morati riješiti, mi ćemo to riješiti.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Culeja. Bili ste digli, dobro. Onda će biti sljedeća replika poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Kovač sjetimo se samo prije 15-ak godina koje su iz Brisela zapreke Hrvatskoj dolazile za otvaranje poglavlja i za zatvaranje poglavlja 23. I mi smo naprosto bili prisiljeni donesti ovaj zakon jer da su isti kriteriji prema Srbiji onda Hrvatska ne bi trebala donositi ovaj zakon. Međutim, očigledno nisu isti kriteriji. I zato mi u Hrvatskoj oko ove teme moramo biti jedinstveni. Jedinstveni zbog toga da svojoj djeci ne ostavimo ovo što se nama nažalost dogodilo sa ostavštinom iz '45. godine. Ali ponavljam, kolegice i kolege, sjetite se koji su uvjeti Hrvatskoj postavljani za otvaranje pregovora, za otvaranje poglavlja, za zatvaranje poglavlja 23. Zašto danas nisu potpuno identični kriteriji i prema Srbiji. Ne bi Hrvatska trebala intervenirati ali očigledno da neki još uvijek imaju snagu da od nekih stvari bježe. A s druge strane, kada bi oni nama dostavili sve ove podatke onda bi oni i direktno priznali krivnju.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Ja sam uvjeren da će se stvari na tom planu mijenjati. Na temelju čega to zaključujem? Na temelju toga što smo vidjeli da kad je riječ o logorašima da se već dogodila jedna ponuda pogodbe sa jednom osobom koja je tužila Srbiju privatnom tužbom za pod navodnicima, svoj boravak u Srbiji. Znači, događa se jedan pomak, u Crnoj Gori smo vidjeli da postoji jedan aranžman koji je ovaj dogovoren na razini države. Znači, ako je to mogla riješiti Crna Gora koja pregovara o članstvu onda će to morati riješiti i Srbija, to su bolne stvari, to ne ide preko noći, to je povezano sa ponosom države i sa tumačenjem povijesti. Međutim, ponavljam ovdje to će se dogoditi, ako ne [[Upadica: Hvala.]] onda zbog članova u Hrvatskome saboru.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava trebala je biti kolege Zekanovića, nema ga, gubi pravo na raspravu. Pa će slijedeća rasprava biti poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Pred nama je vrlo bitan zakon, u biti puno je bitnija provedba. Mi ovdje cijeli dan govorimo o zakonu, sve što regulira ovaj Zakon o osobama nestalim u Domovinskom ratu i naravno da taj zakon je prihvatljiv. On neke stvari definira koje su se mogle definirati možda i uredbama, međutim neka ovo na razini snage, na razini snage zakonske, međutim imamo brojna pitanja koja sam sebi moram postaviti, poglavito nakon sad izlaganja naših kolega evo gospodina Kovača, žao mi je šta nije odgovorio na pitanje, zbog čega je uopće otvoreno 23., 24. Poglavlje, jer Srbija apsolutno kolegice i kolege to nije zaslužila. Mi da smo otvorili Poglavlje 23. i 24. morali smo sve naše generale uhititi, obezvrijediti Domovinski rat, to oni koji su bili u ovome parlamentu, koji su bili ministri, uhićivati, locirati, transferirati, a kamoli da smo pomislili reći trebamo riješiti naše nestale i mrtve. Da li je to odnos šta je Vučić i njegova stranka zajedno u koaliciji sa vladajućom strankom u Europskoj pučkoj stranci, ja zaista ne znam, ali kad pogledam evo samo kad je bio prosvjed u Vukovaru kad se govorilo o logorašima i nestalima, problemu vapaj Vukovara, onda me još više čudilo zbog čega su ljudi tada u ovome parlamentu i koji su branitelji pozivali se nemojte ići u Vukovar čuti vapaj žrtava Vukovara, od ministara, od predsjednika odbora, nije mi bilo jasno zbog čega. To nije bilo političko pitanje, to je bio krik tih ljudi, tih nestalih koji su još ovdje s nama, logoraša s toga područja. Nikako mi nije bilo prihvatljivo zbog čega ne čujemo te ljude osim ovde šta je dojam govora koji će ostavit se prema javnosti bilo od strane sad bivšeg ministra gospodina Kovača ili bilo koga. Ja ću zaista reći ono šta mislim da bi tribao ovdje reći kao u pojedinačnoj raspravi u ime kluba, ja ću reći stav kluba, znači ovdje se postavlja brojna pitanja. Evo, kolega Culej je govorio o doktoru Šeteru i kolegi Pupovcu i to sam pitanje bezbroj puta i ja postavljao jel to je jednostavno bio gospodin Degoricija postavljao, vidim da i drugi kolege zastupnici HDZ-a postavljaju to pitanje, al trenutno je kolega Pupovac u većini sa HDZ-om, trenutno. Mi govorimo o trenutnoj suradnji, da li je to utjecaj te koalicije da se zakon ne zove šta je bilo realno, jer ne možemo promatrati zakon nestali u Domovinskom ratu. Domovinski rat je posljedica velikosrpske agresije i svi koji su stradali u Domovinskom ratu bilo sa strane naših, Hrvatske vojske, hrvatski vojnik koji triba promicati istinu o Domovinskom ratu, Ministarstvo branitelja ulaže trud u tome smjeru i na to triba pohvaliti, međutim ako govorimo o Domovinskom ratu, ako govorimo o nestalima uzrok je velkosrpska agresija. Domovinski rat je uzrok velkosrpske četničke agresije i ona kad govorimo u ulasku Hrvatske u EU i pristupnih pregovora, sve smo tribali, onu Šeksovu, uhititi, locirat, uhitit, transferirat, procesuirat, sve. Šta im je god palo na pamet, radili su, blokirali nas po svim pitanjima i to je činjenica. Ali to za Srbiju u ovom trenutku očito ne vridi, njima apsolutno nije se smilo otvoriti Poglavlje 23. i 24. Zbog čega? Jer našu diplomaciju ne vode ljudi koji štite interese, a ja bi molimo kolege iz odbora, evo kolegu i Đakića i kolegu Culeja i ne znam tko još ovdje u odboru Stričak čini mi se, tko je još u odboru, da potvrde jel bila obaveza jednoglasni zaključak odbora poslovnikom gdje je to snaga zakona, da ministrica dođe i javno donese svoja izvješća, ne izvješće o praćenju u pristupanju Srbije EU kod otvaranja 23. i 24. pregovaranja. I drago mi je što je se gospodin Kovač vratio, isključivo zbog jednog pitanja, jer za vrijeme vlade kad je on bio ministar osnovano je povjerenstvo za praćenje Srbije 23. i 24. Poglavlje pristupanja EU. Vi ste mi kao ministar dva sastanka imali jel je obaveza bila 4 sastanka i jedno izvješće godišnje dati. Međutim, u 2017. i 2018. bilo je dužno dati i predsjednici jednom godišnje. Ja sam predsjednicu, uvaženi zastupniče Kovač pitao jel poslala, obaveza iz vaše vlade, jel sadašnja ministrica ispoštivala tu obavezu, ne i mi kao odbor ne možemo dobiti uopće odgovor na taj upit. Jer jednostavno ako nema Srbija volje, ako mi nemamo političke snage, ako nemamo diplomaciju, ne može to sve napraviti ministar branitelja uza svu najbolju volju, uza sve zakone koji će biti neprovedivi, ako ne surađuje, jer ovim zakonom se definira suradnja sa Ministarstvom vanjskih poslova, MUP-om, Ministarstvom obrane, državnim tijelima, DORH-om, ako oni ne osiguraju to uza sav trud i pomoćnika Sučića i ministra branitelja i svih tijela mi jednostavno nećemo doći do naših nestalih i mrtvih, a popisi postoje kod četnika Vučića, oni postoje, oni postoje, to svak zna. To je rekla predsjednica prije prijema ovoga Vučića ovdje koji se nije ispričao, koji otišao u Glinu, nego je držao govore ovaj rugajući se sa vašim koalicijskim partnerom pozivajući ga Pupi, doslovno je bilo izrugivanje. Doslovno je bilo izrugivanje od jednoga čovjeka koji je huškao ljude srpske nacionalnosti na granice Velike Srbije i on se nije, on na taj način, bez pripreme diplomatske i diplomacije, ja mislim da će to g. Kovač potvrditi, bez dobre pripreme primit predsjednika R. Srbije u Hrvatsku, s time da je on obećao dati nekakve popise, a on u biti donio, nestalih, dok on do zadnjega slova nisu pripreme, diplomacija ... [[Govornik se ne razumije.]] izvršila, nije ga se smjelo primiti. Jer doslovno, ono je ruganje sa obiteljima nestalih, sa Domovinskim ratom, sa svima što je Domovinski rat napravio, bez obzira o kojim se žrtvama radi, ja smatram da zakonski moramo regulirati bilateralne odnose i naše nestale koji su na onoj strani i njihove državljane koji su na području RH. Sve to treba regulirati zakonom. Ali nikako uzrok nestalih nije Domovinski rat. Domovinski rat je svetinja, Domovinski rat je posljedica velikosrpske četničke agresije. To je posljedica i u ovome zakonu to treba pisati, međutim, u cijelomu zakonu nigdje se ne spominje velikosrpska agresija. Pa ne vjerujem da je toliki utjecaj vašeg koalicijskog partnera, da se ne smije spomenuti velikosrpska agresija jer je bila velikosrpska agresija, a Domovinski rat je posljedica. Nemojmo blatiti Domovinski rat, da ispada da je zbog Domovinskoga rata da je netko nastradao. Ne, Domovinski rat je bio odgovor hrvatskog naroda na velikosrpsku četničku agresiju. Na agresiju koju je uzrokovao Slobodan Milošević, koji je uzrokovao Šešelj, koju je uzrokovao Vučić, koji je sad predsjednik i svi koji to prate. Prema tome, ja smatram da je ovo ozbiljno pitanje, smatram da Ministarstvo branitelja i vi pomoćniče, radite u mogućnosti u skladu sa svojim mogućnostima, međutim, činjenica da ova tijela koja imamo, a bez diplomacije, poglavito bez diplomacije, bez DORH-a, zbog ovih stvari koje smo mi definirali, ako nama ministrica vanjskih poslova ne želi nama, odboru, poslovnički, koja je snaga zakona dati odgovore nakon toga što je jednoglasno donesen zaključak da nam da izvješća praćenja Srbije 23. i 24. poglavlje, a popisi nestalih postoje u Beogradu, koji se čuvaju, koji su obećani tada kada je dolazila predsjednica da će biti doneseni, ja zaista vjerujem, i ako ovaj zakon riješi jednog nestalog, mi smo napravili veliku stvar, zbog ovih obitelji nestalih. Mi smo napravili ogromnu stvar, samo da se jedan riješi i sigurno je namjera da se ovim zakonom riješi. Međutim, smatram da određene stvari unutar zakona bi se trebalo, njega treba prihvatiti, budimo razumni, da tu pomaci su koliki-toliki, oni su pomaci i dobra volja i trud Ministarstva branitelja je uloženo. Međutim, bez suradnje svih tijela nadležnih u RH, od DORH-a, MUP-a, a poglavito MORH svih tijela, a pogotovo Ministarstva vanjskih poslova koji ne ispunjava obaveze iz Vlade u kojoj je bio, evo i g. Kovač i Tomislav Medved kao ministar branitelja, donesen, imamo povjerenstvo koje je osnovano, koje ima određene obaveze. Ja očekujem odgovore od tih, toga povjerenstva. Međutim, oni ne poštivaju ovaj Sabor, ne poštivaju ovaj odbor. Hvala.
Hvala. Imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Uvaženi zastupniče Bulj. Suradnja sa Srbijom glede zatočenih i nestalih Hrvata i hrvatskih branitelja nije potpuna. Da li Srbija ima točne informacije o nestalim građanima Hrvatske koji su srpske nacionalnosti, a neki žive u Srbiji ili sve njih proglašavaju smrtno stradalima u Domovinskom ratu. Slično je bilo i sa brojem stradalih u Jasenovcu, gdje su dodana imena onih koji su bili živi ili su stradali negdje drugdje, a ne od sustava NDH. Vučić, njegova stranka je članica grupacije europskih pučana. Jedan dio članstva su bili agresori, a neki vojvode, dakle, ideolozi sustava zla. Da li je to korektno i da li Europa ima neke druge interese kojima se povodi kada ih je primila u članstvo pučana? Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Smatram uvaženi zastupniče i potpisujem od prve do zadnje riječi. Jednostavno nisu isti kriteriji ili narodnjački iz mog kraja, aršini za Srbiju, kao što su bili za Hrvatsku, a Srbija je bila agresor. Srbija je bila agresor, a mi smo bili žrtva. Za naš su bili aršini katastrofalni, sjećate se što je trebalo sve ispuniti da bi Hrvatska ušla u EU. Pozatvarati sve generale, bez obzira koja politička opcija bila. Sve obezvrijediti, Domovinski rat, to je bilo prvo, nismo smjeli nikakvu ključnu odluku. A što se tiče popisa, da u Srbiji postoje popisi s kojima oni manipuliraju i koji nam nikada neće dati sa ovakvom diplomacijom koja dodvornički ih prima najprije u Europsku pučku stranku, to je katastrofalno i da zajedno vladajuća stranka bude sa tom pučkom, u pučkoj stranci sa Vučićevom četničkom strankom. Znači odmah u startu smo išli kontraproduktivno hrvatskih interesa.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Alena Preleca.
... [[Govornik nije uključen.]] Ne znam da li ste me čuli, kolega Bulj. Ima jedna narodna, psi laju, a karavane prolaze i lako mi govorimo ovdje i s lijeve i desne strane gdje je ključ uspjeha i što treba napraviti, kog treba stisnuti, R. Srbiju, ali ništa od toga. Predsjednica se sastaje sa Vučićem, ništa nije učinila, velim, opet Vlada, to je u ingerenciji i Vlade i predsjednika i predsjednice, ali očito se ništa ne događa i možemo mi pričati ovdje koliko god želimo, možemo potjerati se od svega toga skupa, međutim, znamo da je ključ u HDZ-u, a to su i kolege preko svjesni i cijelo vrijeme govore da treba stisnuti R. Srbiju međutim to će morati se obratiti i svom predsjedniku Vlade i svojoj predsjednici.
Poštovani zastupnik Bulj.
Ja bi se složio da diplomacija ovdje da zajedno kažemo da mora raditi u interesu RH bez obzira koja Vlada bila i tko bio na čelu stranke, na čelu te Vlade. Diplomacija bi morala odraditi posao u interesu hrvatskih ljudi, u ovome slučaju interesu obitelji od nestalih, u interesu logoraša a ne da se dogode i poziciju logoraši da im troškove procesa plaćaju fizičke osobe u Beogradu. Mi to ne smijemo dozvoliti kao država, diplomacija mora odraditi posao, mi ne smijemo, je li točno da kad je dolazio Vučić jer rečeno nama ovdje kolegice i kolege, iz Ureda predsjednice da će donijeti određene popise nestalih naših? Jel točno? Jel donio? Nije. Prema tome, Hrvatska ima trenutnu moć ali je ne koristi, zbog čega, to bi trebalo pitati one koji upravljaju Ministarstvom vanjskih poslova i hrvatskom Vladom.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka.
Hvala. Kolega Bulj, pa u svojoj raspravi naglasio sam da je recimo Republika Srbija još 2012. g. riješila Zakonom o upravljanju migracijama ovo područjem znači tadašnja SDP-ova Vlada na to nije reagirala niti slovo a to je još bilo 2012. Vi ste dosta veći dio svoje rasprave posvetili diplomaciji i odnosima sa Srbijom pa i danas ovdje svi naši kolege su svojim raspravama naglasili da je nemoguće da nitko ne zna za sudbinu 1902 osobe, mnogi kolege su recimo istaknuli da sigurno negdje u Beogradu postoje arhive samo je pitanje tko ih ima i u kojoj širini po putanju nestalih. Sad mene recimo interesira da li vi zaista smatrate da je moguće voditi traženje za nestalima bez suradnje sa Srbijom?
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Ja bi samo trenutak kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] pa ću vam odgovoriti, vratio kako je Hrvatska kad ulazila u EU-u pristupila, koje je kriterije imala, znači locirati, identificirati, uhititi, procesuirati. Sve što su nam zadali, to je odrađeno kad je bio trio na čelu Sanader, Mesić, Šeks. To je bila definicija da bi ušli u EU, mi smo u EU-u, mi smo ravnopravni, mi možemo blokirati Srbe po svim pitanjima a ne im dozvoliti da uopće otvore i da se ide u pregovore 23. i 24. poglavlje. Hrvatska je morala sve bez obzira što je bio Domovinski, obrambeni rat, morala je doslovno proganjati hrvatske generale, branitelje, doslovno od Gotovine, Markača, svih generala, morali su ić u Haag, jednostavno je bilo prisiljeno, moralo se a mi ne smijemo u poziciji kad smo mi članica i imamo pravo blokirati jer diplomacija ne radi svoj posao. Uza svu dobru volju ministra, hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Franje Lucića.
Kolega Bulj, mene posebno interesira obzirom da dolazim iz Požeško-slavonske županije, logor Bučje o kojem smo puno puta govorili i nestanak našega dr. Šretera i svih onih branitelja i naravno i branitelji koji upravo evo sada zovu, koji gledaju ovaj prijenos i ne mogu se načudit da nakon ovoliko godina, odgovor ne mogu baš dat oni koji su zapovijedali, koji su izdavali naređenja u tom isto logoru, dakle mislim na srbočetničku drugu stranu no zabrinjava me i posebno odnos prema RH gdje EU stavlja u kontekst Srbiju u daleko drugi položaj nego što je to bila Hrvatska. Mi se sjećamo kako i na koji način smo prolazili pristupanje EU-u, pa ja evo i sad postavljam pitanje da li će Srbija mat drugačiji tretman i da možda nećemo doći nikada do istine jer će im se to jednostavno omogućiti od strane EU-a. Svi skupa smo zabrinuti zbog ovakvog stanja i trebalo bi što prije dat odgovore jer to naši roditelji upravo očekuju.
Hvala. Sad imamo odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Pa i to je začuđujuće jer Hrvatska je članica EU-a i na njoj je bila jedina do sad članica na kojoj je bilo iza II. svj. rata izvršena agresija. Imamo na čelu države diplomate, imamo diplomata koji se hvali, g. Plenkovića, premijera, koji se hvali sa svojim diplomatskim dobrim rejtingom, dobrim odnosima sa svim čimbenicima, pa baš je zato čudno zbog čega RH baš to ne koristi da bi prisilila Republiku Srbiju da dade sve popise naših nestalih i da jednostavno to bude kriterij. To je začuđujuće, zbog čega naša diplomacija popušta Republici Srbiji, ja znam da ste u istoj stranci na europskoj razini, u Europskoj pučkoj stranci, HDZ i Vučićeva stranka, pročetnička stranka u Srbiji jer je pomoćnik Šešelja ali moraju se jednostavno zaštititi naši nestali, nema milimetra Srbiji dok ne da zadnji popis ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Sad ćemo ići na završnu riječ u ime kluba zastupnika, prvo poštovani zastupnik Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo, predsjedavajući, kolegice i kolege, uvaženi ministre sa svojim pomoćnikom. Pred nama je vrlo bitan zakon koji šalje poruku i nadu, koji bi trebao vratiti poglavito obiteljima nestalih međutim kao što sam i rekao da jednostavno u samom nazivu koji bi trebao biti promijenjen jer jednostavno nije uzrok ovih nestalih i poginulih Domovinski rat, Domovinski rat je svetinja, on je pobjednički, hrvatski vojnik je tu izvojevao pobjedu, zajedno sa našim narodom ali je uzrok velikosrpska četnička agresija. Granice Velike Srbije su u biti uzrok Domovinskoga rata. Ja mislim da bi trebali ministre, ja znam da ovaj zakon donosi novosti koje idu na dobrobit međutim o tome bi trebalo razmišljati. Vjerujem da će se svi ovi koji ste naveli ovdje, ostala tijela osim vašega pomoćnika i tijela koje se bavi koje se bori i koje traži nestale, mora se uključiti, jednostavno, Ministarstvo vanjskih poslova, koje ne obavlja svoj posao jer čelnica povjerenstva i ministrica vanjskih poslova i europskih integracija, gđa. Pejčinović-Burić, koja ne radi svoj posao, mi smo na odboru tu s tim ste upoznati, jednoglasno donijeli za Odbor za veterane, da dođe, da vidimo ta izvješća da li ispunjava obaveze iz 2018. g. kad ste bili ministar, da vidimo da li Srbija poštiva pretpristupne pregovore, a poglavito ovaj dio 23. i 24. poglavlja. I naravno da, kad vidimo da Ministarstvo vanjskih poslova, kad se ministar, kad se premijer hvali koji je iz diplomacije, mi imamo premijera iz diplomacije, Plenkovića, kad se hvali sa odličnim odnosima unutar EU, da ne možemo riješiti taj problem sa Srbijom. Da se Srbiji gleda kroz prste, dok je Hrvatska tada morala imati znači ogromne probleme. Spisi postoje i popisi u Srbiji. Vučić ih ima i do zadnjega popisa, da ne kaže gdje su naši nestali i mrtvi, ne smije se uopće razgovarati s njim. A zato je nadležna diplomacija. Zato ponavljam, uza svu volju ministra koji daje i energiju da se riješi ovaj problem i uz njegovoga pomoćnika Sučića koji pokušavaju, diplomacija ne radi u interesu pronalaska naših nestalih iz Domovinskoga rata. Ovo je zakon humanitarno pitanje. Ovdje se radi o ljudima i srpske nacionalnosti koji su bili agresori koji su nestali, ovdje se radi i o onima koji su nestali na području tzv. nametnute Krajine, tu se radi, ovo je humanitarno pitanje, trebamo ga mi svi prihvatiti, to je svaki čovjek, mislim radi se o čovjeku, obitelji neka znaju. Međutim, glavni je krivac ovome Srbija. Nije hrvatski vojnik bio u Nišu. ... [[Govornik se ne razumije.]] dokumentacija. A imamo diplomaciju, pa mi smo u prednosti, mi smo članica EU na koju se pozivamo. Pa zbog čega mi ne možemo prisiliti toga Vučića koji se bahati ... [[Govornik se ne razumije.]] po trgovima, ruga se s nama, voda g. Pupovca kao, ruga mu se Pupi, pa ne smijemo dozvoliti takvoj osobi koja je huškala ljude srpske nacionalnosti na svoje susjede, na granice Velike Srbije, da rade pokolje, zločine, a ne smijemo mu dozvoliti da se tako ponaša. Pa mi hrvatski narod, koji je branio svoju domovinu, kad smo ulazili u EU, pa sjetite se šta je bilo, koji su pritisci bili. Pa sjetimo se. Stanimo minutu i sjetimo se što je bilo. Proganjalo, uhićivalo, lociralo, blatilo, a mi i Srbi kao članica EU njegovom predsjedniku dozvoljavamo da se radi kao što što god želi. A kao pozicija Hrvatske je puno bolja. Imamo premijera koji je europski diplomata svjetske razine, međutim, njemu je očito bitnije rješavanja ukrajinsko-ruske Krim, na Krimu probleme, nego ovaj problem. Pa ovo je problem. Ovo je naša obaveza, dok smo živi da se riješi, da se mrtve kosti kad se ekshumiraju da se zna gdje će se staviti cvijeće. To je minimum prema tim ljudima, zbog toga, ministre, nadam se da ćete neke, da ćemo porazgovarati o nekim našim amandmane pokušati riješiti. Ako ne, svako ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa Klub HDZ-a pozdravlja ovaj zakon i njegovo donošenje u punom tekstu kao što je to i radna skupina koja je radila na toj izradi zakona u zajedništvu sa ministarstvom je, pohvalno, donijela ovaj tekst zakona u svim segmentima. I dodali smo samo Odboru za ratne veterane ono što je nužno potrebno da se pravična nagrada onomu koji da pravovaljanu informaciju o mjestima nestalih, jasno stavi u ovaj zakon, kako bi Pravilnikom Ministarstva hrvatskih branitelja bilo regulirana ta nagrada. Vjerujemo da razumijete što je diplomacija i da znate kako se ona radi, tako da puno puta ustupci koji su učinjeni i od predsjednika Tuđmana kada je završio Domovinski rat, da nije bilo diplomatskog djelovanja, tko zna koliko još žrtava bi bilo na istoku naše domovine, tko zna koliko bi bilo nestalih i zatočenih još više i koliko bi hrvatskih branitelja poginulo da se nije našlo rješenje mirne reintegracije Podunavlja u sustavu RH. Tako i sve tegobe i boljke koje nastaju u krasnijem poslijeraću, a to je abolicija, oprost i sve ono što se primjenjivalo. Puno puta svoj značaj je našlo u mogućnostima pravosudnih tijela kako su podvukli određene zločince pod aboliciju ili oprost, što apsolutno nije trebalo biti. U ovom zakonu se govori o tome da, jasno će biti kažnjeni oni koji imaju informacije, a ne daju ih i to se može iščitati i doći do tih informacija koje će biti korištene iz onih prikupljenih podataka u ... [[Govornik se ne razumije.]] koji su jasno zarobljeni u oslobodilačkim operacijama Bljesak, Oluja, tako da se jasno vide i zapisnici i izvješća i zapovijedi i pribilješke u zapovjednom kadru onih koji su zapovijedali pobunjeničkom vojskom na području RH, kao i postrojbama ili jedinicama JNA. Vjerujem da dobar dio njih šeće slobodno u RH i da ćemo to otkloniti u narednom periodu jer dovoljno vremena je prolo da se jasno definira zakonska odredba što je to abolicija, što je to oprost i da nijedan koji je počinio ratni zločin ne može biti polučen pod takvu definiciju i mora biti sankcioniran i kažnjen. Vjerujem da jasno možemo reći da retorika pojedinaca danas koji prozivajući sve i svakoga za nečinjenje, za opstruiranje ili bilo šta ne bi dovesla u prijašnjem slijedu RH ni do EU, ni do NATO saveza, ni do svih europskih destinacija pa i današnjih izbora za tajnicu EU da se provodila takvim rječnikom kao što to neki čine u Hrvatskom saboru. Vjerujem da razumijete šta je politika a šta je diplomacija da je to još jedna nadgradnja koja mora u zajedništvu sa svima gledati. No i svjesni smo mi u klubu HDZ-a da te ne može jedna zmija iz iste rupe dva puta ugristi i ne smije. To se dogodilo dobra i raširena suradnja i pokušaj suradnje RH od strane predsjednice da se bi i po koje tijelo pronašlo je došla na opstrukciju i više se vjerujem neće dogoditi nikada i nikome. Nema novih susreta, ja se nadam na tom diplomatskom planu dok nisu konkretni podaci o nestalima na stolu. Nema vjerujem susreta ni naše gospođe Alvir sa roditeljima i rodbinom nestalih iz njihove udruge sa srbijanskim predstavnicima dok nemaju konkretne podatke o tome gdje su tijela nestalih. Vjerujem da samo tako argumentima može se razgovarati i napraviti suradnja za budućnost. Samo argumentima koji nedostaju u RH a vjerujem da se nalaze u Srbiji može se daljnja suradnja graditi na dobrosusjedskim odnosima bez obzira na ratna stradanja. Vjerujem da radno tijelo Vlade RH za nestale i zatočene koje budno prati svaki doseg i svako europsko izvješće i očituje se na njega, mi smo dobili na moje traženje ispred Odbora za ratne veterane dobili smo sva izvješća koje Ministarstvo hrvatskih branitelja u sastavu radnog tijela Vlade RH za nestale i zatočene korigiralo i na njihov zahtjev se korigiralo europsko stajalište o ... [[Govornik se ne razumije.]] Srbije. Vjerujem da tako i u ovih, sada mi je tajnica javljala da je stiglo i izvješće ministrice vanjskih poslova te će biti organizirani sastanak Odbora za veterane kako bi razjasnili i ta pitanja koja spominjete.
Hvala, hvala lijepa. Time ću zaključiti. Ne, pardon, dati ću riječ završno naravno u ime predlagatelja poštovanom ministru hrvatskih branitelja Tomi Medvedu, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, poštovane članice Saveza udruge zatočenih i nestalih. Ovu završnu riječ iskoristiti ću za dodatno obrazloženje onih tema kojima se, koja su se u najvećoj mjeri kroz ovu raspravu otvarale. Želim se svakako zahvaliti svima vama na konstruktivnoj raspravi. Ono što još jednom želim pocrtati u ovoj završnoj riječi a to je sami pristup tijekom izrade ovog prijedloga zakona, da je on rađen kroz radnu skupinu, da je u radnoj skupini iznimno značajnu ulogu su imali predsjednica saveza i članice, odnosno članovi Saveza zatočenih i nestalih. Da smo se kroz izradu ovog zakonskog prijedloga vodili mišlju kako je traženje nestalih osoba prioritetno, humanitarno pitanje, da je temeljni cilj svih aktivnosti Ministarstva hrvatskih branitelja i drugih tijela uključenih u traženje nestalih osoba rješavanje svih slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu. Ovakvo zakonsko rješenje predviđa sustavan pristup rješavanju problema pravne disperziranosti koje je do sada otvaralo mogućnost pojave pravnih praznina i neispravne interpretacije postojećeg pravnog okvira. Smatramo bitnim još jednom naglasiti da je ovaj Konačni prijedlog zakona propisuje nadležnost, vrlo jasno i precizno. RH je putem nadležnih tijela nositelj aktivnosti traženja osoba nestalih u Domovinskom ratu i smrtno stradalih osoba u Domovinskom ratu za koje nije poznato mjesto ukopa. Radi se o osobama koje su u trenutku nestanka, odnosno smrtnog stradavanja imale hrvatsko državljanstvo ili prijavljeno prebivalište, odnosno boravište na području RH ili se radi o osobama stranog državljanstva koja ima status hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i koja u trenutku nestanka nije imala prijavljeno prebivalište odnosno boravište na području RH. Obzirom da se broj nestalih s kojim raspolaže Ministarstvo hrvatskih branitelja a to je bilo jedno od pitanja tijekom ove rasprave razlikuje od broja nestalih s kojima raspolažu međunarodne organizacije želi vrlo jasno naglasiti kako Ministarstvo hrvatskih branitelja kao tijelo državne uprave vodi evidenciju osoba nestalih u Domovinskom ratu za koje je pokrenut postupak traženja temeljem prijave članova obitelji ili drugih osoba u skladu sa nadležnostima onako kako smo ih i definirali. Isto tako s druge strane međunarodne organizacije uobičajeno prikazuju podatke prema načelu teritorijalnosti što znači da u te podatke uključuju i državljane drugih država koji su nestali na teritoriju RH. Odnosno vrlo jasno i konkretno ako se pozivamo na međunarodni crveni križ koji je zatvorio svoj ured u RH upravo iz razloga što je RH postigla te standarde da međunarodni Crveni križ nema osnov za djelovanje u RH, a za nas je relevantan hrvatski Crveni križ i tijela RH. Ono što ovdje otvoreno i što svakako želim još jednom naglasiti, to su aktivnosti koje smo proveli za mandata ove Vlade, a kao usmjerenje onih mjera i aktivnosti koje je u konačnici predvidio i ovaj konačni prijedlog zakona. Dakle, aktivnosti koje smo proveli u mandatu ove Vlade su slijedeće, da smo iz svih raspoloživih izvora prikupili i obradili saznanje o 173 moguća mjesta prikrivenih masovnih i pojedinačnih grobnica iz Domovinskog rata, da je provedeno cjelovito terensko istraživanje na 146 lokacija, pri čemu su pronađeni i ekshumirani posmrtni ostaci 108 osoba. Da je provedeno reekshumacija daljnjih 21 posmrtnog ostatka, Vila Gavrilović, Centralno groblje Osijek i Groblje Retfala. Da je proveden terenski izvid daljnjih 156 mikro lokacija za koje je tijekom analitičke i operativne obrade, kako bi iste bile pripremljene za provedbu probnih iskapanja, pri čemu je potrebno istaknuti sustavno istraživanje na Ovčari gdje je pretraženo 320 772 metra kvadratnih u 65 radnih dana. Da je organizirano 23 identifikacije, prilikom kojih je završno identificirano posmrtni ostaci 153 osobe, dok je daljnjih 11 osoba ekshumiranih na području RH predano nadležnim tijelima država čiji su bili državljani, odnosno Srbije ili BiH. Da je provedena revizija svih neidentificiranih posmrtnih ostataka, da je organizirana pogrebna skrb za 144 identificirane osobe. Da smo uz aktivnosti izravno usmjerene na rješavanje slučaja osoba nestalih u Domovinskom ratu, osigurali preduvjete za unaprjeđenje međudržavne i međunarodne suradnje, da smo sklopili sporazum, odnosno Protokom o suradnji između Vlade RH i Vijeća ministara BiH tijekom 2017. g. Da smo sklopili Protokol o suradnji između Povjerenstva Vlade RH za zatočene i nestale i Komisije za nestale osobe Vlade Crne Gore, da je potpisan sporazum s Međunarodnom komisijom za nestale osobe o uspostavljanju i održavanju baze podataka aktivnih slučajeva nestalih osoba, da je potpisan Okvirni plan za rješavanje pitanja osoba nestalih na području bivše Jugoslavije, u Den Haagu, 6.11.2018. godine, da smo pored svih ovih aktivnosti, uveli nove inovativne metode pretrage terena, od snimanja iz zraka do ... [[Govornik se ne razumije.]] pasa. Da smo nabavili najsuvremeniju opremu, georadari, bespilotne letjelice. Da smo u suradnji s MORH-om potpisali Sporazum o suradnji angažiranjem postrojbi HV-a, da smo sklopili Sporazum o suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu radi poboljšane koordinacije i podizanja kvalitete znanstvenog, istraživačkog, obrazovnog i stručnog rada na području ekshumacije i obrade posmrtnih ostataka. Dakle, to su samo neke od aktivnosti i mjera koje smo proveli, a one su u konačnici i temelj za aktivnosti koje smo predvidjeli u ovom konačnom nacrtu prijedloga zakona. Stoga gospođe i gospodo zastupnici, iako su provedeni čitav niz aktivnosti i radnji i uz sve naše napore, broj osoba za čijom se sudbinom još uvijek traga je izrazito visok. Ovim konačnim prijedlogom zakona dodatno se potvrđuje predanost RH u rješavanju ovog prioritetnog humanitarnog pitanja i očuvanju dostojanstva nestalih u Domovinskom ratu, kao i žrtvama Domovinskog rata u cjelini. I upravo stoga što je riječ o humanitarnom pitanju i što je ovaj prijedlog izraz najboljih namjera i prepoznatih potreba, vjerujem kako ćete ga jednoglasno podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi ministre, mi iz HSS-a, ja osobno podržavamo donošenje ovoga zakona jer je to još jedan alat da uz potpisane protokole učinimo više da se pronađe i zadnji nestali i jer to je naša obveza prema našim braniteljima, prema njihovim obiteljima i sigurno da treba agresivnije pristupiti prema državnim tijelima koje sudjeluju zajedno s vama u tom procesu, ali i prilika je pozvati za sve one osobe koje žive u Hrvatskoj, a imaju saznanja da su dužni dati informaciju da se pronađu nestali. Ali, evo, prilika je da spomenemo da se ovih dana slavi i obilježavanje, godišnjica osnutka slavne 108. brigade u Slavonskom Brodu i Podcrkavlju, da im se i njima kao braniteljima kao veliko hvala, ali da mi svojim autoritetom pomognemo da se ne gase radna mjesta u Đuri Đakoviću, pogotovo u specijalnim vozilima koji radi vojni program gdje većina branitelja još radi i da svakako nastojimo [[Upadica: Hvala.]] sačuvati ta radna mjesta u Slavoniji. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o podnesenim amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o osobama nesatlim u Domovinskom ratu, drugo čitanje, P.Z. br. 610. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za ratne veterane i Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Imamo amandman Odbora za ratne veterane. Molim ministra hrvatskih branitelja poštovanog gospodina Tomu Medveda da nam da obrazloženje na ovaj prijedlog amandmana Odbora za ratne veterane. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. amandman se djelomično prihvaća u izmijenjenom obliku tako da glasi: U članku 15. iza stavka 1. dodaje se stavak 2 koji glasi: „Za dostavljanje informacija i dokumentacije iz stavka 1. ovog članka koje dovedu do rješavanja slučajeva osoba iz članka 4. točka 1. i 2. ovog zakona fizička osoba nagrađuje se prema pravilniku kojeg donosi ministar Hrvatskih branitelja.“ Predloženi amandman nomotehnički je uređen i usklađen sa sadržajem zakona.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Predstavnik predlagatelja nije tu pa ćemo glasovati o tom amandmanu. Prelazimo na amandman Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. 1. amandman izvolite gospodine ministre.
Amandman se ne prihvaća sa obrazloženjem, amandman se ne može prihvatiti jer je naziv i cijeli tekst zakona usklađen sa Ustavom RH i Deklaracijom o Domovinskom ratu kojemu je dana definicija Domovinskog rata a koja je preuzeta i u članku 1. stavku 2. ovog zakona.
Zahvaljujem. Molim kolegu Miru Bulja da se izjasni.
Hvala lijepo. Sam naziv ovoga zakona, Konačni prijedlog Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu naravno da nije dobar i nigdje se ne spominje velikosrpska agresija. Nije Domovinski rat uzrok nestanka, nestalih osoba, nego je uzrok velikosrpska agresija. Nigdje u ovome zakonu se ne spominje velikosrpska agresija. U raspravi sam tražio da mi se objasni zbog čega se u cijelome zakonu o osobama nestalim u Domovinskom ratu kako vi kažete ne spominje nigdje velikosrpska agresija. Pa znamo da se može to sa vremenom relativizirati i da može suprotna strana govoriti da je kriv Domovinski rat za nestale osobe, bilo s naše strane bilo sa agresora. Nigdje se u zakonu ne spominje velikosrpska agresija. Ja nisam dobio odgovor zbog čega ili postoji možda da je netko uvjetovao. Možda je koalicijski partner uvjetovao SDSS kad su bili kod Vučića u Bačkoj Palanci da se ne spominje velikosrpska agresija. Velikosrspska agresija je uzrok a Domovinski rat je posljedica. Domovinski rat je reakcija hrvatskoga naroda i hrvatskih građana na velikosrpsko četničku agresiju. I u ovome zakonu se nigdje ne spominje velikosrpska agresija koja se spominje i u Deklaraciji o Domovinskom ratu koja je definirana da je Domovinski rat uzrok, posljedica a uzrok je velikosrpska agresija. Stoga tražim da se glasa o ovome prijedlogu da se mijenja znači u samome naslovu da ne bude znači u Konačnom prijedlogu Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu nego u Konačnom prijedlogu Zakona o osobama nestalim zbog velikosrpske agresije. Tražim glasanje.
Hvala lijepo kolega Bulj. Prelazimo na drugi amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite gospodine ministre.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje isto kao i za 1. amandman.
Hvala lijepo. Očitovanje gospodin Miro Bulj. Izvolite.
U prijedlogu zakona istaknuta je Deklaracija o Domovinskom ratu. Te bi se u biti ovim amandmanom uskladio tekst zakona sa tekstom o Deklaraciji koja je u Hrvatskom saboru donesena u članku 2. precizno je navedeno da RH je branila svoj teritorij od velikosrpske agresije. Znači u ovome prijedlogu zakona ponavljam izbjegava se taj termin koji je jednoglasno donesen u Hrvatskom saboru i to za vrijeme Račanove Vlade, jednoglasno u ovome Saboru, Deklaracijom o Domovinskom ratu. Neshvatljivo je zbog čega se u ovome zakonu ne spominje kao uzrok nestalih i svega lošeg što se dogodilo velikosrpska agresija. Domovinski rat je ponavljam posljedica i prema tim žrtvama, prema onome što se može relativizirati s sa strane, sa strane okupatora, agresora, velikosrpskih četničkih agresora moguće je da će s vremenom kazati da je stvarno posljedica, da je Domovinski rat kriv, ne, ne Domovinski rat je bio pravičan, to je Deklaracija ovoga Sabora i rekla, obrambeni a velikosrpska agresija je uzrok svim zlima a poglavito nestalima bez obzira s koje strane oni bili. I oni koji su izvršili agresiju nije posljedica, nije Domovinski rat uzrok nego njihova agresija. I tu moramo biti jasni, s ovime se ne smijemo igrati ministri. I ne smijemo pod nikakvim uvjetima bilo koalicijskog partnera, bilo radilo se to o Miloradu Pupovcu, bilo radilo se to o njegovom ocu kojega on poštiva i voda ga po Hrvatskoj četniku Vučiću il bilo kome drugome. Domovinski rat je samo posljedica. Tražim glasanje.
Zahvaljujem kolega Bulj. Prelazimo na Treći amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite gospodine ministre.
Amandman se ne prihvaća. Naime, navedeno nije potrebno definirati u ovom zakonu obzirom da se radi o ugovornom odnosu koji je reguliran općim propisima.
Zahvaljujem. Molim izjašnjavanje kolega Bulj.
Hvala lijepo. Smatramo potrebitim definirati da ustanove koje obavljaju medicinske poslove obrade i identifikacije ekshumiranih posmrtnih ostataka, mora imati sva potreba stručna i profesionalna znanja te opremu za obavljanje tih poslova. Smatramo da su kompetencije ovdje vrlo bitne zbog toga tražimo glasanje.
Zahvaljujem kolega Bulj. Prelazimo na Četvrti amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite gospodine ministre.
Amandman se ne prihvaća. Naime, ovim odredbama propisuju se zadaće Povjerenstva Vlade RH za osobe nestale u Domovinskom ratu i ostalo u vezi rada ovog povjerenstva, a s ciljem cjelovitog definiranja postupka nadležnih tijela i ostala pitanja u svezi traženja osoba nestalih u Domovinskom ratu.
Zahvaljujem. Izvolite gospodine Bulj.
Hvala lijepo. Zakon o, Člankom 24. Zakona o vladi utvrđeno je zakonski temelj da Vlada RH, a ne Hrvatski sabor osniva stalna radna tijela za savjetodavna i stručna pitanja iz svog djelokruga. Uostalom ovo povjerenstvo je već osnovano odlukom te Vlade, te ako Vlada smatra da na taj način treba mijenjati svoju postojeću odluku tada može učiniti, to može učiniti brzo i učinkovito na prvoj slijedećoj sjednici Vlade umjesto što osnivanje povjerenstva nepotrebno uključuje u dužu i složeniju proceduru donošenja zakona. Štoviše, ako se nakon donošenja zakona stvori potreba za promjenom odredbe o povjerenstvu tada se takva promjena ne bi mogla realizirati bez nove složene procedure promjene zakona što se može i treba, što se mora izbjeći. Takve promjene Članka 24. Zakona o vladi prema kojima odluka o osnivanju povjerenstva donosi vlada što je i primjereno s obzirom na načelo supsidijarnosti. Stoga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Zahvaljujem. Tražite glasovanje? Izvolite kolega Đakić u ime, ispričavam se samo malo, još imamo jedan amandman Kluba zastupnika MOST-a Peti amandman. Izvolite gospodine ministre.
Amandman se ne prihvaća. Odredbama Članka 53. stavka 2. Zakona o osobama nestalih u Domovinskom ratu usklađena je sa Prekršajnim zakonom. U svezi prijedloga da se prekršajna sankcija propiše i za odgovorne osobe u tijelima državne uprave iz Članka 7. stavka 2. ovog zakona ističemo da je ovo pitanje određeno Zakonom o pravu na pristup informacijama kojim su uređene i prekršajne sankcije te navedeno nema potrebe propisivati i u ovom zakonu.
Zahvaljujem. Kolega Bulj izvolite.
Za pojedine prekršaje iz Zakona o radu odgovorne fizičke osobe kažnjavat će se minimalnom kaznom od 7.000 kuna, a za ne pružanje potrebne pomoći u rješavanju slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu Vlada predlaže manju tj. minimalnu kaznu od 5.000 kuna. Smatramo da minimalna kazna za … /nerazumljivo/… rješavanja slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu ne može biti manja od minimalne kazne za pojedinačne prekršajne Zakone o radu. Isto tako predlažemo novčano kažnjavanje i odgovornih osoba u tijelima državne uprave iz Članka 7. stavka 2. ovoga zakona, ako ne pruže raspoložive informacije članovima obitelji o napretku i rezultatima traženja njihovih članova obitelji nestalih u Domovinskom ratu ili članova obitelji smrtno stradalih u Domovinskom ratu za koje se nije poznato mjesto ukopa i znamo da ima onih koji su i sabotirali i DORH koji nije odrađivao i sve institucije koje nisu radile svoj posao uza sav trud Ministarstva branitelja i tijela koja su za ovo nadležna, brojne institucije nisu radile svoj posao. Znamo evo da izabrana ministrica u vijeće, ministrica koja je izabrana za tajnicu Vijeća Europe da nije sazvala niti jednom povjerenstvo koje je tribalo dati izvješće na Odboru za veterane, a nije ga dala, bez obzira evo tu je i kolega Đakić nije dala izvješće o radu toga povjerenstva, o praćenju Srbije u 23., 24. Poglavlju nego je nagrađena, znači napretkom u europskoj hijerarhiji jel očito je puno bila bliža suradnja sa Vučićem kao njihovom partnerom Europskoj pučkoj stranici da napreduje hijerarhijski nego da to povjerenstvo koje je vrlo bitno u praćenju 23., 24. Poglavlja Srbije to nisu radili. Zbog toga tražim glasanje o ovom amandmanu. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj. I imamo poštovanog kolegu Josipa Đakića ispred Odbora za ratne veterane. Rekli ste da prihvaćate amandman da ne glasujemo ili što?
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. S obzirom da nisam bio nazočan kada je amandman Odbora za ratne veterane bio pročitan u izmijenjenom obliku smatram da je dobro došla i ova izmjena koju je ministar predložio i Vlada RH te je Odbor za ratne veterane prihvaća ovako izmijenjenu.
Zahvaljujem, postaje sastavni dio zakona. Zahvaljujem i poštovanom ministru gospodinu Medvedu na obrazloženjima na podnesene amandmane.
Konačni prijedlog Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu, drugo čitanje. P.Z. br. 610, prije nego što kažem nešto o zakonu, ja bih pozdravio ovdje su s nama članice i članovi Saveza udruga zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja u Domovinskog ratu pa ih pozdravimo, dobrodošli. [[Pljesak.]] Kolega Bulj, stanka vezano uz ovaj zakon, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolegice i kolege, pripadnici članovi udruge nestalih u Domovinskom ratu, ako ovaj zakon, evo tražim konzultacije 10 minuta u ime kluba MOST-a, ako ovaj zakon riješi jedan slučaj, bit ćemo svi sretni naših nestalih i očekujem da će riješiti većina ovih slučajeva međutim u ovome Prijedlogu Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu, ispada je rat uzrok nestalih u Domovinskome ratu. Niti jednom riječju se ni u naslovu ni u zakonu ne spominje velikosrpska agresija. Velikosrpska agresija je uzrok nestalima, bilo sa naše strane jer Hrvatska je branila svoju domovinu od velikosrpske četničke agresije i ova relativizacija u biti omogućuje da velikosrbi kažu da je Domovinski rat uzrok nestalih i poginulih, ne nego velikosrpska agresija a ovdje je donesena Deklaracija o Domovinskom ratu za vrijeme Račanove Vlade, donesena je jednoglasno gdje je velikosrpska agresija uzrok i početak Domovinskoga rata. Nemojte dozvoliti g. saborski zastupnici sad kad bude glasanje o amandmanu da izglasamo zakon koji nema nigdje spomena velikosrpske agresije, niti jednom riječju. I nemojte da vas uvjetuju vapi koalicijski partneri, bilo to SDSS ili bilo tko drugi. Ja bi više volio ako vas uvjetuje Milorad Pupovac da se napokon dozna gdje je dr. Ivan Šreter pa da riješimo taj jedan slučaj nego da vas uvjetuje netko, [[Upadica predsjednik: Hvala vam, vrijeme isteklo.]] naravno tražim od vas a mi date potporu u ovom zakonu.
Hvala kolega Bulj, odobrava se naravno stanka, javlja li se još netko? Ako ne, nastavljamo u 12,30 minuta, molim vas da budete tu. STANKA U 12,20 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,31 SATI]] Kolegice i kolege, idemo dakle, Konačni prijedlog zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu, drugo čitanje, P.Z. 610, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane, sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanima Vlade RH, molim glasujmo. Utvrđujem da jednoglasno, 107 glasova za donešena je odluka da se provede rasprava o amandmanima pa bih molio poštovanog ministra hrvatskih branitelja Tomu Medveda da obrazloži podnesene amandmane. Izvolite, imate tri amandmana pa vas molim da ih objedinjeno predstavite, imate 6 minuta ukupno s obzirom da je svaki 2 minute.
Hvala lijepa g. predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, poštovani članice i članovi Saveza udruga zatočenih i nestalih osoba iz Domovinskoga rata. Vlada RH podnijela je 3 amandmana na Konačni prijedlog zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu. Prvi amandman vezan je za članak 15. gdje se predlaže da se u članku 15. stavak 1. iza riječi „ministarstvu“ dodaju riječi „ili drugim nadležnim tijelima sukladnom ovom zakonu i drugim propisima“. Naime, Ministarstvo hrvatskih branitelja djeluje kao provedbeno i operativno tijelo zaduženo za stručne poslove koji se odnose na traženje nestalih osoba i smrtno stradalih osoba za koje nije poznato mjesto ukopa te ekshumaciju, identifikaciju i sahranu osoba čiji su posmrtni ostaci pronađeni u masovnim, pojedinačnim ili zajedničkim grobnicama nastalim u razdoblju Domovinskog rata u RH. Ministarstvo hrvatskih branitelja zaprima dokumentaciju, informacije i saznanja koja se odnose na moguća mjesta prikrivenih, masovnih i pojedinačnih grobnica te iste objedinjuje, analizira i obrađuje kako bi pristupilo provođenju terenskih aktivnosti odnosno provjeri dostavljenih saznanja. Neposredno prikupljanje informacija o mogućim mjestima prikrivenih masovnih i pojedinačnih grobnica s posmrtnim ostacima osoba nestalih tijekom Domovinskog rata, provode MUP i sigurnosne agencije u skladu s propisima o svom radu. S obzirom na prethodno navedeno, potrebno je u članku 15. stavku 1. dodatni da je svaka fizička osoba, sve informacije i dokumentacijom kojom raspolaže za rješavanje slučajeva osoba nestalih u Domovinskom ratu i smrtno stradalih osoba iz Domovinskog rata za koje nije poznato mjesto ukopa, dužna pružiti ministarstvu ili drugim nadležnim tijelima sukladno ovom zakonu i drugim propisima. Drugi amandman, u članku 53. stavcima 1. i 2. iza riječi „ministarstvu“ dodaju se riječi „ili drugim nadležnim tijelima“. U članku 53. stavku 3., u članku 15. ovog zakona „ministarstvo“ zamjenjuje se riječima „članku 15. stavku ovog zakona, ministarstvu ili drugim nadležnim tijelima. Uz obrazloženje, s obzirom da sukladno članku 14. zakona u postupku prikupljanja saznanja i građe osoba nestalih u Domovinsko ratu i smrtno stradalih osoba iz Domovinskog rata za koje nije poznato mjesto ukopa i mjestima masovnih i pojedinačnih grobnica, sudjeluju i druga nadležna tijela, u članku 53. stavcima 1. i 2. zakona potrebno je s navedenim uskladiti i prekršajne odredbe. S obzirom da se u članku 53. stavku 3. zakona propisuje prekršajna sankcija za nepostupanje po odredbi članka 15. zakona koji je izmijenjen amandmanom prvi Vlade i amandmanom Odbora za ratne veterane, potrebno je sa navedenim uskladiti i ovaj članak. Amandman tri, u članku 55. iza riječi „članaka“ dodaje se riječi „15 stavak 2.“ uz obrazloženje s obzirom da je djelomično prihvaćen amandman Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora kojim je previđeno da će svaka fizička osoba koja pruži informaciju i dokumentaciju iz članka 15. stavak 1. zakona, koja dovede do rješavanja slučajeva osoba iz članka 4. točki 1. i 2. ovoga zakona biti nagrađena prema pravilniku kojeg donosi ministar hrvatskih branitelja, potrebno je u članku 55. propisati rok za donošenje prethodno navedenog pravilnika. Što se tiče prigovora da u zakonu ili u nazivu zakona ne stoji velikosrpska agresija, naglašavam da je cijeli tekst zakona usklađen sa Ustavom RH i Deklaracijom od Domovinskog rata kojim je dana definicija Domovinskog rata a koja je preuzeta i u članku 1. stavku 2. ovoga zakona. Stoga gospođe i gospodo zastupnici, sve vas pozivam da ne politiziramo oko ovog izrazito osjetljivog i prevažnog pitanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru Medvedu. Otvaram raspravu o amandmanima Vlade, u raspravi mogu sudjelovati samo predstavnici klubova zastupnika, javio se kolega Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo. Uvažene kolegice i kolege, uvaženi ministre. Nije sporno da je ovaj prijedlog zakona usklađen sa ostalim zakona i da je ustavan međutim činjenica je da zakon ne spominje nigdje pa i u svom naslovu da je velikosrpska agresija, da je uzrok nestalih velikosrpska agresija, ja nisam dobio odgovor zbog čega se ne spominje nigdje velikosrpska agresija a spomenut ću da je ovaj Sabor donio Deklaraciju o Domovinskom ratu gdje se točno kaže da je uzrok sukoba na području RH velikosrpska agresija. Ponavljam, Deklaracija o Domovinskom ratu, ovaj Sabor za vrijeme Vlade Ivice Račana je jednoglasno ovaj Sabor je donio da je uzrok velkosrpska agresija, što znači da je uzrok svih nestalih i svih žrtava na području Hrvatske i naravno i Bosne ovde govorimo o području našem, znači da je ovaj velkosrpska agresija, a također i naši nestali u Srbiji i državljani Srbije koji su nestali u Domovinskome ratu na području Hrvatske također uzrok je velkosrpska agresija. Ja razloge i odgovore od vas ministre nisam očekivao, ja zaista očekujem da ovaj zakon kojega ste vi uputili u proceduru i da će Ministarstvo branitelja vaš pomoćnik zadužen za ovo Sučić napraviti sve i da Ministarstvo branitelja radi sve da se pronađu naše žrtve. Ja nisam rekao da ni neću glasati za ovaj zakon, al nikada neću prihvatiti da se nigdje ne spominje u cijelome zakonu da su nestali u biti, da su nestali uzrok velkosrpska agresija. I ovaj zakon je se morao zvati o osobama nestalim zbog velkosrpske agresije isključivo zbog toga šta je Domovinski rat posljedica. Odgovor, svi nestali, sve žrtve su znači isključivo zbog velkosrpske agresije i ne smijemo dozvoliti bilo kome u budućnosti da izjednači krivnju kroz ovaj zakon kroz ovaj naslov, da je Domovinski rat uzrok nestalih. Domovinski rat je bio osloboditeljski, pravičan, slobodarski, protiv velkosrpske četničke agresije gdje je bila 2/3 Hrvatske okupirane. I to dajem svojim amandmanom i to sam rekao u raspravi i nije mi nikako jasno ministre zbog čega, da li je to ucjena možda koalicijskih partnera, da li je možda Vučić utjecao koji je bio onaj koji je vodio pobunu i koji je zvao ljude srpske nacionalnosti na pobunu na granice velike Srbije do Karlovca da bude velka Srbija. Dal je to možda utjecaj koalicijskog partnera Milorada Pupovca koji ide u Bačku Palanku kad mi slavimo Oluju? Ja sam osobno i podržat ću ovaj zakon, moj klub će podržat zakon. Nitko u ovome saboru neće biti protiv ovoga zakona jer jedna osoba da se riješi, jedna osoba bit ćemo svi ponosni ministre. Međutim, tijela ne rade na našim nestalima, a nećemo spominjati što se radi oko logoraša. O našim nestalima nitko ne vodi brigu, nema šta četnik Vučić dolazit dok ne da zadnje ime, popis naše nestale osobe, nema ga se šta dočikati ni Pantovčaku, ni Banskim dvorima, ni ovdje, da se ruga sa hrvatskim nestalima, nego donosi nekakve papire koji nemaju veze sa našim nestalim. Što to znači? Da je zakazala, vaša uloga će biti pozitivna vi ćete se boriti kao Ministarstvo branitelja, nitko vama ne prigovara vašu ulogu, ali što radi Ministarstvo vanjskih poslova. Kod povjerenstva, poglavlja Srbije o otvaranju 23., 24. Poglavlja, što radi, ništa. Imala je obavezu dati izvješće ministrica, sada tajnica Vijeća Europe izabrana, novoizabrana, nije dala izvješće, bez obzira je ovde kolega Đakić kao predsjednik tog odbora rečeno je da će u roku 2 dana prije 15 dana donijeti nam izvješće koje je obavezna dati, izvješća o sastancima što je radilo to povjerenstvo. Niti jednom se nije sastalo, nije se sastalo jer je puno bitnije bilo da Vučić lobira da ona bude predsjednica Vijeća nego pronalazak naših nestalih i rješavanja problema naših logoraša. Ja znam da je HDZ u pučkoj stranci zajedno sa Vučićevom strankom, međutim ne smijemo poniziti naše nestale. Znači ministarstva, DORH, USKOK sva nadležna tijela, ne može samo Ministarstvo branitelja, ne može bez Ministarstva vanjskih poslova i diplomacije, ne može ako ministrica nije odradila svoj posao i diplomacija ne može se pronaći naši nestali. Ako se isključivo dodvoravamo zbog određenih pozicija u europskim činovničkim visokim redovima ako to radimo. Naravno da obitelji iščekuju svoje nestale, naravno da mi iščekujemo svoje suborce, da pronađemo njihove kosti. Evo maloprije sam spomenu doktora Ivana Šretera kao primjer mirotvorca, predložio sam bio dan mirotvorca da se zove po doktoru Ivanu Šreteru i molim Milorada Pupovca da u osnovi svjedočanstva gospodina Degoricije kaže gdje su kosti napokon, da se ode i kaže. Pa da te obitelji imaju gdje zapaliti svijeću, njegova obitelj je razasuta po svijetu, pisali su mi i pisma to je mirotvorac čovjek bio. Tražio sam od vas kolege niste prihvatili dan mirotvorca da se zove po tome čovjeku koji je ljude srpske nacionalnosti nazivao svojom braćom da ne ratuju, nije razmijenjen, dok je s naše strane puštani su zarobljenici i svjedočanstva gospodina Degoricija naravno kad on spominje gospodina Pupovca koji je garantirao ako se pustu da će biti puštan i doktor Ivan Šreter za kojega ni dan danas ne znamo, ni dan danas ne znamo. Eto toga čovjeka kad bi pronašli jednoga ja mislim da bi bili ponosni na toga čovjeka, ponosni na tu obitelj jer imali bi gdje zapaliti svijeću tom čovjeku već kad nismo imali snage i hrabrosti zbog međukoalicijskih odnosa gospodo iz HDZ-a sa SDSS-om proglasiti doktora Ivana Šretera i dan mirotvorca da se zove po tome čovjeku, a vi koji dolazite iz tih krajeva znate da je minimalno što je zaslužio taj mirotvorac za kojeme se ne zna za grob da se zove dan mirotvorstva. Također, moram napomenuti da su kazne blage, dao sam i amandman dali smo tj. Klub MOST-a i amandman za kazne znači osobe, fizičke i pravne osobe središnjeg tijela državne, znači tijela koja rade koje onemogućuju kaznu, vi ste znači ovim prijedlogom dali Vlada predlažem manju minimalnu kaznu od 5.000 kuna. Smatramo da minimalna kazna za sabotiranje i rješavanje slučajeva nestalim u Domovinskome ratu ne može biti manja od minimalne kazne za pojedine prekršaje Zakona o radu. Znači vi ste za sabotiranje ministre, za sabotiranje pronalaska nestalih dali manju kaznu nego o prekršaju na radu nekom, 7 tisuća je minimalna, vi ovdje 5 tisuća. Mi smo povećali tu kaznu koliko je, na maksimalno, koliko god je moguće. Sabotirati pronalazak tih ljudi je zločin veći od onoga što je bo kada je napravljen zločin, prema tim obiteljima jer se napokon treba kazniti sve one koji nisu radili svoj posao a hrvatske institucije nisu radile posla. Od institucija progona, poglavito Ministarstva vanjskih poslova koji nije odradio svoj posao kao što sam rekao po pitanju poglavlja 23., 24. praćenju, povjerenstvo koje nije odradilo, praćenju ulasku u EU Srbije koje nije se sastalo niti jednom povjerenstvo, ni 2017., ni 2018. i nisu dali izvješće predsjednici na moj upit gdje su jednom godišnje morali dati izvješće. Ministrica Burić niti jedno povjerenstvo nije našla, jedino to je bilo u mandatu o Vladi Oreškovićevoj, tada je 2016. se sastalo kada je bio Kovač to povjerenstvo i ispunjena je ta obaveza. Samo te godine 2016., 2017. minimalno 4x se je moralo sastati i moralo je dati izvješće predsjednici Republike. Na moj upit predsjednica Republike službeni, pisani, ministre uvaženi nismo dobili odgovor, vi ste član Vlade i pitajte zbog čega Ministarstvo vanjskih poslova tj. ministrica nije pratila ulazak, tj. pristupanje EU pri otvaranju poglavlja 23., i 24. Mi nismo dobili taj odgovor, bila je dužna na Odboru za veterane dati taj odgovor, izbjegla je doći, bez obzira šta je poslovnički bila obavezna jer poslovnik je po važnosti u razini zakona, nije došla i rekla zbog čega se to Povjerenstvo o praćenju Srbije nije sastajalo. Još jednom kolegice i kolege, ovaj i ministre uvaženi sa svojim pomoćnikom, ako se riješi jedan mrtvi, mi ćemo podržati ovaj zakon, ako se riješi jedan mrtvi mi ćemo biti zadovoljni jer je puno bitnije ono što će se rješavati ovim zakonom. Ali vas molim kolegice i kolege, nemojmo iskrivljivati istinu, naši nestali nisu nestali 1893 nestala, bez obzira s koje strane nije uzrok Domovinski rat, Domovinski rat je posljedica. U zakonu se niti riječi ne spominje velikosrpska agresija. Ako je to ucjena i uvjet koalicijskih partnera to nije dobro, to je katastrofalno da se na sastancima kada je oluja u Bačkoj Palanci na četničkom derneku uvjetuje Hrvatski sabor kako će se zvati ovaj vrlo bitan zakon. Ali pošto se ovdje radi o humanitarnom pitanju naravno da ćemo biti svi za. Ali molim vas kolegice i kolege zastupnici, Deklaracija o Domovinskom ratu kaže da je uzrok ratova na ovome području velikosrpska agresija. Niti jednom riječju ovim zakonom se ne spominje velikosrpska agresija. Ja nisam dobio odgovor od ministra zbog čega se ne spominje velikosrpska agresija temeljem Deklaracije na koju spominjem u više navrata, koja je donesena u ovome Parlamentu jednoglasno da ne bi ispalo da je to izgurao HDZ baš za vrijeme Vlade Ivice Račana kada su jednoglasno glasali i saborski zastupnici i HDZ-a i tadašnjih stranaka u centru i SDP-a. Znači jedinstven zakon. Evo ja sam rekao vama kolege ono što mislim, bilo bi dobro da podržite ovo i da uđe velikosrpska agresija kao uzrok ovdje krvavih sukoba zbog koga ... [[Govornik se ne razumije.]] a vama ministre dajem na raspolaganje sve što mogu, podržati ćemo ovaj zakon ako se riješi iti jedan mrtvi ja mislim da ćemo biti svi zadovoljni a poglavito evo kada se spominje i naš kolega ovdje Pupovac da napokon kaže gdje je dr. Ivan Šreter. Hvala.
Drugi Klub zastupnika je SDP, poštovani kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani ministre, uvaženi zastupnici. Želim još jednom istaknuti da će Klub SDP-a podržati ovaj zakon. Ipak nisam se zbog toga javio. Javio sam se zbog posljednje rečenice koju je ministar rekao a kojom nas je pozvao sve da ne politiziramo ovu osjetljivu temu. I ja svečano kažem, nećemo politizirati ovu osjetljivu temu jer smo bolji od vas, nećemo raditi šator, nećemo sprječavati državni vrh da uđe u kolonu u Vukovaru, nećemo raditi sve ono što ste vi radili kad ste politizirali ovu temu. Hvala.
Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvaženi ministre, poštovane obitelji zatočenih i nestalih na čelu sa predsjednicom gospođom Alvir. Pa evo napokon je pred nama i Konačni prijedlog Zakona i ova današnja rasprava je apsolutno bila nepotrebna od strane kolege Bulja i njegovog kluba s obzirom da u ovom zakonu su sudjelovale baš obitelji zatočenih i nestalih kao Povjerenstvo za izradu ovoga zakona koje su se usuglasile sa svim točkama zakona kao i sa prvim dijelom koji govori o osnovnim odredbama u kojem članku 2 se jasno govori o tome da je Domovinski rat sukladno Ustavu RH i Deklaracije o Domovinskom ratu pravedan, legitiman, obrambeni i oslobodilački rat u razdoblju od '91.-'95. kojim je hrvatski narod iskazao svoju odlučnost i spremnost za uspostavu i očuvanje RH kao samostalne i nezavisne suverene i demokratske države. To jasno piše u čl. 2., tako da naznake o tome da nema nigdje agresije, a u Deklaraciji o Domovinskom ratu, da je nad RH izvršena oružana agresija od strane Srbije, JNA i Crne Gore. Jasno piše, ne znam čemu treba više pojašnjavati. Čemu politizacija ove teme koja je izuzetno potreba i koji zakon je trebao već bit u ovom Saboru izglasan davnih dana nakon završetka Domovinskog rata? Ovaj zakon sigurno je u pravo vrijeme i sada donesen jer će sigurno omogućiti da ste imali zrelu namjeru, želju i odnos prema nestalima na Odboru za ratne veterane gdje smo donijeli jednoglasno izmjenu i dopunu čl. 15. u kojem se jasno može nagraditi onaj tko će dati vjerodostojne informacije, tako bi i ovaj, vaš prijedlog amandmana vjerojatno jednoglasno ispred odbora prošao, a ne ovako. Ako je to potrebno, a s obzirom da jasno piše u čl. 2 osnovnih odredba, onda je ovo samo političko nametanje teme i vašim borbi i težnji koje apsolutno ne postoje. Stoga vas molim. Prestanimo politizirati ono što nije potrebno. Borimo se istinski za što prije pronalazak svih nestalih osoba, dajmo da oni koji danas još uvijek pate i teže da ih sahrane dostojanstveno i ovim zakonom da postigne se cilj koji je svima nam u mislima i željama, a to je da sve nestale dostojanstveno sahranimo, da znamo gdje su im grobovi i grobišta, a onda time vjerojatno da nađemo i kako su stradali i tko je učinio ono nad njima što nije smio. Stoga vas kolegice i kolege ispred kluba zastupnika molim, imali smo vremena u dva čitanja raspraviti, predložiti, mogao je i Odbor za ratne veterane, kao što je jednoglasno donio izmjenu i dopunu čl. 15., ako je to potrebno, ali s obzirom da ovdje sve piše, apsolutno ne vidim nikakve potrebe nego čistu politizaciju, osobno isticanje jer vjerojatno drugog oružja nemate. Hvala.
Dobro, došli smo do kraja rasprava. Samo malo. Nisam vidio da ste digli, ali ja bih vas molio. Ovo je jedna toliko teška i bolna tema i da ne otvaramo zaista daljnju raspravu, sve je jasno, kazali ste u više navrata već ono što ste željeli. Iz poštovanja prema žrtvama, prema članovima njihovih obitelji, ja vas molim da završimo ovu temu. Izvolite, povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Također, prije nego kažem Poslovnik, izražavam vrlo poštovanje prema žrtvama i ovome zakonu, ali povrijedio je g. Đakić čl. 238. gdje on cijelo vrijeme u biti politizira ovu situaciju da žrtava i odlasku u Vukovar, kad je pozivao na se na žrtve da se ne odlazi i brojne druge situacija, a ja sam predlagao u prvome čitanju baš ovo, a vi ste na odboru nama obećali da će doći u roku 2 dana ministrica Burić i da će dati svoje [[Upadica: Zahvaljujem. Zahvaljujem kolega Bulj.]] izvješće, što je bila obavezna, niste to napravili.
Kolega Bulj, vrijeme je isteklo. Kolega Bulj, molim vas [[Upadica: Znači vi politizirate cijelo vrijeme branitelje. Hvala lijepo.]] Kolega Bulj, prekršili ste Poslovnik i dajem vam opomenu. Idemo sada na, molim vas, kolegice i kolege, da se smirimo i da se posvetimo glasovanju. Dajem dakle na glasovanje 1. amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 111 glasova za, prihvaćen 1. amandman i postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje 1. amandman Vlade. Isto tako, jednoglasno, 109 glasova za, prihvaćen je 2. amandman. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. I amandman br. 3, molim glasujmo. I amandman br. 3 jednoglasno, 110 glasova za postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada ćemo ići na amandmane Odbora za ratne veterane i Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Prvi je amandman odbora za ratne veterane prihvaćen je u pisanom obliku, to je podnositelj amandman prihvatio i u takvoj formi postaje sastavni dio zakona. Pa idemo na amandmane Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Prvi amandman Vlada ne prihvaća, pa vas molim da glasujemo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 2 istog kluba zastupnika nije prihvaćen, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 3, isti klub zastupnika Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 4, Vlada ga ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. I idemo na zadnji, 5. amandman iz toga kluba, Vlada ga ne prihvaća. Ni ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova pa dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 111 glasova za donesen Zakon o osobama nestalim u Domovinskom ratu. … [[Pljesak.]]
Sada ćemo kao što smo jutros odlučili, provesti objedinjenu raspravu o sljedeće dvije točke: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, drugo čitanje, P.Z. br. 633; i - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji, drugo čitanje, P.Z. br. 634; Predlagatelj je Vlada RH, temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo te Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani potpredsjednik Vlade i ministar graditeljstva i prostornog uređenja Predrag Štromar. Izvolite.
Poštovani saborski zastupnici. Danas su pred nama dvije izmjene zakona koje se tiču mladih ljudi. Radi se o Zakonu o društvenoj poticajnoj stanogradnji i Zakon u subvencioniranju stambenih kredita, dvije mjere koje imaju za svrhu rješavanje stambenog pitanja mladih, odnosno osiguravanje doma za mlade ljude. Jedan i drugi zakon mijenjamo jer su to od nas tražili građani. Mi smo unazad godinu dana slušali zahtjeve njihove, komunicirali s njima i odlučili mjere dodatno poboljšati i prilagoditi upravo zahtjevima naših građana. Podsjetiti ću, sada je odobreno više od 5300 subvencioniranih kredita. Više od 5300 mladih ljudi uz pomoć ... [[Govornik se ne razumije.]] subvencija kupilo je stan ili kuću ili izgradilo kuću. U tim njihovim domovima do sada je rođeno više od 700 djece. Zato mogu sa sigurnošću tvrditi da je ovo dobra i konkretna demografska mjera. Također do sada je izgrađeno 8276 POS-ovih stanova a u pripremi je izgradnja još 1000, pretežito na obali. Kad to zbrojimo radi se o više od 13,5 tisuća domova za preko 36 tisuća mladih ljudi. Zakon o subvencioniranju stambenih kredita donesen je u svrhu pomoći u rješavanju stambenog pitanja za mlade kao i u svrhu poticanja demografske obnove. Tim zakonom se uređuje subvencioniranje stambenih kredita koje građani, mladi ljudi do 45 godina starosti uzimaju od kreditnih institucija za kupnju stana ili kupnju kuće odnosno za gradnju kuće radi rješavanja stambenog pitanja. RH putem Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja i agencije za pravni promet i posredovanje nekretninama, APN-om subvencionira od 30 do 51% ukupnog iznosa obroka ili anuiteta u prvih 5 godina otplate stambenog kredita. Subvencioniranje kredita odobravati će se za kupnju stana ili kuće, odnosno gradnju kuće do najviše 1500 eura po kvadratnom metru odnosno do najvišeg iznosa od 100 tisuća eura u kunskoj protuvrijednosti. Rok otplate kredita ne smije biti kraći od 15 godina, visina subvencija ovisiti će o indeksu razvijenosti mjesta na kojem se nekretnina kupiuje ili gradi a to će se kretati od 30 do 51% iznosa rate kredita. Ova mjera stambenog zbrinjavanja ujedno je i demografska mjera jer se za svako rođeno dijete u razdoblju subvencioniranog kredita subvencija države produžuje za dodatne 2 godine. Novina je da će se nakon donošenja izmjena zakona u saboru omogućiti produženje subvencija za dodatnu godinu dana po svakom djetetu i za obitelji koje već imaju djecu. Pa će tako primjerice za obitelj koja već ima dvoje djece subvencija umjesto 5 godina trajati 7 godina. Da podsjetim, subvencioniranje stambenih kredita je mjera stambenog zbrinjavanja koja se provodi od 2017. godine. Točnije pozivi su provedeni u 2017. i 2018. godini a mladi će se za subvencije ponovno moći javiti na jesen ove 2019. godine i iduće 2020. godine. Za provedbu Zakona o proračunu za 2019. i projekcijama za 2020. i 2021. osigurana su sredstva. Ukoliko će trebati u 2020. dodatna sredstva osigurati će se proračun. Što se pak tiče Zakona o POS-u jednako kao i subvencionirani krediti, ovo je konkretna demografska mjera koja za cilj ima omogućiti mladima osiguranje stanovanja i ostanak u Hrvatskoj. Izgradnja POS-a je program stambenog zbrinjavanja mladih obitelji koji za manju cijenu kvadrata od tržišne dobivaju sigurnost i kvalitetnu gradnju njihovog doma. Stanovi POS-a grade se za kupnju i najam a do sada je kroz POS program izgrađeno preko 8200 stanova u koje je uloženo više od 4 milijarde kuna. U naredne 2 godine planira se izgraditi novih 1000 stanova na lokacijama u Zadru, Splitu, Trogiru, Solinu, Biogradu na moru, Cresu, Krku i još u desetak općina. Izmjenama zakona o društveno poticajnoj stanogradnji želi se omogućiti rješavanje stambenog pitanja širem krugu građana koji kupuju stanove na slobodnom tržištu a smanjuje se i kamatna stopa na javna sredstva u otplati i to s 3 na 2%. Također želi se omogućiti kupnja stanova za državne i javne službenike i namještenike deficitarnih zanimanja te spriječiti zloupotreba javnih sredstava u korištenju stanova uvođenjem zabrane davanja u najam ili prodaju stanova. Izmjene Zakon o POS-u imaju i demografski karakter budući je cilj osigurati stanovanje mladima i njihov ostanak u Hrvatskoj, ovdje u Hrvatskoj doprinositi gospodarstvu, ovdje u Hrvatskoj imati svoj dom. Upravo zato u smislu uređivanja tržišta POS stanova uvodi se zabrana davanja u najam ili prodaja neotplaćenih stanova što će se definirati kupoprodajnim ugovorom kako bi se stanovi zaista koristili za namjenu za koju su građeni i za koju država izdvaja svoja javna sredstva. Pozivam sve mlade obitelji da se jave u rujnu na natječaj za subvencionirane kredite za kupnju stana, kupnju kuće ili izgradnju kuće. Stan mora imati uporabnu dozvolu, kuća građevinsku a za izgradnju kuće potrebna je ishođena građevinska dozvola. Svi koji će imati pravovaljanu dokumentaciju dobiti će i subvenciju. Molim Sabor, saborske zastupnike da izglasaju ovu izmjenu, ove dvije izmjene zakona i da doprinesemo time da naši mladi ljudi ostanu u RH, da ovdje rade, da ovdje doprinose gospodarstvu i rastu BDP-a. Hvala.
Hvala lijepa. Evo za replike su se javili skoro svi prisutni u dvorani, pa idemo redom, prva će biti ona poštovanog zastupnika Saše Đujića, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovani g. ministre, vi ste rekli da u ove izmjene zakona idete jer su to od vas tražili građani i da vi slušate građane i mlade obitelji i da zbog toga radite ove izmjene. E, sad mene zanima kako niste čuli građane koji vam poručuju da ukinete subvenciju prema indeksu razvijenosti odnosno da bude kao i 2017. 50% subvencija kredita za cijelo područje RH neovisno o tome gdje se stan kupuje jer po ovom rješenju koje ste uveli 2018. po promjenama, mi npr. danas u gradu Gospiću koji po mom skromnom mišljenju sigurno nije neka od najrazvijenijih sredina u RH, imate subvenciju u iznosu od samo 36%, znači ne možete mi reć da je to poticaj razvoja toga kraja. Ja osobno smatram da bi sredine poput Gospića i slične trebale imati subvenciju 50% kao što su imale 2017. i to je ono što vam poručuju građani i to je ono što građani [[Upadica: Hvala]] od vas traže, zašto ih ne slušate?
Poštovani ministar Štromar, ne, dobro. Slijedeća replike poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, ne trebamo se čuditi da smo skoro svi dali repliku, mi se jako veselimo kad poneki ministar dođe i zaluta u HS i prezentira svoj zakon, tako da se i veselimo da je i ministar Štromar odnosno potpredsjednik tu među nama. Moja replika se odnosi na činjenicu kad je riječ o Zakonu o najmu stanova, tada je jedan od modela bilo da oni mogu kupovati u sustavu POS-a, pa me zanima koliko imate zahtjeva i koliko se, je realno da se to riješi obzirom na to što se u ovom trenutku grade iz POS-a 4 zgrade na području RH, dakle, da li je realno da možete to riješiti, koliko ima zahtjeva i da li je realno da se u odgovarajućem roku koji je propisan zakonom to zaista i obavi odnosno riješi? Hvala lijepo.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani ministre Štromar rekli ste između ostalog da se ta sredstva koriste iz zakona za ono što je predmet izgradnje i zašto je država zapravo izdvojila sredstva. No u kuloarima se govori o tome da se određeni stanovi protupravno koriste odnosno da se iznajmljuju ili da se preprodaju, pa se govori o takvim neodgovornim korisnicima stanova. Recite mi da li ovim zakonom i ministarstvo razmišlja o tome je li moguće da … [[Govornik se ne razumije]] u suradnji sa gruntovnicom zapravo provjerava zakonitost korištenja tih stanova? Hvala.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića, izvolite. Kolega Lovrinović.
Ma ovdje nije riječ ni o kakvoj pomoći RH … [[Govornik se ne razumije]] građanima, konačno moramo priznati da je ovo jedan najrazrađeniji klijantelistički program jedne stranke koja upropašćuje godinama RH, najprije sa SDP-om, sad sa HDZ-om. Nemojte nas spašavati, 4 milijarde ste potrošili na ove programe, vi ste tražili od ove Vlade da vodite upravo ovo graditeljstvo jer je to razrađen posao. Vaša stranka HNS vodi Fond za zaštitu okoliša, ona vodi HEP, ona vodi JANAF, vi ste se najviše uklinili i čekam jedva parlamentarne izbore da nestanete sa scene jer što ste mogli do sada? Mogli ste spriječiti da nam ne uzimaju previše iz džepova banke u proteklih 10.g., mogli ste uštedit 40 milijardi kuna, mogli smo svima podijeliti stanove džabe. Dakle, prestanite svake godine donositi po dvije rečenice u ovaj zakon da biste ostavili dojam da pomažete građanima [[Upadica: Hvala]] Nemojte nam ovako pomagati.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, može samo pojašnjenje budući da je bila objedinjena rasprava, dva puta ste rekli da se uvodi zabrana davanja u najam i prodaja stanova, to je kod ovih POS-ovih stanova. Sad me zanima da li je taj, postoji isto zabrana, budući da ste rekli da i jedno i drugo su javna sredstva, da li sad postoji zabrana kod ovih subvencioniranih stambenih kredita, da li tu postoji isto nekakvo ograničenje, jel ako smo stavili vamo na POS-ove stanove i mislim da bi bilo dobro da bude nešto slično kolega Babić govorio. Hvala lijepo.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi ministre sa suradnicima, kad donosimo zakon onda bi trebali računati ili dati priliku svima da ga mogu konzumirati, da imaju svi jednaku šansu, a da je tome tako, nažalost nije. Dokaz je da je u 2018. bilo svega 13 zahtjeva iz Ličko-senjske županije, svega 16 iz Požeško-slavonske županije i to evo ne daje jednaku šansu svim krajevima, pogotovo nerazvijenim krajevima ako želimo da tamo ljudi ostanu živjeti, a znate i hodate vi po RH i vidite da se u Slavoniji cijele kuće i cijela imanja prodaju za 5 do 10.000,00 EUR-a. Zašto? Zato što prvo nema radnih mjesta, a ono što ima mladi rade ili samo na određeno vrijeme ili rade za plaću od 3.500,00 do 4.000,00 kn i on si ne može priuštit subvencionirani stambeni kredit. Morate i druge mjere uključit ako želite demografiju, povratak i oživljavanje ovih krajeva. Ovo nije nikakva pomoć za te nerazvijene krajeve.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, ono što mi se čini da kroz ovaj zakon nije, nije dovoljno ozbiljno, vi zapravo kalkulirate, cijelo vrijeme govorite da doprinosite ovome, dakle ovim zakonima, ovim zakonima doprinosite demografski da je to jedna od, da su to jedne od demografskih mjera. Međutim, cijelo vrijeme zakonom kalkulirate, kalkulirate kom djetetu ćete dati za koje dijete ćete dati 2 g., za koje dijete ćete godinu dana subvencioniranja na kamate. Dakle, konstantno radite diskriminaciju i to je ono u ovom zakonu, to je ipak malo više.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Mikulića.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Maksimalna podrška je li, ide ovom zakonu i svakome zakonu koji je na dobrobit mladih ljudi u RH, broje vrlo jasno pokazuju što naši sugrađani misle o ovom obliku subvencioniranja kredita, što pokazalo sa nekih 7 i nešto tisuća sveukupno rješenja da je ovo zaista jedna kvalitetna mjera no mene zanima planira li se uvrstiti i novogradnja u ovaj zakon, da li prema stupnju izgrađenosti pojedinog objekta ili dodatnim garancijama jer mi ovdje dajemo također subvenciju za izgradnju samih kuća za koje ne možemo garantirati da će u konačnici biti završene a degradiramo recimo nekoga tko bi uzeo stan koji je možda u završnoj fazi izgradnje, hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Milorada Batinića.
Hvala. Poštovani ministre, potpredsjedniče, naime ovaj zakon i što ste uvodno kazali, znači jedna od demografskih mjera. Činjenica je da indeks razvijenosti možda nisu mnogi razumjeli jer su bile kritike i u prvom čitanju, isto tako možda da se u dogledno vrijeme u budućnosti pokuša razmisliti jer indeks razvijenosti ne prati svagdje i prosjek plaća koje imamo u određenim krajevima, možda u perspektivi da se i o tome razmotri ta mogućnost iako je to pitanje komercijalne banke preko koje se dobiva kredit, znači njegov potencijal da li je kreditno sposoban ili ne no međutim smatram da je ovo svakako još jedna dorada dobrih mjera i možda da vas ne obeshrabrile ove kritike, uvijek vam je tako, znači neuspjeh će oprostiti ali uspjeh nikada.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani ministre, svaki pokušaj da se mlade zadrži, da kupe stan, da grade kuću je dobra mjera i ja ću glasat za nju, međutim slažem se sa kolegom Đujićem koji kaže da je na neki način ovo diskriminacija jer nije u redu da u jednoj jedinici lokalne samouprave nekog mladog čovjeka koji je jednako vrijedan stimulirate sa 30% a nekog sa 50%. Mislim da su svi naši mladi isti i jednako vrijedni i ovo je određena diskriminacija. A drugo što vas bi htio odgovor, rekli ste u završnoj djelu da će svi oni koji će podnijeti zahtjev za kredit, koji će imati dokumentaciju, dobiti krediti. Jasno da u proračunu postoji određeni budžet za ovo, znači da će se nakon pregledavanja svih ponuda ako bude veći iznos, morati raditi rebalans i osigurati veća sredstva ako neće biti dovoljno jer vi kažete svi mladi koji će dati zahtjev, dobit će kredit, hvala vam.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade, državni tajniče sa suradnicom. Klub zastupnika HDZ-a podržati će oba zakona i zakon o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji kao i zakon o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Prije svega moram reći da mi je bilo drago da je Vlada u obrazloženju Zakona o subvencioniranju stambenih kredita uvrstila u svom prvom djelu činjenicu da je ovaj zakon prvi puta u hrvatski pravni sustav uvršten 2011. g. i da je tada praktično započeto sa realizacijom ovih zakona, doduše tada uz državno jamstvo a da je onda taj zakon 2017. g. nastavljen u nešto izmijenjenom obliku ali izvorni model i smisao samog zakona iz 2017. kasnije mijenjanog 2018. pa i sada ovoga je praktično dorađen na bolje, na bolje taj model iz 2011. godine. Ono što bih želio posebno istaknuti to je da podržavamo izmjene zakona koje se odnose na novu dodatnu subvenciju koja se odnosi na korisnika stambenog kredita koji u trenutku zaključivanja ugovora ima dijete mlađe od 18 g. tako da se za jednu godinu produžuje dužina trajanja same subvencije. Također ovim zakonom je i u tom normativnom djelu još bolje pojašnjeno i način provođenja postupka za zahtjeve koji su započeti prema odredbama važećeg zakona a koji nisu dovršeni do danas odnosno do dana stupanja na snagu ovog zakona. Ono što je važno, to je dobro da je već duže vremena i to je dobro da se mlade ljude koji se namjeravaju uključiti u kupnju stanova prema ovom zakonu da već unaprijed godinu znaju da će APN objaviti javni poziv negdje u rujnu mjesecu tako da potpunu dokumentaciju doista do tada mogu pripremiti, riješiti pitanje odnosa da prodavateljima stanova kako bi mogli dočekati spremni to vrijeme u kojemu se provodi ovaj zakon. Ako sam dobro čuo g. ministre, vi ste rekli da u svom ovdje uvodnom obrazloženju, da pozivate mlade ljude da se jave i da će svi koji se jave, dakle da će svi koji se jave na ovaj javni poziv dobiti subvenciju, to je jako dobro ... [[Govornik se ne razumije.]] dakle to prevedeno može se reći dakle da nije ograničen broj zahtjeva iznosom u državnome proračunu. Iz iskustva koje imamo i 2011. i 2012. i 2017. i 2018. ja vjerujem da će biti vrlo veliki broj mladih ljudi koji će se javiti. Svako preko 2, 2,5 tisuće, ako znamo dakle da je 2017. godine, odnosno 2018. godine odobreno gotovo 3 tisuće zahtjeva, odnosno 2986 zahtjeva. Pa prema tome, možemo reći da taj broj iz godine u godinu raste. I ja vjerujem da će i ove godine biti također rekordan broj zahtjeva mladih ljudi kako bi prema ovom zakonu postali vlasnici svojih stanova. Ono što sam još htio izdvojiti, to je, s obzirom da smo objedinili raspravu i o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita i o Zakonu o društveno poticajnoj stanogradnji puno puta sam u ovom Saboru uspoređivao ta dva modela. I jedan i drugi model su dobri. I rekao sam da je meni posebno još onaj treći model prirastao srcu a koji se donosi na financiranje stambene štednje, subvencioniranje stambene štednje i da je taj, da su krediti koji se ostvaruju prema tom Zakonu o stambenoj štednji također vrlo primamljivi, dapače na njima se postiže najniža kamatna stopa. I ja sam uvijek bio pobornik da se onaj izvorni prijedlog koji je prije više od 20 godina uveden u hrvatski pravni sustav, subvencioniranje stambene štednje, ponovno vrati sa, rekao bih sa nešto izdašnijim državnim subvencijama na stambenu štednju jer mi se čini da je i to dobar put da se potakne s jedne strane rješavanje stambenog pitanja a s druge strane da se potakne građevinarstvo u RH. U ovom trenutku kako taj zakon nije na dnevnom redu, o njemu neću puno, o njemu smo jako puno puta govorio u Hrvatskom saboru ali dakle kad govorimo o ova dva zakona ja bih dao samo jednu malu usporedbu što znače ova dva zakona. Dakle mi smo do sada u ovom Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita omogućili subvencioniranje kupnje stanova u 2011., 2012., 2017., 2018., dakle u 4 godine. U isto vrijeme je Zakon o poticajnoj stanogradnji već 18 godina se provodi i prema ovom prvom zakonu, Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita do sada je prema podacima koje ste vi iznijeli a i koji su dostupni na stranicama APN-a ukupno je prodano 7754 stana. Dakle 7754.-ero ljudi je korisnik danas stambenog kredita prema ovom zakonu. U isto vrijeme, kažem 18 godina na snazi ili 17 godina na snazi je zakon o izmjenama, odnosno Zakon o društveno poticajnoj stanogradnji. U tom je, prema tom zakonu je prodano 8272 stana u Hrvatskoj. Dakle u 18 godina 8272 a ovdje je u 4 godine 7754 stana. A zašto to govorim? To govorim iz razlog što smo za društveno poticajnu stanogradnju za 8272 trebali angažirati milijardu i 100 milijuna kuna javnih sredstava. Za gotovo identičan broj stanova, za gotovo identičan broj stanova Hrvatska će izdvojiti 450 milijuna kuna prema ovom drugom zakonu. Dakle gotovo identičan broj stanova država će dati manji broj stanova, znači dvostruko manje novaca će se izdvojiti a ostavlja se mogućnost, ostavlja se mogućnost kupcu tog stana jednostavniji pristup. S jedne strane sve rješava na jednom mjestu u ovom slučaju APN-u, odnosno u svojoj poslovnoj banci koja onda u njegovo ime nastavlja sa APN-om, angažira se kudikamo manji broj državne administracije i puno je jednostavniji pristup, sve se rješava u roku od 15-ak dana koliko otprilike protekne otkada se podnese zahtjev za subvenciju pa nekih mjesec i pol dana svejedno. Ne traži angažman jedinica lokalne samouprave, ne moramo razmišljati o cijeni građevinskog zemljišta, etalonskoj vrijednosti stana, ne razmišljamo o ničemu, jednostavno na jednom mjestu omogućujemo vlasniku stana da izabere u Hrvatskoj lokaciju koja njemu odgovara, nije getoiziran kao što to radi POS, može birati što želi i kad želi i po cijeni kojoj on to želi s time što mu država kaže ok, ti uzmi što hoćeš mi ti subvencioniramo tisuću i pol eura u protuvrijednosti u kunama po metru četvornome i do maksimalnog iznosa od 100 tisuća eura, tj. ograničenje ali pruža slobodu odabira, pruža mogućnost biranja lokacije, kvalitete gradnje itd., itd…. Dakle, hoću reći da podržavam ja i društveno poticajnu stanogradnju tu nema spora, ja podržavam da se i na ovaj način potakne ta društveno poticajna stanogradanja koja se subvencionira državnim sredstvima vezano za kamatu i to mi je prihvatljiva i trenutak vraćanja tih javnih sredstava sve se, sa svime se time mogu složiti ali kažem kada bi ja bio u poziciji mladog čovjeka koji bi trebao rješavati svoje stambeno pitanje krenuo bih sa ovim Zakonom o društveno poticajnoj stanogradnji. A najbolji dokaz je tome činjenica, dakle u samo 4 godine smo prodali 8 tisuća stanova a ovdje kažem u 17 godina isto 8272 stana. A kažem državu to manje košta a onome tko je vlasnik tog stana i tko taj stan kupi država za njega mora izdvojiti manje. Posebno podržavam mjeru koja je u isto vrijeme dakle socijalna ali je i demografska. I ja se slažem s time da je dobro i da je to vrlo pametno rješenje, o tome je ministar govori koliko je djece rođeno u stanovima koji su kupljeni po tom zakonu a kojima je temeljem činjenice da su dobili novorođenčad, da su dobili dijete da im je za 2, 4 ili 6 godina zavisi koliko su djece dobili povećano vrijeme subvencioniranja njihovih stambenih kredita. Taj iznos subvencije nije mali, taj iznos subvencije nije mali, računao sam da za 6.tu o tome je bilo riječi prije, za 6. kategoriju odnosno 6.-tu skupinu indeksa razvijenosti o tome je bilo kasnije prije rečeno da je to upravo Gospić u replici ministru je spomenut Gospić, da primjerice za taj grad ako se uzme kredit od 100 tisuća eura na 20 godina država svojim subvencijama tom korisniku stana isplati 14 tisuća eura. To je značajan iznos. Tko god se nekad bavio građevinarstvom ili je kupovao stan, novogradnju pa je taj stan uređivao on zna da je toliko otprilike novaca koliko država za 5 godina isplati iz državnog proračuna a da pri tome ne dobije niti jedno dijete pa da mu se onda produži vijek u kojemu, odnosno rok u kojemu mu država pomaže u vraćanju kredita, toliko treba novaca da bi se taj stan relativno solidnim namještajem i opremom opremio. Dakle, država tom mladom čovjeku koji kupi stan i osigura značajna sredstva i uzme kredit da bi taj stan mogao kupiti, država mu svojom subvencijom omogućuje da pored toga uzme još jedan kredit i da može u potpunosti otpremiti stan. A znamo da kad se kupi novi stan da nije baš jednostavno taj stan u cijelosti opremiti. Pa prema tome, na ovaj način se doista tim mladim ljudima pomaže da u tom prvom, fazi svog života kada zasniva obitelj, kada želi riješiti stambeno pitanje da im država sa ovim zakonom uistinu iziđe u susret i pomogne da mogu početi normalno živjeti kažem uz pomoć države a pri tome jasno da sa ovom dodatnom demografskom mjerom od 2 godine još produžetak pomoći i subvencioniranja njegove rate itekako, itekako pomaže i dodatno čini taj zakon primamljivim. Što se tiče Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji svakako da je činjenica da se kamatna stopa na javna sredstva smanjuje sa 3 na 2%, to je za pozdraviti, to su značajni novci koje treba osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu i to itekako podržavam. Podržavam i činjenicu da ovaj zakon ima i povratno djelovanje na način da svi oni stanovi u POS-u koji su vlasnici stanova temeljem Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji postali 10 godina unatrag i to se odnosi na njih i na sve one profuturo ne mogu se osim namjene koja je zakonom predviđena dati u najam ili na bilo koji drugi način koristiti, to pozdravljam i to je dobra mjera, to je trebalo i prije napraviti i mislim da je to za, u svakom slučaju za pozdraviti. Kako ste vi potpredsjedniče i ministar graditeljstva, to sam zadnji puta govorio kada smo imali prvo čitanje, u svakom slučaju ova prva tri mjeseca u Hrvatskoj pokazuju da je itekako oživjelo sektor graditeljstva i po obimu građevinskih radova i po broju izdanih građevinskih dozvola, po broju izdanih akata za građenje, vidi se da je u Hrvatskoj građevinarstvo u značajnom zamahu. Činjenica da nam nedostaje radne snage je veliki izazov ovoj Vladi a i svima jer ne nedostaje samo radne snage u ovom sektoru nego i u drugim sektorima je nešto na što treba posebno odgovoriti. Posebno je važno da se brojne javne investicije u Hrvatskoj a kažem mislim da je preko 80% svih javnih investicija financira sredstvima EU posebno je važno dakle da i u tom dijelu ovo ministarstvo i Vlada mora iznaći kvalitetna rješenja jer činjenica je da sve više imamo radova a da nam ne dostaje izvođača radova. Ja to znam dole uz more da brojne jedinice lokalne samouprave koje idu ka gradnji i realizaciji projekata za koja su im sredstva osigurana iz EU fondova raspisuju natječaje da često puta nema ni dovoljno izvođača, javi se jedan, vrlo često ta jedna ponuda ne bude niti ispravna, to onda odugovlači realizaciju tih brojnih projekata i mislim da je u tom smislu također potrebno razmišljati kako i na koje mjere potaknuti i zapošljavanje, kako i na koji način riješiti nedostatak radne snage koji je u Hrvatskoj sad sve više očit. U svakom slučaju mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a podržati jedan i drugi zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi ministri, državni tajnik i pomoćnice. Pred nama su evo u objedinjenoj raspravi u drugom čitanju dvije izmjene zakona jedan je Zakon o subvencioniranju stambenih kredita a drugi zakon je Zakon o društveno poticajnoj stanogradnji. Svaka država koja želi biti prijatelj svojim sugrađanima jednako tako želi biti dobronamjerna prema svima onima koji su se odlučili doći u tu državu, raditi ili živjeti. Nekako mora zadovoljiti i niz uvjeta, pri tome prvenstveno želim ipak reći otkad je prijatelj svojim sugrađanima prvo i osnovno je pristojno obrazovanje i mogućnost obrazovanja mladih ljudi, drugo je zaposlenje a treća tema koja je uvijek interesantna i svima interesantna je stanovanje. Kada država ulaže napore da zaista bude prijatelj svojim sugrađanima, da im omogući dobro, kvalitetno stanovanje sa jasnim pravilima igre to naravno treba podržati. I u tom smislu klub GLAS-a i HSU-a će se i prema ovim zakonima odnositi. Jednako tako apsolutno mislim da treba biti i široka lepeza različitih ponuda jer nisu ponude za sve iste i ne treba se odlučiti samo za jedan model. Dakle, mi u ovom trenutku imamo u ponudi, imamo POS, s time što prema podacima koje je ministarstvo dostavilo u ovom trenutku je u izgradnji 186 stanova u POS-u u Biogradu na moru, u Đurđevcu, u Krku i u Varaždinu. To znači da po ovim podacima koje imamo nismo imali ono što je eventualno u najavi ili ono što je eventualno u dogovoru, očito se je ipak odlučilo u jednoj politici ministarstva sa POS-om malo stati a pojačati vezano uz subvencije stambenih kredita što je za pravo na određeni način logično, jednostavniji vam je put, jednostavniji vam je metodologija, jednostavnije vam je biti kao što je već i u nekoliko navrata rečeno, negdje između oko 2500 grubo zahtjeva na razini godinu dana ide od subvencije i tu dignete kredit, birate na tržištu stan dakle do 100 000 eura i tu onda se odlučite koji stan hoćete i dobijete subvencije. Ja nekako sam mišljenja da zaista treba biti jedna široka lepeza pa tko izvoli, netko će se odlučiti jedan model, drugi će se odlučiti za neki drugi model i sve treba biti u ponudi ali nešto što sam apsolutno sigurna, sigurna sam na temelju iskustva kojeg smo mi imali a jednako tako na temelju iskustva nekih drugih gradova i nekih drugih država, da je projekt najma stanova, projekt koji je izuzetno dobar i izuzetno koristan. Dakle u projektu kada se država ili pojedini gradovi odluče imati kuće koje imate u najmu pa kad imate malu familiju i manje prihoda uzmete na rubnom djelu grada stan u najam, kad vam se povećaju prohodi ili poveća familija, imate negdje drugdje, Hrvati odnosno građani Hrvatske su poznati po činjenici da mi volimo imati nekretnine. Neke druge zemlje zaista nemaju tu tradiciju stoga evo jedna digresija, kad je najava da bi mogao biti porez na nekretnine, uvijek to izaziva na određeni način i pomutnju jer građani Hrvatske nisu štedili u dijamantima, nisu štedili u dionicima, oni glavninom su štedjeli u svojim nekretninama pa to onda naravno uvijek izaziva pomutnju. Neki drugi građani EU-a nemaju taj odnos prema nekretninama i njima je apsolutno normalno da u jednom dobu čak i ako imaju vlastitu nekretninu i prodaju i budu negdje u najmu. Onaj napor koji bi trebala učiniti Hrvatska i napor koji bi trebali učinit pojedini gradovi, zaista je u tom smislu da zaista vode računa da imaju nekretnine koje su u njihovom vlasništvu, pri tom mislim stanove koji daju u najam. U posljednje vrijeme smo imali, ne u posljednje vrijeme nego nedavno je bio velika rasprava o tome da zaista je potrebno povećati kvotu za strane radnike i da treba povećati kvotu za strane radnike u dvije djelatnosti. Jedna djelatnost je bila turizam, druga djelatnost je bila graditeljstvo. Ti strani radnici kad ovdje dođu, negdje moraju živjeti ako se čak i odluče doći sa svojim familijama negdje moraju živjeti tako da tema da se grade stanovi koji će biti za najam da država ima na raspolaganju određenu količinu stanova s kojima će zaista biti u najmu je tema o kojoj treba razgovarati. Jednako tako država nekako bi trebala ne bit nekome a drugom maćeha, nekako bi trebala bit svima majka, tako da za ono što uvijek u raspravi raspravljamo tome da subvencije koje su se odlučile u određenom postotku pa taj postotak u različitim dijelovima Hrvatske različit, mislim da bi neusporedivo bolje bilo da se ipak odlučilo da to bude jedan postotak za cijelu zemlju i jednako tako znamo da će biti natječaj preko APN-a u 9. mj., možda je komplicirano, možda u ovom trenutku nije baš prejednostavno ali sam nekako mišljenja da bi dobro bilo da je natječaj cijele godine. Rasprava o ova dva zakona otvara dvije, barem dvije teme. Jedna tema je ovo što se pokušalo u zakonu o POS-u a to je da ono što smo imali prilike vidjeti, da neki u svoje nekretnine nisu niti uselili. Imali smo priliku nedavno vidjeti načelnika općine Nerežišće koji s u posljednje vrijeme kao općina zaista puno spominje, koji je preko programa POS-a kupio novi načelnik, dakle ne govorim o ministru Kuščeviću koji je bivši načelnik, kupio je stan u koji nije ni uselio, u kojeg za vrijeme ljeta iznajmljuje i koristi kao apartman za iznajmljivanje i kad ga se pitalo, on je odgovorio, dakle o tome da li je moralno ili ne, može se diskutirati ali je zakonito. Činjenica je jednako tako da se u nekoliko navrata pokušalo ograničiti raspolaganje stanovima POS-a odnosno zaista definirati kako se može raspolagati tim stanovima iz jednostavnog razloga što je u te stanove usu uključena sredstva iz državnog proračuna, u nekoliko navrata je bio razgovor i sa Ustavnim sudom i tema je uvijek bila ustavne kategorije, ovo je jedan od napora, taj napor koji je ministarstvo napravilo da zaista kaže društvo moje, ako ste kupili stan iz POS-a i koristite a uopće u tom stanu ne živite, ne koristite za ono što je nego živite negdje druge a na tom stanu zarađujete onda morate nešto napraviti, to je pokušaj koji je hvalevrijedan, kako će završiti, to ćemo vidjeti ali jednako tako bi bilo dobro i pokušati hvalevrijedno da se malo razgovara i da se vidi da zaista formalno Ustavni sud gdje će se sigurno oni koji su takve stanove imaju, koristit će se odnosno će imati potrebu i pokrenuti ustavnu tužbu, da vidimo što će biti. U replici jedan od kolega je postavio to pitanje i mislim da o tome treba razmisliti dakle i kad je riječ o stanovima koje vi kupujete na temelju kredita, na temelju subvencija, jednako tako treba biti jedno ograničenje jer ste dakle, netko je koristio za svoju nekretninu subvenciju države, koristio nove iz proračuna, tema je nakon što prestane de facto bi mogao zarađivati pa prodati ... [[Govornik se ne razumije.]] pa opet biti bez stana pa uči slijedeći put, dakle ono o čemu se građani mogu domisliti, vi se u zakonu ne možete domisliti ali ako znamo da imamo problem sa POS-om, sigurno će bit problem kad je riječ i o subvencijama i tu naravno treba zaista voditi nekako računa i imati određena ograničenja jer ja pretpostavljam da ovaj hodogram koji je otprilike oko 2.500 stanova koji se kupe temeljem subvencija koje na godišnjoj razini će jednako tako biti pretpostavljam i dalje na taj način. Dakle, za sve ove opcije koji se domisle uvijek kad radite zakon i kad pokušavate riješiti stambeno pitanje onda idete u dobroj vjeri i u dobroj namjeri da zaista nekom pomognete koji prvi put rješava svoje stambeno pitanje da dobije dobar stan da dobije na vrijeme, ali kako su domišljatost nema granice tako i tu je, tu se može očekivati i niz stvari koje mogu biti vezane iz subvencije stambenih kredita, dakle da i to stanovi koje nitko neće useliti nego će iskoristiti subvenciju prodati ju i na taj način zapravo na određeni način zarađivat. Kad su bili u prvom čitanju, tada je pogotovo ovaj Zakon o subvenciji izazvao dostav veliku raspravu, vidim da sad te rasprava više nema o tome što se dešava na tržištu nekretnina, da li je država na ovaj način na tržištu nekretnina povećala cijenu nekretnine ili nije povećala cijenu nekretnine. Ja nisam bila sklona opciji da je na taj način, dakle odjednom je potraga za 2.500 dodatnih stanova, kao što vidimo 2.500 stanova je na godišnjoj razini, ja mislim da je potražnja za nekretninama niz drugih stvari, da ovo samo je jedna od stvar, da jednako tako kad izlazite iz te recesije da cijena stanova raste, no uvijek vam je kod stanova možete imati i gore i dole, tako da ja nisam bila ni tad sklona i sad nisam sklona činjenici da kažem cijene nekretnine su se na tržištu povećale iz razloga što je evo država krenula sa subvencijama. Postoje određeni lokaliteti u RH koji će uvijek imati kupce, taj lokalitet je Zagreb zbog svoje privlačnosti glavnog grada i ti lokaliteti su uz more. Dakle, kad je uopće bilo jedno istraživanje za Split, koliko kad bi se u Splitu radile nekretnine vezane uz najam stanova, tada je to istraživanje pokazalo otprilike da 1.000 obitelji bi ušlo u projekt najma stana u Splitu, jer su mlade obitelji da se vratim na temu najma stana. Dakle, mladi ljudi su rekli da će se oni prije odlučiti za ako imaju dodatna sredstva, ta dodatna sredstva iskoristiti za putovanja, za dodatna školovanja, a da im je, sa im stan nije prioritet i da bi se puno više odlučili za najam stanova čak što više su rekli, pa roditelji imaju stan, pa bi u taj najam išli roditelji, a mi bi sebi uređivali stan u kojem su oni. Stambeno pitanje je izuzetno važno, svaki napor koji država radi za rješavanje stambenog pitanja je dobro došlo, ali s ove govornice mi smo u puno, puno navrata i puno, puno puta govorili o decentralizaciji. Jedan od vidova decentralizacije je da dodatan napor naprave i gradovi. Gradovi bi jednako tako trebali imati i svoje stambene politike, trebali bi jednako tako voditi računa jer na taj način onda grad postane privlačen za dolazak, za radna mjesta, za to da će ljudi radije dolaziti živjeti u pojedini grad jer vidite da mladi ljudi nije im nikakav problem da malo žive na jednom djelu Europe i svijeta, malo na drugom dijelu Europe i svijeta. I za kraj teško je raspravljati o ova dva zakona koja su vezana uz temu stanovanja, a ne raspravljati o temi koja se dešava u građevinskom sektoru. U ovom trenutku ne samo da je potreba za dodatnom radnom snagom, nego u ovom trenutku je potražnja za bilo kojim i malo stručnijim majstorom da tako kažem na tržištu i stanje ja bih rekla je alarmantno. Netko me je nedavno pitao i ja sam tad odgovorila ako trebaš dogovoriti recimo možda on i vidim da je tu gospodin je liječnik i dosta je liječnika, pa možda nešto govorim krivo, ali recimo da dogovoriš otvorenu operaciju na mozgu, bez obzira tome koliko je liječnika otišlo iz Hrvatske tu ćeš nešto odraditi, ali ako ti curi vodokotlić pa trebaš vodoinstalatera koji ti treba doći taj dan ili drugi dan, bojim se da do toga nećeš moći doći, a za neke ozbiljnije zahvate se više nitko ni ne odluči, dakle tu je već maltene moraš imati posebno, posebne nekakve likove, ako želiš da ti netko nešto radi. I to kad privatno radiš još ćeš se nekako domisliti, ali za sve ono što se radi vezano uz javni sektor, a u javnom sektoru je 80% svih djelatnosti u graditeljstvu je vezano uz javni sektor, vezano je uz sredstava koja su iz EU, vezano je uz javnu nabavu koja je sad kad uđete vidite da je znatno veća, veći su iznosi nego što je bilo prije. Dakle, s jedne strane imate problem uopće tvrtki koje će raditi, a s druge strane imate problem radne snage. To je ono što u ovom trenutku, dakle svi, možete čak i osigurati sredstva i omogućiti subvencije i omogućiti POS, to neće imati skoro nitko raditi. Nitko se neće usuditi ući u taj posao, jer jednostavno nema ljudi koji rade. Stoga, da samo zaključno 2 rečenice. Mi u Klubu GLAS-a podržavamo svaki napor koji je u rješavanju stambenih problema naših sugrađana, da opet ne mislimo da bi možda trebalo nešto drugačije i bolje, zato i koristim ovu priliku da govorimo, ali koristimo i ovu priliku i koristit ćemo svaki put. Stanje u graditeljstvu je alarmantno. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministri i potpredsjedniče Vlade sa suradnicima, mi smo u prvom čitanju u ime kluba iznijeli nekoliko prijedloga i primjedbi, neke su se odnosile na ovaj zakon, neke su bili prijedlozi o kojima je na jedan sličan način govorila i kolegica u prethodnoj raspravi Mrak Taritaš, malo samo na drugačiji način. Nije ništa od toga prihvaćeno. Reći ću da nisam zadovoljan, barem s onim jednom dijelom, ali nije razlog da se ne prihvate zakoni obzirom da imaju onaj drugi dio elemenata koji stvarno su okrenuti prema ljudima, posebno prema mladim ljudima koji se stambeno zbrinjavaju i imaju znači pozitivan taj efekt. Ja sam u raspravi u prvom čitanju izrazio nezadovoljstvo da se termin obitelj mijenja terminom kućanstvo. I smatram i sada da to nije dobro, da idemo polako u nekim stvarima pogrešno ali obzirom da očigledno to u ovoj sabornici, nikome drugome ne smeta onda nema razloga da ja sad na tome cjepidlačim i da ne znam pišem amandmane ili nešto drugo i zalažem se za to. Pa ono, neka vlak ide, kud će doći vidjeti ćemo jednog dana ali bojim se da neće baš doći na pravu stanicu u tim nekim stvarima. Ono što mi nije jasno u odgovoru vidim ovdje na raspravu i prijedlog da se postojeći krediti koji su bili subvencija poravna zaostatak duga sa sadašnjom, znači sa 5% na 2%. Kaže se da se to ne može retroaktivno raditi. Nisam financijaš ali mi nije jasno, ako u bankama možeš postojeći kredit da tako kažem ponovno ugovarati, možeš smanjivati kamatu, možeš potpisivati novi ugovorni odnos za isti kredit, nije mi jasno zašto se ne bi ljudima koji imaju taj nepovoljni kredit omogućilo da za ostatak duga i maju isto takvu kamatu. Meni su taj podatak, ja nemam takav kredit i nisam toliko s time upoznat, ali su mi taj prijedlog, taj zahtjev dali ljudi koji to imaju, koji su ušli u te odnose u onim prvim fazama kada je počela poticajna stanogradnja i koji su tada uzeli te kredite, dakle uzeli su tu subvenciju i sada predlažu, mole, traže da im se omogući da za onu razliku, za ostatak dug ih se poravna sa postojećim zakonom. Ja vas molim da još jedanput to razmotrite i vidite da li je to stvarno moguće ili nije ili ovako glatko birokratski napisati nije moguće, ne može se retroaktivno, pojeo vuk magare i kraj priče. Ja mislim po onome što su mi oni govorili da to baš i nije tako, ljudi su se malo konzultirali i sa pravnicima i nije baš to tako ispalo. Ako su oni pogrešno me instruirali, ja pogrešno govorim ali ovo su riječi ljudi koji te kredite imaju koji su ih dobro, duboko analizirali i tražili načine kako da si poboljšaju i olakšaju dakle razliku otplate. Treći prijedlog je bio vezan ustvari ne na ove zakone, ne na ove zakone, nego prijedlog koji treba ili bi predlažem da se, ne treba ga razmotriti ako ga ne želi ministarstvo razmotriti i Vlada ali definitivno, vežem se na raspravu kolegice u prethodnoj raspravi što sam već spomenuo, dakle postanimo svjesni situacije da mladi ljudi u Hrvatskoj imaju potrebu radne mobilnosti, da moraju mijenjati mjesto življenja, da ne mogu se stacionirati kao što je to nekada bilo u jednom gradu pored jedne tvornice, dobiti tamo posao i čekati mirovinu, toga više nema. I mi definitivno ako ne omogućujemo drugu vrstu stambene izgradnje i ne potičemo vrstu stambene izgradnje gdje će se stanovi moći iznajmljivati a ne da ljudi u tim stanovima budu onako najmoprimci kojega može netko preko noći izbaciti doslovno van ili mu promijeniti bravu kroz noć nego da ima i određena prava onda ne idemo u dobrom pravcu jer ne idemo u korak s vremenom. I moj je apel ponovno na službe u ministarstvu da se razmotri mogućnost, ali ja neću reći državne izgradnje, ne bih ja nikada ulagao državni novac u stambenu izgradnju. Ajdemo naći model da se privatnim poduzetnicima koji bi htjeli graditi stanove omogući određena subvencija za gradnju stanova za rentanje, za iznajmljivanje i na taj način da pokrenemo jedan proces koji bi po meni imao dobre efekte. Činjenica jest da lokalne samouprave tako nešto u principu već i sad mogu raditi ako žele. Tu mogućnost nitko nije zabranio ali očito da to nitko ne pokreće. Mora krenuti inicijativa dakle s nacionalne razine, vjerujem da će je prepoznati lokalne samouprave i da će se takav proces pokrenuti i početi drugačije razmišljati o stambenom zbrinjavanju. Ponoviti ću riječi od malo prije, dakle svi naši mladi ljudi većinom, u velikom postotku imaju neku nekretninu stambenu koju će naslijediti, većina ljudi, oni se žele u prvom mahu osamostaliti, žele stvarati svoj život, savijati svoje gnijezdo. Za neko vrijeme će naslijediti nekretninu stambenu. U tom trenutku oni praktički imaju do kraja riješeno životno pitanje stambeno i ne trebaju dakle kupovati stvar, mogu stvarno ulagati u sebe, mogu stvarno napraviti nešto više na sebi i doprinijeti razvoju društva i samoga sebe i stvarati jedno zadovoljnije društvo, društvo koje ima neku perspektivu, neku veću i jaču budućnost. Evo to nije bio prijedlog za ove zakone, nije predmet ali je inicijativa, ideja da se to razmotri, da se vidi koji bi to bio model i da se krene u tom pravcu. Znači naš klub će bez obzira što nije ovaj dio prihvaćen naših primjedbi podržati ova dva zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Boris Lalovac.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, evo pred nama je danas drugo čitanje, dva paketa zakona koji su vezano za stambenu politiku i stambeno zbrinjavanje hrvatskih građana. Mislim da je danas bila dosta kvalitetna rasprava ovdje u ovom Visokom domu bez obzira s koje strane dolazilo, s lijeve i desne ili sredine, mislim da je dosta kvalitetna rasprava i određene primjedbe koje su ovdje zapravo otvorene, ovdje je rečeno kolko je važnost, kolko je RH specifična vezano za stambena pitanja, postojala su određena istraživanja da, čini mi se da je Hrvati odnosno građani RH da su drugi u Europi po vlasništvu stambenih jedinica, čini mi se da je jedino prva Rumunjska ispred nas, a to ima svoje određene povijesne, povijesne razloge i ne samo … [[Govornik se ne razumije]] određenih vrijednosti od inflacije, znamo da je, da je dugo na ovim prostorima bila inflacija kada se obezvrjeđivala vrijednost novca, pa ono jednom gdje su ljudi mogli štedjeti i štedjeli su u tim nekakvim nekretninama, a ima i nekakve tradicionalne vrijednosti da mladi ne odlaze od doma, da ne odlaze u druge zemlje, tako da su to i nekakvi drugi, drugi razlozi, tako da vezano za pitanje stambene, stambenog, stambenog rješavanja pitanja mislim da su pogotovo u ovom dijelu društveno poticajnoj stanogradnji, mislim da su dvije određene izmjene dosta kvalitetne pogotovo u tom dijelu gdje se omogućava deficitarnom kadru u javnim službama potporu u rješavanju stambenog pitanja jel ne možemo zapravo razvijati javne usluge u različitom dijelu RH, a s druge strane ne možete im osigurati, ne možete im osigurati stambeno pitanje. E sad, evo možemo odmah konkretno na pitanje, nedavno sam gledao jedan prilog, pitanje je bilo o Dubrovniku. Gledao sam prilog, znamo da dubrovačka bolnica nažalost mnogi bave se i turizmom itd. malo se njih odlučuje doći da se bave tim pitanjem, pitanjem lječništva dole i onda se događa pitanje da kada se dovedu stranci odnosno stranci iz drugih dijelova RH, medicinske sestre ili određeni liječnici, dođu u Dubrovnik i oni kažu da možete nać određeno stambeno pitanje tijekom zime, međutim, kad dođe ljeto, svi iz, iz stanova jel onda idu u iznajmljivanje i sad mislim da je ovo dobro, e sad bi bilo dobro da vidimo koliko uopće imamo takvih kapaciteta država da može pomoći jel to je, to je po meni šire društveno pitanje, rješavanje kadra, kadrovsko pitanje, rješavanje liječnika ili medicinskih sestara u onim dijelovima RH, pogotovo tijekom ljetnih mjeseci kada se i dalje moraju dostupne biti te usluge, ne samo hrvatskim građanima, nego i turistima koji se tamo nađu i onda imamo, imamo problem da hrvatski građani koji su došli raditi u takve ustanove da jednostavno ne mogu riješiti određeno stambeno pitanje. Sad ne znam da li ovaj ovdje dio rješava jedan takav dio pitanja, međutim, ono što je dobro da se barem u nekim drugim dijelovima taj dio, sad ovaj dio otvara pitanja i to smatram sasvim pozitivnim kod rješavanja tih, takvih, pogotovo tog deficitarnog, deficitarnog kadra. Također je s obzirom na niske kamatne stope koje su prisutne u RH, mislim da je ovo dobro što se tiče usklađivanja kamatnih stopa na javna sredstva za potrebe provedbe zakona sa 3 na 2% ako znamo da je trenutna kamatna stopa negdje oko 3,8%, barem tako su nekakve informacije iz HNB-a, mislim da ova stopa od 2% je svakako povoljna i nedavno je bilo također jedno istraživanje gdje se pokazalo kolko znači, šta znači kamatna stopa na jedan prosječan stan u RH po kamatnoj stopi kao što su sada kamatne stope između 2 do 3% i kamatnoj stopi što su bile od 6 do 7% nekada, da se preko 70.000,00 EUR-a više vratilo tada poslovnoj banci u odnosu na današnje, tako da smatramo da ovaj dio pitanje kamatnih stopa da je svakako jedan pozitivan iskorak jel u samom opterećenju, opterećenju cijene, cijena svakako je ono što se preljeva i na samog krajnjeg građanina je i ta kamatna stopa. Također ono što bi pohvalno rekao da je, što je zapravo uvodno i sam ministar rekao da se uvodi zabrana davanja u najam i prodaja stanova, što se obvezno definira kupoprodajnim ugovorom, ovdje je bilo i brojni su bili i medijski, medijske su bile članci određeni, tako određenih zloupotreba tih POS-ovih stanova i mislim da se sada ovim, ovim dodatkom taj dio, taj dio regulira. Ono što je bitno reći kod obadva zakona, vidimo da se ovdje poticajno, društveno poticajna stanogradnja, znači cijena POS-ovih stanova je negdje oko, negdje oko 1.000,00 EUR-a po kvadratu, a s druge strane kada govorimo o poticajnoj, Zakon o subvencioniranju stambenih kredita država će sudjelovati samo kod onih stanova do 1.500,00 EUR-a po m2. Kada se vidi da nema ove dvije poticajnih mjera koje su ograničavale određene te cijene nekretnina koje danas lete u nebo, mislim da bi danas mlada jedna, mlada obitelj vrlo teško može riješiti svoje određeno stambeno pitanje, pogotovo ako vidimo da se na tržištu po meni jako špekulira sa cijenom, sa cijenom, to je jedan od razloga, jedan od razloga, ponovo možemo tražiti u tome, nedavno smo vidjeli kolka je bila štednja hrvatskih građana koja je negdje skočila, čini mi se za 10-tak milijardi kuna i svakako oni koji nađu određene viškove novčanih sredstava ako imate da se, na tržištu nemate zapravo kamatne stope na oročenje su zapravo nula, da oni koji posjeduju određenu štednju, da taj dio štednje usmjeravaju na tržište stanova i na taj način da oni podižu, snažno podižu te cijene iz razloga zato što im je to ekonomski isplativije, zato što će u budućnosti držati nekakvu, smatraju da bolje držu vrijednost u takvim stanovima nego što je, nego što je to štednja na, koja je negdje na 0% i da je to jedan od glavnih razloga zašto danas cijene lete u nebo i tu bi se složio sa mojom prethodnicom kolegicom Mrak Taritaš, kada se pita ove na tržištu kaže zašto cijene lete, onda stalno kažu, e pa zato šta je država umiješala se sa tim poticajima u stanogradnji. Ja mislim da to nije istina, mislim da to nije istina i da to pogotovo ako smo ovdje rekli da se to ograničava na 1.500 EUR-a i 1.000 EUR-a onda nema razloga da cijene idu po 3.000 EUR-a i da taj argument koji pokušavaju prebaciti na državu, da je država kriva sa ova dva zakona i da je ona se umiješala i da je to povećalo cijene, mislim da ne stoji, mislim da svakako da ne stoji, da je to negdje, da je odgovor negdje drugdje, mislim prvenstveno ono što sam rekao da je jedan taj veliki dio akumulirane štednje da se pogotovo koji se zaradi na Jadranu tijekom, tijekom turističke sezone da se taj dio preusmjerava u rješavanje stambenih pitanja i da taj dio je sada iskreno, nije pod nikakvom kontrolom i da te cijene vidimo lete do negdje preko 3.000 EUR-a, ovaj i da pogotovo, a na Jadranu, na Jadranu zbog nemogućnosti prostora, sami znate i za Dubrovnik, izgradnja stanova u Dubrovniku i u Splitu zbog teškog mogućnosti širenja i prostora, jednostavno zbog tog takvog pritiska tolkog novca da cijene s druge strane ponovo idu u nebo i da nema ovakvih nekakvih poticajnih mjera, mladi sigurno bi se našli u problemima kako rješavati određena stambena, svoje stambeno pitanje i mislim da su ova dva plafona koja jesu ovdje definirana, to je oko 1.000 EUR-a ovaj POS-v i još subvencionirana kamatna stopa i s druge strane ovih 1.500 EUR-a po kvadratu svakako jedan mjera koja će, koja je nije samo demografska nego po meni i otvara općenito mogućnost da ti mladi mogu aplicirati za neko stambeno pitanje, jer čini mi se da malo tko bi bio kreditno sposoban da uđe u krediti odnos sa bankom po 3.000 EUR-a po kvadratu. Pa uzmite nekakav stan od 60 kvadrata, ako želite imati višečlanu obitelj da onda to ide cijena stambenih prostora i do 200.000 EUR-a. Mislim da to je sa ovim primanjima kolko je prosječan dohodak u RH mislim da oni ne mogu riješiti u tom kontekstu i svoje stambeno pitanje. Ono što smo zapravo u mojoj replici, a i mislim da i kolege iz HDZ-a također kolega Babić postavio pitanje, je pitanje ove zabrane davanja ili prodaje tog stanova kod subvencioniranih stambenih kredita, mislim da bi to bilo pametno da se to ubaci u ovaj konačni zakon da ne bi možda ponovo nakon godinu dana, dvije ili nakon 5 godina da se takvi slučajevi pojave na tržištu, pa će onda tak tada Vlada ponovno nekako budu reagirati, mislim da je to ovaj, da bi to bilo dobro ako smo već, imamo ta dva modela koja su kažemo slična ili jedan ili drugi model netko koji ga bira, mislim da bi u tom dijelu što se tiče, upravo iz konteksta zato što i sam predlagatelj ovdje rekao uvodno da se, da je zapravo namjena ovih, namjena ovog, ova dva zakona su zapravo rješavanje stambenog pitanja i ostanka mladih i demografsko pitanja itd. I s obzirom da je namjena takvog zakona i mi smo rekli iz Kluba SDP-a budući da se o takvoj namjeni i radi da ćemo podržati ova dva zakona, da bi onda i tu namjenu s druge strane ograničili njezinu zloupotrebu i mislimo da bi bilo dobro da se u ovaj Zakon o subvencioniranju stambenih kredita stavi takvo jedno ograničenje, da netko nakon 4 ili 5 godina ili 7, 8 godina jednostavno može preprodati takav stan na tržištu i ovo kao što je rekao kolega Bačić, čini mi se 14 ili 15.000 EUR-a koji su dobili od države ovaj ili s druge strane da ako on može prodati taj stan, da onda ima obvezu vratiti ta određena sredstva u proračun jer sigurno da ovaj da na takav način ne rješava svoje određeno stambeno pitanje nego rješava prvenstveno rješavanje nekog, imovinsko pitanje. Tako da što se tiče, što se tiče ova dva zakona mislim da idu u korak rješavanju stambene politike u RH, međutim ovdje su otvorena nekakva druga pitanja, pitanja izgradnje samih tih stanova, deficitarnog kadra. Znamo da je građevinarstvo sigurno pretrpjelo najveći dio, najveću krizu od 2009. do 2015. godine u RH, da su najviše platili taj ceh tom gospodarskom padu. Ovo će svakako značiti određeni njihov poticaj zato što oni rade jedan kompleksan proizvod u kojem se pogotovo oni povuku jedan veliki drugi dio industrije, drugi dio industrije vuku sa sobom. Međutim, sada se postavlja onaj pitanje deficitarnog kadra, al to su sada neka druga pitanja, a ne ova pitanja koja se rješavaju temeljem ova dva zakona. Znači, Klub SDP-a će podržati ova dva zakona.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Bernarda Topolko. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani potpredsjedniče Vlade, državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege zastupnici, pred nama su dva konačna prijedloga zakona koja će Klub HNS-a podržati, drago nam je što su oni u ovom trenutku na raspravi iz prostog razloga kako bi mogli biti izglasani u što skorije vrijeme i samim tim poći u proceduru u rujnu. Što se tiče Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama o subvencioniranju stambenih kredita, podatak koji govori da je kroz postojeći Zakon o subvencioniranju stambenih kredita u 2017. i '18. godini 5.286 obitelji uspjelo realizirati subvenciju za stambene kredite, podatak je koji pokazuje cilj kojim se tim zakonom, koji se tim zakonom i želio postići. Zakon predstavlja prioritetnu mjeru Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja kojom se želi pomoći mladim obiteljima i na ovaj način pridonosi provođenju demografske i pronalitetne i politike u pravom smislu riječi. Ne samo to, već je zakon poboljšao i dodatno poboljšava stanje u građevinskom sektoru i pridonosi sve intenzivnijoj izgradnji stanova u RH. Pred nama je konačni prijedlog zakona, u odnosu na prvo čitanje sve krucijalne izmjene ostale su iste. Osnovna se izmjena postojećeg zakona odnosi na dodatno subvencioniranje stambenih kredita za svako postojeće malodobno dijete sa dodatnom godinom subvencioniranja stambenog kredita. Ta je mjera koju se ovim prijedlogom zakona želi provesti više nego nužna i drago nam je da je ministarstvo u provedbi postojećeg zakona uočilo da se ovom odredbom hrvatskim građanima, odnosno mladim obiteljima dodatno može pomoći u realizaciji rješavanju stambenog pitanja te da zakon može biti još bolji i učinkovitiji. Također usklađuje se pojam obiteljskog kućanstva sa definicijom pojma kućanstva sukladno odredbama Zakona o socijalnoj skrbi zbog uvođenja subvencije za postojeću djecu i različitih mogućih oblika životnih zajednica. Interes građana za ovom socijalnom i demografskom mjerom je jako veliki i doista je dobro da postojeći zakon omogućava jedan kontinuitet u subvencioniranju stambenih kredita. Statistika koja je navedena u ovom konačnom prijedlogu zakona uz obrazloženje pokazuje upravo to, ogroman interes zakona. U odnosu na prijedlog zakona iz prvog čitanja jedina je razlika u članku 6 u prijelaznoj odredbi koja se propisuje da će postupci započeti prema odredbama važećeg zakona a koji nisu dovršeni do dana stupanja na snagu ovog zakona dovršiti će se prema odredbama toga zakona. U Klubu zastupnika HNS-a podržavamo donašanje ovog zakona kao što sam veći i bila napomenula. Konačni prijedlog zakona došao je na vrijeme tako da ga možemo realizirati. Veliki je broj mladih obitelji koji to nestrpljivo čekaju i u tome vide izlaz u rješavanju svog stambenog pitanja unatoč porastu cijene nekretnine koje smo imali prilike čuti. A što se tiče Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji, napomenula sam da ćemo i taj zakon podržati, zakon je prvi puta donesen 2001. godine i do sada je nekoliko puta mijenjan. Razlog izmjena su tada kao i danas bili i tržišni uvjeti i gospodarstva situacija u državi pa su ovakve izmjene zapravo nužnost s obzirom da je ovo zakon kojim je gotovo sve definirano u vezi cijena otkupa i građenja. Ovim se konačnim prijedlogom zakona iskazuje briga za djelatnike koji rade na deficitarnim zanimanjima u javnim službama i daje im se potpora u rješavanju stambenog pitanja. Omogućava se osim izgradnje i kupnje stanova ili obiteljske kuće u svrhu davanja u najam državnim i deficitarnim javnim službenicima za vrijeme obavljanje službe. To će sigurno doprinijeti tome da se djelatnici deficitarnih zanimanja lakše odluče prihvatiti posao u mjestima gdje nedostaje takvih struka, u zdravstvu, u školstvu, u znanosti. Što se tiče Zakona o najmu stanova i zaštićenih najmoprimaca, potrebno je bilo napraviti ove izmjene Zakona o društvenoj poticajnoj stanogradnji kako bi se svi oblici poticanja stanogradnje mogli primijeniti i na zaštićene najmoprimce. Naime člankom 8. u prijedlogu zakona se osigurava pomoć pri rješavanju stambenog pitanja građana koji kupuju stan na tržištu nekretnina što je jedan od mogućnosti rješavanja stambenog pitanja zaštićenih najmoprimaca posebno za stanove koje sada koriste. Sad se može reći da se svi oblici poticanja stanogradnje i pomoći našim građanima mogu primijeniti i na zaštićene najmoprimce koji će sad moći koristiti posebnu liniju POS-a za postojeće stare stanove. Također mijenja se kamatna stopa zbog stanja na tržištu, smanjuje se kamatna stopa na javna sredstva u kreditnoj liniji POS-a sa 3 na 2% a ta će mjera sigurno dodatno građanima olakšati i pomoći im kod rješavanja svog stambenog pitanja. Zbog preciznijeg definiranja kako se može otkupiti zemljište od jedinica lokalne samouprave dakle ne samo da bude 25% od etalonske cijene građenja nego i da ne bude viša od tržišne cijene, dakle jasnije definiraju se granične visine cijene građevinskog zemljišta za izgradnju stanova. Također sve je veća pojava da se stanovi iz POS-a ne koriste primarno za stanovanje već za druge namjere. Potrebno je zaustaviti ovu zloupotrebu javnih sredstava u korištenju stanova iz programa POS-a te je zato bilo nužno uvesti ovu mjeru prema kojoj će se svi novi ugovori u kupnji stana koji se budu sklapali sadržavati klauzule po kojem se stanovi neće moći prodavati niti davati u najam na rok od 10 godina. Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji od prijedloga tog zakona u prvom čitanju razlikuje se o uvođenju zabrane otuđenja i davanja u najam stanova kupljenih do 10 godina prije stupanja na snagu ovog zakona i propisuju se provedbe ove zabrane upisom u zemljišne knjige. Neki su to problematizirali ali što se tiče retrogradne primjene zakona u ovom dijelu smatra se opravdanim jer se radi o sprječavanju zloupotrebe javnih sredstava. Radi se o nepravednom iskorištavanju državnih sredstava i ograničenja trebaju se provesti. Time će se stat na kraj preprodaji odnosno davanju u najam povoljno kupljenih POS-ovih stanova, ta je klauzula naravno ograničena, svatko može raspolagati sa svojim stanovima, pa i POS-ovim kako želi i prije isteka roka od 10.g., ali najprije mora vratiti sredstva koja je država uložila, naravno uzimajući pri tom u obzir promjenu životnih okolnosti odnosno teške životne situacije koje građane mogu zadesiti, tada se odobrava prijevremeno raspolaganje stanom. Tako bi država od takvih naplata sve što je uložila u subvenciju bez obzira na to u kojem se trenutku prije isteka kredita stan ponudi na prodaju il najam, dakle, prije isteka roka od 10.g. Također u Konačnom prijedlogu zakona uvodi se mogućnost da Ministarstvo hrvatskih branitelja i jedinica lokalne samouprave kupe neprodane stanove za stambeno zbrinjavanje stradalnika iz Domovinskog rata koje se provode na temelju Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Dobro da je ova potreba prepoznata i ova mjera na vrijeme unesena u Konačni prijedlog zakona. Ono na što se u ovom prijedlogu zakona zaboravilo, to su jedinice lokalne samouprave, ali s obzirom da je o tome bilo raspravljeno na odboru, odbor je uložio amandman, pa ćemo pričekati stav Vlade kako će se o tome Vlada izjasniti. A što se tiče samih prijedloga zakona, napomenula sam da će HNS podržati obadva zakona, isto tako mogu napomenuti na, da na Odboru za prostorno uređenje i graditeljstvo od svih 12 članova prisutnih u odboru, svih 12 je glasalo za oba prijedloga zakona, to samo potvrđuje da su ovi prijedlozi zakona dobri i da ispunjavaju svoju svrhu. Zahvaljujem.
Želi li, sad prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Mikulić.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče HS, poštovani ministre Štromar sa suradnicima, evo s obzirom da je objedinjena rasprava ja ću se nastojati više držati ovog Zakona o subvencioniranim kreditima za naše mlade osobe. Drago mi je da još jednom možemo raspravljati o ovome zakonu koji uvelike pomaže mladim ljudima za stjecanjem njihovih prvih nekretnina i da ga u biti ovdje imamo u dva čitanja, priliku učiniti još boljem. Nama kao mladim osobama određene stvari su vrlo važne, tu svakako spada kvalitetno obrazovanje, nakon toga pronalazak zadovoljavajućeg zaposlenja nakon čega dolazi na red definitivno rješavanje stambenoga pitanja koje zaista mojoj generaciji predstavlja jedan veliki životni iskorak. Upravo zbog toga mi je drago da Vlada RH i vaše ministarstvo radi na jednom konkretnom višegodišnjem financijskom poticaju koji pomaže upravo rješavanju stambenog zbrinjavanja. Doduše, ovaj program je pokrenut još u vrijeme našeg kolege Bačića, znači 2011.g., već se tada sa preko 2000 realiziranih zahtjeva pokazalo da je ova mjera kvalitetna. Ono što je dobro da ga je ova Vlada nastavila provoditi i tako od 2017.g. do danas imamo preko 5300 mladih korisnika ove mjere, što znači 5300 mladih obitelji, zadovoljnih i sretnih mladih obitelji i imamo preko 500 novorođene djece unutar ove mjere koju s obzirom na sve ove podatke možemo i moramo gledati kao demografsku mjeru. Kao mlada osoba svjestan sam važnosti ovoga životnog koraka, stoga smatram kako naravno još ima prostora za poboljšati ovaj zakon ili barem unutar ministarstva da analizirate nekoliko zahtjeva koje bih ovdje volio iznijeti. Što se tiče natječaja, on je kao što smo mogli čuti, najavljen za rujan ove godine. No kada govorimo o tim rokovima danas treba biti svjestan da nije lako pronaći stan koji nam odgovara i kvadraturom i lokacijom i cijenom i svime ostalim u praktički mjesec ili dva dana, očekivati od vlasnika stanova odnosno prodavatelja da nas čekaju do rujna iako se nalaze u situaciji naše mlade osobe da uzimaju praktički ono što im se u tom trenutku nudi na tržištu bez velikih mogućnosti jer imaju kao što sam rekao, praktički mjesec ili dva dana za riješiti ovaj zaista veliki iskorak u njihovim životima. Zbog toga ukoliko apsolutna delimitacija nije moguća, o njoj smo govorili u prvom čitanju odnosno ne bi promijenila stvari, predložio bih ovdje da bude dva ili više natječaja tijekom godine, sredstva su, znamo kolika su na početku godine, ona su definirana proračunom, napravimo dva, tri ili više natječaja, podijelimo ta sredstva sa brojem natječaja i jednostavno ona koja se ne iskoriste, primjerice u ožujku, prebacujemo za rujan ili ovisno koliko odlučimo natječaja da će biti. S obzirom da su ta sredstva definirana ona će u konačnici biti i utrošena, ja vjerujem da će biti uvijek zainteresiranih, ali na ovaj način omogućujemo našim sugrađanima da i u ovim drugim mjesecima koriste ovu mjeru za koju zaista ponavljam da je iznimno dobra. Također kada govorimo o kreditiranju, mi ovim zakonom omogućujemo sredstva odnosno našim sugrađanima da po povoljnijim uvjetima grade svoje domove i upravo zbog toga smatram kako im trebamo omogućiti da kupuju stanove u novogradnji koji nisu još uvijek završeni, al nalaze se u nekim završnim fazama izgradnje. Možda najbolje da ministarstvo odnosno struka definira na koji način, da li prema stupnju izgrađenosti ili nekim dodatnim garancijama, ali mišljenja smo kako bi trebali, ne bi trebali ograničavati naše mlade sugrađane u njihovom odabiru nekretnine u kojoj oni u konačnici namjeravaju živjeti. Rizik je jednak praktički u oba slučaja i kod izgradnje kuće ali i kod kupnje stana koji se trenutno nalazi u izgradnji ali rizik nije na državi, rizik je na onome tko taj stan, rizik je u konačnici i na banci koja će taj kredit dati. No unatoč tome, ovaj zakon u suštini zaista predstavlja jednu kvalitetnu, jednu dobru mjeru koja potiče mlade na ostanak, na rješavanje njihovog stambenog pitanja, izmjene i koje danas predlažete smatram zaista dobrim jer se ispravlja svojevrsna nepravda prema onima koji su dobili djecu prije zaključenja ugovora a to je tehnički moglo se raditi o samo nekoliko dana te naj ovaj način i oni dobivaju produljenje subvencije za jednu godinu ukoliko im je dijete maloljetno, mislim da je to dobar način i dobar smjer. A s obzirom na sve učinke koje stvara ovaj zakon, mislim da bi već sada trebali početi razmišljati o dugotrajnijem zakonu i na taj način bi poslali vrlo jasnu poruku mladima da zaista brinemo o njihovoj budućnosti. Vlada RH bilježi i suficit i gospodarstvo raste, trendovi se okreću pozitivi i mislim da jedan dugotrajniji zakon možemo gledati kao investiciju u budućnost, kao investiciju u nas mlade. S obzirom da se i sam nalazim u fazi rješavanja svoga stambenoga pitanja i ono zaista predstavlja jedan veliki stres za mlade ljude, javlja se tu puno nedoumica, puno pitanja, upitnika i sigurno bi bilo dobro im omogućimo i više vidova rješavanja stambenog pitanja kao što je između ostalog i ovo subvencioniranje kamate, kao što POS stanovi o kojima također danas razgovaramo, kao što su stanovi za najam koji dosta dobro funkcioniraju u nekim drugim zemljama kao što je lokalne su jedinice su znale davati i građevinsko zemljište i parcele, danas smo ovdje čuči i dobar prijedlog za stambenu štednju, mislim da je na nama i da trebamo težiti tome da jednostavno pravimo lepezu mogućnosti za mlade ljude a na njima je da sukladno svojim mogućnostima odaberu koja je to koja je njima najprihvatljivija i koja opcija će im biti najbolja. Smatram da jedino ovakvim načinom, pomaganjem u rješavanju stambenog pitanja, naravno uz osiguranje radnih mjesta odnosno posla, to predstavlja jednu od osnovnih stvari koje brinu mlade obitelji i možemo pomoći na ovaj način i u poboljšanju demografske slike naših gradova, naših općina, županija a i u konačnici zaokret prema boljim trendovima kojima svi zajedno težimo, hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačne rasprave, gđa. Marija Alfirev je, ne, a ima dvije replike, dobro, tek sam stigao i moram se još updatirati. Gđa. Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, vrijeme prilagodbe je sasvim u redu, ali kolega Mikulić vi ste u vašoj pojedinačnoj raspravi spomenuli nešto što mislim da je izuzetno važno a to je natječaj jedanput godišnje. Jer onda kad je natječaj jedanput godišnje, imate nekoliko problema, jedan problem je to da svi čekaju kao zapeta puška kad će to biti, da onda u tom periodu se kapacitira APN sa 3000 zahtjeva, da ljudi imaju osjećaj tko će biti prvi pa će imati nekakvu prednost, da nema dovoljno odnosno da nekretnine na tržištu u principu čekaju prema tome, ja apsolutno mislim da bi neusporedivo bolji model bio možda nije dovoljno razumno da je natječaj kontinuirano cijele godine, ali da on možda bude kvartalno, imamo ne znam, 4 kvartala ili nešto i na taj način bi se oteretio i APN, mi već imamo iskustva i vidimo da je to otprilike 2500 zahtjeva do 3000 zahtjeva godišnje, mislim da bi to bilo neusporedivo bolje od ovog modela kojeg imamo sad.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Pa poštovana zastupnice Mrak Taritaš, ja se u potpunosti slažem s vama, to sam i istaknuo, mislim da natječaj jedanput godišnje zasigurno zaguši sustav i APN-a i bankarski sustav pogotovo što dolazi nakon ljeta dok su možda neki i na godišnjima i definitivno bi moj prijedlog išao da li kvartalno, da li dvaput godišnje, triput godišnje, to je na ministarstvu da napravi analizu i da donese odluku ali zasigurno da bi bilo bolje od ovoga jednogodišnjega. Isto tako, delimitacija apsolutna bi nas dovela u situaciju koju imamo do sada, da on kreće u 9., da bi se svi prijavili u 1. mj. i vjerojatno bi se sredstva iskoristila odmah na početku godine. Tako da definitivno dva ili više natječaja bi bili od pozdrava velikog djela barem moje generacije s kojom ja komuniciram, hvala.
Hvala i vama. Gđa. Maksimčuk, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega, vi ste govorili da bi ovaj zakon trebao biti možda dugoročniji, mi smo se većina danas složili da je on socijalan i demografski, ja se isto slažem da bismo možda već sada trebali razmišljati o jednom dugoročnijem zakonu koji će poticati naše mlade na opstanak a znamo kakva nam je trenutno situacija tako da i buduće generacije budu sigurne da mogu na ovakav način si poboljšati uvjete kod kupovine prve nekretnine. Vidjeli smo koliki je interes, 5300 obitelji je riješilo svoje stambeno pitanje, još bi se malo svrnula na indeksaciju pa ne znam, mislim da bi bilo lijepo porazmisliti još jednom da li je to najbolje raščlanjeno na ovakav način evo, hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Maksimčuk, da ovaj zakon je i socijalan, je i demografski, je i opće prihvaćen od širokog djela javnosti i ima 7539 korisnika od u zadnjih evo 6 g. odnosno ove 2 g. i tamo 2 g. kad je bio još naš kolega Bačić ministar, tako da definitivno treba razmišljati o nekom dugoročnijem planu i sigurno se pokazalo da u tome ima neko utemeljenje. Što se tiče same indeksacije, ja sam u startu bio protiv indeksacije jer sam jednostavno mišljenja zdravo logičkog da osoba koja živi u Dubrovniku, Zagrebu ili Splitu, koji je sigurno jako razvijen, možda ne dijeli tu razvijenost osobnu kao i grad, odnosno općina u kojoj on živi, tako da, ako uzmemo cijenu nekretnine u jednom Dubrovniku i plaću osoba u Dubrovniku [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] mislim da ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu rasprava gđe. Marije Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Evo, ja sam nešto spomenula u samoj replici, a naravno, evo htjela bih na početku reći da čitajući sada konačni prijedlog zakona jednog i drugog koji su danas na dnevnom redu, vidim da je od onog što sam spominjala u prvom čitanju, da nije usvojeno iz različitih razloga pa ću se i na to osvrnuti tijekom sad ove moje rasprave, ma da ja još uvijek smatram da te neke primjedbe, pogotovo kad su u pitanju djeca i diskriminacija da je to ipak trebalo o tome razmisliti i uvažiti jer je činjenica da se ovime ipak čine određene razlike među djecom, a mislim da to ne bi smio biti rezultat, ne cilj, nego rezultat provedbe ovog zakona, a to je moguće i događa se i moguće da se i dalje događati. Mi govoreći o ovom zakonu, ne možemo zanemariti činjenicu trenutku u kom živimo jer i htjela bih, poštovani ministre, prije nego nastavim dalje, bih vas, izraziti zapravo i čuđenje i žaljenje zbog čega niste odgovarali na replike, bismo nekako onda mogli ravnopravno možda i razgovarati dalje, stoga evo nadam se da ćete nam ponuditi odgovore na ove naše i na kraju same rasprave. Dakle živimo u Hrvatskoj u kojoj je definitivno percepcija korupcije takva da to je je ipak jedan od ključnih razloga odlaska mladih. Jednako tako i u Hrvatskoj, sada su prema podacima Eurostata, nedavnim, je zapravo kupovna moć, zapravo je po stanovniku BDP po stanovniku, vidi se da je Hrvatska na dnu ljestvice u EU i to 37% ispod prosjeka EU. Sve je to zapravo, sve je to zapravo okvir u kojem i ovaj i ovi zakoni zapravo trebaju djelovati i donijeti određene rezultate i sigurno, ja se nadam da će određenom broju ljudi, građana, mladih ljudi pomoći u rješavanju onog temeljnog, a to je stambeno pitanje jer je zaista stanovanje i stambeno pitanje, imanje, dakle krova nad glavom jedno od ključnih preduvjeta za kvalitetan život, za daljnji, za ostanak i obitelji na okupu, za ostanak na određenom mjestu i uz posao dakle, preduvjet za kvalitetan odgoj djece i kvalitetan, naravno, život. E sad, kad govorim da moramo imati u vidu, dakle, trenutak u Hrvatskoj u kojem živimo, onda treba reći da svi oni koji zapravo nemaju te poduzetničke moći kao što recimo, vidimo u zadnje vrijeme da ključni ljudi u ovoj Vladi, pa evo, ministar Kuščević ima zaista te poduzetničke moći da već do 44. godine stvori toliko nekretnina. Dakle, svi ti koji nemaju takve moći, možda i kroz ove zakone realiziraju upravo ono što je ključno, a to je tu svoju nekretninu. Ja se nadam, kažem još jedanput, da će evo, i ovaj zakon, na ovaj način da će se to moći ostvariti i bit će i to je svakako dobro, međutim, ono što nije dobro, nije dobro to da se stvara takva atmosfera ili takvi, takve izjave slušamo po kojima bismo zaista do 44. godine trebali imati jedno 5, 6 nekretnina ili da je to vrlo lako i jednostavno u Hrvatskoj moguće. A znamo da ipak još jedan manji broj ljudi može aplicirati i na upravo na ove natječaje o kojima tu govorimo jer da biste mogli dobiti subvencioniranje na kredite, na stambene kredite, onda morate biti i stambeno, odnosno kreditno sposobni, a ruku na srce, veliki broj mladih ljudi to nije u mogućnosti. Iz jednostavnog razloga jer nema ugovora na neodređeno vrijeme ili ima takvu, takav prosjek plaće kojim ne može podići kredit kojim bi mogao otplaćivati i uz subvencioniranje države na način na koji je preloženo ovim zakonima. Htjela bih još jednom spomenuti i to da je činjenicu to da ste se odlučili da ovaj način bude jednom godišnje i što on stvara? Stvara opet jednu netransparentnost, neravnotežu, pa i ne omogućava svima kojima je potreban stan i koji žele putem kredita osigurati sebi stan, ne omogućava da pod jednakim uvjetima dođu do ove prilike subvencioniranih kredita zato što možda neće moći pronaći nekretninu tamo gdje žele, tamo gdje bi htjeli u vrijeme kada ljudi žele, kada građani žele već moraju nekako onda prilagođavati ovim rokovima a vi ste rekli da ne želite dakle da je natječaj tijekom cijele godine ili da se može aplicirati cijele godine a onda se i pitamo a zašto ili čemu ta subvencija, čemu natječaj i zašto se ne bismo mogli prijavljivati cijele godine a moram spomenuti i poštovani ministre i vaše najave da želite zaista svima koji se jave na natječaj omogućiti subvencioniranje samog kredita. Stoga još jedanput, mislim da bi bilo vrijedno razmotriti evo do kraja da se produže ili da ta mogućnost bude više, barem više puta godišnje. Također, ono što je pomalo još uvi jek nejasno, to je koje su mjere osiguranja da stan neće biti prodan ili dat u najam i da će ljudi zaista kad i budu i dalje primali subvencije, na kamate istovremeno biti u Njemačkoj ili Irskoj, a istovremeno će stan biti u najmu, stoga je i to jedno pitanja, ključnih pitanja o kojima trebamo voditi računa jer ako država, ako svi ostali građani subvencioniraju nečiji kredit, onda mislim da imaju i pravo znati što se s time događa i da li je taj stan zaista služi za rješavanje stambenog pitanja ili služi za postizanje imovine. I konačno ono što sam u samom početku rekla, i dalje se koliko vidimo radi ili vrši se diskriminacija jer da je ovo zaista demografska, jedna od demografskih mjera onda ne biste kalkulirali, ne biste postavljali nikakva ograničenja već bi ste za svu djecu otvorili široke ruke i ne biste stavljali za jedno dijete rođeno 15 dana prije zaprimanja zahtjeva godinu dana subvencioniranja a za ono koje je rođeno 15 dana poslije 2 g. već biste o tome zaista vodili računa i za svu djecu osigurali jednake uvjete i u provedbi ovoga zakona.
Hvala, hvala lijepa. Imate jednu repliku g. Đujića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Alfirev, vi ste spominjali moći ministra Kuščevića, e sad kad ja vidim njegove moći i njegove sposobnosti odnosno njegove mane onda dolazim do zaključka da je HNS prilikom ulaska u ovu Vladu kada je tražio kojim će resorima i ministarstvima upravljat, u biti nanio veliku štetu hrvatskim građanima jer kada je ovaj zakon najavljen, resorni ministar je bio ministar Kuščević i onda ako vidimo koliko je čovjek vješt sa nekretninama i koliko se tu dobro snalazi, ja mislim da bi Hrvatska imala veće koristi od njega da je ostao ministar graditeljstva a kad vidimo koliko je aljkav i koliko ne zna prijaviti u katastar svoju imovinu i koliko je tu nije vješt, recimo u toj grani onda je potpuno promašeno da je on ministar uprave. Stoga ja mislim da je HNS napravio ogromnu štetu hrvatskim građanima kad je baš inzistirao na ovom resoru i mislim da bi bilo možda korisnije za Hrvatsku da je ministar Kuščević ostao ministar graditeljstva a ministar Štromar da je bio ministar uprave kad je već morao biti ministar.
Hvala lijepa. Ima odgovora to pitanje? Hvala.
Javila sam se. Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Đujić, da, da li je nanio zaista štetu, pa gledajte, nije samo ministar Kuščević taj koji ima tako poduzetničke moć, mi kad pogledam, cijeli je to spektar, to je zapravo sad već ne znam koga ćemo slijedećeg očekivati i tko je taj tko ima tako super moći da ne zna što mu je sve upisano kao imovina, da ne zna kolika površina neke njegove nekretnine, da ne zna jel' se radi o roštilju ili se radi o zaista stambenoj površini, da li se radi o površini vikendice čija je vrijednost veća nego što je mislio da je ili slučajno Mercedes nađen u dvorištu, dakle možda možemo slijedom ovog očekivati i još neke ... [[Govornik se ne razumije.]] kojekakva slična događanja.
Hvala. Sada je na redu g. Saša Đujić, ne trebam pročitat koje su teme, znate, jel' da? [[Upadica Đujić: Kako ne bi znao.]] Hvala.
Pa joj, potpredsjedniče, ja sam tu od početka, ne moram se adaptirat tko vi tako da znam koje su teme, hvala lijepo [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] Da, i budući da sam već pun već rekao o ovoj temi u svim čitanjima zakona, i prvom i drugom, i prvi puta 2017., 2018., ja sad stvarno neću više ić u širinu i ponavljat sve stvari koje sam govorio, dakle ono što želim reći danas je da podsjetim da je ovaj zakon u biti došao kao odgovor najave od strane tadašnjeg ministra Kuščevića kao odgovor na kritike javnosti oporbe na mjeru oporezivanja prve nekretnine koju je uvela ova Vlada poreznom reformom 2016. g. i kada se to kritiziralo, onda je ministar tadašnji Kuščević u noći rasprave ovdje ispalio uvodimo mjeru država će vraćati 50% kredita mladim obiteljima i onda se to malo kiselilo jer budući kako je to tada najavljeno, preko noći nisu ni imali neko rješenje i dočekao je ulazak HNS-a u Vladu i onda je HNS odnosno ministar Štromar krenuo s tim zakonom. E sada šta ja želim ukazati? Meni je žao što niste prihvatili moju primjedbu u odnosu na prvom čitanju koja je bila a to je da odustanemo od indeksa razvijenosti kao kriterija, postotka subvencije ovog kredita. Vidim da se i kolege iz HDZ-a neki slažu s tom namjerom i mislim da je to dobro a reći ću zbog čega mislim da to, to bi trebalo napraviti. Dakle u prvom zakonu koji je usvojen 2017. bila je subvencija 50% za kredit neovisno u kojem području RH vi živjeli. Dakle tek izmjenama prvim koje su se dogodile 2018. godine, prošle godine u 4, 5 mjesecu negdje u ovo vrijeme je produžen rok subvencije na 5 godina ali se uvelo postotak subvencije po indeksu razvijenosti. Dakle kada pričamo o gradovima poput Splita, Zagreba, Rijeke, Zadra, što su kolege spominjali, tamo mlada obitelj može dobiti maksimalnu subvenciju u iznosu od 30% kredita. U razvijenim, u drugoj skupini znači povećava se po skupinama onda za 3%, u drugoj skupini recimo gdje se nalazi Sinj, čini mi se Plitvička jezera je onda nekih 39%, Gospić je na 36% a 51% subvencije mogu dobiti sredine poput Gline, poput Gunje koje su znači potpuno nerazvijene po indeksu razvijenosti. E sada, zašto je to nepravedno? Prvo, ja mislim da ni Gospić nije razvijena sredina, da ne bi imao 50% subvencije mladih ljudi koji tamo odluče živjeti, stvarati obitelj i ostati živjeti u toj sredini, dakle u Lici i u takvim krajevima. U svim tim nerazvijenim sredinama cijena kvadrata je manja već sama po sebi. Prema tome, to je još jedna dodatna nepravda u odnosu na grad Rijeku, Zadar, Zagreb, odnosno ove nazovimo razvijene sredine gdje je sama kvadratura, cijena kvadrata veća pa je samim time i postotak subvencije manji a samim time je ukupna subvencija puno, puno manja nego u ovim nerazvijenim mjestima po indeksu razvijenosti. I zbog toga mislim da se tu stvaraju velike razlike a i sami ste rekli da upravo najveći broj zahtjeva dolazi iz ovih krajeva koji su nazovimo ih razvijeni, znači Rijeka, Zagreb, Split, odnosno gradovi, centri županija. Zašto je to tako? Zato što mladi ljudi tamo dobiju posao i idu zasnivati obitelj tamo gdje imaju posla, gdje mogu raditi i gdje mogu vraćati onda taj kredit. Šta će mlada obitelj raditi u Gunji, pitam ja vas. Dakle koliko mladih obitelji može u Gunji dobiti posao da bi uopće mogli dobiti kredit, kupiti tamo stan, zasnovati tamo obitelj, dobiti 51% subvencije i onda sljedećih 15 do 30 godina ovisno o dužini kredita taj kredit uredno vraćat u Gunji. Ne govorim da Gunju ne treba pomagati ali ne treba ograničavati ove stvari jer na kraju se stvarno ovo svede da subvencioniramo samo kamatu bankama i razliku u cijeni kvadrata koja se dešava kada se raspišu ovi natječaji. Drugi stvar opet, rekao sam u prvom čitanju, svake godine u 4. mj vi radite izmjene zakona koje su u biti kozmetičke prirode, smanjite postotak subvencije, produžite broj godina, u sumi novca i u sumi iznosa koju mlada obitelj na kraju dobije praktički smo tu negdje, nismo se pomakli, ta subvencija je u biti jednaka. Dakle ja dolazim do zaključka da vi ministre Štromar radite te izmjene svake godine samo zato da bi se pisalo da vi nešto radite da se onda, jer se uvijek medijski aktualizira ova tema, prvo čitanje, drugo čitanje, sad će u 9. mj ići natječaj, onda će opet pisati o tome u medijima. I vi u biti radite ono iz šupljeg u prazno samo da se stvori dojam da se nešto radi, dakle nije bitan rad nego izvjetaj o radu. A suštinskih odgovora na probleme nemate. Dakle problem je kamata koju banka može nakon prestanka subvencioniranja podignuti, to piše u ugovorima, dakle dok traje subvencija, ovisno 5, 7, 9 godina kamata se ne može mijenjati, nakon toga banka može slobodno dignuti kamatu, to je problem na koji ja očekujem odgovor ove Vlade. Druga stvar je porast, nerealni porast cijene kvadrata stana zbog subvencija ovog tipa. Dakle zna se da na jesen svake godine ide natječaj, da će krenuti kupnja stanova i onda trgovci nekretninama dižu cijene nekretnina. E to je recimo isto problem na koji vi niste našli odgovore. Kad biste vi došli pred nas sa prijedlogom izmjena zakona koji bi dao odgovore na ta pitanja ja bih to pozdravio i rekao bih svaka čast a s ovim šuplje, prazno, godina, dvije, 30, 36% stječem samo dojam da si radite besplatni marketing i vaš sam vas na prvom čitanju pitao, hoćemo li imati izmjenu dogodine u 4. mj? Ja se kladim s vama da hoćemo i vjerojatno ćete napraviti opet izmjenu ovo što je kolegica Alfirev govorila, sad ćete shvatiti druge godine da bi bilo dobro produžiti na 2 godine subvenciju obiteljima koje već imaju djecu umjesto sadašnje 1. I to ćete se 100% sjetiti druge godine u 4. mj i onda ćete raditi te izmjene i onda će opet mediji pisati o dobroj mjeri HNS-a u Vladi, kako vi super radite, potičete demografsku politika i onda će biti opet novi natječaj, cijene kvadrata će i dalje rasti, banke će kamate moći mijenjati a imati ćemo nepravdu u odnosu na ove razlike koju imamo i dalje. I zbog toga sam recimo evo moram reći žalostan, u prvom čitanju sam vam dao prijedlog da odustanete od toga, zadržali ste, ne znam da li ste uvjereni da je to ispravno, da li ste uvjereni da mlade obitelji u Gospiću može imati pravo samo 36% subvencije, da je to razvijena sredina i da ne trebaju imati 51%, to me zanima, da li to mislite ili mislite jednostavno zadržati još taj jedan alat za nekakve izmjene dogodine pa možda uz ovo dijete možda onda dogodine shvatite OK, evo sada bi trebalo biti 50%, sad ćemo staviti 40%, izborna je godina, sada ćemo to dignuti i krećemo. Ali opet radite nepravdu, dakle mlada obitelj koja je 2017. kupila po ovom programu u Gospiću stan država mu plaća 50% kredita, dakle ako ima ratu 3000 kuna 1500 kuna plaća obitelj, 1500 kuna plaća država. Tko je kupio 2018. država plaća 1000, mlada obitelj plaća 2000. kuna. Dakle to je ono što je nepravedno. Ja vas molim da nađete odgovore na to pitanje. Evo predlažem vam neka dođe amandman Vlade, dajte do glasovanja, dajte prijedlog odustanimo od subvencije po indeksu razvijenosti, odustanite idemo 50% svima. U nerazvijenim sredinama amandman ponavljam je i cijene kvadrata manja i samim time je i već tamo s manje novca se kupi veći stan, kupi se kuća itd.. Tako da, evo s time ću zaključiti ovaj dio. Žalostan sam zbog toga, nadam se da ćete me poslušati, evo, imate još vremena i dajte to promijenite. Što se tiče ovog POS-a, drago mi je tu da je nađeno rješenje da oko ograničenja prodaje i iznajmljivanja stanova. Vidio sam u prijedlogu zakona da stoji da u izvanrednim okolnostima, kada se naruše neki odnosi, npr. ako netko tko je dobio stan po posebnom programu ostane bez posla pa ne može više servisirati kredit ili tako dalje, da se to može omogućiti prodaja i prije isteka od 10 godina odlukom APN-a, međutim mislim da to u zakonu nije dovoljno dobro detaljno propisano. Da li će sad neka komisija u APN-u sjediti i procjenjivati tko je, kome su se životne okolnosti toliko promijenile da mu možete omogućiti prijevremeno prodaju nekretnine ili iznajmljivanje ili će to, koji su tu kriteriji? Tko će donositi kriterije i kako će se taj dio rješavati? Evo, znači to mi je što se tiče ovog drugog zakona jedina zamjerka, nazovimo ju tako, dakle da mislim da nije dovoljno precizno propisano na koji način će ta buduća komisija određivati kome su se životne okolnosti promijenile, ali mi je drago da je i to predviđeno jer život svašta nosi. Dakle, ljudi dignu kredit na 30 godina, ostanu bez posla, ne mogu jednostavno silom prilika to više servisirati, a onda bi možda kroz neki najam mogli barem zatvoriti ratu kredita i mislim da je to dobro da se u takvim slučajevima i to omogući. Hvala lijepa.
Prva replika, gđa. Alfirev.
Hvala. Kolega Đujiću, vi ste spomenuli da zapravo kroz ove zakone, da oni neće donijeti do suštinskih promjena, što je i točno jer neće riješiti ono što je važno, ali je moguće da će stvoriti još nekakve dodatne poteškoće, pa i samim korisnica ovih subvencioniranih kredita. Ali, ono što mi je posebno tu ste rekli važno je da činjenica da se Vlada nije mogla hvaliti onime što je bilo dobro, a to je bilo oslobađanje od poreza na prvu nekretninu i to je ono što je bilo dobro. Tu je 2016. g. 12 tisuća korisnika je koristilo upravo tu mogućnost, međutim, to je ukinuto jer se time nije moglo pohvaliti pa su morali smisliti nešto novo [[Upadica: Vrijeme.]] i smislili su upravo ovo.
Odgovor, g. Đujić.
Pa ja bih volio, recimo da su zadržane oba dvije mjere. Jer mi sad imamo mladu obitelj kojoj država plaća 50% kredita i onda kada plati porez na prvu nekretninu koju nije plaćala do porezne reforme ove Vlade 2016. godine, onda u biti taj iznos stana na 100 tisuća eura, porez je nekakvih 30 tisuća kuna i onda vrlo jednostavnom matematikom dođemo da je već prvu godinu ove subvencije pojeo porez. Dakle, i to bi bilo dobro opet vratit se na taj dio pa uz ovu mjeru zadržati ovu mjeru, naravno, ali se i vratiti na onaj dio oslobađanja poreza na prvu nekretninu, na čemu opet se vrtimo nazad, dakle država to da, to se vrati u državni proračun, dakle, to državu ne bi koštalo ništa, odnosno eventualno bi se smanjio jedna mali dio poreznih prihoda, ali to u odnosu na demografske mjere i na poticaju mladim obiteljima, mislim da ne bi trebao biti veliki problem za ovu Vladu.
G. Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Đujić, indeks razvijenosti, da, on izaziva određenu dvojbu, međutim, vi vrlo dobro znate isto da je to kompozitni faktor, više elemenata koji ga čine kao takvi. Možda razmišljanje, možemo i razmišljati, broj stanovnika po kilometru kvadratnom. Onda neke sredine ne bi uopće došle u obzir. Tako da smatramo da je ukoliko je, a moramo imati određene kriterije, da indeks razvijenosti nekakav prosjek određenoga kriterija u koliko se može subvencionirati. Što se tiče ove mjere, to je mogućnost. To nije obveza. A vaše primjedbe u cjelini na oba zakona išle su u smjeru kao da je Hrvatska, država gdje su i banke i nekretnine i sve, da je društveno vlasništvo. Tada bi mogli provesti vaše primjedbe kroz zakon. U hrvatskoj državi kakva je danas, neke stvari naprosto su nemoguće i mislim da je ovo [[Upadica: Hvala.]] dobar dio demografskih mjera i… Hvala.
hvala i vama. Odgovor, g. Đujić.
Ja sam uvijek za kriterije ako su oni primjenjivi, ali upravo vi ste rekli određene nedostatke, znači više parametara i zato mislim da je najjednostavnije i najpoštenije staviti svima 50%, kao što je i bilo 2017. godine. A kako vam, recimo kriteriji ne treba kod odabira ljudi koji će dobiti kredit? Tamo je kriterij najbrži prst. Tamo nema mjerivog kriterija. Tko se prvi javi, dum, njegova djevojka. To vam je, recimo kriterij za dodjelu subvencija. A ovdje tjerate kriterij u postotku. Zašto, zato što ovaj prvi ima veze s novcem i tu država ne želi osloboditi dodatna sredstva, a gledamo svaki dan hvaljenje ministra financija o izvanrednom punjenju proračuna, padu kamata, itd., stoga ja mislim da je danas klima u Hrvatskoj da se može osloboditi još novca i da se može subvencionirati 50%. Tako da, ne možemo imati dvostruke kriterije u određivanju kriterija.
G. Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Đujiću, slažem se s vama. 36% za 6. skupinu razvijenosti je malo, bilo bi dobro da je i 50, da je 100%, bilo bi dobro da je 100% i da država vraća u cijelosti, da u cijelosti kredit. Ali, trebate znati da je, evo za ovih 4 godine provedbe zakona država izdvojila 450 milijuna kuna s jedne strane. S druge strane, također ste zaboravili pripomenuti da više nije 4 godine, kao što je prije bilo, nego sad je 5 godina traje pa opet na određeni način kompenzira. Za prvu, drugu, treći i četvrtu skupinu, ... [[Govornik se ne razumije.]] daje više, korisniku kredita nego prije. I ja, mislim da to bi također trebamo voditi računa. I trebamo voditi računa o tome da dok ste vi bili, dok je vaša Vlada, da ovaj zakon uopće nije, da tad subvencija bila 0. Tad ste vi to bili ukinuli, da toga nije bilo. Prema tome, to uporno zaboravljate napomenuti, ali s druge strane, tražite više, čime [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] se ja mogu složiti kad bi bilo dovoljno novaca. Hvala.
G. Đujić.
Pa ja mislim da novaca danas ima dovoljno za razliku od vremena kada je bila naša vlada, kada smo morali vraćati dugove vaše vlade u kojoj ste recimo vi sjedili, afere Fimi medija, ali ne volim kolega Bačić, nema potrebe da o tome tako razgovaramo, ali recimo prvi dio vaše rasprave mi je ok, dakle tu pričamo o načinu. Vi ste sada rekli produžuje se duže, ali upravo to sam ja reko. Prije ste imali 50% subvencije 4 godine, sada imate 30% subvencije 5 godina, dakle u sumi novca to je ne znam, 1.000 je u prvom slučaju i 1.000 i u drugom. Dakle to je promjena iz šupljeg u prazno uopće o čemu sam govorio. Ali recimo evo ja sam pratio vašu raspravu isto u prvom čitanju, vi ste se osobno recimo založili da ne ograničavamo ovaj natječaj na samo jesen. Nego da tokom cijele godine se dijeli i vidim da vas je Vlada odbila, vaša Vlada. Dakle, meni je žao što nisu recimo vaš dobar prijedlog poslušali, ko što nisu ni moj dobar prijedlog poslušali o subvenciji 50%. Dakle, ja vama dajem podršku za vaš prijedlog, dajte podržite i vi moj [[Upadica: Hvala.]] jer mislim da je dobar.
Hvala lijepa. Gospođa Glasovac.
Kolega Đujiću, mislim da odnosno nadam se da intencija zakonodavca nije bila da želeći napraviti nešto dobro stvori nepravdu. I stoga, isto kao i vi očekujem amandman Vlade RH kako bi se ispravila nepravda prema onim korisnicima koji su prošli na natječaju i dobili subvencioniranje 50% prve 4 godine, a u tom trenutku im kao olakotna okolnost odnosno dodatno subvencioniranje od 2 godine nije bilo, nije bilo dijete. I mislim da tu zapravo treba ispraviti tu nepravdu prema ljudima koji igrom slučaja su aplicirali na natječaj godinu ili dvije prije u odnosu na ljude koji će aplicirati sada. Vjerujem da zaista nije intencija zakonodavca podjela Hrvatske na ovaj ili onaj način, a to se može ispraviti [[Upadica: Hvala lijepo, vrijeme.]] još uvijek amandmanom Vlade RH.
Hvala. Gospodin Đujić, odgovor.
U potpunosti se slažem s vama kolegice Glasovac i ipak mislim da se može isto ispraviti jedna nepravda, a to je ova samo godinu dana subvencije za parove koji već imaju djecu. Dakle, i to bi trebalo staviti na 2 godine, kao i parovima koji tek dobiju djecu nakon potpisivanja ugovor, jer trošak odgajanja djeteta je jednak da li dobili danas ili za godinu dana. Znači dijete ima jednake potrebe i robe i pelena i vrtića i hrane i odgoja itd., to jednako košta, a to koliko košta je manje novca za vraćanje kredita. I mislim da je to dobar korak naprijed što se uvelo za već postojeću djecu ljudima koji se javljaju na nove natječaje, ali mislim evo, ajmo to nadograditi, ajmo dignut i tu subvenciju za još 2 godine, jer ne možete reći da ste tu ograničeni sredstvima, jer vi ne znate koliko će parova koji su ušli bez djece u ovaj odnos u toku razdoblja dobiti djecu, tako, a ovdje imate [[Upadica: Hvala.]] kontroliranu priču. Dakle, ali to možemo podržati i jedno i drugo [[Upadica: Hvala lijep.]] i mislim da je fer da se subvencionira jednako.
Hvala. Gospodin Babić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Đujić, vi zaboravljate da SDP-ova Vlada uopće nije imala subvencije i sad naknadnom pameću zapravo atakirate i govorite prema ministarstvu da ovakav zakon i nije trebao ići u saborsku proceduru, a zapravo ja vas podsjećam dakle u prvom prijedlogu ovoga zakona vidjet ćete kod same rasprave sa zainteresiranom javnošću jedinica lokalne uprave i samouprave razgovaralo se i o tome. Indeksacija je onaj najteži dio i mi svi koji smo radili na tome znamo da je teško donijeti te kriterije po bilo kojim parametrima. Ovdje koliko znam on je od 31 do 50%, dakle ona kao takva postoji, slažem se ja sa onim što vi kažete vezano za grad Gospić ili kod mene za grad Imotski, pitanje je i ono što treba javnost znati, dakle ovaj zakon se donosio iz suradnje, a i zbog jedinica lokalne samouprave. Dakle, nije on donesen zbog nekog imaginarnog već upravo zbog njih i ljudi, i ljudi na tome području.
Hvala. Odgovor gospodin Đujić.
Kolega Babić ovo je za mene prevažna tema i mislim da je to jako važna tema za hrvatske građane i naše mlade obitelji, stoga ja je neću pokvarit s time šta je radila HDZ-ova vlada, šta je radila SDP-ova vlada što vi sada i kolega Bačić stalno upozoravate što je naša vlada radila. Dakle, ovaj zakon predlaže koalicijski partner naše vlade koji sada sjedi u vašoj vladi, pa ste to mogli na užem kabinetu s njima raspravit tko je šta radio u kojoj vladi, ali ono što želim reći. Dakle, moja rasprava je cijelo vrijeme ukazivanja na, po meni, nedostatke ovog zakona. I ja ne bi uopće spominjao indeks razvijenosti da u prvom prijedlogu zakona iz 2017. koji ste vi predložili toga nije bilo. Dakle, toga tamo nije bilo, bila je subvencija 50% svima, onda ste vi najednom se sjetili nakon godinu dana da bi bilo pošteno uvesti indeks razvijenosti. Ja mislim da to nije bilo pošteno. I stoga vas upozoravam odnosno upozoravam na propust koji ja smatram da se dogodio i da se to vrati nazad [[Upadica: Hvala.]] kako je bilo jer mislim da je to poštenije prema svima, a zakon iz 2017. godine pokazuje da je to i moguće.
Hvala. Sada je na redu rasprava gospođe Grozdane Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, pa slušajući rasprave nekih kolega ja imam eto prednost što sam u svom poslovnom životu radila upravo ovaj dio i susretala se sa Zakonom o prodaji stanova najprije na kojima postoji stanarsko pravo, kako doći do tih sredstava, a onda kako ta sredstava kad je bio prvi Zakon o poticajnoj stanogradnji, kako što više oplemeniti i omogućiti da mnogi mladi ljudi dođu do krova nad glavom. Pa onda kad slušam ovako kolege koji o tome nisu nikada razmišljali onda vidim da im puno toga fali, predznanja i ne znaju da u prethodnim zakonima zapravo je bilo da je 100.000 kuna su imali pravo mlade obitelji na područjima posebne državne skrbi, dobivali su ta sredstva u građevinskom materijalu i to pravu nisu mogle ostvariti one mlade obiteljima na područjima koja to područja nisu bila, dakle Zagreb ili bilokoji drugi grad. Dakle, što hoću reći? Da sa ovim zakonom kako život traži neka nova rješenja i svaka ova izmjena je zapravo u skladu sa životnim potrebama obitelji i mladih obitelji koji sada i danas trebaju riješiti svoje stambene probleme i onda u tom kontekstu svaka poboljšica itekako puno znači. Spominje se ovdje indeks razvijenosti, ep ja upravo govorim o tome, on je postavljen upravo iz tog razloga da bi sve obitelji mlade imale pravo koristiti neku poboljšicu odnosno neku prednost što kažem, prije po prijašnjim važećim zakonima nisu mogle koristiti i zato u ovom djelu mislim da je ovo optimalno rješenje bez obzira što to neki ne žele priznati. Zašto je to optimalno rješenje još? Pa zato što mjere Vlade kada su išle u kontekstu razvoja jedinica lokalne samouprave onda je pretpostavka bila da te jedinice lokalne samouprave sa jačanjem fiskalnih kapaciteta će stvarati određene preduvjete komunalne, poslovne i sve ostale i omogućavati da se one razvijaju i da na taj način privlače na jedan način i ljude i investitore i na taj način zadržavaju mlade ljude i na tim područjima i da se Hrvatska razvija u svim smjerovima a ne da se ponovno koncentrira samo u gradove. Zato držim da sve ovo što ste ovdje predložili da je vrlo kvalitetno i počevši od toga da se smanjuju kamatne stope, da su predviđene ovdje i one situacije u kojima se kroz Zakon o subvencioniranju stambenih kredita, uređuje dodatno subvencioniranje po djetetu zatim isto tako je vrlo kvalitetno riješeno u Zakonu o društvo poticajnoj stanogradnji i samim izmjenama gdje se u članku 24. omogućava da APN može ponuditi na kupnju Ministarstva hrvatskih branitelja i jedinici lokalne samouprave radi stambenog zbrinjavanja stradalnika iz Domovinskog rata s područja gdje se nekretnina nalazi, dakle proširuje se mogućnost korištenja i prodaje tih preostalih nekretnina da bi se ozakonilo sve ono što život na tim područjima zahtjeva. Isto tako, kroz članak 28. zakona osnovnog a ovdje članak 8. izmjena i dopuna gdje je jasnije definirano kako ukoliko se nešto dogodi bilokome od korisnika, smrt, teška bolest, razvod itd., kako se to dalje regulirati a posebno ono što mislim da je dobro, što ste ovdje u članku 10. izmjena odnosno u članku 30. b temeljenog zakona stavili, da iza riječi namještenika se dodaju riječi deficitarnih zanimanja. Zašto je to važno? Naime, u zakonu koji je bio do sada a one je poboljšan u Narodnim novinama 57/2018, tu je već određene poboljšice su bile i tu vidimo da je omogućeno da se reguliraju odnosi puno kvalitetnije na način evo samo da pronađem, gdje se kaže što se može javnim sredstvima, na koji način poticati gradnja i rekonstrukcija, dogradnja zgrada, obiteljskih kuća itd. Dakle, ovdje je omogućeno da jedinice lokalne samouprave a ne znam koliko su jedinice lokalne samouprave primijenile i koliko su donijele takvih novih svojih pravilnika i zakona odnosno kroz izvršenje proračuna, da su napravili ili posebne svoje pravilnike gdje su omogućili da eventualno višak sredstava kanaliziraju kroz na ovaj način da omoguće fizičkim osobama da dograde obiteljske kuće, da ih nadograde, da omoguće eto nekakav novi stambeni prostor i novu kvalitetu a isto tako ovdje se na taj način omogućava da jedinice lokalne samouprave isto kroz svoje normativne akte, mogu onda uključiti i ova deficitarna zanimanja. Dakle ono što imamo situaciju da imate i gradova vrlo moćnih gradova financijski, koji ne mogu i nisu mogli na ovaj način osigurati stanove upravo deficitarnim zanimanjima kao što su liječnici, medicinske sestre pa i ostala zanimanja zato što je to u biti bilo neregulirano zakonom i onda je bilo pitanje da li je to ulaganje opravdano i na koji način To ulaganje možemo opravdati kroz svoje normativne akte. Zato je to utoliko vrlo kvalitetno rješenje jer sav višak sredstava, dakle, od onoga što gradovi i oni koji su, kažem financijski moćni, mogu onda dio kanalizirati, a da to nisu samo isključivo socijalni stanovi. To je ono što je bilo ograničenje u prethodnom zakonu, u prethodnim zakonima, gdje nemate toliko socijale, ali imate ljudi kojima je potrebno osigurati stan, dakle, ne mora nužno biti socijalni slučaj da bi imao pravo na stan i na ovaj način, dakle, se omogućava da onda se to kvalitetno prepozna i omogućava da oni koji su se odlučili promijeniti iz ovog ili onog razloga mjesto ili prebivalište da to onda mogu, mogu kvalitetno realizirati, a da su sve odluke koje donose predstavnička tijela tih gradova zaista zakonita i da se ulaganja tih sredstava budu zaista zakonita. Evo, hvala vam lijepo.
Sada je na redu rasprava g. Ante Babića, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, toliko toga je rečeno kroz sve klubove, ali i kroz pojedinačne rasprave, pa mislim ne samo danas već i u onom prvom čitanju da možda treba samo ponoviti neke stvari i dotaknut ću se možda jedne ili dvije stvari koje su, za koje smo razgovarali na odborima, posebice na Odboru za rad i mirovinski sustav, što mislim da je bitno da se kaže vezano za ovaj Konačni prijedlog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Dakle, ja uopće ne želim vjerovati slušajući pojedine kolege da bi se uopće donio nekakav zakon u HS, isključujem tu mogućnost nekakvih interesnih lobija na korist hrvatskih građana, a da on ne ide stvarno u njihovu korist. Ono što je se posebno apostrofiralo, a to su indeksi razvijenosti pojedinih područja i toga moramo biti svjesni i slažem se i sa kolegama iz oporbe da je tu jako teško pronaći kriterije koji bi zadovoljili sve, dakle, gledajući od Konavala do Iloka, od Iloka do Kamenjaka u Istri, a posebice da ne govorimo zaleđima Imotske krajine i Sinjske, Vrličke, ne znam, Banovine do, do naše Slavonije. Dakle, vrlo je teško pronaći pravičan kriterij s kojim bismo svi bili zadovoljni, toga smo svjesni već duži niz godina i danas kada smo mi na vlasti i onda kada je bio SDP zapravo se uvijek govorilo o tim kategorijama kao nekakvim lošim kategorijama uništavajući jedne, a pridobivajući zapravo neka druga područja. Ono što treba stvarno reći, ovaj zakon je u svrhu svog poticanja demografske obnove našega društva, ono što je rekao ministar, jedne urbane regeneracije naselja, ono o čemu ste vi govorili i zapravo da potiče na smanjenje iseljavanja mladih obitelji iz RH. U samom prijedlogu ovoga zakona i Konačnog prijedloga ovoga zakona na odborima se zapravo govorilo o određenim nijansama i dobro je da se to apostrofiralo i u ovoj raspravi danas, da se uklone određene administrativne i birokratske barijere i mislim da je sam natječaj vezan po ovome zakonu transparentan i jasan i da po njemu nije bilo do sada nikakvih problema. Dvije kategorije koje u ovom Konačnom prijedlogu zakona u odnosu i na sam prijedlog zakona treba reći prva je vezana za osobe s invaliditetom, sa invaliditetom većim od 50%, dakle, tjelesnog oštećenja i to rok subvencioniranja kredita se produžuje za dvije godine i zbog jačanja same demografske obnove dodatno se produžuje vrijeme subvencioniranja kredita za dvije godine za svako živo rođeno dijete odnosno za usvojeno dijete ako se to dijete usvoji ili rodi u razdoblju subvencioniranja kredita. Mislim da je ovo jedna korektna i poštena odredba i da se na ovo ne bi nitko trebao naljutit, dapače, trebali bismo to pozdraviti. Uvjeti sami subvencioniranja uređeni su Zakonom o subvencioniranju stambenih kredita i naputkom o načinu rada Agencije za pravni promet i posredovanje nekretnina APN-a u provedbi samog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Dakle, govorilo se o tome tko se može i na koji način javiti na poziv, mislim da se problematizira ovaj dio od 45.g., a on se zapravo problematizira zbog uvjeta za dobivanje stambenog kredita koji zapravo utvrđuju kreditne institucije i tu smo nemoćni, mislim da je kolega Batinić to jako dobro rekao, ne radi se zapravo o društvenom vlasništvu države, APN-a i banaka, pa da bismo mogli nešto, nešto uskladit, mi smo otvoreno tržište i sve je podložno mijenama, možda i ovaj zakon u dogledno vrijeme bude opet podložen mijenama, al to je opet u korist i za hrvatske građane, pogotovo za mlađe, mlađe obitelji. Rekao sam i ponovit ću to, imao sam i ja određenih upita vezano za jedinice lokalne samouprave koji dolaze iz nerazvijenih područja, vezano za samo subvencioniranje, ali mislim da je ovaj kriterij od 30 do 51% iznosa rate kredita korektan. Je li u dovoljnoj mjeri pošten ili nije, o tome bismo mogli govoriti, dakle, sve ono kada država odnosno Vlada donosi određene zakone, bilo da se radi o dječjim doplacima gdje morate staviti određene limite, pa vam ona jedna kuna uvijek bude problematična i o nekim drugim kriterijima, znam da je teško i da tu razumijem ministarstvo i sve one ljude koji su radili na tome. S druge strane, ne vjerujem da svi oni koji su radili na prijedlozima ovih dvaju zakona, ne vjerujem i kroz stručnu javnost i zainteresiranu javnost i jedinice lokalne samouprave da njihovi prijedlozi kao takvi nisu shvaćeni, prihvaćeni i implementirani u ovaj zakon jer se zakon zbog njih i donosi. Druga je stvar što pojedine stvari su možda želje, kao jedna stvar, a mogućnost je nešto drugo je ministarstvo kao takvo trebalo odbiti. I odbilo je. To je i dalo u svom obrazloženju vezano za ovaj konačni prijedlog zakona. Mislim da je ministar, ukoliko se ne varam, rekli ste da je ovim prijedlogom bilo negdje oko 7 tisuća zahtjeva, a da se zapravo u tim mladim obiteljima rodilo oko 700 djece i da je to jedna demografska mjera. Demografska mjera i politika nije nikakva ista politika, ona je uvijek srednjoročna i dugoročna i ne možete preko noći napraviti nekakve mjere da bi nam se demografska slika poboljšala. Ona je loša u RH i mi smo toga svjesni i niz faktora je vezan za demografsku politiku odnosno za lošu demografsku sliku, nevezan samo za jednu godinu, za jednu Vladu, već on traje dugi niz godina. Možda je na svima nama da mijenjamo jednu javnu sliku da šaljemo pozitivne strelice prema hrvatskom društvu koji ne smiju biti apatične, letargične, suspektne i to će doprinijeti zapravo i promjeni slike u samom društvu, a time i, siguran sam bolje demografske slike. Naravno da sve mjere koje Vlada poduzima, a poduzima ih i kroz Ministarstvo demografije, obitelji i mladih, kroz Ministarstvo financija, kroz Ministarstvo graditeljstva, dakle, koliko znam i intencija i uputa je da svi zakoni koji dolaze, a mogu imati demografsku mjeru, da se ona implementira u svaki zakon. Je li to dovoljno? Nije to dovoljno. Jučer je predsjednica u svom obraćanju rekla da su u odnosi i na obrazovnu reformu i na zdravstvenu reformu i na poreznu reformu, reforma zapravo svih reformi jest demografska obnova odnosno demografska reforma. I toga moramo biti svjesni. Ja u tom svjetlu gledam i ovaj zakon i ovaj konačni prijedlog zakona i siguran sam da će on pomoći mladim obiteljima. Možda, ne u onoj mjeri u kojoj mi to želimo, a željeli bismo, svjesni i naših financijskih mogućnosti, ali i realnosti koje su na našem tržištu. Nešto što sam dužan istaći vezano zbog Odbora za rad i mirovinski sustav, na naš prijedlog je izmijenjen čl. 11. ovoga zakona jer je došlo do jedne tehničke pogreške, dakle, zbog riječi čl. 6. treba zamijeniti čl. 7., budući da se propisuje i da se smanjena kamatna stopa ne primjenjuje na stanove kupljenje prije stupanja na snagu ovoga zakona i ministra sam pitao, koliko APN može kroz gruntovnicu kontrolirati te stvari, žao mi je što nisam bio tu, ne znam jeste li odgovorili. Ali, mislim da može, državni tajnik je bio jasan na odboru, da je to moguće i da će se ići u tome pravcu da se određene stvari ne zloupotrebljavaju, posebice što kao takove dolaze iz državnog proračuna odnosno njima sami se subvencioniraju, je li? Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Prvu repliku ima gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani kolega Babić. Zapravo javljam se iz razloga što ste rekli da nemate saznanja da je bilo nekakvih problema. Nikad ne možete donijeti propis, a da nekakav problem ne bude. 2017. g. su 42 zahtjeva odbijena. Jedan od tih 42 zahtjeva koji su odbijeni, bilo je vezano, odnosno od jedne gospođe, koja je, limit je da morate imati manje od 45 godina. Ona je podnijela sve prije nego što je navršila 45 godina. U trenutku kad je rješavan njen zahtjev, imala je 45 godina i jedan dan i ona je bila ovih 42 zahtjeva koji je bio odbijen. Prema tome, nikad ne možete imati sve elemente, dakle, tu bi možda uvijek bilo pametno reći u trenutku podnošenja zahtjeva, ovo je bilo u trenutku rješavanja, gđa. se je javila, ja sam rekla da se nažalost, javlja na krivu adresu, to je jednostavno tako. Evo, hvala.
Odgovor, g. Babić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana kolegice Mrak-Taritaš. S obzirom da imate veliko iskustvo, da ovo što se rekli, zna se dogoditi na puno primjera i na lokalnoj sredini, regionalnoj sredini, na državnoj sredini. Ne znam kako i postoji li mogućnost, dakle, zakon je jasan, ali mislim da bi se određenim pravilnicima moglo propisat upravo ovo što ste vi rekli, da li trenutkom podnošenje, odnosno rješavanja zahtjeva, mislim da je to toliko nepravedno i to je nepravda koja jednostavno vapi u nebo da nekome zbog jednog dana ili onog treba kad se nešto dogodilo nije riješio taj problem. Ne znam iz vašeg iskustva je li to moguće, ali ja bi tu mogućnost, ne znam, ostavio na Vladi, da ministar ima diskrecijsko pravo ili državni tajnik, tako nešto napraviti, a da time ne odgovara ili ne povrijedi zakon. Mislim da bi to bilo korektno i pošteno prema onima koji su, evo, u ovom slučaju podnijeli zahtjev.
Hvala. G. Đujić.
Kolega Babić, evo, spomenuli ste indeks razvijenosti ponovno, ja ću opet još jednom ponoviti, dakle, nema idealnog rješenja, ali upravo mislim da ovo rješenje koje je bilo 2017. predloženo u prvom zakonu od 50% subvencije svima je bilo najpravičnije. A još ću sad jednom ponoviti, evo, malo sam gledao oglasnik sad dok ste vi imali raspravu pa, osim same subvencije, recimo, cijene nekretnina u Gospiću u kojem je subvencija 36% su od 850-1000 eura kvadrat. U Rijeci, gdje je subvencija 30%, 1400-2500 eura. U Zagrebu, 1600-3000 eura, a gdje je 51% subvencija u Gunji i u Petrinji za 16 tisuća eura kupite kuću od 150 kvadrata ili za 50 tisuća eura kuću od 250 kvadrata. Dakle, kad bi svi imali 50% kao što su imali po prvom prijedlogu zakona koji je bio, to je najpravednije, a ove nerazvijene sredine su već samom cijenom [[Upadica: Hvala]] kvadrata subvencionirane [[Upadica: Hvala lijepa.]] ali nitko ne bi mogao reći za ovu nepravdu koju sada imamo s indeksom razvijenosti.
Hvala. Odgovor, g. Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani kolega Đujić. Ovo što ste vi govorili, ja sam to nekoliko puta i na odborima i nekim radnim skupinama govori i to je istina, dakle upravo cijena koštanja kvadrata jednog stana nije ista u različitim dijelovima RH i po toj logici se nekome u Zagrebu, Rijeci, Velikoj Gorici subvencionira daleko više nego nekome na nerazvijenom području a samim time je i „hendikepiran“ što na jednom takvom području u odnosu na neke koji u većim urbanim sredinama. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Dakle, samim time, mislite suprotno? Ne, jer je veća subvencija, veća je subvencija. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Dobro, dobro ali u svakom slučaju je to teže procijeniti i zbog toga je teško pronaći pravi kriterij, možda da ih ima nekoliko desetaka, možda bismo došli do nekakve središnje ocjene vezano za taj kriterij ali on će vam se svugdje i uvijek ponavljati, u jednom mom slučaju trebalo je ispuniti nešto i kazati cijenu te nekretnine, a na tom području uopće nema tržišta nekretnina, kako onda to napraviti?
Hvala lijepa, g. Bačić, izvolite, rasprava.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Jutro sam u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorio o oba zakona, sad bih samo nekoliko još napomena koje tada nisam rekao a prvo ću krenuti sa repliku na koju mi je odgovorio Đujić a odnosi se da sam ja u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorio o provedbi zakona na način da se javni poziv ne objavljuje u rujnu nego da se na početku godine objavi javni poziv pa da onda ne bude žurbe oko prijave pojedinih građana Hrvatske koji se uključe u provedbu samoga zakona, ja to nisam rekao niti u ime kluba niti pojedinačno a to što sam rekao piše ovdje u ovom obrazloženju. Ja sam naime rekao da bi bilo dobro da Vlada razmisli da ovaj zakon bude trajan zakon, da on ne vrijedi samo za 2019. i 2020. nego da on bude trajan, da on se odnosi na 2021., 2022., 2023., 2024. kao što vrijedi i POS, kao što brojni gotovo svi zakoni u Hrvatskoj nisu ograničeni na 2 g. prema tome ako u projekcijama proračuna za 3 g. osiguramo sredstva, već samim time taj zakon može trajati onda duže i onda pri tome na određeni način to obvezuje sve buduće Vlade da onda nastave sa provedbom novog zakona, no ovdje je Vlada u svom obrazloženju odgovorila da se ne prihvaća iz razloga što je problem sa konstantno otvorenim ili kontinuirano otvorenim javnim pozivima, u izvorima sredstava odnosno u financijskim limitima. Prema tome to je, dakle nisam ja govori o tome kad će se javni poziv objaviti, hoće li on u rujnu ili u siječnju nego sam govorio o tome da bi bilo dobro da taj zakon bude trajan dok se ne opozove, dok se ne izmijeni, dok se ne stavi van snage no eto, Vlada je tako zaključila, ja vjerujem da će Vlada 2021. ić sa novim zakonom odnosno identičnim zakonom kao što je bio 2011. sa nekakvim poboljšicama koje će tada vjerojatno biti, donijeti neka nova rješenja u odnosu na ovo sadašnje rješenje koje ćemo usvojiti sa ovakvim konačnim prijedlogom zakona odnosno sa ovakvim zakonom. Druga stvar koju sam htio napomenuti, to je da u zakonu sad ga ovdje tražim pa ne mogu ga pronaći ali nije ni bitno, govorimo o tome da je maksimalna efektivna kamatna stopa 3,75. S obzirom da znamo da je danas u Hrvatskoj i izvan Hrvatske na snazi su niže kamatne stope nego što su bile onda kada je zakon donesen, da ne kažem, mislim da je 2011.g. već tada kad smo krenuli sa zakonom, efektivna kamatna stopa je bila 4,1 a mi smo je temeljem javnog poziva sa bankama već tada bili spustili ispod 4, danas 9 g. kasnije, ja mislim da će ta efektivna kamatna stopa biti dobro ispod 3,75 i bilo bi dobro jer bi jasno onda to smanjilo ne samo obveze pojedinim vlasnicima stanova nego bi to onda značajno smanjilo i sredstva za izdvajanje iz državnog proračuna. Prema tome, što se tiče te stavke, ja mislim da će javni poziv na koji će se poslati banki tijekom ljetom ljeta, da ćemo dobiti onda i tada nižu kamatnu stopu od one koja je propisana, koja je zakonom definirana, dakle onda kaže u maksimalnom iznosu, ja mislim da će ona biti značajno ispod tog iznosa. Treća stvar koju sam također htio reći, mi smo prošle godine, točno prije godinu dana, mislim 14. lipnja donijeli zakon o izmjeni i dopuni Zakona o najmu stanova. Tim smo zakonom obvezali Vladu da do sad tu tražim, ne znam da li je to 31. kolovoza 2019. g. izradi program mjera kojim bi programom mjera se utvrdilo, napravila bi se analiza svih zaštićenih najmoprimaca u odnosu na njihovu imovinu, u odnosu na njihove stavove o načinu rješavanja stambenog pitanja a znamo da do 2023. ako se ne varam ili 2024., ne sjećam se do kraja, gdje bi oni morali iseliti iz stanova u kojima imaju status zaštićenog najmoprimca ali bi s druge strane država sa brojnim mjerama omogućila tim zaštićenim najmoprimcima a temelju jedne ankete, analize ili kak već hoćemo možemo ju nazvati, da se kroz brojne mjere koje država ima i upućuje prema svojim građanima pa tako i Zakon o društveno poticajnoj stanogradnji, da utvrdimo koliki je broj zainteresiranih, zaštićenih najmoprimaca da se kroz taj model mogu riješiti njihovo stambenog pitanje nakon što se istekne rok koji je predviđen za izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova. Prema tome, ne znam da li se taj program radi, u kojoj je on fazi, koliko se sjećam mi smo u zaključku kojeg smo predložili u ime klubova vladajuće većine bili napisali da Vlada svakako po završetku tog programa izvijesti Hrvatski sabor tako da bismo mnoge one nedoumice, primjedbe, sugestije koje su se čule ovdje u HS, a i od građana RH koji su bili zainteresirani za rješenja koja proizlaze iz Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova, na određeni način mogli kvalitetno odgovoriti sa jednim programom koji bi podrazumijevao onda i uvažavao, uvažavao status zaštićenim najmoprimaca. Prema tome, ja mislim da bi bilo dobro da ako, da nakon ljetne stanke da nas Vlada upozna sa dosegom tog programa, da vidimo točan, ako možemo znati točan broj zaštićenih najmoprimaca, da vidimo da li je i koliko je njih zainteresirano za rješavanje svog stambenog pitanja temeljem Zakona o poticajnoj stanogradnji, da znamo što je najmanje važno na kojim je to, u kojim je to gradovima, na kojim mjestima je postoji takav interes jer prema ovome čini mi se da što sam isčitao iz obrazloženja izmjena i dopuna Zakona o poticajnoj stanogradnji govori se da se u ovom trenutku gradi na 18 lokacija u 4 grada. Prema tome, je li, je li ovo što se danas gradi na bilo koji način povezano sa tom, tim programom i tom anketom, tom analizom koja bi trebala proisteći iz samog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova. Prema tome, bilo bi dobro da taj program, evo doista dođe u HS onako kako smo to samim zaključkom ovdje u HS i predložili i kako smo ga, kako smo ga usvojili. Na kraju ću reći, dakle, da podržavamo jedan i drugi zakon. Ja vjerujem da će ovaj zakon već u rujnu kad bude objavljen javni poziv, oboriti rekord u odnosu na sve dosadašnje godine, a znamo da je, kažem, do sada je negdje gotovo 8000 stanova prodano prema ovom Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita i da će brojne obitelji i brojni mladi ljudi odgovoriti na ovaj zahtjev. Ja bi bio najzadovoljniji, najsretniji kada bi se izmijenio odnos između zahtjeva za kupnju stanova i zahtjeva za gradnju kuća. Kao što znamo iz dosadašnjeg iskustva, puno puno više zahtjeva odnosi se na, na kupnju stanova, a jako mali broj na gradnju stambenih zgrada odnosno na gradnju kuća, obiteljskih kuća, bilo bi dobro da se to izmijeni, na taj način bismo onda mogli reći da se više zahtjeva odnosi na ruralne prostore gdje inače jest u praksi tih ljudi koji tamo žive, gradnja obiteljskih kuća, a manje stanovanje u više stambenim zgradama. Prema tome, ako bi u 9. mjesecu imali takav odgovor na način da bude više takvih, da je više, nego da se značajno povećava broj zahtjeva za gradnju stambenih kuća, ja mislim da bismo onda mogli govoriti o uspjehu i daljnjem promišljanju u cilju razvoja i boljih uvjeta života u gradovima, u manjim gradovima i u manjim sredinama jer kao što vidimo uglavnom su tu, najveći broj zahtjeva odnosi se na velike hrvatske gradove, a manji broj zahtjeva odnosi se na manja naselja i manje općine, pa u tom smislu, evo podržavamo jedan i drugi zakon i u svakom slučaju ćemo, ja sam za to da se nastavi sa njegovom realizacijom i nakon 2020.g. Hvala.
g. Đujić ima prvu repliku.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Dakle, kolega Bačić se u referiranju na moju repliku jednostavno nije govorio istinu. Dakle, u prijedlogu ovog zakona koji smo mi dobili piše da je Branko Bačić u ime Kluba zastupnika HDZ-a u prvom čitanju predlaže da se razmotri donošenje zakona kojim nije ograničena njegova primjena po godinama, te da se isti primjenjuje kontinuirano, a ne samo prema oglašenim javnim pozivima, a od onda mu Vlada odgovara da se ne prihvaća to iz razloga što je problem s konstantno otvorenim ili kontinuirano otvorenim javnim pozivima u izvorima sredstava [[Upadica: Vrijeme, vrijeme]] odnosno financijskim limitima, tako da kolega Bačić [[Upadica: g. Đujić vrijeme]] dobro sam ja rekao, nego jedino vi ispravite [[Upadica: g. Đujić]] predlagatelja ako nije dobro to što piše unutra.
Vremena se moramo držati. Hvala. g. Pernar.
Uvaženi zastupniče Branko Bačić, htio bih vas pitati, u ovom sustavu vi na neki način potičete mlade ljude da uzimaju kredite. Međutim, svi znamo da se novac u ovakvom sustavu stvara isključivo uzimanjem kredita i mladi ljudi će uzeti kredite odnosno dobit će njihovu glavnicu, međutim, novac za otplatu kamate na te kredite nikad nije stvoren, znači, banka recimo vama da 100.000,00 EUR-a kredita, a vi morate vratit nazad 150.000,00 EUR-a kroz ne znam, 20.g. ili koliko već. I tih 50.000,00 EUR-a otkuda će ljudi to vratit odnosno otkuda će ta ukupna masa dužnika to sve vratit. Ova rješenja koja vi imate gdje gurate ljude u dugove su samo uvod u jednu novu financijsku krizu čije je događanje samo pitanje vremena. Hvala.
g. Bačić odgovor.
… [[Govornik se ne čuje]] g. potpredsjedniče. Kolega Pernar, niste u pravu, mi ne guramo mlade ljude da uzimaju kredite, nego mi potičemo mlade ljude da riješe stambeno pitanje. Da bi riješili stambeno pitanje, ja ne znam koji je način danas, jedino ako mu to roditelji ne riješe, da to stambeno pitanje riješi podizanjem kredita, podizanjem zajma. To će napravit onaj tko to može, tko ima posao na neodređeno vrijeme, tko radi na neodređeno vrijeme i na ovaj način država mu kaže ako ćeš uzest kredit mi ćemo ti pomoć na način da ti 5, 7, 10, 12.g., 6, 8.g. pomažemo u vraćanju kredita, al očito vaš, vas ne interesira … [[Govornik se ne razumije]] na moju repliku kad ste otišli, pa onda, pa onda nemam potrebe ni odgovarati više.
g. Pernar je tražio povredu Poslovnika.
Hvala. Radi se o tome da vrijeđa [[Upadica: O kojem članku, o kojem članku se radi?]] moj zdrav razum. A potpuno je nebitno koji je članak, poanta je u tome [[Upadica: Onda ne, onda morate, onda morate, onda morate sjedit]] da besplatne stanove [[Upadica: g. Pernar ako ne znate koji članak, morate, oprostite, morate sjest, sa opomenom morate sjest, sa opomenom]] daju azilantima, a mladim obiteljima ne daju besplatne stanove gospoda iz HDZ-a, to je problem. Tako se može riješit problem stambeni, a ne da se gura ljude u kredite. Hvala.
Hvala. Ne morate otić, možete i ostat ako želite. g. Lončar ima raspravu. Mikrofon, g. Lončar.
Oprostite. Danas sam stvarno dosta dobrih ideja, razmišljanja vidio kroz primjenu ovoga zakona i prijedloge. Ono na što se želim osvrnuti je u čl. 28., a to je moja kolegice iz odbora zapravo već i kazala je da kad su u pitanju jedinice lokalnih uprava se omogući da one mogu i prije 10 godina prodati kuću ili stan ili dati u najam. Što se događa? Općina ili grad potpišu ugovor sa APN-om oko otkupa stana ili kuće i isti po ovom zakonu ne može prodati ili dati u najam 10 godina i molim, evo, vas ministre da ovaj apel uvažite i da se općinama i gradovima omogući da i prije 10 godina mogu dati kuću ili stan u najam jer što će to u konačnici općini ili gradu ukoliko ona to ne može dati u najam. U svakom slučaju mi vodimo brige o našim ljudima koji i ... [[Govornik se ne razumije.]] socijalne kategorija, pa i na taj način ćemo u jednom vidu pomoći ljudima da mogu koristiti kuću ili stan. Evo toliko, hvala.
Hvala. Sada je na redu gđa. Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi ministre, državni tajniče, pomoćnice ministra. Dakle, imamo pred sobom dva zakona, jedan o subvenciji, da tako nazovemo, a drugi je o POS-u. Ja vrlo rijetko, skoro nikada ne raspravljam što je ova Vlada, što je ona Vlada, netko je bio u jednoj Vladi, netko je bio u drugoj Vladi, a neki su bili u svim Vladama, pa onda je tu i rasprava jednostavnija. Jednako tako, zaista koristim ovu priliku, vrlo rijetko imamo priliku da su ministri zajedno s nama. Obično, ako jesu onda ostanu na uvodnom i odu, prema tome, ja zaista koristim priliku da kažem, da evo, potpredsjednik Vlade, odnosno ministar Štromar je tu s nama, što ukazuje na dvije stvari. Prva stvar, da mu je stalo do toga što će čuti od saborskih zastupnika i druga stvar, da mu je stalo do ta dva prijedloga zakona. Naravno da uvijek da iza toga dolazi zarez pa ali, bilo bi dobro da je u replikama odgovarao pa bi nam onda rasprava bila i jednostavnija. Ono što sam rekla u ime kluba, ponovit ću jednu rečenicu i u pojedinačnoj raspravi. Dakle, mi svojim sugrađanima, mladim obiteljima trebamo ponuditi lepezu. Lepezu pa će svatko odabrati ono što mu je prihvatljivo. Nekom će biti prihvatljivo da uđe u sustav POS-a, nekom će biti prihvatljivo subvencija stambenih kredita, nekom će biti prihvatljiv POS+, netko će se odlučiti za stan, netko će se odlučiti za kuću. Dakle, puno više njih ipak je onih koji se odlučuje za stanove nego za kuću i to je lepeza koja treba ponuditi država, ali onaj napor koji trebaju učiniti i gradovi. I sad mi imamo pred sobom zakone, mi ih možemo dorađivati malo ovako, malo onako, naravno da će u izbornoj godini oni biti pojačani u želji da se pokaže kako je aktualna Vlada jako veliki prijatelj svojim sugrađanima, ali moje ključno pitanje je što dalje? Što ćemo dalje raditi? Što ćemo dalje činiti? Kako ćemo se odnositi dalje prema problematici stanovanja? Niti država ima politiku stanovanja na državnoj razini, a gradovi neki su to pokušali, ali apsolutno su bili bezuspješni u svemu tome. Ono što se otvorilo u problemu POS-a, što rješavate ovom izmjenom i dopunom zakona, to znači kad je netko odlučio zloupotrijebiti stan koji je kupio u POS-u, nikad nije imao namjeru useliti u njemu, pogotovo kad govorimo o općinama i gradovima koji su uz more, nego je odmah odlučio koristiti za apartmane za ljeto i imate to na kontinentu, da netko nikad nije uselio u svoj stan i sad ste ovo zakonom riješili. Što ćete napraviti kad netko tko je dobio subvenciju za kredit to isto napravi? Uopće ne uđe u stan? Stan uredno proda i za par godina se kaže, ja sam bez stana, idem u sljedeću subvenciju? Dakle, to je nešto o čemu valja razmisliti. To je nešto što otvara problem. Dakle, ali pritom zaista treba voditi računa, mislim da bi bilo pametno se malo konzultirati i sa različitim stručnjacima za ustavna prava, sigurno da oni kojima onaj prvi kojim ćete tražiti da po ovom zakonu riješi sve što treba će pokrenuti ustavnu tužbu jer će imati osjećaj, pa to je moje pravo. Je, ako je odlučio otići i sam dići kredit. Ali, nije u trenutku kad koristi subvenciju države pa bez obzira da li kroz POS. Prema tome, bilo bi dobro, kao što je i ministar Štromar uvodno rekao, slušali smo građane. Pa bi bilo dobro da slušate i ove rasprave koje smo tu i to je sigurno problem što je. Ali, ono što je suštinsko, što dalje? Dakle, mi imamo mlade ljude koji su jasno iskazali i rekli, mi ne želimo imati nekretnine u vlasništvu, želimo biti fleksibilni, želimo mogućnost da se selimo, želimo da sad živimo ne znam, u Osijeku, pa da onda iza toga živimo u Splitu, pa onda iza toga da živimo u Zagrebu, prema tome, ono što ozbiljno treba razmisliti, ali to nije samo projekt države, to je projekt zajedno s gradovima, zaista pojačati projekt najma stanova jer je to nešto što mi možemo biti prijatelji svojim sugrađanima, dakle, prijatelji mladim ljudima, reći, oke, ideš 5 godina raditi u Zadar, ponudimo ti stan, imaš riješeno stambeno pitanje, iza toga što si radio u Zadru, odlučit raditi u Osijeku, ... [[Govornik se ne razumije.]] , nema mogućnost. Ali, ono što je problem i koji će nam se otvoriti problem je zasigurno sljedeći. Mi sad iskazujemo potrebu za dodatnom radnom snagom. Tu radna snaga dolazi. Ono što je vezano uz graditeljstvo, to vi sigurno pratite dobro oblast, pa znate da radna snaga koja nam dolazi u graditeljstvo, dolazi iz Albanije. Imala sam priliku vidjeti jako puno Indijaca i oni u principu dolaze tu, dolaze zaraditi novce i vraćaju se doma. U jednom trenutku će za potrebe nekih drugih djelatnosti ovaj put najveće potrebe iskazuje turizam, iskazuje graditeljstvo. Turizam jer smo zemlja koja ovisi o turizmu i 20% svog BDP-a baziramo na turizmu. Graditeljstvo da bi uopće mogli povući sve ono što smo aplicirali vezano uz fondove EU, riječ je o projektima koje mora netko napraviti jer ako ne napravi, neće biti pomoći pa ćemo ta sredstva vraćati nazad no za očekivati je da će se u budućnosti neke od njih reći ok, idemo živjeti tu, postoji sigurno tema da će u budućnosti potreba za liječnicima koju svi iskazujemo, potreba za ne znam učiteljima, za nastavnicima, za profesorima i bit će potrebno rješavati stambeno pitanje, to je jedna od gorućih tema i to je također jedna od demografskih mjera da se zaista osiguraju stanovi ne na način da ih netko mora kupiti nego stanovi za koje će netko biti u najmu iz jednostavnog razloga što će tu jedno vrijeme živjeti i onda otići dalje. To ponavljam, to ne može biti projekt samo države, to mora biti projekt gradova jer će biti gradovi koji će to nuditi zasigurno će dobiti kvalitetnije, brže, odgovarajuće, obrazovane ljude koji će tada moći naravno tamo ne samo raditi nego osigurati i ostale elemente iz svog napredovanja i napredovanja i tog djela zemlje odnosno tih pojedinih gradova. Ono što je važno zaista je važno postaviti pitanje što i kako dalje? Imali smo prilike vidjeti vezano uz izbjeglice, uz migrante da će se osigurati pojedini stanovi za njihovo zbrinjavanje, otkuda, gdje, kako? Nemamo ih sad, tko će ih u budućnosti napraviti? Jednako tako, obzirom da je u dokumentaciji pokazano da se svega u 4 grada radi POS a nismo vidjeli da se radi negdje drugdje, da li to znači da se ova Vlada ipak odlučila POS malo nekako staviti na margine a odlučila se za subvencije jer je prvo propulzivnije, ljudi prije vide, prije naprave, to je bi bilo zgodno u završnoj riječi da vidimo i da dobijemo odgovor na sve, na ta pitanja ali nekako probajte saslušati ono što smo mi i što u ime klubova i u pojedinačnoj rekli. Ja bih to zaključila u dvije konstatacije, dakle mi možemo govoriti o postotku subvencije i ostalo ali jedna konstatacija je da probamo ne imati natječaj samo u 9. mj. nego da probate imati ili kvartalno ili dvaput u godini, olakšat ćete život sebi, olakšat ćete život u APN-u da nema onda tamo onih kolica i svih onih zahtjeva koji morate riješiti, vi znate koliko sredstava ima, mi već sad znamo da će to biti na razini godine dana između 2500 i 3000, možda četiri kvartala ili možda triput bi olakšalo priču, to je prva stvar ali druga stvar, zaista treba sjesti, treba razgovarati i treba vidjeti vezano uz zaista uz najam stanova, uz mogućnost, mi moramo jednostavno poruku koju šaljemo, moramo biti fleksibilni, moramo omogućiti da ljudi u potrazi za poslom zaista rade 4 ili 5 g. ovdje, 5 g. tamo. Jednako tako, vi kad iz ovih svih podataka, mi možemo pročitati slijedeću konstataciju. Najviše građani su zainteresirani na dvije lokacije. Jedna lokacija je grad Zagreb, druga lokacija je cijeli potez uz more. Tu je najveća zainteresiranost bez obzira kad je riječ i o POS-u ali i kad je riječ i o subvencijama koje su date za kredite što ukazuje na nekoliko činjenica. Prva činjenica je da je grad Zagreb uvijek interesantan i uvijek tu rješavate određeni problem, ali druga činjenica, ja neću reći da svi oni koji su zainteresirani uz obalu razmišljaju o tome da će imati stan koji će onda moći rentati i koristiti za turizam preko ljeta, ja to više čitam na način da oni toliko već toga rentaju ili familije da nemaju mladi ljudi gdje živjeti pa je potreba za rješavanjem stambenog pitanja, ja bih voljela da zaključak ove naše rasprave budu u konačnici izmjene zakona u tom smislu ali i razmišljajte što dalje, hvala.
Hvala. Replicirat će vam gđa. Grozdana Perić.
Poštovana kolegice, napomenuli ste problem najma stanova i zaista mislim da je to da bi dugoročno trebali o tome razmišljati jer ako želimo mobilnu radnu snagu, ako želimo da ne nužno svi ostaju tamo gdje su rođeni nego da eventualno fluktuiraju i da negdje idu raditi na 5 ili 10 g. ili već koliko god, da se zaista omogući da ti i takvi ljudi, mladi ili ne tako mladi, da mogu otići, da mogu iznajmiti stan pod regularnim uvjetima i da im to daje jednu sigurnost i to je ono što čemu zaista svi skupa trebamo kvalitetno u tom smislu razmišljati da bi pospješili zapravo fluktuaciju unutar same države a onda možda se neće dogoditi da toliko odlaze van nego će onda vidjeti nove šanse unutar same države.
Odgovor, gđa. Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Perić, upravo tako. Dakle, ono što morate ponuditi mladim ljudima, morate im ponuditi posao i morate im ponuditi da se oni brinu o svom radnom mjestu. I neće se uvrijediti neki kolege, vidim da su tu nešto kolegice koje su mlađe ali mi smo odnosno ja ću reć za sebe, ja sam nekako životne dobi gdje sam naučila ono što sam završila, to ću raditi, to ću onda raditi dalje. danas mladi ljudi završe jedna fakultet, uopće ne rade taj posao koji su završili nego rade posve druge posao. Nije im problem 5 g. raditi jedna posao pa 5 g. drugi pa 5 g. treći, pa dajmo im mogućnost da to rade, oni su i spremni otići ne znam, iz Zagreba u Šibenik, da ne spominjem sad vaš Zadar, spremni su otići u Šibenik, tamo im se ponudi no ako oni znaju da neće 3 mj. imate gdje živjet, gdje je to ljetna sezona, da nemaju sigurne uvjete, neće otići, prema tome, to je jedan od elemenata gdje mi možemo biti privlačni.
Hvala lijepa. G. Josip Borić ima raspravu.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvaženi potpredsjedniče sa suradnicima. Pa evo želim i ja nešto reći o ova dva zakona, o društveno poticajnoj stanogradnji i o subvencioniranju stambenih kredita i smatram da su dva zakona u konačnom obliku reakcija na ono što je ministar potpredsjednik Vlade ali i cijela Vlada primijetili da je ili nedostatak u dosadašnjem, da nešto treba popraviti, ali osmislilo se i nešto novo poticajnije u krugu svih mjera koje se pokušavaju svesti pod demografske da možemo reći da se zaista želimo sa svim segmentima tog problema baviti na način na koji je to primjereno. Zato su me danas iznenadile neke izjave ovdje pogotovo zastupnika iz SDP-a koji recimo ovaj Zakon o subvencioniranju stambenih kredita, ne da nisu htjeli provesti, nego su ga ukinuli čim su stigli. Znači, nije ih bilo briga apsolutno ni o čemu što se tiče demografije i jednostavno nisu se htjeli baviti s tim problemom na jedan dobar način, a kako su uopće doživljavali problem demografije čuli smo i od nekih bivših pomoćnica, su smanjivali plaće svima kojima su mogli da su ukidali određene socijalne naknade itd. i istovremeno se još zadužili za jedno 80 milijardi kao reakciju na te svoje vlastite neuspjehe. Što se smeta njima u ovom zakonu nisam uspio spoznati osim zašto je jedan, a ne dva, zašto je tri, a ne sedam itd., u glavnom to radite ako nemate rješenja i ne znate drugačije ili bolje od onih kojima se želite takmičiti. Mislim da su ovi zakoni vrlo jasni svaki u svom izričaju i ako se primijetilo da netko ne znam, iznajmljuje stan koji je dobio kao POS-ov stan u nekoj općini koja je na Krku, pa u redu je da Vlada reagira i da to ne neki način ograniči na određeno razdoblje, ovdje je stavljeno 10 godina, pa onda možeš s njime gospodariti, ali si dužan i nešto platiti itd., da se dođe do toga da budu zaista namijenjeni onima koji se ne mogu sami na neki način riješiti svoje stambeno pitanje, a mogu uz pomoć države i uz pomoć subvencija koje im daje država. Što smo još primijetili? Primijetili smo znači da takvo nezadovoljstvo se želi proširiti ili prebaciti na neke druge jer za njih je ova mjera neuspješna. Ako se zbrine u toliko godina 8.000 stambenih obitelji koje nisu imali mogućnost, zašto bi tu mjeru nazivali lošom, nikakvom ovakvom ili onakvom koja ne doprinosi, a doprinijela je, doprinijela je, sigurno je doprinijela. 8.000 obitelji nije malo. I onda moramo slušati kako to ne valja, kako to treba ovako i onako, kako smo mi to trebali, oni koji su to mogli, a na kraju nisu napravili ništa. To smo slušali na ne znam na obarani, na imigrantima, na svim nekakvim područjima, ništa nisu radili ali imaju primjedba 100 na ono što zna netko drugi bolje od njih. Tako da vrlo jasna pravila, evo znamo točko koliko godina, što možete kupiti i onda smo čuli zašto indeksacija, zašto ne znam, subvencionirati u 8 skupini ne znam 30%, a u 1 skupini 51% mjesečnog anuiteta. Pa vidjeli smo i iz ovih podataka koji su istekli ili iz zadnje rasprave gdje smo tražili da takvi podaci dođu, da se točno zna što se gdje događa i vidimo da za to postoji interes. Postoji interes za slijedećih 3.000 obitelji sigurno u slijedećim godinama koje žele riješiti na taj način svoje stambeno pitanje, a što mi radimo ovdje, pogotovo iz oporbe, već im predviđamo kako će biti neuspješni, kako neće imati posao, kako neće moći ovo, kako neće moći ovo, sve im uređujemo. Kao ljudi ne znaju, nego im SDP kaže kako će oni živjeti slijedećih 15 godina mislim. Pa svak se brine na svoj način, traži si najbolji način da funkcionira. I ako država može pomoći na kreditu od 100.000 EUR-a ne znam nekakvim 18, 20.000 EUR-a dobiti ajmo reći praktički koristi, pa naravno da će to mlada obitelj uzeti. Pa to je oprema za jedan stan, vrlo primjerena oprema da možete opremiti ga u svim segmentima i riješili ste jedan vlastiti problem i s time se bavite tada cijeli život na taj način, pogotovo u urbanim sredinama. Kod nas u manjim mjestima je to malo drugačije, ne postoji baš puno ni previše općina koji jesu u POS-u jer imaju jedan drugačiji problem. Ja sam napravio anketu svome mjestu, nemaš dovoljno zainteresiranih. Mi imamo stvarno kad bi mogli, ovaj iznajmljujemo ih praktički jer smo turistička destinacija, ali jednostavno tek sad se pojavljuju problemi kada između, u obitelji više nema mjesta da unutar iste obitelji možda 3 djece se može zbrinuti, e sad se pojavljuje problem znači gdje ako nema dovoljno građevinskog područja i nema mogućnosti za gradnju novih kuća, da bi se ono što je moguće zbrinjavalo POS-a. I toga će možda biti u slijedećim godinama pogotovo na otocima i obali sve više i više i dobro je da ste ograničili kroz ovaj drugi zakon da ne dolazi do zlouporaba, to je stvarno ok, jer se može zaraditi, danas na apartmanu se da zaraditi, a takav stan sigurno može donositi određene benefite. Da li je demografska mjera ako nekome ponudite, dobili ste još jedno dijete, još vam godinu dana produžimo znači ovaj subvenciju pa to je opet određena pomoć jednoj obitelji? Pa naravno da je to dobro, ja ne znam zašto je SDP proti toga, zašto uopće žele biti protiv takvih stvari koje doprinose ovaj svim mladim obiteljima, a oni su kao veliki neki zaštitnici tih mladih radnika ne znam koga sve ne, a što god treba u njihovu korist, ništa. Mi smanjimo PDV s 25 na 13 za svježe meso, ne znam ribu, oni protiv, ne možeš razumjet tu politiku što gore to bolje. Jednostavno na takav način funkcionirat ne možeš. I zato je vrijeme da se malo ovaj drugačije raspravlja u ovom saboru da zaista argumentirano pokažete što ne valja u ovom zakonu, a ne mi smo sve smanjili plaće ovo ono, zakon skoro zaboravili, počeli nešto tamo malo oko POS-a i ništa napravili i nakon toga vama ništa ne valja. Valja i te kako valja i ovo je u korist mladih ljudi u Hrvatskoj koji trebaju se prvi puta na neki način zbrinuti stambeno i imaju priliku da to učine uz pomoć subvencija države. Nije kao nekada u onoj bivšoj državi kad se moglo dobit stan, ali ta vremena su nam prošla za sva vremena ja mislim, ne. Tako da to od vas, vjerojatno biste to možda podržali, ali jednostavno nije moguće više. Tako da više ne znam što da se, u ovakvim zakonima koji su zaista u redu, čak ove neke nisu u velikom broju članaka ni mijenjani, ali su išli za time da postojeće što je bilo dobro se još nadogradi da bude još bolje i da bude primjenjivije i da bude korisnije i da sa sredstvima sa kojima država raspolaže može podmirivati sve obveze koje je na sebe preuzela, a da ti mladi ljudi ostani živjeti u RH jer je i to jedan od razloga zašto će ostati. Ostat će ovdje. Pogledajmo neke priče ljudi koji odlaze vani, što im je najveći problem, stambeni prostor u kojem će živjeti, koliko košta i kako sa takvim stambenim prostorom ili s tim cijenama uopće se vratiti nazad da sa nekakvim novcima koji mogu značiti da si nešto napravio van. I zato je čudno zaista od strane oporbe, posebno SDP-a da su protiv ovakvih mjera koji nosi ovaj Zakon o subvenciji, znači, stambenih kredita i protiv POS-a jer jednostavno su pokazali u 10-tak godina primjene da su to pogođene mjere. Zašto nisu u ruralnim prostorima izražene do kraja? Pa po prvi puta se možda ulazi kroz ove subvencionirane stambene kredite u ruralni prostor, do sada to gotovo nije bilo moguće. Vidimo da nije neki veliki odaziv, ali se pokušava. Kuća sa uporabnom dozvolom ili izgradnja kuće postoji mogućnost za 100.000,00 EUR-a, pa na otocima je malo teško napraviti kuću za 100.000,00 EUR-a koja bi bila u funkciji da možeš s njome na neki način vraćat kredite i funkcionirat jer je poskupila gradnja i to je činjenica i dobro je da su si smanjili ove kamate kad smo vidjeli da idu sve dolje, da je u redu da se smanje i ovdje, znači Vlada reagira, ne gleda i ne čudi se nečemu što se događa, nego reagira, kako reagira oporba, oni su uvijek protiv naravno, šta će oni bit nego protiv i nemam, ne vidim razloga zašto bi uopće bili protiv ovako jednog zakona koji je u svim segmentima dobar i donosi benefit nekome od 20.000,00 EUR-a na 100.000,00 EUR-a, a to stvarno čovjek se pita zašto to ne bi podržao. Što onda uopće možemo podržat ako ne možemo mlade ljude koji se trebaju stambeno zbrinut i još dobiti za to određenu pomoć od strane države? Neki dužnosnici su u APN-u isto tražili svoju pomoć za svoje stambeno zbrinjavanje, pa znamo kako je to završilo. Jesu i to su bili vrlo rijetki, ali su se snašli dok su mogli, ne i sada su opet protiv ovih koji to mogu, naravno nisu političari, nisu dužnosnici, to su obični ljudi. Mislim da jednostavno ovo je dobro i jedan i drugi zakon i valja ga podržati mislim jednoglasno ne protiv jer ovo stvarno doprinosi da se znači u budućnosti još bolje i preciznije može realizirati brojni zahtjevi koji će se pojaviti, a vidimo da ih ima i da će se pojavljivati u svakoj slijedećoj godini, naravno i država da vodi brigu da to zaista može isfinancirati iz svojih prihoda.
Hvala, prvu repliku ima gđa. Sabina Glasovac.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS. Kolega Boriću, dok sam vas slušala stekla sam nekako dojam kao da živimo u paralelnim svemirima. Znači, vi govorite da smo mi nešto ukinuli, nekakvo subvencioniranje, jedini tko je nešto ukinuo to ste ukinuli vi, a ukinuli ste olakšicu od poreza, plaćanja poreza prilikom kupnje prve nekretnine, ništa mi nismo ukinuli, mi smo pokrenuli program poticajne stanogradnje, tada Vlada 2000. do 2003. i uveli smo mjeru oslobađanja od plaćanja poreza prilikom kupnje prve nekretnine, tako da ne znam zaista o čemu govorite. Demografska politika kada ju već spominjete da mi nismo imali nikakvu demografsku politiku, pa o vašoj demografskoj politici je sve rekao državni tajnik koji je javno na presici dao ostavku i rekao da je to sve farsa i predstava za javnost, to je napravio javno, tako da ne moramo mi govoriti o tome, rekao je čovjek iz vaše Vlade.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, vi ste 2012.g. prestali sa ovim primjena ovog zakona i ja ne znam kako vi to doživljavate, da li je 2013., 2014., 2015., 2016., 4.g. se ništa nije događalo i sada kažete da niste nešto napravili, pa jeste vi ste napravili, vi ste sami rekli ovdje da ste smanjili profesorima, učiteljima plaće, svaki dan su vam bili ispred vratiju tamo i vi ste rekli da je to super obrazovna reforma i da vi to dobro radite itd. i ono što je mene mučilo cijeli mandat je gdje ste potrošili 80 milijardi kuna za što su nam povećali javni dug, koje ste to projekte riješili, što ste vi to rješavali kroz proračun kada je sve bilo na neki način zadnje godine 2015.g. u minusu i jednostavno kad gledamo ovo danas vi ste i protiv ovoga da se pomogne mladim obiteljima, ja to ne mogu razumjeti jer jednostavno ako netko na 100.000,00 EUR-a može, ne znam u gradu Dubrovniku ili ne znam u Metkoviću ili bilo gdje u kojem drugom gradu dobit određeni benefit kroz subvencije, to treba podržati, a ne biti protiv.
Drugu repliku ima g. Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Borić, sad ste upravo spomenuli grad Dubrovnik, dakle, model koji je ustanovljen na Zakonu o društveno poticajnoj stanogradnji je inspiracija brojnim jedinicama lokalne samouprave u RH da uvode određene svoje modele, pa je grad Dubrovnik koji ste sad spomenuli uveo svoj specifičan model da mladim obiteljima omoguće mjesečni najam u stanovima u vlasništvu grada Dubrovnika koji grad Dubrovnik gradi po 1.500,00 kn zakupninu tog stana na 10.g., nakon 10.g. što koriste taj stan kao u najmu, mogu ga kupiti pravom prvokupa, pri tome im se sve što su uplatili u tih 10.g. vraća na ovu cijenu stana. Dakle, to je jedna od mjera koje upravo su proistekle kao odgovor na ovakav jedan zakon koji se mijenjao u ovih proteklih 18.g. i na kojemu je grad Dubrovnik praktično našao inspiraciju. Hvala.
Odgovor.
Kolega Bačić, ja znam da ste vi bili jedan od autora isto ovog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita i već u prvoj godini tada je polučio uspjeh i zato me čudi sa strane oporbe da oni tvrde da oni to nisu zaustavili, a jesu zaustavili su i nisu htjeli pomagati na taj način jer su utvrdile POS bolja priča nego subvencioniranje stambenih kredita jer pokazuje vrijeme i ukupan broj, znači realiziranih kredita da to nije baš tako i da ljudi to žele, ako ljudi žele i mlade osobe žele, dobro je da lokalna samouprava, evo u ovom slučaju grad Dubrovnik se može nadograditi na to sa svojim mjerama kao što se nadograđuje na ukupnu demografsku politiku svaka općina i grad sa svojim nekim mjerama i zato postoji pomoć koja ide od lokalne do državne razine i u socijali o kojoj se 2013., 2014. i 2015. nije govorilo jer to za njih uopće nije ni postojalo kao pitanje, oni nisu imali ni takvo ministarstvo nit ih je bilo briga, ali su nas zadužili za 80 milijardi i cijelo vrijeme sam se pitao za što su to potrošili, koliko je tu moglo bit subvencija za ovakve kredite i za mlade obitelji.
Hvala. Sada je na redu gđa. Sabina Glasovac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, kolega prethodnik je u svojoj raspravi rekao da bi volio čuti nešto argumenata zašto ovaj zakon nije dobar. Nitko nije od prethodnih govornika decidirano tvrdio da ovaj zakon ne valja. Ljudi su ovdje, evo i kolega Lalovac u ime Kluba zastupnika SDP-a je zaista istaknuo pozitivne točke ovoga zakona a neke kolegice i kolege iz razno raznih političkih spektara, iz Hrvatskog sabora su ukazali samo na neke nelogičnosti u samome zakonu. I to nije prvi put. Mi smo o tim nelogičnostima razgovarali i u prvom čitanju. Pa evo i sam kolega Bačić je također rekao da bi on osobno volio da Vlada može dati garanciju trajnosti ove mjere. Što to znači? Znači da mi još uvijek od Vlade nismo dobili jamstvo da će se ova mjera subvencioniranja stambenih kredita mladim parovima prilikom kupnje prve nekretnine provoditi dugoročno, znači i 2022., 2023., 2024. godine. Ali je ta ista Vlada dugoročno ukinula pravo na oslobađanje od plaćanja poreza prilikom kupnje prve nekretnine. E pa to sad nije u redu. Ako je subvencioniranje kredita prilikom kupnje prve nekretnine ovdje u Hrvatskom saboru prilikom donošenja paketa zakona porezne reforme bilo prezentirano kao kompenzacijska mjera za trajno ukidanje porezne olakšice, odnosno oslobađanje od poreza prilikom kupnje prve nekretnine, onda nije normalno i logično da se ta kompenzacija vremenski ograniči i da mi kažemo kao Vlada, gledajte mi ćemo to raditi ove godine, Sljedeće godine, sljedeće godine, ali mi nemamo nikakvo jamstvo hoće li ta mjera prestati nakon izbora, kako će se zapravo projekcije u proračunu kretati. Znači bilo bi lijepo da smo barem ako već niste poslušali neke prijedloge i argumentirane kritike, odnosno opaske na sami prijedlog zakona od strane opozicijskih zastupnika bilo bi dobro da ste razmislili ipak kao Vlada o tome što su govorili i zastupnici najjače vladajuće stranke HDZ-a kako bi ipak bilo dobro kada bismo mogli jamčiti mladim obiteljima da će ova mjera s obzirom da vam je, kažem, ponovno ukinut taj, ukinuto oslobođenje od poreza biti trajnog karaktera. Ono što je dobro u ovom zakonu je sigurno red koji se pokušava uvesti u ovaj model poticajne stanogradnje, dakle da do tih stanova dođu ljudi koji zaista moraju riješiti životni problem kupnje prve nekretnine a ne žele, neću reći fiktivno ali izigravati zakon na način da kupuju tu prvu nekretninu jer nemaju niti jednu na sebe a zapravo imaju nekretninu u kojoj žive i onda ovu iznajmljuju i na taj način ostvaruju financijsku korist. Mislim OK, ljudi se svakodnevno nažalost u Hrvatskoj snalaze na razne načine da bi popravili svoje kućne budžete ali nemojmo zaboraviti da su oni na ovaj način uskratili pravo nekom drugome tko zaista nema krov nad glavom, tko je podstanar, tko nema nikakvu drugu nekretninu u kojoj živi. Dobra prednost ovoga zakona je i mjera dodatnog produživanja vremena subvencioniranja kredita za 2 godine za svako živorođeno, odnosno usvojeno dijete, ako se to dijete rodi ili usvoji u razdoblju subvencioniranja kredita. To je nešto što je dobro, to je nešto što je pohvalno. Isto tako i u slučaju da je podnositelj uz zahtjev ili članu njegovog obiteljskog domaćinstva utvrđen invaliditet veći od 50% tjelesnog oštećenja rok subvencioniranja kredita se produžuje za 2 godine. Isto tako hvale vrijedna, hvale vrijedna mjera, isto tako omogućavanje znači stambenog zbrinjavanja zaštićenih najmoprimaca na jedan drugačiji način. Znamo da je to veliki problem s kojim se Hrvatska suočava već godinama. Isto tako zbrinjavanje deficitarnog kadra, znamo da ih imamo dosta, to su sve dobre, dobre mjere koje ovaj zakon u sebi nosi i nitko to nije dovodio ni u jednom trenutku u pitanje. Međutim, ja ne mogu prihvatiti odgovor na recimo, piše ovdje u obrazloženju predlagatelja očitovanja na zastupničke prijedloge. I sad meni je odgovoreno, ja sam ukazala na to da je dodatno subvencioniranje za svako maloljetno dijete koje će pravo ostvariti podnositelji zahtjeva u ovoj godini a što neće biti omogućeno korisnicima subvencioniranih kredite iz 2017. i 2018. diskriminacija. I onda kaže, ne prihvaća se iz razloga što nije moguća retroaktivna primjena zakona. Ali retroaktivna primjena zakona bi značila da bi se retroaktivnom primjenom zakona netko drugi mogao okoristiti i dovesti sebe u povlašteni položaj u odnosu na neke druge. Međutim, mi imamo liste koje su zaključene, mi imamo ljude koji su dobili pravo na subvencioniranje stambenih kredita u 2017. i 2018. godini. I nije fer i nije fer da ti ljudi će biti u diskriminirajućem položaju u odnosu na ljude koji će aplicirati za stambene kredite ove godine. Zašto? U kom smislu? Primjerice, imamo obitelj koja ima jedno dijete, iste dvije obitelji, znači jedna je aplicirala 2017. godine, druga će aplicirati nakon donošenja ovog zakona. Imamo obitelj koja ima 1 dijete i u ovih 5 godina koliko mu država subvencionira stambeni kredit dobije primjerice u 5 godina 2 djece. Obitelj koja će aplicirati, znači ima 1 dijete u trenutku aplikacije i u trenutku zaključenja ugovora i 2 djece dobije nakon što zaključi ugovor u ovih 5 godina. Ta obitelj će od države dobiti dodatnih 5 godina subvencioniranja kredita. Znači država takvoj obitelji neće subvencionirati 5 nego 10 godina, što je super, međutim onoj obitelji koja je, istoj takvoj obitelji koja je u trenutku imala 1 dijete a u ovih 5 godina nakon zaključenja ugovora će dobiti još 2 djece, oni što imaju? Imaju 4 ili 5 godina subvencioniranja, je li tako? Jer ni na dijete koje su imali u trenutku zaključivanja ugovora, niti na djecu koju će dobiti tijekom subvencioniranja oni nemaju zapravo nikakve dodatne, dodatne benfite, ako sam dobro shvatila. Je li to jednaka prava za sve ili su različita prava zato što je slijedeće godine izborna godina? Ako ovo radimo zato što idemo u izbore, onda vam ne valja posao. Mislim to je lijepo da ćete pomoći jednom dijelu hrvatskih građana i da ćete zapravo poticanjem demografske politike, ako oni u tih 5 godina dobiju još dvoje djece da ćete im zapravo udvostručiti zahvaljujući i onom jednom djetetu s kojim su krenuli u kredit, udvostručit ćete im period, ali kako je to brutalno prema, što ste napravili ljudima koji su aplicirali u godini koja nije bila izborna, predizborna. To je nepravda koja vršiti do neba. I to nije politikantstvo sada, mislim vi ste predložili ovaj zakon, mi ga čitamo i samo uviđamo i ljudi nam pišu, ukazuju na neke nelogičnosti. I za to ne treba biti preveliki čak ni stručnjak ni građevinski, ni stambeni stručnjak da bi se vidjelo da je ovo nepravda koja dijeli Hrvatsku na obitelji prvog i drugog reda, predizborne i one preuranjene. To nije u redu. Ovo je dobra mjera, ali dajte nećete nikoga oštetiti ako u ovom zakonu kroz amandman Vlade djelujete na način da retroaktivno isto pravo primijenite i na ljude koji su u ove dvije godine aplicirali. Zašto? Zato što su zatvoreni ugovori, neće tu netko sad tko nije dobio, nismo mi davali bodove za djecu, kako bih rekla, nije kriterij bio dijete pa da je sad netko u tom kriteriju kako bih rekla oštećen, ako bismo sad to primijenili da je netko, da bi se pomicala ta rang lista. Ne bi, ne bi se pomicala, to nije bio ako se ne varam kriterij, znači lista je zaključena ali nemojte raditi takve stvari. Znači, u najboljoj namjeri dijelite ljude, dijelite ih na jedan način koji mislim ono, dvije iste obitelji isto izgledaju, ima takvih primjera, možete i na tročlanu obitelj, četveročlanu primijeniti, različiti su sad to modaliteti, ja sam uzela ovaj primjer. To je nepravda koja zaista vršiti. I ono čime ću vrlo kratko završiti, smatram da ako je demografska politika stup ove Vlade, a jeste opredijelili ste se za to, bez obzira što državni tajnik Strmota o tome mislio koji je bio dio tima, mislim da imamo te financijske kapacitete i perspektivu u proračunu da možemo vratiti i oslobođenje od plaćanja poreza prilikom kupnje prve nekretnine i osigurati i ovu mjeru sufinanciranja odnosno subvencioniranja kredita i razmisliti o modelu najamnih stanova za ljude koji nisu kreditno sposobni i neće to nažalost, nažalost biti, a trebaju i strepe za krovom nad glavom. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imate dvije replike. Prvu repliku dat će gospođa Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Glasovac, pa vi ste potpuno u pravu i sad kad pogledamo kako su se ove dvije protekle godine što se događalo sa, u ministarstvu i što je sve ministar predlagao, nekako mi se potpuno nameće pitanje što će tek biti iduće izborne godine i u kojoj će mjeri zapravo to što će moguće predložiti slijedeće godine zapravo dovesti do još većih neravnoteža u odnosu na korisnike ove godine odnosno one koji su u 2017. recimo dobili ove subvencionirane kredite. Jer upravo ta nepravda koja se čini korisnicima, a koji imaju djecu i koji su imali u 2017. godini dijete, za to dijete se nije dobilo nikakav poticaj, za 2018. odnosno dalje '19. će se dobiti i sad vidimo kolika je nepravda, a koju tek nepravdu možda možemo očekivati i u narednom razdoblju.
Odgovor izvolite.
Kolegice Alfirev, ne znam zaista nemam kristalnu kuglu da bih mogla predvidjeti što će se događati sa ovim mjerama slijedeće godine. Međutim, zaista smatram da onu nepravdu koja se vidi sada treba ispraviti, ako već nagrađujemo, pa čak i predizborno, iako to mislim da čak i nije, nije nekakva intencija ovoga zakona, čak i ako to nagrađujemo obogaćivanje obitelji djecom, potičemo na taj način demografsku, demografsku politiku, ne smijemo si dozvoliti da dijelimo ljude na ovakav način to ću ponoviti još koliko puta bude, bude trebalo. Čak ne i neovisno o tome sad nije ni stvar toga da griješim u tome ovisi o tome kad se dijete rodilo, čak ni to nema veze, čak ni to nema veze naprosto. Krivnja je u roditeljima ovisno o tome kad su aplicirali i koji zakon je tada bio na snazi. Ja mislim da se još to može popraviti amandmanom.
Gospodin Borić.
Kolegice Glasovac, evo ovo je vaš primjer rasprave kako pronaći neki argument pa taj zakon onda ne valja jer vama to razlog da glasate protiv. Mislim da ćete napraviti krivo ako budete glasali protiv i gospođo Alfirev zato jer je zakon dobar. I vi govorite o onim mogućnostima koje se mogu pojaviti, vi ne možete reći da ima tri, ako će možda imati 1 plus 2 pa će biti 3 i ostvarit će si određeno pravo. I tvrdite da bi sad to trebalo vratiti nazad još 10 godina jer onima koji su 2011. to potpisali isto to omogućiti, ako sam ja to dobro razumio. Zašto? Zato jer kad uzmete kredit u 2008. u banci i dobijete 8% i danas 4 i mi bi svi trebali po istome dobit isto za 4, jel tako, a ne budete tako. I kad ste se zvali drugačije kao partija isto ste govorili da su svi jednaki, a nisu bili svi jednaki. I među jednakima su bili jednakiji. Tako da ta priča i svodit zakon na ovu priču je po meni malo zloćesto. Znači, zakon je dobar i glasajte za njega i te priče što će se desiti ili što će biti kad bude [[Upadica. Hvala.]] to nemojte gatat.
Hvala lijepa. Odgovor gospođa Glasovac.
Kolega Boriću, nitko ovdje rekao da će glasati protiv zakona, ako ste slušali kolegu Lalovca bilo bi vam jasno da nećemo glasat protiv zakona. Al ova priča vam ne drži vodu vi kažete okej ja sad gatam tko će dobit koliko djece, ma ne moramo gatat, ajmo s dvije obitelji koje već imaju troje djece, okej. Obitelj koja se prijavi nakon ovog zakona, država će dodatno subvencionirati još 3.g., a obitelj koja se aplicirala prošle godine ima nulu, o tome se radi, aj neću gatat koliko će tko dobit djece. Ajmo sa polazišnim postavkama, opet je nepravda, znači obitelj koja sad ima dvoje ili troje djece nakon ovog zakona država će dodatno sufinancirat na to dvije ili tri godine, onome od prošle i pretprošle nemaju ništa od toga, imaju nulu.
Sada je na redu g. Goran Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Uvažene kolegice i kolege, ja sam u stvari doveden pred svršen čin, moram glasati za zakone jer nema druge, zakoni su za građane povoljni i za njih se mora glasati. Međutim, postoje neke druge mjere koje smo trebali provesti, a ne provodimo ih jer nismo dovoljno kreativni jer ne koristimo naše pravo da banke dovedemo u red. Ja ću samo za početak reći kakve kamatne stope su utvrđene prosječnima 24. lipnja, HNB je objavio prosječne kamatne stope u RH, pa tako prosječne kamatne stope na stambene kredite u kunama iznose 4%, a na stambene kredite u EUR-ima 3,97%, dakle, gotovo su identične kamatne stope u kunama i u EUR-ima. Do prije nekoliko godina banke su tvrdile da je to nemoguće, HNB je tvrdio kako je to nemoguće, HNB je tvrdio kako je to nemoguće, to su bile laži, nije bilo razlike prije 10.g. i sada, kuna je i prije 10.g. i sada bila jednako stabilna valuta, nije bilo uopće razlike, znači to su bile laži, to je jedna stvar. Druga stvar, za potrošačke kredite, ostale potrošačke kredite prosječne kamatne stope u kunama su 7,19%, to su još uvijek ogromne kamatne stope. Za kredite u EUR-ima, potrošačke kredite koji nisu stambeni prosječne kamatne stope su 6,57%, to su ogromne kamatne stope. Kamatne stope u RH veće su od 100% do 200% od kamatnih stopa u Njemačkoj, u Francuskoj, u Austriji, u Italiji, u Mađarskoj, u Češkoj, u Slovačkoj, u Sloveniji i HNB će reći i banke će reći to je zbog toga jer je tržište u RH takvo i to je zbog toga jer je kreditni rizik RH veći nego u tim zemljama koje sam sada spomenuo. Međutim, kreditni rizik zemlje nema nikakve veze s potrošačkim kreditima. Zašto nema nikakve veze s potrošačkim kreditima? Zato jer banke potrošačke kredite plasiraju isključivo iz hrvatskog kapitala, kapitala hrvatskih građana. Svi krediti, svi potrošački krediti pokriveni su depozitima hrvatskih građana, tu nema kreditnog rizika jer su to depoziti hrvatskih građana, banke u RH ne zadužuju se vani da bi plasirale potrošačke kredite u RH. Dakle, one nas već 20.g. lažu kako to ima veze s kreditnim rizikom zemlje. Jedino što ima veze s kreditima u RH jest ispitivanje kreditne sposobnosti svakog pojedinog građana, dakle, banka je dužna ispitati kreditnu sposobnost i utvrditi je li taj građanin sposoban za određeni kredit i za njegovo otplaćivanje. U skladu s time što sam rekao banke bi trebale smanjiti kamatne stope za 50% u svim kreditima, za 50% i tada će doći na nivo ovih kredita o kojima sam govorio kakvi su u drugim zemljama. E sad, banke to neće same od sebe, RH bi tu trebala preuzeti jednu aktivnu ulogu. Na koji način? Prije nego što kažem na koji način moram reći da banke u RH od 90.-tih godina, pa na ovamo nisu imale nikada gubitak osim dvije godine, gubitak su imale '98.g. i imale su gubitak 2016.g. zbog konverzije CHF kredita, sve ove ostale godine banke u RH imale su dobit i to debelu dobit. Prošle godine 5,64 milijarde kuna, ove godine u prvom tromjesečju 1,62 milijarde kuna, to je ogromna dobit koja se između ostalog temelji i na visokim kamatnim stopama koje su kroz povijest bile i preko 10%, ljudi su podizali kredite s kamatnim stopama od 10, 12, 14%, tek u 2000.-tim godinama, a posebice nakon konverzije CHF kredita kamatne stope su konačno počele se približavati kamatnim stopama u normalnim zemljama EU. E sad što bi Vlada RH, što bi Vlada RH mogla učiniti? Pa jednostavno trebala bi pozvati banke na razgovor, trebale bi bankama reći, gospodo, utvrđeno je nedvojbeno da ste ugovarale sa potrošačima nepoštene kamatne stope, nedvojbeno, postoji pravomoćna presuda, utvrđeno je nedvojbeno da ste ugovarali nepoštenu valutnu klauzulu u CHF, dakle, vi ste nepošteno poslovali tijekom 10 do 15.g., sad je vrijeme da se pospete pepelom i da pokrenete jedan obrnuti sustav i da se počnete ponašati pošteno, kao prvo da kamatne stope dovedete na nivo kamatnih stopa u Njemačkoj, Francuskoj, Italiji, Mađarskoj, Češkoj, Slovačkoj, Sloveniji, prvo to. Drugo, da vratite ljudima njihov opljačkani novac, ako nećete milom, onda ćemo vam to riješiti zakonom, ali mi bismo radije da vi ponudite ljudima to milom, da ih pozovete, da se nagodite s njima i da im vratite njihov novac. E sad, banke će možda reći mi to ne moramo i mi to nećemo napraviti. Ali što onda može Vlada RH? Vlada RH može reći dobro, ali ako vi to nećete, mi ćemo vam uvesti porez na aktivu a zakonom ćemo vratiti ljudima ovaj novac pa ćete biti otprilike na istome ali će vaš poslovni rejting i dalje biti loš jer smo morali prema vama primijeniti prisilu pravne države. Onda bi vam bilo bolje da to napravite milom. Ja mislim kada bi se pristupilo na takav način bankama, kada bi se na takav način razgovaralo s bankama da bi se moglo postići određene sporazume i onda ovakvi zakoni kao što je Zakon o stambenom subvencioniranju kredita i poticajnoj stanogradnji ne bi bili toliko važni, puno bi se više postiglo ovim mjerama da se bankarsko poslovanje dovede na nivo bankarskog poslovanja u zapadnoj Europi. Ali ne samo zapadnoj, govorio sam i o zemljama istočne Europe koje imaju kamatne stope jednake kao što imaju Nijemci ili Francuzi. Rekao sam Češka, Slovačka, Slovenija. Što je najvažnije nigdje zapadno od RH banke se nisu nepošteno ponašale. Ono što mene žalosti je činjenica da unatoč tome što sam ja možda i 300x ovdje govorio što je to nepoštenost poslovanja banaka ja vjerujem da veliki broj zastupnika i dalje ne razumije o čemu ja govorim, da se nije zainteresirao za to i da nije pokušao ući u dubinu toga problema. To je za mene žalosno i šteta je da je tako. Sljedeća stvar o kojoj se ovdje govorilo jest mogućnost izgradnje stanova za najam. Ta izgradnja stanova za najam u RH u ovom trenutku ja mislim da ne bi mogla dovesti do nekakvog značajnog rezultata. Zbog čega? Zbog toga jer mi još uvijek nemamo ono što imaju gospodarstva koja su daleko ispred nas po razvoju a to je mobilnost u zapošljavanju. Da bi najam stanova bio poželjna kategorija u RH najprije moramo postići potrebu da ljudi putuju da bi se zaposlili. Mi takvu ponudu poslova još uvijek nemamo i tko zna kada ćemo je imati. Dakle preduvjet za potražnju stanova za najam jest mobilnost kod zapošljavanja. Dokle god su ljudi kod nas a to jesu ograničeni na određeno područje gdje rate, da tamo i žive 10, 20, 30 godina, oni će uvijek radije kupiti stan nego ga unajmiti. Jer činjenica jest, zbog čega bi netko plaćao nekom najam ako može za kredit koji će otplaćivati za isti iznos novca kupiti svoj vlastiti stan i za 20-ak godina ga imati u svom vlasništvu. Prema tome, te usporedbe sa zapadnom Europom gdje postoji najam stanova i prigovor kako mi volimo kupovati stanove ne stoje zato jer mi imamo jednostavno drugačiji privredni sustav. Dobro, otprilike bi to bilo to, predlažem Vladi RH da pozove banke, da porazgovara s njima i da razgovorom dođu do rješenja koja će biti povoljna za hrvatske građane pa neće biti potrebno pružati ruku u proračun i iz proračuna grabiti i davati ljudima novac da bi lakše živjeli. Hvala.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti ministar i zamjenik premijera, gospoidn Predrag Štromar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici. Vidim da jedan dio uopće sad niti ne interesiraju svi odgovori na pitanja koja su postavili. Slušamo građane, slušamo i zastupnike i zato sam ostao ovdje cijelu raspravu i sigurno da ćemo implementirati u daljnje izmjene zakona i ove ideje koje su se danas čule. Ovo mi je jako, jako bitno, radi se do sada već o više od 15 tisuća mladih ljudi koji su subvencioniranim kreditima i POS-om riješili svoje stambeno pitanje, riješili svoj dom. U 5300 obitelji već se rodilo više od 700 djece u ove dvije godine, kako je opet ponovljene su subvencionirani krediti a cilj do kraja iduće godine više od 22 tisuće riješenih stambenih pitanja, više od 22 tisuće domova preko subvencioniranih kredita i POS-a. Bilo je rečeno o indeksu razvijenosti, pokazalo se kao dobar, više se kupilo stanova, kupilo kuća, izgradilo kuća u ruralnim krajevima tamo gdje indeks razvijenosti niži i gdje su subvencije veće. Tu je bilo i onih koji ništa do sada nisu napravili i sada su otišli van, nisu donijeli ni jedan zakon, nisu proveli ni jednu reformu za razliku od HNS-a, oni to ne shvaćaju ozbiljno svoje poslove, počnite raditi konkretno pa ćemo onda i raspravljati, mislim da znate na koga se to odnosi. A što se tiče rješavanja stambenog pitanja, država nudi više modela. Subvencionirani krediti opet u jesen u rujnu. POS stanove zajedno u suradnji sa općinama i gradovima, POS najam stanova, te POS plus krediti koji možda još nije toliko zaživio ali ima sve više i više interesa. Nismo došli na to da samo imamo jedan model. Razvijamo modele. Bilo je rečeno za cijene nekretnina, napravili smo jednu analizu rasta cijena nekretnina od 2012. do 2017. Na kraju u zaključku a imate i na internetu, korelacija rasta cijene nekretnina identično sa rastom broja noćenja u pojedinim općinama i gradovima. Cijene nisu rasle zbog POS-a, nisu rasle zbog subvencioniranih kredita, ali je raslo nešto, a to je broj izdanih građevinskih dozvola i broj i postotak u BDP-u, rast od više od 11% aktivnosti u graditeljstvu u investicijama. Ja sam siguran da će se dalje nastaviti, građevinski sektor je shvatio da ozbiljno mislimo prilikom demografske obnove sa subvencioniranim kreditima i sa POS stanovima. Rečeno je najam, da, intenzivno radimo i na najmu, imamo mogućnost POS najma, ali to nije dovoljno i radimo intenzivno da povećamo broj stambenih jedinica u najmu. Naši mladi ljudi ne žele se fiksirati za jedno radno mjesto, žele ići 20-tak, 50-tak, 60-tak km negdje druge ili 100-tinjak i tamo im treba riješiti stambeno pitanje najmom. To nam je još dodatni zadatak i siguran sam da ćemo to učiniti. Što se tiče najmoprimaca, bilo je rečeno ovdje, radimo analizu, do kraja tjedna ćemo imati stvarne potrebe, imamo obavezu, preko POS-a možemo riješiti skoro sve potrebe, a ne radi se o 4 POS-a koliko je bilo rečeno, trenutno radimo na 17 projekata. Više od 1000 stanova u sljedećih godinu, godinu i pol dana bi trebalo biti useljivo, a naravno, pripreme se rade i za iduće godine. A što se tiče rečenice da smo uveli opet porez na prvu nekretninu, mi smo zapravo smanjili porez sa 5% na 3%, što je 40% u stvari smanjenje tereta prilikom kupnje prve i svake druge nekretnine. Ova Vlada će i dalje raditi na rasterećenju i poreznom i svakom drugom. Radit ćemo na tome da naši građevinci imaju manje parafiskalnih nameta, da imaju manje problema, ovdje pečat, pa šalter, pa žig, pa šalter, pa biljeg, pa opet šalter, pa na kraju još jedan pečat za sve to, pa ćemo evo i u nekim komorama isto rasteretiti neke naše kolege da ne trebaju plaćati neke namete, ali opet, razmišljati o tome da gradnja bude sigurna. Kolegice i kolege, saborske zastupnice i saborski zastupnici, evo, ja vas molim da na prvom sljedećem glasanju izglasate ove dvije izmjene, ova dva zakona. Hvala.
Prvu repliku je tražio g. Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Naime, ministre u ovom svom završnom obraćanju spomenuli ste sve mjere, odnosno sve zakonske mjere koje HNS provodi u ovoj Vladi, nastavno na ono koje su prethodne Vlade provodile. Međutim, smatram da u budućnosti najinteresantnija, ali možda ne manje zahtjevna od ostalih, ako ne i najzahtjevnija, bit će najam stana. Naime, on mora koincidirati sa tržištem radne snage, mora koincidirati sa potrebama lokalne samouprave i naravno, mora se uključiti od bankovnog sektora, od građevinskog sektora, znači, to bi bilo kad se ta mjera definira ili korigira, ona bi trebala biti kruna stambene politike koju upravo provodite u ovoj Vladi.
Gđa. Topolko.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, u raspravi je bilo napomenuto da subvencioniranje stambenih kredita ide po principu najbrži prst. Koliko ja znam, to nije točno, ako je točno vi me demantirajte. Ja imam informaciju za i 2018. godine i 2017. godine, svi oni koji su zadovoljavali uvjete, da su im i krediti bili odnosno subvencioniranje je bilo odobreno, pa ne znam otkud kolegi Đujiću ta informacija, možda sam ja u krivu. Hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo gđo. saborska zastupnice Topolko. Potpuno ste u pravu i 2017. i 2018., a tako će biti i 2019., svatko tko preda popunjen zahtjev sa svom papirologijom koja nije komplicirana, znači stan mora imati uporabno, kuća, građevinsku, a za izgradnju kuće mora biti izdana nova građevinska dozvola, svi će dobiti subvenciju kredita. To je garancija. Do sada je tako bilo, tako će biti i ubuduće. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i o točkama br. 633. i br. 634. glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, drugo čitanje, P.Z. br. 633, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena pa dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Utvrđujem da je većinom glasova 85 za i 1 suzdržan donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog zakona o Državnom sudbenom vijeću, prvo čitanje, P.Z. br. 401; Predlagatelj je MOST Nezavisnih lista na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, dakle, primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su provela dva odbora, za zakonodavstvo i za pravosuđe i Vlada je dostavila Mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Želi li predstavnik predlagatelja, g. Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Sada je na raspravi prijedlog Zakona o državnom sudbenom vijeću kojeg je podnio Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i to u srpnju prošle godine, otprilike u vrijeme kada je ovaj HS odlučivao o Vladinom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o državnom sudbenom vijeću kada je i saborska većina izglasala Vladin prijedlog, tada se nije raspravljalo o ovom našem prijedlogu, pa eto zahvaljujemo na uvrštenju ove točke dnevnog reda na raspravu, pa makar i godinu dana kasnije. Naravno da u drugačijem kontekstu vremenskom raspravljamo o ovoj temi zato što je u međuvremenu ovaj zakon i mijenjan nakon što smo mi svoj prijedlog uputili u saborsku proceduru, al je prilika da na ovom mjestu govorimo o izuzetno važnoj temi. Naime, prema Ustavu RH, DSV je samostalno i neovisno tijelo koje osigurava samostalnost i neovisnost sudbene vlasti u RH. Da podsjetimo javnost DSV u skladu s Ustavom i zakonom samostalno odlučuje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca i predsjednika sudova, osim predsjednika Vrhovnog suda RH. Ono sudjeluje u osposobljavanju i usavršavanju sudaca i drugog pravosudnog osoblja. Kao što vidite iz ove ustavne nadležnosti DSV riječ je o izuzetno važnome tijelu. Ono prema Ustavu ima 11 članova, čini ga 7 sudaca, 2 sveučilišna profesora pravnih znanosti i 2 saborska zastupnika, od kojih jedan iz redova oporbe. Iako to naravno nije domena zakonodavnog uređenja i ovog prijedloga zakona koji predlažemo ili bilo kojeg drugog Zakona o DSV-u moramo ovdje reći stav Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista kako smatramo da bi Ustav u tom dijelu trebalo izmijeniti i kako bi promjenom Ustava trebalo izostaviti 2 saborska zastupnika kao članove DSV-a. Intencija bi naravno te ustavne promjene bila da se u cijelosti depolitizira DSV i kako smo sami naveli prema ustavnim nadležnostima, ono odlučuje o bitnim stvarima koje se odnose na sve suce u RH i stoga zapravo političarima ne bi smjelo biti mjesta u tom tijelu. Pa u krajnjoj liniji i 2 zastupnika koji su sada članovi DSV-a su velika manjima u tih 11 članova i zapravo ne vidimo neki bitan razlog zbog čega bi i ta 2 člana trebala biti članovi DSV-a. U najgoroj situaciji moglo bi se dogoditi da budu jezičac u prevazi kod glasovanja o pojedinim pitanjima iz nadležnosti DSV-a, a to opet ne bi bilo dobro za percepciju javnosti o neovisnosti tog tijela. Važeći Zakon o DSV-u donesen je 2010., te je nakon toga više puta mijenjan, a posljednji puta kao što sam rekao u srpnju 2018., a stupio je na snagu 1. kolovoza prošle godine. Vlada je ovaj naš prijedlog zakona odbila sa generalnim obrazloženjem da ga smatra neosnovanim uputiti u proceduru, zakonski prijedlog koji gotovo na istovjetan način uređuje istu materiju kao i zakon koji je HS donio u srpnju 2018.g. na prijedlog Vlade. Međutim, važno nam je naglasiti da ovaj naš prijedlog nije istovjetan prijedlogu Vlade koji je parlamentarna većina prihvatila i da postoje značajne razlike i zbog toga ćemo u ovoj raspravi naglasiti upravo one ključne razlike između onoga što predlažemo i što nije u sadašnjem Zakonu o DSV-u i da upravo te razlike će zapravo naglasiti naš pristup uređenju DSV-a. Glavni ciljevi predloženog zakona su povećanje učinkovitosti i transparentnosti u radu DSV-a, jačanje transparentnosti i objektivnosti u imenovanju sudaca i predsjednika sudova, te uspostava novih sustava ocjenjivanja rada sudaca, jačanje objektivnosti i stručnosti u sustavu. U skladu s glavnim ciljevima ovog prijedloga zakona kao najbitniji prijedlozi izdvajaju se slijedeći, kao prvo naravno mi smo našim zakonom promijenili, izmijenili sastav DSV-a u dijelu koji se odnosi na 7 sudaca koji su članovi tog tijela. Taj prijedlog je neposredno vezan uz naš drugi zakonski prijedlog Zakona o sudovima koji je također bio već ranije na raspravi u HS koji nije prihvaćen, ali ovaj zakonski prijedlog je pošao od jedne drugačije strukture, prvostupanjskih i drugostupanjskih sudova u RH i zbog toga je predložio drugačiji sastav iz redova 7 sudaca koji čine članove tog tijela, ali sad neću detaljnije govoriti o tom dijelu zato što je u međuvremenu odbijen naš prijedlog Zakona o sudovima i u tom dijelu naravno ovaj zakonski prijedlog i ne može biti relevantan. Ono što nam je posebno važno naglasiti da su slijedeći prijedlozi, predlažemo profesionalizaciju predsjednika vijeća i zamjenika predsjednika na način da se istima sudačka dužnost miruje za vrijeme trajanja mandata u vijeću. Takva odredba ne postoji u sadašnjem zakonu i Vlada se nije opredijelila u svojem prijedlogu za profesionalizaciju predsjednika DSV-a, ali takvi su bili savjeti iz europskih institucija. Treba također navesti da bi prema našem prijedlogu DSV imalo značajnije ovlasti i puno više posla u svojem radu i da bi primjerice suci koji su sada u sustavu bili podložni ocjenjivanju svake 3.g., što sada nije slučaj, što bi značilo da bi DSV imalo daleko više posla u tom dijelu. Predložili smo da se predsjednik DSV-a bira iz redova sudaca. Vlada je prigovorila da prema ustavnoj odredbi iz čl. 124. Ustava članovi vijeća biraju predsjednika između sebe, pa u tom smislu smatraju da naša odredba u zakonu je neustavno ograničenje izbora drugih članova DSV-a koji nisu suci. Međutim, naš je stav da odredba koju predlažemo nije protivna Ustavu, ograničiti izbor predsjednika između sudaca, oni i sada čine većinu, apsolutna je intencija i namjera ustavotvorca da suci imaju apsolutnu, čak i više od toga, većinu u DSV-u. Postavlja se pitanje kao protuargument Vladi da li ona smatra da bi bilo dobro kada bi primjerice netko od zastupnika, primjerice zastupnik parlamentarne većine bio predsjednik DSV-a i kakva bi poruka bila o neovisnosti i depolitiziranosti tog tijela kada bi se recimo mogla dogoditi takva situacija i zbog toga smo predložili da predsjednik DSV-a može biti samo osoba koja dolazi iz redova sudaca iako po logici stvari njih 7 bi uvijek mogli izglasati osobu koja je sudac u odnosu na preostala 4 člana, dakle, 2 sveučilišna profesora i 2 zastupnika. Mi smo također predložili ubrzanje postupka imenovanja sudaca ukidanjem kandidacijskih odbora kao i jačanje objektivnosti i transparentnosti tijekom samog postupka. Također jačanje transparentnosti i povjerenja građana predviđamo i sa odredbom u kojem uvodimo obvezu audio video snimanja i prijenosa razgovora s kandidatima za suce i predsjednike sudova, dakle, smatramo da bi prijenos razgovora članova DSV-a sa kandidatima za suce i predsjednike sudova bio kvalitetan doprinos transparentnosti rada DSV-a. Vlada je u tom dijelu protiv našeg prijedloga i smatram da odluku o snimanju sjednica treba prepustiti odluci na svakoj pojedinoj sjednici. Ali radi javnosti moramo reći da snimanje razgovora bi po našem uvjerenju u velikoj mjeri ojačalo upravo tu proceduru transparentnosti pri izboru sudaca i predsjednika sudova. Bitno što predlažemo u našem prijedlogu je uvođenje redovnog, standardiziranog i objektivnog sustava ocjenjivanja rada sudaca na način da se zakonom propisuje obveza ocjenjivanja sudaca svake 3.g. Europski standardi u pravcu kontinuiranog ocjenjivanja postoje, ali kod nas prema postojećem zakonu ocjenjivanje je prisutno samo kod sudaca koji se prijavljuju u natječajima za neki viši sud. Tako da je moguće zapravo da imate suce u sustavu koji ne napreduju, a koji nikada neće biti ocijenjeni u svome radu. I zbog toga naš prijedlog da postoji kontinuirano ocjenjivanje sudaca predlažemo gradaciju određenih ocjena, izvrsno obnaša sudačku dužnost, uspješno obnaša sudačku dužnost, zadovoljavajuće obnaša sudačku dužnost i konačno nezadovoljavajuće obnaša sudačku dužnost. Razradu mjerila za ocjenjivanje donio bi DSV uz prethodno mišljenje proširene opće sjednice Vrhovnog suda i ministra pravosuđa. U tom dijelu Vlada je izrazila suprotno mišljenje i nije za uključivanje ministra pravosuđa zbog neovisnosti sudbene vlasti, ali po našem stavu ovdje nije riječ o utjecaju na imenovanje i sankcioniranje pojedinih sudaca već o mjerilima za ocjenjivanje. Kao posljedica najniže ocijene, dakle, nezadovoljavajuće obnaša sudačku dužnost, predsjednik suda pokrenut će stegovni postupak protiv suca. Ako sudac bude ocijenjen najnižom prolaznom ocjenom, zadovoljavajuće obnaša sudačku dužnost, sudac će biti ocijenjen ponovno nakon godine dana tzv. popravno ocjenjivanje. Ukoliko sudac i nakon ponovnog ocjenjivanja ne postigne veću ocjenu, predsjednik suda u suradnji sa sucem izradit će plan dodatnog stručnog usavršavanja koje provodi Pravosudna akademija. Vlada je izrekla negativan stav o ovim odredbama o kontinuiranom ocjenjivanju sudaca i to svih sudaca koji obnašaju dužnost najmanje 3.g. smatrajući da će to dovesti do zagušenja rada DSV-a, njegova administrativnog opterećenja jer ima samo 11 članova, te bi odgodilo odluke o napredovanjima na viši sud. Dakle, stajalište je Vlade da bi ovakva odredba o kontinuiranom ocjenjivanju ne bi bila sama po sebi loša u smislu potrebe da suci budu ocijenjeni, nego smatra da bi do dovelo do zagušenja rada DSV-a. Jedan od razloga što smo predložili profesionalizaciju rada predsjednika i zamjenika predsjednika je upravo u tome što smo u svim odredbama predvidjeli da DSV zaista kao tijelo ima znatno veće ovlasti, jedna od tih ovlasti je, naravno, kontinuirano ocjenjivanje sudaca. Ali, ono je zapravo u funkciji toga da želimo kvalitetnije sudstvo s obzirom na nebrojeno puta ponovljenu konstataciju o negativnoj percepciji rada sudaca, ne samo u hrvatskoj javnosti, to je danas prisutno u nizu izvještaja europskih institucija, EU komisije, istraživanja EU barometra i jedan od ključnih ciljeva prijedloga zakona je upravo u tome, što je moguće više, normativno uredimo ovaj dio koji će omogućiti i kvalitetniji rad sudaca, dakle, kroz njihovo kontinuirano praćenje rezultata i ocjenjivanje kroz objektiviziranje njihova rada kroz određena mjerila koja će biti propisana, kroz transparentniji postupak njihova napredovanja i to je zapravo ono što je bitni sadržaj ovog prijedloga zakona. Ono što je također važno, da se uvodi objektivno vrednovanje planova rada kandidata za predsjednike sudova. Također, propisuje se da vijeće neće pozivati na razgovor kandidata koji dobije negativna mišljenja od predsjednika Vrhovnog suda RH i ministra pravosuđa kumulativno, dakle, od obje instance. Ovom odredbom, po našem mišljenju, osigurava se kvaliteta i ravnoteža u donošenju odluka o osobi koja upravlja, ne samo sudbenim aspektom suda, već i financijsko-materijalnim odnosno organizacijskim. Navodim ovo što Vlada u svojem očitovanju nije prihvatila. Također, propisujemo da sudac ne može biti osoba za koju postoje sigurnosne zapreke. Vijeće upućuje zahtjev SOA-i za provođenje temeljne sigurnosne provjere 3. razine svih sudaca u RH. Također, ovim zakonom propisuje se da se sigurnosna provjera provodi i nad svim kandidatima za suce prethodno imenovanju. Ali i za sve suce nakon stupanja zakona na snagu. Također, predlažemo imenovanje sudaca redoslijedom na utvrđenim listama prvenstva bez iznimke. Predlažemo da strukturirani razgovor sa kandidatima može donijeti najviše 10% od ukupnog broja bodova. Vlada u svom negativnom očitovanju smatra da bi to moglo biti suprotno ustavnoj definiciji DSV-a kao samostalnog i neovisnog tijela, ali nama je upravo u prvom planu da objektiviziramo odluke o izboru kandidata za suce. Naime, da taj razgovor ima što manju ulogu u ukupnom broju bodova u odnosu na objektivna mjerila i bodove koje će svaki kandidat imati temeljem svoga dotadašnjeg rada. U čl. 92. predložen je svojevrsni veto ministra pravosuđa kada daje negativno mišljenje na prijedloge programa predsjednika sudova. Vlada smatra nedopustivim zadiranjem izvršne vlasti u imenovanje predsjednika sudova. Mi držimo da treba propisati određenu ulogu ministra pravosuđa, ne kao zadiranje u neovisnost pravosuđa, već kao dodatnu mjeru osiguranja kvalitete i dobrih odluka. To su dakle, ključne razlike našeg prijedloga u odnosu na sadašnje zakonsko uređenje, a na temelju zakonske promjene iz srpnja prošle godine. U tom smislu vjerujemo da ovaj prijedlog zakona koji možda sada neće imati potporu, ne Vlade samo nego i parlamentarne većine, će u svakom slučaju u nekoj sljedećoj prilici, kada se o tome bude raspravljalo, imati potporu većine u ovom HS-u jer on nudi određeni niz kvalitetnih prijedloga koji u cjelini žele ojačati transparentnost i kvalitetu rada svih sudaca u RH, a upravo je tu ključna uloga DSV-a. S obzirom na tu, nažalost, negativnu percepciju rada i neovisnosti sudbenog ogranka, užasno je važno da kroz reguliranje DSV-a koje ima važne ovlasti u odlukama o izboru sudaca, o stegovnoj odgovornosti, upravo je izuzetno važno da ovo tijelo, puno više nego do sada radi upravo na tome da osigura kvalitetan rad u sudstvu, a to je moguće pratiti putem redovitog ocjenjivanja rada sudaca, što nažalost sada ne postoji i objektiviziranjem i transparentnijim postupkom izbora sudaca nego što je to bio do sada. Mnogo primjera o kojima smo, nažalost često imali prilike čuti i odluke koje su ... [[Govornik se ne razumije.]] Ustavnome sudu RH ukazuju da postoji potreba da se kvalitetnije uredi upravo to područje rada DSV-a kada odlučuje o tim pitanjima. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj, replika.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolega u nas u Hrvatskoj jedan od najvećih problema i percepcija a to je znači pravosuđe a poglavito po pitanju, znači sudstva a očito je Državno sudbeno vijeće, takav je sastav da dva saborska zastupnika budu u tome tijelu. Imali smo slučaj gdje zastupnik iz većine tuži zastupnika iz oporbe a ujedno je u sudbenome vijeću. To bi se lako moglo prenijeti kadija te tuži, kadija te sudi. I zbog toga nepovjerenja proizlaze u pravosuđe ili sudstvo, proizlazi ovo što imamo danas u društvu i gospodarski i ekonomski i demografski pad po svim pitanjima. Isključivo i ključno zbog pravosuđa ali kada vidimo samo sastav DSV-a ne vidim niti jedan razlog zbog čega Vlada ovo ne bi prihvatila.
Odgovor gospodin Podolnjak.
Zahvaljujem. I mislim da treba stalno ukazivati na tu činjenicu da je naprosto neprilično da zastupnici kao dio zakonodavne vlasti budu u DSV-u. I zapravo ne znam koja je ideja bila kada su ustavotvorci, dakle i u ovom Saboru odlučivali da od 11 članova moraju biti 2 zastupnika, jedan iz parlamentarne većine i 1 iz opozicije. Naprosto to tijelo mora biti depolitizirano i bilo kakva moguća situacija da zastupnici odlučuju ili budu ključna prevaga u odlučivanju o izboru sudaca ili u bilo kojoj drugoj situaciji je apsolutno neprihvatljiva jer Ustav polazi od toga da je to samostalno i neovisno tijelo, dakle moralo bi biti neovisno od bilo kakve uloge zakonodavnog tijela pa niti da u svom sastavu nema dva zastupnika.
Hvala. Ne vidim nikoga iz odbora tko može uzeti riječ. Otvaram, iz Vlade isto nije tražio riječ. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Robert Podolnjak, koji će govoriti u ime kluba, ispred Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. U ime predlagatelja iznijeli smo naravno ključne zakonske koje predlažemo u Zakonu o DSV-u. Riječ je o vrlo važnoj neovisnoj instituciji i tijelu i zbog toga nam je jako važno kako ćemo regulirati rad, sastav, način odlučivanja tog tijela. Prije svega da ponovimo, temeljno je, trebalo bi depolitizirati to tijelo, ne možemo to učiniti samo kroz ovaj zakon, za to bi bila nužna ustavna promjena. Drugo što je jako važno to tijelo mora biti barem u određenom dijelu profesionalizirano. S obzirom na opseg zadaća koje to tijelo ima, naravno da je nemoguće da ono obavlja sve svoje zadaće ako svi u tom tijelu rade kao volonteri. Kao što primjerice nije dobro da imamo i dalje DIP u kojem nam je na čelu tog povjerenstva predsjednik Vrhovnog suda. Mi dakle svih ovih godina nismo bili u stanju promijeniti Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu i učiniti to tijelo u potpunosti profesionalnim s obzirom na zadaće koje ona ima. Kada smo radili na ovom prijedlogu zakona, nama je ukazano da su iz europskih institucija sugerirali profesionalizaciju rada predsjednika DSV-a. Pa ako imate jednu, ustavno, ustavno tijelo sa zadaćama koje su definirane pa po logici stvari očekujete da, barem predsjednik tog tijela bude profesionalac. Ja ne znam neko drugo tijelo toliko važno u kojem biste zapravo imali volontera osim spomenuo sam dakle predsjednika DIP-a gdje je po funkciji predsjednik Vrhovnoga suda. I to je nešto što bismo svakako trebali promijeniti. Ono što nam je važno u ulozi DSV-a to je činjenica da ono zapravo odlučuje o izboru sudaca, o njihovoj stegovnoj odgovornosti i da sve odluke koje donosi moraju biti transparentne, moraju biti objektivne, utemeljene na objektivnim kriterijima vrednovanja pojedinih kandidata, vrlo često u javnosti su bili primjeri odluka DSV-a koje nisu bile takve. Poznato nam je da neke od tih odluka su bile predmet i odlučivanja Ustavnog suda. I upravo na tragu toga smo predložili jedan daleko više transparentniji proces. Zašto bismo bili protiv toga da se snimaju sjednice i razgovori sa kandidatima za suce ili predsjednike sudova? Na koji način bi to bilo zadiranje u privatnost osoba? Dakle riječ je o natječaju za određenu javnu funkciju. Dakle ne vidim zašto bismo govorili o privatnosti kada se osoba natječe za dužnost suca ili predsjednika suda i kada je predmet razgovora dakle objektivni kriteriji i rad određene osobe u dotadašnjoj karijeri primjerice kao suca ili kao kandidata u stručnom pogledu, u sudačkom pogledu zašto bi to bilo zadiranje u privatnost pojedine osobe pritom naravno isključujemo određena pitanja osobne prirode koja bi mogla se smatrati zadiranjem u privatnost međutim takva pitanja i ne bi smjela biti predmet na sjednici Državnog sudbenog vijeća. Prepustiti mogućnost snimanja predsjedniku DSV-a na samoj sjednici hoće li on odlučiti da ili ne. Za mene zapravo nije odluka prema onome što Vlada predlaže jer ako je generalni u mišljenju Vlade da je to zadiranje u privatnost kandidata, ako je to generalni stav onda uopće ne treba odredbe o tome da se sjednice mogu eventualno snimat ali po našem mišljenju to bi uvelike doprinijelo transparentnosti rada DSV-a. Ono što je također važno naglasiti, to je po nama bitno ocjenjivanje rada sudaca. Naime, stvarno je na neki način apsurdna činjenica na koju su nam ukazali iz Ministarstva pravosuđa da suci koji ne napreduju, koji tijekom svoje karijere ostaju na onom sudačkom mjestu možda i započeli raditi, zapravo nikada neće biti ocijenjeni i oni zapravo pitanje koji motivaciju mogu imati u svom radu jer po našim prijedlozima koji su vezani na onaj drugi zakon koji smo predlagali, Zakon o sudovima, mi smo predlagali kvalitetnije nagrađivanje sudaca i onih kojih ne napreduju i ne budu izabrani na više sudove ali oni moraju biti kvalitetnije nagrađeni u svom radu. Dakle, nemoguće je da će svi suci napredovati na drugostupanjske ili neke više sudove, ali je svakako nužno da budu kvalitetno nagrađeni za svoj rad. Dakle i oni koji će možda doživotno ostati na općinskom sudu ili koji će možda doživotno nakon imenovanja sa općinskog na neki županijski sud ostati na županijskom sudu ili će biti na nekom trgovačkom sudu, bez obzira na tu činjenicu, ukoliko bi oni bili ocijenjeni onim najvišim ocjenama po našem prijedlogu, oni bi trebali biti i financijski nagrađeni, dakle povećanjem plaće. Dakle, to ocjenjivanje nije samo u funkciji mogućeg sankcioniranja ili traženja loših ocjena nego je to ocjenjivanje istovremeno u funkciji nagrađivanja velikog broja sudaca koji sigurno rade vrlo kvalitetno. Dakle, ne bismo željeli da se poruka o ocjenjivanju shvati pogrešno, da želimo tražiti negativne primjere lošega rada, negativne ocjene i te suce tražiti da idu na popravne ispite u Pravosudnu akademiju i tome slično. Namjera je zapravo da postoji motiv kod sudaca da i kvalitetnije rade ali da se to odrazi i u nagrađivanju njihova rada jer ako se sad ne varam, imate otprilike, mislim da će možda državni tajnik znat precizniju brojku, preko 1700 sudaca u RH i mnogi među njima neće napredovati na više sudove ili biti predsjednici sudova ili će možda godinama čekati da se to dogodi ali je sasvim sigurno za nas važno da ih možemo financijski stimulirati, bolje nagraditi za veliki broj sudaca za koji vjerujemo da radi vrlo kvalitetno. Uostalom, pa i izvješća koja dobivamo o stanju sudbene vlasti od predsjednika Vrhovnog suda, ukazuju i na niz dobrih stvari koje se događaju u sustavu, o tome da mnogi suci imaju i više od one tražene norme, da se smanjuje broj neriješenih predmeta i zaostataka i sve je to dobro ali to na kraju želimo objektivizirati na način da ih sa onim visokim ocjenama rada sudaca, da to bude popraćeno i njihovim boljim nagrađivanjem za njihov rad. To je suština prijedloga dakle, jačanje odgovornosti, transparentnost postupka, bolja kvaliteta rada DVS-a i vjerujemo da implementirajući te prijedloge u cjelini, dobit ćemo jednu kvalitetniju situaciju u našem pravosuđu, nijedna mjera koju smo predložili a dozvolite da podsjetim da je izvorno na tim prijedlozima zakona, ne samo ovog Zakona o DSV-u nego i Zakona o sudova, primjerice i onih drugih zakona koji se odnose na Državno odvjetništvo, da su na tome radili ljudi koji su bili predloženi od strane MOST-a nezavisnih lista u Ministarstvo pravosuđa kada je MOST bio dio Vlade RH zapravo tijekom dviju Vlada RH, dakle na tim prijedlozima zakona, radilo se u Ministarstvu pravosuđa i ljudi koji su tamo radili na tim prijedlozima na temelju svih rasprava i na temelju sugestija koje su nam dolazile iz drugih europskih institucija su rađeni ovi prijedlozi zakona. Jedino što se kasnije Vlada i ministarstvo u novom sastavu opredijelilo za jedan drugi pristup i dio ovih prijedloga koji su trebali biti predloženi Hrvatskom saboru nisu predloženi u sklopu reforme koja je predložena prošle godine i koju je Hrvatski sabor prihvatio. Ali javnost mora znati da prijedlozi koje predlažemo su zapravo nekoliko godina bili razmatrani u Ministarstvu pravosuđa i da je kojim slučajem MOST bio u Vladi i kasnije da je ostao dio Vlade ja sam uvjeren da bismo jedan drugačiji prijedlog i Zakona o sudovima i Zakona o Državnom sudbenom vijeću imali pred Hrvatskim saborom i ovo što danas govorimo ne bi bio prijedlog jednog oporbenog kluba u Hrvatskom saboru nego bi to bio prijedlog Vlade i vjerujem da bi mnogi od ovih prijedloga o kojima sam govorio bili već dio normativnog uređenja RH. Hvala.
Sada je na redu gospodin Marko Šimić ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem potpredsjedničke Hrvatskog sabora. Poštovani kolege zastupnici i zastupnice, poštovani uvaženi državni tajniče, sve vas najsrdačnije pozdravljam, danas ću u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti o Prijedlogu Zakona o Državnom sudbenom vijeću koji je na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista podnio u srpnju dakle 2018. godine. Važno je napomenuti na početku ove rasprave da smo u 2018. godini usvojili cijeli paket zakona koji je u javnosti nazvan reforma pravosuđa, a tim paketom zakona mijenjali smo i Zakon o Državnom sudbenom vijeću te ćemo učinke, prve učinke, dakle izmjene i dopune Zakona o Državnom sudbenom vijeću kao i drugih zakona koji reguliraju područje sudbene vlasti i organizacije pravosuđa u RH vidjeti iz izvješća predsjednika Vrhovnog suda kada ono dođe na saborske klupe. Ono je poslano u proceduru, dakle izrađeno i već dakle prilikom prvog pogleda vidljivi su učinci reforme i svih onih generalnih ciljeva koje određujemo u svakom ovakvom zakonu ili dopuni, izmjeni zakona. Sukladno odredbi Članka 124. Ustava RH Državno sudbeno vijeće samostalno je i neovisno tijelo koje osigurava samostalnost i neovisnost sudbene vlasti u RH. Temelji samostalnosti i neovisnosti sudbene vlasti u RH, a shodno tome posebno imenovanje sudaca postavljeni su sukladno najvišim standardima uređenih pravnih poredaka EU. Državno sudbeno vijeće u skladu s Ustavom i zakonom samostalno odlučuje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca i predsjednika suda, a navedene odluke donosi na nepristran način na temelju kriterija propisanih zakonom. Državno sudbeno vijeće ima 11 članova, a čine ga 7 sudaca, 2 sveučilišna profesora pravnih znanosti i 2 saborska zastupnika od kojih je jedan iz redova oporbe. Važno je ovdje napomenuti da svi članovi Državnog sudbenog vijeća moraju imati iste kvalifikacije u pogledu integriteta, neovisnosti, nepristranosti i vještina kao suci i ni jedan član Vlade ne može biti istovremeno i član Državnog sudbenog vijeća. U izlaganju i raspravi uvaženog kolege Podolnjaka zapravo vidjeli smo da oni kao Klub zastupnika MOST-a svojim prijedlogom traže da se, da zastupnici ne budu dio Državnog sudbenog vijeća, da ne budu članovi i u tome vide nekakav problem i prijepor. Ja kao član HDZ-a i zastupnik u Klubu HDZ-a zaista ne vidim nikakav, nikakvu prepreku i zapreku dakle da zastupnici u Hrvatskom saboru budu i članovi Državnog sudbenog vijeća i ne radi se o nikakvoj politizaciji po mom stajalištu i uvjerenju iz razloga što smo mi kao zastupnici predstavnici hrvatskog naroda, narod nas je izabrao i jedini smo legitimni predstavnici hrvatskog naroda. Važno je napomenuti da u dakle određivanju kvalifikacija zakon određuje da moraju u pogledu integriteta, neovisnosti, nepristranosti dakle članovi svi članovi Državnog sudbenog vijeća imati iste vještine kao suci. I u ovome zaista ne vidim nikakvog prijepora. Važeći Zakon o Državnom sudbenom vijeću donesen je 2010. godine, nakon toga je mijenjan 5 puta, bile su izmjene u 2011., 2013. i 2015. godini. Kao što sam već naveo ovaj zakon prošao je kroz evidentne promjene i ključne su razlike zapravo u odredbama koje osiguravaju učinkovitost i transparentnost hrvatskog pravosuđa, a to će biti vidljivo nakon što budemo imali raspravu dakle u Hrvatskom saboru vezano uz izvješće predsjednika Vrhovnog suda. Brojne analize i statistički podaci, pa i sama praksa pokazali su kako je potrebna promjena te smo zapravo i krenuli u izmjene svih ovih zakona koji uređuju dakle područje sudovanja u RH. Generalno glavni ciljevi predloženih izmjena i dopuna Zakona o Državnom sudbenom vijeću bili su povećanje učinkovitosti i transparentnosti u radu vijeća, jačanje transparentnosti i objektivnosti, imenovanje sudaca i predsjednika suda, uspostava novih, uspostava novih sustava dakle ocjenjivanje rada sudaca te jačanje objektivnosti i stručnosti u sustavu. Gledajući kroz prizmu glavnih ciljeva Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću i ovoga prijedloga zakona kakav je u saborsku proceduru uputio Klub zastupnika MOST-a možemo vidjeti da je zapravo, da su ti ciljevi podudarni odnosno jednaki te stoga smatramo da je određenje politike Vlade jedne države i uređenje dakle organizacije pravosudnog sustava te smatram dakle da ovaj i ovakav zakon u ovome trenutku dakle nije potreban. Novim izmjenama Zakona Vlada RH otklonila je činjenicu da prednost u izboru članova vijeća uvijek ostvaruju suci najvećih sudova zbog neravnomjerne teritorijalnosti i zastupljenosti sudaca u vijeću. Nadalje, namjera je veća transparentnost u sustavu imovinskih kartica kao i preciziranje propisanih stegovnih mjera te strožih uvjeta za imenovanje sudaca. A isto tako i potpuna informatizacija svih pravosudnih tijela. Na ovaj način se u praksi sudovanja određuju viši kriteriji odnosno standardi nego što su bili do sada što bi trebalo doprinijeti i samoj kvaliteti sudačkih odluka. Propisi koji uređuju stegovnu materijalnu i moralnu odgovornost sudaca su prema mišljenju predsjednika DSV-a u ovom trenutku zadovoljavajući. Za informaciju radi o odlučivanju tijela javne vlasti postoji veliki interes javnosti kao i javni interes da o načinu rada javnost bude upoznata kako bi mogla obavljati nadzornu ulogu i preventivno djelovati na zakonitost i pravilnost rada, objavljivanje javnih funkcija i trošenje javnih sredstava. Javnost rada prvenstveno je namijenjena za širu javnost koja želi izvršiti neposredan uvid u rad tijela javne vlasti koja su ujedno i nositelji vlasti. Zakon o pravu na pristup informacijama u članku 12 propisuje obvezu javnosti rada za tijela javne vlasti. Način rada vijeća sukladno Zakonu o DSV-u propisuje se Poslovnikom o njegovom radu a javnost rada vijeća osigurana je i sukladno odredbama Zakona o pravu na pristup informacijama. Prema Poslovniku DSV-a članak 10. javnost rada osigurava se redovitim obavještavanjem o sjednicama, odlukama i drugim aktivnostima vijeća. Sjednice vijeća na kojima se raspravlja i odlučuje o općim pitanjima su javne. Također postupak imenovanja sudaca i predsjednika sudova je javan. U postupku razrješenja sudaca, udaljenja sudaca od obavljanja dužnosti, davanja odobrenja za pokretanje kaznenog postupka, odobravanja lišenja slobode te u stegovnom postupku javnost je isključena osim ukoliko se na prijedlog dakle suca o čijoj se stegovnoj odgovornosti, odnosno o čijem se stegovnom postupku radi dakle javnost traži uključenje javnosti. Sukladno navedenim podacima posebno se ukazuje na članak 13 Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o DSV-u koji je stupio na snagu 1. rujna 2018. godine a sukladno kojim se posebno ističe obveza vijeća na objavu svih odluka i akata na mrežnoj stranici vijeća te onemogućava snimanje razgovora sa kandidatima u postupcima pred vijećem. U odnosu na članak 62. stavak 6. prijedloga zakona kojim se propisuje snimanje razgovora sa kandidatima u postupcima imenovanje i prenošenje audiovizualnim uređajem na mrežnim stranicama vijeća ukazuje se da je slično rješenje propisano odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o DSV-u temeljem kojih je ostavljena mogućnost samom vijeću da odluči hoće li i kada snimati i objaviti razgovore pred vijećem. No međutim ni ovim dakle uređenjem dakle trenutno važećim zakonom nije onemogućen kandidat da sam zatraži snimanje njegovog razgovara pred DSV-om ukoliko smatra da će biti diskriminiran dakle pri donošenju odluke. Naime, smatra se da bi se propisivanjem obveze snimanja svih razgovora u postupku imenovanja pred vijećem i njihovim prenošenjem u realnom vremenu značajno narušila neovisnost vijeća u odlučivanju o kandidatima. Jednako tako bi se i suci izlagali nepotrebnom dodatnom stresu tijekom razgovora te bi se stavilo u lošiju poziciju naspram drugih kandidata u postupku i strankama s kojima su u kontaktu, u raspravama s obzirom da se u razgovorima mogu iznositi i privatni podaci. Ovakvim rješenjima se ni na koji način ne pridonosi transparentnosti donošenja odluka o izboru kandidata već se u stručnoj i široj javnosti sasvim opravdano može stvoriti dojam kako DSV donosi odluku samo i isključivo na temelju obavljenog razgovora i bez obzira na sve ostale zakonom propisane kriterije odnosno prethodno utvrđene bodove svakog kandidata. Isto tako smatramo da bi i prenošenjem dakle razgovora u realnom vremenu u nepovoljniji položaj stavili one kandidate koji bi dolazili dakle prvi u tim razgovorima iz razloga što bi se i kriteriji i pitanja postavljena kandidatima mogla vidjeti i bili bi dostupni dakle na mrežnim stranicama ili u mediju u kojem dakle se ta pitanja objavljuju. Isto tako smatram da bi prenošenje razgovora u realnom vremenu otvorilo još jedno nepresušno područje da za predsjednike sudova i za određene dakle važne dužnosti u pravosuđu biramo showmane, biramo ljude koji znaju komunicirati sa javnosti a ne one koji stručno, samostalno, samosvjesno, dakle i odgovorno obnašaju svoju dužnost i obavljaju posao. Također nejasna je i kontradiktorana odredba članka 99, stavka 2. prijedloga zakona kojom je propisano da su svi podaci o imovini sudaca iz članka 98 ovoga zakona javni i da se objavljuju na mrežnoj stranici vijeća ali da ne smiju omogućavati identifikaciju osobe na koju se oni odnose. U ovom dijelu zapravo kada dođete na sudove u kojima imate mali broj sudaca, mali broj kandidata, vrlo lako je povezati imovinu suca sa određenom osobom. Možda u Zagrebu i u nekakvim većim sredinama to i nije slučaj, no međutim dolazim iz Slavonskog Broda i znam dakle da je takva križaljka koja bi se stvarala u javnosti u spajanju imovine i povezivanju osobe i imovine vrlo vjerojatna i vrlo jednostavna za dakle spojiti i učiniti. Kod ocjenjivanja sudaca zapravo kolega Podolnjak je iznio određene činjenice kakva je trenutno situacija, kakva je situacija bila i što u budućnosti trebamo ponuditi kao perspektivu odnosno što bi bilo dobro. Čak i sa jednim dijelom dakle rasprave o ocjenjivanju sudaca mogao bih se složiti, no međutim smatram da je uključivanje ministra ili predsjednika Vrhovnog suda u dakle sustavu ocjenjivanja ili u davanja bilo kakvih smjernica DSV ili nekakvom tijelu koje ocjenjuje dakle rad sudaca, upravo ono miješanje i u rad dakle sudaca i narušavanje njihove neovisnosti u provođenju njihovih dnevnih aktivnosti i obavljanja posla. Prema članku 77. Zakona o sudovima metodologija izrade ocjene sudaca, postoji 5 kriterija u utvrđivanju kvalitete rada sudaca. To su, broj odluka u vrstama predmeta, apsolutnim brojevima i u postotku, poštivanje rokova za donošenje i izradu odluka, sudbina prvostupanjskih odluka u žalbenom postupku, potvrđene, ukinute ili preinačene, dakle presude u apsolutnom broju, u postotku, u odnosu na doneseni broj oduka te koliko je je odluka ukinuti zbog bitnih povreda postupka. Nadalje, sudjelovanje sudaca u oblicima stručnog usavršavanja kao i svi drugi postupci i aktivnosti koje se odnose na sudačku dužnost, isto tako uzimaju se u obzir. Drugi pravni sustavi poput njemačkog ili slovenskog pravosuđa ne ističu broj riješenih sudskih spisa kao kriterij koji je od presudne važnosti za ocjenu suca. Osobno smatram da zanimanje suca nije zanimanje čija bi se kvaliteta mogla ogledati u tome koliko je sudac kvantitativno donio odluka u određenom vremenskom razdoblju. Svi su ljudi različiti pa tako i suci, neki će pod teretom norme brže zaključivati rasprave i donositi presude ali će zato više presuda u drugom stupnju biti preinačeno ili ukinuto dok će drugi suci radije se prikloniti modelu sporijeg rješavanja predmeta ali sa većom vjerojatnošću da će prvostupanjske presude biti potvrđene. Kako je ovo samo jedan od prijedloga zakona koji su dio jedne veće cjeline, vidljivo je i iz nekakve predložene reorganizacije pravosuđa gdje se javljaju žalbeni sudovi drugog stupnja te je bitno možda i ovaj zakon promatrati u cjelini kao dio paketa nekakvog zakona, paketa zakona kojim se želi učiniti dakle nekakva izmjena. Profesionalizacija rada predsjednika vijeća zapravo i njegovih zamjenika na način da im sudačka dužnost miruje te da ostvaruju pravo na plaću u sudu u kojem su imenovani bi bila moguća samo kad bi i predsjednik i zamjenik predsjednika bili suci. Kolega Podolnjak je zapravo rekao kako se protivi tome odnosno nije on samo rekao već je to u zakonskom prijedlogu naznačeno da saborski zastupnici budu članovi DSV-a. Upravo ostaju jedino sveučilišni profesori koji imaju mogućnost biti predsjednici DSV-a, ne znam zašto smatrate da nijedan vaš kolega profesor sa sveučilišnog fakulteta ne uživa takav ugled kod sudaca da bi ga oni podržali u njegovoj odluci da se kandidira za predsjednika DSV-a. Ustav je dao određeno pravo i određene mogućnosti, smatram da zakonom se ta mogućnost ne može zapravo oduzimati. Htio bi dakle na samome kraju svog izlaganja u ime Kluba zastupnika HDZ-a konstatirati da ovakav zakon, prijedlog zakona ne možemo i nećemo podržati, da stojimo uz Ministarstvo pravosuđa pri odluci dakle kod izmjena i dopunama zakona, hvala.
Zahvaljujem kolega Šimić. Prelazimo … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Recite? U ime predlagatelja, izvolite g. Podolnjak.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče Sabora, dozvolite ipak kratko da se očitujem na ovo što ste iznijeli u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Naime, očito postoji spor među nama oko samog sastava DSV-a iako to formalno nije sadržaj ovog zakonskog prijedloga i ne može biti, ne mogu razumjeti vaš stav a pretpostavljam očito stav stranke, da nema ništa sporno u tome da su članovi DSV-a kao jednog samostalnog i neovisnog tijela koje odlučuje o imenovanju, napredovanju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca, osobe koje su dijelovi zakonodavne vlasti, dva saborska zastupnika koji po nikakvoj logici ne bi trebali biti dio DSV-a i doista se istinski pitam koja je ideja bila pri donošenju te ustavne promjene da među tih 11 članova, moraju biti baš 2 iz ovog predstavničkog tijela. Zašto? Da mogu pratiti rasprave DSV-a, da vidi na koji način se odlučuje koji kandidat će proći, koji neće proći, dakle njih je dvoje u odnosu na 9 preostalih članova i doista samo pridonose tome da to tijelo barem malo bude politizirano a ne bi trebalo bit. Bilo bi logičnije da imamo ako je 11 članova, da imamo 7 sudaca kao što je sada i primjerice 4 profesora pravnih znanosti sa 4 pravna fakulteta u RH. I onda bi svaki pravni fakultet recimo dogovorom među pravnim fakultetima mogao predložiti jednog kandidata koji bi mogao proć. Dva zastupnika u tom smislu, jedan iz parlamentarne većine, jedan iz opozicije, po nama ipak u određenoj mjeri doprinose politizaciji i to što smo mi kao što kažete predstavnici građana koji su ovdje izabrani, to je točno ali mi recimo ne možemo biti niti u jednom izvršnom tijelu. Postoji nespojivost naših dužnosti i po meni bismo trebali u potpunosti razdvojiti ulogu zastupnika da ne bude u nekim tijelima koja po prirodi stvari moraju biti neovisna i samostalna i bave se u ovom konkretnom slučaju DSV-om koje se bavi isključivo pitanje sudbenog ogranka dakle, od imenovanja sudaca, napredovanja, odluka o razrješenju ili stegovnoj odgovornosti sudaca, dakle to je trći ogranak, sudbeni ogranak i mi propisujemo zakonom sve što je nužno za rad DSV-a, ali da pritom postoje još dva člana ovog HS-a koji su u tom tijelu i koji u pojedinim situacijama u krajnjoj liniji mogu biti i prevaga pri odlučivanju. Mogu biti i prevaga u odlučivanju i možda je to i zato i razlog što, primjerice vi izrekom odbijate i Vlada da se sjednice DSV-a snimaju i da zapravo javnost ima uvid. Vaše je obrazloženje da bi kandidati bili izloženi nepotrebnom dodatnom stresu tijekom razgovora jer bi mogli biti izneseni i njihovi privatni podaci. Tako piše u obrazloženju Vlade da bi mogli biti i u lošijoj poziciji naspram drugih kandidata, itd. Mogli bi biti izloženi dodatnom stresu. Ali oni se zapravo natječu za jednu javnu dužnosti i to po meni nema nikakve veze sa stresom.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku. Imamo repliku, poštovani kolega Marko Šimić, izvolite.
Uvaženi kolega Podolnjak. Dakle, smatram da ovome pitanju svakako treba dovesti, učiniti jedno posebno promišljanje na razini pravne doktrine i pravne znanosti iz razloga što, ako pogledamo da vlast proizlazi iz naroda, jedini predstavnici naroda, dakle u participaciji u pravosudnoj vlasti, dakle su upravo ti predstavnici HS-a u DSV-u i oko toga sam rekao da nema nikakvih prijepora. Kada pogledate članove koje je HS predložio za članove DSV-a, možete vidjeti da su to pravnici sa određenim iskustvom. Pošto i oba dakle, pošto jedan zastupnik dolazi iz redova pozicije, a drugi iz opozicije, u tome se ogleda i ozbiljnost koga predlažemo u takvo tijelo, s kakvim iskustvom ga tamo predlažemo i tamo dakle šaljemo. I nikako se ne bi složio sa vama da, kažem, da oni jednostavno prate da zastupnici u DSV-u samo prate dakle izbor [[Upadica: Zahvaljujem.]] osoba koje će biti izabrane na dužnost.
Zahvaljujem kolega Šimić. Odgovor, kolega Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem. Ali, poštovani kolega, ostaje do kraja nejasno, ja nisam sporio da ono, kandidate koje predlaže i izabere HS, da nemaju određenu evokaciju, da nisu diplomirani pravnici, da imaju određenu stručnost u tom pogledu. Međutim, ključno je pitanje, što će njih dvoje u tijelu od 11 članova u kojem 7 su iz redova sudaca? Dakle, oni ionako ne mogu presudno utjecati kao njih dvoje, dvoje od 11, međutim u nekim situacijama, rekao sam, mogli bi biti prevaga, a ne bi bilo dobro da budu prevaga kod donošenja odluka jer tada bi, zapravo se stekao dojam da je politika na neki način odlučivala o imenovanju ili napredovanju sudaca, a to ne bi bila dobra percepcija.
Zahvaljujem kolega Podolnjak. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a, kolega Stjepan Čuraj, nije nazočan. Kolega Ivan Pernar, nije nazočan. Kolega Gordan Maras, nije nazočan. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio poštovani kolega Miro Bulj, izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo predsjedavajući. Ovim prijedlogom bi se dobilo ono što se traži od DSV-a. Znači dobila bi se neovisnost i samostalnost toga tijela. Prsti politike su u ovome ... [[Govornik se ne razumije.]] najmanje, najmanje dobro, a i zbog toga danas imamo evo činjenicu da, građani RH najmanje vjeruju pravosuđu, sudstvu, vidimo da je to čisto političko tijelo, DSV jer ja ću ponoviti jednostavnu stvar. Kolega Lacković je dio većine. Bio je u DSV-u i on je tužio kolegu zastupnika, a imenuje suce on, dakle on je jedan od onih koji će glasati tko će biti sudac, on ocjenjuje suce i on je svoga kolegu tužio. Kako će taj sudac presuditi? To je ono, kadija te tuži, kadija te sudi. Ako ikakvo tijelo mora biti apolitično, van politike, to vam je isto, dobro je prof. Podolnjak rekao da smo mi saborski zastupnici, ministri, pomoćnici ministara, tako je u ovome slučaju, ali ovo je pravosuđe. Ovdje se radi o pravosuđu. Ovdje se radi o onome gdje građani moraju vjerovati u pravo, pravda je nedostižna za Hrvatsku. U pravo. Moraju imati nekakvo povjerenje. U nas imaju gospodarstvenici više povjerenja u pravosuđe. Nemaju više građani. Nitko više nema povjerenje. Zbog čega? Evo, zbog ovakvih slučajeva. Sve da i drugačije odluči taj zastupnik, jednostavno nepovjerenje je veliko. Mi moramo, evo, ispred Vlade očekujem, evo, od tajnika da izađe i da kaže sve te reformske koje se hvali HDZ maloprije, reforme koje su proveli, sve reforme koje su napravili, nanijele su štetu. Da ima nešto pohvalno, ja bih pohvalio. Ako spominjemo reforme pravosuđa, evo samo što ste pogasili, vratili ste 10 sudova općinskih, a najbitnijim krajevima gdje su sudovi bili tradicija, gdje su tuđini otvarali za vrijeme Austro-Ugarske, Austrije, sudovi gdje su otvarani, dok je bila ovdje, to ste zatvorili. Povećavanjem ovlasti koje ovdje nudimo, znači to tijelo mora imati velike ovlasti, a li ne smije biti ispolitizirano. Sama poruka našim građanima da su dva saborska zastupnika u tome tijelu je dovoljna. I ne vidim niti jedan razlog, nema razloga, nema razloga, da Vlada to ne podrži i ja očekujem da se obrati ovdje predstavnik Vlade, da demantira bilo na koji način zbog čega moraju biti saborski zastupnici u DSV-u? Preveliko je nepovjerenje ljudi, znači, nije dobra samo poruka, sve da nije tako, nije dobra poruka da budu unutra osobe iz HS. Mi smo zakonodavno tijelo, mi donosimo zakon, Vlada je izvršno tijelo, sud je neovisan, neovisan, to je sasvim drugo, izvršna vlast, sudbena vlast, zakonodavna vlast, a ovdje odjednom se isprepleću zakonodavna vlast i sudbena vlast, predstavnici zakonodavne vlasti u sudbenoj vlasti, pa kršimo u biti eto tu trodiobu vlasti na koju se svi pozivamo, a pozivamo se svi na samostalno i neovisno sudstvo i baš zbog toga samostalnog i neovisnog sudstva kao posebnog dijela vlasti u RH ne bi smio utjecati politika, političari, a ovdje izravno imamo 2 saborska zastupnika u tijelu koje bira suce, ocjenjuje suce, utječe na donošenje odluka. I ovaj prijedlog koji MOST daje da se snimaju te sjednice kada su kandidati koji dolaze tamo pred članove DSV-a je sasvim razumno jel je nepovjerenje i kod prijema kandidata u pravosuđu, u sudstvu. Prema tome, sudbena vlast je najbitnija vlast, povjerenje, mi smo promjenjivi, sudbena vlast mora biti kontinuitet, ona ne smije biti izvor političkog trenutka, bez obzira što se vi pozivate, nas je narod birao, tako ste rekli kolega Šimić, nas je narod birao, da narod nas je birao, al RH ima trodiobu vlasti, nemoguće je da bude saborski zastupnik ministar u istom trenutku. Tako i u ovome slučaju mi ovakvim, ovim prijedlogom jednostavno bi vratili sve na svoje mjesto. Ovdje se radi, znači, o direktnom uplivu politike preko 2 saborska zastupnika u sudbenu vlast. Lako je za ovo šta je kolega Šeks imenovao kuma u predsjednika Ustavnog suda, šta je on to svoje složio u predsjednika kluba, to je manji problem, to svi znamo da je to tako sastavilo, da je to formula po Šeksu. Međutim, ovdje je problem, ovdje je problem šta izravno se mi kao zastupnici, kao zakonodavno tijelo koje narod bira i tribali biti narodni zastupnici, al vi ne želite prihvatit. Lovro Kuščević ne želi prihvatiti niti referendum da narod bar kaže na koji način birat saborske zastupnike ili kako Šeks složi listu il kako narod izabere po prefercionalnim glasovima, čak ni taj dio ne želi, tako da i to je sve pod upitnikon, ali takav je izborni zakon kakav je, pa prema tome smatramo da smo narodni zastupnici. Al da iz ovoga parlamenta netko odlučuje u sudbenom vijeću, pa to je kršenje Ustava, kršenje trodiobe vlasti, ne triba za to biti veliki stručnjak, ne triba veliki stručnjak i nije problem stručnjaka koji kaže da triba biti drugačiji. Zbog čega? Jel žele svoju šapu nad pravosuđem, žele svoju šapu nad pravosuđem, pravosuđe i sudstvo je odvojena vlast, grana vlasti, neovisna o izvršnoj vlasti i neovisna o ovome tijelu i dok tako ne bude u RH vjerujte da ćemo imati još veći demografski pad, još goru gospodarsku sliku i da ćemo jednostavno nećemo imati uopće interes ulagača da ulažu u ovakvoj nekonkurentnoj državi, a isključivo zbog pravosuđa, jedno od vrli je pravosuđe, selektivnost unutar pravosuđa i velikih šapa hrvatske politike tj. za to se zalažete, ovaj prijedlog skida šapu politike sa hrvatskog, sa sudstva, sa DSV-a koji ima utjecaj ogroman, u biti on je što se tiče sudova, sudaca, on je u biti krov, on je onaj koji o svemu odlučuje. Prema tome, ja mislim da bi tribali od ovome razmisliti, da bi tribali biti otvorenu i javnu poruku poslati ljudima zbog nepovjerenja jedno od najviše ministarstava, nešto u šta najviše ne vjeruju i što smatraju izvorom korupcije, izvorom problema jer sporost, tromost i utjecaj politike na pravosuđe, na sudove, to sva istraživanja kažu. Ako je tako onda jednostavno ajmo maknut mi zakonodavno tijelo mi, ne triba to nama Vlada ako ne želi Vlada, Vlada očito želi svoje pipke svagdi imati da bi mogla vršit pritiske na ljude, pa i iz svojih stranaka na ljude da bi ušutili, to oni rade, to je njima u interesu, a ja ću i bit na strani slabijeg osobno bez obzira kakve oni naloge dobijali u Brisalu ili kakve naloge dobijali od svojih, od Šeksa il ne znam koga. Znači, pipke sa pravosuđa maknite, šapa ne smi bit uvaženi tajniče, potpredsjedniče HS, politike na DSV. I o tome mi je žao, evo prof. Podolnjak je to govorio, elaborirao, davao je prijedlog, jednostavno vraća povjerenje naših građana pravosuđu, a mi bi prihvaćanje ovoga prijedloga u biti jasnu poruku poslali našim građanima da jednostavno više politika tj. zakonodavna vlast tj. HS, tj. hrvatski zastupnici više neće imati upliva u DSV-u. Tražite model i mi ga nudimo, ako imate bolji mi ćemo ga prihvatiti, međutim priznajte jednom i shvatite jednom i poslušajte malo narod, otiđite van ovih svjetala, vidjet ćete da je najveće nepovjerenje i najviše su ljudi frustrirani hrvatskim sudovima, pa barem tu deklarativnu poruku, ovo bi čak bila, ovo bi čak bila poruka jasna da HS diže šape utjecaja politike unutar DSV-a. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Svojedobno kolega Bulj, samo da vas podsjetim od 2016. do 2017. vaš kolega iz MOST-a je bio član DSV-a, koliko znam. Zahvaljujem se još jednom predstavniku predlagatelja, gospodinu Robertu Podolnjaku, isto tako i predstavniku Vlade, gospodinu državnom tajniku Josipu Salapiću na sudjelovanju u raspravi. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan, nastavljamo sutra ujutro u 9,30h sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o meteorološkoj hidrološkoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 629. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 18,25 SATI
Prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću, prvo čitanje, P.Z. broj 401. Predlagatelj je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 76 za, 7 suzdržanih i 7 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Prije nego što nastavimo sa radom, samo informacija za sutra, dakle početi ćemo radom u 9,30 i izjasniti ćemo se o amandmanima kojih nema puno koliko sam čuo od kolege Bukarice a glasovanje bi bilo u 10,30 minuta. Tako da, molim vas, dobiti ćete svi naravno informaciju mailom ali evo da kažete kolegama da je glasovanje u 10,30 minuta. Idemo sada na dnevni red. Prva točka: - Konačni prijedlog Zakona o meteorološkoj i hidrološkoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 629; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Molio bih sad predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Mile Horvat, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike. Izvolite.