Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Desetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 112 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja Zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 145 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momo Čolaković, Mirjana Dragaš, dr Miljana Nikolić, Miodrag Nikolić i Olgica Batić. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika i izuzetno za ponedeljak, mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Dostavljeni su vam Zapisnici Sedme i Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika konstatujem da postoji kvorum za usvajanje Zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 3, 4, 5, 6, 7. i 8. novembra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 3, 4, 5, 6, 7. i 8. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 18, 19, 20, 24. i 25. novembra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 149, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 16 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini održane 18, 19, 20, 24. i 25. novembra 2014. godine. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Grupa od 131 narodnog poslanika, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koji je podnela Narodnoj skupštini 4. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 142, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 24 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red lista kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je podneo Narodnoj skupštini 4. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 151, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodna banka Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 15 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodna banka Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o platnim uslugama, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodna banka Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 17 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodna banka Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 18 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodna banka Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 21 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Branislav Blažić predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog odluke o obrazovanju Anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica u vezi sa korišćenjem sredstava Fonda za zaštitu životne sredine, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 34, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o igrama na sreću, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – dva, uzdržan – jedan, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red -Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – pet, uzdržan – jedan, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zlata Đerić predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog zakona o izmeni Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, koji je podnela Narodnoj skupštini 10. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Narodnoj skupštini 11. novembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji su podneli Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Da li narodni poslanik Zoran Živković želi reč? Za reč se javio narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, ja mislim da je veoma važno da u dnevni red Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, a to je ova sednica, uvrstimo i Predlog dopuna Zakona o visokom obrazovanju koji smo još krajem septembra meseca ovoj Narodnoj skupštini podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. Želim samo da vas obavestim čega se tiču ove dopune Predloga zakona o visokom obrazovanju kako bi svaki narodni poslanik, ja mislim i po svojoj savesti, a i po svojoj čestitosti možda, odlučio i da glasa za usvajanje ovog predloga kao tačke dnevnog reda. Naime, ovim Predlogom dopuna Zakona o visokom obrazovanju mi predlažemo da se kao jedan od osnovnih principa sistema visokog obrazovanja u Srbiji definiše i princip akademske čestitosti, poštovana gospodo. Predlažemo, takođe, da se dopunama definiše na čemu se zasniva akademska čestitost, a veruje, da ovde nema više nijednog poslanika, jer je ovo peti ili šesti put kako pokušavamo da ubedimo narodne poslanike da raspravljamo u ovoj Skupštini o tome, da se akademska čestitost zasniva na samostalnoj izradi pisanih radova i striktnom poštovanju tuđih autorskih prava, poštovana gospodo. Sigurno može ovde da se pojavi pitanje – a zašto bi toliko bilo važno da danas, na primer, ili tokom ove sednice, ovog zasedanja, raspravljamo i o tome? Dva su razloga. Jedno je – zato što postoji ozbiljna sumnja da su neki najviši državni funkcioneri, na primer, stekli diplome ili naučna zvanja na nepošten način. Druga stvar se tiče jednog zapažanja ministra prosvete, gospodina Verbića, koji je rekao da u našem sistemu visokog obrazovanja ne postoje jasno utvrđene procedure za ocenu toga šta je plagijat a šta nije. Poštovana gospodo, ja smatram, ako prihvatimo da je tačno ovo što je rekao gospodin Verbić, da mi ne smemo da dozvolimo da naš sistem visokog obrazovanja ostane bez jasno utvrđenih procedura za utvrđivanje toga šta je plagijat, jer ako nemamo procedure za to, to onda znači da nema akademske čestitosti u našem sistemu visokog obrazovanja. Moram da kažem da nisam saglasan sa ministrom. Na Fakultetu političkih nauka, na primer, postoji Pravilnik o akademskoj čestitosti, ali ako ministar smatra da to nije sve jasno, ja smatram da onda akademsku čestitost moramo da definišemo kao princip u visokom obrazovanju, jer će to značiti i usmerenje ka redu u državi, ali i ka čestitosti u politici, poštovana gospodo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 155, od ukupno prisutnih 179 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Borislav Stefanović, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o slobodi od straha, koji je grupa od 19 narodnih poslanika podnela Narodnoj skupštini 20. novembra 2014. godine. Da li poslanik Stefanović želi reč? (Da) Izvolite.
Poštovane kolege narodni poslanici, gospođo predsednice, Demokratska stranka i Nova stranka, koja je apsolutno podržala ovaj predlog, dostavili smo Predlog za donošenje zakona o slobodi od straha. Ovaj zakon smo podneli u skupštinsku proceduru pre izvesnog vremena i ovo je prvi put da se obraćamo ovom Domu sa molbom da se on stavi na dnevni red. Smatramo da donošenje ovog zakona, na žalost građana Srbije, ima svoje puno opravdanje u današnjem životu i načinu na koji vlast vrši svoju funkciju u Republici Srbiji. Ovaj zakon o slobodi od straha je deo svetle tradicije srpske opozicije i Demokratske stranke, zato što je poslednji pisani akt i zakon koji je predložila opozicija u ovom Domu 1945. godine, pre raspuštanja političkih partija. Ponosni smo na kontinuitet sa Demokratskom strankom koja je imala hrabrosti tada, u autoritarnom režimu, da predloži zakon o slobodi od straha. Zašto je Srbiji potreban zakon o slobodi od straha? Zato što vrlo efikasno, u samo četiri člana, definiše da se sankcioniše izvršna vlast ili njen deo koji, ukoliko bilo kakvim potezima, aktima, činjenjem ili nečinjenjem, tera građane Srbije da neko svoje pravo ne koriste, da se suzdrže od njega ili da nešto čine protivno svojim pravima i slobodama, koristeći za to strah ili pritisak koji izaziva jak osećaj straha ili ugroženosti kod građana Srbije. Nažalost, to je upravo nešto što najbolje opisuje u ovom trenutku kako nam izgleda Republika Srbija. Previše je sličnosti koje možemo staviti u istu ravan sa onim vunenim vremenima koja su ostala, mislili smo, zauvek iza nas. Demokratska stranka smatra da će skupštinska većina usvajanjem ovog zakona i stavljanjem na dnevni red pre toga pokazati da razume da u Srbiji nikada nijedna vlast, koja god bila, izvršna vlast neće koristiti instrumente, da kroz poluge koje kod ljudi izazivaju osećaj straha i ugroženosti se odreknu svojih zagarantovanih građanskih prava i dužnosti, da nešto ne čine ili čine protiv svoje volje. U tome nema ništa loše, to je plemeniti cilj. To je ono što nas čini demokratama, ne samo DS kao DS, već sve poslanike u ovoj Skupštini. Ako skupštinska većina odbije da priča, da diskutuje, da stavi na dnevni red ovaj Predlog zakona, pokazaćete da u njemu raste jedno drvo slobode koje će, pored svih pokušaja da je zatrete, u Srbiji doneti svoje plodove. Moram da kažem da sa ponosom ovo ovde govorim, današnja izvršna vlast koristi vidljive i nevidljive poluge da građane Srbije natera da nešto čine ili da se odviknu određenog prava …
Zahvaljujem. Vreme vam je isteklo. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević, na osnovu člana 92, st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je podneo Narodnoj skupštini 4. novembra 2014. godine. Da li želite reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovana predsednice, koleginice i kolege narodni poslanici, ovaj predlog izmene Zakona o zdravstvenom osiguranju vam prvi put predočavam. Hoću da vam kažem da je ovaj Predlog izmena Zakona o zdravstvenom osiguranju rađen zajedno sa Nacionalnim udruženjem roditelja dece obolele od raka, poznatije kao NURDOR. Želja je roditelja dece obolele od rada da kroz ovaj Predlog zakona regulišemo njihova prava i da im pomognemo u njihovoj zajedničkoj borbi sa njihovom decom da se njihova deca izleče, a u samom Predlogu zakona se predlaže da se roditeljima omogući da budu uz svoju decu dokle god traje lečenje i dokle god traje rehabilitacija njihove dece. Naime, važećim Zakonom o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju, roditelj bolesnog deteta može maksimalno da uzme bolovanje do tri, četiri meseca, a svedoci smo da brojna stanja, kao što su leukemija, onkološki tretmani malih pacijenata traju znatno duže i zato je NURDOR želeo da se priča o ovoj temi. Zato sam ja zajedno sa njima napisao ovaj Predlog izmene zakona i zato pred narodnim poslanicima pričamo o ovome. Mislim da je dobro da podržimo roditelje koji se bore zajedno sa svojom decom za život njihove dece, da im omogućimo da oni imaju pravo da budu uz njihovu bolesničku postelju, da imaju pravo da budu koliko god treba dok se deca ne izleče. U mnogim slučajevima roditelji su primorani da daju otkaz sa svog posla, zato što pojedina lečenja traju više i od godinu, godinu i po dana. Zato bi ovom izmenom zakona omogućili i jednim humanim gestom pokazali roditeljima te teško bolesne dece da u najtežim trenucima država pomaže njima i da im omogućava da kroz tu jednu podršku mogu da odsustvuju s posla, da mogu da budu uz svoju decu. Drugi predlog u ovom zakonu je da roditeljima teško bolesne dece se omogući 100% nadoknada na bolovanju, s obzirom da su oni primorani da kupuju skupe lekove, da su ta deca koja boluju od teških bolesti, od teških karcinoma ili leukemija, primorano da jedu i kvalitetniju hranu, multivitaminsku hranu i da je malo nelogično da roditelji koji su na bolovanju, koji se bore sa svojim detetom, da im dodatno smanjimo platu na 65%. Tako da, jedan je od predloga da njihova nadoknada za bolovanje bude 100%. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 184 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Dušan Milisavljević, na osnovu člana 92, st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti, genetički uslovljenih anomalija i retkih bolesti, koji je podneo Narodnoj skupštini 4. jula 2014. godine. Da li želite reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovana predsednice, koleginice i kolege narodni poslanici, ovo je predlog Zojinog zakona i vi ste svedoci da ja za ovaj zakon molim bukvalno već u drugom mandatu Narodne skupštine. Predlog ovog zakona je i u prošlom sazivu bio u skupštinskoj proceduri. Ovaj zakon tretira decu koja boluju od retkih bolesti i ovaj zakon nije politički zakon. On dolazi iz porodice koja je izgubila devojčicu koja je zvala Zoja. Želja porodice male Zoje Mirosavljević je da upravo da na njihovom bolu i na njihovim problemima koje su imali, da više ni jedno dete koje boluje od retkih bolesti u Srbiji nema takve probleme. Želja je da kroz ovaj zakon svu našu decu koja boluju od retkih bolesti pokrijemo jednim sistemskim rešenjem, da ona ne zavise od bilo kakve varijacije u nekim klinikama, nego da se jasno zna šta su pravila i obaveze lekara zdravstvene struke kada su u pitanju retke bolesti. Želim da vam kažem da mala Zoja, kao i mnoga druga deca koja se bore sa nekom od retkih bolesti imaju problem u Srbiji zato što se puno puta ne postavi dijagnoza. Kao lekar mogu da vam kažem, kada ne postavite dijagnozu, kada nemate dijagnozu, jako je teško da lečite to dete. Ovim Predlogom zakona se reguliše da su lekari u Srbiji obavezni da ukoliko ne mogu da postave pravu dijagnozu, u roku od šest meseci zakon bi ih obavezivao da uzorak tkiva, krvi, pljuvačke, mišića pošalju u neku od referentnih laboratorija u Nemačkoj ili Francuskoj, da se postavi dijagnoza i da se nakon postavljanja dijagnoze krene u lečenje te dece. Smatram da je ovo zakon koji je, po meni, najprioritetniji. Mislim da nema ni jednog važnijeg zakona, niti priključenje Evropi, niti saradnja sa Rusijom, nego upravo odgovornost prema socijalno najugroženijem sloju društva, a to su naša bolesna deca. Postoje naznake da se radi na tome da se njihov status popravi kroz formiranje humanitarnog fonda i kroz omogućavanje lečenja nekih vidova retkih bolesti, ali smatram da deca koja boluju od retkih bolesti ne mogu da zavise od bilo kakvog humanitarnog aspekta, nego moraju da budu sistemski rešena, da su okolne zemlje u Evropi sistemski rešile zakonskim putem prava dece koja boluju od retkih bolesti. Upravo zato ne mogu drugačije, nego evo, po prvi put ću jasno i javno da kažem, ja vas molim da ovaj zakon bude shvaćen najdobronamernije i da za ovaj zakon glasamo. Ovo nije zakon jedne političke stranke. Ovo je zakon porodice koja je izgubila dete i ovo je apel da ni jedno naše dete više nema problema sa bilo kojim lekarom u Srbiji kada ne može da postavi dijagnozu. Postavimo dijagnozu, krenimo da ih lečimo i to je ozbiljan sistemski zdravstva i ozbiljna država. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o osiguranju, Predlogu zakona o platnim uslugama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju i Predlogu zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranje terorizma. Da li narodni poslanik Zoran Babić želi reč za obrazloženje? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – sedam, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 narodnih poslanika od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila većinom glasova ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i o predlogu za spajanje rasprave na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 narodnih poslanika od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, utvrdila dnevni red Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, u celini. D n e v n ir e d: 1. Predlog zakona o osiguranju; 2. Predlog zakona o platnim uslugama; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma; 6. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju i 7. Lista kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Primili ste ostavku narodnog poslanika Aleksandra Jablanovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Odbora za administrativno budžetska i mandatno imunitetska pitanja Narodne skupštine, povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenje ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika, predlaže da Skupština, u smislu člana 88. stav 3, stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stav 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Skupština na predlog Odbora za administrativno budžetska i mandatno imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koji je izabran, narodnom poslaniku Aleksandru Jablanoviću danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača dr Jorgovanke Tabaković, guvernera Narodne banke Srbije, pozvala da sednici prisustvuju i: dr Diana Dragutinović, viceguverner NBS; Bojan Terzić, generalni direktor Direkcije za zakonodavno-pravne poslove NBS; Đorđe Anđelić, generalni direktor Sektora za nadzor nad obavljanjem delatnosti osiguranja NBS; Dragana Stanić, zamenik generalnog direktora Sektora za platni sistem NBS; Dejan Dević, zamenik generalnog direktora Direkcije za zakonodavno-pravne poslove NBS; Srđan Milovanović, direktor Odeljenja za posredni nadzor nad poslovanjem društava za osiguranje i drugih subjekata NBS i Marina Papadakis, savetnik za pravna pitanja guvernera NBS. Ujedno, pozdravljam guvernera Narodne banke Srbije dr Jorgovanku Tabaković. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tačkama od 1. do 5, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o osiguranju, Predlogu zakona o platnim uslugama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju i Predlogu zakona o izmenama i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranje terorizma. Da li predstavnik predlagača, dr Jorgovanka Tabaković, guverner NBS, želi reč? (Da)
Dobar dan, dame i gospodo, poštovani građani, ja u funkciji guvernera, vi u funkciji poslanika, ali svi predstavnici građana, jer smo to uvek i posle funkcija, a i pre njih. Poštovane dame i gospodo, gospođo predsedavajuća, pred vama je danas Predlog zakona o osiguranju, prvi iz seta finansijskih zakona koje Narodnoj skupštini Republike Srbije, u skladu sa svojim ovlašćenima, predlaže NBS. Ovim setom propisa, institucija koju vodim, daje svoj doprinos reformama regulatornog okruženja u Republici Srbiji, a u cilju približavanja evropskim standardima. Promena zakona koji uređuje osiguranje stavljena je u sam vrh prioriteta Vlade Srbije izloženih u ekspozeu premijera iz aprila ove godine. Predlog zakona o osiguranju, koji je NBS pripremila, sadrži sve elemente reformskog zakona i zato očekujemo da se njegovim usvajanjem uvede red u ovaj segment finansijskog sistema zemlje, čime ćemo poboljšati, kako investicioni ambijent, tako i zaštitu naših građana. Narodna banka Srbije obavlja funkciju nadzora osiguranja od 2004. godine. Kada sam preuzela rukovođenje ovom institucijom, funkciju nadzora zatekla sam u vrlo lošem stanju sa zastarelim regulatornim okvirom i neefikasnim mehanizmom delovanja. Zato je čitava 2014. godina bila posvećena reformama u tom segmentu nadležnosti NBS. Nacrt zakona o osiguranju, koji smo zatekli, a koji nije dobio pozitivne kritike stručne javnosti, jer nije nosio suštinske promene u odnosu na postojeći sistem, kompletno inovirali, uskladili sa evropskim standardima, ali i standardima relevantnih međunarodnih organizacija i institucija koje odražavaju najbolju svetsku praksu. Novi, unapređeni tekst ovog propisa izneli smo pred sud javnosti i dobili pozitivne ocene od predstavnika struke osiguranja, privrede, naučne javnosti i nadležnih državnih organa. Ministarstvo finansija Republike Srbije dalo je, neposredno pred ulazak ovog predloga u parlamentarnu proceduru, pozitivno mišljenje o njemu i konstatovalo da će on predstavljati kvalitativni iskorak u regulisanju sektora osiguranja u Republici Srbiji. Mnoge kvalitetne sugestije dobijene u javnoj raspravi, otvorenoj u maju ove godine, ugrađene su u tekst i postale su sastavni deo Predloga zakona. Ovom prilikom zahvaljujem svima koji su u javnoj raspravi uzeli učešće i pomogli nam da učinimo ovaj propis što boljim i prihvatljivijim za buduću primenu. Usvajanje Predloga zakona o osiguranju takođe je jedan od koraka u procesu pridruživanja Republike Srbije EU. Pripremljen je tako da u celini odražava važeći pravni režim za delatnost osiguranja u EU i zato je jedan od ciljeva i doprinosa njegovog donošenja i harmonizacija domaćeg zakonodavstva sa evropskim direktivama. Iako su polazne pretpostavke pri izradi ovog Predloga zakona bile direktive EU, koje su trenutno u primeni u oblasti osiguranja, u njega su ugrađene i naznake nekih budućih tendencija u ovoj oblasti. Evropska komisija imala je prilike da izvrši uvid u tekst Predloga zakona o osiguranju i o njemu se pozitivno izrazila. Slična mišljenja dolazila su i iz krugova stranih investitora. Zato imamo razloga da verujemo da će ovaj propis stvoriti temelje modernog i uređenog tržišta osiguranja u Republici Srbiji. Konkretno, promenom zakona kojim se uređuje osiguranje na način kakv smo predvideli ovim predlogom, stvoriće se pretpostavke za dalji razvoj i unapređenje delatnosti osiguranja, efikasnije i kvalitetnije poslovanje društava za osiguranje, povećanje finansijske discipline na tržištu osiguranja, a svakako i bolju zaštitu građana i privrednih subjekata u ulozi osiguranika, korisnika osiguranja ili trećih oštećenih lica. Dakle, Narodna banka Srbije ovim propisom daće doprinos ne samo reformskim procesima i evropskim integracijama Srbije, već i onom što je osnovna misija naše institucije u nadzoru nad finansijskim institucijama, na obezbeđivanju građanima Republike Srbije mogućnosti da koriste moderne, jasno razumljive i njihovim potrebama prilagođene finansijske usluge, odnosno da nesmetano ostvaruju svoja prava po tom osnovu. Izložiću vam najvažnije novine koje bi uveo Predlog zakona o osiguranju kao i njihove očekivane efekte po oblastima. Pre svega koju reč o delatnosti osiguranja. Predlogom Zakona o osiguranju uređeni su odgovarajući pojmovi koji definišu ovu delatnost. Svrstani su grupe, podgrupe, potom i vrste koje su u celini usklađene sa direktivama EU. Isto se odnosi, ono što javnost posebno zanima, i na nemogućnost istovremenog obavljanja poslova životnih i neživotnih osiguranja. Naime, nije dozvoljeno da se društva za osiguranje osnivaju kao entiteti koji će istovremeno obavljati dve navedene grupe poslova, ali sa druge strane se dozvoljava društvima koje ovaj propis zatiče u takvom stanju, da svoje poslove zadrže, ali uz uslov da sprovedu sve potrebne radnje u cilju odvojenog upravljanja imovinom, kapitalom i obavezama. Ovo rešenje poznaju i evropske direktive, a za Republiku Srbiju, je odabrano kao jedino primereno u datom trenutku, s obzirom da prethodni pravni okvir ni tokom desetogodišnje primene, nije obezbedio potpuno razgraničenje poslova životnih i neživotnih osiguranja, što je bila namera ranijeg zakonopisca. Predlogom Zakona o osiguranju mnogo detaljnije je regulisana materija vezana za osnivanje, organizovanje poslovanja i korporativno upravljanje akcionarskim društvima za osiguranje. Omogućeno je da se ista osnivaju kao jedno personalna, a detaljno je razrađen sistem organa upravljanja društvom, kao i njihove nadležnosti. Za sva pitanja koja ovde nisu posebno uređena upućujući zakon društvima za osiguranje ostaje zakon kojim se reguliše pravni položaj privrednih društava. Predlogom zakona o osiguranju preciznije i celovitije je regulisana uloga Narodne Banke u aktivnosti licenciranja. Uređeni su uslovi koje podnosioci zahteva moraju ispuniti, kriterijumi koje NBS procenjuje, kao i razlozi za odbijanje zahteva, odnosno oduzimanje dozvola i saglasnosti. Kako propisuju direktive EU, fokus aktivnosti izdavanja dozvola i saglasnosti biće na licima koja stiču učešće u kapitalu iznad propisanih pragova, licima koja vrše upravljanje, tehničko osposobljenosti za obavljanje delatnosti i poslovnom planiranju. Zaštita korisnika koja je i krajnji cilj svihaktivnosti nadzora nad obavljanjem delatnosti osiguranja, takođe značajno je unapređena u odnosu na dosadašnja rešenja. Jedna od najbitnijih novina je poglavlje posvećeno obavezi informisanja ugovarača osiguranja, čijom će se primenom poboljšati svest građana o pravnoj prirodi proizvoda osiguranja, odnosno sprečiti bilo kakvo dovođenje u zabludu u vezi s pravima koja proističu iz osiguranja. Takođe, uređeno je i da je prodavac osiguranja dužan da informiše kupca, tj. osiguranika o načinu, rokovima i drugim bitnim pitanjima vezanim za ostvarivanje prava koja proizilaze iz realizacije štetnog događaja. Sa druge strane, uređena je i obaveza društava za osiguranje da čuvaju poverljive podatke o svojim klijentima. Prodaja kao važan aspekt i specifičnost delatnosti osiguranja regulisana je preciznije, pri čemu je najznačajnija promena vezana za način definisanja poslova koje subjekti u svojstvu kanala prodaje obavljaju, što bi trebalo da doprinese njihovoj značajnijoj ulozi u razvoju delatnosti osiguranja, ali izaštiti interesa zainteresovanih strana. Predlogom zakona o osiguranju, izmenjeno je dosadašnje rešenje koje je zahtevalo da se poslovi u zastupanju u osiguranju mogu obavljati isključivo po osnovu radnog odnosa, jer se to rešenje u praksi pokazalo kao kontraproduktivno. Drugim oblicima pravnog pokrića obavljanja ovih poslova, otvara se prostor da se kanali prodaje bolje kontroliši, ali da se spreči rad na crno, odnosno da država redovno dobija odgovarajuće prinadležnosti. Predlog zakona o osiguranju uvodi nove veličine načina obračuna adekvatnosti kapitala društava za osiguranje ucilju višestrukih garancija njihove trajne solventnosti. Cenzusi osnovnih kapitala po visini su usklađeni sa rešenjem iz direktive EU, ali je predviđeno njihovo buduće automatsko usklađivanje sa evropskim indeksom potrošačkih cena. Iznosi koji su odabrani ne bi trebalo značajnije da utiču na tokove kapitala na makro nivou, što nam je u ovom momentu i bio cilj. Kvalitetnijim uređenjem obračuna adekvatnosti kapitala sam cenzus ne gubi na značaju, već se solventnost procenjuje na temelju dovoljnosti kapitala, da apsorguje stvarno preuzete rizike, što i jeste intencija evropskih direktiva. Očekujemo da će novouspostavljeni odnos raspoložive i zahtevane margine solventnosti uz koncept garantnog kapitala dati mnogo precizniju i pouzdaniju sliku kapitalne adekvatnosti u društvima za osiguranje. Investiranje je veoma važna komponenta poslovanja društava za osiguranje. Nove odredbe koje regulišu materiju su fleksibilnije od prethodnih, a mnogo je veći značaj dat investicionoj politici samih društava za osiguranje, što takođe odgovara trendovima u savremenoj evropskoj regulativi. Očekuje se da i ovo bude podsticaj da se investicioni potencijal iz delatnostiosiguranja usmeri ka finansijskim instrumentima i deluje kao podrstrek razvoju domaćeg finansijskog tržišta koji će biti sve značajniji kako se i sama delatnost osiguranja bude razvijala. Društvo za osiguranje ubuduće će imati obavezu uspostavljanja modernog i efikasnog sistema upravljanja koju čine četiri funkcije, interne kontrole, upravljanje rizicima, interna revizija i aktoarstvo. Očekuje se da se na ovaj način poveća samodisciplina društava za osiguranje i njome preduprede mnogi rizici u njihovom poslovanju. Narodna banka Srbije će i ubuduće tragati za efikasnijim i pouzdanijim načinima kvalitetne edukacije ovlašćenih aktoara u postupku licenciranja. Takođe, predlogom zakona o osiguranju bliže su uređena i pitanja vezana za eksternu reviziju u delatnosti osiguranja. Cilj je da aktuarstvo i revizija budu pouzdane kontrole i indikatori potencijalnih teškoća u društvima za osiguranje kako bi se blagovremenom reakcijom supervizora problemi mogli otkloniti pre nego što eskaliraju. Narodna banka ostaje posvećena zaštiti građana i privrednih subjekata kao osiguranika, korisnika osiguranja i trećih oštećenih lica. Predlog zakona o osiguranju donosi unapređene odredbe o kontroli koja bi trebalo da podigne svoju efikasnost, brzinu i delotvornost, ali i da se zasniva na celovitijim i pouzdanijim informacijama koje pristižu iz društava za osiguranje. Uvedeni su novi oblici supervizorskog delovanja među kojima se ističu javno objavljivanje informacija i pismene mere upozorenja, mere nadzora su šire, a očekuje se da će biti i efikasnije. Možda je i najvažnija novina jeste uvođenje mogućnosti da Narodna banka Srbije neposredno izriče novčane kazne subjektima koje nadzire što će biti značajan faktor podizanja tržišne discipline. Pored svega, uspostavljaju se i osnove za dodatni nadzor tj. superviziju grupe društava za osiguranja. U cilju bržeg okončanja pregovora sa EU i Svetskom trgovinskom organizacijom, Predlog zakona o osiguranju sadrži i odredbe koje su predmet tih pregovora, a tiču se delatnosti osiguranja. Te odredbe stupiće na snagu po uključenju Republike Srbije u navedene organizacije, a radi se prvenstveno o slobodi pružanja usluga, odnosno obavljanju delatnosti osiguranja preko ogranka. Na ovaj način dodatno doprinosimo ubrzavanju toka ovih pregovora, ali i štitimo domaće subjekte omogućujući im da se u preostalom vremenu adekvatno pripreme za kvalitetno konkurentsko nadmetanje. Pored navedenih, Predlog zakona o osiguranju donosi i niz drugih inovacija sa kojima ste mogli da se upoznate kako iz samog teksta predloženog propisa, tako i iz obrazloženja koje smo pripremili i dostavili Narodnoj skupštini Republike Srbije. Apsolutno smo sigurni da sva predložena rešenja donose poboljšanje kako za subjekte u delatnosti osiguranja, tako i za celinu tržišta i finansijskog sistema, odnosno za građane i privredne subjekte koji usluge osiguranja koriste. Moji saradnici i ja smo danas pred vama da učešćem u raspravi damo sve neophodne odgovore i pojašnjenja. Zahvaljujemo se što ste prihvatili da se ovaj zakonski predlog razmatra po hitnom postupku, a brza harmonizacija regulative u delatnosti osiguranja nužna je i iz razloga što se i evropske pravne tekovine menjaju usled čega će nas u budućnosti očekivati nova usaglašavanja. Predlogom zakona o osiguranju, koji je danas pred vama, stvara se kvalitetan preduslovi i za te buduće procese. Očekujem da ćemo o predlogu ovog zakona u nastavku voditi kvalitetnu i konstruktivnu raspravu, a mi ćemo se truditi da sve predloge narodnih poslanika i da one koji donose poboljšanje unesemo u tekst pre usvajanja. Prelazim na obrazlaganje Predloga zakona o platnim sistemima i on jeste zaista jedan potpuno nov zakon koji se uvodi u pravnu regulativu Republike Srbije. Za platne sisteme ne kažu slučajno da je to krvotok finansijskog sistema. Uz tržišne institucije koje na njemu funkcionišu, on je kritična komponenta i pretpostavka nesmetanog funkcionisanja ekonomskih tokova. Likvidnost finansijskih tržišta zavisna je od stabilnog i efikasnog funkcionisanja uspostavljenih aranžmana za kliring i poravnjanja plaćanja, a njihovo bezbedno i efikasno funkcionisanje je od fundamentalnog značaja za održavanje finansijske stabilnosti, sprovođenja mera monetarne politike, ubrzavanje tokova privredne aktivnosti i smanjenje opštih društvenih troškova transfera novčanih sredstava. Članom 4. tačka 9. Zakona o NBS propisano je da NBS uređuje, kontroliše i unapređuje nesmetano funkcionisanje platnog prometa u zemlji i sa inostranstvom. Članom 59. – da NBS vodi računa o efikasnom i sigurnom funkcionisanju i razvoju platnog sistema i u skladu sa zakonom donosi propise kojima se uređuje ovaj sistem. Na osnovu navedenih ovlašćenja, a radi ciljeva koje NBS želi da postigne u oblasti platnog sistema, a koje ću vam danas predstaviti, pripremili smo Predlog zakona o platnim uslugama kojima se na sveobuhvatan način uređuje platni sistem Republike Srbije, a pre svega tri važne celine – pružanje platnih usluga, elektronski novac i platni sistemi. Ubrzan tehnološki razvoj, pojava novih platnih usluga i instrumenata i opšta tendencija unapređenja pružanja tih usluga na globalnom nivou u protekloj deceniji doveli su do pojačanje konkurencije na tržištu usluga plaćanja i pojave novih učesnika. Sa druge strane, to je povećalo i potrebu da se pruži sveobuhvatna i efikasna zaštita korisnicima tih usluga. Pravni okvir za pružanje platnih usluga ustanovljen je Zakonom o platnom prometu koji više ne predstavlja odgovarajuću osnovu za razvoj tržišta platnih usluga u našoj zemlji, kao ni podsticaj realnoj ekonomiji. Zakon o platnom prometu karakteriše čitav niz ograničenja, a nabrojaću samo neka od njih. Restriktivan je u pogledu institucija koje imaju pravo pružanje platnih usluga, nisu posebno uređene najvažnije platne usluge, kao što su izdavanje, prihvatanje i plaćanje platnim karticama, novčane doznake, plaćanje izvršeno preko telekomunikacionih i drugih sličnih operatera. Direktno zaduženje se ne definiše na način koji odgovara pravim karakteristikama ove platne usluge, ne postoji regulativa koja detaljno uređuje poslovanje i nadzor nad platnim sistemima, ne postoje odredbe kojima se umanjuju sistemski rizici u slučaju nesolventnosti nekog od učesnika u platnom sistemu. Ovaj zakon ne reguliše veliki broj pitanja koje je neophodno zakonski regulisati, a primenjena rešenja u najvećoj meri nisu usklađena sa savremenim tržištem platnih usluga. Zakon o platnom prometu ne uređuje i ne prepoznaje elektronski novac, niti institucije elektronskog novca, a prisutni su i praktični problemi i nedoumice pri tumačenju i primeni određenih odredaba. Zbog svega iznetog, danas pred vama NBS predstavlja Predlog zakona o platnim uslugama kojim se na sveobuhvatan način uređuje platni sistem Republike Srbije, a rekoh, pre svega tri važne celine – pružanje platnih usluga, elektronski novac i platni sistemi. Najvažnija novina koju Predlog zakona o platnim uslugama donosi je da ona na sistematičan i celovit način uz poštovanje načela pravne sigurnosti i vladavine prava uvodi nove privredne subjekte na tržištu platnih usluga, pružaoce platnih usluga, institucije elektronskog novca i platne institucije. Pored toga, ovim predlogom se uređuju ugovorni odnosi između pružalaca i korisnika platnih usluga, uvodi se institut elektronskog novca, uređuje se poslovanje platnih sistema i nadzor nad učesnicima na tržištu platnog sistema Republike Srbije, propisuju se kaznene odredbe i sve što je neophodno u vezi sa tim. Osnovne ciljeve koje Narodna banka Srbije želi da ostvari Predlogom zakona o platnim uslugama su: dalje unapređenje i modernizacija platnog prometa u zemlji i sa inostranstvom, povećana zaštita korisnika platnih usluga, a naročito potrošača, obezbeđivanje pouzdanog, sigurnog i transparentnog poslovanja pružalaca platnih usluga, povećanje konkurencije na tržištu platnih usluga, uvođenjem platnih institucija i institucija elektronskog novca, unapređenje poslovanja i konkurencija platnih sistema i konačnost poravnanja u bitnim platnim sistemima i smanjivanja sistemskih rizika, uspostavljanje jedinstvenog nadzora Narodne banke Srbije nad poslovanjem učesnika na tržištu platnih usluga i prevazilaženje problema koje nije rešio važeći Zakon o platnom prometu, stvaranje realnih pretpostavki za dalju modernizaciju i prilagođavanje nacionalnog platnog sistema po modelima i pravilima koji se primenjuju u najrazvijenijim evropskim zemljama, uvođenje jedinstvenog registra računa i za fizička lica. Predloženim Zakonom, platne usluge se uređuju u skladu sa tržišnim i regulatornim tendencijama na globalnom nivou, pre svega u EU. Pored usluga koje su već dovoljno razvijene i uređene, otvaranje i vođenje računa, uplata, isplata i prenos novčanih sredstava i izdavanje i prihvatanje platnih kartica, ovim zakonom se na izričit i sistematičan način prvi put uređuju i usluge izvršavanja novčanih doznaka, kao i platne transakcije koje se obavljaju korišćenjem savremenih telekomunikacionih ili informaciono-tehnoloških uređaja, preko telekomunikacionih operatora. Realno je očekivati da će se na ovaj način uvećati pravna sigurnost i unaprediti segment tržišta platnih usluga koji se odnosi na plaćanja upotrebom savremenih tehnologija - internet, mobilni telefoni i slično, a kada je reč o našoj zemlji, od svih onlajn kanala kupovine u dinarima u zemlji, pre svega zbog nepostojanja pravnog okvira za institucije elektronskog novca, na raspolaganju su isključivo platne kartice izdate od strane banaka. Sledeći važan problem koji Narodna banka Srbije želi da reši je da u skladu sa važećim Zakonom, samo banke i preduzeća poštansko-telegrafskog saobraćaja mogu da se bave poslovima platnog prometa. Time su svi potencijalni, nebankarski pružaoci platnih usluga onemogućeni da se bave ovim poslovima, što za posledicu ima niži stepen konkurencije, a što znamo, kao i svuda i uvek, negativno utiče na kvalitet i cenu usluga. U skladu sa odredbama važećeg Zakona o platnom prometu, u Republici Srbiji u ovom trenutku samo banke i preduzeća PTT saobraćaja imaju pravo pružanja platnih usluga, naravno ne računajući poslove koje obavljaju Narodna banka Srbije i Uprava za trezor.Rešenjem koje predlaže Narodna banka Srbije omogućava se pristup tržištu platnih usluga dvema novim kategorijama pružalaca platnih usluga – platnim institucijama i institucijama elektronskog novca, a proširuje se i krug platnih usluga koje će moći da pruža javni poštanski operator, što bi neposredno trebalo da se odrazi i na povećanje konkurencije na ovom tržištu i kvalitet, cenu i raznovrsnost ponude tih usluga korisnicima. Osnivanje domaćih institucija elektronskog novca i obavljanje plaćanja elektronskim novcem preko tih institucija u ovom trenutku nije zakonom uređeno, niti postoje druge pravne pretpostavke za poslovanje tih institucija. Ovakva situacija veoma nepovoljno utiče na razvoj elektronskog poslovanja i elektronske trgovine u našoj zemlji. Predloženim rešenjima institucije elektronskog novca moći će da se bave ne samo poslovima izdavanja elektronskog novca, već i pružanjem svih platnih usluga koje su utvrđene zakonom. Zato, uz prethodnu dozvolu za rad i nadzor Narodne banke Srbije, propisani uslovi poslovanja institucija elektronskog novca su nešto strožiji nego kod platnih institucija, uzimajući u obzir i moguće rizike kojima će te institucije biti izložene, ilustracije radi, predviđeno je davanje prethodne saglasnosti za sticanje kvalifikovanog učešća u ovim institucijama, npr. za preko 10% udela u kapitalu ili glasačkim pravima, a početni kapital je viši nego kod platnih institucija i iznosi 350.000 evra, u dinarskoj protivvrednosti. Elektronski novac se obično određuje kao digitalni ekvivalent gotovog novca, odnosno elektronski pohranjena novčana vrednost koja se izdaje nakon prijema novčanih sredstava a prihvata se kao sredstva plaćanja od trećih lica. Ovaj novac zato predstavlja pripejd instrument i koristi se za plaćanje bez neophodnosti korišćenja računa u banci. Elektronski novac može biti hardverski, npr. čip ili magnetna traka na kartici ili softverski pohranjen, npr. virtuelni računi na serveru za plaćanja preko interneta. Iako je još uvek udeo elektronskog novca ukupnim plaćanjima u svetu znatno manji od udela drugih instrumenata plaćanja, rastuća digitalizacija finansijskih usluga nesumnjivo će doprineti njegovoj sve većoj upotrebi u budućnosti. Osnivanjem i poslovanjem institucija elektronskog novca doprineće se efikasnijoj primeni Zakona o elektronskoj trgovini koja je usko vezana sa elektronskim načinom plaćanja a neposredno će se povećati ponuda usluga plaćanja preko interneta, unaprediće se i sigurnost plaćanja preko interneta jer će se uvođenjem elektronskog novca omogućiti plaćanje bez korišćenja platnih kartica, čime se sprečava mogućnost njihove zloupotrebe do koje može doći kada se eksponiraju podaci koji se nalaze na njoj. Uvođenjem elektronskog novca i institucija koje ga izdaju prevazići će se trenutna situacija u kojoj su one banke koje pružaju uslugu prihvatanja platnih kartica na internetu u poziciji da nameću uslove svim trgovcima koji žele da omoguće kupovinu i plaćanje njihovih proizvoda preko interneta a zbog nedostatka konkurencije u vidu pomenutih institucija. Takođe, stvaranjem pravnih pretpostavki za poslovanje platnih institucija, kao takođe nove vrste finansijskih institucija, omogućiće se privrednim društvima da se, u skladu sa sopstvenim poslovnim opredeljenjem, bave pružanjem usluga izvršavanja novčanih doznaka, što je do sada bilo isključivo moguće preko banaka, preduzeća PTT saobraćaja, izdavanja i prihvatanja platnih instrumenata, uključujući i platne kartice, usluga plaćanjem korišćenjem IT tehnologija i sličnog, kao i pružanjem većine drugih platnih usluga koje su do sada bile rezervisane isključivo za banke. Imajući u vidu značaj poslova kojima će se baviti ovi subjekti, ustanoviće se pravni režim s detaljnim pravilima licenciranja i prudencijalnog nadzora koji će se primenjivati na poslovanje platnih institucija. Kapitalni zahtevi za ove institucije znatno su manji u odnosu na banke. Početni kapital iznosi od 20.000 evra do 125.000 evra u dinarskoj protivvrednosti i zavise prvenstveno od izbora platnih usluga koje će te institucije pružati i rizika koje će u svom poslovanju preuzimati u vezi sa tim uslugama. Predviđena je i mogućnost poslovanja tzv. hibridnih platnih institucija, tj. privrednih društava, koja se pored pružanja platnih usluga mogu baviti ili se već bave i drugim privrednim delatnostima, npr. telekomunikacionim uslugama. Ono što je važno istaći je da predloženi zakon svojom tehničkom neutralnošću i uvođenjem elektronskog novca daje mogućnost razvoja novih servisa i instrumenata plaćanja, čime će se unaprediti raznovrsnost i kvalitet servisa za korisnike platnih usluga, elektronski novac baziran na kartici i tzv. server elektronski novac, mobilni telefoni kao instrument plaćanja, „Near-field communication“ tehnologija - NFC, imate svi to na vašim mobilnim telefonima, itd. Kada je reč o obavezi informisanja korisnika od strane pružaoca platnih usluga kod zaključivanja ugovora o platnim uslugama, u predugovornoj fazi, prilikom izmena i dopuna ugovornih odredbi ili informacija koje se moraju dati korisniku platnih usluga pre i nakon izvršavanja platnih transakcija, važeći Zakon o platnom prometu i Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga navedenim pitanjima bave se parcijalno, selektivno i u znatno manjoj meri detaljno nego što je to potrebno. Brojna pitanja, kao što su rokovi izvršenja platnih transakcija, raspolaganje odobrenim sredstvima, saglasnost platioca za izvršenje platne transakcije, prijem platnog naloga, opoziv platnog naloga, momenat neopozivosti platnog naloga, odgovornost i postupanje kod neodobrene, neizvršene ili nepravilno izvršene platne transakcije, valutiranje sredstava, teret dokazivanja u slučaju spora i druga pitanja, važeći Zakon o platnom prometu ne reguliše ili ih reguliše na neadekvatan ili nepotpun način. Zakonom koji danas predlaže Narodna banka Srbije se na detaljan, sveobuhvatan i izbalansiran način obezbeđuje veća zaštita korisnika platnih usluga, pre svega fizičkih lica. Neka od najvažnijih rešenja koja zakon u tom pogledu donosi su: obaveza pružanja kompletnih i detaljnih informacija korisniku platnih uslugapre zaključenja usluga sa pružaocem platnih usluga; obaveza pružalaca platnih usluga da dostavljaju korisniku odgovarajuće informacije pre i nakon izvršenja platne transakcije; transferi odobrenja u dinarima u Republici Srbiji moraju biti izvršeni u toku istog poslovnog dana; detaljno se uređuje odgovornost pružalaca platnih usluga u slučaju neizvršene ili nepravnilno izvršene platne transakcije; ograničena je odgovornost korisnika platnih usluga u slučaju krađe, gubitka i zloupotrebe ne samo platne kartice, već i bilo kog instrumenta; valutiranje transakcija može biti isključivo u korist korisnika platnih usluga, a teret dokazivanja ispunjenosti obaveza pružaoca platnih usluga u najvećem broju slučajeva snosi upravo pružalac, a ne korisnik. Dosadašnji način kako su korisnici koristili svoja zakonom nedefinisana prava dovoljno nam je dalo za pravo da uvedemo jednu ovakvu novinu. Dalje, pravo korisnika platnih usluga da raspolaže novčanim sredstvima odmah nakon što su ta sredstva odobrena na njegovom računu; princip prenosa sredstava u punom iznosu kako je navedeno u platnom nalogu, bez prava pružalaca platnih usluga i posrednika koji učestvuju u izvršavanju platne transakcije na odbijanje njihovih provizija i troškova od tog iznosa; mogućnost povraćaja sredstava i u slučaju odobrene platne transakcije kod npr. direktnih zaduženja kada se iznos ove transakcije nije mogao razumno očekivati, a ispunjeni su i drugi uslovi primena tzv. „šer principa“, odnosno da svaki korisnik platnih usluga može platiti naknadu samo svom pružaocu platnih usluga, odnosno da dodatnu naknadu nemaju pravo da naplate niti pružalac usluga drugog korisnika platnih usluga koji učestvuju u transakciji, niti eventualni posrednik. Zakon precizno uređuje pitanja kao što su momenat prijema naloga, uslovi pod kojima pružalac platnih usluga ima pravo da odbije izvršenje platnog naloga, naknade koje pružalac platnih usluga naplaćuje korisniku u vezi sa izvršenjemplatne transakcije i druga značajna pitanja odnosa između pružaoca i korisnika platnih usluga. Celokupnom svojom sadržinom ovaj zakon daje pozitivan impuls upotrebi bezgotovinskog načina plaćanja, što nesumnjivo može imati pozitivan uticaj na smanjenje upotrebe gotovog novca u opticaju. Direktno zaduženje u zemljama EU predstavlja veoma popularan i troškovno efikasan servis za plaćanje komunalnih usluga: voda, gas, električna energija i slično, kao i drugih redovnih dažbina, dok u našoj zemlji po važećim propisima umesto tipične platne usluge predstavlja instrument obezbeđenja. Relativno velika upotreba platnih usluga kao što je nalog za uplatu, kao i npr. upotreba debitnih kartica, prevashodno za podizanje gotovine na bankomatima i plaćanje gotovim novcem, karakteristična je još za nedovoljno razvijena tržišta platnih usluga. Dominantan način plaćanja u Republici Srbiji je transfer odobrenja, uključuje nalog za prenos i nalog za uplatu, uz veoma malo učešće direktnih zaduženja u ukupnim plaćanjima, dok plaćanja elektronskim novcem u dinarima ne postoje iz već navedenih razloga. Usvajanje zakona koji predlaže Narodna banka Srbije pružiće mogućnost promene u navikama plaćanja na našem tržištu. Sledeće pitanje. U našoj zemlji regulativa kojom se uređuje poslovanje i nadzor nad platnim sistemima je nepotpuna, a pri tome svi sistemi nisu posebno zaštićeni u slučaju nastupanja nesposobnosti plaćanja nekog od učesnika u sistemu. Predlogom zakona se obezbeđuju sveobuhvatna pravila za uspostavljanje platnih sistema, utvrđivanje i konzistentna primena zahteva koji će unaprediti sigurnost i stabilnost njihovog rada, povećanje tržišne konkurencije, kao i provera usklađenosti poslovanja platnih sistema i operatora tih sistema sa zakonom. Sledeće važno pitanje koje se uređuje ovim zakonom je da se utvrđuju pravila koja bi trebalo da obezbede konačnost poravnanja u bitnim platnim sistemima, čime se nastoji da se u velikoj meri umanje pravni i sistemski rizici pri izvršavanju transakcija u tim sistemima. Uspostavljanjem registra računa fizičkih lica, što je novina, koji će voditi Narodna banka Srbije i koji neće biti javan, zakon će doprineti efikasnijem radu nadležnih sudova, MUP-a, istražnih i drugih organa koji imaju pravo da pribavljaju podatke o tim računima u odgovarajućim postupcima. Zakon ukida i obavezu vođenja registra ovlašćenja, što će dovesti do rasterećenja banaka, kao i dužnika i poverilaca. Imajući u vidu da je Narodna banka Srbije nadležna za nadzor nad gotovo celokupnim finansijskim sektorom u Republici Srbiji, osim tržišta kapitala, i da raspolaže profesionalnim i dobro obučenim kadrom u oblasti supervizije, Narodnoj banci Srbije se zakonom poveravaju nadzorna ovlašćenja nad poslovanjem platnih institucija, institucija elektronskog novca i operatora platnih sistema. Pored toga, Narodna banka Srbije vršiće nadzor i u delu poslovanja javnog poštanskog operatora koji se odnosi na pružanje platnih usluga i izdavanja elektronskog novca, što do sada nije bio slučaj, s obzirom na to da je JP PTT saobraćaja Srbije jedan od najvećih pružalaca platnih usluga prema broju klijenata koji svakodnevno vrše plaćanja u vrednosti po broju transakcija koje se tom prilikom izvrše. Narodnoj banci Srbije obezbeđeni su odgovarajući instrumenti, uključujući i mogućnost novčanog kažnjavanja i oduzimanja dozvola za rad, kako bi nadzor koji se vrši mogao da bude i efikasan i efektivan. Na kraju, ali nikako ne manje važno, odredbama Predloga zakona o platnim uslugama vrši se i usklađivanje sa propisima EU iz oblasti platnih usluga i elektronskog novca, odnosno sa odredbama Direktive o platnim uslugama na unutrašnjem tržištu, Direktive o osnivanju, nadzoru i poslovanju institucija elektronskog novca i Direktive o konačnosti poravnanja u platnim sistemima i sistemima za poravnanje hartija od vrednosti. S tim u vezi, a uzimajući u obzir otpočinjanje pregovora u okviru poglavlja koje se tiče slobode kretanja kapitala, poseban deo zakona posvećen je odredbama koje će početi da se primenjuju po pristupanju Republike Srbije EU. Ovim odredbama uređuju se rokovi izvršenja prekograničnih platnih transakcija i platnih transakcija u evrima ili drugoj valuti države članice, zatim prekogranično pružanje usluga, odnosno mogućnosti za poslovanje platnih institucija i institucija elektronskog novca iz država članica u Republici Srbiji i obrnuto, kao i prekograničnu saradnju između nadzornih organa u Republici Srbiji i EU radi unapređenja vršenja poslova supervizije. Kako je zakonom predviđen čitav niz novih rešenja, predviđen je i prelazni period do 1. oktobra 2015. godine, odnosno do početka primene ovog zakona, a usvajamo ga danas da bi svi oni koji će se po tom zakonu naći u pravnom prometu mogli adekvatno i da pripreme za njegovu primenu. Dame i gospodo, želim da vam iznesem u najkraćem i novine koje se tiču zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, koji smo u okviru paketa zakona koje smo predložili i koji se odnose na platne usluge, dostavili i želim da vam u najznačajnijim crtama iznesem novine koje će posebno zanimati građane Republike Srbije i one na koje se proširuju nadležnosti zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Iako je jedan od glavnih motiva zašto smo u ovaj paket uvrstili i ovaj zakon bio u stvari njegovo usaglašavanje sa Predlogom zakona o platnim uslugama, predloženim rešenjima postiže se daleko više od toga. Ovim zakonom preduzima se jedan bitan iskorak u pravcu unapređenja zaštite korisnika svih bankarskih usluga, otklanja se većina manjkavosti postojećeg zakonskog okvira uočenih u njegovoj dosadašnjoj primeni i stvaraju odgovarajući preduslovi za blagovremeno i efikasno sprečavanje zloupotreba i otklanjanje nepravilnosti u ponašanju pružaoca finansijskih usluga, pre svega banaka, prema svojim klijentima. Među najvažnijim rešenjima najpre treba izdvojiti proširenje zaštite koju pruža ovaj zakon na preduzetnike i poljoprivrednike. Uzimajući u obzir potrebu da se ovim licima pruže sve informacije i objašnjenja na osnovu kojih će moći da sagledaju da li ponuda odgovara njihovim poslovnim planovima i potrebama predloženo je da pri uzimanju kredita, polaganju novca, obavljanju plaćanja i korišćenju drugih finansijskih usluga, preduzetnici i poljoprivrednici imaju potpuno identičan položaj kao i obični građani, fizička lica. Za razliku od njih pravna lica raspolažu obično većim resursima. Realne mogućnosti za racionalnu procenu ponuđenih usluga je kod njih na višem nivou, a upoređivanje i izbor ekonomski prihvatljivije ponude u njihovom slučaju su takođe veće, pa je zato zadržano rešenje, kao što je to slučaj i u dominantnoj uporednoj praksi, da se na pravna lica i dalje ne primenjuju odredbe Zakona o zaštiti koja važe za građane. Ovo naravno ne isključuje mogućnost da se u skladu sa Zakonom o bankama, pravna lica i dalje ako su nezadovoljna ponašanjem banke obraćaju prigovorom u vezi sa poštovanjem odredaba koje se primenjuju na njihov ugovorni odnos. Predlogom zakona proširuje se zaštita i na davaoce sredstava obezbeđenja, što do sada nije bio slučaj. Jemcu, žirantu, vlasniku stvari na koje se ustanovljava založno pravo, oni do sada nisu imali, a sada će uživati gotovo podjednaku zaštitu kao i korisnik finansijske usluge. Osnovni razlog za ovakvo rešenje leži u tome što se u praksi dešavalo da davalac sredstava obezbeđenja, jemac, žirant i ne zna kakve je sadržine ugovor iz kojeg proističu obaveze za koje on garantuje niti za koji iznos jemči, a u slučaju povrede njegovih prava, on nije uživao ni procesnu zaštitu kao korisnik. Ovim zakonom se ovo menja, jer će se sada sve predugovorne informacije i kopije ugovora dostavljati i davaocu sredstava obezbeđenja, a on će moći da se punopravno obraća u slučaju povrede njegovih prava kako banci tako i Narodnoj banci ako nije zadovoljan odgovorom banke. Da prava korisnika zajamčena ovim zakonom ne bi ostala prazno slovo na papiru, od ključnog značaja je da se obezbede efikasne procedure za zaštitu prava korisnika finansijskih usluga. Otuda je posebna pažnja u njegovoj primeni posvećena upravo ovoj problematici. Tako se predloženim rešenjima ubrzava i čini delotvornijim postupak ostvarivanja prava korisnika, skraćivanjem roka banci za davanje odgovora na prigovor klijenta sa 30 na 15 dana uz mogućnost da banka produži rok za 15 dana samo izuzetno i to iz objektivnih razloga, odnosno kada postoji ili su nastupile okolnosti na koje ona nije mogla da utiče. Pored toga, izričito će biti propisano da banka i pružalac finansijske usluge neće moći da naplaćuje nikakve naknade i druge troškove za postupanje po prigovoru, a biće dužna i da omogući podnošenje prigovora i na svojoj internet stranici na kojoj moraju obezbediti korisniku da se upozna sa načinom podnošenja prigovora i načinom postupanja po prigovoru. Sve ovo bitno će skratiti i olakšati klijentu put ostvarivanju svojih prava. Dalje, ako je korisnik nezadovoljan prigovorom ili mu davalac finansijske usluge nije odgovorio u zakonom propisanom roku, on se može obratiti NBS pritužbom koja ako utvrdi da se banka ogrešila o klijenta nalaže otklanjanje nepravilnosti, a banci se može izreći i novčana kazna u slučajevima i na način propisan zakonom. S tim u vezi, novina u ovom zakonu je i proširenje raspona kazni postojećeg, dosta uskog i nefleksibilnog okvira, od 500.000 do 800.000 dinara na iznos od 80.000 dinara do milion dinara, što će omogućiti da se u svakom pojedinačnom slučaju u zavisnosti od težine nepravilnosti i ponašanja davaoca finansijske usluge na izbalansirani način odmeri visina novčane kazne. Osnovna svrha postojanja novčanih kazni jeste da se one izriču uvek kada nastupe okolnosti za njihovu primenu, a ne to da se propisuju isuviše visoke kazne koje bi se onda relatizovale u praksi izbegavanjem da se primene zbog nesrazmere u odnosu na učinjeno delo. Pored toga, unapređeni postupak posredovanja u kome se Narodna banka pojavljuje kao institucionalni medijator, s obzirom na to da se davalac finansijske usluge dodatno motiviše, da u postupku posredovanja pronađe kompromisno rešenje, naravno, u interesu korisnika, kako bi umanjio rizik od eventualne sankcije koju bi mu mogla izreći Narodna banka Srbije i javnog objavljivanja podataka o nepravilnostima koje je načinila ta banka. Vrlo važna novina je to što Narodna banka Srbije neposredno preuzima odgovornost za ispitivanje nepoštene poslovne prakse i nepravičnih ugovornih odredaba u delu finansijskog sektora koji nadzire, što predstavlja odgovarajuću paralelu u odnosu na nedavno usvojena rešenja u Zakonu o zaštiti potrošača, koji je usklađen sa relevantnim evropskim direktivama. Tako bi se kao nepoštena poslovna praksa moglo tretirati, na primer, obaveštenje davaoca finansijske usluge upućenog klijentu, da se češćim korišćenjem određenog finansijskog proizvoda, kao što je na primer kreditna kartica, povećava šansa korisnika takve kartice na dobitak u nekoj nagradnoj igri – putovanja, novčane nagrade i slično. Ovim zakonom Narodnoj banci Srbije poveravaju se delotvorni instrumenti, ne samo u pogledu mera koje će uslediti nakon što budu konstatovane nepravilnosti banaka, već se afirmiše i uloga centralne banke, kao institucije koja će moći i preventivno da reaguje i usmerava fer tržišnu praksu kada uoči neželjeno ponašanje prema klijentima u finansijskom sektoru. Takođe, kao što sam na početku i rekla, ovim zakonom vrši se usklađivanje sa predloženim Zakonom o platnim uslugama, na taj način što se ugovorna materija o platnim uslugama u celini uređuje sada u matičnom Zakonu o platnim uslugama. Naime, ugovor o otvaranju i vođenju računa i ugovor o izdavanju i korišćenju platnih kartica biće uređeni ugovorom o platnim uslugama u Zakonu o platnim uslugama, koji ima daleko šire značenje i sadržinu, jer obuhvata ne samo ove usluge koje se tiču računa i kartica, već internet plaćanja i plaćanje putem mobilnih telefona i drugih telekomunikacionih uređaja, novčane doznake i druge slične usluge. S druge strane, kada pružaoci platnih usluga odobravaju kratkoročne kredite, što će moći da čine uz odgovarajuću adekvatnost kapitala prema Zakonu o platnim uslugama, na njih se u potpunosti primenjuju obaveze i Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Jedna od bitnih novina ovog zakona je i odredba prema kojoj će sve banke koje su pre 2011. godine odobravale kredite po jednom tipu kursa, po pravilu je to bio kupovni, za banke niži kurs, a po kojima su klijenti u obavezi da otplaćuju obaveze po drugom nepovoljnijem tipu kursa biti u obavezi da nakon početka primene ovog zakona obračunavaju anuitete po najmanje istom tipu kursa, po kojem su kredit i odobrile, što smatramo da je fer rešenje, koje će makar u određenoj meri olakšati izmirivanje obaveza klijentima banke. Najzad, s obzirom na obim i dubinu promena koje nova zakonska rešenja donose, predviđen je tranzicioni rok od tri meseca, kako bi se davaoci finansijskih usluga pripremili za njegovu primenu, osim odredaba koji se tiču usklađivanja sa Zakonom o platnim uslugama koji će u skladu sa rokom u kom će on početi da se primenjuje, pa će se i te odredbe primenjivati od 1. oktobra 2015. godine. Znači, samo odredbe koje se tiču isključivo Zakona o platnim uslugama. I još par reči o Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju i Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranje terorizma, koji se u ovom paketu nalazi zbog potrebe da se uskladi sa ova dva osnovna zakona sa kojima smo izašli pred vas i o njima ću najkraće reći ono što je neophodno. Jedini motiv za predlaganje izmena i dopuna Zakona o deviznom poslovanju bio je upodobljavanje sa Zakonom o platnim uslugama kako bi se novim učesnicima na našem finansijskom tržištu, domaćim institucijama elektronskog novca i platnim institucijama koje će se osnivati od 1. oktobra naredne godine, omogućilo ono što je stranim institucijama elektronskog novca, poput Pej Pala, omogućeno još u 2012. godini da rezidenti preko tih institucija mogu vršiti platni promet sa inostranstvom, odnosno slati i primati novac po osnovu elektronske kupoprodaje roba i usluga. Moram da ponovim zbog svih onih koji ne žele da čuju, ne misleći na vas ovde, nego na javnost, molim vas da me pogrešno ne razumete. Jedini motiv za predlaganje izmena i dopuna Zakona o deviznom poslovanju je usklađivanje sa Zakonom o platnim uslugama, kako bi se novim učesnicima, na našem finansijskom tržištu, domaćim institucijama elektronskog novca i platnim institucijama koje će se osnivati od 1. oktobra naredne godine, omogućilo ono što je već sada moguće, stranim institucijama elektronskog novca koje još od 2012. godine mogu da obavljaju poslove kojima rezidenti mogu da vrše platni promet sa inostranstvom, odnosno da šalju i primaju novac po osnovu elektronske prodaje roba i usluga. Međutim, i pored kristalno jasnih odredaba i nedvosmislenog obrazloženja ovog zakona, ponovo su se čak i prošle nedelje u medijima pojavili natpisi, izjave tzv. „domaćih eksperata“ u ovoj oblasti koji su izneli tvrdnju da će Pej Palu zakonski biti omogućeno da obavlja ovu uslugu prijema tek od 1. oktobra 2015. godine u skladu sa pritajenom nadom da će 100 puta izrečena neistina možda jedanput postati istina. „Neznanje prava ne izvinjava“, glasi čuvena pravnička poslovica, ali u ovom slučaju kao i u drugim sličnim slučajevima, NBS će istrajavati na edukovanju javnosti isprečavanju širenja dezinformacija u svakom pojedinačnom slučaju kako bi na taj način sprečila da štetne posledice neznanja ili loših namera budu reflektovane na poverenje investitora i poslovni ambijent u našoj zemlji. I ovom prilikom naglašavamo da sve pravne prepreke za uvođenje servisa prijema novca za naše rezidente preko stranih institucija elektronskog novca, uklonjene u 2012. godini u prilog tome govori ne samo to što je Pej Pal zvanično obavestio NBS u oktobru mesecu ove godine da je obustavio servis prijema elektronskog novca nakon tri dana isključivo iz tehničkih razloga, a ne zbog regulatornih prepreka, već i činjenica da već u ovom trenutku licencirane kompanije iz EU pružaju usluge prijema novca našim rezidentima čija imena ne bih navodila da to ne liči na reklamu jer nije primereno. Pored toga, izmenama Zakona o deviznom poslovanju, NBS postaje organ kontrole deviznog poslovanja kod institucija elektronskog novca i platnih institucija. Zakon o izmenama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma je sa minimalnim brojem članova zakona koje menjamo u stvari pred vama samo zbog usklađivanja sa Zakonom o platim uslugama i zbog toga smo ga i dostavili u ovom paketu jer budući da NBS obavlja nadzor nad primenom ovog zakona, kod banaka i drugih finansijskih institucija koje kontroliše, naš nadzor je proširen i u delu sprečavanja pranja novca na platne institucije i institucije elektronskog novca. Znači, s obzirom na to da smo i do sada vršili kontrolu nad organima koji su u finansijskom sistemu, proširuje se naša nadležnost i na te platne institucije čije formiranje očekujemo od 1. oktobra 2015. godine. Isto tako, izričito je predviđeno i da su ove institucije obveznici tog zakona, a unosi se i izuzetak u vezi sa preduzimanjem mera praćenja stranke kada je vrednost elektronskog novca ispod određenog iznosa, što je rešenje u potpunosti usklađeno sa relevantnim propisima iz ove oblasti. Da zaključim uvodno izlaganje, gde sam se trudila da budem ni preterano načelna, ni previše detaljna, da sam ponosna što pred vas iznosim zakone koji su pisani u Narodnoj banci uz pomoć struke, nauke, svih zainteresovanih strana, uz prihvatanje svih dobronamernih korisnih saveta i što pred sobom imate zakone koji nisu napisani uz slušanje, šaputanja bilo koje interesne grupacije, bilo kog lobija, budućih institucija ili bilo čega sličnog, sa čime je Srbija, uverena sam, konačno raskrstila. Ovo su zakoni koji treba da doprinesu kvalitetu života svih građana Republike Srbije i zato vas, dame i gospodo poslanici i svi oni koji nas gledate i slušate, molim da date podršku ovim zakonima, jer svi tako preuzimamo obavezu da unapredimo delatnost u ovoj oblasti, a Narodna banka će sa ljudima koji su ga pisali i deo njih sedi danas ovde sa mnom, sedeće i kada bude rasprava u pojedinostima, zaista služe na čast i ponos Srbiji i svima vama. Zahvaljujem se na pažnji sa kojom ste saslušali moje izlaganje.
Zahvaljujem, gospođo Tabaković. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima predstavnik poslaničke grupe dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Gospođo Tabaković, guverner Narodne banke, posle vašeg izlaganja, detaljnog, preciznog, jasnog, nama poslanicima preostaje vrlo malo da kažemo. Vi ste to, kao i uvek do sada kada nešto branite, učinili na jedan vrlo eksplicitan način, vrlo jasan, svima razumljiv. Sama ta činjenica govori o ozbiljnosti kojom ste vi krenuli u rešavanje ovih pitanja. No, vi niste imali lagan zadatak. Ove zakone je već najavio i premijer Aleksandar Vučić u svom ekspozeu. Oni su se dugo očekivali. Njih je očekivala i stručna i naučna javnost. Vi ste imali još jedan zadatak, da ove zakone uskladite, harmonizujete sa zakonima EU, a isto tako da to uradite i sa onom što se očekuje kad Srbija bude članica Svetske trgovinske organizacije. Vi ste to dobro uradili i upravo zbog toga poslanička grupa Socijaldemokratske partije, baš zato što se radi o reformskim zakonima, daće punu podršku ovim zakonima. Neću govoriti o svim detaljima, zaista ste to vrlo iscrpno govorili. Ja ću pokušati da kažem nekoliko stvari, a to je da ćemo mi dati nekoliko amandmana da neke od ovih stvari iz ovih zakona malo popravimo. Nadam se da ćete vi s punom pažnjom razmotriti naše amandmane i kada budemo govorili o pojedinostima o tome ćemo da razgovaramo na način kao što smo i dosad govorili. Oblast koju ste vi regulisali je vrlo složena oblast. To je oblast koja je dinamična, koja se brzo menja, gde se uvode velike novine i treba odgovoriti na ta pitanja koja su zaista vrlo složena i vrlo teška. Pre svega tu mislim na ono što ste i vi govorili, a to je elektronski novac, elektronsko poslovanje. Znate, kada smo dobili prve automate, za nas je to bilo čudo. Automati za podizanje novca su već prevaziđeni. To znači da ta brzina promena u ovoj oblasti biće zaista veoma velika i što se Srbija bude brže i kvalitetnije menjala i reformisala ona će biti deo evropske zajednice naroda, što naš cilj i jeste. Drugo, zaista ćemo moći da budemo u konkurenciji sa svima ostalima. Ja sam u potpunosti siguran da sa ekipom koju imate uNarodnoj banci možete da odgovorite na sve izazove koji će biti, jer imate kadar koji je stručan, koji je edukovan, koji je osposobljen za sve izazove savremenog tehnološkog poslovanja, i oko bankarstva i sve ono što nas čeka. Ono što je veoma važno, ovo je materija koja je dosta stručna. Mnoštvo je novih rešenja, instituta koji su novi, koji građanima nisu poznati, ali malo po malo mislim da ćemo mi naći razloga da sve ovo možemo primeniti u daljem našem radu. Svi ovi zakoni koje ste predložili imaju osnovni cilj da urede ovu oblast, urede oblast osiguranja, finansijskog poslovanja, platnog prometa, da se zaštite prava korisnika usluga, da ta prava budu jasna, transparentna, da građanin bude zaštićen, a da se poveća odgovornost onoga ko pruža te usluge iz prostog razloga jer smo u ovoj oblasti imali dosta toga što je bilo u nekom ranijem periodu nejasno mešetarenja i često je u tim situacijama građanin bio taj koji je bio oštećen i morao je da polaže račune banci ili nekom drugom. Ja ću početi oko Zakona o osiguranju. U ovom zakonu, koji je jedan temeljit i osnovni zakon koji ste dali, koji je širok, vi ste tu jasno precizirali šta su životne, ne životna osiguranja, zatim poboljšanje kvaliteta usluga, transparentnost. Ono što želim da naglasim, posebno je nuđenje usluga. Ono što je dobro i što ste sami u svom izlaganju rekli, nuđenje usluga će moći da ide i kada neko nije u stalnom radnom odnosu. Pojačana je i nadzorna uloga Narodne banke Srbije i to je ono što je dobro. Dobro je jer ćemo na taj način sprečiti mešetaranja koja su se javljala u ovoj oblasti. Često vi zaključite osiguranje i taj koji je taj činio, nudio, nestane sa tržišta, pa posle ne znate kako i na koji način da regulišete svoja prava koja ste imali. U ovom delu veoma je značajno i to da su ovo i finansijske organizacije koje poseduju znatan kapital. Jako je bitno da oni učestvuju u finansijskom tržištu. Zbog toga rešavanje ovih pitanja za nas je vrlo važno. Ovaj zakon je jedan od osnovnih zakona koje ste predložili. Sledeći zakon koji ste predložili jeste zakon o platnom prometu. On je zaista reformski zato što bolje uređuje na tržišnim osnovama prava i obaveze banaka i klijenata. Neću da naglasim ono što ste i sami govorili, elektronsko bankarstvo, elektronski novac, platne kartice, sada je to mnogo bolje uređeno, preciznije, jasnije, posebno sa stanovišta onih prava korisnika usluga koji će u znatnoj meri biti zaštićen i koji će moći sada da svoja prava bolje, kvalitetnije i transparentnije ostvaruje. Ono što je dobro u ovom zakonu jeste da nema više monopola u pružanju platnih usluga. Jednostavno, tu ekskluzivu neće više imati samo banke ili pošte.Moći će i drugi učesnici da se uključe u platni promet, uz licencu Narodne banke Srbije, jer ako toga nema, nema kontrole, doći ćemo u situaciju, pošto mi pokušavamo uvek da ono što je dobro nađemo zaobilazne puteve, ali ja se nadam da ste i taj sektor u vašoj Narodnoj banci osposobili, da će kontrola biti i tih licenci i svih onih koji budu u ovom tržištu učestvovali. Jedinstven registar računa za fizička lica je veoma dobra stvar. Dobro je što je tajno, ali će zato nadležni državni organi imati uvid u to. Mislim i na sudove, na policiju i na sve ostale koji će biti u kontroli svega ostalog. Sve ono što ste rekli o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga jeste upravo usklađivanje sa ovim prethodnim zakonima. Dobro je, dalje pojašnjenje, dalje regulisanje ovih pitanja. Svesni smo činjenice da to nije kraj. Ovo je oblast koja se brzo menja. Očekujem da ćemo mi vrlo brzo dobiti ponovo neke izmene i sigurno u Narodnoj skupštini o njima raspravljati, jer to je oblast koja se najbrže menja, oblast koja će u svakom slučaju imati ono što svi očekujemo. Podržavam i stav u zakonu o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju da JP PTT obavlja menjačke poslove i učestvuje u platnom prometu sa inostranstvom. To je dobro. Često mi, govoreći o javnim preduzećima, dajući neke postulate tržištu, očekujemo da javna preduzeća ne mogu učestvovati u tržišnoj utakmici. Ne vidim zašto ne bi mogla? Javno preduzeće PTT „Pošta Srbije“, kao što znate, posluje pozitivno, donosi prihod, od toga država ima koristi i ne vidim razloga da budu van tržišne utakmice. To je dobro i to je ono što ćemo mi u narednom periodu uvek podržavati, jer javna preduzeća ne treba da budu teret države i poreskih obveznika. Javna preduzeća mogu, ukoliko se dobro vode, kvalitetno vode, davati i profit. Poslednji zakon koji ste nam ponudili, izmene i dopune Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma, to je nešto što je bilo za očekivati. To je jedan svetski fenomen. Nažalost, ono je negativno, pa se ta pošast mora rešiti. Srbija kao deo sveta mora ravnopravno učestvovati u tom delu jednog svetskog fenomena koji se zove pranje novca i da stanemo na put i finansiranju terorizma. Na kraju, da naglasim, poslanička grupa SDPS će sa zadovoljstvom glasati za zakone koje ste predložili, jer su reformski zakoni, jer ste odgovorili na one zadatke koji su pred vama postavljeni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik, narodni poslanik Dubravka Filipovski.
Gospodine predsedavajući, gospođa Tabaković, kolege i koleginice narodni poslanici, pred nama je jedan izuzetno važan set reformskih zakona. Gospođa Tabaković je, zahvaljujući i svom profesionalnom obrazovanju i iskustvu kao dugogodišnji narodni poslanik, zaista sve predloge zakona obrazložila na jedan veoma jasan i razumljiv način. Ovom prilikom želim da kažem da će NS u Danu za glasanje podržati ove predloge zakona zbog toga što su oni u ovom trenutku neophodni Srbiji, što se finansijsko tržište i vreme u kojem živimo promenilo. Imam utisak da smo na pojedine promene ovih zakona čekali jako dugo. Narodna banka Srbije vrši nadzor nad celokupnim finansijskim sistemom u Srbiji. Kao što ste i rekli, gospođo Tabaković, ovi predlozi zakona će biti veoma važni kako bi se unapredio investicioni ambijent u Srbiji, a takođe i zaštitili građani. Što se tiče Predloga zakona o platnim uslugama, tačno je da se ovim predlogom unapređuje sigurnost plaćanja građana, pre svega preko interneta, da će se manje koristiti platne kartice, da će se sprečiti na taj način zloupotreba, da se na taj način smanjuje opticaj gotovog novca, da se smanjuju i rizici i da se ovim predlogom zakona, koji će se uskoro implementirati u praksi, na neki način i menjati stare navike građana da se plaća preko gotovog novca, preko kartice. Dakle, ovim Predlogom zakona mi na neki način ulazimo u taj sistem modernog ili, rekla bih čak, i nužnog poslovanja, koji se sve više koristi svuda u svetu. Sada bih se pre svega u svom izlaganju bazirala na Predlog zakona o osiguranju. Ovaj postojeći zakon smo doneli pre 10 godina. U međuvremenu smo imali nekoliko izmena i dopuna tog zakona, sa obrazloženjem da će doći nov. Zaista je ovo jedan veoma obiman, temeljan zakon, koji ima 250 članova, koji je teško bilo stručno sagledati sa svih aspekata, ali zakon koji će nam doneti potrebne novine. Nekako, u vreme kada je ovaj postojeći zakon donet, jako puno stranih osiguravajućih društava je došlo u Srbiju. Procena je bila da je srpsko tržište veoma značajno u ovoj oblasti. Međutim, sa ekonomskom krizom, koja je i počela 2008. godine, do današnjeg dana nije na pravi način iskorišćeno celokupno tržište, odnosno građani Srbije nisu bili motivisani ili nisu bili edukovani na pravi način da koriste sve aspekte osiguranja. Mislim da je veoma važno zbog građana Srbije da iznesem nekoliko podataka da u Srbiji danas trenutno posluje 27 društava za osiguranje. Isključivo poslovima osiguranja se bave 23, a poslovima reosiguranja četiri društva. Posmatrano prema vlasničkoj strukturi kapitala, od 27 društava za osiguranje, njih čak 21 je u većinskom stranom vlasništvu, a svega šest u većinskom domaćem. Ulaskom na naše tržište, sva osiguravajuća društva su dobila veliki broj grinfild licenci i najveći broj društava za osiguranje u stranom vlasništvu je poreklom iz Austrije, Slovenije, Španije, Italije, Francuske i Hrvatske. Osnovni numerički pokazatelji trenutne situacije na tržištu su sledeći. U odnosu na isti period 2013. godine povećana je ukupna premija osiguranja za 5,2%, tj. na 51,4 milijarde dinara. Dominantno je učešće neživotnih osiguranja u ukupnoj primeni i iznosi 79,1%. Životna osiguranja povećala su učešće u ukupnoj premiji sa 18,8 na 20,9%. Najčešći tip osiguranja kod nas je osiguranje vozila. Oko 11% stanovnika Srbije osigurava svoj život, dok je udeo građana koji samostalno vrše uplate penzionih doprinosa još niži. Imajući sve ovo u vidu i sve ove pokazatelje, naše tržište osiguranja je svakako jedno od najperspektivnijih u regionu. Očekuje se da će naše približavanje EU poboljšati životni standard, što će dati i veće mogućnosti za povećanje premije po glavi stanovnika. Ali, vrlo je bitno raditi na širenju obaveznih osiguranja i uvođenju i unapređenju ponude osiguranja. Širenjem obaveznih osiguranja država povećava nivo zaštite najširih slojeva stanovništva, ali u isto vreme smanjuje i rashode u budžetu, jer ceo taj postupak rashoda u stvari prebacuje na osiguravajuća društva. Naravno da je u slučaju podsticaja razvoja finansijskog tržišta neophodno raditi na edukaciji stanovništva. Moram da pomenem da je majskim poplavama jako malo ljudi bilo osigurano, osiguralo svoje njive, svoja domaćinstva. Imam informacije da prilikom požara u „Depou“ u Bulevaru kralja Aleksandra čak nijedan preduzetnik koji je imao one tezge nije imao osiguranje na svoju robu. To su pokazatelji koji nam pokazuju da moramo raditi sa stanovništvom na osiguranju i automobila, života, imovine i svega. Mislim da je vrlo važno da se obrati pažnja da se u aktuelnom trenutku akcenat stavi na to korporativno upravljanje koje, između ostalog, podrazumeva uspostavljanje boljeg sistema kontrola, unapređenje upravljanja rizicima, jačanje transparentnosti, jačanje dobre prakse poslovanja, fer odnos prema klijentima, kao i pravovremenu isplatu šteta. Znamo da u Srbiji danas imamo jako malo osiguranja sa državnom strukturom. Jedno od njih je i „Dunav osiguranje“. „Dunav osiguranje“ se u ovom trenutku muči sa svojim poslovanjem, pokušava da opstane na tržištu. Znamo da je „Takovo osiguranje“, kao jedno od retkih preostalih domaćih osiguravajućih društava, izgubilo dozvolu NBS za rad polovinom ove godine. Od domaćih osiguravajućih društava na tržištu se nalazi još „Automotosavez osiguranje“, „Eneprojekt garant“, „Globus osiguranje“, i to je uglavnom sve kada se radi o domaćim osiguravajućim kućama. Tačno je da se liberalizacijom tržišta povećava konkurencija. Položaj osiguravajućih kuća liberalizacijom tržišta je teži, ali bih vas zamolila da učinite sve što je u moći NBS da se adekvatnim nadzorom i svim ostalim aspektima pomogne „Dunav osiguranju“ i našim osiguravajućim društvima kako bi zajedno sa stranim opstali na tržištu. Kada pominjem mehanizam kontrole NBS, vidim da je ovim zakonom dobro postavljen, ali je vrlo važna primena u praksi nadzorne kontrole. Ja ću, ako mi dopustite, izneti i jedan negativan primer kontrole NBS od građanina koji mi je neposredno pred raspravu o ovim zakonima to rekao. Izneću ga samo kao jedan primer kojim će se, verujem da će se primenom ovog novog zakona, ubuduće ta kontrola bolje sprovoditi. O čemu je reč? On se obratio NBS za intervenciju zbog toga što osiguravajuće društvo, preko koga je osigurao neki deo svoje imovine, mu nije isplatio novac. Narodna banka Srbije je reagovala i tražila je od tog osiguravajućeg društva da u pismenom obliku dostavi razloge zbog toga. Međutim, ništa se posle toga nije desilo i on je ponovo pozvao NBS. Narodna banka Srbije se pozvala na te razloge osiguravajućeg društva. Do sudskog spora nije došlo zbog toga što je druga osiguravajuća kuća, koja je bila u jednom sistemu, isplatila novac građaninu. Ovaj primer iznosim sa ciljem i da napomenem, sa verom, da će novi zakon u nadzornoj ulozi imati bolju primenu i da se ovo više neće događati. Mislim da je dobar i član 65, koji predviđa sve obaveze izvršnog odbora, da se odredbama člana 82. do 84. precizno definiše sadržaj i informacija koje je neophodno dostaviti klijentu, odnosno potencijalnom klijentu. Sami ste rekli da Predlog zakona uređuje investiranje sredstava osiguranja, i to na način na koji je usklađen sa važećim direktivama EU. Mislim da je ovaj rok od šest meseci za donošenje podzakonskih akata adekvatno odmeren, imajući u vidu činjenicu da je početak primene novog zakona određen u istom roku od dana stupanja na snagu. Dakle, po svoj prilici, negde polovinom juna 2015. godine. Još jednom, želim da vam kažem da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati ovaj Predlog zakona.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Poštovana guvernerko, dame i gospodo kolege poslanici, činjenica da danas 15. decembra ove godine na dnevnom redu nije budžet Republike Srbije, ni njegova rasprava, ni usvajanje, iako je najavljeno u ekspozeu na koji se pozvala i guvernerka kada je obrazlagala današnje zakone koji su predloženi, govori o tome da ova Vlada nije bolja i drugačija od prethodnih, kako je najavljivala. Ovi zakoni jesu deo reformskog paketa, koji je bio najavljen od strane premijera, u ekspozeu, ali su oni bili najavljeni za prvih 100 dana Vlade. Od tih 100 dana prošlo je još više od 100 dana i nama je došlo pre deset dana u proceduru pet zakonskih predloga, koje je guvernerka ovde više od sat vremena obrazlagala, sa 567 članova po hitnom postupku. Da usvojimo zakone u nekoliko dana, kada čitate obrazloženje zakona, koji su počeli da se pišu pre dve i po godine, kada je Zakon o osiguranju prvi put urađen kao nacrt i u aprilu 2012. godine je vođena javna rasprava. Zakoni koje danas usvajamo stupiće na snagu, neki za šest meseci, neki za tri meseca, neki za skoro deset meseci, a mi imamo nekoliko dana i sati da se o tim zakonima opredelimo, što možda najbolje govori o odnosu Vlade prema ovom parlamentu i ulozi poslanika, kako ih ona vidi. Mi treba da budemo jedan protočni bojler, koji se neće mnogopitati, koji će izglasavati sve ono što dolazi iz Vlade ili, u ovom slučaju, Narodne banke, bez mogućnosti da kvalitetno utičemo na predloge zakona, jer priznaćete da je bilo malo vremena da se samo pročitaju ovi zakoni, a kamo li da se uđe u neku suštinu, da se sagledaju sve posledice koje će donošenje ovih zakona imati. To je glavni razlog i protivljenje naše poslaničke grupe protiv ovih zakona. Smatramo da ne želimo da pristanemo na tu ulogu poslanika koji nemaju priliku i ne mogu da se uključe u raspravu i daju kvalitetne predloge za izmene i dopune zakona. Podneli smo nekoliko amandmana na ove zakone. Verujemo da će ih predlagač usvojiti, jer oni mogu, a možda i neće, kao što obično biva, ovde se gleda ko je predlagač amandmana, a ne šta je sadržina amandmana. Ono što je mene iznenadilo kada sam slušao, a pažljivo sam slušao guvernerku i obrazlaganje ovih zakona, je činjenica da sve ono što se nalazi u obrazloženju zakona u pisanom obliku i ono što je guvernerka rekla danas razlikuje. Ne znam da li je to zato što je ovaj zakon potpisala guverner NBS Jorgovanka Tabaković, a da je danas sa nama zamenica predsednika SNS Jorgovanka Tabaković? Neke stvari nisu u saglasnosti, ono što je napisano i ono što je rečeno. Rečeno je ovde da je prva verzija zakona, koja je rađena 2012. godine, bila loša. To nigde ne može da se pročita. Mogu da vam pročitam šta piše o tome kako je išla javna rasprava i nigde ne stoji da je taj predlog bio loš. Takođe, nigde je stoji da je stanje 2012. godine, kada je gospođa Tabaković izabrana za guvernera, u oblasti kontrole poslova osiguranja bilo loše. Obrazloženje za donošenje ovog zakona kaže da se ovaj zakon donosi zato što je u poslednjih deset godina sektor osiguranja transformisan, povećan je nivo tržišne discipline, na tržište su ušli novi učesnici sa većinskim stranim kapitalom, razvijene su nove usluge i povećan nivo zaštite osiguranika, korisnika osiguranja i trećih oštećenih osoba. Implementacija važećeg Zakona o osiguranju ukazala je i na nedostatke pojedinih rešenja, što je uz opredeljenje ka harmonizaciji domaćih propisa sa pravnim tekovinom EU u oblasti delatnosti osiguranja ukazala na potrebu za redefinisanje i unapređenje zakonskog okvira delatnosti osiguranja donošenjem novog zakona o osiguranju. Znači, tih nekih loših stvari nema. Da ima, možda bi mogli da razgovaramo da li su možda postojeća zakonska ograničenja onemogućila Narodnu banku da reaguje kada je na džep građana naše države napravljen udar od letos i povećano obavezno auto osiguranje za preko 40%. Tražili smo kao poslanici kroz poslanička pitanja odgovor kako je moguće da do tolikog povećanja dođe i da li će NBS nešto uraditi? Ne sećam se da smo dobili taj odgovor. Ovi zakoni, naravno, imaju dobre strane i upravo ovo što je u razlozima za donošenje ovih zakona, što sam citirao, jeste činjenica da zakon koji je donet pre deset godina, danas u oblasti osiguranja ili platnog prometa teško da može da se koristi s obzirom na razvoj tehnologije, a pre svega pre 10, 12 godina mobilni telefoni nisu, ni ovi „smartfoni“ nisu postojali i neke funkcije koje se danas koriste u platnom prometu u svetu nisu ni postojale i naravno da je potrebno usklađivanje našeg zakonodavstva sa onim što se dešava u relanosti. To će biti potrebno i u buduće. Ne možemo ni mi da zamislimo kako će sve tehnologija napredovati u narednih pet godina i kakve će sve mogućnosti biti i šta će se na tržištu pružanja finansijskih usluga sve dešavati. Dobra stvar u ovom zakonu je što postoje neke odredbe koje se, kaže – stupiće na snagu kada Srbija postane članica EU. To je pozitivno i pozdravljam taj pogled u daljinu NBS. Nadam se da to neće biti tako daleko. Mada, bojim se, sa tim kako ova Vlada radi na tome da to nije bliža budućnost. U svakom slučaju, verujem da nam je danas cilj isti za razliku od nekih prošlih vremena i da ćemo svi dati svoj maksimalan doprinos da do tog cilja i dođemo. Ono što je dobro, konkretno u Zakonu o platnom sistemu, je tehnička neutralnost i što će omogućiti primenu nekih novih tehnologija i možda jeftinije korišćenje novca od strane građana, jer, slažem se, i to je dosta dobro u ovom obrazloženju zakona napisano da danas Srbiji, građani, možda, na najskuplji način koriste novac sa gotovinom što je, da kažem, najskuplji način i za same građane i za državu i da ćemo u budućnosti neke zemlje u vrlo bliskoj budućnosti planiraju potpuno da ukinu gotov novac. Ja mislim da smo mi još daleko od toga, ali treba tome da težimo. Postoje dobre stvari, naravno, i u zakonu o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Pre svega, ono o čemu je guvernerka govorila da će se obračun kursa prilikom isplate rata kredita građana koji su uzimali kredite do 2011. godine po novom zakonu obračunavati po najmanje istom tipu kursa, a u svakom slučaju povoljnijem kursu po građane što je, uzimajući u obzir činjenicu da je danas kurs na rekordno visokom nivou, verovatno će danas biti preko 122 dinara srednji kurs, da će se taj trend na žalost u budućnosti i nastaviti. Bez obzira što nas guvernerka već nekoliko meseci umiruje da je stanje pod kontrolom, da je sve po planu, do duše, poslednja izjava je nešto malo pomerena sa te pozicija pa nam sada guvernerka nudi primere Rusije i Turske gde su promene kursa mnogo veće u odnosu na promene u Srbiji, verujem da ima i nekih zemalja gde su te promene još veće ali se iskreno nadam da nećemo u budućnosti slušati da ima neko i sa tako velikim promenama kursa i ako ovako nastavimo, bojim se da ćemo po tim kursnim razlikama preteći u negativnom smislu i Rusiju i Tursku, koja nam se sada nude kao primeri u kojoj je stanje lošije nego što je to danas u Srbiji. Ono što me je na kraju izlaganja malo iznenadilo, izlaganja gospođe Tabaković, a to je njena, da kažem, svađa sa ekspertima koje je i ovde ona iskoristila ovu govornicu da, obrazlažući izmene i dopune Zakona o deviznom poslovanju, još jednom odgovori na optužbe da je razlog za ne dolazak, odnosno nefunkcionisanja „pej pala“ zakona, mislim vi ste to ponovo ovde obrazložili da nije, pa ste onda rekli da nećete govoriti o nekim drugim kompanijama da ne bi pravili reklamu, ali, evo, jednoj kompaniji smo napravili ovde reklamu u raspravi i mislim da jednostavno nije bilo potrebe da ovde polemišete sa nekim ekspertima ili sa kim god već, koji su u javnosti izneli te tvrdnje. Mogli ste da sačekate ako neka takva tvrdnja stigne od strane poslanika pa da na nju onda i odgovorite. U svakom slučaju smatramo neprimerenim, ponavljam, da se ovakvi zakoni donose po hitnom postupku, da nemamo mogućnost da se do kraja upoznamo sa svim detaljima i da se konsultujemo sa nekim zainteresovanim stranama da vidimo da li postoji neka druga rešenja. Vi ste rekli ovde da ste najbolja rešenja izneta u javnoj raspravi uneli u ovaj predlog. Možda neko drugi misli da neka druga rešenja su bolja pa da smo ovde mogli kroz amandmane ta rešenja da predložimo o njima i ovde da raspravljamo pre konačnog usvajanja zakona i stavljanje nas poslanika u taj loš, podređujući položaj je za nas neprihvatljivo i to je glavni razlog za naše protivljenje usvajanja ovih zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima guvernerka Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine Đurišiću. Prva neka primedba koju sam sebi upisala jeste da mi je žao što Narodna skupština nije centralno mesto rasprave o jednom ovakvom zakonu kao što je Zakon o osiguranju ili platnim uslugama, a ona to nije iz objektivnih razloga. Sama sam bila narodni poslanik i ako išta cenim, cenim stav koji će narodni poslanici ovde izneti jer oni ovaj zakon konačno i usvajaju. Od svega što ste izneli ja ću prvo poći sa onim da prihvatam vašu primedbu da je možda moje obrazloženje na primedbe da „pej pal“ nije tu, zato što postoje zakonska ograničenja, bila preuranjena. Da, ali sam smatrala da je ovo mesto gde ne treba da otvaramo priče koje imaju obrazloženja koje neko drugi ne želi da čuje. Nijedan poslanik nije izneo, možda ne bi ni izneo tu primedbu, ali je ovo jedino mesto na kojem mogu da iznesem pred svima vama da vi koji ste zaista upućeni ili držite do istine, prihvatite činjenicu da „pej pal“ nema nikakvih zakonskih ograničenja, ni bilo koja druga institucija, strana platna institucija, da prima i da postoji taj platni promet između rezidenata, odnosno domaćih građana i inostranstva. Ali, zloupotrebe u medijima, gde se tehničke nemogućnosti koje je i sam „Pej pal“ priznao u pismu Narodnoj banci, i dalje provlače kroz javnost stvaraju jednu vrstu rizika za Narodnu banku kao instituciju koja se samoodbranaški ponaša, a neutemeljeno. Utemeljeno je i ovo je mesto gde ja to odgovorno tvrdim, pozivajući se na činjenice, i to ostaje u zapisniku. Znači, izvinjavam se poslanicima koji nisu izneli primedbu, a ja sam preuranjeno odgovorila na napade koji su dolazili iz javnosti. Sve drugo vrlo ću kratko obrazložiti. Razlog za hitan postupak nije ni nedostatak vremena da se o zakonu razgovara, niti brzina da se usvajanjem bilo kog rešenja provuče, rekla bih žargonski. Razlog za hitan postupak je isključivo tehničke prirode. Postojeći Zakon o osiguranju sadrži odredbu koja kaže – ukoliko se poslovi životnog i neživotnog osiguranja ne razgraniče, ne razdvoje sve osiguravajuće kuće koje posluju u tom režimu, a to ne urade do 31. decembra, sa 1. januarom gube dozvolu. Vi ste verujem bili poslanik prethodne godine, verujem i one pre prethodne, kada je taj rok odlagan već par godina unazad. Mi smo zaključili da nema razloga da Zakon o osiguranju, koji je od aprila meseca kada je stari prestao da bude osnova, taj o kojem vi govorite iz aprila 2012. godine prestao da bude osnova za razgovor, jer nije bio ni dovoljno usklađen sa regulativama EU, nije bio dovoljno ni prilagođen potrebama ove privrede, rađen je i razgovaran na svim stručnim nivoima, institucijama, komorama, bio je u javnoj raspravi, u skraćenoj verziji je bio dostavljen i Evropskoj komisiji. Evropska komisija je na njega dala mišljenje. Razlog za hitno usvajanje je samo da ne izlazimo pred vas, mi ili Ministarstvo finansija, sa produženjem roka za razdvajanje životnog od neživotnog osiguranja, a da onda posle Nove Godine krećemo sa zakonom, a zakon je već spreman, odobren od svih relevantnih institucija, samo poslaničke grupe, zbog zauzetosti drugim poslovima i mnogim reformskim zakonima, nisu imale vremena da sa njim upoznaju pre nego smo vam ga dostavili prošle nedelje. Moram da vam kažem zašto nismo ranije dostavili vama. Bio je spreman maja meseca, jer za nas kao Narodnu banku koja svoju politiku po Zakonu o Narodnoj banci usklađuje sa ekonomskom politikom Vlade, mi smo svoj zadatak dobijen u ekspozeu premijera uradili na vreme. Osamnaestog jula smo poslali paket zakona, između ostalog i Zakon o osiguranja Vladi Republike Srbije, ali drugi nametljivi i važniji zakoni, reformski, nisu omogućili da Zakon o osiguranju dobije prioritet, niti je bio prioritet. On ni sada nije prioritet, da - budžet je prioritet, ali on je isuviše ozbiljna stvar, da bi rok kao forma bio ispred suštine. Ne treba Vladi advokat. Ali ja vama želim da objasnim i građanima Srbije da razlog za hitnost jeste jedino da ne dolazimo dva puta u Skupštinu i bespotrebno trošimo vreme koje ovde košta. Ono što želim pre svega da vam kažem jeste sledeća stvar - da bi postojale firme koje se osiguravaju, da bi postojali građani koji treba da plate životno ili neživotno osiguranje ili bilo koje drugo treba da postoje fabrike koje rade, investicije koje će pomoći da se takvi kapitalni objekti grade ili rekonstruišu postojeći i da postoje nova radna mesta, pa da bi iz toga mogli da proisteknu poslovi za Narodnu banku. Ne, nisam ja skromna i poslušna, pa puštam Vladu da se bavi drugim zakonima, a ne onima koji su u nadležnosti Narodne banke za koju sam ja odgovorna, nego prosto shvatam hijerarhiju ciljeva i prioritet poslova. Ne vredi ni Zakon o osiguranju, makar bio i najbolji, ako nemate po njemu koga da osiguravate. Ne vredi ni razdvojeno životno osiguranje ili nerazdvojena, ako nema ko da ga plati, da ga koristi. Svima nam je cilj da ovi zakoni koje donosimo imaju dobrobit za građane. Naši zakoni jesu preduslov za to, ali ispred njih postoje svi ti reformski zakoni koji su vašom zaslugom ovde usvajani. Ja se zahvaljujem što ste vi prihvatili da o ovome razgovarate i molim vas, primedba da će taj zakon stupiti na snagu, Zakon o platinim uslugama, npr. 1. oktobra 2015. godine, ne remeti zahtev, ne poništava zahtev da mi o njemu razgovaramo danas, jer mi ga ne možemo usvojiti u septembru da bi on počeo da se primenjuje u oktobru. Videli ste iz mog prilično dugog, a ja mislim neophodno dugog izlaganja, koliko poslova treba uraditi i pripremiti, da bi sve te institucije koje više neće dozvoliti da banke imaju monopol, nego će se i one baviti sem kredita stambenih, osim oročavanja štednje, gotovo svim ostalim poslovima. Pa nećemo imati samo bankocentrični sistem, moraju da se pripreme za njega. Da vide da li je Srbija tržište koje će ovde poslovati, moraju da postoje odeljenja za licenciranje, mora da postoji ustanovljen sistem nadzora, a da bi svi mogli da se pripremaju zakon mora da bude usvojen sa rokom važenja od 1. oktobra 2015. godine, i vi to sigurno znate, a ja samo dodatno želim da obrazložim. Sve drugo, ni jednu primedbu koju ste izneli, neću da ignorišem, ali jednini i pravi posao, posao iznad svih poslova koje Narodna banka treba da uradi jeste da obezbedi makroekonomsku stabilnost, da obezbedi stabilnost u kojoj ćemo stvarati zajednički privredni ambijent u kojem će investitori hteti da dolaze i da otvaraju platne institucije i da otvaraju banke i da zadržavaju poslove osiguranja ili da otvaraju nove poslove osiguranja. Uslov svih uslova za taj makroekonomski ambijent i stabilnost je niska inflacija. Nije u redu, ali ja ne mogu da imam lažnu skromnost, da ja to kažem, a da neko drugi prećutkuje, ali to je činjenica koja se vidi, beleži i mora da se istakne svuda - Srbija koja je bila u vrhu po toj visokoj inflaciji sa 12,2% međugodišnje svela je inflaciju na 2,2%, sada je to 2,4%. Mi smo neuspešni po onom što nama u memorandumu piše, mi treba da imamo inflaciju 4 plus, minus 1,5. znači, ja ne postižem pravi rezultat, jer nisam kao guverner, u cilju onom donjem, makar 2,5%, ispod toga smo. Ali to znači da je plata svakog građanina Srbije zaista vredna onoliko koliko i prima. Šta bi vredelo da smo postigli neki drugi cilj, da smo inflatorno punili budžet ili da imamo rezultat koji nije snižavanje inflacije ispod gotovog koridora na evropskom nivou? Nemojte da zaboravite nikada davno izrečenu tvrdnju jednog od nemačkih državnika, ne samo o inflaciji, nego o stabilnosti uopšte, stabilnost nije sve, ali bez stabilnosti, odnosno u Srbiji bez inflacije sve je ništa, bez niske i stabilne inflacije. Svi mi koji pamtimo 90-te, znamo da se iz takvog iskustva lako ne izlazi, a da bi mogli da planiramo kao pojedinci, kao porodice, kao privreda, kao država, mi moramo pre svega da imamo stabilnost, markoekonomsku i finansijsku. Taj posao će Narodna banka nastaviti da obavlja, ali ona ne može da obavlja taj posao sama, koordinacija monetarne i fiskalne politike i svih ostalih činioca koji treba da doprinesu toj stabilnosti, čiji smo mi samo jedan stub, i samo jedna ruka koja je čini, jeste posao svih nas, jer to je ono što privlači investitore, ali i stabilnost koja znači da mi danas razgovaramo o reformskim zakonima koji nisu, poštovani kolega, samo pogled u daljinu. Mi smo po pitanju nadzora nad bankarskim sistemom gotovo potpuno spremni za Bazel III, što jeste nešto sa čime se suočava najrazvijeniji deo Evrope, zato što mi imamo 75% bankarskog sistema čije su matične banke u EU. Hoćemo, ali hteli ili ne hteli, mi moramo da budemo ne sa pogledom u daljinu nego sa pogledom u današnjicu i u stvarnost, stvarajući ambijent za sigurno poslovanje svih finansijskih institucija i mi to i činimo. Očekujem zaista da vaša rasprava u ovom tonu bude i ja ću se sve vreme truditi da budem ono što sam dve godine i četiri meseca, a to je guverner NBS, ali to da ću ostati čovek koji je osetljiv na svo kršenje prava korisnika finansijskih usluga, na to da nepristrasno gledam na posao koji radim i na korisnike usluga onog posla koji radim, ja se time ponosim. Ponosim se svojim političkim, ako hoćete, bekgraundom, svojom političkom prošlošću zato što sam sve vreme na isti način kao i sada kada sedim naspram vas gledala i gledam interes građana i države Srbije i pitanje šta svako od nas smatra da treba da uradi u interesu građana Srbije. Ponosna sam što sam iz mnogih ćoškova iz Narodne banke, ne dovela nove, izvukla iz senke najvrednije mlade ljude u najproduktivnijem dobu kada su u stanju da napišu ovako kvalitetan Zakon o osiguranju, a bitno je drugačiji od onog koji je bio u aprilu 2012. godine. Zaista sam neko ko može da kaže - zadovoljna sam osoba što su ti ljudi prepoznali u Izvršnom odboru i guverneru, koji je predsedavajući tog izvršnog odbora, saradnike da iznesu svaku ideju koja može da unapredi naš zajednički život. Takva zakonska rešenja imate pred sobom i zaista s ponosom ponavljam - jedan deo ljudi je tu, drugi deo sedi u banci, ne sedi nego radi, jedan deo njih je tu, spreman da odgovori na sve vaše primedbe, pitanja, a svi oni imaju jedan zajednički imenitelj. Radimo da svi zajedno kažemo da u ovoj Srbiji ne postoji nijedan drugi interes od zajedničkog interesa, a to je da ostanemo dostojni funkcije koju obavljamo. Najponosnija na svoju funkciju poslanika i dugog sedenja u ovim klupama, danas sa jednakim ponosom ali i sa jednakom odgovornošću i prema građanima i prema vama, kao predstavnicima građana, i prema Vladi i njenom programu, ali iznad svega prema budućnosti koja će da meri potez svakog od nas, stojim pred vama i radim svoj posao. Zahvaljujem se. Ubuduće neću ovako dugo govoriti, što je navika iz poslaničkih vremena. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Gospođo Tabaković, gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, SPO – DHSS retko kažu da su u potpunosti zadovoljni zakonskim rešenjima koja dolaze u Narodnu skupštinu Republike Srbije, ali danas je taj dan. Zbog čega? Gospođa Tabaković i ja smo bili kolege narodni poslanici kada smo bili u Vladi Mirka Cvetkovića, kao deo vladajuće većine. Ako se sećate, dosta smo kritikovali mnoga zakonska rešenja. Zbog čega? Zbog toga što postoji nešto što i sada koriste neki ministri u vladajućoj koaliciji iz širokog spektra evropskih rešenja u nekoj oblasti, nađe se rešenje koje nije primereno našim prilikama ili rešenje iza koga se krije interes nekog kapitala, doduše, mnogo više u prethodnim vladama i ne ide se suštinski u prave reforme i zbog toga taj naš evropski put dugo traje. I tada i sada sam pričao da su reforme u oblasti bankarskog sistema fiskalne i monetarne politike - reforme u oblasti osiguranja nešto najbolje što su uradile sve vlade od 5. oktobra pa na ovamo i tim putem ste vi nastavili i zaista ste doneli zakone koji su apsolutno zahtev vremena. Šta je to kada kažemo ovako nešto što je pohvalno, a da ne bude da se ja udvaram ovim rešenjima? Pokušaću građanima Srbije to da predstavim na svoj način. Kada je državni revizor podnosio izveštaj o svom radu, predočio nam je da u Srbiji postoji nešto više od 16.000 pravnih lica koji mogu biti predmet državne revizije. Izvršena je revizija u 65 pravnih lica i zaključak je svuda isti – stanje je loše. Ne upravlja se dobro sredstvima, ne vrši se dobar nadzor, ne postoji dovoljna odgovornost, narodski rečeno, postoji javašluk. Mislim da je i bankarski sektor pokazao zadnjih godina, gde god imamo aferu sa plasmanom kredita bez pokrića, sa uticajem politike na rad banaka itd, a to su banke u kojima je država ili isključivi vlasnik ili ima značajan svoj udeo, to su banke koje su ili doživele kolaps ili su na ivici egzistencije, i pokazuje se da je upravo zbog toga što su sve vlade posle 5. oktobra propustile da naprave reforme u interesu građana, u interesu snaženja institucija sistema, pokazalo se da je država i dalje najlošiji poslodavac. Međutim, postoje i svetle tačke. Jedna od svetlih tačaka je nezavisna institucija, zove se Narodna banka Srbije. Zbog čega? Zakon o platnim uslugama je nešto što kada odete u inostranstvo i ako kažete da kod nas ne postoji elektronski novac, ne postoje nove institucije mimo pošte i banke koje se bave elektronskim plaćanjem, da postoji monopol. Samim tim, ako postoji monopol, onda postoji uslovljavanje, onda su veće cene usluga, to opet ide na štetu građana. Mi smo neko ko je pričao o potrebi uvođenja konkurencije u svim oblastima našeg života. To je potrebno da se uradi, znači, vi ste uradili u vašem sektoru i vi ste vaš posao završili dosta dobro, ali je potrebno da Vlada uradi u svim ostalim segmentima svog delovanjima i da osnaži institucije države koje moraju uvek da budu na usluzi građana i građanin kada vidi ispred sebe državnog činovnika i državnu instituciju mora da oseća pravičnost, mora da oseća sigurnost. Ako toga nema, građanin nema poverenje u državu. Evo, što se tiče sektora osiguranja, gde je posle 5. oktobra i još uvek u velikoj meri iznevereno poverenje građana. Neću pričati mnogo o 90-im godinama. Bile su, ne ponovile se. To je jedan organizovan pljačkaški državni sistem, pa i u sferi osiguranja. Zbog čega? Zbog toga što je osnivački kapital za osnivanje osiguravajućih kuća bio, čini mi se, 10 ili 12 hiljada dolara. Zamislite, neko ko raspolaže milionima ili desetinama miliona ili stotinama miliona evra novca, nadzor je bio jako loš, opljačkan novac isisa iz osiguravajućih fondova, nema novca da isplati odštetne zahteve oštećenim licima, prebacuje sve kasnije na garantni fond, a stečajevi tih osiguravajućih organizacija po pravilu traju preko 10 godina. Sada zamislite situaciju u kojoj je neko ili čak cela porodica, ima takvih slučajeva, recimo, u auto nezgodi doživela teške telesne povrede, ostanu invalidi, ne mogu da naplate štetu zbog toga što je država svojim kriminalnim delovanjem dozvolila takvim ljudima da isisavaju te fondove od javnog interesa, zatim, iako je izvučen kapital, stečajni upravnik sa ogromnim ovlašćenjima često iz nekih i lukrativnih razloga ne želi da okonča stečajni postupak a oštećena lica ne mogu da naplate pre okončanja stečajnog postupka novac iz garantnog fonda, a garantni fond se tek ponaša bezobrazno zato što uslovljava oštećena lica da se odreknu kamate koju im je sud dosudio da bi im isplatili samo glavnicu, a s obzirom na protek vremena kamata je višestruko veća u odnosu na glavnicu. Kada oštećeno lice dođe u takvu situaciju, kakvo poverenje i razmišljanje može da ima o državi? Najgore moguće. Zbog čega ste vi nastavili dobrim putem? Zbog toga što su vaši prethodnici, a i vi sada zaista detaljno, kao u medicini sa magnetnom rezonancom ili sa skenerom, vi bukvalno svakodnevno imate pregled finansijske stabilnosti i likvidnosti osiguravajućih kompanija, jer one obavljaju veoma važan društveni posao, raspolažu sa ogromnim novcem i sa ogromnim investicionim potencijalom. Pored onih ranije, malo i rigidnih mera Narodne banke Srbije po pitanju izricanja kazni, oduzimanja dozvole za rad itd, vi sada idete na jednu preventivnu kontrolu koja je dobra i taj sistem interne kontrole se pojačava, kao i aktuarske kontrole i supervizije i kontrole Narodne banke i daje se jedna fleksibilnost. Sa druge strane, naši građani sada imaju situaciju da i strane osiguravajuće kompanije pod istim uslovima kao i domaće osiguravajuće kompanije mogu da posluju ovde, što opet utiče na pojačanje konkurencije i na sniženje cene osiguranja. Istovremeno se ostavlja mogućnost i našim kompanijama da uz dozvolu Narodne banke Srbije posluju u inostranstvu. Da li je to dobro za sve građane? Jeste. Da li je dobro za sprečavanje monopolskog položaja? Jeste. Da li se sa ovim zakonskim rešenjima bilo ko na tržištu osiguranja stavlja u privilegovan položaj? Niko. To je nešto što smo mi želeli da vidimo u svim segmentima delovanja našeg društva. Bez obzira što smo mi i u Dušanovom zakoniku u 14. veku imali neke elemente osiguranja, država se u istorijatu osiguranja tek negde u drugoj polovini 19. veka više bavi osiguranjima i donošenjem zakonske regulative, a kod nas je to tek počelo početkom 20. veka. Tada je izdavanje dozvola za osiguranje bilo diskreciono pravo, a tek od 1937. godine se vrši nadzor države nad poslovanjem osiguravajućih organizacije. Nije loše pomenuti 90-te, pomenuti te početke i pomenuti onaj prvi slučaj jednog beogradskog trgovca koji je kod jedne tršćanske kompanije, čini mi se 1837. godine, osigurao svoju kuću. Kuća je ko zna iz kojih razloga posle nekoliko dana izgorela i on je u potpunosti naplatio odštetu. Takvi primeri mogućih zloupotreba, niko sada ne može sa sigurnošću da kaže kako se desio taj prvi osigurani slučaj osiguranja imovine u Srbiji i da li je bilo zloupotreba ili ne, ali u svakom slučaju prevare u osiguranju i od strane korisnika osiguranja, čak i međunarodne prevare su jako velike. Ja sam neko ko je i pre šest, sedam godina ukazivao na organizovani kriminal u ovoj oblasti. Neke su organizovane kriminalne grupe završile iza rešetaka, ali neke, nažalost, još uvek nisu. Ako i gradonačelnik Novog Sada, to sam rekao i ministru pravde, kaže da su gradska preduzeća koja isplaćuju odštete zbog povreda putnika u javnom prevozu dovedena na ivicu kolapsa, da ispada da je svakog trećeg Novosađanina ujeo pas lutalica u gradu, da postoje grupe koje se bave dijagnostikovanjem lažnih povreda, pre svega istegnuća vratova itd, mislim da država zaista u tom delu, ali to nije segment delovanja Narodne banke, treba da uradi sve što treba da uradi, a pre svega Ministarstvo unutrašnjih poslova, tužilaštvo i sud. Šta su dobra rešenja ovog zakona? Ja sam u ime naše poslaničke grupe podneo nekoliko amandmana koji, čini mi se, nisu suštinski. Oni se tiču, pre svega, jednog našeg pogleda na Zakon o osiguranju, zbog činjenice da je naše ubeđenje da je zakon ipak pisala struka, što je naravno dobro, a da pojedina terminologija treba da bude ili preciznije definisana ili malo bliža građanima, recimo po pitanju saosiguranja, reosiguranja, samopridržaja itd, kao i po pitanju toga da interni revizor treba između ostalog da kontroliše i elektronski sistem obrade podataka i tačnost i ažurnost, ne samo finansijske, već i knjigovodstvene evidencije, koja je veoma značajan segment delovanja jednog osiguranja. Ono što je dobro, to je da ste razdvojili životno i neživotno osiguranje, ali da ste i onim kompanijama koje se sada bave tom vrstom osiguranja dozvolili, pod uslovima da odvojeno upravljaju imovinom, kapitalom i obavezama, da nastave da rade taj posao, što je zaista elegantno rešenje i dokaz fleksibilnosti ovog zakonskog predloga. Vidi se zaista kakav značaj ima javna rasprava, u kojoj učestvuju svi zainteresovani subjekti, od osiguravajućih kompanija, zastupnika i posrednika u osiguranju, udruženja osigurača, udruženja pravnika Srbije, komorskog sistema, univerziteta itd. Vidim da su zaista sve konstruktivne primedbe u ovom zakonskom tekstu prihvaćene. Drugo, ono što je ključna stvar funkcionisanje jedne države u vremenu kada se smanjuju plate i penzije. Znate kakva je percepcija građana? Naši građani apsolutno dobro znaju da procene situaciju i stanje i kada treba biti solidaran i kada ne treba biti solidaran. To su pokazale i majske poplave. Takav je bio odziv građana i solidarnost koja je zaista na najvišem mogućem nivou. Građani ne bi imali ništa protiv smanjenja plata i penzija kada bi videli da država u svim segmentima svog delovanja, a pre svega po pitanju finansijske discipline, štednje na svim nivoima itd, ima ujednačen pristup. Čini mi se da je rezignacija građana zbog smanjenja plata i penzija upravo zbog toga što se i dalje ne štedi na svim nivoima na način na koji, recimo, štedi Narodna skupština Republike Srbije sa ukidanjem brojnih privilegija, povlastica, čak i ukidanja vode na sednicama nadležnih odbora, protiv čega ja nemam ništa. Ali, ako se tako ponaša jedna institucija, ako se tako ponašaju neke institucije, onda tako treba da se ponašaju sve institucije. Kada građani vide opštu štednju na svakom nivou, onda će i to što se od njih traži da štede prihvatiti apsolutno kako treba. Ovako mi se čini da je to glavni razlog negodovanja građana zbog smanjenja plata i penzija. Šta je osiguranje? To građani treba da znaju. To je udruživanje sredstava radi zajedničkog snošenja rizika. Ono je nastajalo i pre četiri milenijuma je postojalo u Vavilonu. Kinezi su kod karavana znali da udruže svoja sredstva, da bi u slučaju pljačke nekog od učesnika karavana ili celog karavana mogli iz tog fonda da isplate štetu. Tako je bilo i što se tiče pomorske trgovine, trgovačkih brodova. Zanimljiva je i jedan istorijska činjenica, da su se engleski trgovci u 15. veku okupljali u londonskim kafanama i dogovarali o pravljenju nekih mini osiguranja. Jedna od tih kafana gde su se okupljali je kafana jednog Britanca koji se zvao Edvard Lojd i danas je Lojd jedna od najvećih osiguravajućih kompanija u svetu. Dobila je naziv po tom vlasniku kafane gde su se okupljali engleski trgovci. Ono što je u svakom slučaju dobro, to je da će građani koji osiguraju imovinu, život bilo kojom vrstom osiguranja biti sigurni da će u slučaju nastanka osiguranog slučaja njima biti isplaćena šteta. U slučaju čak i oduzimanja dozvole za rad, odlaska osiguravajućih kompanija u stečaj i likvidaciju, postoji garantni fond u koji novac ulažu sva osiguravajuća društva, koji će isplatiti štetu građanima. To je najveća vrednost ovog zakona – stalna kontrola, ne samo Narodne banke, ali dominantno Narodne banke sa najvećim ovlašćenjima da daje dozvolu, da izriče mere, da ostavlja rokove za otklanjanje uočenih nedostataka i nepravilnosti, sa jednim fleksibilnijim pristupom, sa jednim dužim rokovima i mekšim pristupom da se kompanijama koje su na ivici solventnosti ostavi mogućnost da ipak ozdrave, da ne bi izgubile dozvolu za rad, što je u interesu države, u interesu građana, u interesu kompanije i svih zaposlenih u osiguranju. Onako kako sam počeo, tako ću i završiti. Mislim da, ako bi ova Vlada u svim segmentima svog delovanja, i kod svih zakona koji dolaze u Narodnu skupštinu Republike Srbije, kao što ste vi uradili, primenjivala najbolja evropska rešenja, da su radile to sve vlade posle 5. oktobra, mi bismo sada, bili formalno ili ne, članica EU, imali u potpunosti uređenu državu. Nažalost, to se nije desilo i ono što ja ispred moje poslaničke grupe želim da kažem, da i u onoj situaciji kada kritikujemo stanje u određenoj oblasti, a ne hvalimo samo slepo sve poteze koji dolaze u Narodnu skupštinu Republike Srbije, čini nam se da najviše pomažemo vlade Republike Srbije i ministrima, tako smo radili bez obzira da li smo u vlasti i opoziciji, tako ćemo raditi u želji da Srbija zaista bude jedna uređena, normalna i stabilna država Srbija i sve i njene institucije. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena gospođo Tabaković, uvaženi članovi Narodne banke Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je set zakona koji je predložila Narodna banka Republike Srbije koji regulišu veoma važne oblasti u finansijskom sistemu naše zemlje. Svoju diskusiju počeću od Predloga o izmenama i dopunama Zakona o osiguranju, kojim se u osnovi nastavlja jedan pozitivan trend približavanja zakonodavnog okvira za delatnost osiguranje rešenjima koja se primenjuju na tržištu osiguranja EU. Jednim delom Predlog zakona o osiguranju proistekao je i iz potrebe uvažavanja odgovarajućih stavova osiguravajućih kompanija. Osim toga, važeći Zakon o osiguranju dosta je restriktivan i to je, između ostalog, i stvorilo potrebu da se zameni novim zakonskim rešenjem koje bi podstaklo razvoj tržišta osiguranja. Među najvećim problemima osiguravača je bilo dugo očekivano rešenje po pitanju podele kompozitnih društava i zapošljavanje prodavaca osiguranja. Znamo da kod nas, po trenutno važećem zakonu, nije moguće da se neko uz svoj redovan posao bavi i prodajom osiguranja, da prethodno ne mora da da otkaz na svom radnom mestu. Ovaj zakon reguliše da je način angažovanja prodavaca osiguranja takav da oni to sada mogu da rade samo ako su zaposleni u osiguravajućoj kući, dok u drugim zemljama EU, gde je tržište osiguranja više razvijeno nego kod nas, postoji mogućnost prodaje osiguranja na načine koji ne podrazumevaju obavezan radni odnos. Ukoliko jedno osiguravajuće društvo ima obavezu da radnika obučava pre nego što ga zaposli, ili u toku kada ga zaposli, pa kada prođe izvesni vremenski period da taj radnik stekne iskustvo da bude dobar prodavac osiguranja, to zaista iziskuje i dosta vremena i dodatnih troškova i naravno utiče na zaradu tog osiguravajućeg društva. Može se s jedne strane reći da je dobro što je Predlogom ovog zakona o osiguranju fleksibilnije pristup angažovanju prodavaca osiguranja, jer će tako biti smanjeni troškovi koji su vezani upravo za ovo obučavanje i sve ostale pripremne radnje oko angažovanja radnika, i da će oni moći kvalitetnije da organizuju svoje vreme i ostvaruju neku dodatnu zaradu, ali s druge strane, opet, sigurno može se javiti dilema šta se dešava sa radnicima koji već rade u nekim osiguravajućim kućama, upravo na radnim mestima prodavaca osiguranja. Kada su u pitanju kompozitna društva, prema Predlogu ovog zakona otklanja se neizvesnost o statusu kompozitnih društva koja već duži niz godina postoji, jer znamo da je više puta produžavan taj rok za razdvajanje kompozitnih društava za osiguranje, tako da je upravo taj nerešeni status koji je bio neizvestan i predstavljao zaista smetnju postojanju ovih društava. Predlog ovog zakona u skladu sa zakonskim rešenjima EU, kompozitna društva koja već po predlogu ovog zakona, ta kompozitna društva već mogu da nastave da posluju takva kakva jesu uz razgraničenje imovine, obaveze i kapitala, a sva nova društva koja se nakon usvajanja ovog zakona osnivaju, mogu se baviti, odnosno moraju se baviti odvojeno životnim i odvojeno neživotnim osiguranjem. Takođe, jedno od značajnih novina je liberalizacija tržišta kako za strane osiguravajuće kompanije, tako i za domaće kompanije u smislu da se otvaraju mogućnosti obavljanja delatnosti i u drugim državama neposredno ili preko ogranaka. Princip dobrovoljnosti osiguranja imovine i lica, i dalje je osnovni princip na kome se zasniva osiguranje u našoj zemlji. Naravno, postoje i neke prepreke koje razvoj osiguranja dodatno remete kao što su ekonomska nerazvijenost, kultura osiguranja i koja na izuzetno niskom nivou, i neodgovornost. Razmišljajući o osiguranju, a sigurna sam da ste i vi koji ste više, gospođo Tabaković, u ovoj materiji, možda razmišljali da je najbolje, sa Predlogom zakona, uvesti obavezno osiguranje za sve građane. Međutim, i sami ste rekli, ekonomski stepen razvijenosti i svi preduslovi koji tome treba da prethode da fabrike rade, da radnici u fabrikama rade, bi naravno bili jedni od osnovnih preduslova da se ta ekonomska moć građana poveća da bi moglo zakonom da se reguliše obavezno osiguranje. Ali, šta me je navelo na ovo razmišljanje? Pa, upravo katastrofa koja nas je proletos zadesila i koja je pokazala koliko smo neodgovorni kada je osiguranje i zaštita i imovine u pitanju, i kada govorimo i o fizičkim licima, i o pravnim licima i kada govorimo uopšte o državi. Zaista ses pravom postavlja pitanje – kako je moguće da neke velike kompanije koje su strateški važne za državu nisu bile osigurane? Poplave i nepogode koje su nas zadesile zaista treba da budu opomena i državi i poljoprivrednicima i privrednicima i građanima da se zakonskoj regulativi, uslovima osiguranja i procedurama i svim drugim aspektima koji su bitni za ublaženje i smanjivanje posledica elementarnih nepogoda,zaista mora pristupiti strateški i sveobuhvatno. Jedan od problema ješto građanstvo nije dovoljno upoznato sa koristima koje mogu imati od različitih proizvoda osiguranja. U odnosu na zemlje u okruženju mi spadamo u grupu onih gde je kultura osiguranja na izuzetno niskom nivou, zato je što pre potrebno raditi na podizanju nivoa znanja o osiguranju kod stanovništva Srbije, odnosno edukacije stanovništva o potrebi i pogodnostima osiguranja i života i imovine, jer ukoliko donosimo zakone o osiguranja, a ne povećava se broj onih koji se osiguravaju plašim se da to u sadašnjim uslovima nije dovoljno. Svakakopredlog novog zakona o osiguranju je otišao korak napred u mnogim segmentima i sigurno je da će rešiti probleme u tom sektoru i doprineti da osiguravajuće kompanije budu aktivnije na finansijskom tržištu u Srbiji. Kada je u pitanju zakon o platnom prometu, internet tehnologije su potpuno otvorile vrata konceptu elektronske ekonomije i transformacije u ekonomskoj sferi i tranzicija ka digitalnoj ekonomiji neće biti potpuna ukoliko se ne izmeni forma novca. Predlog zakona o platnom prometu uvodi dva nova, ali ipak prepoznatljiva instituta u platnom prometu i to su platne institucije i institucije elektronskog novca. Zakon o platnom prometu, koji je usvojen još 2002. godine, ne prepoznaje ove institute i zbog toga postoji potreba da se donese novo zakonsko rešenje koje bi na jedan sistematičan i sveobuhvatan način regulisao i ovu sferu platnog prometa, koja se u svetu već uveliko koristi i razvija. Važeće zakonsko rešenje predviđa da isključivo banke i preduzeća za PTT usluge mogu da se bave poslovima platnog prometa i u Srbiji najveći rast upravo beleži elektronsko bankarstvo i platne kartice. Međutim, razvoj savremenih tehnologija i stvaranje novih platnih usluga instrumenata doveli su do pojačane konkurencije na tržištu usluga plaćanja i pojave novih učesnika, kao i potrebe da se ti korisnici, odnosno korisnici tih usluga, zaštite na odgovarajući način. Jedan od najvažnijih strateških ciljeva Republike Srbije je ulazak u EU. Obzirom da je jedan o četiri osnovna stuba na kojima počiva pravo EU sloboda kretanja kapitala, javlja se potreba da se i domaći zakonski okvir u oblasti platnog prometa uskladi sa odgovarajućom regulativom EU. Predlogom ovog zakona sigurno će se omogućiti veća konkurencija u platnom prometu, kvalitetnija i raznovrsnija usluga plaćanja, a građani bi sve poslove koje su do sada obavljali u bankama mogli da obave preko pružalaca platnih usluga, izuzev stambenih kredita i oročene štednje. Dobro je što će NBS uspostaviti jedinstven nadzor nad poslovanjem svih učesnika na tržištu platnih usluga, čime će se obezbediti sigurnost za sve korisnike ovih usluga koji su do sada ove usluge koristili na sopstveni rizik. Predlog zakona svakako odgovara na najvažnije faktore razvoja određenog načina plaćanja, a to su brzina, pogodnost i bezbednost. Razlog za donošenje izmena Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma jeste, takođe, usklađivanje sa propisima EU, odnosno direktivama u oblasti platnih usluga i elektronskog novca. Postojeće zakonsko rešenje iz ove oblasti je još iz 2009. godine i pošto su u zakonsku regulativu uvedene nove vrste privrednih subjekata, platne institucije, institucije elektronskog novca, bilo je neophodno pojam obveznika u Zakonu o sprečavanju novca i finansiranja terorizma proširiti i na te subjekte, imajući u vidu moguću uključenost tih subjekata i u domaće i u strane tokove plaćanja. Predlog izmena i dopuna Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga je izuzetno važan predlog zakona. Važan je za sve korisnike finansijskih usluga koje, inače, zauzimaju značajno mesto i u ekonomiji naše zemlje i u životima naših građana. Izmenama i dopunama zakona se omogućava građanima da svakako pouzdanije, sigurnije i mirnije obavljaju neke od neophodnih poslova, kao što se to radi u svim civilizovanim zemljama EU. Predlogom ovog zakona je predviđeno i proširenje zaštite korišćenja finansijskih usluga i na preduzetnike i na poljoprivrednike koji će imati ista prava kao i sva druga fizička lica, odnosno potrošači. Predviđena je i dodatna zaštita korisnika finansijskih usluga, jer će davaocu sredstava obezbeđenja biti priznat položaj korisnika finansijske usluge sa svim mogućim instrumentima zaštite. Takođe je unapređen i postupak zaštite korisnika u pravcu veće odgovornosti finansijskih institucija, što posebno pozdravljamo, za svoj rad sa korisnicima i efikasnija i delotvornija zaštita korisnika finansijskih usluga, što znači da se skraćuju rokovi, ovo o čemu ste i vi pričali, za davanje odgovora finansijske institucije na prigovor korisnika koji, uz to, još ništa neće ni koštati. Osnovni ciljevi koji će se ostvariti predloženim zakonskim rešenjima su, pre svega, unapređenje i modernizacija platnog prometa i u zemlji i sa inostranstvom, povećana zaštita korisnika platnih usluga, povećana konkurencija na tržištu platnih usluga uvođenjem platnih institucija i institucija elektronskog novca i uspostavljanje jedinstvenog nadzora NBS nad poslovanjem svih učesnika na tržištu platnih usluga. Predloženim setom zakona, Zakonom o osiguranju, platnom prometu, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, Predlogomzakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, Predlog zakona i izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca, svim tim zakonima stvaramo jedan sveobuhvatan pouzdan i moderan sistem platnog prometa. Ovo su izuzetno dobri predlozi zakona zbog svega onoga kako ste nam vi objasnili, iz svega ovoga što sam ja pokušala, iako ne tako stručno kao vi u svojoj diskusiji da iznesem, poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržaće predloge ovih zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana guvernerka, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je hitan postupak po kome je ovaj set zakona na predlog NBS došao u proceduru neprihvatljiv za nas iz DS zato što nije bilo dovoljno vremena da se na pravilan način razmotre svi ovi predlozi koji danas stoje na dnevnom redu Narodne skupštine i vi ste kao nekadašnja poslanica svesni koliko je važno da Narodna skupština raspravi na pravi način o ovim temama. Imali ste javnu raspravu, za neke predloge je trajala i dve godine, osvojili ste dosta predloga zainteresovanih strana, sve je to bilo dobro, a onda kada je trebalo da se po redovnoj proceduri uputi Narodnoj skupštini, to je izostalo. Želim da vas obavestim da mi kao poslanička grupa smo predložili zakon o ograničenju bankarskih kamata pre više meseci i on je svaki put odbačen od strane vladajuće većine, a smatramo da je on daleko važniji za građane, nego što su neke druge rasprave. Ako taj zakonski predlog nije mogao da bude prihvaćen za raspravu u redovnoj proceduri, nema razloga da ovi vaši predlozi ne budu u takvoj proceduri prihvaćeni u Narodnoj skupštini. Ono što je simptomatično kod vašeg odgovora zašto je hitan postupak, to je, dali ste odgovor da je to zato što je Zakon o osiguranju trebao da se donese do kraja godine zbog odvajanja delatnosti. Mislim da je mogao da se izdvoji taj zakon i da on ide po hitnom postupku, a da ostali idu i početkom naredne godine, obzirom da veliki deo primena ide naredne godine i narednih godina i da prosto ima dovoljno vremena da se sve institucije koje su učesnici procesa pripreme. Mislim da postoji dosta dobrih izmena kada se radi o Zakonu o osiguranju i tu nema dileme da postoji jedna poboljšana i zaštita korisnika i jasnije procedure što se tiče samih organizacija koja se bave ovim poslovanjem. Ali, ostaje nam jedna dilema, kada ste sada izdvojili u obrazloženju hitnog postupka Zakona o osiguranju, zašto je bez ikakvog obrazloženja omogućeno društvima koja se bave osnovnim osiguranjem vozila da podignu cenu za 45%? Zašto je data saglasnost ako znamo da ne postoji osnov za to u realnim ekonomskim merama, naročito kada se radi o broju saobraćajnih nezgoda i o tome da je primena novog Zakona dovela do određenih poboljšanja? Ne postoji obrazloženje, a zluradi mogu da kažu da je to učinjeno kako bi se stimulisao plasman tih istih društava u državne hartije od vrednosti i to je nešto što nikada nije obrazloženo i nikada javnost nije obaveštena zašto je data saglasnost na povećanje ovih iznosa. Sami ste dobro primetili da građani ne mogu da plate osiguranje, a naročito ne mogu da plate dodatna osiguranja, životna, ne mogu da plate ako ne primaju plate i penzije ili ako imaju smanjenje plata i penzija, što se desilo građanima Srbije u prošlom mesecu. Što se tiče Zakona o platnim uslugama, takođe mislim da je napravljen jedan ozbiljan pomak i da u tom smislu nema puno primedbi, osim možda nekih nedorečenosti. U tom smislu, podneo sam i amandman. Recimo, kod jedinstvenog registra računa, moglo je tačno da se definiše za pravna lica koji su to podaci koje javni registar vodi, a ne da se kaže u jednoj tački da će druge podatke koje propiše Narodna banka Srbije takođe voditi registar. Mislim da nije dobro, ako imamo osam tačaka koje jasno definišu šta konkretno vodi registar, nije bilo sporno da ih bude još osam, ali da ostavimo ovako nedorečenu ovu tačku, mislim da nije prikladno i da je moglo na bolji način da se to učini. Ima još takvih tačaka u predlozima zakona, ali prosto nije bilo dovoljno vremena da se one na pravi način analiziraju i da se podnesu pravi predlozi amandmana. Možda su neki poslanici i uspeli. Ja se nadam da ćete ozbiljno razmotriti te predloge. Zakon o deviznom poslovanju, sami ste rekli da se tiče domaćih platnih institucija koje se bave uslugama, kao što se bavi „Pejpal“ i ako je omogućeno stranoj platnoj instituciji, normalno je da to mogu i domaće da rade. Mislim da je u tom smislu mogla da bude jedna sveobuhvatnija promena ovog zakona, da se potpuno liberalizuje što se tiče i fizičkih lica i pravnih lica to isto poslovanje, jer to je učinjeno u zemljama regiona, u Hrvatskoj pet godina pre pristupanja i nije nikakve negativne posledice imalo. Predstavnik Narodne banke na odboru je rekao da će se pokrenuti na proleće u razgovorima o tome, a mislim da je to moglo već da se učini i mislim da bi to bio dodatan mali napor koji bi omogućio mnogo bolje uslove mnogim građanima Republike Srbije koji imaju u svojim delatnostima i u svom životu probleme zbog administrativnih barijera koje postoje. Mislim da je zaštita građana, kada su u pitanju bankarske usluge i usluge osiguravajućih društava, u prvom danu, a ne banaka i osiguravajućih društava. U tom smislu, smatram da kao narodni poslanici, da je trebalo da imamo više vremena upravo da bi razmotrili sve one pozicije u ovim zakonima koje se tiču upravo građana. Ne možemo da imamo puno poverenje u predlagača zato što je gubitak NBS u 2013. godini iznosio preko 44 milijarde i vi ste objasnili razloge zašto se knjigovodstveno vodi gubitak. Ali, niste rekli pravi razlog. Shvatam da ne možete reći da je NBS kriva za lošu fiskalnu politiku i da ste vi krivi zato što Vlada Srbije pravi budžetske rupe koje treba da se popunjavaju na neki drugi način. Zbog ovih razloga, zbog razloga da je NBS i neke druge pozicije imala na nedovoljno dobar način branjene, kada su u pitanju građani, pre svega mislim na povećanje cena usluga za osnovno osiguranje vozila, mi iz DS ne možemo podržati ovaj set zakona. Nadamo se da će ovi zakoni biti popravljeni amandmanima narodnih poslanika. Hvala.
Hvala. Reč ima gospođa guvernerka.
Prihvatajući primedbu gospodina Đurišića da sam preuranjeno obavestila da razlozi za jedan deo posla koji ne može „Pejpal“ da radi nije na delu regulatornog i na strani NBS, nego na strani tehničke neopremljenosti „Pejpala“, sada bih na isti takav način želela da na vreme kažem jedan koji je ključan, ilustrativan. Uzeću samo jedan, neću da govorim o svim razlozima zbog kojih se nalazimo u situaciji u kojoj se nalazimo. Monetarnoj politici je dat preveliki značaj unazad deset i više godina, mnogi su mislili, čak i akademska struka, da monetarna politika može mnogo toga ili gotovo sve sama. Ne, ne može, pa ni NBS, kakve god mere da donosi. Sve ono što se dešava u fiskalnoj politici dođe na naplatu kroz monetarnu politiku. Znači, svaki nedostatak novca i svako veće trošenje od zarađivanja na kraju se prelije na monetarnu politiku, na njene mere, na njenu reakciju koja se zove ili velika inflacija, visoka inflacija, koja je posredno oporezivanje građana ili se iskaže kao negativan finansijski rezultat monetarne institucije koja, htela ne htela, mora da rešava probleme koji proizilaze iz većeg trošenja od zarađivanja ove ili bilo koje vlade. To nije samo teorija. Na isti način kako će NBS morati da rešava, slikovito i jednostavno za građane prikazano, onu zagađenu vodu koja će se slivati iz velikih i uglednih bankarskih sistema posle stres testova koje radi Evropska centralna banka, gde stvari nisu tako sjajne kao što izgledaju, jer ne postoje brane koje štite Republiku Srbiju i naš finansijski sistem od problema koji dolaze iz banaka matica, na isti takav način ne postoji ni vremenska brana između prethodnih vlada i ove NBS, niti postoji barijera kojom se mogu sačuvati bilansi NBS od računa koji se ispostavlja nasleđem, koji se zove zaduživanje bez mogućnosti vraćanja povlastica ili trošenje, a bez realnih izvora prihoda. To znači da je više nego desetogodišnji račun stigao na naplatu, gde je pod željom da se izmeni struktura proizvođenja, da se promenom vlasnika, ali pukom promenom vlasnika kao privatizacijom, promeni struktura koja će više proizvoditi, zarađivati, omogućavati životni standard, iako se u tu privatizaciju išlo prilično nekritički, gde se prodavalo a da se nisu istovremeno stvarali novi privredni objekti iz tog novca, iako je Narodna banka Srbije, koju ja predstavljam u kontinuitetu kao jedna od guvernera, koji sada vrši tu funkciju, ako je Narodna banka Srbije 2006. i 2007. godine, pa gotovo i 2008. godine imala ogromne prilive od prodaje preduzeća, od prodaje kapitala, koji su se merili stotinama, a kada je „Mobi 063“ u pitanju preko milijardu, blizu milijardu i po priliva deviznih sredstava, Narodna banka Srbije je tada, zbog trošenja Vlade koji su građanima na onom što je jednokratni prihod, omogućavala da imaju bolji život, bolji standard, povećavala im plate, znajući da to neće kontinuirano da pristiže, stvarala troškove Narodnoj banci koja je iskazivala gubitke u tim godinama kada je morala da taj višak dinara, koji se pojavljivao u novčanom sistemu, finansijskom sistemu, da povlači i da stvara gubitak, koji je, na primer, iznosio 375 miliona evra u jednoj godini. Znači, odlukom Vlade da prodaje preduzeća, da taj novac daje u potrošnju, a ne da ga stavlja u kapitalne investicije i da stvara nacionalne investicione planove koji su to bili po nazivu, a deo toga ne i stvarno neki investicioni planovi, stvarani su problemi Narodnoj banci koja je imala gubitak, koja je morala da plaća povlačenje tog novca, iako je u to vreme pre finansijske krize ta ista Narodna banka, a i Vlada sa njom prihodovala ogroman novac od deviznih rezervi na međunarodnim tržištima kapitala. Naprimer, u godini kada je Narodna banka Srbije prikazala gubitak od 375 miliona evra, imala je prihod, verovali vi ili ne, od 400 miliona evra od deviznih rezervi. Da li znate koliko danas ima na devizne rezerve koje su preko 10 milijardi evra? U desetinama hiljada se mere ti prihodi, zato što najkvalitetnije banke i finansijske organizacije kod kojih mogu da se plasiraju sredstva imaju nulte kamate, a neke od njih čak i negativne. Znači, plaćaju da bi čuvali vaš novac. Sad neko može to da ne uzme u obzir, a neko mora da uzme u obzir promenjene okolnosti onog što je bila zlatna kiša u neko doba, kada se nije očekivalo ono što je donela kriza 2008. godine. Ne ova stranka ili ona stranka, ne ja kao guverner ili vi kao poslanik, svi zajedno sada živimo stvarnost o kojoj moramo da govorimo posmatrajući ukupnu sliku. Od te slike ja ću da vam dam samo jedan detalj, jer je vezan za današnju raspravu. Imam pred sobom sačuvan Zakon o potvrđivanju Sporazuma o zajmu za razvoj privatnog i finansijskog sektora između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj iz 2009. godine. U junu mesecu je objavljen u „Službenom glasniku“, u broju 42, naziv tog zajma, onaj numerički naziv, je 7651yf i iznosio je 34 miliona i 900 hiljada evra, blizu 35 miliona evra jedan zajam, koji kaže – zajam za razvoj privatnog i finansijskog sektora. Gde je taj novac otišao? To ćete pitati vi kao poslanici. Ja sam tada pitala - da li je moguće da u jednom zakonskom projektu, koji nam stvara obavezu finansijsku, znači, imamo dug koji danas vraćamo vi i ja zajedno i svi građani Srbije, gde nisu definisani načini gde će biti uložen taj novac i šta će se sa tim realizovati, ali jeste u obrazloženju zakona dati su ciljevi koji se postižu ovim dugom. Pročitaću vam ono što se nalazilo na strani 27 ciljeva zakona za koji smo zadužili državu Srbiju sa 35 miliona evra: Ostvarivanje planiranih ciljeva realizovaće se preko izrade i primene strategije za privatizaciju preostalih finansijskih institucija koje su u većinskom vlasništvu zajmoprimca. Zajmoprimac je država Srbija. Znači, 2009. godine se država Srbija obavezala da će smanjiti učešće, citiram, radi smanjivanja učešća zajmoprimca u finansijskom sektoru sa sadašnjih, govorim o 2009. godini, 17,29% na 10% u 2010. godini, kada su u pitanju banke, i u smanjenju učešća sa sadašnjih, tadašnjih, 2009. godine, 34% na 30% u 2010. godini, kada su u pitanju osiguravajuća društva. Poštovani poslaniče Ivane, uzeli smo kredit od 35 miliona evra da bi smanjili učešće države sa 17,29% na 10% u 2010. godini u bankama i da bi smanjili učešće sa sadašnjih, tadašnjih, 34% na 30% u 2010. godini za osiguravajuća društva. Zašto? Da li su Srbi manje dobri upravljači u bankama, osiguravajućim društvima ili manje umeju da budu efikasni menadžeri u kompanijama ili se država pojavila kao neko koje sam u sebe sumnjao da će umeti da vodi finansijski sektor? Vi govorite o prioritetu Zakona o ograničavanju kamata u finansijskim institucijama i bankama, predstavljajući se ljudima koji žele da zaštite građane. Štitim ih i ja jednako kao i vi, ali u sistemu nasleđenih obaveza i u tržišnoj privredi ne može Narodna banka da ograničava kamate bankama, ne možete građane da smatrate nedoraslim u preuzimanju obaveza, nego im kroz zaštitu korisnika omogućavamo da budu upoznati sa svim elementima rizika koje preduzimaju i preuzimaju. Zato smo i dali izmene Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, ali ne možete da okrivite ni sebe, ni mene, ni Vladu, ni bilo koga što je ovo samo jedan od kredita koji pristiže na naplatu i danas u 2014. godini 325 miliona evra je država Srbija isplatila samo po osnovu kamata. Sto miliona u ovoj godini imamo više troškova po osnovu kamata u odnosu na prethodnu godinu. Moram da izrazim hrabrost ovoj Vladi koja ide u reformske procese i ne daje zadatke narednim vladama, nego ih oročava za svoj mandat, preduzima nepopularne, neodložne i teške mere, rizikujući sopstvene mandate koji su joj u drugom planu u odnosu na neophodne i neodložne mere građanima. U tom smislu imam samo jedan apel, pogledajmo široku sliku računa nasleđenih koje moramo, kao odgovorni činioci države, da prihvatamo i da izmirujemo. Nemojmo da ljudima ubijamo nadu da ne može da bude bolje. Iznosim ovu istinu da bi znali koliko teških mera moramo da preduzmemo svi. Želim da iznesem nadu da iz ovog može da se izađe zajedno sa vama, koji niste zaslepljeni… Ja sam pripadnik Narodne banke Srbije i trenutno imamo nezavisnu poziciju, ali se vi prema meni ne ponašate kao prema guverneru koji ima političku prošlost i iznosite dobre karakteristike zakona. Sve vreme sam to radila kao poslanik o kom god zakonu da sam govorila. To je nada za ovu Srbiju da mogu da se ovako teški, nasleđeni problemi rešavaju zajedno. Kao što kaže jedan moj uvaženi kolega, ljudima je potrebna istina, ali se zbog istine ubija. Ljudima je još više potrebna nada, jer se zbog nade živi. Tu smo da zbog vas mladih ljudi i ovih koji sede ovde, kojima se divim za lojalnost institucija, za predanost poslu, vama za posao koji radite, da tu nadu u ljudima probudimo, da su problemi privremeni, da ih ne smemo uvećavati, da zatečene probleme moramo javno da iznesemo u obimu u kojem on jeste nasleđen, ali ne da kukamo nad onim što se desilo. Iskaču kosturi u Narodnoj banci u kojoj sedim svakodnevno. Slikovito da kažem sa kakvim se sve problemima suočavam. Izvinite, da li ste ikada igde pročitali tekst o tome da upirem prstom u prethodne, koji su mi u nasleđe ostavili da moram da zatvorim sa saradnicima četiri banke u kojima je država imala učešće? Ne očekujem ja da me savremenici za to pohvale, ali znam da je moj zadatak bio da sprečim zloupotrebu tih prečica koje su dovodile do pljačkanja državnog budžeta i građana posredno, time što su se stvarale banke i u njih ulivao novac koji nije mogao da bude produktivno upotrebljen. Nikada nisam gledala kako se banka zove, ni ko je njen osnivač, ali, jesam sedela sa svima onima koji su nudili rešenja, kao što sam sedela i kao što smo preduzeli sve pre nego smo oduzeli licencu jednom osiguravajućem društvu. Ako se ičim ponosim, ponosim se svojom nepristrasnošću i željom da razgovaram sa svima onima koji mogu da pomognu stabilnosti finansijskog sistema. To i radimo. Razgovarala sam i sa onima za koje su govorili da su nedostojni da se sa njima razgovara. I sa onima za koje su govorili da nemaju dobre namere, ali sam ih primala u zgradi Narodne banke, gde se sluša svaki razgovor, jer to je istorija koju stvaramo. Nemam ni lične prijatelje u bankarskom poslu, nemam nikakve ni tajne, ni skrivene interese u bilo kojoj od tih organizacija i zato mi nije bilo lako kada sam znala poimence koliki je broj ljudi zaposlen u tim bankama, ali da su te banke one trule jabuke koje moraju da budu odstranjene iz finansijskog sistema. Kaže neko – imati istorijski rezultat, najniža inflacija. Malo ko gleda nisku inflaciju, jer to vam je kao vodoinstalater – dok funkcioniše sistem u kući, sve je u redu, čim pukne cev, ko je kriv? Zovite vodoinstalatera. To je uloga Narodne banke. Dok sve funkcioniše, nema problema. Ali, istorijska uloga o kojoj će se jednog dana pričati Narodne banke i njenog rukovodstva sada je ta što je sprečila da državu iscrpljuju, zloupotrebljavaju, povezane grupe lica raspoređene u par banaka. Ja ću biti potpuno mirna kada pravosudni sistem pravosnažnim odlukama okonča postupke i kada se dokazi za ono što smo mi nedvosmisleno utvrdili svojim kontrolama završe utvrđenom krivicom i pravosnažnim oduzimanjem nezakonito stečene imovine. Dosledan princip u Zakonu o platnim sistemima, koji želimo da sprovedemo, a to je da svaki građanin kroz registar jedinstvenih računa, rado ćemo prihvatiti preciziranje osam plus osam predloga koje imate, ako to treba, ali uvek mora da ostane još nešto ostalo, jer uvek život ide ispred nas kao kontrolora. Znate, uvek je ispred nas korak onaj koga kontrolišemo. Zato sebi moramo da ostavimo mogućnost da doskočimo, kontrolom tog nekog elementa koji će se pojaviti. Ali, na isti način, kako sam vrlo otvoreno i jasno potpisala mišljenje Narodne banke Srbije da primena sporazuma u kojem američka država kontroliše poreske račune i sve račune svojih državljana, i preko ovlašćenih lica, time što će oni sami da potpišu da prihvataju da ih banka može kontrolisati, u ime i za račun američke države i mimo Zakona o bankarskoj tajni, jer kad sami pristanete, to je moguće, na isti takav način ću podržati i svaku aktivnost poreskih organa države Srbije da utvrde tokove i kretanja građana koji zarađuju i državi treba da plate njen pripadajući deo. Zato će taj registar računa biti tajan, ali će omogućiti državi da ona svoj deo zakonom propisanih prinadležnosti primi. Zašto ću to da učinim uvek? Zato što ova država i Narodna banka Srbije, kao njen deo, iako nezavisna institucija, čini sve da je građani doživljavaju svojom, da ne izbegavaju plaćanje poreza. To što imate povećani prihod u budžetu, u jednom dobrom delu je rezultat prevođenja sivih tokova u regularne. I svako od nas se zalaže za to da zaradimo, radimo, ali, što rekli stari – Bogu božje, caru carevo. A ja ću reći i ponoviti, zaista sam impresionirana izjavom koju sam čula od jednog visokog državnika – Bog će ti možda oprostiti, ali, kažu, izraelska država neće. A ja kažem – Bog može da nam oprosti kroz molitvu, ali mi sve treba da uradimo kao država da niko ne živi parazitski na račun onih koji porez ne mogu da izbegnu, ne mogu da plate savetnike za tako nešto, ne mogu da potplate neke druge koji bi mogli da im obezbede zaštitu. Sigurna sam, poštovani gospodine Ivane, da se za istu državu Srbiju zalažemo, a svako na svoj način. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođi Tabaković. Pre nego što dam reč, pretpostavljam na osnovu replike, kolegi Ivanu Jovanoviću, samo da pročitam obaveštenje o produženju današnjeg rada. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone i druga akta iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Prihvatiću lično vaš odgovor i poređenje sa nekim prošlim periodom, ali smatram da to isto važi i danas, kada imamo povećanje javnog duga za preko šest milijardi i da je prosto nemoguće, ako se ta sredstva koriste samo za vraćanje starih dugova, da se taj dug uvećava. Ali, poređenje koje ste učinili želeći da istaknete važnost konzistentne fiskalne i monetarne politike, prihvatam, pogotovo kada ste rekli da ti problemi nastaju još od 2006. godine, kada, podsećam Demokratska stranka nije bila u vlasti i nismo se bavili tim velikim privatizacijama o kojima se toliko govori. Druga stvar koja je važna kod fiskalne i monetarne politike koje treba da budu komponenta razvoja a ne samo održanja, da je ovo jedna razvijena zemlja, to bi tako i bilo, ali, recimo, primer elektronskih uplata, gde država zahteva od korisnika da nosi kopiju uplatnice, državni organ zahteva kopiju uplatnice, ne priznaje elektronsku uplatnicu iako smo Zakon o trgovini doneli pre tri ili četiri godine i to je problem koji ne možete vi rešiti. Ali, Vlada ne čini ništa da te probleme građana reši, da im olakša funkcionisanje i upravo s tog aspekta sam ja i govorio.
Reč ima guverner Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Iako nismo nadležni direktno za problem o kojem govorite, o elektronskim uplatnicama, rado ću se, zajedno sa svojim kolegama, angažovati da tu umreženost obezbedimo na najbolji mogući način. To su one prepreke koje građane muče kada jedno te isto treba da dokazuju na mnogo mesta. Učinićemo sve. Ali, moram jednu stvar logike da ponovim ovde. Ako su u jednom trenutku povećana davanja za penzije i plate, 2006. godine plate bez mnogo osnova, na jednokratnom prihodu, penzije 2008. godine, vi ne rešavate problem time što se jednom zadužite da isplatite tu penziju u decembru mesecu. To je već jedan nivo duga. U januaru stiže nova isplata penzija koja uvećava dug, a nemate novu proizvodnju koja generiše prihod. Znači, nije to – jednokratno sam platio veću stanarinu, nego će mi svih 12 meseci, i sledeće godine, i naredne godine, ta rupa postajati sve veća. To je problem. Znači, to je prosta matematika i ne bih želela da podsećam na onu matematiku o kojoj sam ja govorila svojevremeno, kada se povećavala osnovica za finansiranje političkih partija, kada su mi kao opozicionom poslaniku dovođeni u pitanje elementarni stavovi matematike – proširite osnovicu a smanjite procenat, jasno je da će biti veća izdvajanja. Sada u trenutku kada meni gospođa Čomić to i priznaje i stavlja u amandman da sam ja to ispravno tvrdila, postaje važnija i inače osvedočena tolerantnost gospođe Gordane Čomić, sa kojom radim dugi niz godina, od argumenta koji sam ja tada iznela. Samo o tome govorim. Znači, nisam rekla ko je bio na vlasti 2006. godine ni 2008. godine. Uvek sam se držala činjenica i zato vam i sada kažem – mnogo je važno da shvatimo da taj tada povišen nivo lestvice u trošenju, za koji nije postojao izbor, se godinama uvećava. Taj javni dug mora da se uvećava zato što se on progresivno uvećava plaćanjem ne samo kamata. Mi smo obezbedili da te kamate budu najniže moguće u ovim uslovima. Mi smo samim smanjivanjem inflacije i makroekonomskom stabilnošću uštedeli državi blizu 200 miliona evra samo u ovoj godini za devet meseci time što smo snizili te kamate, ali prosto morate da shvatite kada kažete – odlučiću da mom detetu dam ovog meseca veći džeparac jer to je jednokratni trošak, ali ako mu uvećate džeparac kontinuirano a nemate za to platu, jasno je da ćete morati da se zadužujete negde i taj nivo duga stalno raste. Na nama je da nađemo način da uvećavanjem osnove proizvodnje, proizvodnja, porez i plate su tri koje moramo da rešavamo svi zajedno uz podršku i neosporavanje onoga što je elementarna logika u životu. Volela bih da mi pokažete, nisam advokat Vlade, gde se to Vlada zadužila, šta je to nešto uzela, neki novi dug, nov kredit poput ovog o kojem sam govorila za razvoj privatnog i finansijskog sektora, a da vam nije položila račun gde su utrošene pare? Takvo podnošenje računa od njih tražim, kao što pišem premijeru ranije Dačiću, a sada gospodinu Vučiću pismo da sam ispod zacrtanog cilja inflacionog koji sam dobila kao zadatak 2008. godine. Tražite da vam se položi račun da li su pare otišle tamo gde ne treba. Jedino kada budemo polagali račune, ali i kada budemo imali predstavu o ovome da zatečen problem nije lako, niti se može saseći, ne možete ljudima ukinuti plate, ne možete ljudima ukinuti jednokratna prava koja su zakonom definisani, ali da se složimo, drage moje kolege, zakone donose ljudi, zakone predlažu ljudi, zakone menjaju ljudi. Najvažnije je da ne menjamo logiku onoga što je dobro i što je korisno za ovu državu. Ako se vi i ja na tome složimo, ako sam dobro razumela da smo se složili, mi smo već danas mnogo uradili za Srbiju.
Zahvaljujem gospođo Tabaković. Kolega Ivan Jovanović, pretpostavljam replika. Izvolite. Mogli bi da zatvorim ovaj krug replika. Hvala.
Mislim da je i novo zapošljavanje novi trošak i kada ste rekli stalno, to podrazumeva i prošlu Vladu, onu od 2012. do 2014. godine i ovu sada i prosto, ako je zaduženje kod domaćih finansijskih institucija povećano, onda ništa ne znači ako je smanjeno kod stranih finansijskih institucija. Prosto, to je jedan duh koji postoji i on je tu i njegovo uvećanje je visoko.
Zahvaljujem kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik potpredsednik Narodne skupštine, Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo bih hteo da čestitam guverneru NBS i njenim saradnicima što nisu odstupili od onih načela prilikom upućivanja ovog zakona na usvajanje Narodnoj skupštini Republike Srbije, od onih načela koja su bila u samom Nacrtu zakona i da javna rasprava o setu ovih zakona u stvari je samo poboljšala a nikako pokvarila materiju koja se reguliše ovim zakonima. To je iz razloga što mogu samo da pretpostavim pod kakvim pritiscima je bila NBS prilikom pisanja ovih predloga zakona zato što mnogo moćne finansijske institucije ne podržavaju donošenje ovakvog zakona. Bilo je ovde priče od mojih kolega da je Narodna skupština bila protočni bojler, da je Narodna skupština protočni bojler prilikom usvajanja ovih zakona. Kažu da je to protočni bojler i Vlade RS, a sada i NBS. To je prilično za Skupštinu i mene kao narodnog poslanika uvredljivo. Narodna skupština je bila protočni bojler za usvajanje zakona na žalost ne Vlade RS, ne NBS već nekih drugih, koji su se bavili raznim špekulativnim radnjama, utajili porez Republike Srbije, iznosili devizna sredstva iz Republike Srbije, a Narodna skupština imje na jedan jako čudan način dala ta ovlašćenja. Danas je pred nama i između ostalih i Zakon o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju. Treba li da kažem kakav smo Zakon o deviznom poslovanju imali 2009, 2010, 2011. godine, a sada ga menjamo? Treba li da kažem da po tom zakonu za koji su glasali pojedine kolege poslanici bivšeg režima, a sada se nalaze ovde, bilo je dozvoljeno da se roba recimo iz Nemačke uvozi u Srbiju a plaća iz Srbije recimo na Sejšele, da je ulazna cena za RS bila daleko veća od one cene koja je bila korišćena prilikom plaćanja te robe? Mogu da kažem da je tada država oštećena na dva načina, na razliku u ceni koja je ostvarena u poreskom raju i na devizne rezerve koje su nezakonito iznete iz RS. Čija je tada bila Skupština protočni bojler? Ili, dovoljno je bilo da firma koja se nalazi u Srbiji bilo gde u svetu osnuje preduzeće, ćerku firmu, da ćerka firma izda profakturu za uvoz robe i usluga, da se iz zemlje iznesu devizne rezerve i da se roba ili usluga nikada ne izvrše i da novac iznet po tom zakonu nikada ne vrati u Srbiju. Treba li da kažem da je to u Srbiji knjiženo kao trošak i poreski odbitak i da je opet neko u poreskom raju stekao ekstra profit? Sada ti koji su u svemu tome učestvovali nama pričaju kako je Narodna skupština protočni bojler, a donošeni su naručeni privatni zakoni u ovoj zgradi. Ovim izmenama i dopunama, a i prethodnim koje je uputila Vlada RS takve stvari više nisu moguće. Priče oko osiguranja i regulisanja te oblasti jesu jedan rezultat koji je u Srbiji napokon morao da se desi. Morale su neke stvari konačno da se regulišu i da prestane više lov u mutnom i oko statusnog položaja osiguravajućih društava, njihove delatnosti, a i nadzora Centralne banke kojoj je to povereno. Na žalost, zbog nedostatka te regulative već imamo da su određena društva za osiguranje izgubila dozvolu i svrha ovog zakona jeste da se kroz pojačan nadzor od strane Centralne banke takve stvari ne dešavaju zato što se uvek postavlja pitanje kada se oduzme dozvola da li je to osiguravajućem društvu, da li je to banci, troškove, odnosno gubitke mora neko da plati, a najčešće je to država i najčešće su to oni koji su ugovarali osiguranja ili deponovali sredstva kod banaka. Predlogom ovog zakona delatnost osiguranja je regulisana preciznije, celovitije i modernije, a da ne pričamo o tome da su prvi put u ovoj oblasti ovim zakonom potpuno regulisana pravila i direktive koje se primenjuju u EU. Takođe, jedan jako zanimljiv problem koji se tiče životnog i neživotnog osiguranja konačno se ovim zakonom rešava. Do sada je više puta ta odredba razdvajanja odlagana zato što su osiguravajuća društva imala izgovor da se zakon ne primenjuje i na taj način prisiljavala državu i Narodnu skupštinu da im izlazi u susret. Zato što je očigledno za njih bilo povoljnije da obavezna sredstava rezerve, prebacuju sa jednog na drugu vrstu osiguranja i na taj način peglaju svoju likvidnost pred Narodnom bankom koja vrši nadzor nad ovom delatnošću. Da je to neophodno u Srbiji, da je u skladu, takođe, i sa praksom u razvijenim evropskim zemljama, govori nam primer i nedavnih elementarnih nepogoda. Možete da zamislite da osiguravajuće društvo koje nema razdvojenu imovinu, koje nema razdvojene depozite, usled velikih elementarnih nepogoda dužno je da isplati velike iznose šteta koje su nastale i to uradi od sredstava koje je prikupilo prikupljanjem životnog osiguranja. Na taj način bi bili oštećeni oni koji ulažu u svoje porodice i u svoje potomstvo. Konačno je nađeno određeno rešenje koje daje sigurnost, bez obzira da li se razdvaja potpuno ili u jednom delu, ali sa jasno definisanim pravilima u okviru zakona. Dalje, unapređene su odredbe vezane za osnivanje poslovanja i korporativno upravljanje akcionarskim društvima za osiguranje, reosiguranje, kao i kriterijumi za izdavanje dozvola i saglasnost Narodne banke Srbije. Do sada su osiguranja i reosiguranje u najvećem broju slučajeva bili metod zloupotreba u poslovima osiguranja. Maksimalno je pojačana zaštita prava interesa osiguranika, korisnika osiguranja i trećih oštećenih lica, a urađena je i obaveza informisanja ugovarača o osiguranju o svim pitanjima vezanim za ostvarivanje prava iz oblasti osiguranja. Kanali prodaje osiguranja regulisani su preciznije, a odustaje se od dosadašnjih rešenja kojim je zahtevano da se poslovi posredovanja u osiguranju mogu obavljati isključivo po osnovu radnog odnosa jer se isto u praksi pokazalo kao nemoguće, a takođe je bilo izvor sive ekonomije i rada na crno. Kompletno su inovirane zakonske odredbe ekonomskog karaktera, na način da su kapital i njegova adekvatnost, tehničke rezerve, odnosno investiciona aktivnost društva za osiguranje regulisani kvalitetnije. Očekuje se da se na taj način obezbeđuje bolja solventnost u delatnosti osiguranja, ali dat veći podsticaj razvoju finansijskog tržišta. Da ne govorim da nadzor NBS se takođe reguliše ovim zakonom i nadzor nad privrednim društvima osiguranika, ugovarača osiguranja, korisnika osiguranja i trećih oštećenih lica, a kontrola aktivnosti, shodno novim odredbama, podići će svoju brzinu i delotvornost. Dovodimo ovim zakonom i onaj deo da naša administracija bude efikasnija i samim tim da vršenje i kontrola nadzora nad osiguravajućim društvima budu daleko efikasniji. Zakon o platnim uslugama je nešto što je takođe bilo neophodno doneti, zato što postojeći zakon, koji je donet pre desetak i više godina, neki su čak iz vremena SRJ, a neki čak iz vremena SFRJ, vreme i tehničke mogućnosti su prevazišle. Već dobrim delom se neke stvari koje su predviđene ovim zakonom i dešavaju na tržištu, međutim, bez zakonske regulative, tako da je takođe bilo potrebno u ovu materiju uvesti zakonom predviđen red. Najveći problem kod obavljanja platnog prometa jeste taj da je on trenutno jako skup, da je prepušten bankama i da je mogućnost nadzora nad platnim prometom i obavezama koje nose nosioci platnog prometa jako niska. Možete u bilo koju ozbiljniju banku koja posluje na teritoriji Republike Srbije danas da uđete, videćete nepregledne redove i ne samo redove, već i jednu jako skupu uslugu koju plaćaju i fizička lica ali, na žalost, i privreda. Ako želite da vaš nalog zbog obavljanja vaše delatnosti brže bude ili u platnom sistemu ili u kliring sistemu, to se dodatno naplaćuje. To stvara dodatne troškove, smanjuje konkurentnost domaće privrede koja učestvuje u platnom sistemu i otežava poslovanje, a samim tim i konačnu cenu neke usluge koju određeno lice koje se bavi delatnošću pruža. Ovim zakonom moći će da se plaća i elektronski, kako za fizička lica koja obavljaju delatnost, pravna lica, tako i za građane Republike Srbije koji na jedan jeftiniji, brži i efikasniji način ostvaruju svoje potrebe u okviru platnog sistema. Ako je rešenje da čekate satima da biste platili Infostanu ili račun za električnu energiju, naravno da se stvara određeno nezadovoljstvo, naravno da se stvaraju određeni dodatni troškovi, tako da uređivanjem ove oblasti u stvari već jedno stanjekoje postoji na terenu potpuno se reguliše i dovodi u zakonski okvir. To su unapređenje zaštitnika korisnika platnih usluga, naročito fizičkih lica i preduzetnika i poljoprivrednih gazdinstava koja su do sada bila ograničenog obima i karaktera. Četvrti zakon o kome bih hteo da govorim jeste Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Pokušano je ranije, u periodu do 2012. godine, da se konačno u zakonski okvir stavi jedna samovolja jednog bankarskog sektora i to je jedna samovolja koja je uticala na sve oblike života kao jedan kancer, koja je isisavala kapital i od građana Republike Srbije i od onih koji su se bavili određenom delatnošću na teritoriji Republike Srbije. Nije se uspelo u tom prvom koraku da se svi zaštite kao korisnici finansijskih usluga, ali smo barem tada one najnezaštićenije stavili pod zaštitu zakona. Znate, kada je urušen domaći bankarski sistem u Srbiji, kada se stvorio jedan određen monopol na finansijskom tržištu i kada su se stvorili karteli banaka koji su diktirali van svih ekonomskih uslova uslove na tržištu, onda smo došli do situacije da su građani naglo počeli da siromaše. Taj zakon je dao određene rezultate. Da li je to dovoljno? Smatramo da nije. Zato ćemo podržati i ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Očigledno je da tadašnja centralna banka nije mogla da se potpuno odupre pritisku koji je pravio bankarski sistem i da su neke odredbe zakona bile takve da su omogućavale samo u drugoj oblasti da se nastavi ono što se radilo u celom jednom finansijskom sistemu. I sudovi su na teritoriji Republike Srbije dali konačnu reč zato što da bi se stvorio ugovorni odnos između banke (kao zajmodavca) i građanina (kao zajmoprimca) mora da se primenjuje Zakono obligacionim odnosima koji predviđa jasne odredbe ugovora. Međutim, ukazala se očigledno potreba i da se izmeni ovaj zakon i dopuni. Prvi onaj deo koji, nažalost, jeste jedan recidiv prošlosti, a hteo bih da pitam guvernera da li je neka banka do sada imala okončan prekršajni postupak zbog kršenja Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga? Koliko je meni poznato, nije. Voleo bih da grešim. Zato se sada i uvodi odredba da Centralna banka prilikom nadzora, ukoliko utvrdi nepravilnosti, takođe može da izrekne prekršajne sankcije. Po prvi put u zakonu primenjuju se i odredbe da pod zaštitu ovog zakona dolaze preduzetnici, a dolaze i poljoprivredna gazdinstva koja su registrovana. To je svakako dobro, ali bih zamolio guvernera i njene saradnike da razmisle da se proširi ta lista. Obrazložiću zašto. Zato što, kada god jednu oblast rešite zakonom i ograničite da u toj oblasti dođe do zloupotreba, onaj ko je pravio zloupotrebu gledaće na svaki način da to uradi u onom delu gde to zakonom nije regulisano. Gledaće i ne samo da zadrži pozicije koje ima u tom delu, nego i da nadoknadi ekstra profit koji je stvarao u onom delu koji je sada regulisan zakonom. Dugo sam razmišljao po tom pitanju da li treba uzeti u to sva pravna lica koja postoje, mikro, mala, srednja, velika. Današnja ekonomska situacija je takva da su srednja i velika preduzeća bukvalno u stanju da sama sebe štite kada su banke u pitanju, zato što imaju veliku količinu kapitala, zato što su veliki nosioci platnog prometa i zato što se svaka banka na tržištu bori za njih, da im da što povoljnije uslove da bi ih zadržala kod sebe kada su u pitanju krediti. Takođe, imaju i svoju pravnu službu, koja takođe vodi računa o tome da vlasnik ili ovlašćeno lice takvog privrednog subjekta ne napravi neku grešku. Kada su u pitanju mikro i mala preduzeća, ona su najranjivija u ovoj oblasti. Često je tu nekoliko radnika, jedan direktor i najčešće plaćaju osobu koja im vodi poslovne knjige i na taj način postoje na tržištu. Oni su ipak jako izloženi zloupotrebama. Zašto to kažem? Postoji još jedan razlog, i sudovi su zauzeli svoj stav po pitanju zaštite korisnika finansijskih usluga, s tim da će jedino biti na izboru vlasnika ili odgovornog lica mikro ili malog preduzeća da li će da pokrene sudski postupak pred nadležnim sudom i vrati višak vraćenih sredstava banci kod sebe, ili neće. Morate se složiti da je danas, na ovako malom tržištu i malom izboru banaka koje su spremne da budu korektne, to jako teško. Zato i smatram da bi možda bilo dobro da još jednom razmislite da li da i privredne subjekte ubacimo u Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Mi vam stojimo na raspolaganju u svakom trenutku ukoliko dođete do jednog takvog zaključka. U svakom slučaju, svi ovi zakoni daleko bolje regulišu materiju nego što je to bilo do sada i pokazuju da je Srbija pravna država, da ima uređen ekonomski sistem i da imamo zakone koji regulišu finansijsko tržište, što je jasna poruka svima onim koji žele da investiraju u Srbiju da je njihov kapital bezbedan i zavisi isključivo od njihovog umeća upravljanja tim kapitalom, a ne od nekih drugih faktora. Zbog toga će Srpska napredna stranka, odnosno poslanički klub Srpske napredne stranke u Danu za glasanje podržati ovaj zakon.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15 časova i osam minuta. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom i prvi govornik je narodni poslanik Dragan Ivanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospođo Tabaković, pred nama je set zakona koji je predlagač Narodna banka Srbije i ovo je jedinstvena prilika da prosto i neka pitanja koja se iz delokruga rada NBS postavimo na ovom plenumu. Onona šta bih se osvrnuo to je pre svega Zakon o osiguranju. Zakon o osiguranju je nešto što je po meni čak i najvažnije i u ovom čitavom setu što je našem dnevnom redu, jer pre svega tržište osiguranje je nešto što ima značajnu mogućnost rasta u Srbiji. Ukupna premija svih osiguravajućih društava koje posluju u Srbiji u prvom kvartalu 2014. godine iznosila je 15,7 milijardi dinara, odnosno 136 miliona evra što predstavlja porast od 3,2% u odnosu na isti period prethodne godine. Ono što je važno i bitno o zakonu, a to je se odvajaju životno, a neživotnih osiguranja. Taj sam procenat interesantan i to zbog gledalaca koji gledaju TV prenos treba da se kaže da kod nas neživotno osiguranje ukupno procentu osiguranja učestvuje negde sa 77%, ostatak otpada na životno osiguranje. Ono što bih posebno to da podvučem kao što ste i u vašem uvodnom izlaganju govorili, a vidi se da ste ovde dugo godina sedeli kao narodni poslanik, to je odgovornost. Sada kada govorimo o odgovornosti zamolio bih vas da uložite i svoj autoritet za jednu specifičnu oblast koja je, a to je poljoprivreda i osiguranje poljoprivrednih proizvoda. To je interesantno, svedoci smo ove godine, a i prethodnih godina velikih šteta koje su imali zemljoradnici i opšte poljoprivrednici usled svih ovih elementarnih nepogoda. Ono što se govori više ili manje, to je samo da se između pet i 10% poljoprivrednih uopšte useva osigurano. Zašto je to tako? Dolazim iz Topole iz voćarskog kraja i nažalost imamo problem da ljudi koji su osigurani na primer 2010. godine voće, dan danas se sude sa osiguravajućim kućama za naplatu svojih osiguranja. Zašto je to tako? Evo, jedan prost primer i tu smatram da vi možete značajno pomoći, a to je kada se desi na primer grad i kada imate štetu od grada i imate poljoprivredni proizvod jabuku, gde imate dva udarca od grada i dođu procenitelji i iz osiguravajuće kuće i kažu da je procenat štete 25% ili 30%, a posle pet dana ta jabuka truli i otpada i šteta je za proizvođača 100 posto. Ono što hoću posebno da podvučem, da li je moguće, uvažena guvernerko, a mislim da je to primer samo u Srbiji, da procenitelji štete na poljoprivrednim usevima budu iz iste osiguravajuće kuće koja treba da isplati štetu. Da li je tu moguće da se tu promeni, jer ako hoćemo da prosto stimulišemo naročito poljoprivrednike da uvaže osiguranje, onda ta priča mora da se promeni i mora da postoji nešto što će se zvati nezavisni veštak koji će moći da izveštači da li je ta šteta na poljoprivrednim usevima 25 ili 30 ili 100%. Onda na taj način da se to naplati, jer u svakoj drugoj varijanti vi imate da je seljak na šteti i da imate onda dugotrajne sudske procese da bi dokazao tu materijalnu štetu. To se nažalost tako odugovlači i zbog tih loših primera mi nažalost imamo da nikako to osiguranje u poljoprivredi ne prelazi 10%. Takođe kada govorimo o osiguranju, vi ste sami a i moj kolega u prepodnevnom radu su pomenuli da imamo nekih 28 osiguravajućih kuća u Srbiji, 21 je u stranim rukama, da kažemo da je sedam domaćih od toga je jedno u likvidaciji, a to je Takovo osiguranje. Vi ste sami pomenuli jedno osiguranje, doduše niste ga imenovali, kome je oduzeta licenca za rad, a ja ga sada pominjem, to je Takovo osiguranje iz Kragujevca. Zamolio bih vas da se u par rečenica kasnije kada budete izvagali, kažete nešto o toj tehničkoj rezervi zbog čega je Takovo osiguranje izgubilo licencu za rad zbog koga je nažalost po njih više od 400 radnika iz centralnog dela Šumadije ostalo bez posla koji su radili u ovom osiguranju. Ono što bih vas posebno zamolio, a to je kao guvernera NBS, kada govorimo o kontrolnom mehanizmu, centralne Narodne banke u odnosu na poslovne banke. Svedoci smo, evo i u prethodnih godinu dana ova 2014. godina je na izmaku, da je jedan broj poslovnih banaka propao. Sada, kada govorimo oko samih kontrola i šta je tu mogla NBS da uradi po tom pitanju, imamo izjave vašeg prethodnika gospodina Šoškića koji kaže – malo šta. Ne bih se složio sa time, jer naravno da NBS ne može da određuje da li će jedna „Razvojna banka Vojvodine“ ili AIK banka, ili Univerzal banka da daje Žiki kredit, a neće Peri. Znači, naravno da u to ne treba da ulazi, ali ono što mene prosto brine da li možemo ako su u NBS u tom aspektu vezane ruke da se vi pojavite ovde pred narodnim poslanicima i kažete – dajte nam izmene zakona da se te ruke odvežu. Da li te poslovne banke rezervišu novac i da li vaše kontrolori vide da se tu novac rezerviše i da se taj novac plasira, da kažem, sumnjivim klijentima i da li se to na adekvatan način može rešiti? Video sam i kod kaznenih odredbi u ovim zakonima, da su sada predviđene značajnije kazne za ljude koji će na ovakav način da kažem, kršiti zakon, ali sa druge strane nekako nemamo u tim izveštajima jasno šta je NBS preduzela protiv, pre svega, odgovornih lica u ovim poslovnim bankama osim što je njima oduzeta licenca za rad, ali se sve to na kraju prebacilo na budžet i na poreske obveznike, jer prema nezvaničnim podacima značajna suma je otišla za sanaciju štete koje su nastale usled prestanaka rada ovih banaka. On što me posebno interesuje i što bih voleo da čujem od vas kasnije, vi ste pominjali dve osnovne funkcije NBS. Jedna je inflacije i to je nešto što apsolutno ćemo uvek podržati i vaš dosadašnji rad. Drugo pitanje vezano je za kurs dinara. Ljudi koji plaćaju stanarine ili ljudi koji imaju kredite zabrinuti su sa ovim što se danas dešava sa kursom. Molim vas, samo nam objasnite dokle će ovo ići i da li postoji mogućnost da imamo već jednom predvidljiv kurs dinara u odnosu na evro. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Poslanici Nove stranke neće glasati za prva dva Predloga zakona zato što njihovo slanje u parlamentu na tri, četiri dana pred sednicu na kojoj se odlučuje o tim zakonima, materijal od 500 i nešto članova, hiljadu i sto stranica, je nastavak degradacije ovog parlamenta. Naravno da NBS nije započela tu degradaciju, ona je započeta mnogo ranije, ali se i NBS uključila u red oni koji se prema ovom parlamentu ponašaju kao što reče jedan poslanik iz vladajuće stranke kao prema protočnom bojleru, a postoji još i neka gora poređenja. Čudim se svojim kolegama koje ulaze u taj rizik da diskutuju o ovom zakonu, a da ga nisu ni pročitali, jer apsolutno je nemoguće ozbiljno analitički čitati hiljadu i sto stranica za tri dana bez obzira na posebne sposobnosti koje bi neko od kolega mogao da ima. To je jedan veliki rizik. Neobično je da se bez ozbiljne javne rasprave ovakav set zakona stavlja na dnevni red Skupštine. U materijalu koji smo dobili piše da je javna rasprava obavljena o Nacrtima zakona a ne o Predlogu zakona. Drugo, kakva je to javna rasprava ako poslanici u parlamentu nisu pozvani na tu javnu raspravu? Mi smo uputili 513 amandmana na prva dva zakona, na tačku 1. i na tačku 2. i mislim da ćemo imati dovoljno prilike da kroz raspravu o amandmanima kažemo i detaljnije šta mislimo o ovim zakonima. Mislim da ovim što ne glasamo i što ćemo staviti toliki broj amandmana, mi u stvari spašavamo, odnosno pokušavamo da spasimo čast i ugled ove institucije. Skupština Srbije je nadležna za kontrolu rada NBS a ne obrnuto. Ako već tako piše u Ustavu, onda bi tako trebalo i da se svi ponašamo i oni koji vode Narodnu banku ali i poslanici koji ne mogu tek tako da prihvate bilo kakav materijal, makar on bio najbolji na svetu, ali bez mogućnosti da se i upoznaju sa njima. Drago mi je što je guvernerka zadovoljna radom Banke i svojim ličnim i drago mi je što su verovatno zadovoljni njeni najbliži saradnici i deo zaposlenih u Narodnoj banci, ali mislim da to nije dovoljno, jer Narodna banka kao ni ovaj parlament, kao ni druge institucije ne postoji samo zbog sebe nego zbog građana Srbije, a teško da oni mogu da dele to zadovoljstvo koje vi opravdano ili neopravdano imate. Ja sam siguran da ste već dobili ta pitanja, ali samo da ponovim. Kurs koji je takav da teško da iko može da prihvati vaše reči smirivanja tenzija. Svi su nervozni u Srbiji zbog kursa, znam da Narodna banka Srbije nema kao osnovni zadatak da kontroliše kurs, ali intervencije od skoro dve milijarde evra u oba smera, tako piše u medijima, su očigledno dokaz da se Banka trudi da obuzda kurs i ne uspeva u tome. Priča o gubitku od 40 miliona evra je činjenica i vaše obrazlože zašto se to desilo nije ubedljivo. Niste odgovorili zašto je 40% poskupelo osiguranje automobila bez bilo kakvog opravdanja, osim ako neki lobi nije insistirao da se to desi, a ako je to tačno, a biće da jeste, onda to je koliziji sa ovim da ste vi rekli da su ovi zakoni plod domaće pameti, patriotizma i da niko spolja, a kamoli iznutra nikakav lobi nije mogao da utiče na to. Nisu građani Srbije dobili ni dobar odgovor ni od vas kao ni od prethodnih guvernera šta je sa kreditima koji su indeksirani u švajcarskim francima. Pitanje je isto da objasnite, mislim da je to dobra prilika danas, priče a neki to zovu i činjenicama o platama, privilegijama i zapošljavanju u NBS i konačno mislim da je vrlo važno pitanje zašto je MMF odlučio da odloži svoju odluku o aranžmanu sa Srbijom? Trebalo je to da bude na bordu 23. decembra, odloženo je za početak januara. Ja opet to čitam iz novina gde se citiraju ljudi iz MMF, pa bih voleo, da ako imate neku bolju informaciju od mene da to podelimo sa građanima Srbije. Hvala. (Veroljub Arsić, s mesta: Replika)
Gospodine Arsiću, ja ne vidim da je on spominjao stranku uopšte. (Veroljub Arsić, s mesta: Kako nije? I skupštinu.) Ne, ne. (Veroljub Arsić, s mesta: Kratko ću.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da ponovim. Ovaj saziv Skupštine nije protočni bojler ni građana nekih drugih, ni Vlade Republike Srbije, ali se sećam vremena kada Skupština to zaista jeste bila. Sećam se vremena kada je Skupština usvajala dnevni red sa zakonom koji nije bio u proceduri u Skupštini. Da li treba da kažem ko je tada bio predsednik Vlade Republike Srbije? Moj prethodni govornik. Usvajali smo zakone, stavljali na dnevni red, koji se fizički nisu nalazili u zgradi Skupštine. Tada je Skupština bila protočni bojler, pogotovo zato što nije bilo televizijskog prenosa i građani Srbije nisu znali čiji su protočni bojleri poslanici, koji su podržavali tu vladu. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Repliku želite? Izvolite.
Bilo bi jako interesantno da saznamo ko je bio predsednik Vlade tada kada su ti zakoni dolazili, da su bili na dnevnom redu a da fizički nisu bili u parlamentu? Bilo bi lepo da prethodni govornik kaže koji su to zakoni, kada se to dešavalo, u kom zasedanju? Pa, pošto sam ja prethodni govornik, a čini mi se da je svojom velikom greškom pomislio da sam to možda bio ja. Naravno da je bilo loših primera. Nisam ja rekao da je ovo prvi loš primer, naravno da ih je radila i prethodna parlamentarna većina i to uopšte nije opravdanje, kao ni to što imamo loš Poslovnik nije opravdanje u tome da se kaže – pa to su donele neke druge stranke. Dve i po godine, tri godine, pa ima valjda bar dvojica pismenih koji znaju da napišu novi Poslovnik. Ja sam siguran da ih ima i više. Prema tome, nema razloga da se oko toga krijemo na bilo koji način. To o protočnom bojleru nisam ja rekao, to je rekao, čini mi se, šef poslaničke grupe vladajuće većine na sednici Administrativnog odbora. Mislim da je to dobra definicija, moglo je da bude i gorih, moglo je da bude i definicija koje bi još bolje definisale odnos izvršne vlasti i zakonodavne vlasti koji je naopak, gde se zakonodavna vlast stavlja u podređeni položaj i dovodi se do toga da bi navodno trebali da se plašimo izvršne vlasti, to ni u jednom parlamentarizmu, pa ni u Srbiji ne može da bude primer. Svako podsećanje na prošlost, ako bilo ko u tome misli na mene je moje zadovoljstvo, ja sam apsolutno ponosan na sve ono u čemu sam imao čast da učestvujem u svojoj političkoj prošlosti. Hvala.
Reč ima guvernerka Tabaković. Izvolite.
Poštovani gospodine Živkoviću, u ime nekih starih naših poslaničkih dana, u staroj zgradi Skupštine kada smo postavljali temelje višestranačkog sistema, ja ću samo par odgovora iako nije dan za postavljanje poslaničkih pitanja već rasprava po zakonima koje smo predložili. Dostavili smo 5. decembra Narodnoj skupštini predloge zakona i raspravljamo o njima danas, nije ni jedna noć ni dan za čitanje 1000 stranica i nije reč o zakonima koji su se pojavili od jednom i ni od kuda. Predlog zakona je pripremljen u više faza, o njemu se razgovara od aprila meseca. O ovom predlogu konkretno pre 18. maja, odnosno u junu mesecu je dostavljen i kao konačan predlog, ne kao tajan, znači bio je obnarodovan, dostupan svim strukovnim udruženjima, bio je nacrt zakona i na sajtu, a pretpostavljam da ovu razliku pravite znajući proceduru, da dok god se Vlada kao neko ko nije predlagač ne izjasni o predlogu zakona koji neki drugi predlagač ne dostavi Skupštini, on se ne može zvati drugačije nego nacrtom, zato što mi iako jesmo predlagači ovog zakona ne uzimamo sebi za pravo da smo prvi i poslednji koji o njemu sude i odlučuju. Iz mog poslaničkog iskustva, ja jesam stekla brzinu da brzo čitam i mnogo puta smo imali i vi i ja predloge najvažnijeg zakona, na primer o budžetu, da ih razmatramo za noć ili dan i to nikada nije doprinosilo kvalitetu, ali, prosto moram da kažem da nije slučaj sa ovim zakonom, ne samo što ima blizu desetak dana u kojem je on mogao biti pročitan, kao i ostali, Zakon o platnim uslugama koji je vrlo značajan, ostali su kratki i prateći za ove zakone o kojima razgovaramo, a u redovnom postupku bi imali svega 15 dana. Ne kažem da je 50% vremena više, tj. tih pet dana u odnosu na gotovo 10, beznačajno, ali pretpostavljam da ste imali dovoljno vremena da se kroz obrazloženja, kako mi stari poslanici čitamo zakone, upoznajete sa njegovom suštinom i da imate, kao čovek koji ima istorijat i prošlost na koju ste ponosni kao predsednik Vlade, dovoljno komunikacije i kontakata u svim grupacijama, pa su ljudi koji su u struci mogli da vam dostave upozorenja, mišljenja, amandmane o kojima ovde možemo da razgovaramo. Prosto, nismo bili lenji, najmanje sam ja, ona koja poštuje ovaj dom, ponosna sam na njega i zadovoljstvo mi je da sedim ovde sa vama, najmanje mi je bio razlog da vas ne uvažimo dovoljno i da vam ne ostavimo dovoljno vremena, jer nema te tajne koja se pre ili kasnije ne sazna, a zakon nikada ne sme da bude tajna. Odgovor i gospodinu Jovanoviću i vama je da ja na neka pitanja prosto nije primereno da odgovaram ovde, ni o konkretnoj kući koja se bavila poslovima osiguranja i koja je na sve načine bila upozoravana da će joj se desiti ono što joj se na kraju desilo u redovnoj proceduri, ili da pričamo o tome da kontrola u banci ima dovoljno mehanizama da u posrednoj i neposrednoj kontroli uoči probleme koji se dešavaju u bankama, ali da ipak Narodna banka nije sve vreme u svakoj banci i na svakom mestu, što ne znači da se može odmah uočiti problem. Ali, problem može da se uoči. Narodnoj banci Srbije ne treba više ovlašćenja od onih koja ima. Imamo dovoljno ovlašćenja, unapređujemo kontrolne mehanizme da se ne ponove slučajevi kakvi su se ponavljali u meri u kojoj to zavisi od nas koji smo regulator i kontrolor. Znači, ne očekujte da vam govorim konkretno o tome. Drago mi je da imate razumevanja što nismo kreatori vrednosti kursa, nego smo neko ko svojim merama i u smeru milijardu i šesto intervencija na strani prodaje i 200 na strani kupovine, to je daleko ispod milijardu i petsto, tako da, vi ste čovek učen, zaokruživanje oko milijardu i petsto neto intervencija na dve milijarde nije primereno čoveku koji se u trgovinu odlično razume. Drugo, pozivati se na medije. Ukoliko imate sajt Narodne banke, iza kojeg stojimo, iznoseći podatke i želeći da unapredimo komunikaciju, jer je to način kako stičemo poverenje kod građana, jer da držite inflaciju pod kontrolom, da ona bude usidrena, to znači da li se veruje onome ko se protiv te inflacije bori, jednim delom merama koje nisu prevelike, zato što mi imamo značajan iznos tokova u ovoj državi evroiziran, pa vam je monetarna politika i referentna stopa jedan nejak instrument, da kažem, zato i pribegavamo i ovom instrumentu nekovencionalnih mera intervencijama na deviznom tržištu, vodeći računa da koristi od stabilnosti budu veće nego što je, verujte mi, vrlo teško kada iz deviznih rezervi trošimo, da intervenišemo i da tu stabilnost držimo u nekim, da kažem, kontrolisanim granicama. Verujte onom što na sajtu piše, jer su to pouzdani podaci, a mediji se opredeljuju da li će pisati o nama i zbog čega, to će verovatno čitaoci njihovi da prosuđuju, da li govore istinu o tome koliko se Narodna banka ponaša odgovorno ili neodgovorno. Ima naše krivice. Znate li koje? Ako neko Narodnu banku svrsta u organ uprave i to stavi na sajtu Narodne banke kada trogodišnju narudžbu za sportske igre radnika u jednom javnom postupku naručuje po inerciji. Narodna banka nije organ uprave i kad se ja raspitam zašto je Narodna banka stavljena kao organ uprave na sajtu kroz javno obavljen svaki, pa i taj tender, kaže Uprava za javne nabavke je iz statističkih razloga tražila da mi sami sebe svrstamo ne u ostale, kako zakon kaže, nego u organ uprave. Naravno da je to izmenjeno, neću reći da smo savršeni. Greške se dešavaju ali one nemaju materijalne posledice. Mi smo vrlo svesni okolnosti u kojima živimo i radimo i gledamo da doprinesemo onome što se zovu – reformski napori svih nas da u ovoj Srbiji živimo bolje. U tom smislu, uvek otvoreni za pitanja, uvek otvoreni za savet, za kritiku koju mi ne procenjujemo dobronamernom ili zlonamernom, ali ne možete argumente, odnosno pouzdane brojke da cenite dobrim ili lošim ako one stoje na sajtu NBS, a neko ih namerno objavljujem drugačijim. Jeftinije je da idete na sajt NBS nego da čitate neke medije kada je naš posao u pitanju. Ono s čime želim da završim jeste da MMF ne da nije odložio sednicu, pažljivo ste pratili izlaganja onih koji su o tome bili vlasni da govore, nijednog trenutka nismo rekli kada, već početkom godine, jer je reč o jednoj instituciji koja mora da usaglasi slobodne termine i ljudi iz naše konstutuence, Švajcarske, kojoj pripadamo, ali i obaveze svih onih koji, nije se ni govorilo da će biti u decembru potpisan sporazum, on će biti potpisan. Nesporan je, da smo živi i zdravi, sem Boga, ono što ljudi rade, trebalo bi da bude pouzdano. Taj aranžman će biti potpisan. Mi ćemo ovde pred vas izaći sa Ministarstvom finansija još sa jednim setom zakona koji treba da uvede veći red i disciplinu u poslovanje finansijskog sektora. Biće prilike da se i tada vidimo još jednom. Ali, ne mogu da kažem da je i jedan datum pomeren zato što to nije istina. Ne očekujem da to bude ni januar, zato što postoji obaveza da usvojimo još neke od zakona koje nemamo i kada to obavimo, a to ćemo obaviti u januaru, posle naših praznika, ja očekujem da taj aranžman bude potpisan jer nema nikakvih problema koji ga dovode u pitanje, u najskorijem roku, a ne dalje nego februar. Vama otvoreno kažem, kao što se budžet radi u dogovoru sa tim vrsnim kontrolorima, a ne nalogodavcima, na isti način kao što će prvo tromesečje biti kontrolisano u smislu svih stavki i poslova koje radi NBS, mi se ponašamo i radimo kao da je taj aranžman već usvojen, ne zato što očekujemo i jedan jedini evro ili dolar od MMF-a jer imamo visoke devizne rezerve, već zato što nam taj aranžman daje sigurnost pred međunarodnim investitorima koji ovde ulažu ne samo u prave poslove, u portfolio investicije, u grinfild investicije, već i u finansiranje hartija od vrednosti kao nečeg sa čim moramo da se nosimo kao sa zatečenim problemom. Nama sporazum sa MMF-om treba kao dokaz kredibilne politike koju vodimo. Potpuno je transparentna prema vama, javna. Nema podatka koji je od vas sakriven. Nema datuma koji je od vas sakriven. Nema onoga što je moguće da se poslanicima iznese kao rezultat kontrola, kažem, što je moguće da se iznese, a da se ne ugrozi poslovanje finansijskih institucija. Ali, budite uvereni da nadležni organi rade svako u svom domenu svoj posao. Ono što sam kolegi Jovanoviću propustila da kažem, kada je govorio o prijavi i potrebi da građanin više puta jednu te istu potvrdu nekome donese, i to je prošlost, jer smo potpisali Sporazum sa Vladom o elektronskoj razmeni podataka, gde se trudimo da sve te administrativne procedure dovedemo u međusoban sklad unutar državnih organa, da to bude uz najmanje trošenje i novca i vremena građana, ali i njihove energije, koja bi trebalo da bude stavljena u funkciju nekih novih poslova. Izvinite što sam bila duga. Malo sam se podsetila na naše stare dane iz devedeset i neke.
Pravo na repliku ima prvo gospodin Veroljub Arsić, pa gospodin Babić.
Gospodine predsedavajući, meni je jako žao što iz tog saziva Narodne skupštine Republike Srbije, trenutno nijedan poslanik nije u sali, a kada smo usvajali dnevni red sa zakonom, koji poslanici nisu imali u svoji rukama. Ne mogu tačno da se setim zasedanja, prošlo je 11 ili 12 godina, u vezi toga, ali se sećam jako dobro, iako je mnogo predsednika skupština promenjeno u tom periodu, da je tada predsednik Skupštine bila Nataša Mićić. Nataša Mićić je bila predsednik Skupštine kada smo imali dva Zorana za predsednika. Jedan, tragično nastradali, pokojni predsednik Vlade Zoran Đinđić i drugi je bio predsednik Vlade Zoran Živković. Znajući koliko je Zoran Đinđić poštovao ulogu Narodne skupštine i narodnih poslanika, potpuno sam siguran da se to desilo za vreme mandata ove druge vlade. Isto tako, jako mi je drago, što je kolega poslanik uvideo šta znači jedan loš Poslovnik i da mu je verovatno žao što ga je birala za premijera poslanička većina koja poslanicima nije dozvoljavala da pričaju o tuđim amandmanima, poslanička većina koja je zabranjivala da poslanički klub podnese više od jednog amandmana na član zakona, poslanička većina koja je onako kratko vreme, koje je predviđeno za raspravu po amandmanima, skraćivala na još kraće vreme. Naravno, potpuno sam siguran i da mu je žao što u vreme dok je bio premijer nisu bili dozvoljeni prenosi Narodne skupštine, jer bi možda njegova stranka na sledećim izborima imala i bolji rezultat.
Narodni poslanik Zoran Babić, replika, pošto ga je prozvao.
Mogu da razumem i ne samo da razumem, već i podržavam različitost u razmišljanjima, različitost u stavovima, to je osnov demokratije i to je put do najboljeg rešenja. Mislim da je različitost u razmišljanjima i različitost u političkim stavovima i delovanjima vrednost svakog društva, pa i srpskog društva. Ono što ne mogu da razumem, ali mogu da oprostim, kao što sam oprostio pre nekoliko dana kada se ta politička različitost pretvorila u ličnu mržnju i kada je na društvenim mrežama ono malo pratilaca gospodina Zorana Živkovića, kolege Zorana Živkovića, pozivalo da se Zoranu Babiću stavi plastična kesa na glavu, a da nisam dobio ni izvinjenje, pa čak ni ograđivanje od takvih stavova i takvih tvitova koji su se pojavili, koji su skandalozni, koji su protiv bilo kakvih i ljudskih načela, ali, mogu da oprostim. Ono što ne mogu ni da razumem, ne mogu ni da oprostim, a to je kada se ta politička mržnja prelije u ličnu mržnju, a lična mržnja u mržnju prema institucijama, u mržnju prema državi, a Skupština Srbije je jedan od fundamenata, jedan od temelja, jedan od stubova našeg društva. Kada se na istom tom Administrativnom odboru, na moje pominjanje te kovanice koju je izmislio kolega koji sedi ispred gospodina Živkovića, a ne ja, pokazujući je kao loš primer, gospodin Živković je išao dalje, pa je Skupštinu nazvao nečim protočnim, što se nalazi u kupatilu, a nije bojler. To u svakom slučaju nije parfem. To u svakom slučaju nije nešto što koristimo za higijenu. Neka građani Srbije procene šta je to, neka građani Srbije procene vrednost onoga ko na Skupštinu, ko na građane Skupštine, a ovde sede građani Skupštine, ne samo 250, ovde sede građani koji su nas u ovu Skupštinu poslali. Zbog toga, zbog poštovanja vrednosti Skupštine, evo na koji način gospodin Živković gleda prema građanima Srbije kao nečemu što se nalazi u kupatilu. Protočno je, a nije bojler. Nažalost.
Molim narodne poslanike da se vratimo dnevnom redu. (Narodni poslanik Zoran Živković dobacuje s mesta.) Daću vam reč, gospodine Živkoviću, ali jednostavno upozoravam da smo sada izašli iz teme dnevnog reda. Molim vas, vi ste tražili repliku na izlaganje guvernerke. Izvolite.
Prvo, biran sam po Poslovniku koji nema nikakve veze sa ovim Poslovnikom koji se sada primenjuje. Prenosi nisu bili mogući samo u vreme vanrednog stanja, što je bilo 40 dana ukupno u mandatu. Sve drugo možete da proverite. Guvernerka je bila tada poslanik, pa se seća da je tad moglo da se dugo govori. Sad se setila toga. Što se tiče pitanja protočnog bojlera, kese, stvarno ne vidim smisla da objašnjavam i da spašavam nekoga ko ima jedan atavistički strah od nepoznatog, a u ovom slučaju od društvenih mreža, odnosno Tvitera. Ja da budem odgovoran za nečije pisanije na društvenim mrežama… Moj nalog se zove „Zoran direktno“. Mislim da nema potrebe da objašnjavam zašto se tako zove. Sve što piše na tom nalogu, sve to sam ja kriv. Šta pišu drugi ljudi, to se zove sloboda. Znam da je to isto nepoznata stvar, ali to morate da pitate tog koji vam je pisao to za kesu, da li je to ovako ili onako, da li su to estetske pobude ili ne znam koje. U svakom slučaju, to nema nikakve veze sa mnom. Apsolutno nema nikakve veze sa mnom. Konačno, guvernerka je rekla, podučila me kako da se snađem kad dođe nešto brzo od 1.100 stranica, ali to je snalaženje. To nije procedura. Hvala na pitanju, naravno da i vi i ja znamo da se snađemo u tim situacijama, mi smo stari vukovi, oko toga i tu nema nikakve sumnje, ali to nije procedura po kojoj se nešto radi. Rekli ste mi da nije dan za pitanja. Kada je dan za pitanja ovde nema nikoga iz Vlade, pa ću sada iskoristiti da vas pitam da li je još uvek u blokadi firma „Asomakum“ sa Novog Beograda?
Reč ima guverner Narodne banke, Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Komentarisaću samo dve stvari. Naučili ste me da se snalazim. Poslanik sam od 1992. godine, decembra, 1993. godine, sa prekidom od 2001. do 2006. godine. Naučili ste me da se snalazim i veština je čitati brzo. Ima i knjiga koje govore o tome. Na tu svoju veštinu sam ponosna. Ne morate da je koristite sada kada mi dostavljamo zakone, jer su oni bili javni u nacrtu, da se čitaju još od juna, tj. maja meseca. Ako vam je smetalo što piše „nacrt“, a ne piše „predlog“, to je sada vaša perfekcija, pod znacima navoda. Međutim, reći da je to sloboda, zahvaljujem se na jedinstvenoj prilici da sa jednom jedinom rečenicom završim ovu raspravu. Sloboda na bilo kojoj mreži, sloboda bilo kog čoveka nije neograničena. Ograničena je slobodom drugog čoveka, upravo ovog koji se oseća ugroženim, u ovom trenutku ili nekog drugog kojeg moja ili vaša sloboda ugrozi. Nemojte to nikada da smetnete sa uma, kao što su mnogi od nas koji su opozicija uvek govorili – donosite zakone, Poslovnik i ostala pravila kada ste na vlasti kao da ste opozicija. Da ste to slušali, ne bi danas bilo potrebe da o ovome razgovaramo. Izvinite što sam uzela sebi pravo da govorim o širim temama. Zaista više neću, ali tema slobode i veština snalaženja je to zaslužila.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika i završavamo sa replikama.
Gospodine predsedavajući, kao i svaki normalan i pristojan čovek, verujući čovek, imam strah jedino od Gospoda Boga i ni od koga i ni od čega više, a naročito ne od društvenih mreža ili takvih nekih virtuelnih stvari. Poštujem svačije mišljenje. Mislim da nismo ovde na izboru za mis ili mistera, ali verujem da bih onoga, koji je mogao da nam spočitava ovde estetske razloge, pobedio i u tome. Zahvaljujem se koleginicama i kolegama koji kažu – vrlo lako. Zbog tih i takvih tvitova sam bio veoma srećan. Zato što je u Srbiji slobodno da se ljudi izražavaju, zato što nema cenzure, zato što nema ne slobode, jer da nema, odnosno da ima ne slobode, sigurno da bi tako nešto bilo ukinuto ili pomereno. Ono što sam očekivao i ono što bih uradio, kada se neko nalazi u mom okruženju, pa makar i u virtuelnom okruženju, neću podržati ako radi neke stvari koje su protiv zakona, protiv prava, protiv ljudskosti, na kraju krajeva, protiv života nekog drugog, ma koliko ga ne voleo ili bio sa neke druge strane. Ogradu, osudu nisam čuo. Nisam čuo ni danas, što znači da u Srbiji postoji potpuna sloboda i u medijima i na društvenim mrežama, niti sam pomislio niti ću tako nešto i prijaviti, baš zato što želimo da verujemo slobode izražavanja, ali ono što želim da se zna da postoje ljudi u ovoj sali, među našim kolegama, koji priviđaju kese na glavama i mojoj, a i vašoj drage koleginice i kolege.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo iz Narodne banke, gospodine predsedavajući, nadam se da ćete i prema meni biti tolerantni po pitanju dnevnog reda, koliko i prema drugima. Imajući u vidu, s obzirom da u Zakonu o planiranju i izgradnji niste dozvolili da govorim o divljoj gradnji. Odmah na početku da kažem kao svedok jednog vremena da gospodin Arsić nije u pravu. Nije tačno da u ovoj sali nema poslanika koji ne mogu da posvedoče da smo zakone dobijali na drugi dan od početka sednice i usvajanja dnevnog reda. Pošto sam ja bio tada poslanik Narodne skupštine od 2004. godine, doduše u drugoj poslaničkoj grupi, za razliku od gospodina Arsića, mogu da potvrdim njegove navode. Njegovi navodi su s tim tačni, što nismo bili u istoj poslaničkoj grupi i moram da kažem da je to bila jedna vesela Skupština, da smo u jednom trenutku brojali preko 300 narodnih poslanika. Dakle, izbor narodnih poslanika je bio takav gospodine predsedavajući, to mogu da posvedočim, ne samo da su ukinuti TV prenosi, nego recimo na Administrativnom odboru budeš poslanik, danas jesi, sutra nisi, pa te vrate, pa imamo 300 poslanika, pa ne znamo koji treba da glasaju, koji su pravi, koji nisu, ali znam ko je i bio u sastavu Izborne komisije. To zna takođe i moj kolega poljoprivrednik. Ali, mislim da je bolje da on govori o tome, s obzirom da se tu radi malo o nepotizmu. Što se tiče ovih zakona, ja ću da podržim Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga zato što prvi put on prepoznaje preduzetnike i poljoprivrednike, a poljoprivrednike posebno tipa mog kolege koji u ovom trenutku ometa guvernerku u njenom radu i u nameri da sluša moje izlaganje. Dakle, po prvi put ovaj zakon prepoznaje poljoprivredna gazdinstva i preduzetnike, kao korisnike finansijskih usluga, dakle, korisnike kredita lizinga, ukoliko, naravno se za to ukaže potreba. Što se tiče Zakona o osiguranju, kao predsednik Narodne seljačke stranke, kao neko ko pripada populaciji koja je ove godine imala jako veliku štetu i s obzirom da samo nas dvojica, prethodni kolega poljoprivrednik, vinogradar i ja smo u ovoj Skupštini, ja moram nešto više da kažem o šteti koju smo pretrpeli ove godine. Ukupna šteta je bila 1,7 milijardi, najviše je pretrpela energetika, čini mi se 470 miliona, a posle energetike najviše je pretrpela poljoprivreda. Dakle, nekih 228 miliona su poljoprivrednici pretrpeli povodom elementarne nepogode poplava. Dakle, u zadnjih pet godina, dve godine su bile sušne i jedna godina je bila sa poplavama, tako da je zahvaljujući tim elementarnim nepogodama naša poljoprivredna proizvodnja pretrpela ozbiljnu štetu i posle 20 godina neprekidnog raubovanja poljoprivrede kada je ona podnosila najveći teret socijalnih, ekonomskih, pa i vojnih pritisaka na našu zemlju. Ja sam naravno očekivao da još od 2000. godine poljoprivrednicima bude vraćeno ono što su žrtvovali u periodu od 1990. do 2000. godine, svesni neviđenih sankcija koji je deo međunarodne zajednice primenio prema našoj zemlji. Od tih 228 miliona šteta je negde u 49 opština koliko se ja sećam, mada su i druge opštine zbog obimnih padavina i zbog rada pretrpele određenu štetu. Dakle, kao da se dragi Bog naljutio na nas, pa gađamo raketama, gradonosne oblake, ili zbog nedovoljnog broja raketa, ili se dragi Bog naljutio na nas, pa onda mi njega raketom, on nama vrati ledom, tako da je poljoprivreda izuzetno osetljiva na štete koje nastaju zahvaljujući elementarnim nepogodama i s tim u vezi, ja bih voleo da država malo više učestvuje. Ona i sada učestvuje u osiguranju poljoprivrednih useva, ali bih voleo da učestvuje po pitanju svih šteta, pa i suše i da kroz reosiguranje sa velikim kućama država malo više izdvaja i da osiguramo komplet poljoprivrednu proizvodnju na teritoriji Srbije. Mislim da bi nam to donelo daleko značajnija sredstva nego što bi izdvojili za osiguranje i reosiguranje. Što se tiče drugih delova u Zakonu o osiguranju, ja ću reći da mi se dopada to što je odvojen život od neživotnog osiguranja, ali posle ovog cunamija koji nas je gospodine predsedniče zadesio 2000. godine, do 2012. godine, uključujući u tom cunamiju i Vladu mog kolege poljoprivrednika. Dakle, posle tog cunamija ja ne znam šta možemo životno da osiguramo. Mislim da to životno osiguranje po pitanju radnika i seljaka u periodu posle 2000. do 2012. godine, to životno osiguranje prerasta na neki način u beživotno osiguranje. U Srbiji je gotovo posle cunamija koji nas je zadesio, koji je otprilike sadržan u 20 ljudi, od toga 10 političara i 10 tajkuna koji su progutali žive ljude, radna mesta, posao, hleb, posle tog cunamija u Srbiji je bilo kao na Marsu. Imali ste uslova za život, ali nije bilo života. Dakle, ja podržavam Zakon o osiguranju, ali se bojim da nećemo posle ovih imati šta da osiguramo, posebno kod običnih ljudi, go se ne skida po pitanju radnika i seljaka, ne znam šta ćemo moći da osiguramo. Dakle, voleo bi da Vlada i država, bez obzira što se sada nalazimo u krajnje delikatnoj situaciji kada treba vraćati dugove i kamate koje su dospele, kada treba izuzetno štedeti, voleo bih da se nađu sredstva da kroz osiguranje i reosiguranje zaštitimo našu najveću fabriku pod vedrim nebom i naravno da podizanje poljoprivredne proizvodnje, prehrambene industrije i energetike napravimo više novca i više novca i za budžet i za građane Srbije, a da se kroz budžet finansira osiguranje i reosiguranje poljoprivrednih useva i poljoprivrednih kultura, o čemu je takođe, naširoko govorio i moj kolega Jovanović iz Topole i njegovo izlaganje u potpunosti podržavam. Što se tiče Zakona o sprečavanju pranja novca i terorizma, mislim da je i on takođe značajan za Srbiju, s obzirom da može doći do finansiranja raznoraznih grupa na osetljivim delovima teritorije Srbije. Mi smo još uvek, nažalost, prema nama se ponašaju određeni centri moći kao prema ostatku SFRJ. Izuzetno smo osetljivi na sve oblike terorizma i pokušaje razbijanja tog ostatka SFRJ. To je ono što se danas zove Srbija. S tim u vezi, podržaću svaki zakon kojim se nešto može sprečiti i preduprediti, s obzirom da danas terorizam kao oblik, kao pojava, bez finansijskih injekcija i transakcija ne može da opstane ni na jednom delu teritorije, a mi smo država koja može i te kako da posvedoči kako se na našem delu teritorije finansirala određena organizacija koju su čak i SAD proglasile terorističkom i kada su odjednom sila, novac, određeni centri moći ubacili, od tih terorista su postali političari, a naše državno i političko rukovodstvo je postalo na određen način i proglašeno terorističkim i tako smo stvar obrnuli u temelju. Zato podržavam i taj zakon, taj segment u ovom paketu. Da se vratim na osiguranje i reosiguranje. Voleo bih da naš narod ima što više imovine i što više novca i posla da osigura, ali se bojim da posle ovog cunamija, sada je božićan post, da će naš narod zahvaljujući tom cunamiju, zahvaljujući bivšim garniturama Vlada Srbije, u koje svakako spada i moj kolega poljoprivrednik, jer je on u tom jednom periodu predvodio Vladu Republike Srbije, što je za svaku pohvalu, da smo i mi poljoprivrednici jednom imali predsednika Vlade. Dakle, u tom delu se bojim da će ova post biti produžena, da će narod zbog posledica koje su ostavili, da će ova post potrajati malo duže, ne zbog crkve i vere, već politike i političara koji su narodu ostavili ovo zlo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, uvažena guvernerko, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući vi ste bili prilično liberalni u današnjem popodnevnom delu sednice. Ja se neću nastavljati na to, ali da sam ušao u salu tek malopre shvatio bih da smo doneli budžet, da je sve u redu u ovoj zemlji i da sada u jednoj opuštenoj atmosferi biramo mistera među poslanicima. Ja neću da nastavljam na tu temu, smatram da se radi o veoma ozbiljnoj raspravi, o veoma ozbiljnim tačkama dnevnog reda. Guvernerka nam je po hitnom postupku dostavila pet zakona. To je hrpa papira od preko 1.000 stranica. Nije bilo javnog slušanja, javne rasprave u kojoj su mogli da učestvuju poslanici. Odbori su praktično jutros raspravljali o ovom setu zakona i vi ste gospođo guvernerko doprineli podržavajući na taj način praksu Vlade da gotovo u stoprocentnom delu zakoni ulaze po hitnom postupku. Do danas je taj procenat bio 97% zakona po hitnom postupku. Vi ste doprineli sa ovim setom da se to približi tom procentu od 100%, i smatram, imajući u vidu vašu dugogodišnju poslaničku karijeru koju ste kako kažete prolazili razne vlade, da niste trebali da sebi dozvolite da se ponašate takođe na jedan vrlo neodgovoran način. Prema vama neću biti ni malo blag danas iako neću izlaziti iz teme, pre svega iz razloga, ali ću imati razumevanja, imajući u vidu ono na čega ste nam se malopre požalili da vas partijski drugovi ovih dana razvlače po žutoj štampi i ja se neću tome pridruživati, i zbog toga ću biti tolerantniji i govoriću samo o zakonima. Naime, poslali ste nam u proceduru Zakon o osiguranju. Rekli ste da ste našli veoma loše stanje u Narodnoj banci i da ste našli još gori Zakon o osiguranju. Pa, ni u jednoj reči, gospođo Tabaković, niste rekli u čemu je razlika između vašeg Predloga zakona i onog kojeg ste zatekli. Niste ni mogli, jer nema suštinskih razlika. Zašto ih nema? Zato što je i jedan i drugi zakon rađen po modelu evropskog zakonodavstva i direktiva u toj oblasti s jedne strane i s druge strane, tačno je da je u te dve, tri godine došlo do nekih promena o kojima ste i sami govorili u ovoj oblasti. Ali, nažalost obični građani, na koje ste vi danas često pozivali, neće imati neke posebne koristi od ovog zakona, ni od ostalih. Zašto? Zato što vi gledate da bude u skladu sa direktivama EU, ne gledajući kako će se to reflektovati na građane Srbije koji su vam dali poverenje, postali poslanik posle toga i guvernerka. Ja bih vas molio predsedavajući, ako je moguće ako je izbor za mis završen da mi dozvole da govorim. Dakle, da li će ovim zakonom biti rešeno… (Narodni poslanici SNS dobacuju.)
Molim vas, nemojte dobacivati.
… pitanje monopola osiguravajućih organizacija sa kojima su građani svakodnevno suočeni. Recimo, dobijete uplatnicu za komunalne usluge, živimo u istom gradu, dobijete uz račun javnog preduzeća koje naplaćuje komunalne usluge recimo račun za osiguranje i čak nije izdvojena posebno stavka, nego ako slučajno to primetite pa kažete službeniku da vam to isključi, onda je to isključeno. Ne treba da se pravimo gluvi na to. Nema tog člana koji taj monopol uništava. Naprotiv, ustanovili ste novi monopol za postojeće osiguravajuće organizacije, gospođo Tabaković. Slobodno saslušajte šta ću vam reći. Vi od dana usvajanja ovog zakona imate osiguravajuće organizacije koje će moći da se bave životnim ili neživotnim osiguranjem, novoosnovane, novoregistrovane organizacije za osiguranje i imate organizacije koje su dobile državni monopol koje će moći da nastave da se bave i jednom i drugom vrstom osiguranja. Mislim da je to duboko neustavno, da se radi o nejednakosti pravnih subjekata, gospođo Tabaković, na tržištu i smatram da će neko ako to pitanje potegne pred Ustavnim sudom poništiti jednu takvu odredbu. Sem toga, moj prethodnik je možda čak i željom da pravi parodiju pomenuo pravu stvar, pomenuo je osiguranje poljoprivrednih proizvođača od rizika štete, poplave, mraza itd. Da li vi znate da je svet prevazišao te modele osiguranja, da je moderni svet, ako govorite o osiguranju od tih rizika, pronašao nove modele koji se zovu finansijski derivati ili vremenski derivati koji pokrivaju rizike od manje ili veće količine padavina u određenom toku godine? To ne rešava Zakon o osiguranju. To rešava Zakon o hartijama o vrednosti i berzama, ali Vlada nije učinila ništa na tome. To govorim iz razloga što Srbija jeste zemlje kod koje rizik loše poljoprivredne proizvodnje, suše, poplave može da ugrozi celu ekonomiju, BDP. Govorili ste, gospođo Tabaković, vrlo nadahnuto o, citiraću, evropskim pravnim tekovinama i rekli ste, citiraću, da ste bili dosledni u svojim stavovima. Niste, gospođo Tabaković. Sada ste pomenuli, od 1992. godine ste poslanik. Da ste dosledni i da ste zastupali vaše stavove, znate koje je stavove zastupala SRS i gospodin Šešelj i koje sada zastupa. Vi ste te stavove branili 17 godina vašeg mandata, a sada branite neke druge stavove i u tom smislu smatram da je vaša doslednost na neki način dovedena u pitanje. Sa druge strane ima puno stvari koje u ovom Zakonu o osiguranju jesu pravno sporne. Naći ću u ovoj hrpi papira član 24. koji se tiče osiguranja koje akcionarsko društvo za osiguranje obavlja. Rekao sam da je ono duboko, po meni, sporno kada je u pitanju ustavnost. U članu 92. Zakona o osiguranju se govori o tome da se poslovima zastupanja osiguranja može baviti i lice koje nije u radnom odnosu, ali problem je ono što vi kao obrazloženje dajete – zloupotreba. Kažete da je bilo puno zloupotreba, a da li je tu Vlada Srbije da primenjuje zakone ili da se povlači pred svakom zloupotrebom? Zloupotreba bi mogla biti u činjenici da je neko obavljao posao zastupanja u osiguranju na način da se bavio tim poslom dopunskim i da nije plaćao osiguranje. Zar ne bi bilo normalno da je to sankcionisano, nego vi dajete mogućnost da se tim poslom bavi i neko ko nije u radnom odnosu? Time pravite nelojalnu konkurenciju onima koji bi možda tim poslom se bavili, samo tim poslom i to bi bilo osnovno zanimanje. Pružate minimalne šanse ljudima da u tom poslu nađu svoju satisfakciju. Član 84. strana 35. tiče se informisanja osiguranika i govorite o tome da su oni dužni da budu upoznati, pa je nabrojano kojim pozicijama iz ugovora, ali to nije, gospođo Tabaković, gospođo guvernerko, na pravi način razrađeno. Mi smo u toj oblasti u ovoj Skupštini imali mnogo boljih zakona koji su to na mnogo precizniji način uredili, da su definisali i font slova kojim mora biti ugovor štampan i font slova kojim moraju biti štampani opšti uslovi. Vama ne treba da govorim šta su opšti uslovi, vi to dobro znate. To su sastavni deo ugovora na koji se poziva neki od poslednjih članova ugovora i na taj način ih uključuje u ugovor. Gde ste vi ovde predvideli šta je sa opštim uslovima, na koji način se stranka upoznaje sa njima? Ne da niste predvideli, nego ste rekli da će sa opštim uslovima stranka, osiguranik biti upoznat samo za slučaj ako on to zatraži. Dozvolite, molim vas, da vas pitam da li je normalno da neko ko zaključuje ugovor dobije njegove odredbe, a opšti uslovi jesu sastavni deo ugovora, tek na njegov zahtev? Smatram da je to takođe u suprotnosti sa pravnom sigurnosti građana. Govorili ste o nekom zakonu o platnim sistemima. U međuvremenu sam bio izašao iz sale i ne znam o čemu se radi. Da li je takav naziv zakona bio, pa je u međuvremenu promenjen, ili se radi o nekoj greški? Dakle, nije zakon o pravnim sistemima, nego zakon o platnom prometu. Je li tako? Znači, sadrži deo platnog sistema. U redu, moguće da je zbog toga gospođa Tabaković govorila. Kada je u pitanju zaštita korisnika finansijskih usluga, nažalost, nemam puno vremena, ali kada sam dolazio jutros ovde, zbog žurbe sam došao sa jednim taksistom i pričali smo usput o čemu ćemo danas raspravljati. Taksista je diplomirani pravnik, ali vozi taksi jer nema posla. Rekao je – molim vas, pitajte gospođu guvernerku sledeće pitanje: „Šta znači održavanje tekućeg računa?“ Da li ste vi ovde zaštitili korisnika od halapljivih banaka koje gutaju svoje korisnike, koje ima uzimaju dušu, teraju ih u dužničko ropstvo? On je rekao – nemam ja homokinetički zglob kada otvorim račun, ne održava meni banka homokinetički zglob, ja otvorim račun. Još je rekao - nemoguće je da ja za 100 dinara, koje sam uložio na račun u banku, svakog dana imam sve manje. Kaže – ja ne tražim da imam više, ali je nemoguće da na sledećem izvodu od 100 dinara koje sam uložio imam 97, ili 96, a ako ga duže vreme ne koristi neće imati ništa. Znači, banke jedu račune, jedu pare građana koje su uložili tamo. Nemate odgovor, gospođo guvernerka, na ova pitanja. Niste na taj način zaštitili građane. Nažalost, oni su nezaštićeni. Posebno ćemo sutra govoriti, kada budemo govorili o postupcima izvršenja, o tome sa kojim problemima se građani suočavaju, oni koji nisu platili račune zbog toga što su im plate manje i što su im cene veće svakog dana. Vi ovde niste zaštitili građane. Rekli ste da ovaj zakon nije samo zbog EU, nego i zbog građana. Ali, čini mi se da je manje-više bilo zbog našeg usaglašavanja sa evropskim zakonodavstvom, a mnogo manje zbog građana Srbije. Naravno, imao bih puno stvari da vas pitam mimo tačaka dnevnog reda. Kada će biti zaustavljen pad dinara i na taj način sve veće rate za otplatu kredita ljudi koji su ušli u kredite? Na sreću, nisu ušli za one jeftine stanove koje je predsednik Vlade obećao od 350 ili koliko evra, ali ni ove postojeće kredite neće moći vraćati, jer je vrednost dinara svakog dana sve manja.
Vreme.
Završavam, još jedna rečenica. Bio bih zadovoljan da smo mi imali jednu hitnu sednicu na kojoj bismo razgovarali o kursu dinara, a ne o zakonima koji su mogli doći redovno posle. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo guvernerka, kada posle vašeg inspirativnog i pravog uvodnog izlaganja pet sati slušamo u raspravi poslanike i vladajuće koalicije i opozicije i kada nemate nijednu suštinsku primedbu na set od pet velikih sistemskih, reformskih zakona, onda je ovo što ste vi uradili potpuno jasno i kvalitetno. Hitan postupak naravno da jeste opravdanje u ovom slučaju, zato što hitan postupak govori o činjenici da u ovom trenutku mi nemamo drugačiji način razmišljanja i drugačije shvatanje o ovom problemu. U toku današnje rasprave mogli smo da čujemo sve, sem pitanja koja su se ticala funkcionisanja i budućeg funkcionisanja ovih zakona. Mogli smo da polemišemo i da slušamo o inflatornim očekivanjima pojedinih poslanika u Skupštini Republike Srbije. Ta inflatorna očekivanja su diskreciono pravo svakog od nas, svakog pojedinca, ali ono što nismo čuli i što možemo da čujemo u relevantnim krugovima, jeste činjenica da je Narodna banka Srbije u poslednjih dve godine učinila ono što nikada u istoriji nije u činjeno. Makroekonomski parametar, stopa inflacije najniža je u istoriji Srbije. Ako polemišemo o tome zašto smo došli u situaciju u kojoj se trenutno ekonomski nalazimo, onda je to svakako nagomilani ogromni ekonomski problem koji se duva već decenijama i za kojeg nema lakog rešenja. Sistemski zakoni o kojima danas raspravljamo su u stvari predlozi Narodne banke Republike Srbije. Ovo su moderni i potpuno drugačiji zakoni, pre svega u oblasti platnih usluga i osiguranja. Praktično se radi o promenama koje definišu na drugačiji način zakonsku osnovu, a samim tim doprinose boljem i drugačijem funkcionisanju u sferama koje uređuju. Srbija kao zemlja, pre svega u oblasti finansija i finansijskih zakona, monetarne politike i makroekonomskih parametara, svakako jeste zemlja koja ne može da se podiči najboljim zakonima. Oni su posledica činjenice da se suviše dugo ti zakoni prave da se sačuva monopolski položaj koji se održava u kontinuitetu. Ovi zakoni to pokušavaju da promene. U uslovima globalne konkurencije, kada je svaki segment poslovanja strašno bitan, novi zakon o platnim uslugama i osiguranju svakako doprinosi popravljanju konkurentskog položaja države Srbije. To će se odraziti i na privredu i na fizička lica, na sektor stanovništva, zato što će stepen tih usluga biti jeftiniji. Naravno da vi u svom uvodnom izlaganju kažete da u Srbiji u poslednjih desetak godina nije došlo do značajnijih promenau ovoj sferi. To je nesporno. U svetu u zadnjih desetak godina, takođe kažete, dolazi do potpune revolucije u oblasti platnih usluga i platnog prometa. Biće prilično depresivno ako posle desetak godina od pojave finansijskih derivata na finansijskom tržištu nastavimo da primenjujemo principe i pravila koje treba da primenjujemo. Danas, ako ne usvojimo ove zakonske predloge, dolazimo u situaciju da očuvamo institucije koje postoje, sa kojima niko trenutno nije zadovoljan, da očuvamo monopolski položaj koji će nastaviti da funkcioniše u bankarskom sektoru, u poštanskom sektoru, ali će svakako to sprečiti na desetine novih institucija, novih preduzeća, novih vrsta usluga koje ćemo moći da ponudimo posle usvajanja ovog seta zakona. Poslednji zakon koji menjamo donet je 2002. godine. U tom zakonu se praktično ne nalazi nijedan od modernih ključnih parametara platnih usluga. To sprečava funkcionisanje privrede i samim tim čini njeno funkcionisanje strašno otežanim. Zato ne treba da polemišemo sa drugim poslanicima. Prosto, treba da uporedimo analizu i statističke podatke koje postoje. Ako pogledate zemlje u okruženju i ako pogledate pre svega EU, naši pokazatelji u oblasti platnih usluga osiguranja su katastrofalno loši. Nesporno je da moraju da se prate evropski trendovi i da, naravno, moraju da se usvajaju evropske direktive i tu nije ništa sporno, zato što to ne znači da usvajajući te direktive šaljete drugačiju političku poruku, već prihvatate mehanizam funkcionisanja koji nesporno daje značajne ekonomske rezultate. Ključna prednost zakona koji definiše platne usluge jeste pre svega liberalizacija i to treba otvoreno reći. Znači, do danas dok ovaj zakon još važi, dok se ne promeni po hitnom postupku, imate u stvari samo bankarski sektor i sektor organizacija koji se bave PTT uslugama, koji se suštinski bave prometom i platnim uslugama. To je nedopustivo. Imate potpuno jedan oligohol koji funkcioniše na tom tržištu i ovakav zakon pokušava da to promeni. Naravno, da to neće nikako biti lako. Zakon o platnom prometu, upravo je sistemski zato što uvodi potpuno novi karakter i nove institucije, pre svega institucije, platnu instituciju i elektronski novac. Možemo da raspravljamo o pojedinostima, o svakom članu zakona, a ako pogledate, a čitali ste taj zakon iako je, kažu bilo malo vremena, sasvim dovoljno da se shvati snaga i suština tog zakona, od člana 76. do člana 106. praktično jedan za drugim ređaju se članovi zakona koji su potpuno novi do sada ne primenjeni u srpskoj ekonomskoj teoriji, praksi, koji potpuno definišu jedan drugačiji libelarni koncept platnih usluga. Od člana 106. do člana 140. isto to važi za elektronski novac. Ako to nije suština i ako to nisu reformski zakoni i ako to nije poruka kojom se definišu sistemske promene, onda šta jeste. Ako pogledate tih 70 članova, tih 70 članova definišu budućnost u platnim uslugama, ali istovremeno ceo zakon jasno definiše pravila, principe, licenciranje i kontrolu koja proističe iz funkcije Narodne banke koja je pojačana. Nije zanemarljivo kada govorite da kažete – da, jeste ovi zakoni su u skladu sa direktivama EU, sa dobrom praksom nečega što je najbolje u ovom trenutku u oblasti pružanja platnih usluga. U primeni i u objašnjavanju načina funkcionisanja ovog zakona imamo dovoljno vremena, odnosno do oktobra 2015. godine kada treba pružiti jasnu poruku, jasno znanje svim zainteresovanim da se potpuno otvori finansijski sektor u ovom delu i da se jedna monopolska pozicija potpuno liberalizuje sa otvaranjem potpuno novih, jasno definisanih igrača na finansijskom tržištu koji će jasno poštovati principe i pravila. Kada govorimo o Zakonu o osiguranju, ovde se spočitava da se posle ovog zakona ne razdvaja životno i neživotno osiguranje. Možda je razlog po hitnom postupku upravo bio zato što je bilo nužno doneti odluku da se ovaj trend završi 31.12.2014. godine, odnosno da osiguravajuće kompanije koje postoje na tržištu nastave da se istovremeno bave i životnim i neživotnim osiguranjem. To nije ništa sporno. Ako pogledate evropske direktive, ako pogledate funkcionisanje, način odlučivanja, odluke koje su donete na bazi ovakvih i sličnih principa, videćete da je EU na isti način rešila, ali se nikako ne zapostavlja činjenica da te kompanije koje se danas nalaze na tržištu u svom funkcionisanju moraju da funkcionišu na potpuno razuman način i da u svakom trenutku mogu da se razdvoje životno i neživotno osiguranje. To je njihova zakonska obaveza. Jasno je svima da ta zakonska obaveza mora da bude jednog trenutka doneta i nesporno je da će biti doneta, ali predlagači ovog zakona vam jasno kažu da se u Zakonu o osiguranju ne ide na potpunu liberalizaciju tržišta. Predlagači zakona žele da očuvaju i pruže šansu kompanijama koje se bave osiguranjem da zadrže, odnosno stvore povoljnije uslove za nesporan veliki ulazak stranih kompanija u oblasti osiguranja. Možemo i da polemišemo. Iskreno mislim da je liberalizacija uvek mnogo bolja kada je pre nego kada je kasnije, ali moramo da ostavimo mogućnost ljudima koji predlažu ovakve zakone, a sve u skladu sa evropskim direktivama da imaju svoje diskreciono pravo. Petstotrinaest članova zakona, 1.000 stranica, svakako jeste nešto što je najobimniji zakon i najobimniji paket zakona koji je došao u ovu Skupštinu. Ako suštinski nema značajnijih primedbi u vezi funkcionisanja, čućemo i u raspravi po amandmanima, to nije nikakav problem, ali ono što se meni nameće kao stav jeste da reformski zakoni, kakav ovaj jeste, direktno ili indirektno, prećutno ili uz tiho pristajanje na to, imaju potpunu podršku Skupštine Republike Srbije. Politički se razlikujemo, imaćemo različite političke poglede, različito shvatanje makroekonomskih parametara, ali je svakako danas zadovoljstvo bilo kada smo u raspravi mogli da raspravljamo o setu zakona koji su reformski i što ne reći – jedan u nizu zakona koju ova Vlada, Narodna banka, ova Skupština mora da donese da bi Srbija izgledala drugačija. Da su bolji uslovi u funkcionisanju, da su bolji makroekonomski parametri, možda bi ovi zakoni izgledali drugačije, ali u uslovima u kojima se trenutno nalazimo koji su beskrajno teški SNS svakako će u danu za glasanje glasati za svih pet zakona.
Zahvaljujem gospodine Kovačeviću. Reč ima dr Jorgovanka Tabaković, guverner NBS.
Ne bih produžavala ovu raspravu da se ovde ne iznose neistine. Prethodni govornik, ne mogu to čak da odbijem ni na kratkoću vremena sa kojim se suočio da bi pročitao zakon, ne hiljade stranica, 126 strana ima Zakon o osiguranju i 110 stranica ima Zakon o platnim uslugama, ali nije u redu da za zakon koji ima 126 strana pokušate da obmanete javnost. Iako želim da vas razumem, pravdajući se kratkoćom vremena od 5. kada ste dobili do 14. kada je rasprava, gde kažete da je neustavno razgraničenje, odnosno zadržavanje u postojećem statusu društava koja se bave životnim i neživotnim osiguranjem. U potpunosti je u skladu sa članom 18. i 19. direktive koja je 2002. godine broj 83 što je i preneto u naše članove 24, 25. i 26. Predloga zakon o osiguranju. Direktiva eksplicitno dozvoljava da postojeća društva koja obavljaju poslove i životnih i neživotnih osiguranja, ali uz odvojeno upravljanje imovinom kako je predviđeno nastave da posluju u tom režimu. Izvinite, da li ste vi pročitali Ustav? Znate li vi, a šta sa zakonskim propisima EU na čijem smo putu konkurencije koja je omogućena i ravnopravnošću, odnosno o supremaciji zakona možemo da pričamo. Dovodite u pitanje usklađivanje sa važećim direktivama koje nam daju za pravo da u zatečenom režimu nastave da posluju osiguravajuća društva. Vi se pozivate na ustavno pravo i na konkurenciju. Samo se pitam da li su neki danas došli u Srbiju, pa danas videli da postoji trošak za održavanjem tekućeg računa ili da uz uplatnicu dobijaju i trošak osiguranja. Neću da špekulišem time čime je ko bio zauzet pa sada ima naknadnu pamet, ali neću ni da dozvolim da kažete da u zakonu ne postoji obaveza da se sa opštim ili bilo kojim uslovima ugovarač osiguranja obavezao da upozna korisnika osiguranja. Izvinite, otvorite pa pročitajte član 82. do 84. gde lepo piše da je predviđeno da se dostave uslovi osiguranja. Možda ne piše na način jezički kako ste vi zamislili da bude raspored reči, ali zaista ne znam ko od nas poštuje ovaj dom i da li ga poštujemo formalno ili suštinski, hitnim postupkom ili informisanjem da u zakonu ne stoji ono što stoji. Samo još jedna primedba, član 105. kod načina na koji mogu da se obavljaju ovlašćenja za obavljanje poslova za zastupanje u osiguranju. Poslove zastupanja u osiguranju u društvu za zastupanje osiguranja, oko zastupnika u osiguranju i pravnih lica iz člana 98. na osnovu ovog zakona mogu na osnovu zaposlenja, a vi govorite kao da ga ukidamo, znači, na osnovu zaposlenja ili van radnog odnosa u skladu sa zakonom da obavljaju određena lica. Kolega Veselinoviću nije korektno prema građanima, a ne prema meni. Ostala pitanja ne zaslužuju komentar. Ja imam pedeset i petu godinu, trošim, i dovoljno sam zrela osoba da znam da niko ne može čoveku da naškodi koliko on sam sebi. Ja činim sve da uradim najbolje i iza mene stoje rezultati, a ne bilo kakve ocene, pogotovu onih koji bi da kažu da mi moji najbliži drugovi rade o glavi. Svako od nas samo sam sebi može da radi o glavi čineći ispravno ili iznoseći istine ili neistine.
Zahvaljujem gospođo Tabaković. (Janko Veselinović, s mesta: Tražim reč.) Gospodine Veselinoviću ja sam sad preuzeo predsedavanje tako da nisam saslušao vaš govor i nemam mogućnost da procenim da li imate repliku. (Janko Veselinović, s mesta: Lično mi se obratila.) Ja vam opet ponavljam da nisam saslušao vaš govor i ne mogu da procenim da li imate pravo na repliku. (Janko Veselinović, s mesta: To vas ne opravdava.) (Narodni poslanik Aleksandar Marković dobacuje s mesta.) Gospodine Markoviću, ne morate da dobacujete. (Janko Veselinović, s mesta: Pomenula mi je ime.) Da, ali ne u negativnom kontekstu. (Janko Veselinović, s mesta: Da u negativnom kontekstu.) Ako to tako procenjujete, ja poznajem gospođu Tabaković siguran sam da nije u negativnom kontekstu. Izvolite, imate dva minuta.
Dakle, ne želim da se, gospođo Tabaković, takmičim sa vašim radikalskim rečnikom koji ste upotrebili na vama svojstven način, ali kada je u pitanju ono što ste izrekli i činjenice…
Gospodine Veselinoviću, zahvaljujem, ne možete tako da nastavine. Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući, poštovana gospođo guvernerka Tabaković sa svojim timom, dame i gospodo narodni poslanici, ja želim da izrazim jedno zadovoljstvo što ste danas ovde i što razgovaramo o pet zakona, znači pogotovo o Zakonu o osiguranju koji je od velikog značaja za finansijsko tržište, odnosno tržište kapitala i njegov razvoj u našoj zemlji. Ono što treba da bude glavni cilj ovog zakona ali i drugih zakonskih rešenja, treba da bude liberalizacija dodatna celokupnog tržišta, a pogotovo finansijskog tržišta u našoj zemlji što SDPS u svakom slučaju snažno podržava. Mi se suočavamo sa veoma slabom razvijenošću tržišta osiguranja sa premijama i portfolijom osiguravajućih kompanija od nekih 530 miliona evra imajući u vidu komparativnu analizu sa našim okruženjem, sa zemljama u regionu, to je jako malo i smatramo da će ovaj zakon biti ključan da se taj portfolijo pojača, poveća i da se udeo osiguravajućih kompanija i udeo premija u bruto domaćem proizvodu poveća sa nekih 1,5% koliko je to sada na neki nivo od 4% ili 5% koji je definisan u razvijenim zemljama i naravno u zemljama u regionu koji imaju razvijeno tržište osiguranja, odnosno razvijeno finansijsko tržište. Ono što definitivno pokazuje kakvo je stanje na tržištu osiguranja u našoj zemlji, to je da samo 14% do 15% osiguranja je životno osiguranje ovaj ostatak je neživotno osiguranje, što je opet u jednoj obrnutoj srazmeri sa dobrom praksom stranih i razvijenih zemalja tržišne ekonomije, tako da možemo da primetimo i da konstatujemo da je razvoj životnog osiguranja i tržišta osiguranja u našoj zemlji, prosto definiše i razvoj same ekonomije i ono što mi, u svakom slučaju Vlada Republike Srbije i parlament, želimo da napravimo, a to je razvijena tržišna ekonomija sa svim razvijenim instrumentima, ne samo finansijskog tržišta nego samim tim po sistemu spojenih sudova pošto vrlo dobro znate da je u ekonomiji sve povezano i tržište radne snage i druga tržišta koja su potrebna kako bi jedna zemlja imala privredni rast i kako bi imala nivo razvijenosti koji je potreban kako bi se ona nazvala razvijenom zemljom. Ono što će predstavljati prednost i što će definitivno odredbe ovog zakona prikazati i pokazati je da se podstakne štednja iako je to veoma teško, iako je bruto domaći proizvod u našoj zemlji veoma nizak, iako je stopa nezaposlenosti visoka. Ono što mi treba da potenciramo je štednja naših građana i na neki način ostvarivanje onog cilja da se štedi, počevši od onih segmenata kada smo izdržavana lica, znači da se počne štedeti kada imamo decu, kroz njihovo školovanje, studentske dane, naravno u toku profesionalne karijere, da bi plodove te štednje mogli da ubiremo onda kada opet postajemo izdržavana lica, ali da se ne oslanjamo na novac iz Penziono-invalidskog fonda, jer on u svakom slučaju, i tu treba biti potpuno otvoren i iskren i reći da neće biti dovoljan i da u svakom slučaju neće biti isti kao u iznosima kada smo dobijali mesečne zarade radeći u privatnom ili javnom sektoru. S toga je veoma važno podstaknuti tu vrstu štednje koja bi relaksirajuće delovala na Penziono-invalidski fond koji nam je veoma opterećen i koji naravno generator onoga što danas imamo, a to je jedan veliki fiskalni deficit koji naša Vlada želi da smanji i u naredne tri godine da taj fiskalni deficit spusti na 3%. To je jako važan aspekt, generalno, i koji će uticati na makroekonomsku stabilnost, ali i na razvoj tržišta, što će u svakom slučaju dovesti do toga da zemlja može da se razvija, da može da privlači investitore i liberalizacija samog tržišta bi trebala da dovede do ulaska novih igrača na ovo tržište. Ovim putem u ime svoje stranke i poslaničkog kluba kojem pripadam, mogu da apelujem na vas da bar pokušate da to tržište bude stvarno liberalizovano i da nemamo više anomalije u tom nekom smislu vlasništva države u osiguravajućim kompanijama jer se to pokazalo, nažalost, u proteklih 20 i nešto godina da ne funkcioniše i da u tom biznisu koji jedini u odnosu na druge poslove, premije osiguranja doživljavaju pad. Sve drugo raste. Cene na tržištu hartija od vrednosti rastu. Cene na tržištu roba i usluga rastu. Jedino premije osiguranja, njihove cene padaju, a mi s druge strane imamo kompanije koje su neefikasne, neefektivne i ja mislim da je potpuna jedna liberalizacija i privatizacija tih osiguravajućih kompanija jedan put koji će dovesti do toga da to naše tržište na nivou osiguranja i osiguravajućih kuća bude što bolje, što kvalitetnije i naravno u odnosu na interese samih potrošača i konzumenata osiguranja i premija osiguranja. Mislim da treba razmisliti i o tome da se na neki način, država napravi takav ambijent da oni koji kupuju premije osiguranja, da se oni na neki način podstiču, da treba razmišljati o narednom periodu, a siguran sam da vi kao neko ko veoma dobro poznaje privredu i privredna kretanja i ko se razume i u privatni biznis i u ono što treba da bude esencija našeg razvoja, da na neki način poreski oslobodimo one koji kupuju premije osiguranja kako bi mogli da pokrenemo jedan taj čitav tok pojačavanja i snaženja kupovine premije osiguranja i jačanja tržišta osiguranja u našoj zemlji da bi na neki način mogli da napravimo i takav ambijent da država može osiguravačima sutra da prodaje svoje obveznice i da se na jeftiniji način zadužuje nego što je to, da ne govorim, radila između 2000. i 2012. godine. U svakom slučaju, između 2012. i 2014. godine, mogli bi da se zadužujemo pod mnogo povoljnijim uslovima. Mogli bi da se zadužujemo dugoročno i da napravimo jedan sistem koji bi odgovarao i onima koji bi, osiguravačima, koji bi štedeli, naravno sistem koji bi odgovarao i državi, da može da dođe do jeftinog kapitala u sopstvenoj zemlji i da ga prosto vraća na drugi rok i da taj novac, lepo ste govorili o tome u prethodnom delu sednice, uložimo u investicije,uložimo u infrastrukturu, u kapitalne investicije, a ne u potrošnju kao što je to bilo do sada. Mislim da može da se razmisli o takvom jednom putu koji bi jednostavno dao jednu novu energiju u pokretanju ne samo finansijskog tržišta. Svima nam je jasno da u ekonomiji nema razvoja, ako nema razvijenog tržišta radne snage, ako nema razvijenog tržišta roba i usluga, nema ni razvijenog finansijskog tržišta i tražišta kapitala, tako da mi paralelno treba da razvijamo ta tri tržišta kako bi stvorili jednu konkurentnu kompetetivnu ekonomiju, gde ćemo na različite načine podstaći kako privatne, tako i strane investitore, kako pojedinačne, tako i velike kompanije, investicione fondove da ulažu, da kupuju premije osiguranja, da kupuju hartije od vrednosti i da na taj način pokrenemo jedan čitav niz aktivnosti koji će imati jedan pozitivan efekat na našu privredu. Ono što bih veoma pohvalio u ovom zakonskom rešenju kada je u pitanju Zakon o osiguranju je da će se pojačati nadzor, da će se pojačati kontrola.Kada je u pitanju bankarski sektor, dovoljno su nas alarmirali da to treba da radimo i sa osiguravajućim kompanijama i mislim da je to na vreme urađeno i da je jako potrebno i da Narodna banka u svakom slučaju treba da ima jedan veoma snažan kontrolni faktor kako se ne bi dešavalo ono što se dešavalo u prethodnim godinama i što bi građane naše zemlje, na kraju krajeva, puno koštalo, tako da sam siguran da Narodna banka ima i kapacitete i mogućnosti, pogotovo da ima ljudske resurse koje mogu da kontrolišu taj sistem, ali i pored kontrole da razviju sistem osiguranja i da ovaj portfolio i premije od 530 miliona evra na neki način u narednim godinama povećamo, udvostručimo i da na taj način utičemo na povećanje našeg BDP, imajući u vidu činjenicu da ne možemo govoriti ni o kvalitetnoj socijalnoj politici ni u obrazovanju, ni kulturi, ni drutšvenom sveukupnom razvoju ako nemamo povećanje BDP. Samo na taj način, a ovo i jeste prilika da povećamo BDP i da razvijemo ovo tržište, možemo da govorimo redistribuciji, mislim da ćemo se svi složiti o tome. Kada budemo imali jedan malo veći kolač, onda možemo da govorimo o tome kako ćemo argumentovano da raspravljamo, kako ćemo taj kolač deliti, koliko ćemo davati za socijalno osiguranje, za socijalnu zaštitu, koliko na obrazovanje, koliko na nauku, na kulturu, imajući u vidu da bez razvoja tih segmenata našeg društva i tih sektora u našem društvu nema govora o generalnom razvoju naše zemlje i njenom pozicioniranju kao jedne od najnerazvijenijih zemalja u ovom delu Evrope. Nadam se da će ovo u svakom slučaju biti jedan temelj ekonomskog razvoja. Naša poslanička grupa će imati pet amandmana o kojima ćemo raspravljati, nadam se, u sredu. Oni će biti usmereni isključivo na sugestije koje se tiču liberalizacije i definisanja tržišta na polju rada osiguravajućih kompanija i nadzora. Imaćemo primedbe koje se tiču malo većeg mešanja države u rad osiguravajućih kompanija. Smatramo da je naša zemlja u takvoj situaciji da ona i njene institucije samo i isključivo treba da naprave ambijent i jednake šanse da svi mogu da rade na istim, na jednakim osnovama, da se mnogo ne meša u poslovne procese, jer prosta logika i ono što smo imali kao rezultat u prethodnim godinama dovoljno govori o tome da gde god se država mešala, gde god je država pokušala da upravlja nismo imali dovoljno dobrih rezultata. Hajde sada da promenimo ovu logiku, hajde da promenimo politiku i da pustimo da se ti igrači na tržištu, koji su kadrovski potpuno ekipirani, koji kroz ovaj zakon će imati jasna pravila igre, mogu u skladu sa tim pravilima igre da funkcionišu i da rade i da na taj način razvijemo tržište kako finansijsko, tako tržište radne snage, tržište roba i usluga. Zahvaljujem se.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Hvala, gospodine Bečiću. Gospodine predsedavajući, znam da ćete me dosta prekidati tokom govora, tako da, evo, čisto da vam kažem da sam svestan te činjenice. Gospođo Tabaković, vi ste uvažena guvernerka i samim tim predstavnik institucije i osoba koju je ova Skupština birala. Vi ste uvek drag gost u Skupštini Srbije i nama je žao što niste češće ovde. Ne govorim o vašem prethodnom životu, to je svima poznato iz vaše biografije, već govorim o tome da kao guverner Narodne banke mislim da biste mogli, ako bi vam obaveze dozvoljavale i političke okolnosti, da nas češće posećujete u Skupštini Srbije i da napravimo određene panele, razgovore o raznim temama koje su vezane za vaš rad, dakle, ne samo oko zakona koje predlažete. Nadam se da to vidite kao dobronamernu sugestiju. Zaista mislim da smo svi mi u Skupštini radosni što ste vi ovde danas, a vidim da je i evro radostan, pošto je i on počeo da skače kada je video da ste vi danas u Skupštini. Inače, baš zato što smatram da ste vi dama i žena od integriteta i struke, iznenadilo me je kada ste u jednom momentu možda malo izgubili strpljenje i rekli da poslanici obmanjuju javnost itd. Mislim da vam to ne priliči. Vi pamtite poslaničke dane i znate da je to vrlo teška reč da kažete narodnom poslaniku, pogotovo što vi, vaša položaj i vaša plata zavisi od toga što vas mi biramo, tako da treba da vodite računa ko ste i da ste ovde gost. Moram da vam kažem da su troškovi tekućeg računa, pošto je kolega spominjao, to je jedna od tema koja je mogla biti u jednom od predloga zakona, pa nije, postojala je i ranije. Vi ste tu potpuno u pravu, ali to apsolutno nije nikakvo opravdanje. Mi smo menjali zakon da biste vi bili izabrani za guvernera. Vi ste zamrznuli stranačku funkciju da biste bili guverner.
Gospodine Stefanoviću, ovo nije izbor za guvernera.
Evo, ovo je prvi prekid.
Vrlo dobro znate šta je na dnevnom redu. Molim vas da se vratite na dnevni red.
Dobro, hvala. Dokle kod dozvolite…
Vidite da ste u pravu. Unapred znate da nećete govoriti o dnevnom redu. Zato ste i rekli da ću vas prekidati.
Nije tačno. Ovo je sve vezano za guvernerku i za ono što je predložila i njen rad. Valjda je to tema? Zakoni se donose po hitnom postupku. Čuli smo danas dosta argumenata protiv toga. Ja se neću ponavljati previše. Meni je jedino žao što ste vi, potvrđujući neophodnost i hitnost donošenja ovih predloga izmena i dopuna zakona u Skupštinu rekli da se to čini, čini mi se, ako se dobro sećam, iz dva razloga – ušteda u vremenu i ušteda novca. Ni jedan od ta dvarazloga nije sadržan u propisima koji određuju hitnost postupka u Narodnoj skupštini. Oni se mogu doneti kada su neke posledice neotklonjive, a mogu da nastupe, elementrarne nepogode ili kakve druge katastrofe osim vaše vlasti. Pošto nijedna od tih činjenica nije nastupila, ja ne vidim kako vi potvrđujete defakto da vi kršite propis koji određuje da li će biti hitni postupak ili ne. Dakle, vi sada nama kažete – jeste, hteli smo brže i štedimo novac. Nije nam jasno ni kako, ni šta je brže kada mi imamo nekoliko desetina amandmana, a Nova stranka ima još veći broj amandmana. Ne vidim ni šta je brže, ni šta je jeftinije? Vi ste tu svakako, tako da ja zaista ne razumem taj argument. Zakon o osiguranju koji je ovde predložen, kao što su rekle neke od mojih kolega, ne vidim zaista neku dramatičnu razliku u odnosu na zakon koji ste zatekli kada ste došli na funkciju. Ja ne vidim šta je to drugačije. Niste to izneli. Mislim da stoji primedba da bi moglo potencijalno biti opasno po naš sistem da se potvrdi da nije po Ustavu novonastala situacija. Zašto nije po Ustavu? Zato što je po našem Ustavu nemoguće da učesnici u finansijskom prometu, osiguravajaća društva, osiguravajuće organizacije, privredni subjekti, bilo ko, fizička lica, pravna lica, ne mogu biti nejednaka. U ovom slučaju oni će biti nejednaki jer novoformirane organizacije će moći da se bave ili životnim ili ne životnim osiguranjem, a zatečeno stanje sadašnje organizacije mogu i sa jednim i sa drugim. Eto nejednakosti. Mislim da je novina što ste, recimo, u Zakonu o platnim uslugama predvideli mogućnost plaćanja preko tzv. „PayPal“. Pitam vas da li je regulisana mogućnost dobijanja honorara ili nekog drugog novca ako nemate otvoren račun u inostranstvu, a nemate ni boravište ni prebivalište u inostranstvu, kao što je više puta traženo da se uradi? Odgovor je bio, odgovor naše tradicionalne srpske birokratije – to nikad nije bilo i ne možemo to da uradimo i sada nije predviđeno. Evo, demantujte me ako to nije istina. Ja ne razumem zašto ta novina, za nas novina, a inače starina u Evropi, nije uvedena do kraja? Ja mislim da u svojoj suštini Zakon o deviznom poslovanju, recimo, rečeno je da i on, ja mislim i ne samo taj zakon, već i ova dva prethodna Zakon o zaštiti korisnika platnih usluga i Zakon o platnim uslugama i osiguranju, imaju dosta dobrih delova. Mi ćemo svakako pokušati da dodatno poboljšamo ove stvari kroz amandmane. Međutim, ono što nas u svemu tome buni je zašto niste, iako znate da smo mi javno to tražili od vas kao guvernera Narodne banke, podržali, a možda sada možete da podržite, izmene u Zakonu o zaštiti korisnika finansijskih usluga, bankarskih usluga, jer mi smo predlagali i dalje tražimo da se zakonski ograniče bankarske kamate. Vi ste na to rekli da to sve radi tržište i vi kao guverner nemate šta u to da se mešate. Mi smo to tražili od Ministarstva finansija, apsolutno niko nam nikada nije odgovorio. Tu postoje drugi skriveni troškovi koji se prebacuju na komitente, na korisnike bankarskih usluga, koje banke masovno koriste, dovodeći građane Srbije u ropski položaj danas u Srbiji, da ne govorimo o korisnicima ovog kredita u švajcarcima itd. Mi smo predlagali da uradimo ono što je većina zemalja EU uradila i u regionu. Vi niste hteli ni da razgovarate o tome, kao novopronađeni pobornik neoliberalne misli. Vas i razumem, vi ste stranka desnog centra. Ne razumem ove levičare koji kažu – mi, socijaldemokrate, zalažemo se za dalju liberalizaciju bankarskog tržišta. To je besmisleno. Mi ako se ne umešamo kao država, građani Srbije će raditi za sve više kamate, za nove bankarske namete koji su od održavanja tekućeg računa, do nenormalne kamate za nedozvoljeni minus, do neverovatne takse za korišćenje ITM aparata itd. Tu je niz stavki koji građani neprekidno plaćaju. Imali ste priliku kroz jedan od ovih zakona to da promenite, niste hteli. Šta ste hteli da uradite, poštovana guvernerko? Kažete malopre – kada ste na vlasti, donosite i zakone i Poslovnik i sve ostalo kao da ste opozicija. Slažem se. Problem je što većina to ne vidi i ne radi tako. Mogli bi i njih da podučite u tom smislu. Kažete da u Srbiji imamo jedan stabilan bankarski, fiskalni sistem, monetarnu politiku, a sve što se dešava oko nas pokazuje, nažalost, da je suprotno od toga. Vi ste malopre ubeđivali poslanike da je sve u redu, da maltene nemamo inflaciju. Pa, nema niko para u Srbiji, poštovana guvernerko. Imaćemo mi deflaciju, kako je krenulo. Nema niko ni za šta da potroši. Uvodimo elektronsko plaćanje, „Pejpal“ uvodimo u Srbiji, dve trećine građana jedva preživljava. Ne vidite vi to, čini mi se, dovoljno, bez uvrede, ovo nije ništa lično. Vi ste ipak u NBS povećali broj zaposlenih za 10%. Da li je to tačno? (Jorgovanka Tabaković, s mesta: Ne.)
Gospodine Stefanoviću, opet vas molim, vratite se na dnevni red. To nema veze sa ovim zakonima.
Umesto da se ispravke u zakone unose koje su korisne za građane, ja pitam guvernerku…
Nije dan za postavljanje poslaničkih pitanja.
Opet vi sa tim. To ćete morati da pronađete u nekoj političkoj enciklopediji gde to postoji, gospodine Bečiću, da ja ne mogu u upitnoj formi da pričam.
Ne možete mimo dnevnog reda da postavljate pitanja.
To je potpuno besmisleno. Nećete vi mene da izbacite iz koloseka.
Ja to ne želim. Želim samo da se vratite na dnevni red i da nastavite.
U redu. Mene samo interesuje, uz ona pitanja koja sam vam postavio, uvažena guvernerko, vi znate da mi želimo kao Skupština da zaštitimo integritet i ugled NBS i vaš lični, želimo to, ali mislim da je isto tako korisno, kada ste već ovde, da odgovorite na pitanja oko novih zaposlenih. Znate da se pojavila informacija, ja verujem netačna, znate o čemu pričam, da je zaposlena gospođa kulturolog na mestu… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Stefanoviću, vi sada pričate sami sa sobom, pošto vam je mikrofon isključen. (Borislav Stefanović, s mesta: Ovo je besmisleno što radite.) Besmisleno je to što vi to radite. Na deset minuta sam vas prekinuo. Molim vas da nastavite. Imate još 10 minuta, ako želite da iskoristite.
Nisam želeo da bilo koga uvredim i neću ponavljati pitanje.
Ja vas molim da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine.
Poštujem ja dostojanstvo! Ja pitam predstavnika ove države, koga smo mi birali, gospodine Bečiću! Da li vi to razumete? Mi smo birali gospođu Tabaković, nije ona birala nas!
Ovo govori o vama.
Šta govori?
Pa, ovo kako se ponašate u Narodnoj skupštini.
Vi zabranjujete opoziciji da u upitnoj formi razgovara. To je sramota, to što radite neprekidno opoziciji.
Sramota je kako se ponašate u Narodnoj skupštini.
Kako se ponašam? Ne mogu da pitam gospođu guvernerku za njeno kadrovsko rešenje.
Ja vas molim, vrlo dobro, kao i ja, znate Poslovnik. Možete da govorite o dnevnom redu.
To je sramota. Zato ste došli da vodite sednicu, priznajte lepo, zato što znate da govori opozicija. Imate instrukciju da nas prekidate.
Nije tačno. Gospodine Stefanoviću, govorite o dnevnom redu i neću vas nijednom prekinuti.
Odgovorno tvrdim da je pitanje funkcionisanja guvernerke i te kako na dnevnom redu. Hoću da ona otkloni sumnje i napad na njenu instituciju.
Molim vas, vratite se na dnevni red.
Pokušavam da se vratim.
Evo, kažete da pokušavate. Sami priznajete da niste na dnevnom redu. Nastavite.
Uvažena guvernerka, ja vas molim kao guvernera NBS da odgovorite na ta pitanja koja sam postavio, da nam kažete zašto nije bilo mogućnosti za izmenu zakona u obimu, svrsi, načinu i cilju kao što smo predlagali? Objasnite nama. Jesmo laici, neuki smo za to. Predstavnici smo građana kao i ostali. Pitamo vas – zašto to nije moguće u Srbiji? Vrlo konkretno pitanje. Ja znam da vi imate odgovor. Ništa tu nije uvredljivo. Pitao sam vas, takođe, za funkcionisanje vaše institucije, zašto vas napadaju u medijima? Ja vas pitam iz opozicije. Mislite da ih mi kontrolišemo. Mene to zanima. Kada građani imaju ovako male plate i ovako teško žive, osim razgovora o svemu o čemu smo danas razgovarali, jedna od stvari na koju morate činjenično da se osvrnete je i to. To nije moja volja, to je vaša obaveza. Vi to morate da razumete. Ako ne razumete, džaba ste bili poslanik 20 godina. Ako vi ne shvatate da vi morate ovde građanima i to da odgovorite, dokle će da plaćaju tolike kamate, šta će biti sa švajcarcima…
Poslaniče, suštinski ne razumete šta je na dnevnom redu. Vi suštinski niste razumeli današnju sednicu.
Vidim da vi razumete, pošto ste tek ušli u salu, pa jako dobro razumete.
Ja moram da pratim i kada nisam u sali, ma kakve one bile.
Onda znate da sam sve vreme pričao o predlozima zakona, sve vreme, do krajnje rečenice, kada me je vaš potpredsednik prekinuo.
U pravu je što vas je prekinuo, pošto vaša poslanička grupa, kao i sve ostale, traže da se držimo Poslovnika. Vi suštinski ništa ne razumete o čemu se danas radi. Moram da vas prekinem.
Dobro, hvala. Važno je da vi razumete.
Znam, čitam vaše intervjue pažljivo. Vi niste suštinski razumeli o čemu se radi. Po Poslovniku reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Molim poslanike da sačekaju jednu po jednu diskusiju.
Reklamiram povredu Poslovnika član 107, uz podršku naporima i vašim i gospodina Bečića da ovu sednicu vodite na jedan normalan i pristojan tok i da se govori o tački dnevnog reda, a ne o onome od taksista, pa nadalje, kome šta kako padne na pamet. Međutim, ono što mi je posebno zaparalo uši, sa mojim iskustvom narodnog poslanika u tri saziva, upozorenje i prst podignut visoko, prst upozorenja – pazite kako se, guvernerko, obraćate narodnim poslanicima. Da li je to pretnja, zato što smo birali narodnu poslanicu? Kako bi vi odreagovali, odnosno kako bi onaj ko je podigao taj prst uvis odreagovao ako bih rekao – pazite kako se obraćate guvernerki, jer mi smo je birali, niste vi? Ali, mi od guvernerke ne tražimo kako će da nam se obraća, milozvučnim tonom. Očekujemo ono što ona radi. Na mestu je zbog stručnosti, iskustva, znanja, umeća, zbog svega onoga, zbog karijere koja je bez ijedne mrlje, zbog koje sam sa dve ruke glasao za gospođu Tabaković i uvek u budućnosti. Ali, ne tražimo milozvučni ton. Tražimo da radi ovako kako radi u okviru NBS. Upozorenja, pretnje, kako bi se vi ponašali na osnovu toga? Vika u Skupštini, prepirke, stvarno oni koji su nas optuživali da pravimo kozačku skupštinu prave je sami svojim političkim delovanjem. Da li je to zbog toga i da li je ova nervoza produkt toga što je u Beogradu danas počeo samit kineskog premijera, 16 premijera centralne i južne Evrope? Sve ono što su oni pre i toga mogli samo na TV, i to možda na „Diskaveriju“ ili na tako nekim kanalima da vide, ali nikada da organizuju u Beogradu.
Član 107. govori o dužnosti da govornik poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Predsedavajući i predsednik parlamenta nisu ugrozili dostojanstvo. Trudimo se zaista da usmerimo raspravu na tačke dnevnog reda koje imamo danas, kako i ostalih dana na dnevnom redu. Nisam htela da reagujem ni na povišeni ton prema guverneru NBS, gospođi Jorgovanki Tabaković, zato što se ona brani uvek znanjem u ovom parlamentu, tako da joj nije potrebna neka moja fizička zaštita, a inače i predsednik, trenutni predsedavajući je navikao na pretnje iz poslaničkih grupa i partija kojoj pripada prethodni govornik, tako da zaista ne osećamo strah i ne treba nam oslobađanje od straha ničim. Samo odgovaram na povredu Poslovnika. Nećete moći da replicirate. Mislim da nismo povredili Poslovnik, ali ako želite? (Ne) Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite. Povreda Poslovnika.
Uvažena predsednice, član 27, a u vezi sa primenom člana 106. Gospođo predsednice Narodne skupštine, Majo Gojković, dakle, pre vas ovu sednicu su vodili gospodin Arsenović i gospodin Bečić. Za vreme vođenja sednice gospodina Arsenovića pričalo se o izboru mistera u Narodnoj skupštini Republike Srbije i 15 do 20 minuta se pričalo sasvim van teme. Dakle, sasvim van teme. U momentu kada je gospodin Bečić preuzeo mesto predsedavajućeg, a u momentu kada su trebali da govore poslanici opozicije, a u momentu kada se guvernerka, rekao bih, na uvredljiv način odnosila prema poslanicima, gospodin Bečić je odlučio da primenjuje Poslovnik na jedan drugačiji način. Ja smatram da to nije u redu. Ja smatram da to nije u redu. Gospođo Gojković, gospođo predsedavajuća, smatram da treba da uvedete ujednačen pristup i ujednačen odnos prema poslanicima pozicije i opozicije. Na reči predstavnika opozicije javila su se dva predstavnika SNS da repliciraju i bilo im je dozvoljeno i pričali su van teme, a kada je trebalo da govori poslanik, kada sam ja trebao da odgovorim gospođi, Tabakovićka je rekla da ja obmanjujem javnost, a ja sam siguran da sve što sam rekao je u skladu sa Ustavom i sa zakonom, ali ja nisam nijednom rečju uvredljivu poruku poslao prema gospođi Tabaković, rekao sam da smo mi opozicija i da ćemo kritički govoriti, ali nemojte dozvoliti, gospođo Gojković, gospođo predsednice da imate nejednak odnos prema pozicija i opoziciji.
Obrazložili ste član 106. u kome se govori o samoj tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres, ali ste pričali o povredi Poslovnika koja nije učinjena neposredno. Znači, u skladu sa članom 103. stav 1, te nisam u stanju da govorim o povredi Poslovnika, koju je učinio neko ranije, nego ste se javili o povredi Poslovnika 15 minuta kasnije, kada sam ja preuzela predsedavanje. Što se tiče ujednačavanja, nije problem napraviću sastanak sa svim potpredsednicima da nam i neki drugi potpredsednici iz drugih stranaka prenesu svoje iskustvo, pa ćemo se dogovoriti kako je najbolje voditi sednicu, da li izbacivanje svih poslaničkih grupa ili poštovanjem Poslovnika. Vrlo nam je važno da nas sedmoro ujednačimo stavove, kako se vode sednice u parlamentu kroz dugogodišnju praksu. Ako želite, mi ćemo svakako glasati, iako ste vi ovog puta povredili Poslovnik jer ste promašili. (Ne.) Zahvaljujem. Borislav Stefanović. Izvolite.
Gospođo predsednice, 104, 106. i 107. Zašto?
Ne može član 106. To je prošlo. Morate biti inovativniji.
Član 104. i 107.
Član107. je prošao, znači samo član 104.
Vidite…
Prošlo je, tako kaže Poslovnik. Šta da radimo? Ili pravite pauze između kada se javljate. Izvolite.
Ja moram da kažem jednu stvar.
Izvolite, ali o povredi Poslovnika član 104.
Znači, ja neću replicirati bilo kome, iako ste vi to dozvolili gospodinu Babiću. Ja samo hoću vama da kažem da je povreda Poslovnika, u tom smislu, što je rečeno da je neko vikao, bio agresivan i dizao ton na guvernerku. Ne, vika je bila na gospodina Bečića, da bi bili precizni.
Ne smete vikati ni na gospodina Bečića.
Dobro, onda ne sme ni on nas da prekida kada mu se ne sviđa šta čuje. Dakle, o tome se radi. Samo da pojasnimo zbog građana, ne zbog vas. Ja znam da vi nećete, nažalost, to dobronamerno tumačiti.
Možda suštinski ne razumem Poslovnik.
Neću da gospođa Tabaković pomisli da je neko vikao na nju od opozicionih poslanika. To nije tačno. Mi smo vikali na gospodina Bečića zato što neprekidno radi istu stvar, a on zna koju stvar radi, a znate i vi koju stvar radi i ne bih ulazio u to. Nije korektno da se ova cela situacija izvrće, kao mi smo napadali verbalno guvernerku, vikali na nju. Molim vas, u tom smislu, mislim da ste vi kao predsednik Skupštine morali reagovati, a i kod sebe ste morali reagovati, da ne prihvatite tu logički neobjašnjivu stvar, ne povezanu sa stvarnim događajima. Hvala lepo.
Hvala vama. Član 104. – ako se narodni poslanik uverljivo izrazi. Naravno, to niste ni spomenuli. (Borislav Stefanović, s mesta: U tom smislu je prekršen Poslovnik.) Niste ni pomenuli član 104. Neću sankcionisati. Vi ste prvak u nepoštovanju institucije povrede Poslovnika, jer ga suštinski ne razumete. Važno je da ga suštinski razumete, a ne površno. Pošto sam gledala prenos, znate li kako je izgledalo običnom građaninu, sebe smatram običnim građaninom, iako sada govorim o povredi Poslovnika, član 104, deluje kao da ste vikali na guvernerku NBS. Ako hoćete da čujete običnog građanina, deluje kao da ste povisili ton na nju i vikali. (Vladimir Đukanović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Neće više biti povrede Poslovnika. Pravimo pauzu od pet minuta, kako bi se vratili na dnevni red, jer postoji tendencija da pričamo o povredi Poslovnika. Imali smo četiri povrede Poslovnika, nećemo da imamo još četiri. Može i minut pauze. (Vladimir Đukanović, s mesta: Ovo nema smisla.) Znam da nema smisla. Verujem, ali verujem da ćete poštovati Poslovnik, kao i druge kolege. [[Ninoslav Girić, s mesta: Da li smo u pauzi?]] Molim poslanika da ne dobacuje da ne bi dobio, takođe, opomenu, kao i drugi poslanici, i da ne lupa vratima, bez obzira iz koje poslaničke grupe potiče. Pravila važe za sve. Znači, nema vikanja na druge, ali nema ni vikanja na predsednika parlamenta i lupanja vratima. To je stvar osnovnog vaspitanja koje potiče iz kuće, a ne stiče se ovde u poznim godinama, kao predsednik parlamenta. Možemo da nastavimo rad, jer je prošao taj minut koji sam odredila. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, a nakon njega narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Hvala, gospođo predsednice. Pozdravljam i upućujem komplimente guverneru i drugim značajnim predstavnicima NBS, komplimente na više, nego vrlo dobrom poslu tokom pripreme zakona o kojima raspravljamo danas. Ujedno, izražavam podršku za rešenja koja su danas na dnevnom redu, podršku bez ikakve rezerve. Koristim priliku da još jednom istaknem, sve ono dobro što se nalazi u ovim predloženim rešenjima i zbog kojih podržavam ove predloge i lično, a smatram, govorim i u ime čitave poslaničke grupe kojoj pripadam. Ujedno, zahvaljujem i kolegama koji su takođe danas nedvosmisleno izrazile podršku, ne samo zbog podrške kao takve, već i zbog upotrebljenih reči. Jer zaista, materijal koji danas imamo pred sobom ne može se, ako čak i napravimo rekapitulaciju neke savremene istorije i višestranačkog parlamentarnog života u Srbiji, ne može se reći da je video ovu salu često. U smislu – koliko je moderan, koliko je značajan, šta sve važno sa sobom nosi, a u duhu je upravo ovog vremena i zbog toga je bitan. Dakle, reči da ćemo sa zadovoljstvom i sa ponosom podržati ova rešenja apsolutno podržavam. Delim ih sa uvaženim kolegama. Podrška, pod jedan, Predlogu zakona o osiguranju, jer uvažava dobru praksu, ne samo evropskog prostora kao prostora koji, verujem, ima političku podršku čak i onih koji na veliko čudo danas imaju rezerve prema predlozima koji dolaze sa argumentacijom da su deo dobrih iskustava tog prostora. Čak i ako kažemo da je u najmanju ruku čudno da neko ko politički zagovara određene vrednosti, a posle ih kritikuje, verovatno zbog potrebe da se kritika kao kritika uopšte čuje. Pričamo o prostoru sa razvijenim tržišnim uslovima na koji se, u tom smislu, ugledamo i za koji smatramo da predstavlja dobar primer, nešto što želimo da dostignemo i sami. Pa zbog toga ne sme ni da bude sporno kada se u tom smislu iskoristi kao argument, dalje, zbog toga što se uvodi novi nivo zaštite onih koji su korisnici određenih usluga. Pričamo o našim građanima. Ko će u ovoj sali reći da ne treba to da nam bude prioritet? Neće niko. Hajde onda da i ne postavljamo strelice kritike tako da se to provuče makar posredno. Ne zaslužuje da se desi. Dalje, Predlog zakona o platnim uslugama, jer uvodite važne, nove tekovine, tekovine moderne, savremene, potpuno u duhu ovog vremena. Pričam o uvođenju platnih institucija, pričam o uvođenju institucija elektronskog novca. Možete, ako i ne tražite predaleko,i ako ne pokušavate da potrošite previše vremena, koliko smo bili u prilici da čujemo danas, vreme je izgleda bio kritičan resurs za određene kolege, narodne predstavnike, prilikom pripreme za ovu sednicu, da pogledate samo obrazloženje ovog zakona. Da samo u pratećem materijalu pronađete cifre koje govore o tome koliko je danas, u ovom trenutku, u ovakvom svetu zastupljeno elektronsko plaćanje kao takvo. Koliko je značajna digitalna ekonomija kao takva. Pa da bude jasno, bez previše truda, zašto je ovo vredno i šta važno sa sobom nosi. Nećemo da pričamo o istorijskom trenutku samo u kontekstu ove godine, godine na izmaku. Praktično smo na korak od sledeće, mada su se neki postarali da taj korak ne bude previše kratak, time što će nam prirediti bar jedan lep dan zabave prilikom rasprave o pojedinostima, o tome ćemo malo kasnije. Reč je o rešenju koje, ne samo da je dobro zato što uvodi dodatne dobre prilike da se tržište dalje razvija, da se grana, da se stiče dobra nova konkurencija u veoma važnom sektoru, u veoma važnoj sferi, predlažu se i rešenja koja će akterima koji su već angažovani, koji su od neposrednog značaja za Republiku. Tu mislim na poštanskog operatera, moći da prošire spektar svojih usluga. Mi smo, pre samo nekoliko meseci, na sastanku nadležnog skupštinskog odbora bili u prilici da čujemo koliki je nivo ukupnog prometa koji se preko ovih servisa koji su bili pod neposrednom nadležnošću pošte, obavlja, koliki je taj obim, koliko je značajan, a koliko bi samo mogao da bude veći, ukoliko bi bio praćen odgovarajućim zakonskim rešenjima i regulativom koja će pomoći da se ta vrsta odnosa interakcija tim putem dodatno razvija. Evo pravog odgovora. Evo kako to može da se desi i to ne mora samo po sebi da znači samo veći priliv za poštu. Ne, to znači višestruko multipliciranje. Pazite, pričamo o nekoliko puta uvećanom obimu svih mogućih dejstava u toj sferi. Znači, sve ono što to prati, nekoliko puta će biti veće, pa nekoliko puta veće trgovine, pa nekoliko puta veći promet, pa šta to znači za državu. Naravno, nije reč samo o pošti. Pričamo generalno o pristupu dostojnom milenijumu u kome se nalazimo, upotrebi informaciono-komunikacionih tehnologija, upotrebi sistema za mobilno plaćanje, novih servisa. Može li bilo ko u ovoj sali da kaže jednu jedinu reč protiv modernizacije u tom smislu? Uveren sam da ne može. U tom smislu podržavam i rešenja pratećih izmena i dopuna tri zakona. To je zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga, zakon o deviznom poslovanju, zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma, a pre svega ovaj prvi, od poslednja tri koja sam naveo. Između ostalog, i zato što se i tu uvodi jedna nova, značajna dimenzija zaštite korisnika usluga, odnosno naših građana. Bilo je i nekih komentara na temu da li toga ima ili nema, ovaj zakon crno na belo pokazuje da ima i objašnjava kako i šta znače. Tako definiše nove rokove, tako definiše novu, detaljniju proceduru, tako definiše nove obaveze prema korisnicima odnosno građanima. Primera radi, obavezu da se svi oni tzv. varijabilni parametri ugovora koji su često bili razlog nezadovoljstva korisnika odnosno građana, sada obavezno objavljuju javno, da se njihove tekuće vrednosti obavezno prikazuju. Ako to nije u najboljem interesu građana, hajde da vidimo šta jeste, hoćemo li danas dobiti odgovor na to pitanje? Danas ili bilo kada. Pošto je rasprava u načelu, dozvolićete da uzmem komfor i još par minuta prokomentarišem zamerke koje smo bili u prilici da danas čujemo. One se prvo odnose na hitan postupak. Mislim da smo dovoljno čuli na temu hitnog postupka, na temu motiva da na ovaj način zakon bude prisutan u Skupštini. Da, dovoljno smo čuli o rokovima koji postoje pred nama i o tome jeste li ili nije optimalno ponašanje da zbog toga, ono što treba da bude ispoštovano rokovima stavimo danas na dnevni red, aostalo smo mogli i kasnije. Da li je to optimalno i racionalno ponašanje da ne trošimo reči previše. Samo, interesantno je da takve predloge čujemo između ostalog i od onih koje pre neki dan pohvalim zbog toga što primetim intenciju da predlože sa svoje strane da se neke stvari rešavaju brže i efikasnije, što lično pozdravljam. Zašto sada da kvarimo utisak ovakvim komentarima i ovakvim pristupom kao što je današnji. Zatim, neke komentare koje je stvarno teško prokomentarisati uopšte. Nije prvi put da u ovoj sali čujemo stvarno svašta. Slušali smo tako u ovom sazivu sijaset puta da se na nekom odboru dogodilo nešto što nije, da je neko nešto kazao i da za to može da se konsultuje snimak, kao da je snimak potrebno uvesti sa druge planete, kao da nije dostupan svakom građaninu. Da neko svesno ulazi u rizik da se primeti koliko neozbiljno pristupa, a da ne kažem da govori neistinu, izbeći ću da to kažem. Za mene je stvarno šok, ali eto, nikad dosta. Uvek ima još, što bi rekao jedan veliki mislilac našeg vremena – čućemo mi još 1000 lepih stvari. Danas smo čuli da su nadležni skupštinski odbori jutros raspravljali o ovom zakonu, eto, toliko je na brzinu ušao u proceduru. Samo da pozovem građane, svako ko je zainteresovan, prosto da konsultuju video snimke koji su javno dostupni na sajtu Skupštine. Kako to ne stoji, tako ne stoji ni priča da je ovaj zakon stigao pre dva dana, takođe može lako da se dođe do podatka, kada je zakazana ova sednica, da li je već tada bio poznat dnevni red, da li su kompletni tekstovi svih zakona bili dostupni u elektronskom obliku, ne samo narodnim poslanicima, nego svakom ko poželi i uloži jedan napor visine jednog klika, da dođe do kompletnog teksta. Pa i plašenje od 1000 strana, istini za volju, mada to nije suština da na to trošimo vreme, svi zakoni o kojima pričamo danas imaju 250-260 stranica, da ne računam u tekstove zakona dupliciranje materijala gde se pokazuje uporedno razlika u odnosu na stari zakon itd. u redu pozdravljam želju svakoga da pročita sav materijal koji smo dobili. Ali, da je tolika količina posla nije, i da je bila i da je nemoguća, nije. Šta su dokazi? Na primer današnja rasprava, na primer argumentacija koju su koristili upravo neki opozicioni poslanici. Imamo crno na belo dokaze da su ljudi čitali članove, sad dobro da li su svaki predlog i svako rešenje razumeli na ispravan način, druga je stvar, ali da ne stoji da je neko tek malopre video tekst, ne stoji, to je jasno. Čak bih možda mogao da kažem da ne stoji ni broj predloženih amandmana u prilog priči kako je sve bilo na brzinu i da nismo stigli da se spremimo, ali neću to da kažem, jer znam da je verovatno 90% tih amandmana napravljeno po onom opšte poznatom – briše se, zbog čega bi verovatnotrebalo, da se sada vratim na onu priču o danu rasprave u pojedinostima, šta nas tada očekuje, verovatno još jedan dan u nažalost u ovoj sali, dobro poznatom maniru da pričamo što više, a šta ćemo da kažemo manje je važno. Ali, dobro. Ako je to cena da građani Srbije dodatno izbruse svoj stav o tome koliko je ko ozbiljan i odgovoran u ovom poslu, neka bude. Nama neće da bude teško da ponovo čitavog jednog dana slušamo manje-više jedno te isto, dok se ne umori sam onaj koji je sve to inicirao, verovatno ni sam ne znajući zašto. O tome ćemo kada se desi, ali da je to zaštita od degradacije i spašavanje ugleda i časti parlamenta, jedino što mi je palo na pamet kada sam to čuo to je ona šala – nemoj više da me braniš. Ako to nije dokaz neozbiljnog i neodgovornog pristupa, bolji nisam videoodavno, ali, dobro. Svako sam bira šta će i kako će, pa i metode rada, pa neka ne bude posle za čuđenje ni kako će ljudi to da cene, kako će da vrednuju i kako će sutra neko na osnovu toga i politički da prođe. Hoće li zaslužiti više podršku, ako hoće da stvari realizuje tako. Svako od nas da se zamisli za sebe. Na spisku interesantnih napomena danas imali smo i da je ovo o čemu raspravljamo u skladu sa direktivama EU, a potpuno bez ikakvog obzira prema interesu građana Republike Srbije. Ni za to ne treba previše truda. Uzmete lepo tekst zakona, pogledate prateće tabele u kojima je prikazan nivo usklađenosti i vidite da su ispoštovane dobre preporuke i dobra praksa svuda, osim u onim pojedinostima koje ne moramo da ispoštujemo kao država nečlanica, trenutno, a koje upravo koristimo kao opciju koja nam je ostavljena zato što je to u interesu ove države i njenih građana. Nikakav poseban napor. Dalje, da nema nikakve zaštite od banaka, o tome sam već pričao. Ovlaš pogled na par članova ovog zakona i biće jasno šta je to sada drugačije nego što je bilo i koliko koristi našim građanima. Dalje, da se uvodi „Pejpal“, pa možemo da kažemo i 10 puta da je već dve godine prošlo od kako je uveden izgleda da neće biti dovoljno. Možda i da ne trošimo energiju na to, ali argument da se uvodi „Pejpal“, a mi nismo bogato društvo, manje-više na nivou onoga ako poskupi benzin, šta će nam išta više od bicikla? Da li je to dobar razlog da ne želimo da budemo moderna država i da ne budemo efikasan sistem? Složićemo se i oko toga, siguran sam da nije. Na kraju, da liberalizacija ne valja. Samo ako je shvatate kao termin slobode bez ikakvih ograničenja u kojoj može da radi ko šta hoće, ali ona nije to. Ona je upravo stvaranje uslova da se stvori nova konkurencija, da tržište bude bogatije, samim tim ponuda bogatija, pa ako nešto ne valja, istisnuće ga valjda ono što je bolje i što će pružiti više motiva građanima da se za njega odluče umesto one originalne loše alternative. Sve u svemu uzev, bez ikakve uvrede, dame i gospodo, poštovane kolege, ove zamerke nisu stvarno ništa ozbiljno i ne vidim razlog da ne pozovem još jednom, ako je kritika već takva i ako su argumenti ovakvi kakvi jesu, da se složimo, jer vidim da bismo mogli. Ne tvrdim da hoćemo. Čak bi sad mogao i da tvrdim da nećemo, pošto sam video kako izgledaju predlozi za amandmane. Ali, da pozovem ipak, jer svaku dobru priliku za to treba iskoristiti, da se razumemo, da se složimo u dobroj volji oko stvari koje su korisne, nesporno korisne za građane. Evo zašto. Ne samo zbog toga što će tako nešto biti usvojeno. Biće usvojeno svakako, nego zbog toga što još jednom, pričali smo već o tome u ovoj sali, pozivali smo mi već iz ovih redova na takav stav, što ranije počnemo da demonstriramo jedinstvo oko stvari koje su dobre za zemlju i dobre za građane pre će svima početi da bude bolje i nije taj poziv na jedinstvo, kako neki umeju nekada jako pogrešno da ga tumače, poziv na neku autokratiju i jednoumlje, to je poziv na sabornost i na slogu. A što ona vredi, neću da pričam ja. Opet svako za sebe za razmislimo zašto nam je ostala ona poruka – samo sloga, da je setimo svaki put kada pogledamo u državno znamenje, jer čemu služe reči najsvečanije pesme koju imamo u kojoj se opet ta sloga pominje. Siguran sam – jako dobri razlozi. Siguran sam – mnogo toga što možemo da izvučemo kao zaključak i siguran sam, ako i ne sada, jednom ćemo iskoristiti priliku da pokažemo da smo nešto i naučili. Hvala još jednom.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Tabaković i poštovani gosti, Nova stranka će da glasa za ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavaju pranja novca i finansiranja terorizma, ali ćemo glasati protiv ova preostala četiri predloga zakona i ja ću, poštovana gospođo Tabaković, na primeru Predloga zakona o osiguranju da objasnim zašto smatram da svi narodni poslanici treba da glasaju ovako kao što ćemo i mi poslanici Nove stranke. Imamo dva osnovna argumenta i ti argumenti, poštovana gospođo Tabaković, tiču se procedure, a procedura, nadam se da ste saglasni oko toga, je veoma važan deo demokratije, gospođo Tabaković. To se verovatno najbolje nauči upravo u Skupštini i onda me čudi kako onda to jedno saznanje nije ovde korišćeno prilikom pripreme i slanja u proceduru ova četiri predloga zakona. Petog decembra ste vi zaista uputili, odnosno u Skupštinu su došli 5. decembra ovi predlozi zakona. Desetog decembra nama je poslat saziv za ovu sednicu. Danas je 15. decembar. Vi kažete, gospođo Tabaković, neophodan je hitni postupak. Vi ste to napisali. Da pročitam i drugim narodnim poslanicima, kaže – s obzirom na to da je NBS sprovela postupak javne rasprave povodom rešenja sadržanih u ovim predlozima predlažemo da Narodna skupština to po hitnom postupku. Gospođo Tabaković, tri su stvari sada tu važne. Jedno, pa nije valjda Skupština najmanje važna da se u njoj ne vodi najozbiljnija rasprava o nekim predlozima zakona. Gospođo Tabaković, ja sam narodni poslanik u ovoj Skupštini, nisam dobio informaciju, niti poziv za bilo koju od tih javnih rasprava. Ako je vaša namera bila, gospođo Tabaković, da ovde ove predloge šaljete po hitnom postupku, zašto narodne poslanike niste obavestili o javnim raspravama? Ja sam zainteresovan za čitanje svih predloga zakona i čitam ih koliko može da se stigne. Ovo je bilo neostvarivo. Gospođo Tabaković, druga stvar, ja smatram da je ovaj pristup vaš danas očigledni pokušaj degradacije Skupštine Srbije, a Skupština Srbije, poštovana gospodo, je naša centralna politička institucija. Mi uvek ponavljamo, svetilište političkog života naše države. U članu 95. Ustava RS, gospođo Tabaković, da vam pročitam šta piše, u stavu 1. kaže – NBS je centralna banka RS, samostalna je i, poštovana gospodo narodni poslanici, podleže nadzoru Narodne skupštine kojoj i odgovara. Dakle, poštovana gospodo, jasno je da je u Narodnoj skupštini trebalo da se vodi najozbiljnija rasprava o ovim predlozima zakona uz naravno organizovanje javnih rasprava i pre nego što ti predlozi dođu u Narodnu skupštinu, a ovde je gospođa Tabaković nama poručila – organizovali smo mi javnu raspravu, a vi u Skupštini ako hoćete. Čekajte gospodo, kakav je to pristup? Molim vas, u članu 281, to kada sam pročitao tek tada mi nije bilo uopšte jasno, kaže -zakon stupa na snagu osmog dana a primenjivaće se tek posle šest meseci. Poštovana gospodo, da li je bilo moguće da 15 dana od tih šest meseci npr. uzmemo da predlozi zakona stignu malo ranije, da 15 dana imamo redovnu proceduru za ove predloge zakona pa da onda raspravljamo na odgovarajući način. To je prvi argument, gospođo Tabaković, ali ne samo vama nego i gospodinu Babiću, gospodinu Đukanoviću, Giriću, Orliću. Ja ovde najviše zameram narodnim poslanicima. Drugi argument, postoji strašna nepreciznost u jeziku, gospođo Tabaković. Na primer, vi nam ovde kažete – s obzirom na to da je Narodna skupština sprovela u dostavljenim nacrtima… Ovo ovde više nisu nacrti, gospođo Tabaković. Ovo ovde su predlozi zakona. materijal koji dolazi u Skupštinu ne sme da ima takvu vrstu pogreški ili nešto što sam pročitao sada na stranici 128. – nedovršene rečenice. Fale reči u rečenici. Da vam pročitam, gospođo Tabaković. Pazite šta piše. Kaže – procenjeno je da će se usvajanjem novog zakona na sveobuhvatan i najefikasniji način rešiti problemi u primeni postojećeg pravnog okvira, kao da će se na najadekvatniji način, ili već nema veze, kao da će se na najadekvatniji način transponovati pravna tekovinama Evropske unije u ovoj oblasti. Gospođo Tabaković, kao da nije pročitano u završnoj verziji. Propusti ovakve vrste, gospodine Arsenoviću, ostavljaju utisak površnosti u radu. Utoliko pre hitni postupak nije bio neophodan.
Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Reklamiram član 107. Znate, jako je uvredljivo ovo što je malopređašnji govornik rekao. Izvinite, hoće li neko ovde nas da proglašava nesposobnim da pročitamo zakon, ili hoće li do te mere da unižava predlagača? Pa, izvinite, potkrala mu se štamparska greška. Mnogo bi bilo ispravnije da ovde govorimo o nekoj suštini, a suština je da se uvodi red u finansijski sistem ove države, a o tome ne žele ništa da kažu jer su oni uvodili nered. Oni su dopustili da se 50 milijardi evra ispumpa iz ove države tokom njihove vladavine, a ovde sada konačno neko želi da kontroliše finansijske transakcije. Ja samo tu mogu gospođi Jorgovanki Tabaković da čestitam na ovakvim zakonima. Hvala.
Gospodine Đukanoviću, nemam posebnog komentara. Da li hoćete da se izjašnjavamo o povredi Poslovnika? (Ne) Reč ima gospodin Babić, replika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ja cenim vašu trpeljivost i pomirljivost u vođenju sednice, ali mislim da je na ovaj način i ovakvim petominutnim istupom prethodnog govornika, a naravno da tu ne mislim na gospodina Đukanovića, najgrublje prekršeno sve ono što znači Narodna skupština. Pet minuta govoriti o naslovnoj strani zakona, o prelaznim i završnim odredbama, i ništa više, je najgrublje kršenje dostojanstva Narodne skupštine. I to posle jednog sjajnog govora mladog kolege, gospodina Orlića, koji je vrlo pomirljivo, vrlo korektno, matematički tačno i precizno, rekao bih filigranski objasnio i kada su zakoni ušli u proceduru i koliko vremena je bilo, ali to našem kolegi koji decibelima nadmašuje to što nije pročitao dalje od prve strane, ali je bio veoma glasan da objasni zašto o tim zakonima neće glasati. To više govori o onome ko krši dostojanstvo Narodne skupštine. To više govori o onome ko ne čita dalje od jedne strane, jer na toj prvoj strani se vidi ime guvernerke gospođe Tabaković ili ime predsednika Vlade, gospodina Aleksandra Vučića. To je zbog te političke mržnje, političke netrpeljivosti zbog koje nekima vide kese na glavi, a protiv zakona će glasati samo zato što je došao ispred Vlade Republike Srbije, zato što ga je predložila Narodna banka Republike Srbije. Evo, i za sve one koji možda nisu stigli da pročitaju kao prethodni govornik, ovo je razlog. Ako je neko uzeo zakon, video naslovnu stranu i rekao – neću glasati, e to je baš razlog zbog čega treba glasati. Ali, treba na jedan miran i dostojanstven način reći onim ljudima koji krše dostojanstvo da to ne rade, već da energiju koju ulažu u mržnji više koriste za čitanje zakona.
Pošto je bila replika, ja nemam komentara. Gospodine Pavićeviću, imate repliku. Izvolite. (Zoran Babić, s mesta: Zašto?) Gospodine Babiću, ako sam vama dao pravo na repliku, koliko god hteo da budem neobjektivan, da tako kažem, ne mogu toliko da budem i da ne prepoznam da je to bilo upućeno Pavićeviću. Prema tome, molim vas, dozvolite da ja vodim Skupštinu i da se cenim. Prijavite se ponovo. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovana gospođo Tabaković i poštovani gosti, pretpostavljam iz Narodne banke Srbije, gospodin Babić je ovde malopre rekao da sam ja u svom govoru najgrublje…
Gospodine Pavićeviću, nemojte sada i vi, molim vas…
Replika je, gospodine predsedavajući.
Nemojte sada da mi ovde zagorčavate život, molim vas. Repliku odradite dostojanstveno, bez spominjanja imena narodnih poslanika. Znate da to po Poslovniku nije dozvoljeno.
Dakle, prethodni govornik je onda, gospodine Arsenoviću, saopštio da sam ja u svom govoru najgrublje prekršio sve ono što znači Skupština Srbije. Upravo suprotno, poštovana gospodo, ja sam se pozvao na Ustav naše države, u kojem se u članu 95. stav 1. definiše odnos između Narodne banke i Skupštine Srbije, poštovana gospodo. Potom sam se, poštovana gospodo, pre svega iz Napredne stranke, usmerio na onaj element svake savremene demokratije, bez kojeg nema demokratije, a to je procedura, poštovana gospodo. Ako mora da postoji institucija, organ ili telo u kojem procedura mora da se štiti do maksimalnog nivoa, onda je to Narodna skupština, poštovana gospodo narodni poslanici, a mi narodni poslanici treba najviše i najpre da se staramo o toj proceduri. Razumem da neki narodni poslanici nisu naučili da se drže procedure, pa onda opoziciji izriču opomene. Mi se kažnjavamo nekim novčanim kaznama, ali dok smo mi ovde poslanici borićemo se za poštovanje procedure i čitaćemo zakonske predloge. Da podsetim samo gospođu Tabaković, a i gospodina Babića i Girića i Orlića, da sam ja ovde navodio i stranu 1. i stranu 128. i stranu 386, poštovana gospodo, i da smo podneli 513 amandmana na 513 članova ova dva zakona. Hvala.
Hvala vam. Gospodine Babiću, imate reč, pošto vas je dva puta spomenuo, ali sada završavamo sa replikama. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Mislim da mogu da se složim da, naravno, procedura mora da se poštuje, zakoni moraju da se poštuju, ali prvenstveno mora da se poštuje izborna volja. Ono što misle građani Srbije je svetinja. Ono što misle građani Republike Srbije je svetinja, ali vidim da prethodnom govorniku, podržavajući listu Bojana Pajtića, nije svetinja to što neko sa 6% podrške, pitanje je sada i tih 6%, drži kompletnu vlast u AP Vojvodini. Gde su tu demokratska načela? Gde je tu procedura? Što ne kažete gospodinu Bojanu Pajtiću – ispoštuj proceduru, ispoštuj demokratiju, siđi sa vlasti, raspiši izbore i pitaj građane u Vojvodini šta misle i kako misle? Nemojte nas ovdeučiti o tome. Uostalom, ovo je još jedna potvrda koliko sam bio u pravu i koliko je ovakvim istupima, kao što smo malopre čuli da je pročitao prvu, 128. i 386. stranu i da je to bilo dovoljno za 500 amandmana… Da li je to normalno, gospodine predsedavajući? Pročitate tri strane zakona, nemate vremena ni za šta drugo, ali podnesete 500 amandmana i to kažete, pazite, smislenih amandmana, gde se svaki član briše i gde je isto obrazloženje za to brisanje, a pročitali ste tri strane teksta, kako je lepo i precizno izračunao gospodin Orlić, od 200 i nešto strana. Nije dovoljno što će se neko zacrveneti, kao što se sada zacrveneo verovatno od sramote zbog takvog izražaja i svega onoga što je rekao u Skupštini, ali pročitati tri strane teksta, tri strane zakona i podneti 500 smislenih amandmana – briše se, i još promovisati i učiti nekoga o procedurama. Pa, o procedurama učite gospodina Pajtića.
Vreme, gospodine Babiću. Moje nije da procenjujem da li je nešto normalno ili nije normalno, to je stvar svakog pojedinca. Po Poslovniku reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvažene kolege poslanici, smatram da član 27. a u vezi člana 106, koji sam reklamirao pre nepunih 20 minuta, dok je tu sedela gospođa Maja Gojković, predsednica Narodne skupštine Republike Srbije, kada ona nije dozvoljavala dalje replike i kada je napravila pauzu da bi se pričalo o temi. Više nije u fokusu njenog interesovanja bilo da se bavi Narodnom skupštinom, izašla je, a vi ste, gospodine Arsenoviću, dozvolili da se opet priča van teme. Ne pripadam ni koaliciji na nivou Republike, ni koaliciji na nivou Pokrajine Vojvodine. Ovde se priča o procentima na prethodnim izborima, procentima koje uživa koja politička stranka. Na čega ovo liči? Na čega ovo liči današnje vođenje sednice? Vi nas gospodine Arsenoviću terate iz ove Skupštine. Ovaj način vođenja koji ste imali vas četvoro predsedavajućih, koji se onemogućili poslanicima opozicije da govore, gospodina Stefanovića ste prekinuli, oduzeo mu je reč gospodin Bečić, u to je gospođa Maja Gojković, prekinula raspravu i sada ste došli vi da bi u „prajtajmu“ mogli da govore poslanici SNS-a. To nema smisla.
Gospodine Veselinoviću, neću da komentarišem pošto narodni poslanik ne želi ni da sasluša. Idemo dalje. Gospodine Živkoviću, po kom osnovu?
Gospodin Babić je govorio nepristojno o piscima 513 amandmana, ja sam jedan od njih.
Ne, ne, hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 108. stav 1. - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednika Narodne skupštine. Gospodine predsedavajući, izuzetno cenim vašu popustljivost prema opoziciji i molim vas da i dalje budete popustljivi prema svim opozicionim strankama, posebno prema Janku Veselinoviću. Dakle, da im date maksimalnu pažnju, da im date da govore koliko god hoće, o kojoj temi hoće, šta hoće, ali vas jedno molim zbog dostojanstva Narodne skupštine nemoj da dozvoljavate da upotrebljavaju strane reči toliko često, jer da oprostite, ne znam šta „prajtajm“. Dakle, ukoliko se ovako nastavi, ukoliko doktori prava, narodni poslanici se ovako budu izražavali, a oni bi trebali zbog naroda da govore srpskim jezikom u Narodnoj skupštini Republike Srbije, zatražiću prevodioca, jer mi je Janko Veselinović potpuno nerazumljiv i meni i mnogim seljacima, radnicima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana guvernerko, poštovane kolege, poštovani građani, rasprava traje već čitav dan i verovatno da je u skladu sa važnošću zakona koji su u proceduri. Imamo dva nova zakona, a to je Predlog zakona o osiguranju i Predlog zakona o platnim uslugama kao i tri Predloga zakona i dopunama Zakona o zašiti korisnika finansijskih usluga, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju kao i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma. Izuzetno važni zakoni i svakako ovi predlozi su nastavak svih onih predloga koji su od početka rada ove Skupštine u toku i u proceduri i nastaviće se u smeru kako je Vlada i krenula od osnivanja, odnosno od početka rada ove Skupštine. Zakon o osiguranju svakako će doprineti boljoj zašiti sa jedne strane građana i korisnika finansijskih usluga i usluga osiguranja, reosiguranja, kao i samih davalaca usluge osiguranja i reosiguranja. Naravno, da ovaj zakon o osiguranju da je usklađen sa direktivama EU, ali se on ne donosi samo zbog direktiva EU, on se pre svega donosi kao i svi do sada doneti zakoni u ovoj Skupštini kako bi u ovoj državi zakon i pravda mogli da funkcionišu kako bi se putem uvođenja zakonske procedure, zakonskih normi zaštitili, pre svega građani, a samim tim i svi drugi učesnici u osiguranju, a ne samo u osiguranju u ovom slučaju u ovom setu zakona i u platnom prometu gde je između ostalog promena i u delu deviznog poslovanja kao i u drugim zakonima koji dotiču ovu oblast. Jako je bitno reći da je Zakon o osiguranjima razdvojio životno i neživotno osiguranje za sva ona društva koja će se osnivati, a naravno da mi ne prepisujemo i ne možemo prepisivati doslovce svaki zakon EU. Moramo ispoštovati da u ovoj Srbiji postoje već društva za osiguranje koja svojevremeno imaju dozvolu za obavljanje i životnih i neživotnih osiguranja i u skladu sa tim ovaj zakon je precizirao da oni mogu nastaviti tu delatnost, naravno, uz strogu kontrolu NBS koja će voditi strogo računa da sve bude u skladu sa zakonom. Bitno je ukazati kada je Zakon o osiguranju u pitanju na članove 152. i 151. koji uvode prvu internu reviziju u poslovanje društva osiguranja kao i članove zakona od 154 do 160 koji se posebno odnose na reviziju osiguranja, odnosno reviziju poslovanja društva osiguranja i da su ovi i ovakvi zakoni postojali, postoji mogućnost da ne bi bile zatvorene četiri banke koje su bile u državnom vlasništvu i neka od osiguravajućih društava. Međutim, za donošenje zakona zaista na opasku da nije hitno, svi zakoni koje donosi ova skupština su naravno mogli biti doneti i ranije. Ranijih godina da su doneti verovatno bi se manje zadužila ova država, a banke bi bolje poslovale, građani bi imali manje dugova. Međutim, ko je tada radio i kako je radio, sada u ovoj skupštini ima pet odbornika, odnosno poslanika kojima je interesantna ova tema. Toliko o tome koliko ko brine o građanima i o zakonima koje donosimo. Na njihove opaske da dve trećine građana teško živi, mi smo saglasni da dve trećine građana teško živi, ali ne u skladu sa ovim zakonom i ovim zakonima koji se predlažu danas i o koje ćemo glasati u naredna dva dana posle rasprave. Vodićemo i raspravu svak sa svojim argumentima i u skladu sa vremenom koje mu dozvoljava pravilnik o radu Skupštine, a između ostalog koliko ko će govoriti zavisi od podrške građana. Samim tim mi imamo dovoljno vremena da kažemo ono što jeste istina, a istina je da su ovi zakoni zaista reformski i sistemski. Jednostavno ne stoji kritika da dve trećine građana teško živi zbog ovih predloga, teško žive zbog ove politike koja je vođena dugi niz godina pre ovih zakona, pre ove skupštine i pre ove vlade. Naravno da ti isti građani nisu krivi što su u jednom danu, u jednoj godini ostali bez posla, bez fabrika, bez plata, ostali bez budućnosti. Jednostavno saglasni smo samo u delu da dve trećine građana teško živi, ali kao direktna posledica ranije vođene politike. Jeftini politički poeni koji pokušavaju da se osvoje sa nalaženjem formalnih grešaka, slovnih grešaka, jednostavno dovoljno govore sami o onima koji na to ukazuju. Suština je bitna, a suština je da su ovo zakoni koji imajući u vidu da u sistemu, bankarskom sistemu nasleđenih velikih dugova koji su posledica ogromnih kredita od najnepovoljnijim mogućim uslovima gde se zaduživao kako je ko hteo i kako je ko mogao. U međuvremenu nema ih više pet, sad ih ima samo četiri i jednostavno što nasleđe koje je ostalo ovoj vladi, ovoj narodnoj skupštini, ovoj NBS Republike Srbije diriguje i ponašanje. Ono što je bitno da ova NBS ima potpunu kontrolu nad finansijskim tokovima, a da će upravom promenom ovih zakona uskladiti sve sa EU, ali ono što je bitnije uskladiti sa potrebama unutrašnjeg ekonomskog tržišta sa poslovanjem kako osiguravajućih društava, tako i banaka i svih drugih učesnika u platnom prometu. Predlog zakona o platnim uslugama, evo otišli smo zaista od teme, izuzetno je značajan, jednostavno ukazaću na veliki posao koji obavlja Javno preduzeće PTT Saobraćaja Srbije, svi građani naravno to vide i svi su, većina njih su korisnici upravo usluga PTT-a. Od 35 do 37 miliona transakcija godišnje obavljaju radnici JP PTT Saobraćaja Srbije, što je za svaku pohvalu, dok svi, sve ostale banke i Uprava za trezor ima oko 10 miliona transakcija. Samo te dve cifre govore dovoljno o veličini posla koji obavlja JP PTT. Narodna banka Srbije naravno želi da teposlove koje oni obavljaju stavi pod kontrolu, pod jaču reviziju, pod lupu da se ukaže i da se vidi gde postoje problemi da se oni otklone. U osnovi svih ovih predloga je upravo zaštita građana i šta god opozicija pokušala da priča, oni suštinski ne mogu promeniti istinu, a istina je upravo ovo što sam rekao. Ono što je jako bitno reći, to je da u 21. veku, u 2014, a evo i u 2015. godini, na pragu, koliko god bila siromašna ova država, ipak u ovoj državi postoje ozbiljni novci, ozbiljne pare, koje su do dolaska guvernerke u ovu narodnu banku išle malo drugačijim tokovima. Ove pare koje sada postoje, tačno će se znati gde idu, kako idu, pod kojim uslovima i biće minimum uslova za malverzacije koje su do dovođenja ovog zakona bile ipak kud i kamo jednostavnije i mogle su se sprovesti. Ova narodna banka će sprečiti zloupotrebe, moramo te pare koje imamo iskoristiti na najbolji mogući način. Jedan od jako bitnih delova u zakonu, u pružanju usluga je upravo deo koji se odnosi na telekomunikacije, odnosno na elektronsko bankarstvo, na bankarstvo koje će se obavljati putem telekomunikacionih uređaja, mobilnih telefona, kompjutera, interneta i svih drugih dostignuća savremene tehnologije. Evo, za poređenje, u zavisnosti od toga kako je uređen Zakon o platnim uslugama, bez obzira na stanje u državama koje ima i taj zakon, pa i u samoj Evropskoj uniji, raspon korišćenja elektronskog bankarstva se kreće od nekih 20-85%. Šezdeset i jedan posto korisnika interneta u Evropskoj uniji, u toku godine koristi usluge elektronskog bankarstva, plaćanja i naručivanja putem elektronskog bankarstva, dok najveće korišćenje imaju u Velikoj Britaniji, to je 85%, Danska 81%, Nemačka 80%, do recimo Rumunije koja je na najnižim stopama, mislim da je to 15%. Dvadeset i dva posto je u Bugarskoj, dok je u Italiji samo 30%, znači sam nivo korišćenja elektronskog bankarstva nije direktno proporcionalno bogatstvo države, nego uređenih sistema i zakona. Ono što je bitno, neko je pominjao i slobodu, upravo da ovi predlozi zakona, ove promene daju slobodu našim korisnicima, odnosno korisnicima bankarskih usluga, da mogu da svoje usluge, odnosno plaćanja, izvrše u bilo kojoj banci, u bilo kojoj pošti ili drugoj ustanovi, instituciji koja se bavi platnim prometom. Ukoliko to želite, to mogu naravno uraditi i putem elektronskog bankarstva, upravo ovi zakoni daju slobodu da sa našim parama, odnosno da plaćanja i sve naše obaveze ispunjavamo onako kako mi to možemo i u skladu sa našim mogućnostima. Ono što bih rekao za kraj, to je da nije tačna tvrdnja da naši građani neće imati koristi od Zakona o osiguranju, od Zakona o platnom prometu, o izmenama i dopunama ova tri prateća zakona. Možda to nekima na prvi pogled izgleda isto, međutim nije isto i neće nikada biti isto. Osnovna je razlika i osnovna prednost upravo u tome ko donosi ove zakone i ko ih sprovodi. Zakoni kao zakoni nisu toliko loši, ali uvek je problem u primeni. Ova NBS, ova Vlada, ovaj parlament će pomoći i omogućiti da upravo primena ovih zakona bude nešto što će zaštititi i građane i državu, jer upravo pravna država je jedini garant za slobodu građana. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana guvernerko, poštovane koleginice i kolege, danas raspravljamo o setu zakona koji je pred Narodnom skupštinom, a ja ću zbog očigledno kratkog vremena i molbe predsedavajuće da je našoj poslaničkoj grupi oduzeto negde oko tri minuta vremena dok je poslanik Borko Stefanović govorio, da dodate to vreme da bi bilo prilike da se kaže nešto više o ovim zakonima.
Samo malo da se razumemo. Imate šest minuta i 34 sekunde. Što se tiče ovlašćenog predstavnika, on može tek na kraju…
Ne, on je bio jedan od govornika i trošio je vreme našeg poslaničkog kluba, ali mu je oduzeto oko tri minuta.
Izvolite, da ne bi trošili ovo vreme bezveze.
Želim da kažem da je uvek dobro naravno urediti sistem više nego što je to bilo do sada, ali bih postavio pitanje i otvorio to pitanje – da li će efekti ovog zakona biti potpuni ili će izostati? Mislim da je važno i neke od koleginica i kolega su ovde govorili o posebno novim elektronskim servisima i načinom da se unaprede platne usluge Zakonom o platnim uslugama i vrlo je bitno naravno omogućiti efikasno plaćanje, podići efikasnost naših finansijskih institucija, ali je vrlo važno i pripremiti ambijent, ekonomski i finansijski ambijent u Srbiji, koji može da iskoristi sve te mogućnosti koje ovim zakonom možemo da pružimo našoj privredi. U uslovima o kojima evo sada govorimo, o mogućnosti efikasnog plaćanja, uglavnom će taj benefit biti usmeren ka kupovini verovatno kroz najveće svetske provajdere, mislim da je važno razmišljati na koji način ovim servisima učiniti i proširiti tržište Srbije za našu privredu i našu proizvodnju u uslovima, zbog toga razmišljam na taj način, kada naš DBP pada za procenjenih 2,4 do kraja godine, kada su najave medija da naravno imamo i pad industrijske proizvodnje, pad u poljoprivrednoj proizvodnji, mislim da je važno razmišljati na koji način ćemo podići i finansijsku snagu naše države da bismo iskoristili tu mogućnost plaćanja ili naplata od spolja i izvoziti naše proizvode na efikasan način. Neki od kolega su pomenuli neke od infrastrukturnih sistema u Srbiji, kao što je Pošta Srbije, uz mogućnost da razvija svoje logističke servise. Dakle, nije dovoljno samo iskoristiti platne usluge, potrebno je učiniti snažnom finansijsku infrastrukturu, potrebno je učiniti snažnom i logističku infrastrukturu, marketinšku, način da se plasiraju ti proizvodi, to je samo jedan od segmenata da bismo iskoristili taj potencijal, a mislim da je ključni potencijal efikasna Vlada Srbije koja će na mnogo efikasniji način voditi finansijski sistem naše države. Očigledno je da to nije bilo uspešno ovih godina, za dve i po godine veliko zaduženje, evo pad BDP, a i ogroman deficit koji je valorizovan u ovoj Skupštini kroz usvajanje rebalansa budžeta. Mislim da je to ono suštinsko, kada govorimo o novom Zakonu o platnim uslugama. Mislim da je važno reći da je on pre svega potreban da zadovolji potrebe i fizičkih i pravnih lica u našoj državi. Mi u ovom trenutku imamo pad plata, imamo smanjenje penzija, imamo opštu nelikvidnost, porast nesigurnih plasmana na oko 30% u finansijskom sektoru i očigledno je da je taj nivo para sve manji. Očigledno da likvidnost ukupno u državi pada i tu postavljamo jedno važno i logično pitanje, možemo mi da se dogovorimo oko različitih nivoa finansijskih usluga, mogu da budu najmodernije na svetu, ali šta ćemo uraditi ako nema para za korišćenje tih finansijskih usluga. Zakon o osiguranju. Pošto smo pomenuli finansijske institucije, pre svega tu mislimo na banke, mislim da možemo da se složimo, a i ovde je bilo govora o načinu na koji može da se interveniše da bi se smanjile kamatne stope u Republici Srbiji, pa je bilo vašeg odgovora da ne treba to raditi administrativnim putem, ali mislim da je ovde propuštena jedna važna prilika, a imamo šanse da je iskoristimo ukoliko usvojite naš amandman, a to je da omogućimo i osiguravajućim društvima u Zakonu o osiguranju plasman tehničkih rezervi i direktan plasman tih sredstava i prema građanima i prema privredi. Pozivali smo se na evropske direktive i na mogućnost da se tako nešto uradi. Da, ovaj Zakon o osiguranjima jeste u skladu sa evropskom praksom i evropskim direktivama, ali ova naša nespremnost pokazuje da zaista živimo u jednom bankocentričnom finansijskom sistemu, gde banke imaju prava na svoje finansijske plasmane, to je osnovna njihova delatnost, ali i plasmane proizvoda osiguranja. Zbog čega ne bismo kao i u evropskim zemljama otvorili i tu mogućnost da i osiguravajuća društva mogu da imaju te plasmane? Iz najvažnijeg razloga, a to su građani Srbije, to je privreda Srbije, pošto govorimo o ekonomiji koja treba da iskoristi i ove dobre prakse i ova dobra rešenja iz pomenutog Zakona o platnim uslugama, a to je da snizimo kamatne stope i da učinimo našu privredu mnogo efikasnijom i mnogo motivisanijom za investiranje. Evo primera. Svi dobro znamo da je pasivna kamatna stopa na nivou od 2%. Šta se dešava? Te tehničke rezerve osiguravajuća društva uglavnom plasiraju u poslovne banke upravo sa tom pasivnom kamatnom stopom, gde je aktivna kamatna stopa na nivou od 6 do 7%, gde banke rade za tu zaradu i prodaju taj tuđi novac da li građana Srbije ili osiguravajućih društava za tu kamatnu stopu. Dakle, ukoliko bismo omogućili osiguravajućim društvima tu mogućnost plasmana na ovakav način, siguran sam da bismo pojačali finansijsko tržište i da bismo radili na smanjenju kamatnih stopa u stimulacije ekonomije Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima guverner Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Zahvaljujem. Vreme je da odmah kažem da se zahvaljujem što procenjujete ispravno da uvođenje novih servisa i primena Zakona o platnim uslugama pruža mogućnosti, ali ne vidim razlog za sumnju unapred da li će ti efekti biti postignuti i da li će biti iskorišćeni. Pre svega, to su koristi koje se pružaju i biće realizovane na domaćem tržištu. To znači da se osnivaju nove domaće platne institucije u kojima će raditi ljudi odavde i gde će se omogućiti elektronska trgovina koja će svojom cenom biti konkurentnija zbog svih onih delova o kojima sam govorila, direktno plaćanje bez mogućnosti da se naplaćuje provizija od strane pružaoca usluge i onog drugog, koji prima i ne daj bože eventualno posrednika. To je korist koju očekujemo, da se osnuju nove institucije, da u njima rade novi ljudi, ljudi odavde i da pre i iznad svega građani koji tu uslugu moraju i treba da koriste dobiju jeftiniju uslugu i da ne budu upućeni samo na banke koje sada bukvalno diktiraju cenu te elektronske trgovine. Za sada imamo samo dve banke koje bukvalno omogućavaju pružanje usluge elektronske trgovine i to pod takvim uslovima da se privredna društva, odnosno pravna lica i ne odlučuju da to koriste. Na nama je da stvorimo okvir i da stvorimo uslove, da promovišemo i da verujemo da će se prednosti koje ovaj zakon nudi realizovati. Naša misija se time ne završava. Naš zadatak upravo počinje donošenjem i usvajanjem ovog zakona, a posao na promovisanju, stvaranju uslova za rad, kontrolisanju i na najbolji način reklamiranju tih usluga biće nadzor nad primenom zakona. Nadzor nad primenom zakona u Zakonu o platnim uslugama je jedno, a mogućnost da ograničimo kamate finansijskim institucijama, bez obzira na to što sam i sama građanin i svesna koliko je to skupo i teško. Prosto, ne možete da tretirate bankarsku uslugu cenom lekova, ne možete kamatu da tretirate komunalnom uslugom, ne možete da je tretirate energentom. To su oblasti koje su i u svetu, u onom svetu na koji želimo da se ugledamo, u jednom delu kontrolisane, ali cena bankarske usluge kamata jeste cena novca, ali pozajmljivanje novca u stvorenim i zatečenim uslovima u ovom društvu jeste kao hleb. Ne zadužuje se ko ne mora. Razumem ja vas, ali mi razumevanje teškoća ne omogućava da kršim osnovna načela tržišne privrede, a to je da u postojanju sistema u kojem banke nude svoje usluge, same određuju kamatu. Sada ću da vam kažem šta mi radimo kao banka. Na primer, mi nismo primenili u Zakonu o platnim uslugama najnoviju direktivu gde ćemo, ali ćemo je primeniti već od iduće godine, cene usluga koje će domaće platne institucije, pa i strane pružati biti uvek transparentno i jasno prikazane, da bi građanin mogao da se opredeli i da koristi najjeftiniju, a najbolju uslugu. Mi to sada radimo sa bankama. Prosto imam utisak da mi dovoljno ne predstavljamo javnosti sve ono što Narodna banka radi i nudi. Imate uporedni pregled kamata pasivnih i aktivnih na dinarske novoodobrene, stare kredite, na devizne kredite, koliko svaka banka pojedinačno nudi i naplaćuje. Mi preračunavamo njihovu nominalnu kamatu u onu efektivnu, u ono što je stvarni trošak građana, omogućavajući građanima da na našem sajtu iz pouzdanih podataka i izveštaja koje dobijamo dajemo prvi korak te konkurencije i mogućnosti da građani izaberu. Mi to možemo da uradimo. Mi smo preporukama za kredite u švajcarcima omogućili da se one neodredive kamate bukvalno sankcionišu, ali ne možemo da nateramo banke, jer je ovo tržišni sistem, da one bukvalno daju reprogram kredita jer su otvoreno govoreći, posegli smo za tom merom jer su banke bile u prilici da procene rizik valutnih za razliku od građana koji nisu bili u stanju niti su imali te informacije, niti su mogli da izvrše kvalitetnu procenu rizika zato što im je nuđen. Postmoderni način življenja je bio život na kredit i zaduživanje za sve. Sada kada se efekti finansijske krize produžavaju, sada kada nema sigurne plate ili primanja, kada nema otvaranja radnih mesta dinamikom koju smo svi očekivali, jednostavno ne mogu da kažem – građanin nije znao u šta ulazi. Banka je znala više, ali je i građanin morao da zna. Ne vredi mi da glumim Majku Terezu, ovo je život u kojem svako mora da snosi posledice svojih odluka pojedinačno i svako od nas i svako ko koristi kredit bitno je informišemo građane u punoj i potpunoj meri da nema onih sitnih slova na dnu ugovora. Bitno je da ne kaže niko od nas ovde neistinu da nisu propisani opšti uslovi i prava građanina koji se osigurava da se sa njima upozna. Izvinite, da li ima neka druga reč nego obmanjivanje javnosti ili govoriti neistinu ako neko kaže da to ne piše u zakonu, a piše precizno članom 82. i 84? Neka se uvredi koliko god hoće, najveća je uvreda govoriti neistinu za mene i za bilo koga. Takođe vas molim da vrlo oprezno koristimo podatke o padu BDP. Zašto sve ono što je dobar podatak kao činjenica, npr, međunarodnim metodologijama merena inflacija je na najnižim nivoima, međunarodnom metodologijom merene strane direktne investicije su milijardu i 400 miliona? Najviše smo pitanja dobili a otkuda sada to strane direktne investicije tako velike merene metodologijom koju smo dužni da primenjujemo kao zemlja kandidat. Te podatke, gde su cifre pozitivne, gde otvaraju neku nadu, veru da može da se ide napred, one se prećutkuju, ali se projekcija o padu društvenog proizvoda, projekcija, prognoza, predviđanje, uzima za konačno, iako ona nije, ne znam gde ste našli podatak 2,4. Najcrnje prognoze iz Srbije su da je to minus 2% za ovu godinu. „Komerc banka“, mi dobijamo kao Narodna banka izveštaj i procene kredibilnih institucija koje nas posmatraju kroz prizmu podataka koji su javni. Jedna „Komerc banka“ kaže da ne očekuje za Srbiju da taj pad bude manji, odnosno da ne bude veći od minus 1,4%. Ja ne znam, ne mogu da budem vidovita i to su podaci koji će biti konačni tek u prvom kvartalu iduće godine. Ali, ako mi kažemo - pad BDP i sve tamne podatke i loše cifre ističemo u prvi plan, izvinite, da li tako radimo kada govorimo o sebi? Da li prvo ističemo svoje mane ili prvo govorimo o onome što smo uradili, što je naš rezultat i što smo namerni da uradimo? Ja bih prosto volela, nikad nisam za prećutkivanje. Danas sam se suočila sa praksom da se može obmanjivati javnost i delimičnim govorenjem istine. Delimično govorenje istine je kada kažete da dovodite u ustavno neravnopravan položaj osiguravajuće kuće koje su zatečene kao kompozitna društva koja obavljaju uslugu i životnog i neživotnog, a ona koja su osnovana za samo jednu vrstu osiguranja, nastavljaju tako da postoje ili se mogu osnivati samo za jednu od tih osiguranja, ali se prećutkuje zarez iza kojeg stoji da oni koji imaju licencu za obavljanje jednog i drugog osiguranja moraju da odvoje upravljanje imovinom, kapitalom, itd. Čim prećutite taj deo, izvinite što se obraćam vama, samo govorim o onome o čemu se danas ovde govorilo, ne mislim na vas vi to niste ni pominjali, kada prećutite taj bitan uslov da se odvoji upravljanje imovinom, kapitalom i obavezama, vi prosto zamaglite onaj prvi deo i zaista može da izgleda da dovodite u neravnopravan položaj nekoga na domaćem tržištu, iako u stvari primenjujete direktivu i kako je to, ponosna sam, jedan mladi kolega, gospodin Orlić, obrazložio, niko od nas ne traži da najstrožije uslove primenimo u ovom trenutku i odmah za svoju zemlju, već nam se ostavlja prilika da neke stvari liberalizujemo u poslednjem trenutku. Koristim ovu priliku da vam se zahvalim na izlaganju, ali želim i da dodam, zahtev da se liberalizuju tokovi u računima deponenata, da mogu bez ograničenja da iznose novac u inostranstvo van Srbije. Izvinite, preporuku od Međunarodnog monetarnog fonda imamo da budemo konzervativni i vrlo sam im zahvalna na tome što nam savetuju da to bude poslednji korak u liberalizaciji tokova kapitala. Zamislite vi, u atmosferi koja se u Srbiji stvara od jedne bučne manjine u medijima, da je sve katastrofično, da će predviđanja jednog analitičara, koji kaže, projektuje, ja se ne usuđujem da projektujem, da će kurs u 2017. godini biti 130. Šta bi se desilo sa domaćom štednjom, odnosno sa štednjom u evrima, da postoji ova liberalizacija? Strah kapital natera da u trenutku odleprša, ako ne postoji ograničenje. Niko nije preneo tako bučno i zvučno izjavu tog istog ekonomiste kada kaže da će rast biti u narednoj godini i veći od onog koji Vlada prognozira. Govorim o jednom optimističnom scenariju čoveka koji je vrlo stručan i kome je dozvoljivo da iznosi takve prognoze zbog iskustva koje ima i nepristrasnosti takvih prognoza. Tako da se posebno zahvaljujem svima vama koji sa oprezom i sa verom da ove promene donose nova radna mesta, nove usluge, konkurenciju i mnogi od vas su imali prilike da vide kakav je taj trend rasta elektronske trgovine. Mnogi mogu da vide koliko je tokova već uvedeno u regularne i ja se svima vama koji tako gledate zahvaljujem. Onima koji su promovisali neke druge vrednosti, neke druge, nazovi magnate u ovoj državi, kojima nije krivica što su magnati, nego način na koji su dolazili do novca, sve one povezane grupe koje su oštećene zatvaranjem vrata na koja su oni ulazili i znali su koje ih brave otvaraju, prevaljujući trošak tih i takvih banaka na pleća državnog budžeta, ja se njima ne čudim, ja znam da svako radi ono u šta je uveren ili za šta je plaćen. Koristim priliku da u odsustvu kolege, moji su poslanici kolege, to govori koliko uvažavam Skupštinu, da odgovorim na pitanje da li je devojka kulturolog primljena u NBS u sektoru za devizne poslove. Samo jedno mogu da kažem- greh je izreći takvu laž. Ja nisam dužna samo da pred vama kažem – greh je. Ja sam dužna zbog tih i svih ostalih koji rade u NBS, a to ću i da učinim, da podnesem tužbu protiv onoga ko je to izrekao i da se u sudskom postupku pred nadležnim organima pokaže i dokaže što je pre moguće ko to pokušava da dovede u pitanje jednu od institucija ove države, a to je NBS, koja još uvek važi za najkredibilniju instituciju, koja iznosi najpouzdanije podatke i ima najkvalifikovaniji kadar koji je vrlo lojalan instituciji u kojoj radi, tako da nezakonito iznošenje podataka, a pre svega neistine, moraju da budu sankcionisane. Onaj ko je spreman da izrekne takvu laž, mora da bude spreman i da za tu laž plati. Svi drugi koji iznosimo, ako nam se to desi, neistinu, takođe treba da odgovaramo i baš zbog onih koji govore istinu i koji veruju u nas i u vas koji ste ovde došli, da razgovaramo, koji ste glasali ili niste glasali i koji tražite preispitivanje rada NBS, zaslužujete, zaslužujemo da se istina čuje i zna. Način da se NBS proveri šta radi, koja se ponosi svojom odgovornošću u parlamentu, je prisustvo odborima. Mi smo bili polovinom godine sa kompletnom ekipom. Taj odbor nije bio tajno zakazan. Na njemu je trebalo razgovarati o monetarnoj politici za narednu godinu, o rezultatima NBSi to je Poslovnikom predviđen način na koji mi polažemo račun. Ostaćemo otvoreni da na svaki način na koji je moguće te račune pred građane položimo, jer niko od nas ne treba da zaboravi, ja sam danas i počela svoje izlaganje time da smo mi pre, posle i uvek građani Republike Srbije, da polažemo nekom račune. Ja prethodni život nisam imala. Verujem da je to figurativno rečeno, ali sam spremna da položim račune pre svega pred vama kao osoba koja vodi odgovornu instituciju i vrlo sam svesna, nije mi prvi put da učestvujem u vlasti. Bila sam ministar od 1998. godine do 24. oktobra 2000. godine. Vodila sam vrlo osetljiv resor, za ekonomsku i vlasničku transformaciju, u vreme kada je trebalo privatizovati i „Politiku“ i „Novosti“ i „Beočinsku fabriku cementa“, ali i najuspešnije privatizacije iz tog doba i najuspešnije kompanije i danas postoje i jesu rezultat rada tih ljudi i nadgledanja mene kao ministra. Nijedna jedina afera ili ružan trag iza mene nije ostao. Ja to dugujem, pre svega, sebi i to je dokaz moje doslednosti da pošteno i u interesu građana Srbije obavljam svoj posao. Izvolite, ja ću rado uvek da se odazovem da na odborima, kako to u ovom trenutku Poslovnik predviđa, položim račun pred vama. Hvala.
Gospodine Ćiriću, po kom osnovu? (Goran Ćirić, s mesta: Replika, pogrešno sam protumačen.) Izvolite, hajde da čujemo to pogrešku.
Guvernerka se obraćala uglavnom meni, a mislim da ste me pogrešno razumeli. Samo sam hteo da razjasnimo nešto, ako mogu. Pošto ste pomenuli, mislim da ste pogrešno razumeli, da sam ja tražio da vi administrativnim putem smanjite kamate. To nije tačno. Ja sam vas pitao, jer ću i u amandmanu, posebno o Zakonu o osiguranju, upravo predložiti da se oslobode tehničke rezerve osiguravajućih društava. Niste odgovorili na taj deo pitanja, a rekli ste da je to bio zahtev da se administrativno skinu kamate. Dakle, nije to bila suština tog predloga. Druga stvar, ako govorimo o nekim podacima, koji se pojavljuju u javnosti, vi ste rekli od minus 2%, pad od 2% BDP u toj nekoj proceni, da li će biti 2,4%? Nema niko ovde namere da plaši ovde ljude. Mi smo imali nažalost situaciju u ovoj godini kada su se stvarno plašili ljudi različitim biblijskim, stogodišnjim, ovakvim ili onakvim, događajima u Srbiji. U tom smislu sam samo hteo da razjasnimo ovaj deo, jer mislim da ste ostali dužni ovaj odgovor vezan za osiguravajuća društva. I potencijalno taj amandman na član 131. Dakle tu smo dali taj amandman i ja mislim da bi to bilo važno da se usvoji, kao predlog, jer će to zaista liberalizovati tržište, u stvari pojačati konkurenciju koja neće administrativno skidati kamate u Srbiji, nego kroz razvoj konkurencije, upravo smanjiti, ubeđen sam, i kamate i cenu novca koji se plasira našoj privredi i građanima Srbije. Hvala, predsedavajući.
Reč ima guvernerka Jorgovanka Tabaković.
Govorila sam o ovde pominjanom zakonu, kojem se navodno nije posvetilo dovoljno pažnje, kojim je trebalo ograničiti kamate, a ne o tehničkim rezervama o kojim vi govorite. Pogledaćemo amandman pažljivo, ali načelno. Kad kažete rezerve, sama svrha tog novca u rezerve. To znači da one budu raspoložive u najkraćem mogućem roku za isplatu štete, odnosno za pokazivanje da odgovarate, ne samo po kapitalnoj adekvatnosti u trenutku osnivanja, nego da u svakom trenutku, kao osiguravajuće društvo, jeste spremni da odgovorite na obaveze koje imate. Plasmani osiguravajućih društava za sada idu preko banaka i nikome ne ide na ruku trenutna situacija na finansijskim tržištima gde je plasiranje novca, ne najteži posao, nego posao koji ne donosi rezultate. Znači, mi imamo u ovoj godini smanjenje čak i doznaka iz inostranstva, ni tamo ne cvetaju ruže, pa i naši ljudi koji rade u inostranstvu šalju manje para. Te banke koje imaju najviši rang, gde se drže i devizne rezerve države, kada kažem države zna se šta predstavlja državu, sve ono što su devizna sredstva koja, za razliku od ranijih godina, stoje na našim računima, a ne pretvaraju se u odmah u dinarsku likvidnost, već samo i pažljivo u skladu sa potrebama Vlade da vrše neke isplate uz najave itd, vrlo je teško plasirati ih, jer danas niko ne želi da uzme novac, jer ne zna u šta će da ga uloži. Banke se uzdržavaju od kreditiranja. Kažu - nemamo kvalitetnu klijentelu. Opet, ljudi nisu spremni da planiraju neku proizvodnju, jer ne znaju gde će da je plasiraju. Znači, sve ono što se zove nedovoljan rast, privreda na koju smo mi upućeni, odražava se na nas kao nemogućnost planiranja i ulaganja, ni u klijente u Srbiji, zbog čega mi, ja to moram da priznam, imamo stagniranje kreditnog rasta u Srbiji već neko vreme. Rastu samo zaduženja građana koji su prinuđeni da se zaduže da bi refinansirali svoje obaveze. Znači, taj neki zamajac u proizvodnji, koji se zovu narudžbe, sigurne narudžbe iz inostranstva, su nešto što treba da otkoči zastoj u samom bankarskom sektoru. Zaista se slažem da više štednja postaje prosto neatraktivna, u smislu ko je lud da ima samo na nivou inflacije, da ne gubi u stvari na toj štednji, a ona je na istorijski rekordno visokom nivou od 8,4 milijarde evra. Moramo naći načine da ljudi koji imaju višak ulože, ali da se to ne pretvori u sve instrumente kontrole i sisteme obezbeđenja, da se ne pretvori u neki već viđeni krizni sistem, koji je ostao iza nas, i koji ostavlja svoje posledice i dan danas. Pažljivo ćemo razmotriti vaš amandman, sa jednom načelnom ogradom da rezerve podrazumevaju raspoloživost u najkraćem mogućem vremenu. Nismo se pogrešno razumeli. Pričala sam o drugoj stvari, tako da se nadam da prihvatate ovo obrazloženje.
Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić.
Uvaženi predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, teško je nakon ovako nadahnutog izlaganja, gospođe guvernerke, bilo šta reći. No, osvrnuo bih se na ono što je danas provejavalo u svim diskusijama, danas kada raspravljamo o dva sasvim nova zakona, o izmeni i dopuni tri zakona. Ono što mi smeta jeste naknadna pamet onih koji su u prethodnom periodu imali sve instrumente, koji su mogli sve ove izmene i dopune, sve ove nove zakone sami da primene, oni koji su uništili bankarski sistem, koji sada pričaju o tome kako nemamo novca, kako nema ni građanstvo novca, nema ni privreda novca. Nadam se da ćemo ovim predlozima zakona stvoriti i popraviti ekonomski ambijent i doći u situaciju da primenimo sve ove dobre predloge u ovim zakonima. Za razliku od rasprave u prethodnih pet sati, vratio bih se malo na smisao ovih današnjih predloga zakona, za razliku od pojedinaca, koji ne znaju da nacrt zakona i treba da bude na javnoj raspravi, a tek nakon nacrta zakona, predlog zakona dolazi u Skupštinu na razmatranje. Deset godina nakon donošenja Zakona o osiguranju, nakon izmena i dopuna koje su donošene u više navrata sve do 2013. godine, došlo se do saznanja da je potrebno uraditi potpuno novi Predlog zakona, a pre svega zbog uočenih nedostataka u procesu primene istog, kao i zbog preuzetih obaveza u postupku pregovora sa STO, koji se odnose na liberalizaciju segmenta usluga osiguranja, kao i na usklađivanje naših propisa sa propisima EU, a koji se tiču ove oblasti. Cilj Predloga zakona je i unapređenje ove oblasti, koji je u prethodnom periodu u mnogome popravila svoj status, kako kroz dolazak novih učesnika na tržištu osiguranja sa većinskim stranim kapitalom, tako i kroz povećanje discipline, pružanje novih usluga i povećanje zaštite korisnika usluga osiguranja. Prilikom izrade ovog predloga zakona vodilo se računa da se na najbolji mogući način prenesu i ugrade pravne tekovine EU iz oblasti osiguranja. Sem osnovnih odredbi o osiguranja, saosiguranju, reosiguranju i poseban naglasak je stavljen na postupak kontrole rizika, tj. utvrđena je obaveza društva za reosiguranje do određenih uslova, deo rizika iznad limita reosiguranja u zemlji i inostranstvu, a ono što je posebno značajno, u vreme velikih elementarnih nepogoda, mogućnost prenosa celokupnog rizika na društvo za reosiguranje u zemlji ili inostranstvu. Saglasno određenim direktivama EU izvršena je podela na životno i neživotno osiguranje, ali su utvrđene podgrupe neživotnog osiguranja, a pre svega radi preciziranja poslova koje će društvo obavljati iz pojedinih podgrupa osiguranja. Posebno je definisano kojim propisima se uređuju oblasti obaveznog osiguranja u saobraćaju, a kojim dobrovoljno zdravstveno osiguranje, jer je to dodatnim propisom regulisano u EU. Sem što je Predlogom zakona propisano da NBS vrši nadzor nad ovom delatnošću, utvrđena je obaveza društva, posrednika, zastupnika u osiguranju, reosiguranju da obezbedi zaštitu prava osiguranika, tj. korisnika osiguranja i oštećenih lica. Takođe, propisano je da NBS vrši zaštitu korisnika usluga osiguranja. Ono što bih posebno istakao je da je zadržan princip odvojenog obavljanja poslova životnog od poslova neživotnog osiguranja, što smo, u jednom trenutku, danas pomislili da nije tako dobro, slušajući kolege sa druge strane, osim zakonom utvrđenih izuzetaka. To se misli na društva za osiguranje koja su u trenutku donošenja ovog predloga zakona imala dozvolu za obavljanje poslova iz obe grupe, što je dobra praksa u EU. Iz razloga da jedna vrsta posla ne bi pokrila obaveze druge vrste osiguranja, sve ovo u cilju zaštite i sigurnosti, pre svega korisnika usluga osiguranja. Što se tiče poslova reoosiguranja, društvo može obavljati poslove reoosiguranja za obe grupe osiguranja. Predlogom zakona definisan je pored značajnog i kontrolnog učešća, pored pojma učešća u kapitalu ili prava glasa, pojam povezanih lica, obaveza prethodne saglasnosti u cilju sticanja ili uvećanja kvalifikovanog učešća u društvu za osiguranje, uslov je i ispunjenosti koje Narodna banaka Srbije ceni, kao i način o odlučivanju dobijaju prethodne saglasnosti, slučaj kojim se odbija zahtev, postupak otuđenja, odnosno umanjenja stečenog kvalifikovanog učešća, izricanje odgovarajućih mera od strane Narodne banke Srbije, pravne posledice za slučaj sticanja bez saglasnosti Narodne banke Srbije. Ono što bih posebno naglasio je predlog stupanja na snagu zakona i to je bila tema o kojoj smo danas mnogo diskutovali, gde se navodi da zakon stupa na snagu osmog dana od objavljivanja u „Službenom glasniku“, sa primenom šest meseci od tog datuma, osim odredbe koja se odnosi na strano društvo za reoosiguranje, koje će se primenjivati od dana pristupanja Svetskoj trgovinskoj organizaciji i članova koji se odnose na strana društva za osiguranje koji se primenjuju nakon isteka četiri godine od pristupa Svetskoj trgovinskoj organizaciji i odredaba koje će se primenjivati od dana pristupanja EU, a takođe se tiču liberalizacije usluga osiguranja, odnosno reoosiguranja. Za razliku od nekog prethodnog perioda kada su u naše ime potpisivali unapred da ćemo primenjivati neke zakone, iako se ne zna kada ćemo pristupiti, ovo govori o onome koliko ste odgovorno pristupili rešavanju ovih problema i zaštitili pre svega korisnike usluga u RS. Rekao bih još par reči i o ostalim zakonskim predlozima, pre svega o Predlogu zakona o platnim uslugama. Ubrzan tehnološki razlog i nove platne usluge i instrumenti, tendencija unapređenja tih usluga na globalnom nivou, kao i sve veća upotreba savremenih metoda plaćanje u Srbiji, pre svega mislim na rast elektronskog bankarstva i upotrebu platnih kartica, uslovili su promene Zakona o platnom prometu koji je važio od 2002. godine. Smatram da je ovaj sveobuhvatan i celovit Predlog zakona upravo rešio sva pitanja i probleme koji su uočeni u oblasti pružanja platnih usluga, kao i prava i obaveze korisnika i pružalaca platnih usluga. Ovim Predlogom zakona i tzv. nebankarskim pružaocima usluga omogućeno je da se bave ovim poslom. Takođe, ovim zakonom definisan je i pojam elektronskog novca, kao i izdavaoca istog, čime smo omogućili našim građanima i privredi da koriste ovaj savremeni vid plaćanja. Ovim Predlogom zakona izvršena je modernizacija i prilagođavanje našeg platnog sistema EU, stvoreni su uslovi za unapređenje poslovanja i konkurencije platnog sistema, obezbeđena je i povišena zaštita korisnika platnih usluga. Da ne bih dužio jer ima još dosta kolega koji će se javiti za reč, u svakom slučaju, ove predloge zakona SNS će podržati u danu za glasanje i glasati. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Bojaniću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, a neka se prijavi narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.
Hvala. Uvažena gospođo guverneru Narodne banke moram da vam čestitam na ovim zakonima. Prvo, zato što ste ispoljili jednu veliku hrabrost, a sami ste rekli tokom vašeg izlaganja da su ovo zakoni po prvi put koji su doneti bez nekakvog sufliranja ili bez intervencije raznih interesnih grupa i to je nešto što me veoma raduje, a moram da priznam da nisam siguran da će tek tako te interesne grupe mirno da to posmatraju, nego sam ubeđen da ćete preživljavati i dalje medijsku kampanju koja se vodi protiv vas samo zato što donosite ovakve zakone. Prvo, vi ovim zakonima konačno, zapravo neki državni organ konačno izražava brigu o građanima, a ne brigu o bankama. Mi smo do sada imali vlasti koje su do sada isključivo vodile računa o interesima banaka i doživeli smo jedan sistem, uz naravno poštovanje svih koji su ovde želeli nešto da ulažu, ali smo imali banke koje su ovde suštinski bile, da ne iskoristim neki drugi termin ili da me neko ne shvati pogrešno, kao narko dileri i zaista su se tako ponašale. One su sve radile osim bankarskog poslovanja. Znači, one uopšte nisu kreditirale privredu, nego su uglavnom uzimale od građana stanove ili njihovu imovinu zato što su im davale neverovatne kamate gde ljudi to nisu mogli nikako da vrate. Sada ovde uvodite neke stvari vezane u ovom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga obavezu bankama, što do sada nije bio slučaj, a sada će biti dužne da pre svega u toj nekoj pred fazi sklapanja ugovora građanima pojasne zapravo kakva je njihova obaveza bez tih sitnih slova. Te fus note su zapravo najvažnije zato što obično stave onim sitnim slovima i niko ne vidi otprilike šta tu piše i onda vam odjednom dođe neka obaveza za koju niste ni sanjali da ste tako nešto potpisali. Sada po prvi put se uvodi njihova obaveza da vam već pre nego što sklopite ugovor oni izdiktiraju koja su sve vaša prava i obaveze i ono što je meni veoma važno, a to je, mnogi su zaboravili to ovde da kažu, banke su dužne da vam ponude kredit u dinarima pre svega, pa ako vi baš nećete, onda moraju da urade procenu u kojoj to moneti mogu da vam daju taj kredit kao građaninu. Tako da je to nešto što je veoma važno. Uvode se obaveze za banke koje do sada nisu postojale, jer je ovde očigledno neko radio, ne neko nego sve naše vlasti su do sada radile isključivo u interesu poslovnih banaka kojima su čak dali jednu neverovatnu stvar, a to je da kontrolišu finansijske transakcije u ovoj državi. To bi otprilike bilo kao kada biste dali recimo keru da čuva meso, da oni sada kontrolišu sve finansijske transakcije i nikada ništa bez malo nisu prijavljivali. Novac se ispumpavao iz države i to je zaista bilo nešto što je potpuno uništilo kompletnu privredu i uopšte naš bankarski sistem i finansije naše. Jedan sam od onih koji žale za Službom društvenog knjigovodstva, koja je uništena, ali svestan sam da to ne može sada nikako da se vrati. Međutim, drago mi je što NBS preuzima mnogo jaču kontrolu nad finansijskim transakcijama i što se ubuduće tako više niko neće moći da ponaša, da ispumpava novac iz ove zemlje, nego ćete bogami vi kao NBS preduzeti apsolutno potpunu kontrolu i to je nešto što je veoma pozitivno i razumem pojedine poslanike ovde koji se ljute na uvođenje reda u naš finansijski sistem, ali znate šta? Ova država više nema taj luksuz da dopušta da se ispumpava novac iz nje. Ona jednostavno mora novac da zadrži ovde u Srbiji i zato vam čestitam, ali opet se plašim da ćete biti na medijskom udaru upravo zbog ovakvih zakona. Vi ste, što bi mnogi rekli, udarili zmiju u glavu i mislim da ćete imati velikih problema zato što ti lobiji neće nikako mirovati. Moram da istaknem opet kod tog Zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, jednu veoma važnu novinu koju ste uveli, a to je – korisnici finansijskih usluga ubuduće će biti preduzetnici i poljoprivrednici. Svaka vam čast na tome, zato što vidimo da država na jedan dobar način pomaže poljoprivredi. Nedavno je donet zakon po kome poljoprivrednik može da založi budući rod, ne mora više da zalaže traktore ili svoju kompletnu imovinu, pa da bude potpuno uništen, nego zalaže budući rod, a sada još postaje korisnik finansijskih usluga, što do sada nije bio slučaj. Evo, izbori su i u Mionici i u Lučanima. Kada odete kod poljoprivrednika, prvo na šta se žali je to što ne može da dobije normalan kredit. Sada mu se to dosta olakšava i mislim da država ovde apsolutno poljoprivrednicima izlazi u susret. Veoma je dobar Zakon o osiguranju. Znam da se sada mnogi žale zašto se ovako nešto donosi. Ovde se podiže nivo i uspostavljaju neki standardi šta se sve ovde može zvati osiguravajućim društvom. Čast izuzecima, ima osiguravajućih kuća koje su čestito radile svoj posao i naravno da tim ljudima nemate šta da prigovorite. Ali, bilo je ovde veoma diskutabilnih osiguravajućih firmi koje su se u najmanju ruku bavile na neki način prevarnom delatnošću i na taj način su ljudima uzimali novac. Ovde se sada uvode visoki standardi koje morate da ostvarite kako biste se bavili ovim poslom i na ovom zakonu vam čestitam. Gospođo Tabaković, moram da vam kažem da čujem razne prigovore, posebnom u tom finansijskom sektoru. Mnogi se žale što uvodite red, jer valjda su do sada voleli da žive u potpunom neredu. Ova država je, bar po podacima koje su izneli američki stručnjaci, po procenama koje su ovde oni uradili, vezano za ispumpavanje novca iz ove države, od 2002. do 2012. godine, znači period od jedne decenije iz Srbije je ispumpano negde oko 50 i nešto milijardi evra što je zastrašujuća cifra. Zamislite da je taj novac ostao u Srbiji, da nije završio na nekakvim egzotičnim ostrvima, da nije na nekim of šor zonama na raznim računima to završavalo, da je mogla da se vrši normalna kontrola gde ide taj novac, ja verujem da bi ova zemlja cvetala. Zato mi je sada potpuno neverovatno da oni koji su uveli taj sistem, da možete da ispumpavate novac odavde kako vam padne napamet, da stvarate državne banke iz kojih možete da izvlačite novac tako što vam neko iz kabineta javi i na ličnu kartu da odete da podignete neki kredit od 30 ili 40 miliona evra, na lepe oči bez ikakve garancije, sada oni nešto prigovaraju ovakvim zakonima koje vi ovde donosite. To je zaista nešto potpuno neverovatno. Pri tom smo čak čuli jednog poslanika koji nema nikakvu kritiku nego kaže ne sviđa mu se naslovna strana zakona. Nije ni pročitao zakon. To nam samo pokazuje da ste vi ozbiljno pristupili ovom poslu i naravno da ćete imati apsolutnu podršku SNS, naravno da ćete imati punu podršku da novac ostane u državi i naravno da ćete imati punu podršku da nekako savladate sve ove medijske napade koji idu protiv vas od potpuno neverovatnih stvari da je NBS ušla u minus. Pri tom ljudi ne znaju razliku, nije to komercijalna ustanova pa da govorite o minusu, nego prosto to je knjigovodstveni minus, zavisi od kursa, ali je nekima ovde to jako teško objasniti. Na kraju bih vam samo rekao da budete zaista potpuno hrabri, da hrabro uđete u sve ovo i verujem da ćete, uz našu pomoć, i veliku podršku koju će Vlada Republike Srbije pružiti, apsolutno pobediti i uvesti red u finansijski sistem ove države. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojčić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvažena guvernerko sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama se danas nalazi set finansijskih zakona i to dva sistemska, dva nova, dva celovita zakona i to Zakon o osiguranju i Zakon o platnim uslugama. Sem ova dva potpuno nova sistemska zakona nalaze se još tri zakona koja proizilaze iz napred navedenih zakona, a to su Zakon o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, Zakon o zaštiti korisnika finansijski usluga i Zakon o zaštiti od pranja novca i terorizma. Ja bih negde pronašla zajedničku nit koja se odnosi na sve ove danas zakone koji su pred nama i otprilike bih rekla da je zajednička nit svih ovih zakona, pre svega harmonizacija naših propisa sa propisima EU i direktivama EU, zatim podizanje kvaliteta, pružanja finansijskih usluga kroz poštovanje standarda EU, zatim podizanje kvaliteta upravljanja i nadzora nad davaocima finansijskih usluga i na kraju gotovo najvažnija karakteristika ovih zakona jeste zaštita korisnika finansijskih usluga. Najpre bih želela da kažem da zakon koji se odnosi na Zakon o osiguranju je sistematičan, da je celovit. Sve pohvale za ovaj zakon jer zbilja iz Zakona proizilazi da je pitana i da se i te kako pitala struka, da je Zakon bio transparentan, da su uvažene sve one primedbe koje su bile opravdane i koje su, naravno, doprinosile kvalitetu ovog zakona. Što se tiče Zakona o osiguranju, moram da istaknem da su ovde ispoštovane direktive EU, koje se odnose na odvajanje životnog i neživotnog osiguranja, a takođe da je ispoštovana direktiva EU, član 18. i 19. iz 2013. godine, koji se odnosi na društva za osiguranje koja sada posluju kao kompozitna društva, imaju licencu za rad, da one mogu da nastave poslovanje, ali samo pod uslovom da razgraniče obaveze, kapital i sredstva i da naravno odvojeno upravljaju životnim i neživotnim osiguranjem, kako ne bi došlo do preklapanja ove dve vrste osiguranja. Naravno, Zakon o osiguranju detaljno razrađuje životno osiguranje, detaljno razrađuje neživotno osiguranje, detaljno razrađuje organe akcionarskih društava za osiguranje, takođe detaljno precizira koliki je to osnovni iznos kapitala koje društvo za osiguranje mora da poseduje, da bi uopšte dobilo dozvolu za rad i to je društvo za osiguranje koje se bavi životnim osiguranjem i reosiguranjem 3.200.000 evra, a društvo koje se bavi neživotnim osiguranjem 2.200.000 evra. Ovo je i te kako značajno sa aspekta solventnosti i sa aspekta održavanja ovog nivoa kapitala. Takođe želim da istaknem da je jako značajno informisanje građana, odnosno obaveza društva za osiguranje, da kada u sredstvima javnog informisanja objavljuju svoje podatke odnosno nude svoje pakete prodaje, da je vrlo važno da ti podaci budu precizni, jasni, da budu zasnovani na stvarnim podacima, a sve iz razloga kako bi potencijalni kupac usluga imao pravovremenu i potpunu informaciju i kako bi, u stvari, on u skladu sa svojim potrebama izvršio kupovinu paketa, upravo onog koji njemu odgovara. Zakonom o osiguranju i te kako je precizno i jasno određeno upravljanje društvima za osiguranje i to kroz četiri faze: upravljanje rizicima, koje treba da bude kvalitativno i kvantitativno, koje treba da ima jasnu proceduru, ali i te kako da bi upravljanje ovim društvima bilo što efikasnije. Razrađena je interna kontrola, interna revizija, kao i kontrola ovih društava od strane ovlašćenog revizora. U svim ovim segmentima koji se tiču povećanja efikasnosti kvaliteta upravljanja, naravno da su korišćene direktive EU. Ono što kod interne revizije treba naglasiti to je da, što se tiče sprovođenja interne revizije, osiguravajuće društvo mora imati zaposlenog na neodređeno vreme sa punim radnim vremenom, naravno interni revizor odgovara nadzornom odboru, ali interni revizor odgovara i NBS, umesto ranijeg dostavljanja šestomesečnog izveštaja internog revizora, sada po ovom Predlogu zakona to izveštavanje će biti tromesečno. Izveštavanje koje ide prema NBS i te kako je značajno sa aspekta poslovanja ovih društava i ono se svodi na godišnje izveštavanje, koje se odnosi na finansijske izveštaje, na tromesečno izveštavanje i na ovo statističko izveštavanje. Takođe bih navela i mere nadzora koje NBS preduzima prema društvima za osiguranje, a te mere nadzora mogu da se kreću od opomene, pa čak do oduzimanja licence. Sem nadzora ovim zakonom predviđen je i dodatni nadzor, a dodatni nadzor upravo je posebno značajan sa aspekta sveobuhvatne procene eventualnog rizika kojeg grupa društava, jer kod dodatnog nadzora radi se o grupi društava, može da ima a naravno sve u cilju zaštite kako finansijskog poslovanja ovih društava, tako i osiguravača odnosno korisnika koji koriste njihove usluge. Da je NBS bila odgovorna u donošenju ovih zakona, pokazuje još jedan zakon, to je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, gde se sam pojam proširuje na preduzetnike i na poljoprivredne proizvođače, ali ne samo na poljoprivredne proizvođače nego i na članove poljoprivrednika odnosno onog ko je član poljoprivrednog gazdinstva. Što se tiče Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, tu bi se osvrnula pre svega na jasno preciziranu proceduru zaštite korisnika finansijskih usluga, a to je i te kako važno, na smanjivanje vremena u kome finansijska institucija treba da da odgovor, a to je sa 30 dana na 15 dana. Takođe, ovde je uvedena jedna novina, pa sada korisnik finansijskih sredstava može da podnese pritužbu Narodnoj banci Srbije. Propisan je i rok u kom podnosi pritužbu, ali je propisan i rok u kome Narodna banka takođe mora da odgovori korisniku finansijskih sredstava, a to je rok od tri meseca. Ono što posebno želim da istaknem, to je da Narodna banka može da preuzima i poslove medijacije, odnosno posredovanja, da ukoliko dođe do sporazuma između klijenta i finansijske institucije, taj sporazum ima snagu izvršne isprave. On se, naravno, ne naplaćuje, on je besplatan. On se ne overava kod javnog beležnika, jer se radi o institucionalnom posredovanju. Na njega se odmah stavlja klauzula o pravnosnažnosti. Naravno da su svi ovi zakoni koje ste danas podneli potpuno u skladu sa planom Vlade koji je Vlada donela, odnosno sa planom Vlade da su nam neophodni reformski zakoni, ne samo zato da bi bili reformski, nego su oni i te kako značajni sa aspekta polazne osnove da našim građanima bude sutra bolje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nikola Jolović, a neka se pripremi narodni poslanik Ninoslav Girić. Izvolite, gospodine Jolović.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo guvernerka, dame i gospodo narodni poslanici, ostvarenje cilja Predlogom zakona o osiguranju uslova života, rada, privrednih i svih drugih aktivnosti svakog segmenta društva, dakle, donošenjem zakona koji oblikuju ove oblasti i pokušavaju da reše probleme sa jedne strane i da s druge strane unaprede sadašnjost, a budućnost učine predvidivom. Kao narodni poslanik, ponosan sam na predlog zakona koji je dostavila Narodna banka Republike Srbije, obzirom da je pred nama predlog koji u 16 poglavlja upravo potvrđuje moje prethodne reči. Naime, ovaj predlog, koji je očito nastao sublimacijom znanja iz pre svega ekonomske-pravne struke, uz uvažavanje pozitivnih primera iz uporednog prava i ceneći činjenicu o opredeljenju Vlade Republike Srbije, predvođene premijerom Aleksandrom Vučićem, za učlanjenje države u EU, dao je u vrlo obimnom prikazu sveobuhvatna i celovita rešenja u oblasti osiguranja, i to kako u životnom tako i u neživotnom osiguranju. Poučena iskustvom iz prethodnog perioda, u kome je država služila kao pokriće za sve vrste korupcije i kriminala, a što je potvrđeno nizom hapšenja u prethodnih godinu dana, i to na način da je morala kao garant rada državnih institucija da pokrije gubitke koji su prouzrokovani nemarom, svesnim ili nesvesnim, Narodna banka Republike Srbije očito je ovim zakonom odlučila da počne da radi svoj posao u smislu kontrole rada osiguravajućih kuća. Na ovaj način, osim uštede, racionalizacija rada osiguravajućih kuća, liberalizacija tržišta i otvaranja utakmice konkurentnosti, država će napokon preko rada Narodne banke Republike Srbije stvoriti uslove u kojima će osiguranik znati šta i kako osigurava i kakva su njegova prava, a država će znati ko i kako radi na osnovu parametara koji su u obavezi da se dostavljaju na tromesečnom, šestomesečnom i godišnjem nivou i da na osnovu svega toga povlači prave korake i donosi odluke koje će onemogućiti finansijske malverzacije i generisanje gubitaka koji nemaju nikakve posledice za učinioce, kao i za preduzeća kojima ona rukovode. Normalno da zakon ima adekvatan pogled u budućnost i da je zakon preuzeo sve neophodne elemente iz evropskog zakonodavstva, radi omogućavanja prilagođenosti našeg sa evropskim zakonodavstvom, a postoji i deo zakona koji će se primenjivati tek kada Srbija pristupi Svetskoj trgovinskoj organizaciji, odnosno EU i ujedno poštujući i pravila rada sa Švajcarskom Konfederacijom. Na ovaj način vrši se postepena liberalizacija obavljanja delatnosti osiguranja u Republici Srbiji i na taj način prestaje da važi princip teritorijalnosti. Sveobuhvatnost rešenja ogleda se u adekvatnoj analizi koja je tretirala svaki segment rada u osiguranju kao parcijalnu celini, ali i sintezi koja je definisala interakciju međusobnih elemenata, stvarajući neraskidivu celinu i do detalja precizno definisan način rada. Izdvojio bih ovom prilikom par rešenja koja su proistekla iz problema u radu u prethodnim periodima, a čijom se primenom, kao recimo uvođenjem testiranja goriva na pumpama, dobija neuporediva efikasnost u radu i kvalitetu usluga, bez marketinških trikova i manipulacijama lažnim podacima. Dvodoumnost u upravljanju osiguravajućih kuća, što je model koji omogućava bolju kontrolu poslovanja i koji je uobičajen u EU. Definisanje interne, ali i eksterne kontrole nadzora putem revizora koji imaju mogućnost i obavezu direktne komunikacije sa Narodnom bankom Republike Srbije. Odvajanje životnog od neživotnog osiguranja, u skladu sa pozitivnim iskustvima iz rada EU, a radi onemogućavanja da jedan vid osiguranja svojim rizicima i gubicima ugrozi funkcionisanje drugog vida osiguranja i jasno definisanih uslova i načina u kome može postojati kompozitno osiguranje. Dalje, sprovođenje svakog mogućeg vida kontrole rada od strane Narodne banke Republike Srbije, sa jasno postavljenim pravilima na osnovu ovog zakona, odnosno preciznim pravilima datim na početku igre, a ne njihovim promenama u toku procesa rada i prilagođavanja potrebama odgovarajućim interesnim grupama. Potpuni ulazak stranih osiguravajućih kuća, a koja mogu raditi pod istim uslovima pod kojima rade domaće kuće, a po principu ogranka firme i ujedno stvaranje potencijala da naša osiguranja mogu formirati ogranke i u drugim državama. Dakle, ovo je liberalizacija tržišta koja će od naših kuća stvoriti igrače evropskog nivoa ili će nesposobne i nekonkurentne kuće izgubiti na polju slobodnog tržišta. Sledeće što bih naveo je definisanje vrednosti osnivačkog uloga koji za životno osiguranje ne može biti manji od 3,2 miliona evra, čime se stvaraju preduslovi da lažni igrači tržišta osiguranja moraju nestati, jer je zakon predvideo da se uplata ovog uloga mora izvršiti u iznosu od 100%. Upotrebom pogodbenog veznika, a u slučaju da možemo oduzeti i tome slično, a gde je na mnogim mestima u predlogu zakona omogućeno Narodna banka Republike Srbije da svoj posao radi u interesu svih građana, obavlja valjano i uspešno, pre svega tretirajući odgovorna lica aktutatore i revizore kroz njihova široka ovlašćenja. Zadnje što bih izdvojio je da zaprećenim merama sanckionisanja nepravilnog rada kroz kategorije krivičnog dela prekršaja, novčanih kazni, uz definisanje postupaka Narodne banke Republike Srbije, koja može oduzeti dozvolu za rad, pa je tako, recimo, u članu 260. čak 81 vrsta dela za koje se izriče novčana kazna društvu za osiguranje, odnosno reosiguranje, u iznosu od 100.000 do čak pet miliona dinara, uz svakako i novčanu kaznu za odgovorno lice u društvu. Takođe, važeći Zakona o osiguranju predviđa obavezu razgraničenja poslova životnih i neživotnih osiguranja do 31.12.2014. godine, čime se svakako nameće i isti rok za stupanje na snagu novog zakonskog rešenja koje je po navedenom pitanju materijalno drugačije, što je u startu razlog za jedan hitan postupak. Predlog zakona sadrži i odredbu o donošenju podzakonskih akata u skladu sa odredbama predloga zakona, a rok je šest meseci od dana stupanja na snagu predloga zakona. Odredbama člana 268. utvrđen je opšti rok od godinu dana od dana stupanja na snagu Predloga zakona, u kome postojeća društva za osiguranje i druga lica treba da svoju organizaciju, kapital, obaveze, imovinu, organe, poslovanje i akte usklade sa odredbama Predloga zakona, kao i da društva za osiguranje izvrše obavezu propisanu članom 25. stav 3. Predloga zakona. U tom roku, postojeći subjekti osiguranja, nastaviće da obavljaju svoju delatnost na način na koji pod uslovima pod kojima su upisani u registar nadležnog organa i u skladu sa delatnošću za koju su dobili dozvolu NBS. Očekuje se da će rešenje iz Predloga zakona zaista pozitivno uticati na sve subjekte koje njihova primena dotiče, a na prvom mestu to su građani i privredni subjekti u ulozi osiguranika, korisnika osiguranja ili trećih oštećenih lica. Na osnovu iznetog obrazloženja, smatram da su ponuđena rešenja u Predlogu zakona o osiguranju veoma dobra i zaista veoma celovita, a neophodna sa aspekta usaglašenosti sa uporednom praksom i poslovanjem osiguravajućih kuća u EU, pa smatram da ne postoje nikakve prepreke za usvajanje ovog predloga zakona. U danu za glasanje SNS će zbog kvalitetnog rada NBS, koja je u uređivanju finansijske delatnosti u Srbiji zaista postiže zavidne rezultate, glasati za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Joloviću. Reč ima narodni poslanik Ninoslav Girić. Neka se pripremi narodni poslanik Dejan Kovačević. Izvolite, doktore Giriću.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo guverner sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, u svom izlaganju prilikom usvajanja zakona o izmenama i dopunama Zakona o elektronskoj trgovini, od koga je prošlo više od godinu dana, pomenuo sam da će osim izmena i dopuna tog zakona biti neophodno da se izmeni i dopuni čitav set zakona koji se direktno ili indirektno oslanjaju na ovu problematiku, između ostalog i zakoni koji regulišu oblast deviznog poslovanja, platnog prometa, poštanske, carinske službe i slično. Bili smo svedoci da su pojedine platne institucije konačno ponudile svoje usluge građanima Srbije, ali zbog neusklađenosti postojećeg zakonskog okvira ova platna institucija nije mogla da omogući građanima Srbije kompletan skup usluga, koje inače pruža na ostalim tržištima. Najveći problem za naše građane bila je nemogućnost da primaju uplate iz inostranstva preko ove platne institucije. Narodna banka Srbije pripremila je Predlog zakona o platnim uslugama kojim bi zapravo trebalo da konačno budu razrešeni svi problemi vezani za poslovanje novih vrsta pružalaca platnih usluga, platnih institucija i institucija elektronskog novca, bilo da je reč o inostranim ili domaćim institucijama. Na ovaj način se popunjava pravni vakum koji je kod nas postojao, imajući u vidu da u razvijenim državama ovakve institucije posluju već dugi niz godina i da je njihovo poslovanje u tim državama odavno zakonski regulisano. Novi zakon o platnim uslugama je usklađen sa odgovarajućim propisima EU, što je za svaku pohvalu. Posebno je značajno što su u izradi predloga ovog zakona učestvovali i eksperti centralnih banaka Slovenije i Holandije. Holandska centralna banka je jedna od prvih centralnih banaka na svetu koja se aktivno bavila problematikom elektronskih platnih sistema i elektronskog novca,jer su upravo u Holandiji razvijeni testeri nekih od najranijih sistema digitalnog novca. Zbog toga njihovi stručnjaci imaju svakako najbogatije iskustvo u ovoj oblasti. Naravno, potrebno je da prođe određeno vreme nakon usvajanja zakona, kako bi se videlo kako zakon funkcioniše u praksi i da li će biti nekih problema i nedoumica. U međuvremenu, možemo se voditi iskustvima zemalja u kojima ovakvi propisi postoje dugi niz godina, kako bismo na vreme otkrili potencijalne probleme u sprovođenju zakona i analizirali rešenja tih problema koja su primenjena u dotičnim državama. Smatram veoma dobrim rešenje kojim se izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju nalaze odredbe koje omogućavaju JP PTT „Srbija“ da nesmetano i u skladu sa zakonom obavlja menjačke poslove i učestvuje u platnom prometu sa inostranstvom, u meri u kojoj pruža platne usluge u skladu sa zakonom o platnim uslugama, jer su na ovaj način izbegnute izmene i dopune nekih drugih zakona. U kontekstu usvajanja novog zakona o platnim uslugama kao i ranije usvojenog Zakona o elektronskoj trgovini, značajne su izmene i dopune carinskog zakona, pre svega u delu pojednostavljena carinske procedure, njenog bržeg i efikasnijeg obavljanja, što će biti omogućeno podnošenjem carinskih ispava elektronskom putem čime će se doprineti ubrzanju carinskog postupka i smanjenju troškova u spoljno trgovinskom prometu. Na ovaj način stvara se savremeni sistemski okvir za nesmetano odvijanje elektronske trgovine i pružanje kompletnog paketa usluga od strane novih vrsta pružalaca platnih usluga, platnih institucija i institucija elektronskog novca bilo da je reč o inostranim ili domaćim institucijama. Smatram da će se na ovaj način u punom obimu valorizovati preduzetnički potencijal naših mlađih građana koji se bave ili nameravaju da se bave na primer, programiranjem, pružanjem različitih usluga u elektronskom obliku, ali i prodajom svojim originalnih proizvoda preko interneta. Mladi preduzetnici moći će da ponude svoje proizvode i usluge na globalnom elektronskom tržištu i da za njih budu plaćeni. Poželjno bi bilo da za ove, pod znacima navoda, internet preduzetnike država formuliše i povoljniju poresku politiku u prvim godinama njihovog poslovanja kako bi podstakla poslovanje ovakvih preduzetnika od kojih će neki verovatno kasnije osnovati i sopstvene firme i uspostaviti i uposliti nove radnike. Konačno, da bi se u praksi smanjili rizici koji se odnose na pranje novca i finansiranje terorizma, predložen je i zakon o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranje terorizma. S obzirom na činjenicu da su platne institucije i institucije elektronskog novca uključena u domaće i strane tokove plaćanja, neophodno je pojam obveznika iz ovog zakona proširiti i na njih. Ono što preostaje u nekom budućem periodu, u kontekstu seta pomenutih zakona, jesu izmene i dopune ovih zakona kojima će biti obuhvaćene i tzv. kriptovalute na internetu koje se koriste u platnim transakcijama, a koje nemaju status zakonskog sredstava plaćanja ni u jednoj državi i čiji elementi nisu regulisani od strane odgovarajućih monetarnih vlasti. Pored toga u situaciju u kojoj su u pojedinim državama kao vid potencijalnih ekonomskih sankcija predočava mogućnost isključivanja domaćeg finansijskih institucija, sa međunarodne „sfif“ mreže, kao i skraćivanje usluge obrade platnih kartica preko viza ili „masterkard“ i drugih značajnih mreža potrebno je obezbediti zdravu konkurenciju u oblasti platnih institucija i institucija elektronskog novca kako bi se sprečilo formiranje monopola i u ovoj sferi. Na kraju imajući sve to u vidu, i današnju diskusiju, i vaše detaljno obrazloženje svih zakonskih projekta, pozivam sve poslanike, pre svega poslanike opozicije, a naravno poslanička grupa SNS će u danu za glasanje glasati za ovaj set zakona. Zahvaljuje.
Zahvaljujem gospodine Giriću. Reč ima narodni poslanik Dejan Kovačević, a neka se pripremi narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite gospodine Kovačeviću.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Poštovana gospođo Tabaković, dame i gospodo narodni poslanici, ceo dan danas raspravljamo o jednom važnom setu zakona koji smo dobili od NBS i ovim putem želim da se zahvalim prvenstveno vama gospođo Tabaković na izdvojenom vremenu danas da ceo dan i da mi pojasnite neke delove kojima možda neki poslanici nisu dovoljno pridavali značaja ili ih nisu razumeli. Ono što ću ja pokušati u svom kratkom izlaganju da objasnim, to su neki članovi vezani za Zakon o osiguranju i da apostrofiram važne stvari i činjenice zbog kojih je ovaj zakon dobar i mislim da je sud dala i stručna javnost u proteklom periodu, obzirom da se zakon, tj. Predlog ovog zakona nalazi već dugo u javnoj raspravi. Zaštita osiguranika i drugih korisnika osiguranja su jedan važan segment u ovom zakonu, usklađivanje domaćih propisa sa propisima Evropske unije, potreba da društva za osiguranje postanu važan učesnik na domaćem tržištu finansija i obzirom na sredstva koja oni raspolažu. U segmentu bolje informisanosti samih osiguranika, danas smo čuli od nekih kolega poslanika iz opozicije da ovaj zakon ne pruža dovoljno informacija osiguraniku koji zaključuje ugovor o osiguranju ili polisu. To naravno nije tačno. Ovim zakonom je predviđeno i mnogo više od toga. Ovim zakonom se uređuju informacije koje je osiguravajuće društvo dužno da da ugovaraču osiguranja ili ti osiguraniku pre uopšte i potpisivanja ugovora o osiguranju, a zarad javnosti opšte i potpisivanje ugovora o osiguranju. Zarad javnosti, želim da pročitam član 82. koji decidno navodi sve podatke koje mora da sadrži i informacije za ugovarača osiguranja pre samog zaključenja osiguranja. Kaže – društvo za osiguranje je dužno da pre zaključenja ugovora o osiguranju obavesti ugovarača osiguranja najmanje o, pa kaže – poslovnom imenu u pravnoj formi, sedištu i adresi, sedištu društva za osiguranje sa kojim zaključuje ugovor, uslovima osiguranja i pravu koje se primenjuje na ugovor o osiguranju, vremenu važenja ugovora o osiguranju, rizicima pokrivenim osiguranjem i isključenjima u vezi sa tim rizicima, visinom premije, načinu plaćanja premije osiguranja, visini doprinosa, poreza i drugih troškova koji se obračunavaju pored premije osiguranja, kao i o ukupnom iznosu plaćanja, periodu na raskid ugovora o uslovima o raskidu, odnosno pravu na odustanak od ugovora, rok u kome ponuda obavezuje društvo za osiguranje, itd. Znači, ovde su navedeni sve informacije koje sama ponuda za osiguranje mora da sadrži. Takođe, izrečene su i neistine da sami osiguranici nisu dovoljno upoznati sa opštim uslovima osiguranja. Ja moram da napomenem da ko je ijednom kupio polisu osiguranja mora da zna da su uz ugovore o osiguranju idu i obavezni uslovi osiguranja, koji su sastavni deo tog ugovora, te prema tome, nelogično je da neko ko je potpisao ugovore o osiguranju i dobio te uslove, da on nije obavešten ili da mora naknadno nekim putem to da traži, to mi nikako nije jasno. Članom 15. precizira se da Narodna banka Srbije ima jednu posredničku ulogu između društava za osiguranje i osiguranika kod rešavanja šteta, što je jako pozitivna stvar i nešto što će dovesti do bržeg i lakšeg rešavanja onih šteta koje možda bi sutra završile u sudskom postupku. Naravno, ta oblast će se detaljnije regulisati aktima Narodne banke koji će biti prateći i u ovom zakonu i stoga vas molim da u zakonom predviđenom roku te akte i donesemo. Članovi od 85. do 113. bave se posredovanjima i zastupanjima u osiguranju i to je novina koja se uvodi da se ta dva segmenta posredovanja, odnosno zastupanje u osiguravanju razdvajaju u dva pravna lica. Naime, šta to znači? Jedna odlična stvar iz prostog razloga, zato što zastupnici u osiguranju jesu lica koje angažuje samo osiguravajuće društvo, a posrednici u osiguranju su lica koje angažuju osiguranici da im pomognu pri izboru osiguranja. Ono što je propisano članom 94, jeste za posrednike u osiguranju, šta je to što bi oni trebali da na adekvatan način svoju uslugu prilagode osiguranicima. Ono što ostaje kao jedna stvar koja je zadržana iz prošlog zakona, jeste da plaćanje provizije posrednicima u osiguranju stavlja na teret osiguranja. Mislim da bi dobili kvalitetnije usluge kod samog posredovanja u osiguranju, ako bi taj teret, taj trošak posrednika spao na teret osiguranika. Obzirom da znamo da velike kompanije angažuju posredničke kuće radi boljeg informisanja o tome kakav proizvod kupuju, a da u praksi se dešava, obzirom da dolazim iz sfere osiguranja, u praksi se dešava da oni u suštini ne dobiju bolje informacije, već sam taj posrednik traži osiguravajuću kuću koja mu daje veći procenat. Stoga mislim da bi možda u ovom delu i bilo potrebno razmotriti da li može taj segment da se popravi, jer ukoliko dođemo do toga da sami posrednici u osiguranju birajući visinu provizije prema tome odlučuju kome će dodeliti posao, mislim da tu ostaje uskraćen sam osiguranik za kvalitetne informacije. Na kraju, zadovoljan sam kompletnim setom finansijskih zakona. O tome smo danas mnogo govorili i ja neću ponavljati. Izabrao sam ove segmente, o nečemu što mislim da danas nije bilo reči i pozivam, kao i moj prethodnik sve kolege narodne poslanike da podrže ovaj set zakona. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Kovačeviću. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić, a neka se pripremi narodna poslanica Vesna Simić. Izvolite dr Tomić.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo guverneru, kolege poslanici, danas smo mnogo toga čuli o ovom setu zakona, ali negde svi zaboravljamo da suštinski svi ovi zakoni ne bi bili ni predloženi da ne postoji jedna politička volja da se ekonomske reforme u Srbiji sprovedu. Mi vam se zahvaljujemo, jer je ovo u stvari ogledalo te politike koja je započeta od marta meseca, ali ste vi na toj funkciji još od 2012. godine i čini nam se da ste negde vi to započeli mnogo pre izbora kada je narod odlučio da preko 50% poverenja da Srpskoj naprednoj stranci. Ono što je važno reći da negde vam treba čestitati za ovaj sporazum koji je potpisan sa MMF-om je u stvari ogledalo toga kako je Narodna banka Srbije radila zajednički sa Vladom Srbije i došla do tih rezultata. Negde se vidi da je ovaj set zakona suštinski, u stvari i primena i plan kojim treba Srbija da ide i koji će sigurno po tom programu uspeti da sprovede te ekonomske reforme. Treba čestitati i na transparentnosti u donošenju ovih zakona, jer su svi imali prilike da kroz određene javne rasprave od maja meseca pa do danas, ali verovatno oni koji ga kritikuju nisu ni imali vremena da se bave ovim zakonima. Imali su prilike da čuju i da daju neke svoje predloge sa tog stručnog aspekta, ali se do toga nije došlo. Onda je danas nekako bilo najlakše kritikovati pričom o hitnom postupku. Taj hitni postupak jednostavno je čisto proceduralne prirode, da je možda predlog bio možda pet dana duže, jednostavno ta ideja o tome da ga treba napasti sa aspekta hitnog postupka, ne bi ni postojala. Ali, dobro. Ne treba žaliti za time kada imate nepripremljene kritike, nego jednostavno paušalne, ali treba reći da ovaj set zakona definiše i prava i obaveze svih učesnika koji jednostavno kreiraju politiku kada pričamo i o monetarnoj politici jedne države i o deviznoj politici jedne države i onaj koji se odnosi na međunarodne odnose u radu kroz određene carinske usluge. Ono što treba još reći kada pričamo o elektronskom poslovanju uopšte i o elektronskom novcu, pa da nije bilo „Pej-Pala“ u vreme velikih poplava, jednostavno, ne bi bilo mogućnosti da mnogi donatori iz inostranstva uplate novac i da na adekvatan način Srbija bude u mogućnosti da mnoge štete koje su nastale i kada su se branili životi ljudi kojih su zadesile te poplave, ne bi mogli da svoja finansijska sredstva na neki način stignu u određeno vreme na budžet i na devizne račune Republike Srbije. Kada pričamo uopšte o elektronskom poslovanju, elektronskom novcu danas, to je nešto što je u razvijenim državama svakodnevnica. Kod nas postaje tek onoga trenutka kada usvojimo određeni set zakona i kada postoji mogućnost da privredni subjekti koji imaju svakodnevne aktivnosti praktično mogu na adekvatan način da posluju. Kada pričamo o sektoru osiguranja danas, u vreme kada posle 10 godina praktično imamo nov Predlog zakona o osiguranju i kada Narodna banka Srbije definiše način na koji će funkcionisati ceo ovaj sektor, onda ga delimo na životna i tzv. neživotna, odnosno osiguranja imovine. Treba reći da u razvijenim zemljama ovaj stepen uopšte funkcionisanja sektora životnog osiguranja je mnogo razvijeniji i on obuhvata negde preko 60% funkcionisanja sektora osiguranja. U Srbiji je svega razvijen nešto manje od 10%,. Taj sektor životnog osiguranja u stvari predstavlja jedan vid velikih oblika investicija. Nije ni slučajno što je moj kolega Girić, koji je inače lekar, pričao uopšte o sektoru osiguranja po različitim profilima, ali verovatno je negde zaboravio da je jedan od važnih delova osiguranja kroz polise životnog osiguranja i povećanje i unapređenje zdravstvene usluge koju svaki korisnik polise, odnosno uplatilac polise životnog osiguranja može sebi na neki način da obezbedi budućnost u smislu boljeg zdravstvenog osiguranja, bolje zdravstvene usluge, na jedan način korišćenja nove generacije lekova i to je nešto što je normalno u zemljama EU. S obzirom da je kod nas to sve u začetku, ovo je u stvari jedan početak kojim Narodna banka otvara mogućnost da sva ona akcionarska društva koja se bave mogućnošću uplate, odnosno sklapanja ugovora sa korisnicima životnog osiguranja daju mogućnost da danas, sutra se krene i u reformu zdravstvenog sistema na jedan kvalitetan i dobro organizovan način. Time bi se smanjio i stepen korupcije u društvu, time bi se otvarale mogućnosti za priliv stranih direktnih investicija, jer kada imate jedan stabilan, siguran sistem osiguranja, pogotovu iz oblasti životnog osiguranja, pa i onog osnovnog zdravstvenog osiguranja, a imamo i ponude za dopunsko, tzv. dopunsko zdravstveno osiguranje od mnogih kuća, onda i one privatne kompanije koje žele da otvaraju privatne klinike prihvatiće ovakav sistem koji će njima dati garanciju da bolnice koje budu gradili u budućnosti imaće svoje komitente. Kada pričamo uopšte o sektoru osiguranja i o načinu na koji je Predlog zakona uveden u ovu skupštinsku proceduru od strane Narodne banke Srbije, svi su negde govorili o tome, a i ja bih rekla da otvaranjem konkurencija, odnosno smanjenje monopola praktično i u tom finansijskom sektoru se stvara mogućnost da suštinski dobijate jedno liberalno tržište. Liberalizacijom tržišta, odnosno povećanjem veće palete usluga u tom finansijskom sektoru vi smanjujete cene koje običan građanin ima mogućnost da plati, ali samim tim i otvarate širi spektar usluga sa kojima vi možete danas, sutra da raspolažete. Tako običan građanin ukoliko se zaista bude odlučio u budućnosti oko određenih ugovaranja različite vrste osiguranja, onda dolazi u situaciju da ima mogućnost i da, kada govori o školovanju svoje dece, može iskoristiti određene polise kao jedan vid kreditiranja školovanja, odnosno uplate školarina ne samo u Srbiji već i u inostranstvu, tako da više ne mora, kao što je bilo ranije, pre deset godina, da ukoliko želite da uplatite polise životnog osiguranja morate da idete u strane zemlje da biste to uradili, već jednostavno to radite u svojoj zemlji. Ono što je bitno još reći jesu uslovi koji poboljšavaju konkurentnost, što se daje mogućnost, a definisana je ranijim zakonskim rešenjima o kojima je ova Skupština govorila, to je Zakon o elektronskom poslovanju, da se precizira rad Pošte Srbije u oblasti menjačkih poslova i to je ono što suštinski predstavlja veliku mogućnost da i penzioneri koji su negde naviknuti da rade saPoštanskom štedionicom, danas, sutra, ukoliko imaju određene potrebe da izvrše neke menjačke poslove, ne mora da trče do određenih menjačnica koje rade taj posao, već sve te usluge mogu da obave u svojim poslovnim jedinicama. Kada govorimo na kraju uopšte u ovom setu zakona koji se odnose i na izmene i dopune o deviznom poslovanju i na onaj deo koji se odnosi na zaštitu od pranja novca, onda treba reći da ovim setom zakona negde Narodna banka Srbije ima viziju kako treba da izgleda uopšte ova oblast svih pet zakona više od tri godine, jer ako program koji je potpisan sa MMF-om definisan na tri godine, a dobijamo zakone koji su u skladu sa direktivama EU, daje jednu mogućnost kojim će Srbija sigurno pogurati mnoge sektorske zakone da promene svoja rešenja, a ta rešenja sigurno idu prema evropskim integracijama. Mnogo je toga što će se menjati, ali te promene suneminovne i one jednostavne krče put da do 2018. godine mnoge stvari u budžetu promenimo i mnoge stvari u finansijskom poslovanju, ali i u tome da mi učimo jedni od drugih šta to treba sve, kako se odnositi prema informacionim tehnologijama kada pričamo o sektoru osiguranja i o elektronskom plaćanju i elektronskom novcu. Jednostavno, mnogi privredni subjekti dobijaju mogućnost lakšeg poslovanja, ali komintenti koji će neminovno postati sastavni deo rada tih privrednih subjekata moraju da imaju određeni nivo znanja da bi zaista mogli da svakodnevno svoje usluge dobiju. Prema tome, ovaj set zakona treba podržati, jer oni daju budućnost Srbiji, omogućavaju ekonomske reforme kojih smo svi ovde svesni, omogućavaju da naša buduća pokoljenja imaju mogućnost da zaista rade svoj posao, žive u zemlji u kojoj se školuju i jednostavno imaju svetliju budućnost. Zbog toga svi poslanici SNS sa zadovoljstvom će glasati za ovakav set zakona. Jednostavno, uputićemo svi poruku da i oni koji sada možda u načelnoj raspravi nisu shvatili zbog čega je potrebno glasati ove zakone, kada bude rasprava o amandmanima podrže ovakve zakonske predloge. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vesna Simić. Izvolite.
Hvala. Poštovana gospođo predsednice, poštovana gospođo Tabaković, guverneru Narodne banke Srbije sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, danas smo celodnevno raspravljali o setu od pet finansijskih zakona i kako smo od kolega poslanika imali prilike da čujemo, radi se o setu od pet modernih zakona, savremenih zakona i zakona koji su u potpunosti usklađeni sa direktivama EU. Ja se u potpunosti pridružujem ovakvim razmišljanjima mojih kolega. Jedan od zakona koji je danas bio na dnevnom redu i o kojem smo takođe imali prilike dosta da čujemo je i Zakon o osiguranju. Zakon o osiguranju iz 2004. godine pretrpeo je više izmena i dopuna. Međutim, u poslednjih desetak godina sektor osiguranja je transformisan, povećan je nivo osiguranja, povećan je nivo tržišne discipline. Na tržište su ušli novi učesnici sa većinskim stranim kapitalom. Razvijene su nove usluge osiguranja i povećan je nivo zaštite svih učesnika u postupku osiguranja. Novim zakonom izvršena je harmonizacija domaćih propisa sa pravnom tekovinom EU. Predmet ovog zakona čine poslovi osiguranja, reosiguranja i poslovi posredovanja i zastupanja u osiguranju. Ono što je bitno je da je princip dobrovoljnosti osiguranja imovine lica i dalje osnovni princip na kome se zasniva osiguranje u našoj zemlji. Poslovi osiguranja obuhvataju i životno i neživotno osiguranje, međutim ne i obavezno socijalno osiguranje. Zakonom su predviđeni i oblici horizontalne podele rizika sa osiguranjem, kao i vertikalne podele rizika – reosiguranje. Zadržana je podela na dve grupe osiguranja, životna i neživotna, ali se izmene u odnosu na važeći zakon odnose u vrstama životnih i neživotnih osiguranja, kako bi se rizici koje pokrivaju društva za osiguranje usaglasili sa rizicima koje pokrivaju društva za osiguranje u zemljama EU. Obavezno osiguranje je jedino u saobraćaju, dok su ostali oblici osiguranja, u koje se ubraja i zdravstveno, i dalje ostali na principu dobrovoljnosti. Ovo je, međutim, i praksa EU. Nadzor nad obavljanjem delatnosti osiguranja vrši NBS i tako i treba da bude, bez obzira na to što smo čuli, nekima to i ne odgovara, ali nažalost, šta ćemo. O poslovima iz svoje nadležnosti NBS odlučuje rešenjem protiv kojeg se može voditi upravni spor po odredbama Zakona o opštem upravnom postupku. Društva za osiguranje su prema odredbama ovog zakona dužna da vode računa o zaštiti prava osiguranika, korisnika osiguranja i trećih lica. Narodna banka Srbije takođe posreduje u rešavanju odštetnog zahteva radi sprečavanja spora iz osnova osiguranja i razmatra prigovore, a što će detaljnije biti regulisano podzakonskim aktima. Odredbom člana 16. propisana je obaveza vođenja registra podataka o subjektima kojima NBS izdaje dozvole za rad i nad kojima vrši nadzor. Ovim zakonom uređuju se i društva za osiguranje i društva za reosiguranje. Predlogom zakona uređuje se način pribavljanja saglasnosti NBS za uvećanje kvalifikovanog učešća u društvu za osiguranje. Takođe je predviđeno da društvo za osiguranje može da se osnuje kao akcionarsko društvo ili kao društvo za uzajamno osiguranje, a društvo za reosiguranje je samo kao akcionarsko društvo. Zakon predviđa da lice koje ima prebivalište, odnosno sedište na teritoriji Republike Srbije može da zaključi ugovor o osiguranju samo s društvom za osiguranje sa sedištem u Republici. Dakle, primena principa teritorijalnosti, a sa stranim društvom samo pod određenim uslovima. Upliv NBS ogleda se i u tome što ona može da odobri npr. da društvo za osiguranje zaključi ugovor o posredovanju u osiguranju i ugovor o zastupanju u osiguranju. Narodna banka Srbije može da odobri kao izuzetak od pravila mogućnost istovremenog obavljanja poslova životnog osiguranja i pojedinih vrsta poslova neživotnog osiguranja, odnosno mogućnost obavljanja više vrsta neživotnog osiguranja. Prema važećem zakonu, akcionarska društva mogla su da se do sada osnuju najmanje od strane dva pravna, odnosno fizička lica. Međutim, prema predlogu zakona uvedena je mogućnost jednopersonalnih akcionarskih društava koja mogu osnivati kako domaća, tako i strana pravna i fizička lica. Članom 27. Predloga zakona uređena je visina osnovnog kapitala, kao i obaveza održavanja te visine tokom poslovanja društva. Ovaj cenzus je utvrđen u skladu sa rešenjima takođe iz direktive EU. Smanjen je rizik za obavljanje poslova neživotnih osiguranja i reosiguranja, dok je članom 29. utvrđena zabrana uzajamnog učešća u kapitalu, odnosno u pravu glasa društva za osiguranje, društva za reosiguranje, kao i društva za posredovanje u osiguranju i društva za zastupanje u osiguranju. Zakon definiše povezana lica i pravi razliku između povezanih lica u odnosu na fizičko i u odnosu na pravno lice. Propisani su uslovi za izdavanje dozvole za rad, obavezna sadržina poslovnog plana, a novinu u odnosu na važeće rešenje čini mišljenje ovlašćenog aktuara na elaborat o očekivanim rezultatima poslovanja za trogodišnji period, obaveznost održavanja osnivačke skupštine, na kojoj se donose opšti akti, poslovni plan i akti poslovne politike. Predlogom zakona utvrđuje se organizaciona i upravljačka struktura društva za osiguranje, s tim da upravljanje bude organizovano po sistemu dvodomnog upravljanja. Zakon nadalje utvrđuje nadležnost nadzornog odbora, kao i rešenja koja se odnose na izvršni odbor koji mora imati najmanje tri člana, od kojih je jedan predsednik i zastupa društva za osiguranje. Narodna banka Srbije daje prethodnu saglasnostna izbor članova upravnog i nadzornog odbora, koji čine upravu društva i ona je ta koja može da oduzme tu saglasnost. Ove odredbe se shodno primenjuju na društva za reosiguranje. Predviđeni su i uslovi za osnivanje društava za posredovanje i zastupanje u osiguranju i reosiguranju. Uvodi se obaveza obrazovanja rezervi za neistekle rizike. Uvode se rezerve za bonuse i popuste, na čiju isplatu osiguranici imaju pravo na osnovu učešća u dobiti, smanjenja premije ili prestanka osiguranja, dok su članom 120. precizirane rezervisane štete kao obaveza za nastale štete. Predviđeno je, takođe, da se osim kod životnih osiguranja, matematička rezerva obračunava i kod višegodišnjih osiguranja koja se akumuliraju. Zakon predviđa i kaznene odredbe za one koji se ne pridržavaju odredaba ovog zakona, kao i rok od šest meseci za donošenje podzakonskih akata. Kao što sam na početku rekla, ovaj zakon je, kao i ostali zakoni koje smo danas razmatrali, jedan sistemski zakon čije su odredbe u potpunosti usklađene sapravom EU i kao takvog ga svakako treba podržati, kao i ostale predložene zakone u danu za glasanje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, mnogo poštovana gospođo Tabaković, guvernerko Narodne banke Republike Srbije sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici Skupštine Srbije, uvaženi građani Srbije, ovi zakoni imaju svoje uporište u ekspozeu predsednika Vlade Republike Srbije gospodina Aleksandra Vučića, koji je podneo taj ekspoze ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije nama narodnim poslanicima i građanima Republike Srbije 27. aprila 2014. godine. Taj ekspoze, moram da podsetim, kako nas narodne poslanike, tako i građane Republike Srbije, je najsveobuhvatniji, najopsežniji i najprecizniji od svih ekspozea koje su podneli 72 predsednika prethodnih vlada Narodnoj skupštini od vremena Prote Mateje Nenadovića 1805. godine, dakle od prvog predsednika Vlade, pa do danas. Dakle, jednom rečju, to je jedan od najboljih ekspozea u novijoj istoriji Srbije. Realizacija ekspozea predsednika Vlade je garancija, dame i gospodo narodni poslanici, da Srbija ne doživi grčki scenario pred koji nas je doveo bivši režim. Donošenje, pored drugih donesenih zakona, i ovog seta finansijskih zakona pridonosi realizaciji postavljenih zadataka u ekspozeu iz sfere konsolidacije finansijskog sistema. Tačno je, dame i gospodo narodni poslanici, da u ekspozeu Vlade stoji da će set zakona iz područja reformi biti donesen do kraja jula, ali zaboravili ste da je tačno da su nas zadesile katastrofalne poplave koje su nanele nesagledivu štetu našim građanima, a u kojima je Vlada Republike Srbije izuzetno odradila posao. Premijer Vlade Republike Srbije je kasnije ovde, u ovom visokom domu, rekao da će nam te katastrofalne poplave odložiti donošenje reformskih zakona do kraja godine. Ovo je istina. Ovo je odgovor gospodinu docentu Pavićeviću, zarad akademske čestitosti, ali njega na žalost nema u ovoj sali, na žalost on nikada ne ostaje u poslepodnevnom zasedanju, što nije u najmanju ruku akademski čestito. Naravno, evo ih,pre nove godine, kako je obećano. Zato vam, gospođo Tabaković, hvala što ste svoju obavezu, kao guvernerka, kao i uvek, obavili na vreme, duboko stručno i duboko kvalitetno. Osnovni ciljevi ovog seta zakona, pored ostalih, jesu stvaranje odgovarajućih pravnih pretpostavki radi unapređenja tržišta osiguranja i platnih usluga, podsticaja konkurentnosti u ovim oblastima i obezbeđivanje bolje transparentnosti i zaštite korisnika usluga osiguranja i plaćanja. Samo nekoliko reči da kažem, pošto su kolege pre mene to izuzetno dobro rekle, a i vi gospođo Tabaković, i stručnije, o Zakonu o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma. On je donesen 2009. godine i dorađen 2011. godine. On ima dosta solidnih rešenja. Međutim, ovaj zakon je bilo potrebno usaglasiti sa odredbama novog Zakona o platnim uslugama i time bismo osigurali njegovu besprekornu primenu u praksi i na taj način, dame i gospodo, bismo smanjili rizike i finansiranje terorizma. Zakonom o platnim uslugama uvode se nove vrste privrednih subjekata, i to dva: platne institucije i institucija elektronskog novca. Isto tako, zakonom o platnim uslugama uvodi se novi instrument – elektronski novac. On se obično određuje kao digitalni ekvivalent gotovog novca, odnosno elektronskipohranjena novčana vrednost koja se izdaje nakon primene novčanih sredstava, a prihvata se kao sredstvo plaćanja od trećih lica. Ovaj novac predstavlja pri pejd instrument i koristi se za plaćanje bez neophodnosti korišćenja računa u banci. Međutim, u određenim situacijama, kada iznos elektronskog novca pohranjenog na određenom sredstvu, npr, kartici, ne prelazi odgovarajući iznos, potrebno je institucije elektronskog novca izuzeti iz obaveza poznavanja i praćenja stranke. Zato je izmenjen član 12, i to tako da je u potpunosti u skladu sa propisima EU, a kojim se uređuje sprečavanje i pranje novca. Poštovani poslanici, NBS nadzireplatne institucije, ali i institucije elektronskog novca i u skladu sa predloženim Zakonom o platnim uslugama. Isto tako, NBS vrši nadzor nad primenom zakona kod banaka, društava za osiguranje i drugih finansijskih institucija nad čijim poslovanjem vrši nadzor, pa je potrebno utvrditi da NBS vrši nadzor nad primenom zakona kod platnih institucija, institucija elektronskog novca, što se i čini ovim zakonima. Poštovana predsednice, poštovana guvernerko Tabaković, dobro je što su ovi zakoni usaglašeni sa evropskim standardima i što predstavljaju još jedan korak približavanju Srbije EU. Dobro je što oni zaista doprinose harmonizaciji našeg domaćeg, srpskog zakonodavstva sa evropskim zakonodavstvom. Dobro je što su ovi zakoni dali dobre ocene od svih učesnika u javnoj raspravi, a u kojoj su učestvovali svi oni kojih se tiče, javno, transparentno i sveobuhvatno. Na kraju, pozivam vas, gospodo narodni poslanici, da date svoj glas za ovaj set zakona, a posebno vas iz opozicionih klupa, na žalost ima vas samo, koliko vidim, četvoro, jer ćete bar time, bar malo pridoneti modernizaciji Srbije za koju se tako zdušno zalaže i sprovodi predsednik Vlade gospodin Vučić sa čitavom Vladom Republike Srbije, potpomognut od strane predsednika Srbije gospodina Nikolića i guvernerke NBS gospođe Tabaković. U to ime, zahvaljujem.
Pošto na listama prijavljenih više nema, a pre zaključivanja pretresa, pitam da li neko želi da iskoristi svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, ako možete samo da mi kažete koliko vremena je preostalo?
Šest minuta i 34 sekunde
Hvala. Dao sam dva obećanja, a jedno ću ispuniti. Prva stvar, moramo da razjasnimo neke stvari. Neke kolege su rekle danas da nismo govorili o zakonu, već da su bile paušalne političke ocene. Govorio sam o nekoliko tačaka Zakona o osiguranju i Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, a za koje sam smatrao da su ili sporne sa stanovišta zaštite građana, potrošača ili sa stanovišta usklađenosti sa Ustavom. Da otklonim još jednu dilemu, ovaj set zakona, ne bih opet da ih kupim sa stola, ima preko hiljadu stranica zajedno sa prilozima, a zakoni stižu zajedno sa obrazloženjima i usklađenosti sa EU, odnosno obrazloženjima da li su usklađeni sa zakonima EU. Toliko o tome. Mislim da u brojanju nema nikakvih dilema. Kada su u pitanju stvari koje se tiču ustavnosti nekih odredaba, kao što je Zakon o osiguranju, gospođo Tabaković, gospođo guvernerko, još jednom ću pročitati čl. 24. i 25. Zakona o osiguranju. U članu 24. se kaže da jedno akcionarsko društvo za osiguranje ne može istovremeno obavljati poslove životnog i poslove neživotnog osiguranja. U članu 25. se kaže da se odredbe ovog zakona ne primenjuju na registrovana društva za osiguranje i onda se kaže – osim i nabrajaju se uslovi koji kažu da u suštini životno i neživotno osiguranje treba razdvojiti. To je suština. Član 84. Ustava Republike Srbije, gospođo Tabaković, ima jednu veoma jasnu rečenicu – svi imaju jednak pravni položaj na tržištu. Da li su ovi pravni subjekti jednaki na tržištu, ako ona, koja su do sada registrovana akcionarska društva za obavljanje poslova osiguranja, mogu da se bave i poslovima životnog i poslovima vanživotnog osiguranja, razdvojenima i ova koja se registruju, a mogu da se bave samo jednim poslom? Nisu. To je moj lični stav i vi možete da tvrdite nešto drugo. Smatram da niste u pravu. Druga stvar tiče se Zakona o osiguranju i Zakona o zaštiti korisnika finansijskih uslug. Kada ste rekli da sam ja obmanuo poslanike i javnost time, ja ću vam reći da to nije tačno gospođo Tabaković. Naime, član 82. Zakona o osiguranju kaže šta treba da sadrži ugovor o osiguranju, koje elemente. Kolega koji je govorio iz SNS, Kovačević, ih je sve nabrojao, ja ih sada neću nabrajati. On je vrlo jasno nabrojao koji su to uslovi. Međutim, među njima nema stava koji bi rekao da treba da sadrži i odredbu da su opšti uslovi sastavni deo ugovora i da kaže da opšti uslovi poslovanja moraju biti predati osiguraniku, ugovaraču osiguranja. Zašto vam to kažem gospođo Tabaković? Evo jednih opštih uslova. Ja sam sada u pauzi odštampao jedne opšte uslove. Ni ja, ni vi, sa dioptrijom, evo ja, ne mogu ovo da pročitam. Zašto? Zato što je ovo štampano u fontu manjim od sedam. Zašto? Zašto je to štampano tako? Da li mislite zbog toga što osiguravajuće organizacije čuvaju, štede papir ili zato što žele da korisnici to ne pročitaju? Ja vam kažem, već nekoliko zakona koji su ovde usvajani tiče se, recimo, zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu, je rečeno da - opšti uslovi osiguranja moraju biti sastavni deo ugovora predočeni drugoj ugovornoj stranci i ne smeju biti manji od fonta 11 i moraju biti predati drugoj ugovornoj strani. To jeste ozbiljan problem. Ne samo to gospođo Tabaković. Znači, niste me dobro, verovatno, slušali. Recimo, zakon o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga kaže sledeće, slušajte me molim vas pažljivo – davalac finansijskih usluga dužan je da na vidnom mestu u poslovnim prostorijama u kojima nudi usluge korisnicima i na internet stranici obezbedi da se korisnik upozna sa opštim uslovima poslovanja na srpskom jeziku. Dakle, na vidnom mestu u prostorijama gde se zaključuje ugovor. Dakle, negde na zidu, je li tako? Još kaže – davalac finansijske usluge dužan je da korisniku pruži odgovarajuća objašnjenja i instrukcije koje se odnose na primenu opštih uslova poslovanja ako to traži korisnik usluga. Znači, banka je dužna da opšte uslove okači na zid u fontu, recimo, šest, sedam i dužna je da ih preda korisniku usluga, a pričali smo danas…
Isteklo vam je vreme. Hvala.
…evo samo da završim rečenicu. Hvala. Dužan je da ih preda korisniku usluga ako on to zatraži. Dakle, govorimo o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika i finansijskih usluga član 10. guvernerko.
Hvala. Reč ima guvernerka Jorgovanka Tabaković.
Najkraće moguće, ceneći vaše vreme. Da ste rekli – slučajno sam se uhvatio člana 82. do 84, evo ja bih ućutala. Nije uredu da kažete da ste i dalje upravu ako član 82. na čitavoj stranici daje informacije za ugovarača osiguranja pre zaključenja ugovora o osiguranju. Ako vam je objašnjeno da treba da daje informacije pre i u toku trajanja tog ugovora i ako u članu 84, evo ja sada treba građanima ovako da pokažem pa da vide da li Janko govori istinu ili guverner govori istinu, gde kaže – tekst i sadržaj obaveštenja iz člana 82. i 83. ovog zakona moraju biti napisani pregledno i razumljivo i sastavljeni na srpskom jeziku. Šta treba da napišemo da bi vi bili zadovoljni, da to bude font 11? Pa, nemojte molim vas. (Janko Veselinović, s mesta: Piše u drugim zakonima šta znači pregledno.)
Poslaniče, poslaniče, molim vas.
Znači, moraćemo da stavimo objašnjenje da u zavisnosti od dioptrije, ovo sada razumite kao moju šalu, ono što je dovoljno pregledno i uredu bude u zavisnosti od moje i vaše dioptrije, mogućnosti da imamo naočare odgovarajućeg kvaliteta, imamo i pregledno napisane opšte uslove. Mislim da je to jedno neprimereno karikiranje teksta zakona u kojem se iza maske zaštite građana gde je ta zaštita dovedena na najviši mogući nivo do sada, sada nalaze takve sitnice koje bukvalno, moram da priznam, ne deluju ozbiljno, font 11 uneti. Na način kao što ste tvrdili da prethodni tekst predloga, nacrta zakona u odnosu na ovaj nema neke bitne razlike jer je on dugo bio na sajtu. Kada građanima kažem, a vama dostavim dokaz da su dve trećine tog teksta iz aprila 2012. godine izmenjene, hoćete i dalje tvrditi da ste upravu i da imate lični stav o tome? Pa, to je nemoguće. Ja se više neću javljati za reč, a poručujem i vama ali to je vaše pravo.
Reč ima dr Janko Veselinović, kratka replika.
Vrlo, vrlo kratka. Dakle, gospođo Tabaković, da li ste čitali Zakon o zaštiti potrošača? Gospođo Tabaković, da li ste čitali Zakon o zaštiti potrošača? Niste? Ovo su isto potrošači. Korisnici finansijskih usluga su potrošači. Da li znate da je u Zakonu o zaštiti potrošača propisan font? Da li ste uzeli nekad u prodavnicama, pre donošenja tog zakona, proizvod na kome niste mogli pročitati deklaraciju? Jeste verovatno. To nije nikakvo karikiranje, nego je to stvar iz običnog života. Stvar da bi se ispunila forma, pa se na flašicu ili na pakovanje nekog proizvoda stavi natpis na srpskom jeziku koji ne može da se pročita, to nije nikakvo karikiranje gospođo Tabaković. Ozbiljno se ne razumemo, ni ja se više neću javljati za reč.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana guvernerko, dame i gospodo narodni poslanici, pa mislim da nije bilo ni vreme ni mesto za fanatizam po pitanju primene ovih, kako se popularno kaže, reformskih zakona naročito ako imamo u vidu stanje u kome se naša država i naše društvo nalazi. Mislim da je mnogo bolje uvek sa jednog realnog stanovišta posmatrati svako donošenje zakona i naročito njegovu primenu, jer ono što smo mi poslanici DS govorili danas i kritikovali hitan postupak i brzinu kojom su ovi zakoni došli u proceduru i kojom su se našli na dnevnom redu, upravo mislim da je potpuno argumentovana samim izlaganjima narodnih poslanika vladajuće većine, jer mi smo slušali argumente od ekspozea do poplava kojima su na neki način podržan ovakav način ulaska zakona u Narodnu skupštinu, proceduru Narodne skupštine. Mislim da je trebalo da bude potpuno drugačije, no na stranu sve to, govorili smo o tome u prvom delu današnje sednice i mislim da nikome od nas neće ubuduće koristiti ako na ovaj način se budu donosili ovako važni zakoni koji mogu u budućnosti bitno uticati i na BDP i na razvoj privrede naše zemlje. Mislim da svakako svi građani trebaju da imaju koristi od ovih zakona i to svima nama narodnim poslanicima i predstavnicima institucija države treba da bude prvo na pameti. Nije dobra praksa da se prebacuje sve ono loše na prethodne vlasti, to nikako nije dobro jer prethodna vlas i ova vlast i vlast pre nje, svi su mislili da čine najbolje, a uvek što je bilo loše u praksi u Srbiji su se pozivali na ono loše što je ona prethodna činila. Mislim da treba da sagledamo stvari realno i da na taj način i diskutujemo i donosimo odluke. Uspeh u sprovođenju ovih zakona neće zavisiti samo od Narodne banke, o tome sam govorio i u prvom delu sednice, jer potrebno je da se i neki drugi zakoni, uključujući i Zakon o elektronskoj trgovini, primenjuju, a potrebno je i da drugi državni organi primene u potpunosti taj zakon, jer samo na taj način građani će steći puno poverenje i koristiti pre svega usluge elektronskog novca. Takođe, Zakon o osiguranju, neće biti puno koristi od reforme ovog dela zakonodavstva, niti će biti previše pozitivnih efekata ako ne budemo omogućili porast standarda naših građana da mogu da plate dodatno osiguranje, da mogu da odvoje deo svoje plate da obezbede u tom smislu i osiguraju svoju porodicu. To se neće desiti ako nastavimo smanjenje plata i penzija. Naravno, mislim da svako poboljšanje i bolje uređenje zakona i u ovom delu i u svakom drugom koji se tiče i platnog sistema i zaštite od pranja novca i terorizma treba da podrži svaki poslanik u Narodnoj skupštini, a nama iz DS je pre svega važno da građani budu u prvom planu, a ne banke i osiguravajuća društva i na tome ćemo insistirati i ubuduće. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo predsednice. Gospođo Tabaković, uprkos ovoj poplavi amandmana, Srpska napredna stranka, što ste mogli da zaključite iz diskusije uvaženih koleginica i kolega i ja sam im zaista zahvalan zato što su govorili o suštini ovih zakona, a ne o brojanju dana ili brojanju stranica, nisu se bavili formom ili veličini slova, Srpska napredna stranka će bez obzira na tu poplavu amandmana podržati i glasati za predloge zakona koje ste predložili Narodnoj skupštini za usvajanje. Danas sam strpljivo pratio gotovo ceo tok sednice i trudio sam se da vidim bar jednu suštinsku zamerku. Nisam je čuo, ali sam zato čuo vrlo kvalitetne odgovore, vaše odgovore, tendenciju i želju da se posle mnogo godina odlaganja Zakona o osiguranju, odlaganja razdvajanja životnih na neživotne, nekako je bilo najlakše reći - dajte nam još godinu dana, ali ne, vi ste veoma hrabro ušli u rešavanje ovog izazova i zbog toga imate podršku SNS. Što se tiče forme, vidim da se tu govorilo o veličini fontova, neki fontovi koji odgovaraju dvadesetogodišnjacima za mene su već mali. Verujem da kada budem ulazio u neke druge godine, verovatno da će i ovi fontovi koji mi sada odgovaraju takođe biti mali. To je nešto što ne može zakonom da se predvidi, jer korisnici ovih zakona su ljudi koji imaju i 20, ali i 60 godina. Ne omalovažavajući bilo koga, ali mislim da su te zamerke zaista smešne. Pošto sam po vokaciji matematičar, uzeo sam sebi za slobodu da vidim da u ovih pet zakona imamo 567 članova, da su ovi zakoni u skupštinsku proceduru upućeni od vaše strane, gospođo Tabaković, 5. decembra 2014. godine, a danas je, čini mi se, 15. decembar, tako da smo imali 10 dana da pročitamo više od tri člana koja je pročitao gospodin Pavićević, ili više od naslova koliko su pročitali određene kolege i videli da je potpis gospođe Tabaković i to im je bilo dovoljno da odbiju i da su protiv. Međutim, kad smo kod te forme i poštovanja procedure, u skupštinsku proceduru je upućena poplava od skoro 600 amandmana. Šesto amandmana na 600 stranica koje treba obraditi i pročitati, ne 10 dana koliko su ovi zakoni u pitanju, već jedan dan i to sutrašnji dan, obraditi, pročitati i odgovoriti na kvalitetan način. Ne – briše se, ne – odbija se, već – odbija se zbog toga i toga, sa onom strpljivošću, sa onom trpeljivošću koju ima gospođa Tabaković, zato što poštuje Narodnu skupštinu jer je dugo jela hleb, i ako mogu da kažem da sam od nekoga učio ovaj zanat na kvalitetan i dobar način, učio sam ga u trenutku kada je gospođa Tabaković bila zamenik šefa poslaničke grupe „Napred Srbijo“ Srpske napredne stranke i ja sam joj na tome zahvalan. Zašto neko nije postavio pitanje – dobro, ljudi, imate samo jedan dan da odgovorite na mnogo više materijala kojim smo vas zatrpali, sa željom ne da poboljšamo zakone, već sa željom da vas zatrpamo, da dobijemo priliku da govorimo, pa da pobegnemo iz sale, pa da odemo na neke važnije stvari. Lepo je ovde gospodin Atlagić primetio, nažalost, samo četiri narodna poslanika bivšeg režima. Ja sam im zahvalan zato što su ostali tu sa nama, ali sam mnogo više zahvalan mojim prijateljima iz SNS jer su celog dana bili ovde, jer su diskutovali i tražili sponu, tražili kvalitet, kao što sam zahvalan gospodinu Orliću koji je pružio tako snažno i hrabro ruku i rekao – ima prostora i mesta gde možemo da se dogovorimo, gde možemo svi da budemo usaglašeni. To su najstabilnija mesta u našem društvu. Zašto bežite i zašto na tu pruženu ruku odgovarate šamarom? Ali, to više govori o našoj želji, o strpljivosti, o želji da primirimo i smirimo političku scenu, da postanemo stabilno, normalno i pristojno društvo, gde se političkim protivnicima neće stavljati kesa na glavu, kao što sam ja dobijao poruke, gde ćemo moći, ne da se stidimo, već da se ponosimo tačkama spajanja. Vidim da je ovde danas čak provejavalo i to zbog čega su nam potrebni i zašto smo dobili saglasnosti EU? Da li je to znak da neko odustaje od evropskih vrednosti, a gotovo svuda, na svakoj lokaciji, na svakom mestu, bilo gde da sam na svetu ponosno sam govorio da ako nešto spaja svih 250 ljudi u ovom visokom domu, u ovom stubu naše države, spaja želja za evropskom perspektivom i evropskom budućnošću Srbije. Zašto je neko zbog gole kritike ustao i rekao – pa šta će vam mišljenje? Da, tragaćemo za prijateljima, tragaćemo za mišljenjima, zato što smo pružili ruku ne samo ka opoziciji, ne samo ka bivšem režimu, pružili smo ruku ka svetu. To se vidi najbolje danas u Beogradu, 16 premijera, premijer Kine, ne samo najmnogoljudnije zemlje na svetu, već i zemlje sa najbrže rastućomekonomijom. Ponos je biti danas i u Beogradu i u Srbiji…
Vreme, gospodine Babiću.
… ali je žalosno kada neko i tada kada je ponos biti u Beogradu i u Srbiji kaže – vreme je, jer ne želi da čuje uspeh svoje zemlje. Šta je to što nas nosi, koja je to količina političke mržnje gde ne želimo da čujemo ni dobru vest iz naše zemlje? Kamo sreće da sam više dobrih vesti slušao do 2012. godine. Bio bih ponosan. Ne bih zatvarao i oči i uši na to, kao što radite.
Vreme, gospodine Babiću.
Zahvaljujem se na tom opominjanju i u svakom slučaju u Danu za glasanje SNS će u punom kapacitetu podržati ove zakone i sa srećom, gospođo Tabaković, u daljem radu.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Ja sam ponosan na te vesti, ali moram da poštujem Poslovnik, za razliku od nekih drugih. Da li još neko želi reč po članu 96. Poslovnika? (Ne) Hvala. Zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1. do 5. dnevnog reda. Nastavak je sutra u 10.00 časova. Zahvaljujem.