Hvala lijepa gospodine predsjedniče. S obzirom na posljednja događanja na HRT-u i onome što možemo čitati u medijima, s obzirom na otkaz dvjema novinarkama kako bismo progovorili o ovoj temi tražim u ime kluba HDZ-a stanku. Hvala vam lijepa.
Polako, polako. Sad ima više prijavljeni, sad idemo po redu. Sunčana Glavak, Branko Vukšić, Damir Kajin, Mile Horvat, Goran Beus, Zlatko Tušak, Josip Salapić. 7 klubova. U 12,45 dosta? Je. Nastavljamo u 12,45.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,45 SATI]] Kolegice i kolege vrijeme za stanku je isteklo. Imamo dosta posla pa mu pristupimo. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Sunčana Glavak, izvolite za govornicu.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Počiva li demokracija na slobodi izražavanja? Svi bismo sad odmah odgovorili da. Međutim, uvodi li se na HRT-u kazna po kratkom postupku za verbalni delikt? Glavni ravnatelj HRT-a očito se striktno drži svoje ideje da vrati HRT-u sjaj iz '70-ih i '80-ih kako je to rekao kad je predstavljao svoj program prije nego što je izabran za ravnatelja. Zbog verbalnog delikta dvije žene poslat će na cestu. Jedna je ukazala na propuste činjene u prijenosu inauguracije predsjednice Republike, a druga ih je prema mišljenju Etičkog povjerenstva počinila. Bez obzira na to, oštro osuđujemo najavu otkaza. Smatramo kako Hrvatski sabor mora zauzeti stav oko najavljenih otkaza za samohranu majku dvoje djece, za ženu pred mirovinom jer upravo je saborska većina izabrala Gorana Radmana i dala mu faraonske ovlasti da radi očito što želi. On je potom interne pravilnike i kodekse HRT-a dizajnirao na takav način da kome poželi može dati otkaz što očito i čini. Novinari kao javni djelatnici moraju imati slobodu javnog istupa uz svu pripadajuću odgovornost. U sadašnjoj demokraciji ravnatelja ta sloboda postoji. Poruke koje se šalju ovim otkazima imaju političku težinu u predizbornoj godini. Nećemo zatvarati oči i nećemo reći da tome nije tako. Poruka je to svim djelatnicima – pazite što radite, pazite kako se ponašate, ako se ne libim dati otkaz Elizabeti Gojan i Hloverki Novak-Srzić tada ste svi na vjetrometini. Na Prisavlju je zavladala atmosfera straha. O tome smo govorili prije koji tjedan prigodom Izvješća o radu HRT-a. Neistomišljenici imaju tretman nalik na one koji su imali '80-ih kada je ravnatelj bio visoko pozicionirani čelnik tadašnje partije. Sloboda govora sastavni je dio Opće deklaracije o ljudskim pravima. Da li smo i to zaboravili? Hrvatska je od 180 zemalja 58 po slobodi medija bila prošle godine. Ovakvim činjenjem, ako je ikome stalo sigurno ćemo pasti za nekoliko mjesta. Ako je u demokratskom društvenom kontekstu presudna uloga novinara onda im mora biti omogućeno raspravljati o idejama, mišljenjima, dozvoliti kritički osvrt ne samo prema drugima što moraju činiti i što čine već i prema njima samima unutar svoje struke. Na ovakav način kažnjavati osobe to je kao da kaznite zviždača jer je nekog prokazao. Je li to moralno? Kada se spominje moral oko ove dvije novinarke tada ću ja pitati zašto se nitko nije pozivao na etiku ili kršenje etičkog kodeksa kada je taj isti ravnatelj nanio štetu ugledu HRT-a kada se dokazalo da je bio u sukobu interesa, kada se još uvijek ne zna što je, gdje je i na koji način završio i je li novac od hotela koji je kupio od tadašnje partije? Nikada nismo saznali epilog toga. Dakle, možemo to staviti u jedan i drugi kontekst. Ako govorimo o etici onda ona mora vrijediti za sve. Ako govorimo o etičkom kodeksu onda on mora imati ime i prezime i biti i imati sankcije jednake za sve. Ustav RH kaže, rečenica je vrlo kratka i vrlo jasna: "Zabranjuje se cenzura." Mogli smo pitati šalje li se na ovakav način poruka prvo radite autocenzuru, a onda ću ja razmisliti o vašoj sudbini. Nedopustivo je da se na ovakav način šikanira novinare. Treba im dati da rade, treba im dati da istražuju, da imaju kritički osvrt i da kritički se odnose prema njima samima. Otkaz sigurno nije rješenje. Hvala vam lijepa.
U ime Nezavisnih ljevičara govorit će Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Etika se sasvim sigurno na Prisavlju negdje zagubila i postepeno će nestati uopće taj pojam na Prisavlju. A počeo se gubiti onoga trenutka kada je glavni ravnatelj HRT-a gospodin Goran Radman rekao ako me nađu u sukobu interesa tada ću dati ostavku. Čovjek koji je na tako važnoj poziciji, po meni odmah, kad se izuzmu Sabor i Vlada, odmah iza guvernera HNB-a koji ne drži do svoje riječi tada je upitan i moral i etika. I otada se vidjelo da na HRT-u vrijede neka druga pravila. Gospodin Goran Radman je uveo pravila za sebe i pravila za druge. Da, na HRT-u se pokušava vladati zastrašivanjem. Ne treba tu zaboraviti ni gospođu Krišto koja je isto tako dobila otkaz samo zbog toga da bi ravnatelj pokazao svoje mišiće ništa drugo. Samo zato što je gospođa Krišto s kojom sam svjetlosnim godinama udaljen ideološki i svjetonazorski, ali nije smjela dobiti otkaz zbog toga što je iskazala svoje mišljenje o ravnatelju. I meni se čini da i gospođa Elizabeta Gojan i gospođa Hloverka Novak-Svrzić dobivaju ili će dobiti otkaz kao što je najavljeno samo zbog toga što misle i što izražavaju svoje mišljenje. To je kažnjavanje verbalnog delikta. Ovdje se pozivaju na etički kodeks koji je napisan po modelu Gorana Radmana. Ako se kad su prekršena pravila, kada su se kršila pravila, recimo kad je ustanovljeno da je gospođa Hloverka Novak-Srzić surađivala sa Novom tv kao urednica HRT-a tada je ta istraga pometena pod pod, pod tepih, tada se nije to o tome raspravljalo, sada kada govori e sada joj treba dati otkaz. Protiv sam otkaza. Nisam ni za to da HRT bude socijalna ustanova pa one koji su pred penziju ne mogu dobiti otkaz ako prekrše pravila, trebaju dobiti otkaz, ali njih dvije nisu prekršile pravila i ne smiju dobiti otkaz. Nije problem samo u etici na HRT-u, problem je što se stvara kaos, na Hrvatskoj televiziji se stvara veliki, veliki kaos. Urednička struktura, model ili organizacija je napravljena tako da više ne znate tko je za što kriv. Tu uredničku strukturu, organizaciju je napravio upravo gospodin Goran Radman koji je pomiješao kruške i jabuke. Kao što često ljudi govore, da li je ikad itko iti jedan novinar govorio o programu neke komercijalne televizije kao što novinari HRT-a govore o programu HRT-a ne poznajući razliku između javne televizije i komercijalne televizije. Razlika je drastična i razlika je velika. I novinari HRT-a imaju pravo raspravljati o programu i o onome što se događa na HRT-u. Njihovi akti su zapravo akti protiv slobode govora, akti protiv slobode uopće i akti koji podčinjavaju one koji rade na HRT-u. Nažalost i one poruke koje stižu od novinara, urednika sa HRT-a nisu dobro došle, ali to je čisto jedna kritika koja ne poseže za otkazom, nego kritika da u cilju postizavanja što bolje programa, nažalost počelo je preslagivanje i počeli su se zauzimati pozicije za vlast koja će doći poslije ove vlasti i to je stravično. I ovo što se je dogodilo u vezi sa prijenosom inauguracije je upravo posljedica preslagivanja na HRT-u, kao što sam rekao u zadnjoj raspravi u plavom salonu se već dijele funkcije kako će izgledati HRT kada to preuzme neka druga Vlada, pretpostavlja se desna Vlada. I to je strašno. U tome je najveći krivac upravo ravnatelj HRT-a koji je trebao činiti sve da ostane i ravnatelj kad dođe druga Vlada, da napravi takvu televiziju u kojoj će reći i lijevi i desni to je dobra objektivna televizija.
Hvala lijepa. Vrijeme je završilo. U ime Nezavisnih zastupnika govorit će Damir Kajin. Izvolite.
Gospodo zastupnici, potpredsjedniče da ako je netko govorio da je HRT najbolja hrvatska televizija bez obzira na sve sporove sa njom, onda sam to govorio ja. Ali glede ovog slučaja ja mogu samo jednu stvar reći, ne staljinizmu pa ni na HRT-u. Ja imam dojam da je na djelu otprilike politika za jednog mog, e mora otići i jedan vaš. Zašto uopće otkaz gospođi Gojan odnosno zašto otkaz gospođi Hloverci? Pa radni spor, pa to smo svi svjesni u ovoj zemlji dobiti će i jedna, dobit će i druga. I ja sumnjam da u tom radnom sporu HRT može uspjeti. Gospođa Hloverka je možda svojedobno protežirala HDZ, ali je bila isto tako treba reći maksimalno tolerantna i do tzv. lijevih urednika. I to gospođi Hlovorki ne može nitko osporiti. Izgleda da se vodila jednom politikom profesionalizma jer je uzimala uz sebe i davala povjerenje usuđujem se reći, ili šansu onima najboljima za koje je ona smatrala da to jeste. I bila je jedna od najmarkantnijih voditeljica na HRT-u. Svidjela se ona to nama ili ne, meni ili vama posve svejedno. HRT je i u ovom izborima predsjedničkim recimo bila izričito naklonjena bivšem predsjedniku i to opet nikoga nije smetalo. Pa onda si čovjek postavlja pitanje zašto smjene? Zbog tobožnje, ne znam zbog tobožnjih nekih televizijskih propusta ovdje gospođe Gojan prilikom inauguracije. Ja moram čak i priznati da tu inauguraciju nisam ni gledao. Bio bih sretniji da naši predsjednici, predsjednik države, predsjednik Vlade ne rade ovu farsu oko vlastitog sastajanja, to jednostavno što se događa u ovoj zemlji nije fer prema građanima ove zemlje. Njihovo je da surađuju, ne da jedan drugome podmeću. Oni se ponašao kao da su predsjednici zaraćenih strana a ne RH.
Pa kud ste vi s televizije otišli na odnos premijera i predsjednice? Pa nećemo sad baš o svemu. Ako niste gledali prijenos, govorite o tome, ali nemojte skretati s teme.
Da ali pratim ovo i samo jednostavno pokušavam prenijeti atmosferu [[Upadica: Ma znam ali nije Sabor mjesto gdje se bez reda govori o bilo čemu.]] događaj, doživljaje naših građana. I još samo 2, 3 rečenice. Hrvatska radiotelevizija je prevažna institucija da bi je itko privatizirao. Da bi se itko tom televizijom naprosto poigravao. Na to nema prava niti gospodin Radman. Ovo što se dešava usuđujem se reći da je dva koraka nazad od onoga što je bilo i tamo koncem '80.-tih godina. Čak je to možda i ispod standarda onih kasnih '90.-tih godina. I u pravu je gospodin Vukšić koji kaže da zbog suradnje sa TV Novom gospođa Hloverka ma ne da je trebala napustiti televiziju nego trebala je biti izbačena sa televizije. Ali ovo što se danas dešava to je naprosto jedan kaos kojega se ne može dopustiti. Zašto? Zato jer ovakve poruke samo produciraju jedan strah među zaposlenicima a to je najgore poglavito u kontekstu činjenice da je ovo izborna godina. Jednom riječju ako ne budete skloni nama e onda ćemo vas ušutkati. E to i takva politika se ne može voditi pa ni na pod navodnicima "Radmanovoj Hrvatskoj radioteleviziji.".
U ime kluba SDSS-a govoriti će poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Najava o mjeri otkaza ugovora o radu za dvije novinarske Hrvatske radiotelevizije u ovom slučaju gospođe Novak Srzić i gospođe Gojan nemaju nikakvog uporišta u profesionalnim, odnosno zakonskim kriterijima po kojima bi ravnatelj imao osnovu da to uradi. I iz tog razloga smo mi kao zastupnice i zastupnici u Saboru dužni upozoriti ravnatelja i ravnateljstvo da se upušta u mjeru kojom će se ograničiti sloboda govora i sloboda komentara na Hrvatskom radiju i Hrvatskoj televiziji. I to je opasno, to je suprotno onome zbog čega Hrvatska radiotelevizija postoji i to je suprotno programskim obavezama za koje je odgovoran i ovaj Sabor. I naša zadaća je da upozorimo javnost i da upozorimo ravnatelja i ravnateljstvo da takvu odluku neutemeljenu i neopravdanu u ovom slučaju ne može i ne smije donositi. Nažalost ta odluka ima svoju prethodnicu a to je odluka programskog vijeća koja je također podlegla određenoj vrsti kritika koje su se čule prema jednoj od ovih novinarki a to je gospođa Gojan i koja je velikom većinom članova programskog vijeća donijela vrlo negativnu i nepotrebnu odluku kada je po srijedi gospođa Gojan i kada je po srijedi rad novinara odnosno novinarke u određenim okolnostima. Nažalost svega dvojica onih koji su izabrani u programsko vijeće su bili protiv takvoga pristupa jer je taj pristup također bio utemeljen u kampanji. A kampanja je krenula izvan HRT-a pa se prenijela u HRT a u njima su sudjelovali i neki koji su danas trebali biti žrtve. Dakle oni koji čekajući buduću vlast su krenuli u pripremu terena za buduću vlast. I sada umjesto da ravnatelj upozori u internim pravilima kako se postupa u takvim okolnostima i kako novinari trebaju obnašati svoju funkciju on se uhvati kriterija idemo oboje. Time se naravno, time neće postići ono što hoće a time će samo nastradati sloboda koju novinari moraju imati i koju je on dužan braniti. A mi smo također dužni braniti slobodu novinara na Hrvatskoj radioteleviziji kao i bilo gdje drugdje a istovremeno upozoriti svaka stranka ovdje i oni koji su na vlasti i one koji su u opoziciji a mogu biti na vlasti da kampanje ili pripremne kampanje u iščekivanju tko će doći na vlast i organiziranje po hodnicima sada ćete vidjeti kada sutra naši dođu na vlast, tu vrstu prijetnje je apsolutno nedopustiva za bilo koju vrstu profesionalnog kolektiva, apsolutno nedopustiva. I bez obzira na tu vrstu saznanja koju imamo a u kojima su sudjelovali neki od ovih aktera o kojima danas raspravljamo klub SDSS-a se protiv tome da se daljnji postupak otkaza nastavi i tražimo od ravnatelja i od ravnateljstva da obustavi taj postupak i spriječi mjeru ograničavanja slobode govora a postoje zato drugi način u skladu sa ovlastima ravnateljstva, u skladu sa unutrašnjim propisima kako se osigurava profesionalna komunikacija unutar kuće. Ali kada smo već ovdje u Saboru onda zbog interesa, naših interesa, interesa Sabora jako je važno istači da stranke trebaju poslati jasnu poruku da nitko ne smije voditi nikakvu kampanju unutar kuće nego se mora voditi kampanja za profesionalnost.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a govorit će poštovani Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mi u klubu HNS-a Liberalnih demokrata ne kanimo ničim umanjiti pravo glavnog ravnatelja HRT-a da provodi propise koji su na snazi, koji su doneseni, koji su legalni, legitimni, osobito u procesu restrukturiranja te kuće što je javno zadana zadaća Ravnateljstvu HRT-a. Međutim, kao i u slučaju kada se u restrukturiranje krenulo sužavanjem prostora za kreiranjem programa sa regionalne razine, a ne uštedama i reorganizacijom mastodontskog dijela HRT-a koji čine nekreativci, tako i u ovom konkretnom slučaju smatramo da je prijetnja otkazom odnosno najavljeni otkaz dvjema novinarkama, urednicama, dakle onima koje stvaraju, koje kreativno stvaraju program kao core biznis HRT-a, luksuz koji si HRT ne može dopustiti. U ovo vrijeme kada mjerila za to tko radi odnosno tko ostaje na poslu, trebaju biti tko radi i tko se zalaže na poslu, uvoditi kažnjavanje nečijeg slobodnog mišljenja kao novi kriterij i to za osobe koje ispunjavaju, sviđalo se jednom ili drugom dijelu publike ili ne, sve kriterije oko norme stvaranja novinskih formi, emisija, koje stvaraju najgledanije emisije u odnosu na konkurenciju, krajnje je nerazumljivo i nedopustivo. Imamo situaciju da u informativnom programu odnosno u čuvenom IMS-u jedan dio ljudi nije htio raditi na konceptu novoga dnevnika i da taj cijeli koncept ovisi zapravo o suradnicima sa strane. Kako je moguće da postoje ljudi koji su plaćeni za taj posao, koji nonšalantno i bez ikakvih problema odbijaju raditi, a oni koji rade, koji žele raditi dobivaju otkaz. To u normalnim poslovnim sustavima ne može i ne smije biti. Dakle u tome smislu smatramo da ako je i došlo do kršenja internih pravila pa i etičkog kodeksa, postoji sigurno čitav niz drugih, blažih mjera koje se moglo izreći od ove koja je drakonska, drastična i u 21. stoljeću definitivno neprihvatljiva jer i u posljednjim dekadama rigidnoga komunizma vladalo je nepisano pravilo da političke suparnike mičete iz politike, ali se ne usuđujete uzimati im kruh iz ruku. Taj minimum poštovanja ljudskog dostojanstva nije se ni tada kršio, nije u redu da se krši i danas. Hvala lijepo.
U ime Hrvatskih laburista govorit će kolega Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Jasno, kad je u pitanju HRT onda u ovom Saboru treba progovoriti, pogotovo kada je u pitanju namjera dati otkaz dvjema novinarkama zbog toga kako je procurilo u javnost jel su sa svojim izjavama napravile štetu HRT-u. Da li i sa ovim potezom ravnatelja gospodina Radmana ne radi se šteta HRT-u? Ja mislim da da, jer HRT nije samo televizija ravnatelja da on može tako postupati, a iza toga posljedice mogu biti itekako velike, a to je pitanje uvođenja straha, a kad postoji strah onda postoji i greške u profesionalnom radu, a kad postoje greške onda i ugled takve javne kuće itekako može se srozati. Na kraju, HRT je javna ustanova. O pojedinim komentarima, pojedinim nastupima novinara javnost daje svoj sud. Nisam gledao inauguraciju i ne mogu biti sudac unutar toga što je izrečeno, ali kada je u pitanju ovakav način davanja otkaza da bi se stekla nekakva ravnoteža između toga i rekli e sad evo 1:1, dobit će ovaj otkaz, to je jasno poruka uvođenja straha. Kao Hrvatski laburisti protiv toga smo bili i bit ćemo uvijek i izjave koje su i ovdje u ovom Hrvatskom saboru bile davane na način s metlom će se neki pomesti jer mislimo da novinari na HRT-u moraju profesionalno raditi svoj dio posla. Jasno da i kao profesionalci mogu ponekad i pogriješiti i može im se potkrasti greška, ali ako je ona učestala i ako je ona česta onda jasno znade se postupak koji treba iza toga slijediti. Zato poručujemo ravnatelju HRT-a da je najbolje da svoju namjeru koju je poslao sindikatima da se očituju oko davanja otkaza povuče, povuče u interesu novinarstva, neovisnog novinarstva, tako da javnu riječ oko nečega novinari itekako smiju poručiti i smiju reći, a pitanje štete HRT-u će upravo biti u tome ako ove dvije novinarke dobiju otkaz. Hvala.
Posljednji klub je klub HDSSB-a i gospodin Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici. Radi se o javnom servisu građana RH i onih koji redovito svaki mjesec moraju plaćati pretplatu za funkcioniranje i rad televizije, dok za razliku od drugih televizija koje su taj isti dan prenosile svečanu inauguraciju predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović. Nismo se susreli sa takvim neprofesionalizmom i sa bilo čijim pravom da svoj osobni stav ističe javno na javnom servisu. Svatko od nas, svatko od zaposlenika Hrvatske radiotelevizije, političkih stranaka trebao je svoj osobni stav dati na izborima glasujući za jednog kandidata ili drugoga. To je svačije ustavno i demokratsko pravo i u to nije trebao nitko ulaziti. Ne bih rekao da se radi o preslagivanju kadrova na Hrvatskoj radioteleviziji. Više bih si dao slobode reći da se radi o cipelarenju ljudi koji misle drugačije, koji ne podržavaju trenutnu politiku ravnatelja Hrvatske radiotelevizije, niti si daju za pravo da ih netko gazi na temelju profesionalnoga posla koji rade. Također ću si dati za pravo da gospođa Hloverka Novak-Srzić je profesionalac i da je svoj posao do sada radila dobro. Netko se ne mora složiti sa mnom, netko može. Također i gospođa Gojan. Ona je program inauguracije vodila tako da je svoj osobni, pristrani stav dala si je za pravo da to može reći na javnoj televiziji. To si kao profesionalac koji ima dugo godina staža na televiziji nije smjela dozvoliti, no ona si je to dozvolila. Rekao bih da je to odgovornost urednika koji je slagao ekipu koja će taj dan voditi svečanu prisegu predsjednice. Jer kako god tko mislio predsjednicu su izabrali hrvatski građani, hrvatski narod, imaju za pravo imati svoje pravo da izaberu koga hoće, a televizija je taj svečani dan trebala prenositi na način da svi dobiju vjerodostojnu informaciju. To je ipak dana kada svi mi koji ovdje sjedimo i svi koji ćemo sutra raditi trebamo priznati legitimno izborno pravo a to je izbor predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović za predsjednicu RH. I da se mi sad ne bismo sveli ovdje u Hrvatskom saboru kao odvjetnici bilo gospođe Novak Srzić, bilo gospođe Elizabete Gojan mislim da mi imamo drugi mehanizam, a to je mehanizam da onoga koji si daje ovako za pravo da Hrvatska televizija bude jukebox nečijih želja, pa da si može dozvoliti od danas do sutra da rade što hoće i da se na bilo čijoj životnoj sudbini iživljava jedan ravnatelj televizije. Mi ga trebamo razriješiti dužnosti i dati za pravo nekome drugome da Hrvatskom radiotelevizijom, servisom građana RH koji moraju plaćati pretplate, neki su pod teškim ovrhama jer od siromaštva ne mogu ni to platiti, a nemaju što drugo raditi nego sjediti u svojim kućama i gledati televiziju. Mi smo to tijelo koje je gospodina Radmana izabralo i mi smo to isto tijelo koje ne da njega trebamo pozivati da on povuče otkaze koje je poslao sindikatu na očitovanje, nego da ga razriješimo te dužnosti i da damo za pravo nekom drugome da u ovome vremenu vodi Hrvatsku televiziju na načelima nepristranosti i profesionalizma. Što će biti poslije izbora, koja će Vlada slagati televiziju, koja će Vlada dati potporu ovome ili onome to bi trebalo biti manje važno. Više je važno da nečije životne sudbine ovise o nečijoj samovolji. Ako je netko i u težim trenucima ostajao raditi svoj posao, a svi ti novinari imaju svoje obitelji i često su gaženi od ovih ili onih struktura što ne smiju misliti svojom glavom kako žele, a imaju i oni šta reći itekako jer su se školovali i pripremali za ovo što rade. Ne smijemo si dozvoliti taj luksuz da danas sve ovo završi na stankama od 5 minuta gdje ćemo se svi čuditi tome da si netko može dozvoliti i dati otkaz dvjema profesionalkama na Hrvatskoj radioteleviziji sa više ili manje osobnog aspekta prema jednoj ili drugoj, to je sad stvar osobne dakle volje. Ali ono što ne smijemo dozvoliti kolegice i kolege zastupnici, mi smo ti koji te ljude biramo. Ovo je Hrvatski sabor, najviše tijelo vlasti, predstavničko tijelo građana i Republike Hrvatske. Ti isti građani moraju plaćati za razliku od drugih televizija koje imaju bolje možda programe i od ove pretplatu svaki mjesec, pod ovrhama su, spore se sa tom istom televizijom. Mi nakon ovoga ne trebamo pričati ovdje prazne priče, nego pokrenuti mehanizam smjene gospodina Radmana a onda će sve ostalo doći samo po sebi. Svi trebaju raditi svoj posao slobodno u ovoj državi za koji se ti isti nisu borili i ti isti nemaju za pravo tako šamarati ljude i cipelariti na način ako netko izražava svoju osobnu volju. Nadam se da ovo neće ostati samo na dobrim riječima, nego nekad sa dobrih riječi treba krenuti na konkretna djela. Hvala lijepo.
Zahvaljujem.
Kolegice i kolege, želim vam dobar dan i nastavljamo sa radom. Raspravit ćemo - Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droge u Republici Hrvatskoj za 2013. godinu Izvješće je dostavila Vlada RH. Raspravu su proveli Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku i Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja izvješće će obrazložiti zamjenik ministra zdravlja, gospodin Marijan Cesarik.
Hvala vam lijepo. Dakle, ja vas sve srdačno pozdravljam, zahvaljujem se i evo kao što je već u uvodu rečeno danas ćemo govoriti o Nacrtu izvješća o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga za 2013. godinu. Dakle, to je jedna od redovitih izvješća. Danas je na redu Izvješće za 2013. godinu. Izvješće sadržava objedinjene podatke za 2013. godinu, te sveobuhvatno i detaljno prikazuje stanje zlouporabe droga u RH. Izvješće također sadržava epidemiološke podatke o vezanom za zlouporabe droga, te pregled aktivnosti koje su na području suzbijanja zlouporaba droga, prevencije, liječenje ovisnosti provela mjerodavna ministarstva, odnosno tijela, županije, udruge i terapijske zajednice tijekom 2013. godine. Prema prikazanim podacima vidljivo je da su sva resorna ministarstva aktivno provodila mjere nacionalne strategije i akcijskog plana, te da su se uz postojeće, ali ne uvijek i dostatne resurse postigli zadovoljavajući rezultati osobito u osnaživanju partnerske suradnje među svim nositeljima mjera. Značajni koraci poduzeti su u cilju smanjenja pojavnosti zlouporabe droga i ovisnosti o drogama kroz integrativni pristup, a pristupilo se i razvijanju novih koncepata prevencije ovisnosti i dostupnosti programa tretmana bolesti i ovisnosti. Ukupni specificirani javni rashodi po skupinama aktivnosti u području suzbijanja zlouporaba droga u državnom i županijskim proračunima, te financijskim planovima javnih tijela i organizacija civilnog društva u 2013. godini iznosili su 117 milijuna 917521 kunu što u uspredbi sa prethodnom godinom predstavlja smanjenje za 5,2%. Kada navedeni iznos raspodijelimo po programskim aktivnostima možemo zaključiti da je 63% utrošeno po aktivnostima tretmana, 26, sedam posto na programe prevencije, te na programe smanjenje šteta 6,3% odnosno 3,2% na socijalnu reintegraciju i 0,2% na kazneno-represivni sustav. U 2013. godini ukupno je u zdravstvenom sustavu liječeno 7858 osoba što je neznatno, dakle za svega 3 osobe više nego za raniju godinu kada ih je liječeno 7855. Udio opijatskih ovisnika u ukupnom broju liječenih sličan je kao i prijašnjih godina i iznosi 80,4%, odnosno 6315 osoba. Udio ne opijatskih ovisnika je 19,6% ili 1543 osobe. Prema glavnom sredstvu kod opijatskih ovisnika prevladava ovisnost o heroinu što iznosi oko 6029 osoba ili 95,5% svih opijatskih ovisnika, dok kod ne opijatskih ovisnika prevladava ovisnost o kanabisu. Njih 1047 osoba, odnosno 67,8%. Epidemiološki podaci pokazuju na to da je broj osoba u tretmanu u sastavu zdravstva relativno stabilan. U 2013. godini prijavljeno je 2683 kaznena djela, dok je 2012. godine prijavljeno 7295 kaznenih djela iz članka 173. starog Kaznenog zakona. Ali ako se izuzme stavak 1. posjedovanje koje je u 2013. više nije obuhvaćeno odredbama kaznenog prava dolazi se do 2106 kaznenih djela zlouporaba droga što znači porast za 27,4%. U 2013. godini za počinjenje prekršaja iz Zakona o suzbijanju zlouporabe droga zabilježena su 5663 prekršaja što je 112,6% više nego 2012. godine kada ih je zabilježeno 2594. U 2013. godini ukupan broj zapljena droga nastavlja rasti. Ukupno su ostvarene 7073 zapljene svih vrsta droga, odnosno za 10,8 u odnosu na prethodnu godinu. Značajni dio aktivnosti bio je usmjeren na organiziranje različitih edukacija s ciljem podizanja razine znanja subjekta uključenih u provedbu programa o novim trendovima na području suzbijanja zlouporabe droga, ali i radi osiguranja kvalitete programa prevencije i tretmana sukladno EU standardima. Značajan iskorak učinjen je u prihvaćanju strateškog promišljanja i pristupa u kreiranju odgovora na problem ovisnosti. Provedeno je, ili je u tijeku provedba, nekoliko značajnih projekata među kojima je važno istaknuti donošenje standardiziranih smjernica za područje tretmana, prihvaćanje koncepta standarda kvalitete kao i kriterija financiranja programa i projekta koje provode udruge te pružanju ciljanih edukacija za mrežu profesionalaca i stručnjaka. Također s ciljem kreiranja i provedbe politike o drogama koja se temelji na znanstveno utemeljenim dokazima provedena su brojna istraživanja. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku izvješće će podnijeti predsjednik odbora kolega Željko Jovanović.
Hvala lijepo gospođo predsjedavajuća, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku na 53. sjednici odbora razmatrao je Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporaba droga u RH za 2013. godinu i raspravljao ga je sukladno članku 85. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Članovi odbora u raspravi su ocijenili da izvješće na sveobuhvatan i detaljan način prikazuje objedinjenje epidemiološke podatke o osobama liječenim zbog zlouporabe droga te analizu stanja i pregled aktivnosti. Pohvaljeno je donošenje standardiziranih smjernica za područje tretmana te naglašena važnost prevencije, integrativni pristup i koordinacija resornih ministarstava, postojećih resursa i nositelja mjera u cjelokupnom sustavu suzbijanja zlouporabe droga. Istaknuta je pojava novih trendova i konzumacije novih psihoaktivnih tvari čije tržište karakterizira visoka dinamika porasta. S tim u vezi naglašena je nužnost definiranja pojma novih droga zbog čega je u tijeku izrada izmjena i dopuna Zakona o suzbijanju zlouporabe droga i korekcija smjernica za farmakoterapiju opijatskih ovisnika. Negativni zdravstveni rizici i posljedice koje prate konzumaciju novih droga nameću potrebu i odgovornost struke da prilagodi preventivne i edukativne aktivnosti i tretmane novoj vrsti ovisnosti posebice među mladima školske dobi. Kao doprinos tome prepoznata je uloga zdravstvenog odgoja u školama i ojačana koordinacija resornih ministarstava od čega se u idućem razdoblju očekuju pozitivni rezultati i mišljenja članova odbora. Nakon rasprave članovi odbora jednoglasno su odlučili predložiti Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u RH za 2013. godinu. Hvala.
Želi li predstavnik Odbora za obitelj, mlade i sport? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi gospodine Cesarik sa svojom suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Evo ja se u potpunosti slažem sa onim prvim rečenicama koje je moj prethodnik izgovorio. Evo, u nečemu se slažemo. Ovo nije samo izvještaj, ovo je mala studija. Zapravo ne mala studija, ovo treba kad se čita pomno čitati, niz podataka koje treba uspoređivati, 251 stranica čini mi se da je teksta. Uz to da još imate dodatnih uputstava što treba pročitati da biste razumjeli problematiku. Naravno da to zastupnici, naročito u malom klubu, ako rade više da je vrlo teško savladati svu tu materiju. Sve pohvale o samom izvještaju i sam izvještaj kao izvještaj klub će sasvim sigurno podržati jer mislimo da pod tim analizama koje su napravljene u samom izvješću izvršna tijela i na razini države i na razini lokalne samouprave mogu poduzeti određene korake i mogu napraviti pomake. Sad je pitanje koliko zapravo mi jesmo efikasni u suzbijanju droga? Ako nema društva u svemu odlučuje to znamo politika ili kada je u pitanju ovaj sustav, ne samo u Hrvatskoj nego i inače globalno, tada o svemu odlučuju centri moći. To ispiranje mozga da sve što je društveno ne valja i da sve treba staviti u centre moći je počelo odavno, prvi su ga primijenili Amerikanci, učili su od KGB-a, postoji niz studija o tome. Mislim da je sad bespredmetno o tome razgovarati, ući u suštinu samu. Međutim, neki pokazatelji govore o tome da smo mi na rubu da padnemo na dno i da ovo nije dno što se tiče društvenosti i što se tiče utjecaja okoline ili ne utjecaja okoline na mlade ljude. U vrijeme, ja se ne stidim toga reći, kad sam bio omladinac, kad sam bio tinejdžer, mi od slobodnih aktivnosti, od aktivnosti nismo znali kud bi sve mogli ići. Od sportskih aktivnosti, klubova, natjecanja u znanju. Jer danas da kažete nekome od mladih da se natječe u znanju, da se samoorganiziraju. Ali to nisu oni krivi, to smo krivi mi. Znači mi kad smo prihvatili neoliberalni kapitalizam višestranačje mi smo prihvatili ono sve što je najgore, nismo uzeli, neki dan smo raspravljali o tome nismo uzeli ono što je bilo dobro u prošlom sustavu i prepustili smo mlade samima sebi. Sad ću vam samo neke podatke. Ovdje je zamjenik ministra govorio o tome … /Govorniku zvoni mobitel./… Ovo mi se prvi puta dogodilo, ja se ispričavam. Znači samo neke podatke, i to u jednom kraju u kojem sam odrastao, znači koji je najbliže zapadu, koji ima i u vrijeme komunizma je najviše primao sa zapada onog dobrog što je bilo, recimo u tom kraju, a to je Međimurje, bila prva samoposluga u bivšoj Jugoslaviji, puno privatnika je bila, znači privatna inicijativa se dopuštala u ono vrijeme. Ja znam da su i šefovi partija krstili svoju djecu. Znači Međimurje jeste bilo to koje je mislim uz Istru su i najduže bili opozicijski u vrijeme 90.tih godina. Međutim, istraživanje koje je navedeno u ovom, kako što sam rekao u ovoj studiji je zabrinjavajuće. U Međimurju u 7. i 8. razredima osnovnih škola, znači 7. i 8. razred 5,6% dječaka puši i 3,6% djevojčica. Nije tako alarmantno, ali već 2. razred srednje škole pušača mladića je gotovo 36%, a djevojčica 40, to je 2. razred srednje škole. U vrijeme kad sam ja polazio srednju školu ili osnovnu školu kad je netko pušio u 7. ili 8. razredu, ili 1. razredu srednje škole to su bili uglavnom ponavljači, oni problematični dečki koji su pušili, eto. Više puta mjesečno ili češće pije u 2. razredu srednje škole skoro 62% mladića i 50% djevojaka, u 2. razredu srednje škole sa 16, 17 godina. U posljednjih mjesec dana kad je istraživanje bilo napravljeno bilo je pijano u mjesec dan više puta 42,5% mladića i svaka treća djevojka. Inhalacijska sredstva udiše, to su ona sredstva ljepilo i ostala sredstva ona najjeftinija 15% djece. Ti podaci su alarmantni. Upravo su alarmantni zbog toga što je danas nemoguće što se kad smo raspravljali neki dan o tome treba li civilna kontrola policije, oni koji su u civilnoj kontroli trebaju biti plaćeni, mi bismo sve nećemo platiti valjda djecu da se učlanjuju u klubove, a ovdje se inzistira u Saboru da sve što je društveni rad treba platiti što je vrlo krivo, što je krivo. Ja sam navodio, naveo sam primjer sveučilišnog profesora, da je bilo nekad profesorima, radnicima, odvjetnicima čast biti u nekim komisijama i čast i društvena obveza. Danas ako se to ne plati, uveli smo takav sustav da sve treba biti plaćeno, jer ako nije plaćeno kažu nije cijenjeno. Pogazili smo sve kriterije, pogazili smo morale. Što se tiče pijenja alkohola, znate da je Hrvatska kad su neki ekonomski pokazatelji, pa i društveni pokazatelji o efikasnosti sudstva da smo na samom dnu ljestvice, e ovdje smo okrenuli tu ljestvicu i tu smo pri samome vrhu, u pijenju piva samo među prvih 10 država u svijetu s tim da Europljani su prvih 10, na prvim mjestima. Česi prvi, Rusi su u pijenju alkohola na 3, 4 mjestu, mi se dobro držimo i možemo popiti dosta i ne vidim da sve ove mjere koje se poduzimaju da daju efikasne rezultate. Sve ovo što je, sav novac koji je izdvojen a nije puno izdvojeno, 2 ili 3 milijuna kuna je manje izdvojeno u 2013. godini u odnosu na 2012., sasvim sigurno nije dovoljno i da se to peterostruku poveća ne bi bilo dovoljno ako se ne uključi cjelokupno društvo. Ako ne promijenimo stav prema slobodnim aktivnostima, prema društvu, prema društvenosti, prema obavezama mladih i starih neće biti napravljeno bez obzira kako dobre bile strategije i kako se trudile neke institucije pomoći onima koji su zaglibili u drogu. A naše društvo je tolerantno postalo i prema kriminalu, i prema konzumaciji alkohola, i prema konzumaciji druga, tolerantno. Znači neću ponavljati ove podatke koje je pomoćnik ministra, zamjenik ministra izrekao ovdje, jer podataka je stvarno jako puno, preporučujem zastupnicima da pročitaju i ako me netko pita imam li odgovor na postavljana pitanja koja nema u bukvalnom smislu u samoj studiji koja nam je podastrta nemam na to, ali mislim da je stvar u tome da kako cjelokupno društvo da moramo mijenjati praksu koju imamo dosada a to je da smo napustili sve ono što je vrijedilo i da smo prepustili mlade da se druže jedino u kafićima. I danas se kaže da je lakše doći do droge nego do bilo čega, lakše je doći do droge nego kupiti recimo gumicu za brisanje olovke zbog toga što imate dućan ne znam u centru grada dva tri dućani koji to prodaju, a u svakom kafiću možete nabaviti drogu. Prema tome, ovo je pošast s kojim se ne mogu samo institucije države baviti, treba se baviti cjelokupno društvo, ne može se samo zdravstveni sustav, ne može se samo obrazovani sustav baviti time nego svi mi i treba mijenjati logiku djelovanja društva i poticati društvenost i ne ići u čistu profesionalizaciju kao što to radimo. Hvala lijepo.
Branko Hrg replika.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, govorili ste o efikasnosti u suzbijanju droge i ulozi politike u tom djelu, i ja sam primijetio u ovom djelu istraživanja baš kad ste spominjali Međimursku županiju kaže se da je zamjetan porast popularnosti korištenja marihuane. Istovremeno vidimo da je 1102 kilograma čini mi se konoplje uništeno u 2013. godini i točno je zamjetan je i porast zanimanja za nove droge. Ali ja sad ustvari slušajući vas i vama i sebi postavljam pitanja a i svima nama u onom dijelu uloge politike. Koja je to poruka iz ove sabornice, koja je to politička poruka ako imamo statističke podatke da se popularnost marihuane povećava? Koja je poruka od onih koji kažu da treba legalizirati lake droge? Da li je to dobra poruka, da li ta poruka neće još više povećati popularnost i da li takve poruke u krajnjem slučaju već nisu povećale popularnost u konzumiranju lakih droga? Ja mislim da da i da to nisu dobre poruke jer ako šaljemo takve poruke sigurno ćemo ići u pravcu da nam još više mladih ljudi bude uključeno u ove programe i da onda nećemo govoriti o prevenciji nego ćemo govoriti o tome kako to spriječiti i kako to sanirati.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Hrg, ovi statistički podaci koji govore o tome da je, sudovi su imali puno manje posla u kaznenim postupcima, više u prekršajnim zbog toga što su lake droge nisu legalizirane nego dekriminalizirana je uporaba, znači droga, lakih droga, konzumiranje lakih droga. Međutim, mene više zabrinjava jedan podatak a to je koliko je zaplijenjeno droga na teritoriju Republike Hrvatske. I nedam se zavesti onim show programima kada kaže evo 300kg ovog smo zaplijenili, 200kg onog, mislim da sve skupa treba nas zabrinjavati jer Hrvatska je u tzv. balkanskoj ruti, ona je tranzitna zemlja i kroz Hrvatsku se šverca droga za druge europske zemlje i mi smo premalo tržište za prave, velike dilere droge. I ono koliko se zapljeni droge u Hrvatskoj, sasvim sigurno razgovarao sam i sa nekim stručnjacima koji se bave drogom da je to premalo. Morate znati da nema niti u jednoj državi ozbiljnog šverca drogom, da nema niti tranzita droge u koji nije upetljana i policija, u koje nisu upetljane i službe. To je u svakoj zemlji, to nije Hrvatska izuzetak da nema ljudi koji žmire na graničnim prijelazima da nema onog odnosa lako ćemo prema švercu droge i prema tome, prema činjenici da se droga može nabaviti u svakom kafiću. Ja ne znam kada su zadnji puta bile racije, nisam za racije ali kada su bile racije gdje je recimo, bi se našlo one kafiće u kojima se nesmetano dila droga. To su daleko veći problemi od dekriminalizacije, konzumacije lakih droga po meni.
Ana Komparić Devčić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega rekli ste da je ovo društvo postalo tolerantno na alkohol, na drogu, na kriminal. Pa ako se sjetimo lani kada je bilo svjetsko prvenstvo u nogometu uz sport najviše se reklamirao alkohol. Dakle mi sport povezujemo da je normalno dakle baviti se sportom i ujedno konzumirati alkohol. Gledati sport, konzumirati alkohol. Ja neću ovdje spomenuti ali svi znate koja su se alkoholna pića intenzivno reklamirala na televiziji i naši mladi koju poruku mogu shvatiti? Da je konzumacija pive sasvim nešto normalno ukoliko mi gledamo sport ili se bavimo sport. Dakle poslije treninga popijte pivu i sasvim je to normalno i to je u redu. Eto, kaže kolega Kajin da je to uredu. Pa dobro, ja mislim da to nije u redu, pogotovo ako to čine djeca od 14, 15, 16 godina i mislim da to nije u redu i neće se složiti s vama i mislim da bi takve reklame trebalo oprostite zabraniti na televiziji. To je moje mišljenje. Rekli ste da klubovi, mislili ste vjerojatno i na sportske klubove a i na druge klubove u smislu koji se bave djecom, a ja ću vam reći da su oni postali teret jedinica lokalne samouprave i teret ovog društva. Ja vodim jedan klub i mogu vam reći da je strašno teško doći do sredstava kada su u pitanju amaterski klubovi zato što vam danas poduzetnici pitaju gdje je tu moja korist. Dakle mi smo izgubili onaj društveno korisni rad, otuđili smo se, prepustili smo, društvo svatko gleda samo sebe. A ono što je najvažnije naše školstvo je izgubilo odgojnu komponentu i tu počinje i završava sva priča, sve je prepušteno roditeljima. Roditelji danas ganjaju, neću reći karijere, jednostavno preživljavanje da bi zaradili da bi toj djeci nešto priuštili i mi smo naprosto pustili sustav i odgoj isključivo i samo roditeljima. I tu počinje i završava [[Upadica: Hvala.]]
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvažena kolegice Komparić Devčić slažemo se, ja se u potpunosti s vama slažem, trebalo bi zabraniti reklamu za pivu. Doktor Breitenfeld kaže da je od alkoholnih pića najopasnija piva. Čitao sam noćas njegove, jedan od najboljih ili najbolji stručnjak što se tiče prevencije alkoholizma. Pazite to je, pivo je proglašeno hranom, kada se nahranite 10 litara piva šta ste onda uhranjeni ili ste pijani? Pijani ste ko čep. Ali lobiji u Hrvatskoj su jaki i uspjeli su kod političara izlobirati da se legalno opijamo ili opijaju a naročito mladi ljudi. Ovo što ste govorili, govorio sam dosta o društvenosti. Ima jako zanimljivih podataka koji svaki se može na svoj način tumačiti. Da, klubovi su danas teret, nekada nisu bili teret. Neki dan sam govorio o tome da glad u Hrvatskoj može iskorijeniti jedan tajkun u Hrvatskoj jednim ono, samo dobrom voljom. Ovo kada vi dođete pitati danas u bilo koju tvrtku da vam daju nekakav novac za djecu, za klub, za rukometni klub, nogometni, košarkaški, da, pitaju koji je to moj interes, samo profit, ništa drugo. Međutim, trebamo se zapitati koliko smo mi kao društvo u cjelini krivi zbog toga. Upravo nemojte zaboraviti na rečenicu, nije moja pa onda ju mogu ponavljati, znači kada nema društva politika odlučuje o svemu, centri moći odlučuju. Mi smo tako htjeli, tako želimo i dalje da politika odlučuje o svemu. U državnim blagajnama, a naročito tu se slažem sa gospodinom Hrgom, naročito u lokalnoj samoupravi ima sve manje novaca za tzv. slobodne aktivnosti kako smo ih nekad zvali i djeca su prepuštena kafićima i vabe ih svakog dana sa ekrana pijte, pijte i to je prvi korak do onih malo težih poruka.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine pomoćniče. Droga je zlo. Uz kocku, klađenje i alkohol najveću ovisnost izaziva upotreba odnosno konzumiranje opijata droge, s time da posljedice na ljudsko zdravlje droga čini najveća oštećenja i smrtnost je prevelika. Kao i svaka ovisnost i ovisnost o drogama ne izolira pojedinca od njegove konzumacije. Konzumacija droga direktno utječe na užu i daljnju okolinu svakog korisnika i u krajnosti je vrlo skupa za cijelo društvo. Najskuplje je kad se zbog predoziranja ili drugih posljedica konzumacije droge desi smrt. Gubitak bilo kojeg čovjeka je nenadoknadiv, a posebno je veliko zlo ako se to desi zbog naprosto nepotrebne uporabe droge. Htjeli bi ovdje barem malo osvijetliti probleme s kojima se susreće i pojedinac koji je ovisnik i probleme s kojima se susreće njegova odnosno njezina obitelj. Sam konzument je u većini slučajeva očajnik koji svoju neutaživu žeđ za opijatom mora utažiti pod bilo koju cijenu. To su osobe koje od samog početka konzumacije kreću s lažima. Lažu cijelu svoju prirodnu okolinu i udaljavaju se od prirodnog okruženja, a približavaju se novoj okolini sebi sličnih. Dok ima novaca da dođe do nasušne droge ovisnik se manje-više pretvara i prikriva, ali kada novac počne nedostajati ovisnik kreće u sve moguće nedopuštene radnje. Obično kreće s prodajom stvari iz obiteljskog okruženja, nastavlja krađama, a nerijetko se bavi krađama iz obiteljskog kruga ili prostitucijom. Nerijetko dolazi do krajnje samoizolacije ili izolacije od strane bliske okoline te do psihičkog ili fizičkog propadanja. Nažalost, prečesto i do smrti. Obitelj ovisnika ukoliko nije sama ovisničkog mentaliteta obično nakon prvog saznanja ne vjeruje i ne želi vjerovati dok ne postane svjesna istine da je član obitelji ovisnik o drogi. Nakon šoka počinje borba na sve moguće načine za svog najdražeg ili najdražu. Kada krenu krađe, svađe i nesnošljivosti često se i ostali dio obitelji destruira u nerazumijevanjima i različitostima, u volji i energiji spašavanja svog najbližeg. Osim materijalnog osiromašenja obitelji česta je pojava ukupne destrukcije i dugoročne rastrojenosti. Tako je kod obitelji dugoročnih teških ovisnika česta pojava potpuno razaranje i samoizolacija pojedinih članova obitelji i traženje rješenja za sebe u bijegu od problema člana obitelji koji je ovisnik u bijegu od svojih najbližih. Droga je zlo. Teško je u ovom kratkom vremenu reći nešto više o samom izvješću koje je napisano na 250 stranica. Svakako treba reći da je izvješće vrlo precizno, sistematski uređeno i da je rađeno po metodologiji Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama. Vrlo je sadržajno, pregledno, jasno i razumljivo. I u tekstovnom i u tabelarnim prikazima daje jasnu sliku i oslikava problematiku upotrebe droga u Republici Hrvatskoj. Istodobno izvješće pokazuje metode prevencije liječenja konzumenata droga te uzročno-posljedično odnose na sve sustave od policije, sudstva do zdravstva i školstva. Prema podacima Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo u Registru osoba liječenih zbog uporabe psihoaktivnih droga koji se vodi od '78. godine potkraj 2013. bilo je registrirano oko 33 000 osoba. Hrvatska ukupno troši oko 700, odnosno skoro točno 720 milijuna kuna javnog novca u području suzbijanja zlouporabe droga u 2013.godini i to je negdje oko 0,22% BDP-a. U Hrvatskoj je očito droga lako dostupna. To je manje-više online djelatnost. Online istraživanje novih droga upozorava na porast broja ispitanika koji su konzumirali nove droge, a najčešće se konzumiraju sintetski kanabinoidi, ketamin i mefedron koji su uglavnom nabavljali od prijatelja ili osobno u smart shopovima pa čak i u kioscima, videotekama, klubovima, teretanama, seks shopovima, indijskim dućanima i slično. Prema saznanjima ureda u Republici Hrvatskoj trenutačno posluje oko 15 smart shopova koji nude proizvode širokog spektra novih psihoaktivnih tvari od kojih je značajan broj vrlo rizičan za zdravlje konzumenata. U pogledu krijumčarenja droga Hrvatska ostaje primarno tranzitna zemlja. Prema glavnom sredstvu kod opijatskih ovisnika prevladava ovisnost o heroinu, dok kod neopijatskih ovisnika prevladava ovisnost o kanabisu. Prema podacima koje je prikupio ured u 2013. godini terapijske zajednice su pružile tretman za ukupno 732 osobe. Uz terapijske zajednice različite oblike pomoći psihosocijalnog tretmana ovisnicima pružile su i udruge. Iz navedenih podataka može se zaključiti da je u Hrvatskoj sustav za liječenje stabilan te da dobro funkcionira što pokazuje i činjenica da se ovisnicima nudi više različitih programa te da se oni sve duže zadržavaju u tretmanu. Jasno, jedan od najvažnijih dijelova suzbijanja zlouporabe droga je prevencija, a u sklopu prevencije nama u HNS-u čini se da je najvažnija edukacija i to edukacija svih: i pojedinačno i grupno i uvjetno rečeno globalno, edukacija cijelog društva, a posebno svih aktera u procesu suzbijanja zlouporabe droga, od policajaca na ulici do sudaca, liječnika, nastavnika u školama do terapeuta u terapijskim zajednicama. Važno je javno educirati i medijski promovirati sve najnovije tehnike i vještine u prevenciji, ali i liječenju od ovisnosti cjelokupnu zajednicu. Svi se trebamo suočiti sa realnošću da je 333 tisuće naših sugrađana registrirano kao ovisno o drogi. Oni nisu nikakve nakaze već su bolesni ljudi koji imaju pravo od društva očekivati i dobiti maksimalno i najkvalitetniju pomoć. Donekle razumljivo da zbog neznanja i neinformiranosti pojedinci okreću glavu i stigmatiziraju ovisnike, ali to se ne smije dešavati u državnim i javnim institucijama i nikako ne u edukativnim i zdravstvenim institucijama. U poglavlju III. prevencija ovog izvješća navedene su metodologije i aktivnosti Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama, te rada na prevenciji svih službi i Ureda za suzbijanje zlouporabe droga. Ističe se važnost sudjelovanja što većeg broja sudionika u prevenciji institucionalnih i neinstitucionalnih, te važnost udruga civilnog društva u prevenciji. Posebno se ističe važnost škola, obitelji, te ukupne zajednice. No, ističu se i zaključci jedne edukacije iz 2013. godine koji govore da je činjenica kako edukacijski programi zadovoljavaju niže razine standarda kvalitetnih programa i kako ih je potrebno unaprijediti. Mi u Hrvatskoj narodnoj stranci Liberalnih demokrata smatramo da je neophodan puno značajniji angažman u javnoj komunikaciji problematiziranja zloupotrebe droga. Po nama treba uložiti znatno veća sredstva u osvješćivanju nacije vezano uz sveukupnu konzumaciju droga i trgovine drogom. I još nekoliko riječi o resocijalizaciji. Resocijalizacija ili liječenje krajnji je i svakako najvažniji dio ukupnog procesa suzbijanje zlouporaba droga. Resocijalizacija odnosno liječenje spašava živote i vraća pojedince u normalan život, vraća obitelji ma koliko okrhnute bile zajedno. Od 2007. godine kad je usvojen projekt resocijalizacije stalno se vide određeni pozitivni pomaci i u raznim zajednicama i udrugama civilnog društva institucionalnim oblicima liječenja. Mi u HNS-u smatramo da kao država i društvo moramo dramatično pojačati programe resocijalizacije ovisnika. Neophodna je hitna odluka da se problemu rehabilitacije priđe prvenstveno institucionalno i beskompromisno u cilju čuvanja zdravlja i života naših sugrađana. Puno jeftiniji sveobuhvatni intenzivni beskompromisni program liječenja ovisnika nego stalno docirani pokušaj oporavka koji traju godinama bez većih poboljšanja i u većini na koncu završavaju tim stvarnim intenzivnim liječenjem i hospitalizacijama. U slučajevima ovisnosti mi smo u HNS-u skloni intenzivnom liječenju i resocijalizaciji. Neophodna je komunikacija sa svijetom i nama bliskim europskim najrazvijenijim državama. I samo uključenje u sustav i metodologije Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama unaprijedilo je rad našeg Ureda za sprječavanje zlouporabe droga. Svakako treba koristiti i primjere dobre svjetske prakse, pa tako na primjer treba razmotriti recimo i nizozemski izuzetno uspješni program besplatnog intravenoznog davanja heroina u državnim zdravstvenim institucijama. Taj je program kao posljedicu doveo do devedeset postotnog smanjenja upotrebe heroina i 80% smanjenja ilegalne trgovine heroinom. Ističemo da je borba protiv zlouporabe droga borba svih nas, cijelog društva. To nisu samo pojedinačni posrtaji u osobnim životima. I da, pitajmo svoje poznate to se naprosto svakome može desiti. Zato klub Hrvatske narodne stranke Liberalnih demokrata snažno podržava sve radnje vezane uz sprječavanje zlouporabe droga i resocijalizaciju ovisnika. Klub HNS-a podržati će predmetno izvješće. Hvala.
Marin Jurjević, replika.
Kolega Blažeković, neupitno je dakle da je narkomanija, da je droga u stvari bjegstvo od života, bjegstvo od stvarnosti, dakle jedna vrsta eskapizma. Tako je. Dakle, bjegstva od stvarnosti. I čini mi se da je metodologija kriva kad se govori ne, ne, ne. A to je ono kao djeci eci, peci, pec. Metodologija treba biti pozitivna, da, da životu. Ne drogi, znači da smrti. Dakle, boriti se na ovoj svjetonazornoj razini se možemo govoreći da treba pozitivno govoriti o životu jer droga jest bjegstvo iz života. Druga je priča ovo šta smo licemjerni u tome, šta se vodili ratovi, opijumski rat je najpoznatiji. Dakle, države su se i tukle radi toga da bi mogle prodavati recimo, da bi se kupovala droga na određenim. To je biznis. I u tome smislu i sintetičke droge su izmišljene u laboratorijima, uglavnom vojnim i ubačene među, među da tako kažem mlade. Dakle, država govorit ću ja o državi kao takovoj, ne o Hrvatskoj državi nego inače ponekad ima i korist od toga, tj. ljudi koji u određenim sustavima na drogi puno zarađuju. Bilo je civilizacija u kojima su se upotrebljavale prirodne droge kod šamana ovoga, onoga, nije bitno, kaktusi, gljive. Ali se radi o tome da se danas na tome zarađuje. Možda je i Meksiko paradigma zemlje u kojoj je najdalje otišlo se u negativnom smislu, pa svaki dan čitamo o tim stvarima. Mislim da kod nas, mi ne živimo robinzonski, nije Hrvatska robinzonijada, … [[Govornik se ne razumije.]] svega toga ali mislim da metodološki trebamo ići da, pozitivno prema životu. Time će biti izraženo to ne prema drogi.
Boris Blažeković, odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolega Jurjeviću, rekli ste u onom svom prvom dijelu i u ovom zadnjem dijelu točno u duhu onog što sam ja govorio vezano uz raspravu i onako kako mi u Hrvatskoj narodnoj stranci gledamo na problem droge, a to je da smatramo da je potreban, odnosno neophodan taj pozitivan pristup i da sama stigmatizacija i bježanje od problema i guranje problema pod tepih ne vodi nikud. Smatramo da se treba jasno suočiti i jasno determinirati. Imamo podatke i u ovom izvješću koji su stvarno indikativni i mogu biti pokazatelji i voditelji za sve one radnje koje su neophodne da se smanji na najmanju moguću mjeru ilegalna prodaja, da se smanji na najmanju moguću mjeru konzumacija droge iako smo svi svjesni da toga nikad neće prestati. Hvala.
Dragutin Lesar, replika.
Kolega Blažeković pohvalili ste izvještaj, zaključak nakon čitanja izvještaja je samo jedan, i država i društvo gubi bitku protiv širenja zlouporaba droga iz godine u godinu, nažalost. 11 godina pokušaja da dio nastavnog programa budu preventivni programi nismo uspjeli i u Hrvatskoj još uvijek je to isključivo vannastavna aktivnost. Žalim zbog toga. Spomenuli ste smart shopove, mi smo genijalci, pametne trgovine prodaju drogu u Hrvatskoj, a uloga i zadaća Ministarstva zdravlja po zakonu je da redovito na listu zabranjenih psihotropnih supstanci stavlja ono što se na tržištu pojavljuje. Naše Ministarstvo zdravlja kasni po 2, 3 godine update-jući tu listu zabranjenih psihotropnih supstanci i onda kad policija nađe nešto je bespomoćna jer nije na listi zabranjenih sredstava u RH. Predlažem da u Ministarstvu zdravlja imaju jednoga koji će obilaziti smart shopove da vidi koja se nova roba pojavljuje. Ljutim se uvijek iznova na to jer treba 2 godine da neku novu sintetičko ili prirodnu drogu stave na listu zabranjenih supstancija. Koliko smo revnosni u borbi protiv ovisnosti još uvijek u Hrvatskoj imamo zabranu uzgoja industrijske konoplje. A ovdje nam na tržište dolazi sve i svašta i još uvijek nemamo snage reći tu smo pogriješili. I treće, završno, u Hrvatskoj su legalizirane teške droge, metadon kao terapija. Nema u izvještaju ni spomena, pa je možda netko vidio pa nek mi odgovori, da li je jedan jedini ovisnik izliječen metadonskom terapijom u RH? Jedan jedini? Skinuti nakon metadonske terapije?
Boris Blažeković, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Pa kolega Lesar složio bih se s vama da ne radimo dovoljno na ukupnoj problematici koja obuhvaća ovisnost i zlouporabu droga. Mislim da je ovo prilika svima nama i prilika svakom saborskom zastupniku da apelira na svakog i u svojoj bližoj, svojoj široj okolici na lokalnu političku zajednicu, na lokalnu društvenu zajednicu, na širu političku zajednicu, na širu društvenu zajednicu da se puno intenzivnije, sustavnije, sa većom energijom i marom prihvatimo toga posla jer taj posao neće nitko drugi obaviti za nas, a bolje da krenemo intenzivnije to raditi prije nego kasnije. Kasnije su problemi puno, puno veći i kasnije je sve značajno, značajno skuplje.
Željko Jovanović, replika.
Hvala lijepo. Kolega Blažeković vi ste govorili puno o važnosti prevencije. Zapravo to je ključ svega. Ako igdje vrijedi stara narodna bolje spriječiti nego liječiti to je kod ovisnika. I istaknuli ste ulogu obitelji i edukacije. Ja osobno smatram da je to najvažnije. Dakle, obitelj i sustav edukacije je ključan da se smanji problem ovisnosti. Recimo negdje 15 godina je prosjek prvog susreta sa drogom, sa heroinom 20 godina, a 10 godina prođe od trenutka kada netko tko je počeo eksperimentirati se počne liječiti. To je taj period koji je problematičan da u 10 godina ne započne liječenje ljudi koji su počeli eksperimentirati i trajno uzimati drogu. Obitelj, da, ključna je obitelj. Što je poražavajuće? Istina prvi koji otkriju da im se dijete drogira jeste član obitelji, ali u 50% slučajeva. Međutim, postotak onih koji su otišli na liječenje na nagovor obitelji je samo 6%. Dakle, to je jedan od ključnih problema koji će biti potrebno riješiti u budućnosti kako bi liječenje krenulo ranije. I ono što je izuzetno značajno a to je edukacija. Moram podsjetiti sve, jer i danas sam čuo ovdje da se edukacija ne provodi, što je potpuno krivo. Dakle, odlukom ovog ministarstva krenuo je zdravstveni odgoj u svim školama u kojima je ključan modul prevencije ovisnosti koji traje od 1. razreda osnovne do 4. razreda srednje škole. Prema tome, ukoliko budemo bili uspješniji u prevenciji onda će i problem zlouporabe droga biti daleko manji.
Odgovor na repliku, Boris Blažeković.
Hvala lijepo. Pa kolega Jovanović slažem se apsolutno sa svim što ste rekli i nadam se da vas nisam samo ja čuo nego da su vas čuli i oni koji trebaju intenzivirati poslove i zadatke vezano uz sprečavanje zlouporabe droga.
Tatjana Šimac-Bonačić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Blažeković naravno da se svi slažemo da koliko god radimo na ovom problemu da uvijek treba još jer je to i problem za pojedinca, problem naravno za lokalnu zajednicu a i šire. Obzirom da je ovisnost autodestrukcija naravno da treba raditi na obliku ponašanja odnosno što smo danas vrlo često spominjali na preventivi koja je jedan od najvažnijih faktora zbog toga. I zbog toga treba i preventiva biti i strukturiranija jer zdravstveni odgoj, ovo što je kolega ispred mene rekao, on se provodi. Međutim, on se treba provoditi kako treba i treba uvijek uvoditi strukturu u to i tražiti još. Spomenuli ste zatim resocijalizaciju koja je vrlo bitna, naravno da se tu napravljeni su pomaci. Međutim u resocijalizaciji ne možemo čekati samo državu nego naravno trebaju se uključivati i jedinice lokalne samouprave, davati mogućnosti novih radnih mjesta, mogućnost gdje se mogu resocijalizirati ti bolesnici mogu reći, odnosno ovisnici. Sintetske tvari, one su velika opasnost, njih treba stavljati na liste opojnih droga, treba stalno obnavljati te liste da vidimo koje su opasnosti. Imamo nedavno slučaj da je jedna mlada osoba je umrla iz uzimanja konzumacije toga. I na kraju još o hospitalizaciji koju ste isto tako spomenuli da je bitna i da je u ovom slučaju pohvaljena da je dobro napravljena. Ja bi, meni je žao što nema ovdje zamjenika ministra zdravlja, ja bi ovdje rekla da kod hospitalizacije trebamo razmišljati u bolnicama negdje jer nije u zatvorenom odjelu, hospitalizacija takvih bolesnika ponekad treba zatvoreni odjel. Međutim, nije svejedno imati šizofrenog bolesnika tu, to je poseban tretman, od ovisnika. Prema tome, treba se i na tome razmišljati, na koji način u bolnicama imati, prilagođavati za hospitalizaciju ovisnika. Hvala lijepa.
Sunčana Glavak replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Blažeković, spomenuli ste između ostalog nužnu resocijalizaciju, ja ne znam da li vam je poznato organizacije civilnog društva koje između ostalog rade na rješavanju tog problema, odnosno kako bi se resocijalizacija što uspješnije provela, zapravo ne znaju za 2015. godinu kolika će sredstava imati na raspolaganju, štoviše smanjena su za 34% u odnosu na 2014. godinu. Još nije raspisan natječaj i jednako tako sredstava koja jedna organizacija u 2015. godini za koje može aplicirati smanjena su za 56%. Toliko o tim naporima kada govorimo o resocijalizaciji. Jednako tako pozivali ste se na obitelj, slažem se, međutim evo kratka anketa ovdje među kolegama zastupnicima na pitanje znaju li uopće kako izgledaju nove droge, jesu li ih ikada vidjeli, ne nisu ih nikada vidjeli. Dakle, ako oni kao roditelji ne znaju kako to izgleda, onda mi ne možemo računati samo na obitelj da ona može pomoći djeci, jer je i država bespomoćna u otkrivanju tzv. novih droga. Ili najjednostavnije rečeno država, ne samo naša, gubi bitku sa novim drogama na tržištu. Industrija smrti uvijek će biti brža od bilo kakvog birokratskog aparata nažalost. I još jedna ovisnost koje se niste dotakli, odnosno samo ste je krajičkom rečenice spomenuli, dakle postoji još jedan aditivni potencijal a to su kockari, psihološki kockari, to je sve veći broj ovisnika o kocki u našoj zemlji, no o tome ću više govoriti u ime kluba. Edukacija, slažem se, međutim edukacija se odnosi na tzv. poznate ili stare droge, o novim drogama ne znaju nažalost ni ljudi koji se u sustavu moraju njima baviti.
Branko Hrg replika.
Hvala lijepa. Pa poštovani kolega, počeli ste svoje izlaganje sa rečenicom "Droga je zlo." I u tome vjerojatno nitko u ovoj sabornici pa i u društvu ne bi drugačije rekao, s time se slažemo svi. Rekli ste da ste zadovoljni sa izvješće, posebno i u onom djelu vezano za neke programe prevencija. Ja ću reći da se tu ne slažem sa vama i nisam zadovoljan sa izvješćem jer mi se čini, a to sam govorio i lani za ono prethodno izvješće da i u ovom izvješću i u ovim programima prevencije nema jednog vrlo bitnog segmente, amaterski sport, lokalna zajednica. Kad govorimo i kad smo raspravljali o Zakonu o sportu, Zakonu o udrugama tada smo mogli lako izračunati koliko bi se spasilo mladih ljudi i djece od utjecaja droga sa ulaganjem u amaterski sport, organiziranjem djece na sportskim borilištima. Toga ja nisam pronašao u ovom izvješću, niti u programima prevencije. Vidim ovdje razno razne udruge, razno razne programe, veći dio srednjih škola imaju definirane programe za rast središnjim skupinama djece i mladih, individualno i grupno savjetovanje, rad na usvajanju socijalnih vještina, uključivanje u rad izvannastavnih aktivnosti. Ne vidim nigdje sport kad čitam dalje. A mislim da je to jedan od dijelova gdje se može jako, jako puno utjecati, sa malo novaca napraviti velike učinke i poboljšanjima ovakvih izvješća.
Boris Blažeković odgovor na repliku.
Hvala lijep. Pa kolega, niste me očito u potpunosti slušali, shvatili. Naime, osim što sam istaknuo određene stvari koje izlaze iz ovog izvješća, i koje su metodologije i navedene istaknuo sam da se ističe i zaključak jedne edukacije iz 2013. godine koji govore da je činjenica kako edukacijski programi zadovoljavaju niže razine standarda kvalitetnih programa i kako ih je potrebno unaprijediti. Naime, generalno sam sa izvješćem zadovoljan ali kako sa izvješćem, i u mojoj raspravi u ime kluba i sada u nekoliko replika jasno sam iskazao nezadovoljstvo prakse, nezadovoljstvo u tom kako se praktično to rješava. A šta se tiče vaše primjedbe da je trebalo biti nešto rečeno i o sportu u ovom izvješću moguće, ali mislim da ima i puno drugih izvješća i momenata kada se može govoriti o blagodatima omladinskog, dječjeg, omladinskog, studenskog sporta. Hvala.
I Draženko Pandek replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, vi ste u svom govoru, s čim bi se složio, istaknuli da ovisnicima treba pomoći, oni jesu stvarno žrtve u cijeloj ovoj priči. Međutim, treba i reći naravno da problem zloupotrebe droga će se najbolje sprječavati ako presiječemo te kanale opskrbe. Dakle, tu su najodgovorniji oni dileri od većih prema manjim, ako dakle prema njima uspijemo primijeniti represivne mjere, i ako presiječemo te kanale jasno da ćemo napraviti jako puno na sprječavanju zloupotrebe droga. Pri tome bih rekao kad govorimo da ovisnici jesu žrtve, ali oni ipak nisu osobe koje nemaju poslovnu sposobnost, koje nisu do kraja svjesne svih okolnostima u kojima se nalaze. Zato bih iskoristio možda ovu priliku da potaknem raspravu o tome da povećamo odgovornost ovisnika kada govorimo o razotkrivanju onih koji su im prodali dakle droge jer oni svakako znaju gdje su to nabavili, znaju kojim kanalima i njihova suradnja može biti izuzetno korisna da te kanale presiječemo. Kada smo i prije raspravljali ovdje ja sam i govorio o tome da bi možda trebalo kao kazneno djelo, sui generis zasebno kazneno djelo formirati to djelo, neotkrivanja podataka o tome tko je drogu dobavio, tko je drogu prodao. Dakle ne možemo negirati potpuno i odgovornost ovisnika u cijelom problemu oko ovih droga i možemo zahtijevati od njih bolje upućivanje. Naravno da bi to trebalo predvidjeti na način da ih oslobodimo u potpunosti kazni ukoliko oni sudjeluju u otkrivanju onih koji su im drogu prodali, odnosno dali. Hvala.
Boris Blažeković, odgovor na repliku.
Hvala. Dvije stvari koje bih vam htio odgovoriti, jedna je da mislim da bez obzira u kojem stanju, stadiju bili ovisnici, oni su ljudi i da ih se, i mislim da su oni bolesnici samim time što su ovisnici. Ne samo ovisnici o drogama, nego ovisnici o alkoholu i ovisnici o kockanju. I smatram da bez obzira na to koliko sve to skupa odbojno djeluje da oni jesu ljudi, da su ljudska bića, da su bolesnici i da im se treba na taj način i prići. A šta se tiče, nisam htio uopće u ovoj raspravi ulaziti u globalne probleme zloupotrebe i uporabe droge, naime, očito je da je nešto na globalnoj razini krivo. Jer nije uz silnu borbu, uz silna potrošena sredstva koje su sve države pa i najrazvijenije kao što su Amerika i zapadna Europa uložili u prevenciju i borbu protiv uporabe zlouporabe droga nije se uspjelo. Očito da je potrebna globalna promjena paradigme u borbi protiv narkotika jer ovo do sada ne uspijeva. A kolega Jurjević je spomenuo i ovo što se u Meksiku dešava što je nevjerojatno da se ubijaju stotine i stotine i tisuće ljudi koji su vezani uz borbu protiv droge, drogom, prodajom itd.. Tako da, hoću reći da očito na ukupnom globalnom planu nešto ne štima ali u okolnosti naše zajednice hrvatske mislim da sa jednim intenzivnijim radom možemo malo jače prevenirati i pomoći onima kojima je ta pomoć potrebna. Hvala.
U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolege Ivan Grubišić i Damir Kajin. Damir Kajin prvi.
Poštovana gospođo potredsjednice, gospodo zastupnici. Ja ću se pridružiti svima onima koji kažu da je riječ o izuzetno kvalitetnom izvješću i utoliko sve pohvale autorima. Nažalost to izvješće je već danas zastarjelo. I još ću jedanput reći, to izvješće je već danas zastarjelo. Samo znači prošle godine kada govorimo o prošloj godini izvješće za 2013. znači '12.-te, pojavilo se 81 novih opijata, od tog broja od tih 81 novog opijata u Hrvatskoj se pojavilo 12 novih opijata. Imam bojazan da su na taj način, znači tim nekim novim drogama koje nisu bile još policijski, ne znam kako bih rekao, obrađene, čak i neki ljudi likvidirani ali o tome neću. No zašto sam rekao da je izvješće zastarjelo, vrlo jednostavno, na strani 166 doslovce stoji iako se posljednjih godina, citiram, u susjednim zemljama otkrivaju laboratoriji za ilegalnu proizvodnju sintetskih droga u Republici Hrvatskoj do sada nije zabilježen ni jedan takav slučaj. Domaća proizvodnja ne postoji jer uz iskustvo, tržište, logistiku, prateću kemijsku industriju i stručnjake koji su angažirani na ilegalnoj proizvodnji droga proizvodnja u Hrvatskoj nije ekonomski isplativa. Sintetske droge poput amfetamina, derivata amfetamina najčešće se radi u tabletama ekstazija itd. krijumčare se na različite načine s područja pojedinih zapadno europskih zemalja itd.. Gospodo sve je ovo krivo. Sve je ovo krivo. Daj Bože da je tome naprosto tako. Međutim, eto upravo sad u zadnjoj velikoj krim akciji USKOK-a, Policijske uprave Istarske, Policijske uprave Primorsko-goranske kada je palo 23 dilera uglavnom dečki sa sela, domaćih dečki, naših Istrijana u regiji lideru, Istri pronađen je prvi takav laboratoriji amfetamina u Hrvatskoj. Ja sam siguran da u Istri imamo više takvih laboratorija. Znači ako želite te tabletice vi više ne idete u Amsterdam, vi ne idete u Kolumbiju gdje mladež jedne stranke održava treninge, da čovjek ne povjeruje nego se dolazi po to u Istri. I što se radi? Opslužuje se, prije svega školsku djecu i normalno hip-hop festivale diljem jadranske obale, u Istri se tresu svi od 6.-og do 10.-og mjeseca, to se financira od strane naših gradova, županije, čak Ministarstvo turizma za ovaj dimension outlook izdvaja 300 tisuća kuna. Navečer se sa tih festivala privodi u policijske stanice po 150, 200 ili više drogiranih turista djece, naše, njihove, nije bitno i nikome ništa. I onda si čovjek postavlja pitanje što će nama ove studije kada se potiče, ja otvoreno ću reći narkoturizam, kada od Hrvatske "full of life" te nebulozne, kako se to kaže, već šta je to, to šta je plaćeno 2,8 milijuna kuna mi potičemo i narkoturizam i naprosto gasimo živote. Ono zbog čega ponajviše žalim ali i strepim što u regiji lider u Istri kada je riječ o drogi imamo uvjerljivo najveći problem u Hrvatskoj. I zato apsolutno molim i prizivam pomoć. Kreće se na bolje, apsolutno se kreće na bolje u Istri ali daleko je to od dobrog. Na 100 000 stanovnika Istra ima najveći broj liječenih ovisnika 507, Primorsko-goranska županija 343, Zagreb 304, Zadar, evo nam puše za vratom, pobijedili su nam i Istru 2:0, sa 487, Split 294. Ali u Istri na 208 000 stanovnika imamo znači tih 849 ovisnika na liječenju, Zagreb 1430, ali imaju četiri puta više stanovnika, Primorsko-goranska županija 640, ali ima i 80 000 stanovnika više od Istre itd. Samo jedna udruga iz Pule, institut 2013. predala je na spaljivanje 263 kg igala i šprica i mislim da to nije smiješno. To je pet dupkom punih kariola špunta gospodine zastupniče, no na tlu Istre prikupljaju igle i štrcaljke i Terra iz Rijeke, a oni su prikupili te godine 20 153 igala i cca toliko injekcija. Imamo problem i zato nam je potrebna pomoć. Institut iz Pule podijelio je 2013. godine 68 230 igala plus 10 000 igala podijelila je Terra iz Rijeke. Rekoh da se stvari u Istri mijenjaju od 2014. kada je pao cijeli Odjel za borbu protiv droge koji je bio uhvaćen u dilanju droge. Normalno da to osuđujem, normalno da ih nitko ne može razumjet, ali valjda ponašaju šta, ako mogu ljudi na vlasti šmrcat zašto mi ne bi mogli dilat. Normalno da treba to najdrastičnije kazniti. Imali smo dilere u lučkim upravama. U Hondurasu je jedan takav pao sa 2,2 tone kokaina. Komunalni redari to rade i zato sve učenike, sve studente, sve zaposlene, poglavito u ovim javnim servisima barem jedno godišnje bi na neki način trebalo i testirati na droge. Ono što ja ne mogu vjerovat, da županija lider koja ima najveći problem glede ovisnosti izdvaja, a sve su to ovdje podaci, 2013. 10,4% manje nego 2012. ili svega 487 000 kuna. Sramotno. Za reprezentaciju milijun i pol kuna, za medije negdje 4 milijuna kuna, za telefone 5 milijuna kuna itd. Kao da se žele da se problem ne riješi. Primorsko-goranska županija izdvaja 2,2 milijuna kuna, Zadarska rekoh da nam pušu za vrat 770, mi 487, Virovitička, gdje spram Istre ima 21 puta manji broj liječenih ovisnika čak 618 000 kuna itd., itd. Ako se za nešto treba izdvajati novac u ovoj zemlji mislim to je naprosto ta bitka protiv ovisnosti jer ne znamo kome se to sutradan može od djece dogoditi. Kada smo kod zapljena 2013. u Istri su one bile tek u tragovima. Zašto? Rekoh prije, jer je policija bila umočena u šverc droge pa tako ovdje na strani 207 da, imali smo broj zapljena 1126 ali zašto je tome tako, jer nakon ovih hip-hop festivala svako večer po 100 ljudi završava u policijskim stanicama. Zaplijenilo se 66 grama heroina, ništa, hašiša 647 grama, marihuane 15 kg, kanabisa 72 grama, kokaina 76,9 grama, to je nekima za 2 mjeseca, LSD 76 grama i metadona i amfetamina 700 i nešto tabletica itd., itd. I zato kažem da treba naprosto pomoći onima kojima je pomoć potrebna i da, i tih 487 000 se opet dijeli na neke kvaziprojekte poput via bježi, sad će ovi iz regionala graknuti itd., ali jednom rječju naprosto o tome trebamo razgovarati i za to treba izdvojiti adekvatna sredstva. Ja isto kao što je netko ovdje rekao, gospodin Hrg, smatram da je ova kampanja za marihuanu, za lijek ako je lijek ajde sve, apsolutno, opasna igra sa zdravljem i da treba biti krajnje, krajnje oprezan. Inače društvo kao što je netko rekao maloprije, kolega iz HNS-a, znači za borbu protiv ovisnosti izdvojilo je 720 milijuna kuna, to je 100 milijuna eura 2013. godine. To je ogroman novac. Znači u 10 godina za borbu protiv ovisnosti Republika Hrvatska izdvaja red veličine oko 1 milijarde eure. Koji su dugoročni gubici uz tih milijardu eura? To je naprosto nemjerljivo i zato se slažem sa svima onima koji govore i o prevenciji, ja tu dodajem i represiji, ali bit je između ostalog kako nakon svega i gdje zaposliti te ljude. Tablica na strani 125 govori da se kreće na bolje. 2007. imali smo znači broj ukupno zaposlenih liječenih ovisnika 11, 2008. 16, 2011. 21, 2012. 88, 2013. čak 114. Znači, trendovi su naprosto dobri jer se eto i u tom dijelu i neka politika da se tako izrazim mijenja. Treba riješiti tim ljudima i stanovanje, edukaciju. Pričali su svi o resocijalizaciji, postići neki kompromis oko otvaranja komuna, bolnica itd. itd. Sve treba jednom riječju učiniti da se pomogne toj djeci ili tim mladim ljudima, da se pomogne roditeljima, da se pomogne obiteljima. I samo tako onda možemo pomoći valjda i zajednici. O tome valja i govoriti i vikati i ako je potrebno i galamiti i prozivati, a ne skrivati problem i taj problem gurati pod tepih. Ja bih rekao da ovaj kontinentalni dio Hrvatske nema tako izraženi problem kao što ima obalni dio Hrvatske počev od Istre preko Primorsko-goranske, Zadarske, Šibenske, pa dole do Splitske županije. I zato ne trebamo se lagati da nas se taj problem ne tiče, jer je problem u naravi tvrdim možda četiri, možda pet puta izražajniji od ovih brojki koje nam je ministarstvo prezentiralo. Tvrdim da realno treba sve na neki način množiti puta 4, možda puta 5 i slobodno govoriti o tome da na tlu RH ima preko 80000 ljudi koji su zagrizli u taj problem. I tim ljudima ako želimo i tim roditeljima i društvu u cjelini, eto da se tako izrazim valja pomoći. Još jedanput ću reći da je izuzetno kvalitetno izvješće, sve pohvale autorima. Međutim, u nekim segmentima to je naprosto život rekoh oko ovih laboratorija anfitamina već danas je zastarjelo.
Željko Jovanović, replika.
Kolega Kajin, vi ste kao i dio kolega istaknuli problem novih droga. Tržište novih droga nezaustavljivo raste i ono zaista je problem veliki. Recimo dok Hrvatska osvježi crnu listu na tržištu će se u Europi pojaviti preko 270 novih droga. To je problem koji je Ured za borbu protiv droge prepoznao i aktivno se bavi time. Inače u Hrvatskoj u zadnjih par godina pojavilo se tridesetak takvih novih droga i kako osigurati da borba protiv njih bude uspješnija. Nije problem da li su roditelji vidjeli tu drogu kako je netko danas rekao, problem je da prate kako se ponašaju njihova djeca. Tabletica ovakva ili onakva, takve će uvijek biti te nove droge. Ali treba pratiti ponašanje djece. I tu je još jedanput uloga obitelji ogromna. Kako bi se još moglo pomoći to je i prijedlog koji sam vidio na jednoj od rasprava Ureda za borbu protiv droge, a to je da se uvede generička lista koja bi uvelike osigurala da čim se ta droga pojavi bude odmah na crnoj listi.
Kajin ne? Šandor Juhas, replika.
Poštovani kolega, spomenuli ste novije opijate i govorili ste o silnim novcima koji se ulažu možemo reći u promociju tih silnih festivala na kojima se jel' tako koriste manje-više i ti opijati. Ja ne bih govorio o tim novim opijatima. Mislim da kod nas u kontinentalnom dijelu i kod nas prvenstveno u Slavoniji i Baranji polako uzimaju maha stari opijati, polako zbog velikog siromaštva koje vlada tamo, neimaštine, roditelji se okreću starim navikama koje su naučili od svojih djedova i svojih baka, pa onda imamo situaciju da nije čudo da mlade majke kuhaju čaj od maka ili da bi se dijete umirilo uslijed bolova, plaća itd. da malo rakijice, tj. malo kruha se umoči u rakiju pa onda dijete bolje spava. Mislim da je to isto jedan od ključnih problema i mislim da se neće taj problem opijata riješiti ako se ne ukaže i na tu veliku regionalnu raznolikost koja vlada ili različitost koja vlada kod nas. Spomenuli ste i dostupnost opijata. Pa ja mislim da bi i tu država mogla da poduzme drastičnije, ako ne i drakonske mjere. Mi smo bili u situaciji, da kada se uvodila fiskalizacija da su pojedine lokale zatvarali ako su imali 5 kuna viška u blagajni na 3 mjeseca, 6 mjeseci itd. Pa onda idemo primijeniti isti taj princip. Ako prodaješ drogu, ako u tvom lokalu nađemo drogu pa idemo onda zatvoriti taj lokal godinu dana, dvije godine, tri godine ili ne znam ja koliko i početi, znači i te mjere primjenjivati. Hvala.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Sigurno je jedno da represiju kao takvu ne možemo isključiti, međutim ono što je naprosto primarno, ono što treba učiniti, naprosto vjerovati ja bih rekao institucijama. Ako imamo problem s institucijama, a u nekim krajevima Republike Hrvatske to je bilo izraženo e onda imamo i ovakve postotke kakve danas recimo bilježimo u Istri, ali možda i dole u Dubrovačko-neretljanskoj županiji koja opet ima dva puta manje izraženi problem nego Istarska. Ali govorim to u kontekstu ovih zadnjih policijskih intervencija glede privođenja ne znam grupe od 18 ili više policajaca. Da, svake godine se na tržištu pojavljuje osamdesetak, devedesetak ili stotinjak novih opijata. Teško je to naprosto pratiti, teško je to uvrstiti uopće u ovu klasifikaciju tih opijata. A kako se protiv toga boriti, kako educirati one koji bi to trebali sprječavati isto tako je više nego upitno. Međutim, nesporna je činjenica kada gledamo primorske županije, Istarsku, Primorsko-goransku, Šibensko-kninsku, Zadarsku županiju, odnosno Splitsku županiju, Dubrovačku da je tu apsolutno najizražajniji problem dok u nekim županijama to je tek u tragovima. U Bjelovarskoj recimo 7,6 liječenih ovisnika o opijatima na 100 tisuća stanovnika, u Istri rekoh lider u regiji 507 ljudi na 100 tisuća stanovnika. Ogroman je problem, imamo problema i zato isto aludiram da nam se na neki način pokuša pomoći. A onaj problem sa makom ili rakijicom mislim da neće nam naškoditi.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Kolega Kajin, govorili ste o kvalitetnom izvješću i svi smo se složili da je ono kvalitetno, međutim ukoliko ovu raspravu prate i roditelji koji razmišljaju o prevenciji kod svoje djece onda je sigurno ova rasprava dobra. Međutim, treba govoriti i o roditeljima čija su djeca postali ovisnici i oni su i bave se danas sa onim egzistencijalnim pitanjima i okrivljuju zapravo političare za lošu gospodarsku situaciju jer su im oni zapravo i u njima vide uzrok zbog čega su njihova djeca postali ovisnici. Ali onda se ti isti roditelji, kada imaju ovisnika u kući, hvataju se za svaku slamku kako bi pomogli svome djetetu. A od onih koji im pomažu jesu udruge koje se bave rehabilitacijom i rekonvalescencijom. Sinoć smo čuli da su te udruge zapravo izgubile više od 30% prihoda koji se dodjeljuje od igara na sreću. Što napraviti po tome pitanju, možda trebamo danas govoriti ovdje i na koji način djelovati da zapravo Vlada Republike Hrvatske ne ukida ta sredstva ovim udrugama koje se bave rehabilitacijom i rekonvalescencijom ovisnika o čemu smo imali prigode sinoć slušati. I možda još nešto čega se vi niste dotakli, možda na samom kraju, ali i zbog same loše gospodarske situacije zapravo su u porastu one osobe koje troše veliku količinu antidepresiva i zapravo postaju ovisnici a da to i sami ne znaju. Evo, hvala.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da budem iskren ja nikada to bijelo odnosno te tabletice nisam vidio, majke mi, nikada. Nikada tu travu nisam vidio. Ali svakodnevno mi se javljaju žene, majke, roditelji dolaze i govore o problemu prije svega kraja u kojemu živim. I to je nešto što mene ponajviše u ovom gospodarskom socijalnom društvenom trenutku naprosto brine. Kako pomoći tim ljudima, kako iskorijeniti to zlo? I zato slažem se sa vama da je krajnje nekorektno bilo od strane lokalne samouprave pa i od države Hrvatske kada smanjuje nevladinim udrugama koje su možda najsrčanije u svemu tome sredstva kojim bi mogli pomoći široj društvenoj zajednici. Još jedanput ću ih spomenuti, od Instituta iz Pule koji je samo 2013. godine predalo na spaljivanje ukupno 263,1 kg igala i šprica. To je pet punih kariola sa 60 kg da se tako izrazim šprica. Pa da li mi možemo zamisliti što se naprosto ovdje na tim prostorima dešava? Jasno, te nevladine udruge su i Hrvatski crveni križ, i Terra iz Rijeke, i … [[Govornik se ne razumije.]] itd. Sve te udruge su samo 2013. godine prikupile 41 329 igala i 38 979 šprica. I zato treba ih poticati u tom radu, a ne im smanjivati sredstva kao što je praksa diljem RH.
Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega vi ste u svojoj raspravi donekle vrlo paušalno ocijenili da poticanje određenih turističkih aktivnosti kao što je poticanje održavanja određenih glazbenih festivala je u biti poticanje veće konzumacije droga, pogotovo tih sintetičkih droga. Mislim da nije baš to dobra definicija problema. Naime, ako ste čitali ovo izvješće vidjeli ste da u većini tih mjesta turističkih kad se analiziraju, što je nova metoda, kad se analiziraju otpadne vode da je u ljetnom periodu bez obzira čak da li se održavaju ti festivali ili ne, povećana dakle prisutnost tih ostataka opojnih droga što pokazuje da veći dio populacije koji se u tom trenutku nalazi tamo konzumira takve droge. Dakle, na taj način s tom argumentacijom bi mogli reći da poticanje svakog turizma je u biti veće poticanje. Ljudi dođu na odmor, jedan dio manji vjerojatno dio njih koji konzumira droge, to možda čak češće radi nego što to radi doma kod svoje kuće, a kad dođe na odmor onda više iz rekreativnih razloga to uzima. Mislim da nije rješenje u micanju poticanja bilo kakvih turističkih djelatnosti, mislim da je rješenje u onome što sam i prije govorio u rezanju tog lanca dobave. Ono što mi možda možemo napraviti je potaknuti neka nova normativna rješenja kao što sam i rekao na neki način možda prisiliti ovisnike, dati im veći poticaj da odaju tko im je dobavio droge, da sudjeluju aktivno u razbijanju tog lanca dobave. Mislim da samo na taj način možemo bolji rezultat na ovom području postići.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da, otpadne vode se normalno analiziraju dole u Zadru, nažalost ne analiziraju se u Istri. Evo ja isto apeliram da se to naprosto učini. Možda nisu prilike da se mogu analizirati zbog novih sustava odvodnje koji su u fazi izrade i na istarskom prostoru ali možda za 2, 3 godine će eto i u Istri netko analizirati te otpadne vode koliko koštalo da koštalo. Ne jedan inspektor policijski koji radi ili koji pod navodnicima "prati" što se zbiva na tim dimensionima, outloocima itd. prišao mi je i rekao da, u pravu si kada spominješ da je riječ o narko-turizmu. Ja doista iza toga stojim. Svake večeri 150, 200 ljudi jednostavno privodi se u policijske postaje, da ne govorimo koliko ih završava u onim priručnim ambulantama zbog konzumiranja druge. Kada bi se napravio taj test kod sviju njih pa ja se usuđujem reći kod 80, 90% oni bi bili naprosto pozitivni. I prema tome, dajmo, vodimo računa šta naprosto činimo na našoj obali, da zemlja koja bi se trebala početi dičiti sloganom Full of life plaćenim 2,8 milijuna kuna, ne bi doista postala zemlja ne puna života nego nečega drugog, puna droge.
Ivan Grubišić replika.
Mislim da treba pohvaliti kolegu Kajina što je iznio konkretne podatke kad se radio o opijatima, a ja bi naglasio da kad se radi o ovisnostima i opijatima da je to civilizacijski problem. Nije problem samo Hrvatske, nego cijele naše civilizacije i da je teško izaći na kraj s tim problemom. Drugo što bih rekao to je pitanje novih ovisnosti o kojima danas nismo čuli ovdje ništa, a one su među mladima itekako prisutne, to je ovisnost o kocki. Kažu da je sve više mladih ovisno o igranju na kocku i kako bi lakše došli do novca koji im je potreban. Laganih rješenja kad se radi o civilizacijskim problemima, a to znam i iz svoga rada, naprosto nema. I mi ovdje ne možemo propisati recepte ali sve što smanjuje rizik od opijata i što izvodi čovjeka na pravi put smatram da je to dobro ulagati i da je to potrebno ulagati. Kaže se, barem neki tako misle da je naša civilizacija bolesna, a čovjek kad živi u takvom okruženju bolesne civilizacije onda je sklon tražiti brza rješenja a to su ovisnosti i opijati. Nažalost nema jeftinih i brzih rješenja o dubljem smislu života, tko će kojemu, kojoj vrijednosti, ili vrednoti dati prednost ovisi o vlastitom izboru, ali je opasno jednu ovisnost zamjenjivati s drugom ovisnosti i smatrati da samo stvar riješili. Toga kod nas ima, mislim da to nije pravi put izlaska iz ove krize. Hvala lijepo.
Hvala. Ingrid Antičević-Marinović replika.
Kolega Kajin, kad ste rekli da igra s marihuanom može biti opasna i da tu zaista treba biti oprezan moramo se s vama u ovom djelu potpuno složiti i mislim da s takvom opreznošću upravo pristupa i Ministarstvo zdravlja kada je oformilo i posebnu komisiju od naših stručnjaka i kao što vidimo ona će ubrzo doći i sa svojim rezultatima, već se i najavljuje da je opće mišljenje stručnjaka da ona upotreba indijske konoplje može za neke bolesti, nekim bolesnicima olakšati bolest ili čak doprinijeti izlječenju bolesti. Upotreba upravo takve, ozakonjena upotreba isključivo u medicinske svrhe ne znači legalizaciju, tu je ta opreznost, legalizaciju marihuane i uporabe, to ne znači slobodno posjedovanje druge, slobodni uzgoj droge, konoplje, marihuane odnosno razmjenu nego samo uporabu u strogu kontroliranim uvjetima, u strogim tim proizvodima koje će liječnik propisivati. I na takav način zaista prestat će se s tim da i takvi jadni ljudi prestanu ići kod dilera za razliku od Europljana koji u takvim slučajevima idu u ljekarnu.
Damir Kajin odgovor na repliku.
Potrudio sam se pročitati cijelo ovo izvješće, i normalno kada govorim i govorio sam i naročito stavljao naglasak prije svega na prilike u Istri, Primorsko-goranskoj županiji što je i razumljivo, tamo živim, to je moja izborna jedinica i tu je konačno taj problem, ja bih rekao i najizražajniji. I sigurno isto kao što je Don Grubišić maloprije govorio da se taj problem ne može riješiti od danas do sutra. Ali ponovit ću još jednom da ova igra sa marihuanom može biti opasna. Apsolutno ako je riječ o lijeku za prevenciju, liječenje bilo koje bolesti sve, pa i koristiti marihuanu, i dekriminalizacija marihuane da, ali treba ostati u onoj sferi prekršajnog kažnjavanja. Ovo kada mi neko kaže evo dekriminalizirat ćemo ovu osobnu uporabu to mi je na neki način nategnuto, ali ajde to je već postao neki standard u RH, ali bojim se da će u periodu možda od 5 do 10 godina najkasnije za dva mandatna, u onome drugome mandatnom razdoblju ovoga Parlamenta neko se sjetiti i da će legalizirati uporabu marihuane kao što je to slučaju u jednoj Nizozemskoj, ili od pred godinu dana u Sjedinjenim Američkim Državama.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Kajin, upravo ću počet s ovim s čim ste vi završili, legalizacija lakih droga. U Hrvatskoj nisu legalizirane lake droge, nego ponavljam dekriminalizacija konzumacije lakih droga je novim zakonom riješena. A u pravo što ste spomenuli nizozemsko društvo, ako se uspoređuje nizozemsko društvo i hrvatsko društvo, odnosno jedna i druga država vidjet ćete da vaše teze stoje na staklenim nogama. Naši problemi su daleko dublji, daleko je dublje ono što sam govorio u svojoj raspravi, je to što naprosto u Hrvatskoj ne postoji društvo. U Hrvatskoj ne postoji društvena briga. U Hrvatskoj se sve prebacilo na institucije a dobro znate koliko imaju i građani Republike Hrvatske povjerenja u institucije i kako te institucije rade, obavljaju svoj posao. Tako dugo dok to neće postati društvena briga, tako dugo dok nećemo imati formirano društvo, tako dugo ćemo govoriti o sve crnjim i crnjim podacima kada bude ovi izvještaji na dnevnome redu. Treba se isto tako zabrinuti i to vam je isto kao i pitanje abortusa. U onim zemljama gdje je abortus zabranjen ima daleko više ilegalnim abortusa nego što ima u zemljama u kojima je dozvoljen. Treba stimulirati rađanje djece na drukčije načine a to je odnosnom prema mladima, stan, kako upisivati fakultet, kako da danas mladi planiraju obitelj. … [[Upadica se ne čuje.]] Ima veze to, itekako, kako nema, ima, ima kolegice samo što čim to ne vidite onda znači da slabo povezujete stvari. Znači prije svega, obitelj i društvo su dva temelja, ako nam to posrne, a posrće i obitelj i društvo nećemo imati nikakve rezultate.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Legalizacija lakih droga s moje strane ne, dekriminalizacija je na djelu. Pa mislim da ćemo se svi složiti da su naši problemi u ovome društvu apsolutno drugačiji i neusporedivi sa onim u jednoj Nizozemskoj. I ne treba ići daleko u povijest pa da bi se naprosto iz svega toga povlačile neke paralele. Jedno su prilike u Nizozemskoj, druge su prilike u Republici Hrvatskoj. Jedne su prilike bile u Hrvatskoj do '90.-te godine, druge prilike su naprosto danas. Od '90.-te godine na ovamo izgubili smo tu materijalnu osnovu i slažem se sa vama u jednoj rečenici kada ste rekli da se je na ovim prostorima u zadnjih 10-ak ili 15-ak ili 20-ak godina naprosto izgubilo društvo.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a, kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Svima je jasno da država a ovdje Hrvatska nažalost nije usamljena kaska za tzv. novim drogama. Jednako tako ono što moramo svi zajedno zatražiti jest i izmjena zakona kako bi se nove supstance što brže našle na listi zabranjenih tvari. To je ono što moramo što hitnije poduzeti. Jer jedno ažuriranje je bilo 2011. godine a nakon toga dogodilo se u prosincu 2014. godine. U srazu sa novim vrstama droga koje preplavljuju tržište Europe pa tako i Hrvatske dakle sustav, sustavno gubi bitku. Tek kod smrtnih slučajeva kao što je to bilo prije nekoliko tjedana kada to dospije u medije, kada nažalost neka mlada osoba izgubi život tada se nešto glasnije i nešto temeljitije progovara o problemima. Droga je u Hrvatskoj dostupna. O tome smo govorili i prošle godine, ovo jest izvješće za 2013. godinu, okolnosti su se promijenile od tog vremena 101 nova droga pojavila se na tržištu Europske unije ali da je dostupnost droge u 2013. godini prema jednom opsežnom istraživanju bila poražavajuća u odnosu na njezinu spriječenost govore i podaci da se unutar jednog sata lako dolazi do marihuane, do sintetskih droga, metadona i heroina. Dostupnost je zabrinjavajuća i prema podacima gdje je možete nabaviti. Možete se opskrbiti na javnom mjestu možete otići kod dilera doma ili će vam je jednostavno dostaviti u kuću. Ipak ovo posljednje postalo je malo rjeđe ali ono što je učestalije i što je gotovo 40% na javnom mjestu dostupne su vam ove droge. Mnoge tvari i sastojci mogu se legalno naručiti putem interneta, to nije nikakva tajna. I nije nikakva tajna da ovi sastojci kao osvježivači i soli za kupanje govorimo o tome sustavno, međutim, moramo javno priznati nisam sigurna da ih hrvatska javnost prepoznaje, nisam sigurna da ih obitelj može prepoznati i nisam sigurna koliko ih zapravo stručnjaci mogu prepoznati. Ne može ni jedan sustav biti toliko brz koliko je inovativna industrija droge i to je činjenica. Dakle za heroin vam, vratiti ću se malo na ovu dostupnost koja je doista strašna, trebati će vam nešto malo više vremena od 2 do 4 sata ali svakako ćete ga dobiti i on je dostupan u Hrvatskoj, hašiš unutar sat vremena, kokain, prema dostupnim podacima, koji doseže i najveću cijenu, odnosno najvišu cijenu unutar 2 do 4 sata a prema dostupnim cijenama negdje za gram to je 400 do 700 kuna. Hrvatska kao i sve ostale zemlje ima problem ali Hrvatska ipak nema kao zemlje u okruženju toliko gorući problem sa drogama. Mi još uvijek se spominjemo u svim europskim podacima i u razmjenama podataka sa zemljama Europske unije kao zemlja koja služi za tranziciju. I toga moramo biti svjesni. Međutim, jednako tako moramo biti i svjesni da nećemo dobiti borbu sa drogama i da nam ovo ne može biti utješna činjenica. Nikakav zakon to ne može spriječiti već samo prevencija, ona je postojala, postoji, vidimo to i iz ovog izvješća međutim, nije i nedopustivo je da se smanjuju sredstva onima koji se tom prevencijom bave. Učinkovitijim učiniti sustav, još jednom ponavljam nedopuštenih supstanci što češće na ažuriranu listu, dakle listu psiho aktivnih supstanci koje oponašaju klasične droge ili one koje volimo nazivati droge koje poznajemo, droge o kojima nešto znamo. U Hrvatskoj je u porastu i konzumacija alkohola, nekima će se to učiniti prihvatljivijim od primjerice konzumiranja droga. Tako je jedno istraživanje provedeno u Međimurskoj županiji među djevojčicama i dječacima i među mladićima i djevojkama i ono što u tom istraživanju doista nije dobro to je da su na pitanje mladići i djevojke, djevojčice i dječaci na koji način dolazite do alkohola odgovorili pa obično nam ga se ponudi kod kuće, odnosno ponude djeci to roditelji. Dakle to je ono što su djeca u anonimnoj anketi rekla, nažalost to je tako. Spominjem ovdje Međimursku županiju iz čistog razloga jer je to jedno opsežno istraživanje upravo tamo provedeno. Kada govorimo u kontekstu ekonomske i društvene krize, tu se pokazuju lica drugih ovisnosti. Tako prema procjenama stručnjaka za liječenje bolesti ovisnosti u ovom trenutku ima i do 100 000 ovisnika o novoj ovisnosti, a to je kockanje. Kocka se kad vam je to dostupno, obično se kaže, ali što jest i značajan faktor dakle doći u priliku. Međutim, stručnjaci ističu da svatko od nas ima u sebi adiktivni potencijal. Možda će se on kod nekog usmjeriti u nekom drugom smjeru, nećete posegnuti za alkoholom, nećete konzumirati drogu, nećete ići u kockarnicu, možda ćete ipak imati sreće i pojesti možda samo jedan kolač više. Međutim, adiktivni potencijal upravo odlazi u krivom smjeru, a on postaje nekako gorući u vrijeme krize i to je ono na što upozoravaju stručnjaci. Dakle socijalno-ekonomske prilike obično jesu glavni okidač na koje se upozorava od strane struke koji može dovesti do novih ovisnosti. Posljednjih nekoliko godina bilježi se i rapidna pojava novih psihoaktivnih tvari koje izazivaju štetne posljedice, dakle tržište raste prije nego što se stignu detektirati, proučiti, staviti na listu. Tek što se stave na listu na tržištu se pojavljuju nove tvari. S jedne strane imamo problem supstanci koje su opasne, ali isto tako ne možemo ograničiti slobodu kretanja roba i tu smo nekako u onom uskom prolazu iz kojeg teško pronalazimo izlaz. Što se tiče ovog Izvješća o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana želimo pohvaliti one koje su na njemu radili. Doista su prikupljeni opsežni podaci, informacije iz svih relevantnih institucija pa i nevladinog sektora. S jedne strane zadovoljni smo jer bi se činilo da imamo situaciju pod kontrolom, međutim s druge strane vidimo podatke koji nas zabrinjavaju, a to je upravo pojava novih opasnih tvari i novih droga koje su puno opasnije od onog tzv. klasičnog primjerice heroina. Podatak za prošlu godinu, a u koju ćemo mi očito iduće godine raspravljati jest da je od 20 županija odnosno plus grad Zagreb čak u 14 županija ovisnost o drogama u porastu. Jedan od problema tzv. su smart shopovi, govorili su kolege o tome, dućani koji prodaju različite proizvode, obično tamo možete ići po različite duhanske pripravke, ali u posljednje vrijeme postali su poznatiji i pod paskom javnosti upravo zbog ovih nesretnih slučajeva odnosno smrti jednog mladog dječaka. U svakom boljem smart shopu možete u Hrvatskoj kupiti pripravak koji je zapravo sličan marihuani, obično je u jednoj vrećici, legalni su, dostupni su svakome, može se smotati u joint. To je upravo bio slučaj sa tzv. deklaracijom osvježivača zraka koju je čini se konzumirao mladi čovjek koji je nažalost umro. Jeftiniji su od klasične trave kažu ovisnici i nemojmo zaboraviti one su nove droge na našem tržištu, tzv. spice pripravci. Ni odrasli ni djeca ni stručnjaci ni svi oni koji se ozbiljno bave problematikom droga zapravo ne znaju njihove utjecaje, ne znaju kakve su posljedice. Nakon smrti dječaka zajedno sa carinom, sanitarnom inspekcijom, policija je obišla prema onome što nam je dostupno iz medija obišla je 15-ak smart shopova. Pronađena materija poslana je na vještačenje, ne znam imamo li nekakvih, nemamo kažu predstavnici Vlade, nažalost nemamo odgovor još na pitanje o čemu se radi i hoće li se nepoznati narkotici ili njihove tvari staviti napokon na listu zabranjenih supstanci. Dugotrajna konzumacija, ono što se zna jest da može izazvati teške i nepredvidive posljedice, psihotične reakcije, konfuzna stanja, mogu stradati unutarnji organi jer biljke koje se nalaze u takvim pakiranjima, obično je riječ o egzotičnim biljkama, sadrže visoke količine odnosno ekstrakte otrova. Poseban problem je da dileri svojim kupcima podmeću nove droge prodavajući ih pod supstancama starih odnosno njima poznatih i na taj način zapravo se vrtimo u krug. Zakonske kazne za posjedovanje ili raspačavanje novih droga iste su kao i za sve ostale droge. Kada pogledate brojke koje se vrte u ogromnom biznisu droge onda njima ništa nije prepreka. Oni će svakako više zaraditi nego što ih mi možemo kazniti. Domaća istraživanja provođena za Vladin Ured za suzbijanje droga pokazala su da se ipak uporaba novih droga povećava. Mladi najčešće konzumiraju sintetske kanabinoide koje nabavljaju od prijatelja ili kupuju u smart shopovima. Tijekom 2013. u zdravstvenim ustanovama u Republici Hrvatskoj registrirano je nešto više od 7000 osoba liječenih zbog ovisnosti o psihoaktivnim drogama. U dobi do 20 godina bilo ih je 8%, a najviše je liječenih ovisnika u skupini između 30 i 34 godine. Ovisnici su obično srednje stručne spreme, nije riječ o neobrazovanim ljudima, srednje ili više i visoke. Ovako visokom udjelu liječenih ovisnosti možemo govoriti o ovisnicima o opijatima kojih je još uvijek najviše, djelomično je i razlog veliki broj ovisnika koji su liječeni metodom održavanja odnosno metadonom, međutim kaže jedan od naših najpoznatijih stručnjaka da tek 20% liječenih ovisnika do kraja života živi bez ikakve terapije. Dakle, 80% liječenih ovisnika do kraja svog života uzima neku vrstu zamjenske terapije. Najizraženiji problemi zlouporabe psiho aktivnih droga na sto tisuća stanovnika u dobi od 15 oprostite do 64 godine u pravu je dijelom kolega Kajin pokazuju da je najviše ovisnika u Istarskoj županiji, zatim Zadarskoj, Primorsko-goranskoj, Šibensko-kninskoj, gradu Zagrebu, Dubrovačko-neretvanskoj, Splitsko-dalmatinskoj županiji. Zbog socioekonomskih prilika na žalost raste i potrošnja lijekova za smirenje, antidepresiva koji se sve češće uzimaju bez kontrole i neki također vode u ovisnost, a antidepresive jer su im dostupni vrlo često uzimaju i djeca. Organizacije civilnog društva koje svakako pridonose zlouporabi protiv droga i svih oblika ovisnosti s nevjericom su prihvatile podatak kada je riječ o godišnjem planu natječaja koji će se raspisivati tijekom 2015. godine koji se tiče financiranja projekata organizacija civilnog društva i sredstava državnog proračuna i fondova EU prema kojim su ukupna sredstva predviđena za 2015. godinu za projekte OCD-ova koji provode programe prevencije tretmana, rehabilitacije i resocijalizacije ovisnika smanjena je za 34% u odnosu na 2014. godinu, te da je maksimalan iznos sredstava za koja jedna organizacija može aplicirati smanjen za 56% u odnosu na prošlu godinu. Da su u području suzbijanja ovisnosti po prvi puta uvršteni projekti smanjenja štete koji su do sada uvijek financirani kroz programske potpore zaštite zdravlja. Ako o tome govorimo tada po samoj logici stvari tamo i pripadaju, te da se na takav način smanjuju sredstva i za područje smanjenja štete i za područje prevencije resocijalizacije ovisnika, te da se na takav način financiranje ovisnika smanjuje za gotovo 50%, a smanjenje štete za 65%. I pred kraj ono što još želim reći, dakle nužna je što hitnija izmjena zakona, nužno je omogućiti institucijama da mogu biti brže, da mogu brže reagirati i posebice što se svi slažemo tu apeliramo i na ministra zdravlja koji ubacuje na listu tzv. zabranjene tvari. Moramo se suočiti i vrlo jasno progovoriti o novim vrstama ovisnosti i ne samo na deklarativnoj razini, dakle jednom godišnje kada dolazi ovo izvješće u Hrvatski sabor analizirati sve ove podatke, čuditi se njima ukoliko su droge postale dostupnije. S druge strane pohvaliti izvješće, a opet ne reagirati kada se izglasava državni proračun i kada mi moramo reagirati, zapravo da se ipak bez sredstava sve ove mjere o kojima govorimo, a to je prevencija a na kraju za one koji se nađu na žalost u takvoj situaciji i u takvom procesu resocijalizacije, odnosno liječenje sredstva ne smijemo smanjivati. Od igara na sreću ne dovodeći ovdje u vezu, dakle novu ovisnost a to je ovisnost o kockanju. Ipak preko 300 milijuna kuna izdvaja se za sport, a izdvaja se jednako tako i za ove programe. I mislim da ne bismo smjeli dozvoliti da se sredstva smanjuju. Hvala vam lijepa.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Istina je kolegice Glavak, dva su dokumenta temeljna u RH vezana za droge i ta društvena osjetljivost jest prisutna, a to pokazuje i ovo izvješće i Nacionalna strategija, ali i Akcijski plan suzbijanje zlouporabe droga. Jedna od tih aktivnosti kojom se države nastoje boriti sa problemom zlouporaba droga jest i aktivnost smanjenja ponude o kojoj ste vi govorili malo čas ovdje za govornicom. Za rješavanje tih problema sigurno su potrebne informacije i sada kao zemlja članica EU, a pretpostavljam i zamjenik ministra gospodin Cesarik je o tome govorio, postoje sad određene informacije koje nam tome mogu poslužiti iz tijela kaznenog progona, samih konzumenata droge i ostalih stručnjaka iz EU koje možemo koristiti. No, ono o čemu ste govorili jest podatak za način nabave droge pa ću evo i zbog vas i zbog svekolike hrvatske javnosti reći da od 15 ponuđenih droga koji su obrađeni jednim recentnim istraživanjem recimo na prvom mjestu, znači dostavom kući i javno mjesto otvorenog tipa prvi vam je ovaj subutex. Znači, na prvom mjestu, zatim hašiš je na drugom mjestu, extasy na trećem mjestu i onda sintetski ovi katinioni i ovi kanabinoidi koji su na četvrtom mjestu. U zatvorenim prostorima misli se na kafiće i na klubove prednjače kokain i exstasy koji se zapravo nalaze na prvome mjestu. Ono o čemu ste govorili na kraju i dobro je da ste to spomenuli, treba danas možda cijeli dan o tome govoriti jer su smanjenje sredstava udrugama koji se bave zapravo rehabilitacijom ovisnika na to trebamo apelirati. Vlada ne bi smjela ta sredstva smanjivati tim udrugama, jer udruge koje se bave time zapravo pomažu ne samo tim obiteljima već i društvu u cjelini kod rehabilitacije samih ovisnika koji su zapravo jedini spas roditeljima ovisnika.
Sunčana Glavak, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Točno kolega Babić, ono što sam još propustila reći kada je riječ o primjerice komunama ili zajednicama ako hoćete poznatije pod komune. Dakle, one su u posljednje vrijeme počele primati i tzv. nove ovisnike, a to su ovisnici o kockanju. Kažu stručnjaci, dakle spomenula sam brojku preko 100 tisuća. Na žalost dolaze ljudi na liječenje ili zatražiti pomoć tek u trenutku kada iscrpe sve moguće mehanizme, odnosno kada izgube sve što su imali. Govori se da zapravo može se točno izračunati kada dosegnete limit svog duga, dakle kockar kada vidi da dalje ne može tek tada potraži pomoć. Dakle, zajednice koje se bave liječenjem ovisnika, a ovog puta ne govorimo više samo o ovisnicima ili uživateljima različitih vrsta droga već i o novim ovisnicima, o novoj vrsti ovisnosti. One će možda primati, trebamo vidjeti, žao mi je što nemamo dostupne ovog trenutka te podatke, koliko je ljudi zbrinuto u takvim zajednicama i koja je zapravo njihova struktura. Vraćajući se na početak vaše replike dostupnosti, ono što je zabrinjavajuće to je primjerice, vi znate da postoje nadomjesci dakle tzv. metadonska terapija ili još neke, ono što je zabrinjavajuće to su podaci o dostupnosti zamjenskih terapija što se ne bi smjelo događati, zamjenske terapije trebale bi biti dostupne u liječničkim ordinacijama, zna se točno kako, pod nadzorom tako je, a prema dostupnim podacima preko 50% korisnika nadomjesne terapije kaže da je mogu dobiti dostavom u kuću.
Branko Vukšić, replika.
Uvažena kolegice Glavak govorili ste o jednom pitanju koje je vrlo važno, više pitanja o kojima ste govorili, ali jedno što ste naglasili a to ste rekli da tretiramo alkoholizam kao manje opasan. Međutim, moramo znati da više, zapravo oko 500 tisuća hrvatskih građana prekomjerno pije, a 200 tisuća je registriranih alkoholičara. To je jedna pošast koje se trebamo itekako plašiti. Govorili ste o tome da mladi ljudi počnu prvo piti doma. Međutim, ali podaci o tome na koji način se mladim ljudima, a to su tinejdžeri, prodaje alkohol je nevjerojatan. Svaki peti osmaš je uspio kupiti alkoholno piće u trgovini, kiosku ili na benzinskoj postaji. Svaki treći maloljetnik je konzumirao alkohol u kafiću ili restoranu. A čak od 50% onih koji su pokušavali kupiti alkohol, znači u dućanu, na benzinskoj pumpi, u kiosku, njima 50% nikad nitko nije zatražio osobnu iskaznicu. Zato govorim da smo mi kao društvo kako rezoniraju trgovci? Važno je da prodam, važan mi je profit jer ako neću imati dovoljno neću prodati, jer to nisu vlasnici dućana to su radnici koji rade u dućanu, i gazde ih podučavaju da moraju prodati čim više. Znači, ono čemu se ponovno vraćam i o čemu ste i vi govorili i mnogi kolege su ovdje govorili, a to je da smo postali ravnodušni na sve pošasti kao društvo. Kad bi se mi kao društvo drukčije ponašali drukčije bi ti rezultati izgledali. I alkohol sasvim sigurno nije bezopasan, on je korak do težih droga.
Sunčana Glavak, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić, ima i pozitivnih primjera moram odmah to reći. Dakle, ima i onih koji će ipak zatražiti osobnu iskaznicu ako uvide da je riječ o maloljetnoj osobi ali u globalu slažem se s vama. Dakle, mi imamo zakonsku regulativu, to smo se svi složili. Unatoč zakonskoj regulativi mladi kažu da su im sve moguće ovisnosti odnosno svi mogući preparati koji mogu dovesti do bilo koje ovisnosti vrlo lako dostupni. Pa tako između ostalog i alkohol. Kada se odnosi na alkoholna pića, pivo smatra dostupnim 89% učenika i učenica osnovnih škola. Dakle, oni dođu, kupe pivo, vide djeca to se reklamira kao prehrambeni proizvod, ne da bih ovdje kritizirala nešto posebno ili s nekim drugim namjerama proizvodnju piva odnosno zakon je takav kakav jest dakle znamo koja su zabranjena alkoholna pića i čije je zabranjeno reklamiranje, ali evo. Dakle, poražavajuće je jednako tako što 96% učenika može lako doći do vina, a ja vas pozivam evo na jedan izlazak subotom i u mom gradu ako baš hoćete gdje ćemo vrlo lako i vi i ja doći do saznanja ako netko jest maloljetan uvijek će pronaći nekog punoljetnog tko će za njega moći kupiti bezgraničnu količinu što je najgore najjeftinijih alkoholnih pića i koja će se konzumirati bez ikakvog nadzora. I naravno ono što je na kraju cijele priče problem, pitaju li se ti roditelji gdje su njihova maloljetna djeca i u koje doba? Ali to je jedna druga tema.
Ivan Grubišić, replika.
S mnogim stavovima koje je iznijela kolegica Glavak se slažem. Međutim, u ovoj problematici ne bi trebalo puno računati s našim obiteljima što je u raspravi bilo rečeno da na obitelj spada prvenstveno odgoj i da su one odgovorne za porast raznih ovisnosti u društvu. Jedan crkveni autoritet je rekao da je najveći bolesnik danas u današnjoj civilizaciji upravo obitelj i da je teško od nje očekivati neke pomake na bolje i zato se društvo mora organizirati da naglašenu problematiku raznih ovisnosti uspije rješavati uz pomoć udruga civilnog društva i uz pomoć institucija koje rade koliko mogu. Negdje je naglašeno isto, mislim da to kolegica Glavak nije naglasila, da bi se moglo ići i na zabrane nekih vidova i na kontrolu posebno važnu kad se radi o opijatima o alkoholu, slobodnom kupovanju određenih droga i tako. Židovski narod je imao oko 700 propisa za uređenje društvenih odnosa u ono vrijeme prije Isusa Krista, 350 je bilo po prilici onih koji su naređivali što treba činiti, a isto toliko je bilo onih što se ne smije činiti da bi se sačuvalo društvo zdravih. Isus je relativizirao tih 700 propisa i sveo sve na zapovijed ljubavi prema Bogu i prema bližnjemu i prema vlastitom životu. Danas je u modi zlatno pravilo svjetske etike, "Ne čini drugome što ne želiš da ti drugi učini."
Vrijeme vam je isteklo kolega Grubišić. Sunčana Glavak odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Grubišiću, slažem sa obitelj je temelj, to ću još jednom ponoviti, međutim obitelj je temelj kada govorimo o primarnom odgoju, vjerujem da ćete se složiti samnom. Nadogradnja odgoja mora biti kroz naš obrazovni sustav ako želite kroz Crkvu, kroz religiju. Dakle, obitelj daje samo primarne odgojne smjernice. Ne smijemo zanemariti njezinu ulogu, međutim ono o čemu sam govorila jest da je obitelj bespomoćna i ponovit ću još jednom u kratkoj anketi ovdje među kolegama, dakle roditeljima oni su bespomoćni jer oni zapravo ne znaju s čime bi se borili jer ne prepoznaju, vraćajući se na droge o kojima smo svi najviše govorili, ne prepoznaju što su to nove droge, kako one uopće izgledaju, kako se zovu, jednostavno ne znaju ništa o tome. I tu ne možemo računati na obitelj, a i ne možemo kriviti roditelje. I ono što posebno želim skrenuti pozornost, vratili ste se dosta godina, ili stoljeća unatrag i mi imamo uređene društvene odnose zakonima, imamo zakonske okvire, međutim ono s čime se svi slažemo jest da zakon ne može pratiti društvene poremećaje, zakon ne može pratiti i nova asocijalna ponašanja, pri tom se ponovno vraćajući na problem droga, na problem tzv. novih preparata koji se svakodnevno pojavljuju na tržištu. Društveni odnosi da, zakonski uređeni, međutim nažalost tu bitku ne možemo dobiti.
Martina Banić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice Glavak, u svojoj raspravi spomenuli ste više vrsta ovisnosti od ovisnosti o drogi koja je uistinu jedna od najvećih pošasti našeg društva današnjice, rekli ste ovisnosti o kocki, o igrama na sreću. Međutim, mislim da bi bilo jako dobro i važno spomenuti još jednu vrlo važnu ovisnost a to je ovisnost djece o internetu. Ne znam jeste li znali ali da mnoga istraživanja danas pokazuju i da djeca ustvari više gotovo ne razlikuju virtualni svijet od sadašnjice. Današnja djeca ustaju i idu spavati sa internetom i društvenim mrežama. Njima je važnije ono što je objavljeno na društvenoj mreži nego što se stvarno događa u životu. Mislim sve to vodi i nasilju i pedofiliji. Međutim, moramo postati svjesni kao što droga vodi u smrt, tako često puta i objave na društvenim mrežama vode u smrti. Vjerujem da se i vi sjećate kao i mnogi naši kolege, to nije samo nešto što se događa daleko od Hrvatske, imali smo slučaj u Hrvatskoj gdje je djevojka 16 godina stara u Loboru oduzela si život upravo zbog objave na društvenoj mreži. Djeca nažalost postaju zatočenici virtualnog svijeta i mislim da je to isto područje u kojem bismo trebali nešto više učiniti.
Sunčana Glavak odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice Banić, točno, evo imamo mlade ljude ovdje pa kad bismo možda i njih pitali, dobro možda su malo premali, koliko zapravo možemo razgraničiti virtualni svijet od stvarnog svijeta našli bismo se u velikom problemu. Dakle, točno je puno je mladih ovisno o računalima, puno je mladih asocijalnih osoba koje se jednostavno ne mogu uopće uklopiti normalno u društvo jer je njihov najbolji prijatelj računalo. Tu dolazimo do jednog drugog problema, a to je zapravo da ta djeca nemaju prijatelje, da oni stvaraju svoje vlastite profile i stvaraju potpuno drukčiju sliku o sebi i netko su drugi u tom svijetu i tako im je vjerojatno lakše. S time se treba nositi. Vjerujem da roditeljima nije lako. Međutim, kada govorimo o mogućnosti porasta nasilja upravo zbog toga, pa vi samo ako pogledate crtane filmove, dakle za djecu mlađe dobi i u kom kontekstu su oni napravljeni, kakve sve vrste nasilja i do kakvim kreativnih vrsta nasilja ako ih tako smijemo nazvati ta djeca mogu doći, onda roditelji imaju doista težak zadatak kako i na koji način odgojiti ispravo jednu mladu osobu. Što se tiče online igara na sreću, ili online klađenja ono nije tako snažno prisutno možda u našoj zemlji, međutim činjenica je da je očito poraslo u lošoj gospodarskoj situaciji, 100 tisuća ovisnika o kocki a od toga je čak 30% mladih ljudi.
Stjepan Milinković replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolegice Glavak, ako vlada suglasje da je ovo izvješće i stručno i metodološki napravljeno i da je prihvatljivo i u redu, ali isto tako mišljenje vlada da je zakašnjelo jer tržište novih droga ne zaustavljivo raste, naravno i dostupnost o kojoj ste govorili isto tako nezaustavljivo raste. Ali upada u oči sigurno ono smanjenje onih sredstava za prevenciju, a dok ova druga strana koja je uvijek nekoliko koraka ispred ostvaruje nezamislive cifre. Sigurno da to je to neravnopravna borba i da u tom dijelu su sredstva nedostatna. I što nam ostaje u tim okolnostima? Kažu podizanje svijesti obitelji, obitelji koje većina muku muči sa egzistencijalnim problemima, koja je u velikim teškoćama podizanja svijesti. Ali ja bi želio apelirati na svijest nas ovdje, čak ovdje koji, čija riječ ima posebnu težinu i onih koji rade svoje programe i političke da jednostavno izlaziti sa nekim idejama onako sa lakoćom to mene zapanjuje, sa lakoćom veli legalizacija, pa laka droga, pa ovako, pa onako, pa droga je droga, mehanizam nastajanja ovisnosti je isti molim vas lijepo. U okolnostima kada je ovaj prag alkoholizma kod mladih se spušta svakim danom, u okolnostima kada nam je demografska slika katastrofalna, katastrofalna demografska slika sa takvim načinom nastupati evo moj program bi bio velik, kažu legalizacija droga. Pa molim vas lijepo to je neodgovorno, neozbiljno i to ne samo da Vladin Ured za suzbijanje droga nego je čak za ono vijeće koje je jučer zasjedalo ovdje u ovom visokom domu. Hvala lijepo.
Kolega Milinković, ja sam ovdje dugo u Saboru, nikad nitko, niti jedna stranka, ni jedan pojedinac se nije zauzimao za legalizaciju droge. Sunčana Glavak, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Milinkoviću, apsolutno teška je gospodarska situacija i na svaki način svatko od nas treba preuzeti odgovornost ili treba znati da su neka sredstva smanjena ili su manje dostupna. Međutim, financiramo razno razne udruge i to je činjenica. Možemo vrlo lako raščlaniti i vidjeti što te udruge rade i koliko novaca te udruge dobivaju. Pa ćemo tada imati puno kristalniju sliku da li je trebalo i treba li smanjivati upravo novac, odnosno sredstva terapijskim zajednicama koje rade na rehabilitaciji ovisnika. Nemojmo ništa mistificirati. Nalazimo se u jednom labirintu i da ne bismo izokrenuli onu jednu lijepu akciju koja je bila sportom protiv droge, da ne bi na kraju ispalo drogom protiv sporta. Jer jednako tako se i smanjuju sredstva u sportu. Kolegica je prije koju minutu spominjala i eto i ja sam u jednom ženskom nogometnom klubu i točno je, točno je dolazi se teško do sredstava. Možda više ne pitaju sponzori što ću ja za to dobiti ali ipak nailazite i na kojekakve prepreke od Zakona o udrugama, od različitih iscrpnih izvješća, od različitih prepreka koje je tu, moram reći i država malim udrugama nametnula. Ono oko čega ste se posebno referirali jesu mladi. Dakle mladi vam kolega Milinkoviću su vrlo maštoviti, oni lijepo vole popiti, ali nije problem što oni vole popiti nego je problem što su oni maloljetni i što podjednako piju i djevojčice i dječaci. Najomiljenije im je pivo a nisu im baš nepoznata ni žestoka pića. Tako da evo imao problem od alkohola, kocke, droga i to su neke ovisnosti plus internetske ovisnosti nama potpuno neistražen, jedan potpuno novi svijet s kojim će se morati i susresti obrazovni sustav.
Željko Jovanović, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Glavak ja bih se nadovezao na dio vaše rasprave a i kolega Vukšić je učinio to vezano za alkoholizam. Jer ne bih volio da zbog puno priče o novim sintetskim drogama zapravo zanemarimo problem alkoholizma. Jer iskreno rečeno dobro je to ponoviti ovdje u sabornici, najveći problem u hrvatskom društvu je alkoholizam. Prema eurobarometru sa novim sintetskim drogama prosjek susreta u Europi je 8% mladih. U Hrvatskoj je to 7%. Ali kada je riječ o alkoholizmu, u Hrvatskoj također po europskim podacima postoji 200 tisuća alkoholičara. U Hrvatskoj se popije godišnje po litri stanovnika 12,8 litara čistog alkohola i po tome smo prvi u Europi. Prema tome i to pokazuje da je društvo na neki način previše tolerantno prema problemima alkoholizam. I da prema problemu alkoholizma treba pristupiti možda ipak malo agresivnije u narednom periodu nego što je to bilo do sada i ne zanemarivati problem alkoholizma zbog borbe sa ostalim segmentima bolesti i ovisnosti. Alkoholizam razara obitelj, alkoholizam smanjuje školski uspjeh, produktivnost na radnom mjestu, izaziva prometne nesreće i štete i problemi za društvo od alkoholizam su zaista ogromni. Ono što posebno želim reći da možda povećanje porezne stope na sva alkoholna pića je jedan od načina kako osigurati više novaca za borbu protiv alkoholizma a smanjiti i dostupnost alkohola. Možda je iznenađujuće ali u Hrvatskoj ne postoji regionalna razlika po problemu alkoholizma. Isto se pije u Dalmaciji, u Istri i u Zagorju samo se piju različita pića. I kolegice Glavak ja bih vas zamolio da ne dajete ispriku roditeljima da ne znaju kako izgledaju nove droge pa ne prepoznaju da je njihovo dijete možda krenulo na taj put bez povratka. Kada se dijete napije i dođe kući roditelj vidi da je pijan, ne zna da li je pio vino, viski ili pivo, bitno da je pijan. Isto tako kada uzima neku sintetsku drogu vidi da se čudno ponaša. I također da razbijemo jednu priču da su smanjena sredstva za borbu protiv droge, ukupna sredstva nisu smanjena samo su drugačije raspoređena.
Hvala lijepa. Sunčana Glavak odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjedniče. Kolega Jovanoviću, početi ću od kraja, dakle nećemo govoriti da su sredstva samo drugačije raspoređena, ja bih voljela da nije tako, ja bih voljela da ima tih sredstva više. U svakom slučaju posebno ste apostrofirali alkoholizam, pročitala sam jedan članak koji sve to sažima u tri riječi, Hrvati vole piti. I što ćemo sada? Vi jednako tako kažete vole piti moji u Međimurju, vole piti ovi u Istri, u Dalmaciji. Šta ćemo sada? Dakle točno je, Hrvatska ima problem sa velikim brojem registriranih alkoholičara, Hrvatska ima problem sa ljudima koji ne žele priznati da su alkoholičari odnosno da imaju problem sa alkoholizmom. Međutim, da bismo uopće došli do toga trebaju proći godine. Vjerujem da ćete se složiti samnom i to je bio onaj moj apel da se ne traju smanjivati sredstva udrugama koje se bave prevencijom i na taj način. Dakle edukacija ako hoćete od nižih razreda osnovne škole, dakle viši razredi osnovne škole, srednja škola. Činjenica je mladi na alkohol gledaju kao nešto što je dopušteno zato jer se sa tim susreću u svojim obiteljima. Kada ste spomenuli obitelji i uputili kritiku da roditelji znaju kada im dijete dođe pijano i da jednako tako vide da dijete ima neki poremećaj ako je konzumiralo neku drogu, još jednom ću ponoviti, među kolegama ovdje koji sjede i imaju djecu oni ne znaju uopće kako su ti pripravci pakirani, pa i ako ga pronađu i pogledaju deklaraciju na njemu će pisati da je riječ o soli za kupanje ili da je riječ o osvježivaču zraka, o tome sam govorila. Nisam govorila o nuspojavama koje bi roditelji mogli prepoznati kada eventualno dijete u takvom stanju dođe kući. Nemam više vremena.
Nadica Jelaš replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolegice Glavak, i u svojoj raspravi a i u ovim mnogobrojnim replikama vi ste posebno potencirali problem lake dostupnosti droga, dakle doista to jest ogroman problem. Danas više u mirišljavim solima, u osvježivačima zraka zapravo koji se mogu nabaviti svugdje napose u tzv. smart trgovinama koje niču kao gljive poslije kiše, dakle zaista taj problem lake dostupnosti droga jest aktualan. Istovremeno govorili ste i isticali problem neprepoznavanja droga, dakle roditelji ne poznaju droge. Ja se slažem s kolegom Jovanovićem koji kaže da zapravo nije ni toliko bitno da mi roditelji prepoznajemo droge. I sami ste naime rekli da ih je toliko da se maltene svaki dan javlja stotinjak novih, dakle mi ćemo definitivno izgubiti bitku u tome da učimo koje to droge naša djeca koriste. Mislim da je neusporedivo važnije da djelujemo svi, dakle od nas roditelja pa do onih stručnih osoba u određenim institucijama preventivno, dakle da stvaramo tu jednu atmosferu i odnose koji neće producirati potrebu da mladi posežu za drogom jer kad već jednom mladi uzimaju drogu tada je prekasno da se mi mučimo s time da prepoznajemo koju. Bitno je da prepoznamo da se dijete drogira. Dakle dijete je već tada konzument i tada više zapravo ne pomaže ništa, tada zapravo moramo dijete liječiti. Zato ističem važnost zdravstvenog odgoja u školama, mislim da je to zaista pravi model i pravi način kako obuhvatiti svu djecu od onog najranijeg uzrasta da im se na jedan stručan način približi štetnost konzumiranja droge, jednom rječju da odgajamo djecu kroz taj zdravstveni odgoj za život bez droge, naravno i bez svih drugih opijata.
Sunčana Glavak, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice Jelaš, točno je, nekoliko sam puta rekla da je droga lako dostupna i točno je da moramo pomoći onima koji se bave prevencijom i trebamo pomoći roditeljima. Kada ste spominjali roditelje ja ću vam reći dva slučaja koja osobno poznajem. Netko je ovdje rekao da su roditelji ti koji prvi moraju prepoznati ili koji moraju ukazati. Ne, upravo je bilo suprotno. Dakle bilo je riječ o mladim ljudima koji su bili ovisnici o heroinu, njihovi roditelji to nisu prepoznali, njihovi prijatelji su upozoravali roditelje o čemu se radi, ali roditelji to nisu htjeli priznati. I tada dolazimo do ovih podataka da je riječ o ljudima između 30 i 35 godina. Dakle oni između 30 i 35 godina odlaze na liječenje od ovisnosti, dakle oni su u tom procesu proveli 5, 6, 10 godina, to je prosjek. Dakle o tome sam govorila. I još jednom ću se vratiti na laku dostupnost. Heroin na javnom mjestu. 33% ispitanika kaže da ga možete samo tako dobiti, kokain, ecstasy, LSD, a da ne govori o ovim novim drogama za koje smo se svi složili da ne znamo posljedice njihova djelovanja, ne znamo kako se stavljaju na tržište i ne možemo im zapravo na pravi način stati na kraj.
U ime Kluba zastupnika HSU-a govorit će kolegice Ljiljana Cvjetović i Marija Ilić.
Poštovana potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga sveobuhvatan je i detaljan dokument. Pohvala svima koji su na njemu radili jer su zaista prikupili informacije iz svih relevantnih institucija, pa i nevladinog sektora. S jedne strane bismo mogli biti zadovoljni jer izgleda da ipak imamo situaciju pod kontrolom, no s druge strane vidimo podatke koji nas zabrinjavaju, a to je porast pojave novih opasnih tvari i novih droga koje su puno opasnije od klasičnog heroina. Iako se nove droge uvrštavaju na Europsku listu droga problem je što se stalno pojavljuju novi legalni opijati za koje je dovoljno tek jedna izmijenjena molekula. U Europskoj uniji registrirane su čak 73 nove droge. Zato bi uvođenje generičke liste droga uveliko pomoglo u pogledu zakonske kontrole. Iako je marihuana i dalje najpopularnija droga na tržištu je sve prisutniji psihoaktivni biljni i kemijski proizvod, sintetički kanabis koji ima legalan status, čija trgovina nije ograničena međunarodnim konvencijama i koji se uglavnom nabavlja putem interneta, a tijekom konzumacije ima djelovanje marihuane. Većinom se puši i smota u joint, a može se koristiti u luli, nargili ili bongu. Istraživanja su do sada pokazala da njegova THC svojstva na organizam djeluju duže od marihuane. Te droge su krivo deklarirane pa se u smart shopovima prodaju kao osvježivači zraka, gnojivo za biljke ili sol za kupanje. Dostupni su svakome, njihovi sastojci nisu zabranjeni pa se mogu legalno prodavati. Mnoge stvari i sastojci se mogu naručiti i putem interneta. Konzumiranje novih droga povezano je sa posebnim svijetom mladih, mjestima njihovog okupljanja i glazbom. Ta mjesta su najčešće diskoteke, ali i organizirane grupne zabave koje se reklamiraju putem fotokopiranih letaka koji se dijele među prijateljima i poznanicima. … party organiziraju se u napuštenim prostorima, starim tvornicama ili drugim napuštenim zgradama izvan naseljenih mjesta u kojima se najčešće pušta tehno glazba, underground i slično. Za vrijeme tih zabava konzumiraju se brojne tabletice, sintetičke ili nove droge su najkorištenije supstance među mladima. Bitno je znati da konzumiranje supstanci nepredvidivih reakcija izaziva biokemijske i psihološke promjene različite od osobe do osobe. Te droge najčešće pripremaju ulični kemičari i domaća radinost i nikada se pouzdano ne zna pravi sastav. Mladi miješaju više supstanci, naprave miks potencirajući tako kolateralne učinke i opasnosti jer smrtnost zbog droga uglavnom je vezana uz miks. S jedne strane imamo problem supstanci koje su opasne, ali isto tako ne možemo ograničiti slobodu kretanja roba. Jednostavno treba vidjeti koje supstance i tvari su opasne, te kakav je njihov rizik u primjeni i onda tim tvarima ograničiti mogućnost njihove primjene. Podaci europskog projekta školskih anketa o alkoholu i drogama međunarodnog kontinuiranog istraživanja koje se provodi u više od 40 zemalja govore o uporabi i zlouporabi psihoaktivnih tvari kao što su alkohol i droge među 15 i 16 godišnjacima. Hrvatska je uključena u ovaj međunarodni projekt, a rezultati prikupljenih podataka pokazuju kako je broj ljudi koji ulaze u kategoriju cjeloživotnih konzumenata marihuane psiho aktivnih lijekova, te ostalih droga blizu europskog prosjeka. Međutim, pušenje cigareta i konzumacija alkohola češća je pojava nego u ostalim zemljama. Broj učenika i studenata koji prekomjerno piju također je viši od prosjeka. Prema podacima Odjela prevencije Zagrebačke policijske uprave Hrvatska je na 12 mjestu u Europi po konzumiranju alkohola među mladima, dok se po pušenju cigareta među mladima popela na visoko treće mjesto. Moralna kriza suvremene civilizacije, odbacivanje tradicionalnih vrijednosti, krize institucija braka i obitelji čini sve više djece nesigurnom, nesretnom i izgubljenom. Konzumiranje legalnih i ilegalnih psiho aktivnih supstanci od strane adolescenata je već dugo znanstveni, sociološki, politički i javno zdravstveni problem. Adolescent će probati drogu iz različitih razloga. To je obično znatiželja da se dobro osjeća, da se ne razlikuje od svojih vršnjaka, radi dosade ili pak da pobjegne od problema ili neke neugodne situacije. S druge strane, droga je danas u našoj sredini dostupna svugdje u kafićima, na ulicama, u parku, na žalost i u školama. Konzumiranje jednog sredstva potiče na uzimanje drugog, tj. te osobe imaju sklonost rizičnim ponašanjima kao što su pušenje cigareta, konzumiranje alkohola, uzimanje marihuane ili jačih droga, ulaženje u rane, neplanirane i često rizične seksualne odnose, delikventne radnje, neoprezne vožnje automobilom kao i ostala ponašanja koja adolescent ne doživljava kao visoka rizična ponašanja. Kakav im primjer mi kao odrasli dajemo ako svom djetetu pričamo o štetnosti nikotina, a pušimo pred njim koliko smo dosljedni. Ako govorimo o štetnosti alkohola, a u kući se redovno konzumira alkohol gdje nam je i tu dosljednost. Mladi su prilično izgubljeni, jer jedno govorimo, a vide da drugo radimo. U borbi protiv ovisnosti najvažnija je edukacija. Preventivni programi trebali bi zauzeti značajno mjesto u svim odgojno-obrazovnim ustanovama. Potrebno ih je pojačati još od vrtićke dobi. Djecu treba učiti pravim životnim vrijednostima, te im maksimalno osmisliti korištenje slobodnog vremena. Važnu ulogu imaju učitelji, nastavnici, koordinatori školskih preventivnih programa, ali temelj svega je ipak obitelj.
Kolegica Marija Ilić.
Poštovana potpredsjednice, poštovani zamjeniče sa suradnicom. Naime, promjene u trendovima zlouporaba droge u Osječko-baranjskoj županiji na koji sam bacila akcenat ista je kao i u ostatku Hrvatske. Sve je manje opijatskih ovisnika, a sve više osoba koje konzumiraju nove tzv. dizajnerske droge koje su sintetički psiho aktivne tvari koje oponašaju učinke tradicionalnih droga. A na području naše županije najpopularniji su sintetički kanabinoidi. Takve se stvari relativno teško otkrivaju jer za njih još ne postoje in vitro testovi koji se mogu nabaviti u ljekarnama. Osim toga, pristupačne su cijenom i lako se nabavljaju u smart shopovima što smo danas u svakoj gotovo raspravi čuli, te preko nabavka, preko interneta jer spadaju u skupinu lakih droga. Mnogi takvi proizvodi na tržištu sadrže smjese tvari, a zbog nedostatka farmakoloških i toksikoloških podataka teško je nagađati o dugoročnim zdravstvenim posljedicama njihova korištenja, iako sve brojniji podaci pokazuju da neke od tih tvari uzrokuju probleme koji zahtijevaju kliničku intervenciju, a na žalost svjedoci smo i nedavno jednog smrtnog slučaja petnaestogodišnjaka. Veliki je problem na području naše županije crno tržište supstitucijske terapije, te njena zlouporaba. Naime, neki liječnici obiteljske medicine suprotno smjernicama i protokolu osobama koje se liječe izdaju supstitucijsku terapiju na ruke umjesto da je konzumiraju u ambulantama Jedan dio te terapije, naročito metadon, završi na crnom tržištu i predstavlja objektivnu opasnost. Na području naše županije organizirano se pristupa suzbijanju zlouporabe droga te se sustavno smanjuje ponuda ali i potražnja ilegalnih supstanci. Ja moram reći represivni aparat, posebno službeni djelatnici MUP-a, vrlo brzo obavljaju poslove otkrivanja i suzbijanja kriminaliteta vezanog uz zlouporabu droga. Tako je na području županije znatno reducirana ponuda heroina i kokaina, a znatno je smanjena i ponuda marihuane, ecstasya, speeda i drugih droga. Tijekom 2013. godine u županiji je uhićeno 135 dilera. Na području Policijske uprave Osječko-baranjske tijekom 2013. zabilježene su 183 pojedinačne zapljene različitih vrsta droga. Najviše je oduzeto marihuane. Osnovana je koordinacija relevantnih čimbenika na ovom području a djeluje pod sloganom "Legiranje, ne drogiranje!". Koordinaciju čine niz institucija, dakle od one vrtićke do onih državnih, županijskih. I moramo reći da su škole intenzivno uključene u rad. Na području županije djeluje, to s ponosom ističem, jedina udruga u RH koja pokriva sva područja borbe protiv zlouporabe droga, prevenciju, rehabilitaciju, resocijalizaciju, smanjenje štete te zapošljavanje rehabilitiranih ovisnika. To je Udruga za borbu protiv ovisnosti pod nazivom "NE ovisnost". Navedena udruga je jedinstvena u RH, a djeluje kroz savjetovalište, terapijsku zajednicu, stambenu zajednicu, dnevni boravak za aktivne ovisnike, a za zapošljavanje rehabilitiranih ovisnika osnovali su i socijalnu zadrugu. Kroz rehabilitacijske i resocijalizacijske kapacitete ove organizacije prošlo je više od 400 osoba. Njihov stručni tim na čelu s Tomislavom Mišetićem specijaliziran je za tretman osoba ovisnih o drogama, kocki, klađenju, alkoholu kao najstarijem i najraširenijem sredstvu ovisnosti ili kako se u narodu kaže kućnoj ili narodnoj drogi koju nažalost koriste svakim danom sve veći broj mladih, a posebno zabrinjavajuće je maloljetne osobe. No držim da je problem u inertnosti sustava koji pojavnosti novih vrsta ovisnosti iako problem ovisnosti o kockanju i klađenju progresivno raste još od poratnog doba mi još nemamo adekvatno i kvalitetno pokriveno to područje. Sve više se susrećemo i s problemom ovisnosti o internetu, društvenim mrežama, PC igricama. A za to nismo spremni niti imamo stručnih kapaciteta pa ovom prilikom evo jedan da kažem apel Vladi RH, odnosno Uredu za suzbijanje zlouporabe droga i naravno resornom ministarstvu da što prije izradi programe za rješavanje pojavnosti novih vrsta ovisnosti. I na kraju nužno je napomenuti i reći i pohvaliti sve one koji su sudjelovali u izradi ovog izvješća kao vrlo važnog dokumenta, odnosno podloge za učinkovitije rješavanje tog globalnog problema. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana kolegice.
Sad se vraćamo poslu s kojim smo zastali to je rasprava o Izvješću o provedbi Nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u RH za 2013. godinu. U ime kluba DC-a, Novog vala i Reformista govorit će poštovana Vesna Škare-Ožbolt.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana predstavnice predlagatelja, poštovane kolegice i kolege. S obzirom da je danas izuzetno puno toga rečeno o ovoj temi ja ću samo ukratko sumirati da ova strategija je doista informativna i dobra, ova strategija pretočena u akcijski plan provodi se na području naše zemlje, na području cijele zemlje. Iako može se primijetiti prema rezultatima da je neujednačenog opsega i intenziteta, a veliki broj mjera na žalost ipak je ostao nerealiziran zbog stalno slabo odrađene odgovornosti za njegovo neprovođenje. Naime, ova Nacionalna strategija a i ovaj Akcijski plan prema našem mišljenju nemaju onu izvršnu moć ni u pogledu izvršavanja aktivnosti, niti u pogledu financiranja i tu počinju u stvari problemi posebno kada se vide analize županija, odnosno rezultata po županijama. Ja neću sad govoriti o vrstama droga i o svim mogućim modalitetima kojima su naši građani posebno oni mladi izloženi. Međutim iz zaključka ove strategije sa akcijskim planom vidljivo je da prema podacima za 2013. godinu trendovi same zlouporabe droga su različiti od županija do županija. U nekim županijama se uspjelo približiti jednom prilično uravnoteženom pristupu suzbijanja zlouporaba i kako ponuda tako i potražnja za drogama što je kako kaže u samoj strategiji rezultiralo stabilnim stanjem, odnosno smanjenjem trendova zlouporabe. No, ovisno o financijskim i ljudskim resursima pojedinih županija, ali i o raširenosti problema zlouporabe droga po županijama županije su same stvorile mehanizme, mreže, programe za rješavanje navedenih problema. Međutim, ono što želim ukazati je, a to pokazuju izvještaji i u prijašnjim razdobljima, tri su županije one u kojima je najveći broj registriranih ovisnika, to su Grad Zagreb, Splitsko-dalmatinska županija i Istarska županija. U usporedbi s prethodnim godinama povećava se broj registriranih ovisnika koji se bilježi u 14 županija. E sad, u 7 županija broj ovisnika na 100 tisuća stanovnika je veći od prosjeka Hrvatske i to su opet Istarska županija, Zadarska županija, Grad Zagreb, Šibensko-kninska, Primorsko-goranska, Dubrovačko-neretvanska i Splitsko-dalmatinska. A ostale županije imaju niže stope od hrvatskog prosjeka. I sad s obzirom na ove rezultate definitivno bi trebalo staviti naglasak upravo na prevenciju u onim županijama gdje je porast ovisnika, broja ovisnika veći. Posebno zabrinjava činjenica da su financijska sredstva koja se iz županijskih proračuna izdvajaju u 2013. godini upravo za provedbu ovih županijskih akcijskih planova u usporedbi sa 2012. godinom manja za oko 2,5 milijuna kuna. To je problem. Problem je kako upravo ovaj akcijski plan pretočiti u doista operativan plan u pravom smislu riječi akcijski plan, posebno u onim županijama gdje je porast ovisnika veći. I naravno vidjet ćemo u Strategiji za 2014. godinu, vjerojatno će se pokazati već, kakav je utjecaj dekriminalizacije lakih droga, što je to napravljeno, kakvi će biti rezultati s obzirom na odluke koje smo donijeli kada smo raspravljali i na zakonska rješenja vezana za dekriminalizaciju lakih droga. Ali mislim da iduća strategija, posebno ovaj akcijski plan, treba biti usmjeren ciljano. Ciljano na one županije, na one gradove, na ona urbana središta koja imaju znatno povećanje broja ovisnika u našoj zemlji. Inače, naravno prihvaćamo ovu strategiju. Hvala.
Zahvaljujem. I posljednji klub je klub SDP-a i poštovani kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa vjerujem da se svi možemo složiti kako je zlouporaba droga pošast modernoga doba. I ne samo droga, dakle čuli smo ovdje tijekom rasprave o mnogo ovisnosti koje nisu vezane dakle samo uz opijate nego i uz uživanje duhanskih proizvoda, alkohola itd. Nacionalni akcijski plan i strategija ima 6 temeljnih područja, a to je koordinacija, smanjenje ponude i potrošnje droge, praćenje i informacijski sustav, istraživački rad i valuacija i međunarodna suradnja. Ja bih posebni naglasak stavio upravo na prevenciju. Kaže se da je 1 kuna uložena u prevenciju zapravo 4 kune ušteđene u sanaciji. Nacionalni program prevencije ovisnosti za djecu i mlade se odvija prije svega i u odgojno-obrazovnim sustavima, dakle u našim školama, našim fakultetima putem tjelesne zdravstvene kulture, prirode odnosno biologije, sata razrednika, građanskog odgoja i drugih odgojno-obrazovnih programa koji su trenutno u školama. Obrazovanje i informiranje djece i mladih je dakle prioritetno i ono se ne treba raditi samo kroz sustav obrazovanja već treba raditi i na informiranju javnosti i roditelja ali i svih drugih koji mogu doći u doticaj i opasnost da postanu uživatelji opijata. Također, program liječenja i resocijalizacije ovisnika je izuzetno bitan budući da ovisnici koji se bore sa svojom ovisnošću često imaju problema prilikom nalaženja posla, prilikom ponovnog ulaženja u zajednicu. Time se bave i mnoge nevladine institucije, dakle mnoge nevladine udruge pa čak i katolička crkva ali također to rade i naše bolnice odnosno pomažu i različitim tretmanima liječe naše ovisnike. Inače hrvatski prosjek ovisnika je 272 po 100 tisuća stanovnika, što nije tako strašno. Naravno, bilo bi bolje da je puno manje, ali ukoliko usporedimo sa podacima iz drugih zapadnih zemalja Hrvatska je tu još relativno nisko na popisu. Nadamo se da će tako i ostati, dijelom upravo i zbog ove strategije i akcijskog plana. Također bih još posebno podcrtao pojavu tzv. "novih droga". Dosta je o tome već govoreno tijekom rasprave ali oni su velika prijetnja, dakle te nove droge. Zbog brze pojavnosti na tržištu, niske kontrole, najčešće su sintetskog porijekla dakle lošije su kvalitete a imaju učinke slične tzv. "starim drogama". Podsjetio bih vas samo prije nekoliko godina tj. mislim prošle godine ili eventualno prije godinu i pol smo imali veliku paniku oko dezomorfina tzv. "krokodila" koji je jedan vrlo opasan opijat budući da ima učinak sličan heroinu ali izrazito destruktivno utječe na tijelo, odnosno ovisnici se u jednom trenutku doslovno počinju raspadati. Naravno, kasnije nam je pojašnjeno da je to prenapuhana priča iz nekoliko razloga, da je dezomorfin dolazio u Republiku Srbiju, dakle u susjednu državu nama kroz emigrante koji su se vraćali iz Ruske Federacije. Naime, u Ruskoj Federaciji je bio najrasprostranjeniji zbog neimaštine, odnosno ta droga je relativno dostupna i jeftina. 2012. na području EU, evo samo primjera radi su registrirana 73 nova spoja, a 2009. 24. Trendovi u Hrvatskoj su hvala Bogu nešto manji tako da u 2013. godini je registrirano 12 novih spojeva a u zadnje 3 godine sve skupa 33. Također treba posebno pratiti i tržište droga jer se uz nove spojeve pojavljuje i tzv. stare droge, dakle spojevi droge koji se uživaju a koje su jednog trena da tako kažem izašle iz mode i ponovno se vraćaju na što često sustav supresije odnosno represije nije pripremljen. Također bilo je puno rasprava i o vrlo dostupnim drogama dakle koje su dostupne maloljetnicima u smislu osvježivača zraka i sličnoga koje se mogu inhalirati na različite načine, najčešće pušenjem i koje također imaju utjecaj sličan marihuani. Dakle, prije svega treba naglasak staviti na edukaciju a zatim i smanjenje ponude i potražnje droge na tržištu. Dakle, potražnju smanjivati putem edukacije a ponudu putem represivnih elemenata. I da zaključim, dakle droga i njihova zlouporaba i dalje je problem, treba nastaviti sa programom sa naglaskom na prevenciji i dakle iako su naše brajke razmjerno dobre i nadajmo se da će u budućnosti biti i manje. Klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru će podržati ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. I sada ćemo prekinuti sjednicu, nastavit ćemo u srijedu u 9,30 sati. Točkom 13 koja nam je po redu dolazi, to je konačni prijedlog Zakona o pogrebničkoj djelatnosti. Zahvaljujem svima. I želim svima ugodan vikend. Doviđenja.
Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2013. godinu.". Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 98 za i 4 suzdržana, prihvaćen predloženi zaključak.