Pošto je sutra veliki petak, danas je veliki četvrtak, predlažem, zbog naših kolega iz unutrašnjosti da bi što pre stigli kućama, da se pomeri rad današnje sednice na 18 časova (aplauz, poslanik Nataša Jovanović se javlja za reč, reklamira Poslovnik).
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, vi ste rekli da su pozvani ministri i celokupna Vlada da prisustvuju sednici. Moram da vas podsetim da se nastavlja rasprava u načelu o tački dnevnog reda, paketu poreskih zakona od 5 do 11. Pošto nikog nema iz Vlade, ne znam da li ima smisla da prozovete prvog prijavljenog koji je na redu da izađe za govornicu i da se obraća. Prema tome, bilo bi najbolje da se sačeka da dođe gospodin Đelić i ministri iz Vlade i da onda nastavimo rad.
Ovde nema šta da komentarišem, nema kršenja Poslovnika. obavestio sam ko je pozvan. Stavljam na glasanje predlog poslanika Popovića da danas radimo do 18 časova. Za 137, protiv jedan, uzdržanih četiri, nije glasalo 13, ukupno prisutno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da smo prihvatili ovaj predlog i da ćemo danas završiti rad u 18 časova, s tim što bih napomenuo da će nastavak ove sednice biti u utorak u 10 časova. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - ZAJEDNIČKI NAČELNI PRETRES O GRUPI PORESKIH ZAKONA (NASTAVAK) Nastavljamo zajednički načelni pretres o predlozima zakona o porezu na dobit preduzeća, imovinu, upotrebu i nošenja dobara, finansijske transakcije, fond zarada izmenom zakona o stanovanju i lokalnojsamoupravi. Ima reč narodni poslanik Srboljub Živanović, a posle njega narodni poslanik Zoran Radovanović.
Dame i gospodo uvaženi poslanici, Srbija se do pre nekog vremena našla na raskršću svog postojanja. Ona je sada krenula putem bez povratka, putem svog uništenja. Izgleda da je Srbija dobila svog Mesića (čini mi se više Mesića). Uvek sam se za ovom govornicom držao dnevnog reda i pristojnosti jer sam shvatio - biti narodni poslanik to je velika čast i obaveza. Juče je ministar za poljoprivredu Veselinov izjavio: "Vojvodina ne može čekati da se najpre reši kriza na Kosovu i Metohiji i Crnoj Gori, ona hoće svoju samostalnost". Veselinov je takođe rekao da nijedno zrno pšenice od ovogodišnje žetve neće napustiti teritoriju Pokrajine, tj. "neka svako žanje ono što bude posejao". Veselinov izjavljuje da Vojvodina ima pravo na referendum o svojoj budućnosti. Pitam vas šta posle ovoga reći, da li ovaj čovek zaslužuje da i dalje bude ministar. Apelujem na sve vas kao građane ove zemlje da se ogradimo od ove izjave, da izglasamo nepoverenje ovom čoveku i ministru, da mu oduzmemo poslanički imunitet i da se uhapsi on i njemu slični. Dosta je ovoj zemlji petokolonaša. Ekonomska i politička situacija u proteklom periodu DOS-ovske vlasti nepovoljno se odrazila na sprovođenje reforme fiskalnog sistema, koja je bila započeta ranije donošenjem poreskih propisa. Poreski sistem koji je do tada koncipiran na principu tržišne ekonomije, u periodu DOS-ovske vlasti nije do kraja i dosledno sproveden, već je umnogome narušavan i razgrađivan rešenjimakoja su odstupala od principa neutralnosti, transparentnosti i pravičnosti poreza i drugih javnih dažbina. Započete reforme u prethodnom periodu rekonstrukcijom monetarnog sistema i ekonomskog oporavka zemlje počele su da daju velike rezultate do oktobarske DOS-ovske revolucije. Umesto da se što preglednije zakonski uredi ceo kompleks materije oporezovanja imovine i obezbedi što jasnije razgraničenje i spreči zloupotreba pojedinih instituta, predloženi paket poreskih zakona još više stimuliše na izbegavanje poreza i zloupotrebe. Umesto da ste pristupili analizi postojećeg fiskalnog sistema, sa osnovnom idejom da se sa odgovarajućom dogradnjom učini efikasnijim, jednostavnijim i pravilnijim i tako da odgovara tržišnoj orijentaciji, vi ga izmenama postojećih rešenja komplikujete, navodno želite da bude sličan sa poreskim sistemima Evropske unije. Pravci za dogradnju sistema oporezivanja dobiti preduzeća zasnivaju se na širenju poreske osnovice uz zadržavanje niske poreske stope. Zakonom o lokalnoj samopuravi želi se postići veća samostalnost opština, odnosno gradova u odlučivanju o stepenu opterećenosti obveznika sa njihove teritorije odnosno želi se veća decentralizacija, što je čist promašaj. Gospodo, živimo u vremenu kada su pojedine opštine i gradovi bili više ili manje izloženi ratnim dejstvima i sankcijama, njihova preduzeća uništena ili oštećena, tako da su prihodi za finansiranje poslova opština odnosno gradova svedeni na minimum. I zato mislim da su ova sredstva trebala biti centralizovana, odakle bi se davala prema potrebi i realizaciji određenih programa po opštinama i gradovima. Predlogom zakona o porezu na finansijske transakcije žele se objediniti svi zakoni, i to Zakon o obezbeđivanju sredstava za obnovu zemlje, Zakon o obezbeđivanju sredstava za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom okrugu, Zakon o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje programa Republike Srbije. Ove zakone treba ukinuti, jer treba da stigne donacija od šest milijardi dolara. Kada stigne, treba je odmah aktivirati. Moram da kažem da postoji jedna tendencija da se ova skupština u celini, u svom radu, shvati isključivo kao zakonodavna. Mi nismo ovde samo da bismo donosili zakone, nego smo ovde - mnogo više - da bismo kontrolisali sprovođenje zakona. Ovde se samo naglašava, na jednom vrlo važnom mestu, da imamo pravo te kontrole. Vlada DOS-a povodom donošenja ovih zakona nije konsultovala sindikate. Sada im sindikati više nisu potrebni. Sindikati su postali socijalni slučajevi. Zakonom o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara predlaže se da svako pravno i fizičko lice na čije se ime registruje vozilo treba da plaća porez, čija visina zavisi od zapremine motora. Opet su građani prevareni. Takođe, hoće da oporezuju oružje, mobilne telefone i plovne objekte. Svi znamo zbog čega su uvedene ove takse. Zbog obnove zemlje. To je sada ružna prošlost. Sredstva za solidarnu stambenu izgradnju i naknada za korišćenje komunalnih dobara od opšteg interesa iznosili su 1,3%, a sada se predlaže 3,5%, što je nerealno i neostvarljivo. Dao sam više amandmana na predložene zakone. Obrazložiću ih kada na njih dođe red. Dame i gospodo, privreda Srbije je u kolapsu. U šabačkoj opštini nijedna fabrika ne radi. Ako koja i radi, radi sa smanjenim kapacitetom. U Holding kompaniji "Zorka" nekada je radilo 10.000 radnika, a sada pojedine fabrike odlaze u stečaj. To su vaša predizborna obećanja o lepom životu i radu. Zaveli ste radne ljude obećanjima i lažima o donaciji od šest milijardi dolara. Isto tako, nijedna metaloprerađivačka firma ne radi, nego jedna po jedna odlaze u stečaj. Kad preduzeće promeni direktora, kad on dođe na vlast, preuzima sve obaveze preduzeća, pa se ne može stalno vaditi na bivšeg direktora. Tako i vi. Bliži se 100 dana. Videćemo šta će onda reći Vlada. Srbija je danas u velikom strahu. Svaki obveznik koji ne ispuni poreske obaveze može biti uhapšen i zatvoren. Njemu nije mirna čak ni noć. Po ovom zakonu, naplatu možete i noću vršiti. Ovde nema gospodina Jovanovića, kome sam hteo da poručim da svaku materiju dobro poznaje. Niti je bio radnik, niti intelektualac iz privrede, a verujem ni seljak, pa svaku materiju dobro zna, iako mislim da ne razlikuje domaću životinju od divlje. Demokratija je, gospodine Jovanoviću, kada svi u ovoj zemlji imaju plate...
Gospodine poslaniče, molim da prilagodite svoje izlaganje situaciji. Gospodin Jovanović nije prisutan. Ima reč narodni poslanik Zoran Radovanović. Posle njega narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, veliki broj poslanika vladajuće koalicije ne dolazi na sednice Skupštine. Moja priča je totalno izgubila koncepciju. Nema nikog iz odgovarajuće vlasti, iz ministarstava. Nema ministra Đelića, nema ministra Batića, nema šefa poslaničke grupe, gospodin Čeda nije tu, nema ministra poljoprivrede, tako da ćemo pričati malo drugačije. Dame i gospodo poslanici iz DOS-a, vi danas nastavljate u kontinuitetu i donosite čitav niz zakona, izuzetno smešnih, ali bolnih za narod. Oporezovanje svega i svačega potvrđuje vašu tezu da vi uopšte ne lažete, vi ste obećali da ćete ukinuti sve takse, međutim uveli ste poreze, namete i sve ostalo. To niste obećali narodu, pa se narod zbog toga ne ljuti na vas. Gospodin ministar Đelić je rekao da je to dobro što je sve pred nama i pred narodom i da možemo o tome ovde razgovarati i doneti pravi sud. Tačno je da možemo razgovarati o vašim predlozima zakona, ali je još tačnije da celokupno znanje nas socijalista ili drugih pripadnika opozicionih partija vi odbijate, ne glasate za njihove predloge, čak ne prihvatate ni amandmane koje podnose vaši poslanici. I te amandmane odbijate. Jednostavno, radite kao glasačka mašina. To nije dobro. To će narod kazniti na narednim izborima. Ministar Đelić je rekao da će smanjiti sivu ekonomiju za 50%. Pozivam gospodina ministra da u subotu i nedelju, za praznike, dođe u Niš, pa ću ga odvesti na "buvlju" pijacu, da vidi kako cveta siva ekonomija na toj pijaci, kako se prodaje roba iz prodavnica na pijaci. Potvrdiće se moja teza da će siva ekonomija porasti za preko 50%, a ne smanjiti se. Podneo sam četiri amandmana na vaše zakone. U sva četiri zakona sam tražio skidanje vašeg nameta za 100%. Imam dva razloga za to. Prvi razlog je da se možete prevariti, pa zaista skinuti te namete, a drugi razlog je cenkanje. Može da bude pola-pola, pa da skinete za polovinu od onoga koliko ste rekli, čime biste pomogli narodu. Daću osvrt na amandmane, svaki ponaosob, kad se budem javio povodom tih amandmana. Međutim, moram da primetim, ovako u načelu, da je za vas luksuz i automobil, i mobilni telefon, i ribarski čamac. Za vas je luksuz svaka stvar koja je dugi niz godina u Srbiji služila za redovnu i normalnu upotrebu. U paket zakona koje je gospodin Toma Nikolić predložio za oporezovanje,predlažem da uvrstite luksuznu robu i rolere, jer koštaju oko 100 nemačkih maraka, kao i digitron, jer je luksuzno računati digitronom, kad se može računati "peške", natenane. Pošto je ministar Đelić stigao, da ponovim da sam ga pozvao da dođe u Niš, da vidi kako "cveta" siva ekonomija, posle onog prvog paketa zakona, da vidimo šta ćemo dalje. Kako gramatičko pravilo kaže, kako kaže naša koleginica gospođa Mićić, jednom prilikom narodna poslanica i potpredsednica gospođa Čomić, koju veoma cenim zbog četvoro dece, zbog pomoći srpskom narodu...
Gospodine poslaniče, molim vas da govorite o zakonskim predlozima. To još niste počeli.
Pošto govorimo o Predlogu zakona za držanje, nošenje i upotrebu dobara, moja sledeća rečenica je, gospodine predsedniče, da je vaš saradnik sa vaše desne strane jednom prilikom rekao da Srbi ne treba da prave istoriju, nego sir i vino, kao Francuzi. Da podsetim i nju i sve vas da je u srpskoj istoriji oružje uvek bilo dika i ponos. Ne mogu da zamislim Srbina bez oružja. Pozivam i ministra i sve vas, koji se sada smejete, da dođete na jednu pravu srpsku svadbu, da dođete na veselje kad se rodi muško dete, pa da vidite kako Srbin puca. Dobro, nije strašno, vi ste to oporezovali, tako da će svi ti ljudi vratiti svoje oružje koje imaju, pa će i vama biti lakše. Gospodine predsedniče, ovde u sali je prevelikinered.
Nema prevelikog nereda, zainteresujte ih svojim izlaganjem.
Gospodine predsedniče, glasačku mašinu DOS-a ne mogu zainteresovati. Oni glasaju po savesti, glasaju za dobrotig svoga naroda. Sve ono što opozicija kaže, sve se to odbije, tako da nema potrebe da ih zainteresujem. Vi ih zaianteresujte svojim sednicama Skupštine, pa će i nama biti lakše. Dragi moju poslanici, zakone koje ste predložili narod će da ceni. Samo da podsetim ovu grupu koja dobacije svo vreme, pre nekoliko dana u susretu DSS, SPS, DOS u čuvenim Odžacima, bilo je na glasanju tri, dva, nula. Samo se vi smejte, ovo je bilo pre pet dana.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a posle njega narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovano predsedištvo, poštovani i cenjeni narodni poslanici, ovaj paket druge runde zakona o poreskoj politici, koji je Vlada Republike, Srbije prezentirala kao perspektivu naše Srbije i Jugoslavije je nastavak opterećenja, kako građana, tako i privrede. Pošto nisam podneo ni jedan amandman, ukratko ću izložiti svoje mišljenje o ovim zakonskim rešenjima. U zakonu o porezu na dobit preduzeća, koji je podnela Vlada Republike Srbije, smatram da odredbe člana 39. govore da je ova proporcionalna stopa oporezovanja dobiti preduzeća destruktivna, a ne stimulativna, kako je u obrazloženju ovog zakonskog akta rečeno. Nije stimulativna, kako vi kažete, to je preuzeta stopa iz prethodnog zakonskog rešenja, gde smo mi socijalisti prethodnih 10 godina bili na vlasti, pa smo sve to upropastili. A, ako smo sve to upropastili, onda ne može da bude po ovom rešenju stopa 20%, isto onakva kakva je bila i pre 10 godina. Da nije baš to tako kako je rečeno i kako treba da bude malo drugačije, kako su rekli podnosioci amandmana baš na ovaj procenat, mogu da kažem da su u proteklih 10 godina naša zemlja i naša privreda bila je u onom stanju u kakvom su bile. Ako su sa tom stopom od 20% poreza na dobit preduzeća naša preduzećaradila u takvim uslovima teške ekonomske situacije i blokade, u uslovima NATOagresije i svih onih faktora koji su kao ekonomski pokazatelji bitno uticali na poslovanje privrednih subjekata, onda to ne može da bude stimulativna stopa, ako je ista stopa kao što jebila u prethodnom režimu. Prema tome, druže ministre, smatram da ima osnova za ovaj predlog u amandmanu, treba da smanjite ovu stopu, jer onda ćete da pokrenete točak privarede koji je vrlo bitan za sve nas ovde koji živimo i radimo u ovoj našoj lepoj Srbiji. Što se tiče Zakona o porezu na imovinu, mogu da kažem da je nastalo opterećenje svih građana, pa i svihi poreskih obveznika, posebno privrede. Ovde, koliko sam razumeo, stopa je 0,4% jednoobrazna, a bila je 0,2%. To nije nikakav podsticaj ako se oporezuje imovina privrednih subjekata, a oslobađa od oporezovanja imovina javnih preduzeća, ili kako se kaže u članu 20. da se oslobađaju od poreza na imovinu u društvenoj svojini oni korisnici kroz državne organe, organizacije službe, jedinica teritorijalne organizacije i lokalne samouprave. Pa, ako je to oslobađanje za brojne objekte koje ima Vlada Republike Srbije,onda bi moglo i u ovom kontekstu ovih predloga da bude oslobođen i poseban prostor: radionice, fabričke hale,za ona preduzeća koja mogu da rade, koja mogu da pospeše i da donesu boljitak. Što se tiče zakonskog rešenja u Predlogu zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, smatram da ovde nije definisana reč "dobra". Koja su to "dobra"? U Predlogu zakona je rečeno da su to dobra: upotreba, nošenje, držanje oružja i ostalih vatrenih stvari. Ali, dobra mogu da butu prirodna dobra, a mogu da budu i neka druga dobra. Pošto je sve oporezovano, a nije oporezovan vazduh,smatram da imamo ovde mogućnosti da oporezujemo još nešto što ovde nije pomenuto. Kako kaže naša koleginica Nataša Jovanović, da je gledala dosoviziju, a ja sam čitao novine, jedna zemlja u svetu, ne mogu da kažem tačno koja, je oporezovala sunce, pa smatram da mogu da dam predlog da se oporezuje sunčeva energija, jer to samo ovde nije oporezovano. Vazduh da ostavimo pa da ga oporezujemo neki drugi put. Što se tiče Predloga zakona o finansijskim transakcijama, smatram da su preuzeta rešenja iz prethodnog zakona. Ali, ako je nadležno ministarstvo finansija dalo ovakav predlog, onda treba malo realnije biti i predložiti nešto što je konstruktivno, stimulativno. Oporezuju se ne samo finansijske transakcije virmanskim putem, nego i ostale hartije od vrednosti.Znači, asignacija, cesija, kompenzacija itd. U članu 4. se kaže - da porezska obaveza nastaje u vršenju usluga platnog prometa.... U članu 11, obračun, plaćanje takve finansijske transakcije nastaju tog dana kada je transakcija nastala, a uplata tih poreza nastaje odmah sutradan. To ne bi bilo tako da mi imamo likvidnu privredu, da imamo jaku sposobnost da to sve platimo. Ni jedan privredni subjekt ne bi se ljutio na ovo rešenje kada bi komunikacija novčanih tokova kretala ovako kako jeste. Ali, ne možemo mi da uradimo to privredi, da izmirimo poreze i doprinose u finansijskim transakcijama, recimo, za kompenzacije, znači, za te hartije od vrednosti i da platimo porez u zakonom predviđenom roku. Znači, odmah, to je sutradan u novcu, virmanskim putem, kada znamo da nam likvidnost privrede nije ovim poreskim putem regulisana i rešena. Smatram, druže ministre, da ovo pitanje treba da rešite i to je za dobrobit i vas i svih ljudi koji rade u privredi i koji sve čine da to bude bolje. Što se tiče Zakona o stanovanju,smatram da to i nije nekinovi predlog, jer se menja samo jedan član. Odredba 44. postojećeg Zakona i procenat od 1,3% za izdvajanje za solidarnu stambenu izgradnju treba da se ukine i da se prebaci u lokalne prihode. Mislim da ovo građani Srbije, pogotovu radnici i oni koji su dobijali ta sredstva, odnosno stanove, trebadobro da čuju i da o ovome razmisle i da daju svoj glas prilikom narednih izbora. Smatram da Vlada treba da povuče ovaj predlog zakona i da nađe neko drugo rešenje, da tih 1,3% ostavi i dalje u postojećem zakonu i da odredi rok, od godinu do dve dana, i do tog roka bi se i isplatilo ono što je prilikom izgradnje stanova solidarnosti trebalo da se plati. Odakle će da se plate sada oni stanovi koji su već izgrađeni, a da do tog perioda treba da se iznađu nova uputna rešenja za stanogradnju, kako kaže naš ministar građevine jer od stanogradnje žive radnici, žive građani, živi privreda, a živi i naša Vlada koja se ocenjuje po uspešnosti rada ministarstava. Predlažem da se ovaj predlog zakona povuče i da se da rešenje da se u jednom roku reši to pitanje. O tom problemu, da li su pravljene neke nepravilnosti i negativnosti, u DOS-u postoji nezavisno sudstvo koje će to lepo da reši na način kako treba da reši, a ne na ovakav način kako sada rešava.
Molim vas da se vratite temi.
Imam još dva minuta. Smatram da ovo što je urađeno sa našim predsednikom poslaničke grupe, poslanikom ....(Predsednik: To će se posebno raspravljati na narednoj sednici. Molim vas da raspravljamo o zakonima.)...to nije način. Ovo je momenat da mi, kao socijalisti, to napomenemo, jer smatram da ovo nije u redu raditi ovako prema bilo kom narodnom poslaniku. (Predsednik: Molim vas da ne otvaramo to pitanje sada.) Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi, tumogu da iznesem sledeći komentar, a to je da su preneta sredstva i obaveze iz ukinutog propisa koji reguliše stambenu izgradnju sa 1,3% i postojeći komunalni doprinos koji je bio u izvoru javnih prihoda Republike, da se prenosi lokalnoj samoupravi. Međutim, ovde ima ozbiljna primedba vezano sa tim. Prenositi pravo lokalnoj samoupravi je u redu, ali ova sredstva su bila namenska, jedno za solidarnu stambenu izgradnju, a drugo za izgradnju infrastrukturnih objekata. Ne znam kako će sada postojeća rešenja, koja se daju od 1. juna, da to zaživi, da se gradi komunalna infrastruktura. Vi to možda shvatate ili ne, ali ja koji radim u toj oblasti ne znam kako će 16 regionalnih poljoprivrednih sistema, od kojih zavisi život svih naših građana (Predsednik: vreme.), ako jedna opština donese odluku da se to ugradi, a druga opština ne donese takvu odluku, da li uopšte taj sistem može da se izgradi. Prema tome, smatram da ovo treba, u okviru amandmana koje su ljudi podneli, da se reši. Na kraju, Predlog zakona o porezu na fond zarada, 3,5% iz bruto prihoda. Ona treba da budu obezbeđena na način kako je do sada predviđeno, pa makar i u tim zakonskim rešenjima da se kaže koje namene imaju, da tih 3,5% budu ili za solidarnu stambenu izgradnju, koliko, i koliko za rešavanje komunalnih infrastrukturnih problema. Na kraju, završni komentar, da ovo sve čini jedno rešenje druge etape donošenja jednog propisa koji nam sledi u junu mesecu, a to je zakon o vlasničkoj transformaciji, kojinismo doneli. Vlasnička transformacija će biti doneta onda kada se privreda toliko optereti i građani toliko oslabe da će novo zakonsko rešenje biti lako sprovodljivo. Doći će neki Nemac,koji će doneti te pare i kupiti celu našu privredu, a građani će razmisliti i dati glas onima u koje imaju poverenja.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, a posle njega narodni poslanik Marko Jakšić.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, već sam jednom ovde rekao da svaka poreska politika mora imati socijalnu notu i mora biti socijalno obojena. Dakle, mora biti prilagođena uslovima i situaciji u dotičnoj zemlji i prema imovnoj snazi poreskih obveznika. Dakle, mora imati kao ishodišnu tačku društveni standard i lični standard stanovništva i onda da se počne od ishodišne tačke da se prave koncentrični krugovi i da se uvodi poreski sistem. Vi znate kroz čega je ova država prošla u proteklih deset godina - hermetički uvedene sankcije, jer izgleda da moćni svet uvodi našoj državi i na nama opite kao na opitnom kuniću. Rat u okruženju, rat u državi, a vidite da je to sve već palo u vodu, i svi oni razlozi koji su doveli do toga da se uvedu te hermetičke sankcije, a to su Markale i pijaca u Sarajevu, ili bombardovanje zbog Račka, je palo u vodu, jer ni jedna jedina reč nije istinita, ali je bio cilj kazniti ovu zemlju i ovaj narod. Osvrnuću se na nekoliko zakona iz ovog seta kojinam je predložen, a pre svega na zakon o imovini, izmenu Zakona o stanovanju i na zakon o porezima na nošenje dobara i posedovanje istih. Kad je u pitanju porez na imovinu, osvrnuću se na jednu vama svima poznatu činjenicu. Mislim da je vrlo oštra nametnuta poreska politika, kad je u pitanju Zakon o imovini. Vi ste svi svedoci da u prigradskim naseljima i na rubnim područjima gradova su zadnjih desetak godina nikle vrlo velike kuće, gde su domaćini hteli da, uz svoj lični rad i naprezanje,naprave kuću za sebe i svoju porodicu, da bi tu smestili tu celu porodicu. Praktično, u zadnjih deset godina je bilo vrlo teško doći... (gospodine ministre, ja nikada ne pričam kad vi pričate) . U rubnim područjima grada nikle su kuće koje, brat-bratu vrede preko 300 hiljada maraka. To su zgrade od 300, 400 ili 500 kvadrata, gde je gazda kuće želeo da kompletnu porodicu tu smesti iz nemogućnosti da dođe do bilo kakvog drugog stambenog rešenja. U tu kuću je uložio sve što je imao, danonoćno je radio. Praktično, nije znao da li postoji odmor, da li postoji državni praznik ili nedelja, radio je non-stop u sopstvenoj režiji, eventualno da je morao odmah da uvede struju ili vodu, što nije znao. Kažem, te kuće sigurno vrede preko 300 hiljada maraka, a svi ste svedoci, koji dolazite iz unutrašnjosti ili iz Vojvodine, kolike su to kuće i koju vrednost imaju. Praktično, oni ih danas ne mogu ni prodati jer niko nema tih novaca da plati te kuće. Ali, zato su sada uvedeni stravično visoki porezi na njih. U startu 24.000 plus 0,8%, pa da i odbijemo onih 70%, kao maksimum, od poreskog opterećenja, to ispada da godišnje treba da plati za takvu kuću oko 28.000 dinara. To je preko 2.200 dinara mesečno. Ako uzmemo da su ti ljudi sami ulagali u to, da su ulagali u infrastrukturu, da li putem samodoprinosa, da li putem kroz dozvolu za gradnju koju su morali da plate opštini, oni su dvostruko ili trostruko kažnjeni. Nemam ništa protiv ljudi koji su dobili stan, ali znate kako su ga otkupljivali, da su ga otkupili za tepsiju ribe, za 100, 200 ili najviše 1.000 maraka. U stvari, dovode se u isti položaj ovi koji su ulagali tolika sredstva i tolike godine svoga rada u kuću. Što se tiče izmene Zakona o stanovanju, zaista će se tu pojaviti problem. Ministar Šumarac je to izneo, ali mislim da mnoge manjkavosti stoje i praktično, to ne može ni da se usvoji. Vi znate da je zakonom, koji je važio, predviđeno da preduzeća, organi državne uprave izdvajaju 1,3% na bruto lične dohotke za solidarnu stambenu izgradnju i da se to tretira kao lokalni prihod, odnosno prihod lokalne samouprave, a isto tako za korišćenje komunalnih dobara do 5%, u zavisnosti koliko je Republička vlada određivala, nekad 3,5, ali maksimalno do 5%. Ovim izmenama se to sada ukida. Ukidaju se ti prihodi, kao lokalni prihodi opštine, a uvodi se prihod na bruto zarade u iznosu do 3,5%. Šta to znači? Praktično, znači da se ukida fond solidarnosti 1,3%. Jeste ministar rekao,juče sam saznao tu informaciju, da će verovatno usvojiti amandman koji ide od 0,3 do 1%. Vi svi znate da ni jedna opština nije zadovoljna sa sredstvima u budžetu,koja je dobila povratno od poreza na promet od Republike, i sa onim prihodima koje ostvaruju na opštini, da ima niz problema kada je u pitanju komunalna privreda i da će, praktično, sva raspoloživa sredstva ulagati u komunalnu privredu. Naročito u tehničke sisteme, jer iz korišćenja komunalnih dobara vi znate da se preko 50% moralo odvojiti za tehničke sisteme, a to su toplane i vodovodi, da je infastruktura tih sistema u vrlo lošem stanju, da su investicije zastarele i da, praktično, obzirom da se gradovi šire, priključenja na vodovod i toplanu su svake godine sve veća, da treba mnogo sredstava izdvojiti za investiciono i tekuće održavanje tih sistema, odnosno, za ulaganje u nove investicije. Opštine će uzeti sebi taj prioritet, eventualno da će neka odvojiti 0,3%. Nemojte sada reći da to nadoknađuje, zato što bruto zarada ulazi u celo oporezovanje. Neće valjda topli obrok, koji iznosi četvrtinu plate od prosečne, ako je sada 900 dinara, a plata 4.000 dinara i nešto, ili regres koji se jednom godišnje isplaćuje i to je pitanje da li da firme isplate, neće valjda porez na te naknade da zadovolje, da se podigne 1% za stambenu izgradnju. Neće se četiri puta uvećati porezi da bi se nadoknadio procenat od 1,3% za solidarnu stambenu izgradnju. Ukazaću samo na podatke iz Vojvodine, sa njima raspolažem, da u prošloj godini u Vojvodini je prikupljeno oko 213 miliona dinara, da je izgrađeno oko 257 stanova, a u većim gradovima, kao što je Novi Sad, oko 80 stanova, Kikinda 50 stanova i tako dalje, da je planirano mnogo više u narednoj godini, obzirom da sredstva, da je prosečan lični dohodak rastao, a za ovo ću vam dati primer da je u 2001. godini prikupljeno od ovih sredstava 38 miliona, u odnosu na prvi mesec 2000. godine, kada je prikupljeno 15 miliona. Ako se uzme u obzir da je iz ovih sredstava 5% namenski odvajano za porodice poginulih ljudi koji su nastradali u dejstvima od 17. avgusta 1990. godine, praktično mi ukidamo i taj procenat, tu malu pomoć tim ljudima. Ponavljam, ponovo, 0,3% što uvedu opštine, ako uvedu, ako se zakonom to ne reguliše, pa neće uvesti, vrlo mali iznos će biti i niko neće pribeći da formira taj fond i da se nastavi sa solidarnom stambenom izgradnjom. Osvrnuo bih se na Zakon o nošenju dobara. Okružen sam sa drugarima koji se, neko se bavi sportom, a neko nekom drugom aktivnošću, sporednom, ima dosta lovaca, svi su mi rekli da je neodrživo da na karabin imaju godišnje 3.000 dinara, odnosno za svaku sledeću 1.000 dinara. Obzirom da vi znate da pored toga svi oni imaju i lovačku pušku, a još neko i pištolj, madanisam uvek pristalica oružja, to su ljudi koji imaju iskustvo, opterećni su sami tim svojim, da tako kažem, granskim porezima i taksama, praktično je neodrživo da imaju ovakve namete i mi ukidamo jednu vrlo jaku mogućnost da se ljudi bave sa tim sportom. Mislim da ova skupština mora da uvaži ovo, iako imam amandman na to. Nisam ih hteo podneti jer znam kakav je slučaj sa amandmanima kada ih socijalisti podnose ili opozicija, a praktično se odbijaju i bez čitanja, da imaju na umu ovo što sam rekao i da prihod koji će ostvariti država, je beznačajan, a tim ljudima puno znači. Zahvaljujem se.
Po Poslovniku, gospodin Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, dužan sam da vas obavestim da je nama srpskim radikalima nemoguće da učestvujemo u radu Narodne skupštine jer je policija počela da hapsi aktiviste Srpske radikalne stranke. Noćas su ...
Gde je tu Poslovnik, gospodine Šešelj?
Ovo je po Poslovniku, govorim da smo u nemogućnosti da učestvujemo u radu.
To nema veze sa Poslovnikom, molim vas.
Noćas je uhapšen Nemanja Šarović ... (Predsednik: Gospodine Šešelj ...) ... On je predsednik Opštinskog odbora Srpske radikalne stranke Stari Grad, dipl. pravnik ...
Gospodine Šešelj, opominjem vas da mi o tome danas ne vodimo raspravu.
... Što je lepio ove nalepnice da je - DOS najgori. Pre nekoliko dana, privođen je Miodrag Tomović iz Zemuna, iz istog razloga ...
Gospodine Šešelj, oduzimam vam reč. Gospodine Šešelj,molimvas da napustite govornicu. (Vojislav Šešelj lepi nalepnicu na govornicu.) Molim, odlepiće, zna svako da to ne može da uznemiri nikoga. Molim vas ipak da ne zloupotrebljavamo ovu govornicu za ovakve stvari. Imate prilike da održite konferenciju za novinare u ovoj zgradi, kao poslanička grupa, imate prilike i puštaju vam se na svakoj televiziji, u svakim novinama vaše stranačke konferencije za novinare i nemojte da skupštinsku govornicu koristimo za ovakve egzibicije koje su zaista nepotrebne. Reč ima narodni poslanik Marko Jakšić, a posle njega narodni poslanik Hranislav Perić. (Vladan Batić skida nalepnicu sa govornice.) (Vojislav Šešelj, sa mesta: Kako može izvršna vlast ovo da radi?) Pomogao je službi Narodne skupštine, dao sam nalog sekretaru da služba to skine, on je očigledno pomogao.
Dame i gospodo, po onoj narodnoj da svako plače nad svojim grobom, želeo sam da iskoristim prisustvo ministra Đelića, da otprilike dam jedan predlog, s obzirom na poreske zakone koji nam se ovde prezentiraju. Mogao sam i lično da kažem, ali računam da će za ovom govornicom imati sigurno više efekta. Naime, o čemu se radi? Obzirom na namete i na poreze koji se predviđaju ja hoću da dam predlog da se osnuje jedan poseban fond, a to je Fond za opstanak Srba dole na Kosovu i Metohiji. Od kojih sredstava i od kojih para, od kojih nameta i od kojih dažbina? Upravo, od onih silnih šlepera, od onih silnih materijala koji se svaki dan dole valja prema Kosovu. Mi dole koji živimo znamo da jednostavno ne možete da pređete i ne možete da dođete do Srbije, od silnih šlepera koji vas prate. Upravo oni koji proganjaju i koji proteruju Srbe, treba da odvajaju novac da ti Srbi ostanu dole na Kosovu i Metohiji. Čini mi se da je ona suma od 80 miliona dinara jako mala, ako imamo namere, ciljeve i planove, da uradimo nešto za Srbe dole, ako imamo namere da Srbe vratimo, ako želimo da vratimo sve fakultete koji dole postoje, ako želimo da omogućimo ljudima da dole opstanu. Ovo govorim iz razloga što je veliki broj Srba ostao bez posla, nemaju nikakva primanja, svoju zemlju ne mogu da obrađuju, a robu plaćaju dole po duplo većoj ceni u odnosu na Srbiju. Ako mislimo da te ljude ostavimo dole, oni neće sigurno ostati gladni i bez slobode. Sa druge strane, ne smemo da stavljamo granice dole između Kosova i Srbije, odmah dajemo prilike pripadnicima UNMIK administracije da postave granice sa druge strane Kosova. Mislim da je to loš način i da to moramo da izbegnemo, i da sigurno ima drugih načina na koji možemo da naplatimo porez od silnih šlepera, novopazarskih i crnogorskih registracija, koji se dole valjaju svaki dan. Još jednu stvar sam hteo da kažem, s obzirom da dole na Kosovu postoji još veliki broj poreskih inspektora, postoji broj ljudi koji rade u Upravi prihoda, finansijski policajci, koji samo žive dole, a ne rade ništa. Mislim da bi oni morali da rade svoj deo posla, da očekujemo da naplata tih poreza i prihoda, bude maksimalna, ona neka bude simbolična, ali će to biti dokaz da oni pripadaju ovoj zemlji, da pripadaju Srbiji i faktički, skrenućemo pažnju strancima da ne mogu da vrše pritisak na Srbe, za naplatu od svojih poreza. Sigurno da niko ne može da plaća duple poreze. Kažem, bio bi to simboličan potez, bila bi to neka simbolična suma koja bi se skupljala, ali bi jasno pokazala da Srbi pripadaju dole ovoj državi. Čini mi se, da je želja svih nas da zadržimo što više srpskih institucija, da ne dozvolimo da nam stranci dole demontiraju ono što imamo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a posle njega narodni poslanik Miloš Nešović.
Poštovani predsedniče, potpredsednici, kolege poslanici, uvaženi članovi Vlade, Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća ima zadatak, kao i svi ostali porezi, da obezbedi sredstva za budžet Republike. Verovatno taj isti zadatak ima i Vlada, ali mi socijalisti ne kažemo da ne trebaju porezi, ali sigurno treba dobro sagledati kako i odakle naplatiti poreze da građani ravnopravno budu zastupljeni. Ovaj porez je naplaćivan i ranije kada su bila bolja vremena i kada se radilo pod dobrim i normalnim uslovima. Smatram da nije trenutak za ovakav porez iz sledećih razloga. Prvo, privreda nam ne radi i nalazi se u vrlo teškoj situaciji. Drugo, treba privredu prvo oporaviti, staviti je na zdrave noge, a onda je oporezivati. Treće, veliki broj preduzeća neće ostvariti dobit tako da neće platiti porez na dobit.Porez na dobit će plaćati mala i privatna preduzeća, koja najčešće plaćaju sve društvene obaveze i redovno porez na promet, pa ispada da će jedna ista preduzećaplaćati porez na dobit,a veliki kolektivi, veliki giganti koji upošljavaju veliki broj radnika taj porez nikada neće plaćati. Pitanje je da li treba i ovaj teret da im stavimo na leđa i da ih zaustavimo u daljem razvoju. Treba osloboditi sva preduzeća poreza na dobit do jedan milion i obavezati ih da prošire kapacitete ili modernizuju proizvodnju ili pak povećaju broj zaposlenih. Na ovaj način bi se više dobilo i država bi imala veću korist, i to: 1. Stvorili bi stabilno preduzeće koje bi moglo redovno da plaća poreze i dažbine, koje smo već stvorili donošenjem prethodnih zakona; 2. Preduzeće bi moglo da planira uspešnu sledeću godinu sa većom proizvodnjom; 3. Veća proizvodnja bi stvorila državi više para od poreza na promet, koji bi nadoknadio u budžetu porez na dobit, jer samo proizvedeni komadi u što većoj količini od prethodne godine dali bi bolje finansijske efekte i za državu i za preduzeće. Otvorili bi više radnih mesta za mlade i smanjili broj nezaposlenih. Garantovana bi bila sigurnost i uposlenima da će imati pristojnu zaradu za naše prilike. Porez na dobit ne bi trebalo da plaćaju preduzeća iz nerazvijenih opština iz više razloga. Nerazvijene opštine nisu u mogućnosti da ispune sve svoje obaveze na svom području. Prvo, imaju mali broj preduzeća. Drugo, porez na promet ne mogu da ostvare po planu. Treće, imaju mali broj zaposlenih, tako dasa 3% od zarade zaposlenih nećemo im mnogo pomoći. Sva udruženja, klubovi, školstvo, zdravstvo, kultura, pa i same opštine, obraćaju se ovim preduzećima za pomoć i sponzorstvo i zbog toga oslobađanje od 3% u ovakvim opštinama treba povećati možda na 10%. Ovaj paket od šest zakona verovatno ima dobre namere, a to je da obezbedi sredstva za funkcionisanje države i to je dobro. Pojedini zahvati i porezi mogu biti više štetni, nego što će doneti koristi. Porez na prevoz radnika će biti štetan za sve radnike koji žive u susednim opštinama, pored većih gradova. Iz Merošine u niškim preduzećima radi oko 3.000 radnika. Karta za prevoz je preko 1.200 dinara.Da li će preduzeća zvati da rade ovi radnici, kada treba da im plate porez na prevoz. Ne znači li to da će se preduzeća osloboditi radnika sa sela i da li će ubuduće biti primljeni radnici čiji prevoz košta do 800 dinara, samo iz grada, a ostali sa većim karticama gde se zahteva porez biće glatko odbijeni na svakom konkursu. Porez za držanje i nošenje oružjatakođe može naneti štetu lovačkim udruženjima u Srbiji, kojih ima oko 300. Lovci i sportisti već plaćaju članarinu udruženjima, koja nije mala. Uvođenjem poreza na oružje lovcima isčlanićemo ih iz udruženja, prestaće sa radom oko 300 lovačkih udruženja. Kod uvođenja poreza stalno provlačimo tezu da neće biti većih poreza, ako znamo da je budžet veći za tri-četiri puta, normalno je da će porezi koji pune budžet biti uvećani za tri četiri puta. Cilj treba da nam bude da stvorimo bogata preduzeća, bogate poljoprivrednike i radnike koji bi mogli da bez kaznenih mera plate normalno porez. Što se tiče svih poreskih zakona u paketu, donosili smo razumne poreze i stope, ukoliko narod odnosno poreski obveznici mogu to redovno da plaćaju. Ukoliko sa poreznicima i policijom naplaćujemo taj porez građanima, znači da Vlada nije imala dovoljno sluha kada je predlagala ovakve stope poreza. Na samom kraju, da kažem, kod izdvajanja za solidarnu stambenu izgradnju, male opštine to neće moći da koriste. Prvo, sredstva u tim malim opštinama su mala da bi mogla da namire svoje osnovne zahteve. Drugo, u Merošini ima 700 zaposlenih radnika i da im uzmemo cele plate nećemo moći početi izgradnju ni jednog stana i smatram da treba u celosti sagledati kompletno područje kada pravimo ovakve zahvate, jer ono što se donese za Beograd ne bi trebalo da važi za Merošinu, jer nisu isti uslovi, nije isti broj ljudi koj raznim porezima mogu da pune ove budžete.
Reč ima narodni poslanik Miloš Nešović, a posle njega narodni poslanik Slobodan Tomović.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo republički poslanici, cenjeni ministri Vlade Republike Srbije, danas ću govoriti samo o jednom zakonu. Mislim da sam i u obavezi, jer sam za to i najkompetentniji, iako sam pročitao sve zakone, ceo paket zakona. Da bih mogao da govorim o Zakonu za upotrebu, držanje i nošenje dobara želim da kažem nekoliko reči o preduzećima koja pružaju te usluge, da bih bio bolje shvaćen. Preduzeće za telekomunikacije Telekom Srbije AD je jedna veoma moćna kompanija i, bez obzira na sva pisanja u štampi koja smo imali do sada,odgovorno vam tvrdim, ministrima, da tako stvari ne stoje. To preduzeće je danom formiranja imalo mesečni prihod od 130 miliona DM. Zbog nepovećanja cena uopšte za ove četiri godine u Telekomu Srbije AD sadašnji prihod je 25 miliona DM. Za to vreme njegovog rada, iako čujemo vrlo često da je stagnirao i da je uništen, on je svake godine, to se može videti iz podataka, uključivao novih 200.000 fiksnih telefona u mrežu, gradio transportne mreže, pristupne mreže i izgradio mobilnu telefoniju, sa 120 baznih stanica na teritoriji Srbije. Ove godine je imao po biznis planu, po programu, obavezu da izgradi 114 baznih stanica. Nije uspeo. Moram vama reći, nemojte da me pogrešno shvatite, da nekoga kritikujem, ali Telekom Srbije ne funkcioniše, ne zato što tamo ljudi nisu dobri i što sadašnji direktor nije dobar, već zato što još uvek nije ni menadžment formiran, niti je direktor dobio sva potrebna ovlašćenja, a isto tako problem je bio i sa upravnim odborom do pre nekoliko dana. Plašim se, sa akcionarima postoji veliki problem, da Italijani i Grci ne obaveste međunarodnu javnost da srpska strana ne poštuje akcionarski sporazum i da nam to zasmeta da uđe novi kapital u Srbiju. A, sada želim da kažem konkretno da smatram da porezi na mobilne telefone, koji su predloženi kod kupovine SIM kartica 200 dinara i za pripejd i postpejd, za postpejd svakog meseca 200 dinara, a za pripejd za svako punjenje 10%. Prvo, kao razlog, navešću da mreža nije pokrivena, da imamo mnogo uskih grla u mreži i da kvalitet saobraćaja kod mobilne telefonije nije dobar. To je jedna opšta karakteristika i mislim da nije korektno uzimati od naših klijenata taj porez, ako nemaju i jednu kvalitetnu uslugu. Drugi problem, kada je u pitanju "pripejd", ministre, ovo je veoma bitno, servis, prvo moramo znati da pripejd servis nema roming, da pripejd servis nema mogućnost da bira međunarodni saobraćaj, da pripejd servis može činiti u nacionalnoj mreži veliki broj razgovora i imati mnogo više utrošenih minuta i platiti ne 200 dinara, ako se sabere sa 10%, nego to može biti i po 20 hiljada. Podneo sam i amandman na ovo i ovo vam govorim iz najboljih namera, da bi trebalo razmisliti o tome. Bojim se da će veliki broj naših korisnika otkazati mobilne telefone, što bi za posledicu imalo i manji priliv sredstava po osnovu poreza. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, cenjeni članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, namera mi je da elaboriram predložene zakone razmišljavajući kao prosečni građanin, a to znači kao onaj koji je zaposlen u nekom od društvenih preduzeća oštećenih u NATO bombardovanju, ili u ovom preduzeću koje je zbog dejstva pogubnih sankcija došlo u fazu da stagnira u razvoju, da im je smanjeno tržište i da zbog svega toga jedva da imaju posla i da veoma teško sastavljaju kraj s krajem. Predlagač umesto da tom, uslovno da kažem, hipotetičkom preduzeću stvori pretpostavke za razvoj, da omogući bolje poslovanje, stvori povoljan ambijent za privređivanje, uvodi - porez na dobit, porez na finansijske transakcije, porez na fond zarada, oporezuje topli obrok i regres. Rečju - podupire odozgo to preduzeće, pa će ono zbog toga valjda da ima i zbog uvođenja svih ovih poreza i povoljnog ambijenta, naravno pod znacima navodnica, preduzeće će biti konkurentno, solventno i uspešnije. Šta će biti posledica svega toga? Posledica će biti da će to preduzeće imati manje posla, a to znači da kao radnik mogu da očekujem da ću mesec dana biti radno angažovan, ako već nisam proglašen za tehnološki višak najviše pet do sedam dana, a to daljeznači da ću za isto toliko da primim i nadoknadu za rad, i - kako bi ekonomisti rekli - alikvotno nadoknade za regres i topli obrok, jer te kategorije primanja privilegije su samo onih koji rade u kontinuitetu. I kada bi ovo bilo sve, možda bi to predstavljalo minimum minimorum ekzistencijalnih uslova. Ali, naravno da to nije sve. Predlagač ide i dalje. On smatra danemam prava na hobi, da ne smem da imam mogućnost da bar privremeno zaboravim ružnu svakodnevicu i već revnosno predlaže da mi se oporezuje karabin, lovačka puška, jer šta će mi oružje ako već postoji način da na human način, uvođenjem ovakvih poreza, budem usmrćen, pošto bi korišćenje oružja u tu svrhu bilo jedan ovako varvarski i balkanski čin. Kao prilog ovom besmislenom poreskom zahvatanju, zasnovanom samo na činjenici da ima jedan milion komada registrovanog oružja, možda može da posluži ideja da treba oporezovati i druge hobiste - pecaroše, filateliste, navijače srpotskih klubova, numizmatičare, ljubitelje ptica i kućnih ljubimaca, bicikliste, skaute i ko zna koga sve još - samo da se matematski namakne planirani iznos u budžet. Normalan čoveku ovoj situaciji se pita - Bože, da li je ovo sve. A, odgovor je - naravno da nije, jer taman posla. Pošto je građanin gradio kuću za sebe i u proseku za dvoje dece, pa zbog toga mora da dotira budžet i uzgred da bude srećan što nije imao troje dece, jer da jeste, u Srbiji ne bi bilo bele kuge, ali bi zbog toga moralo više da se dotira u budžet. Tako, predlagač ide i dalje, jer pošto prethodno dozvoli uvoz svakakvih automobila, a zna se da svaki polovni dizel automobil ispod 1.800 sm kubnih ne vredi kupovati i pošto prethodno uništi čitavu "Zastavinu" domaću produkciju, zatim oporezuje drastično automobile u klasi preko 1.800 i 2.000 kubika, i pri tome traži da vlasnici svake godine poaćaju porez na automobile koje su kao polovne ko zna još kada i kako kupili, kao da im je te automobile kupio i platio predlagač lično ili im je možda dao u lizing. Kao običan građanin ne mogu više ni stan da dobijem iz Fonda solidarnosti jer mi je taj Fond ukinut sa nebuloznim obrazloženjem. Mobilni telefon moram da doživim kao luksuz i zbog toga treba da plaćam porez, jer to nije civilizacijska tekovina, kao pasta za zube, kao pribor za ličnu higijenu, kao naliv pero, kao računar i ko zna šta, ne smem dalje da navodim, jer će možda predlagač dobiti inspiraciju za nova oporezovanja. Kao običan građanin, koji nema druge prihode sem onih iz preduzeća u kome je zaposlen oduševljen sam inventivnošću i domišljatošću predlagača. Zaista sam očekivao da će mi predlagač najpre nešto ponuditi, a potom u funkciji davanja progresivno oporezovati. Predlagač je, međutim, imao potpuno matematski pristup. Pristup poznat u narodu kao "hartija trpi sve". I, šta je sada pozicija običnog građanina, onoga za koga predlagač neosnovano misli da ima negde i neke pare koje će sada da istrese ili da izvadi iz čarapa. Šta ako nema? Da kao Kočić i David Štrbac u "Jazavac pred sudom" kaže "O dobre carevine (čitaj - pametnog li predlagača)" i da lepo jekne od silnog zadovoljstva i ushićenja. Tako misli običan građanin, a ja kao njegov predstavnik moram da kažem da se jopaz Davidov ne zove više Jazavac, već predlagač i autor ovih zakona koji će narodu uzeti crno ispod nokta a nama, njegovim predstavnicima, obraz i dostojanstvo ako budu prihvaćeni. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić. U međuvremenu samo da vam dam dva obaveštenja - Zakonodavni odbor održaće se u pauzi sednice Narodne skupštine, u sali u prizemlju, a takođe u pauzi današnjeg zasedanja, u maloj sali Narodne skupštine, biće predstavljeno izdanje Svetog pisma, Starog i Novog zaveta na kompakt disku, čiji je izdavač Sveti arhijerejski Sinod Srpske pravoslavne crkve. Kompakt disk će predstaviti autori, gospodin Milutin Lilić i gospodin Slobodan Jovanović, a pozdravnu besedu uputiće narodnim poslanicima protojerejSavo Jović. Molim vas da prisustvujete ovoj prezentaciji i sednicama odbora u pauzi ove sednice, verovatno negde oko 13,30, jer kraće radimo, pa ćemo negde oko 13,30 da napravimo pauzu. Izvolite gospodine poslaniče.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ministri u Vladi, potpredsedniče Vlade Republike Srbije, cenjeni novinari, juče je gospodin Prodanović, predsednik SO iz Gornjeg Milanovca i narodni poslanik, za ovom govornicom izrekao tvrdnju da je kontrolom Službe za obračun i plaćanje iz Čačka, u Milanovcu ustanovljeno da je tamo napravljen veliki prekršaj, da su sredstva iz fonda 1,3 trošena nenamenski. S tim u vezi, dobio sam preko Službe Skupštine, od gospodina Dražimira Marušića, pismo sledeće sadržine: "Na današnjoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije, narodni poslanik i predsednik SO Gornji Milanovac, Milutin Prodanović, izneo je podatak da je ZOP, filijala Čačak, kontrolišući poslovne knjige Javnog komunalnog preduzeća "17. septembar" iz Gornjeg Milanovca, deo koji se odnosi na sredstva....
Molio bih vas da ipak vodite računa o dnevnom redu.
Apsolutno o dnevnom redu, ako me saslušate.
Pa to je replika, nemojte da se dopisujete preko skupštinske govornice, molim vas.
Gospodine predsedniče, molim vas, aktivista vaše stranke je za ovom govornicom izneo u jučerašnjoj raspravi netačnu tvrdnju, sada tu tvrdnju opovrgavam. "Zapisnikom sa pomenutom cifrom, nakon kontrole, doneo je ZOP Čačak 6. aprila 2001. godine, sa nalogom da se sve primedbe dostave 20 dana od dana prijema zapisnika tom zavodu i da se nakon toga utvrdi konačni tekst zapisnika. Danas, 11. aprila, ovlašćeni inspektor tog zavoda, koji je sačinio zapisnik, uočio je sopstvenu grešku... (Predsednik: Opominjem vas da se držite teme.) .... i po službenoj dužnosti izvršio je ispravku sopstvenog zapisnika" itd. Evo, gospodine Prodanoviću, daću vam ovo. Ne govorim o rđavoj nameri gospodina Prodanovića, govorim da je rekao stvar koja je u međuvremenu službeno ispravljena i demantovana i mislim da je pošteno da se to ovde kaže, niti treba neko zbog toga da se ljuti.
Hoćete li preći na dnevni red, gospodine Baraliću?
Zamolio bih da Sirano De Beržerak srpske vlade ne dobacuje narodnim poslanicima.
Nije vaše da vodite računa o tome, vaše je da vodite računa da ne iskačete iz teme dnevnog reda, a to ste upravo činili puna tri minuta. Molim vas da, nastavite ili da siđete sa govornice.
Gospodine predsedniče, to na vas ne liči, ali dobro. Evo da vidimo, nema problema. Što se tiče zakona, a njih ima više, želim da kažem nekoliko stvari o onim sredstvima koja će građani platiti po osnovu oporezovanja polovnih automobila. Prvo je ova vlada, pod neverovatnim okolnostima, dala mogućnost građanima da na način koji nije predviđen zakonom, dođu do legalnih papira za automobile, koji su očigledno sumnjivog porekla. Pošto je upravo sada na svome mestu gospodin Dragan, šef Interpola za Jugoslaviju, skrećem pažnju na sledeću okolnost - čim ova zemlja bude ponovo učlanjena u Interpol, svi ovi ljudi, koji su dobili legitimne,ili kvazi-legitimne papire za ova vozila,naravno, ona će im biti oduzeta, a u međuvremenu će im Vlada Srbije naplatiti porez za ova vozila. To je, naravno, interesantna priča za one koji su Vladi poverovali. Takođe želim nešto da kažem o famoznom fondu 1,3. S tim u vezi podneo sam neki amandman, pa ćemo o tome govoriti kad on dođe na dnevni red, a sada hoću da kažem sledeću stvar - pozivam sve predsednike SO, a njih u ovoj sali ima više od 30, da podrže ono što sam tim amandmanom predložio, jer će se na taj način omogućiti da se započete investicije u oblasti solidarne stambene izgradnje okončaju. Ukoliko se to ne učini, i ono malo što je opštinama ostalo od stope od 3,5 moraće biti utrošeno da se ovi poslovi okončaju. No, to će oni morati da objašnjavaju svojim biračima, kada se vrate u opštine odakle su došli. Što se tiče zakona kojim se oporezuje držanje i nošenje dobara (Poslanik Šešelj, sa mesta: Voleo bih da vodim dijalog sa Vladom.)
Ali na pravom mestu, a to nije ovo, molim vas da prekinete sa razgovorom, i gospodina minsitra, ukoliko odgovara, i vas gospodine Šešelj, i da uvedemo malo reda u sali.
Veliki broj ljudi u ovoj zemlji poseduje puške, pre svega lovačke puške, koje je dobio u nasledstvo od svojih očeva i dedova. Vi, gospodo, oporezujete uspomene. Nema čoveka koji neće biti u stanju, bez obzira koliki je vaš namet, da plati taj namet i da zadrži dragu uspomenu u svojoj porodici. Elementarna čast nalaže da se prema našim precima odnosimo sa dužnim poštovanjem. Među tim puškama ima i onih koje su stare i po 200 godina. Ministar MUP-a je pre neki dan rekao da će inspirisati imaoce vatrenog naoružanja da im se naoružanje otkupi. Šta to radi gospodin ministar? Hoće li to on da otkupljuje uspomene nekih ljudi po Srbiji? Ima li para za koje će njemu, bivšem šefu analitike beogradske Udbe za unutrašnjeg neprijatelja, neko da proda pušku koju je dobio od svoga dede - takvih u Srbiji nema. I čitav niz drugih stvari, koje su predviđene ovim zakonskim propisima, koje ćete vi, naravno, danas usvojiti, kao i sve drugo, idu ka tome da se neke stvari obesmisle, da se drugi učine bezvrednim, a da se globa, kao takva, afirmiše. Globa ili harač, sasvim svejedno. Oni koji ne znaju šta je harač, da kažem, mada je gospodin Gašo Knežević izbacio ovaj ep iz programa srpskog jezika, dakle, izbacio Ivana Mažuranića, Petra Kočića, Stevana Sremca i još neke druge, a o tome ćemo kada valjda nešto od toga dođe na dnevni red. Treba reći da se može naplatiti samo ono što se može, a ono što se ne može, nikakva inkvizicija sa noćnim čarapama i nekim drugim sredstvima tzv. prisile neće uspeti. Slažem se sa onima koji su rekli da su to ljudi gospodina Vladana Batića, sa čarapama, tu su i njegovi i neki drugi, mada ne postoji tako velika čarapa koju gospodin Vladan Batić može staviti. Hvala lepo.
Poštovana gospodo narodni izabranici, poštovana gospodo ministri, juče sam govorio o zapisniku koji je dostavila Narodna banka Jugoslavije za Zavod za obračun i plaćanje, Filijala Čačak, o kontroli materijalno - finansijskog poslovanja za period od 1. januara 1994. do 31. decembra 2000. godine kod Javno komunalnog preduzeća "17. septembar" iz Gornjeg Milanovca. Ovde lepo piše da je kontrolu izvršio Dragomir Dašić, viši finansijski inspektor na osnovu rešenja Narodne banke Jugoslavije, za Filijalu Čačak, broj 31 od 23. 2. 2001. godine i da je kontrola izvršena u periodu od 5. 3. 2001. do 30. 3. 2001. godine. Još sam rekao da su zloupotrebe, gospodine Baraliću, bile isključivo onda dok nije bio formiran fond. Kada je formiran fond, od tada zloupotrebe nisu vršene. A znam zbog čega bivšeg predsednika opštine Gornji Milanovac sve ovo žulja i mori, jer je rukovodstvo opštine sa njim na čelu delilo stanove omiljenim novinarima, omiljenim javnim tužiocima ili delove stana nekim direktorima. Jedan deo izveštaja ću pročitati, pošto imam vremena, gde se kaže da je jedan stan od 66 kvadrata dodeljen Javnom preduzeću za informisanje "Takovske novine". Član 5. Odluke o kriterijumima za raspodelu sredstava za solidarnu stambenu izgradnju utvrdio je da se sredstva i placevi raspodeljuju na osnovu konkursa, koji raspisuje Komisija. Prema članu 3. iste odluke, koju obrazuje Skupština opštine, a u konkretnom slučaju toga nije bilo i nije obrazovana takva komisija. Lično je potpisao rešenje za dobijanje stana gospodin Dražimir Marušić, koga ste malo pre pomenuli. Prema tome, u zaključku ovog izveštaja kaže se da je u periodu od 1. 1. 1994. do 17. 6. 1999. godine bilo zloupotreba. Tada sredstva od 1,3%, koja su se izdvajala za solidarnu stambenu izgradnju, nisu išla u fond, jer on nije postojao, gospodine Baraliću, nego su išla na račun Javnog komunalnog preduzeća. Vidi se da su kupovani kamioni smećari, da su asfaltirane ulice i ostale stvari iz tog fonda. Prema tome, jarekao sam da, kada je formiran fond za solidarnu stambenu izgradnju i upravni odbor, nisu bile zloupotrebe, nego su pare korišćene za izgradnju stanova. O tome kako je Fond vršio raspodelu stanova, o tome će biti kasnije reči. Svaki put pe nego što dođem u ovu skupštinu, svratim u Skupštinu opštine i moji saradnici nisu dali nikakvu ispravku ovog izveštaja.
Replika. Narodni poslanik Šutanovac.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da kažem da mi je gospodin Baralić interno jako simpatičan. Za razliku od njegovih kolega, koji su najčešće samo smešni, on je ponekad vidovit, naime, zbog informacije da sam ja šef interpola SRJ. Prvo da kažem da mi nismo članica međunarodnog Interpola. Niti jesam, niti ću ikada biti šef Interpola.
Ima reč narodni poslanik Stevan Gudurić, a posle njega narodni poslanik Toma Bušetić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodone predsedniče i gospodo iz Vlade, razmatrajući i onaj prethodni i ovaj paket poreskih zakona vidim, a voleo bih da se varam, da ću lično, kako sam do sada uredno plaćao svoje obaveze, sve pa i poreze, a i u firmi u kojoj radim, koja nikada nije ničega bila oslobođena, nego je sve uredno plaćala, da ćemo plaćati više, a ima smisla kada se širi poreska lepeza da plaćamo manje, bar mi koji smo do sada sve uredno plaćali. Sve ovo mi na to ne liči zato što vidim da će oni, koji su za razliku od drugih, dobijali stanove i posle ih otkupljivali za tepsiju ribe, bolje proći od onih koji su gradili kuće i to će ponovo više da ih košta. Red je da Vlada razmisli o tome da teret solidarne stambene izgradnje nose oni koji su za tepsiju ribe otkupili te stanove i da na taj način vrate ovom društvu. To nije bila loša ideja, ali se na kraju ispostavilo da je vekna hleba bila jednaka stanu od 80 kvadrata u novom naselju u Novom Sadu. Kada se već priča o zloupotrebama sredstava za solidarnu stambenu izgradnju, najveća je verovatno tamo gde su najveći gradovi i gde ima najviše para, pa ispitajte svoje, jer u velikim gradovima imate vlast. U svim ovim predlozima iz paketa poreskih zakona stalno se govori da treba samo namenski da se plaća. Na prošlom zasedanju, na primeru opštine Beočin iz koje dolazim, u amandmanu sam napisao koliki su bili troškovi u 2000. godini za određene namene i pokazao jasno da ono što je za 2001. godinu u povraćaju poreza prema opštinama i gradovima nedovoljno za to. Zbog toga će verovatno opštine morati svoj budžet da krpe, verovatno iz tih sredstava Fonda zarada. Ako još njemu budemo propisali kako će opština i taj delić sredstava raspodeljivati, onda ne znam kako će opštine moći da pokriju izdatke za škole, zdravstvo i druge oblasti, za koje bi trebalo povraćajem poreza da to pokriju. Kada se govori o dobiti preduzeća, malo je preduzeća u kojima vlast nisu preuzeli krizni štabovi. Ako vi očekujete tu dobit, onda ste se jako prevarili, jer u kriznim štabovima, uz čast i čest pojedinim situacijama, isplivao je talog iz preduzeća. Od taloga možete dobiti samo talog, a ne dobit. A vi to računajte kako god hoćete. Kada se govori o oporezovanju oružja, potpresednik Vlade gospodin general Obradović je zaboravio da su lovci mnogo važni. On, koji je bio najperspektivniji general JNA, zaboravio je da je lovačka ekipa u Sloveniji završila sa tom JNA. Ako budemo razoružali lovce, a čika Pera Fejtić ili Piter Fejd, sa kojim gospodin Čović pregovara dole, bude tražio da oficiri, koji su učestvovali u odbrani od NATO agreseije ne mogu ući u Kopnenu zonu, pa gospodin Batić i Grubač odvedu ih i sve ostale u Hag, onda kad ne budemo imali lovce, nećemo imati sa čim da se branimo, ni ono malo što možemo. U svemu ovome šta će čekati one koji ne plate porez? Čekaće ih noć, koju smo već videli nateleviziji u direktnom prenosu, čekaće ih neki sa crnim čarapama na glavi. E sad, da li su oni nosili crne čarape zato što tako spada ili zato što su lepi kao gospodin Batić, čiji su? Neko će, verovatno, morati da kaže da li će i ovi koji budu haračili za porez formacijski nositi maske na glavi, kako ih pošten svet ne bi prepoznao i ne bi znao ko su. Oni iz četrdeset i neke su, bar, bili pošteni, pa su ljudi znali ko im čupa brkove. Postoji još jedna stvar u svemu ovome. Juče je ovde vaš nedostajući šef, gospodin Čeda, rekao jednom kolegi da on, dokon, luta po Srbiji, a po Srbiji nije problem lutati. Ali, nekima kao što je Čeda skupo je lutati po Srbiji, jer je gospodin Čeda sa sednice Skupštine otišao sa dva automobila i četiri telohranitelja. Lutati po Srbiji sa dva automobila i četiri telohranitelja je skupa rabota. Ostali pošten svet može da luta o svom trošku. To nije mnogo skupo.
Ima reč narodni poslanik Toma Bušetić. Posle njega narodni poslanik Ljubivoje Slavković.
Uvaženo predseništvo, poštvani poslanici, ceo paket zakona koji smo usvojili ovih dana, paket zakona koji se usvaja u narednih nekoliko dana, ne predstavlja nikakvu naročitu novinu, niti nešto dobro za građane Srbije. Jednostavno, dobar deo ovih zakona je prepisan iz postojećih zakona, a jedan deo je usklađen po nalogu Evropske unije, kako su to priznali predlagači. Suština svih ovih poreskih zakona je u tome da su to novi nameti za građane Srbije, za preduzeća u Srbiji. Tako je i kad je reč o porezu na promet, tako i kad je reč o porezu na dohodak građana i kad je reč o svim drugim zakonima. Oporezovanjem toplog obroka, regresa i terenskog dodatka de fakto su ukinute ove kategorije i ugroženi najsiromašniji slojevi stanovništva. Upravo ovim porezima to se više neće isplaćivati, što će biti još teže u ionako teškoj situaciji. Poreska rešenja kojima poreski sisitem postaje efikasniji,jasniji i pravedniji u osnovi se bukvalno svodi na veća poreska zahvatanja. Ono što je značajno, sve ove promene fiskalnog sistema u najvećoj meri pogodiće najsiromašnije slojeve stanovništva, što se može potkrepiti brojnim činjenicama. Paralaleno sa ovim, oni koji imaju najviše, naravno tu izuzimam donošenje novog zakona o ekstra profitu, neće poneti najveći teret, što bi bilo veoma logično. Primera radi, ovim promenama je predloženo smanjenje oporezovanja prihoda od kapitala, kamate i dividendi sa 90% na 50% bruto dividendi, a zna se ko ubira i kamate i dividende. To su oni bogati ili najbogatiji. Predlog zakona o imovini je još transparentnije, kako to kaže nova vlast, pokazao pravac reformi poreskog sistema. Osim oslobađanja od dodatnog poreza na zgrade i stanove, u kojima vlasnici ne stanuju niti ih daju u zakup, svi ostali predlozi se svode na povećanje poreskog zahvatanja i umanjenje poreskih kredita i olakšica, odnosno uvećanja poreskih osnovica. Ovim predlozima se porez na imovinu i poljoprivredno zemljište petostruko uvećava procenat, a procenat maksimalne amortizacije smanjen je sa 70% na 60%, čime je uvećana poreska osnovica kod starih zgrada. Poreski kredit za stanove u kojima vlasnik stanuje sa svojom porodicom smanjen je sa maksimalnih 80% na 70%. Sve izmene bitno povećavaju oporezivanje imovine, čime se fiskalni prihodi ostvarujuna osnovu nečega što je stečeno u ranijem periodu, a vlasnike dovode u težak položaj, jer plaćaju porez na imovinu koja ne donosi prihode. Upoređujući paket predloga zakona, pogotovo zakona o porezu na imovinu, sa postojećim zakonom, ne može se izbeći zaključak da je bilo celishodnije i bolje izvršiti izmene i dopune postojećih rešenja, što bi činilo jednu stranu teksta, a svodilo bi se na nekoliko članova koji isključivo predlažu povećanje fiskalnog opterećenja. U Predlogu zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara imamo brojna uvećanja poreza, iako to nema nikakvog opravdanja. Visoki porezi na polovne automobile kao da ukazuju na zlonamernost Vlade Republike Srbije, koja je svojevremeno širom otvorila vrata za uvoz ovakvih automobila, a iza toga uvela velike namete i poreze. Sa druge strane, Vlada je ozbiljno dovela u pitanje našu proizvodnju, proizvodnju naših automobila, jer - po mojim informacijama - od Nove godine do današnjih dana samo je 300 automobila namontirano, znači nije proizvedeno. Nekorektna je i visina poreza za nošenje oružja. Da nije bilo amandmana opozicije, teško da bi Vlada nešto promenila. Ovako, u poslednjem trenutku, nešto je izmenjeno, tako da smo pomislili da se ovde NATO ponovo umešao, jer NATO pakt određuje i broj vojnika, i naoružanje, i ostalo. Ali, dobro, izvršene su promene, iako nisu dovoljne. Ukidanje Fonda za solidarnu stambenu izgradnju je loš potez, jer su ova sredstva bila veoma značajna za one najugroženije. Novi predlog zakona o porezu na fond zarada nije pravo rešenje i diskutabilan je sa više aspekata. Pre svega, porez na fond zarada sa 3,5% predstavlja namet i na radnike, i na seljake i na samostalne preduzetnike. Razlog za donošenje zakona i uvođenje transparentnosti - kako se to sad kaže - poreskog sistema u Republici i usklađivanje sa uporednim poreskim sistemima zemalja tržišne privrede, razlog je da se izvrši decentralizacija, kako je to ministar rekao, jedan prvi korak u pravcu decentralizacije. Međutim, ta decentralizacija, kad je reč o finansijama i ekonomskoj politici, ne mora da budu sporna, ali je sporno nešto drugo. Decentralizacija se, pre svega, kreće u pravcu decentralizacije kad je reč o politici i teritoriji. Te najnovije izjave Veselinova, Isakova i drugih jasno pokazuju kuda se kreće Vojvodina. Jednostavno, čitavim setom ovih zakona, po mom dubokom uverenju, nova vlast će pogoršati socijalnu situaciju u zemlji, jer osnovni uslov boljeg života nisu novi porezi i novi nameti, već oporavak privrede, konsolidacija privrede i novi investicioni poduhvati. Od toga nema ništa. Naprotiv, sve je gore i gore. Mnogo je gore nego što je bilo pre godinu dana. Zato, građanima Srbije ostaje samo nada koju nova vlast često pothranjuje u nastupima na televiziji, ali ni to ne može dugo trajati, u šta ćemo se svi brzo uveriti. Ovakvi poreski nameti su u funkciji punjenja nerealnog budžeta, neprilagođenog našim uslovima, od 130 milijardi dinara. Ako se uzme u obzir da i savezni budžet mora da se puni iz Srbije, opterećenje po glavi stanovnika iznosi nekoliko desetina hiljada. Što je mnogo, mnogo je i od ovakve Vlade. Kada je reč o porezu na finansijske transakcije, mislim da to treba ukinuti ili svesti na neku razumniju meru. Poreska stopa od 0,3% je mnogo. Socijalistička partija Srbije podržava formiranje anketnog odbora za ispitivanje događaja u noći između 30. i 31. marta. Svi moramo znati da je ta noć i da su kasniji događaji bili velika sramota za celu Srbiju. Uz učešće nazovi specijalaca, koji su više ličili na kriminalce, izvršen je nalog NATO pakta, i to uz kamere Bi-Bi-Si-ja i Si-en-ena priređen je jedan nazovi spektakl da im Medlin Olbrajt, Ričard Holburk i svi oni koji su nas ubijali - uživali. Sramota je i angažovanje 3.000 policajaca za hapšenje predsednika Miloševića, sramota utoliko više što tog broja policajaca nema na jugu Srbije, a na jugu Srbije Šiptari nas otimaju, ubijaju i beskrajno ponižavaju. Hvala lepo.
Molim vas da Skupština, na osnovu člana 80, stav 2. Poslovnika, radi samo ako ima kvorum. Kvorum čini većina od ukupnog broja poslanika, a izražavam sumnju da u sali sedi većina od ukupnog broja poslanika, pa vas molim da utvrdite kvorum.
Utvrdiđemo kvorum, uz molbu da, po Poslovniku, ubacite svoje identifikacione kartice ili napustite salu.
Kako možete da nam kažete da napustimo salu.
Molim vas da primenjujete Poslovnik, upravo ono na čemu vi insistirate.
Prvo utvrdite ko je prisutan u sali, pa onda ubacujte.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Molim poslanike da, u skladu sa Poslovnikom, ubace svoje kartice ili napuste salu.
Nećemo napustiti salu i ako dođe policija.
Vi ćete Skupštinu napustiti po volji naroda. Policiju sigurno neću zvati zbog vaših kartica. Konstatujem da imamo kvorum. Pošto imamo kvorum, možemo da nastavimo rad. Reč ima narodni poslanik Ljubivoje Slavković, posle njega narodni poslanik Vladimir Garčević.
Koleginice i kolege narodni poslanici, mi već dva dana diskutujemo o paketu ovih zakona, samo bih par razmišljanja na temu izmena i dopuna Zakona o stambenim odnosima. Naime, Fond solidarnosti postoji već nekoliko godina i stanovi solidarnosti, ali poslednjih nekoliko godina oni nisu fondovi solidarnosti, nego su fondovi antisolidarnosti. Ima puno razloga da ostane fond solidarnosti, bez obzira da li će to biti u kompetenciji Vlade Republike Srbije ili lokalne samouprave, ali taj fond mora na sasvim drugačiji način da funkcioniše. Ako bi se uzeli tačni podaci, došlo bi se do zaključka da su najmanje iz Fonda solidarnosti svoje stambene potrebe rešavali radnici kojima je bilo neophodno potrebno da se reši stambeno pitanje. Najviše stanova iz fonda solidarnosti dobili su oni koji su vrlo jeftino otkupili svoje stanove početkom 90-tih godina, onda te iste stanove ovih meseci, ili godina, prodali, dali učešće za nove stanove, a deo sredstava koji im je ostao zadržali su za sebe. Iz tih razloga, kao jedan od osnovnih kriterijuma u budućem zakonu o odlukama skupština i lokalnih samouprava moralo bi da stoji, da neko ko je svoju stambenu jedinicu otuđio na bilo koji način ne može da dobije stan iz Fonda solidarnosti. Neosporno je da fond solidarnosti mora da ostane iz dva razloga, po mom mišljenju. Prvi je što su započete investicije u ovoj oblasti, a drugi je što smo ipak u jednom takvom ambijentu da ne možemo svi da rešavamo stambena pitanja na drugačiji način, osim do određenog stepena solidarnosti. Kada se tiče pitanja zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, takođe bih izneo određene sugestije. Mislim da je Vlada trebala mnogo drastičnije da oporezuje posedovanje i nošenje pištolja, jer mislim da to građanima mnogo manje treba, ali isto je trebalo tako da se svako domaćinstvo koje poseduje jedan lovački karabin ili pušku oslobodi poreza. Pravo da vam kažem da će mojim seljacima na Pešteru, pošto su nam, umesto ovaca, pre 10 godina posadili borove i sad, umesto čopora ovaca, imamo čopor vukova i omogućili bi im da jednom ili dva puta godišnje prave hajku na vukove. Oni to ne mogu ako se oporezuju karabini. Takođe, smatram da je iz oporezovanja trebalo da se izuzmu čamci koji pripadaju seoskim domaćinstvima. Nemaju naši seljaci vremena da se voze čamcem iz luksuza. Smatram da je to trebalo da se izuzme iz oporezovanja. Tu nisam prepoznao oporezovanje jedne stvari koja je po meni luksuz, a to je skuter koji se kreće i po vodi i po snegu, a smatram da bi trebalo da bude predmet oporezovanja, jer je to po meni luksuz. Na kraju, čisto jedna stručna sugestija, čini mi se da je vrlo nezgrapno formulisano - porez na upotrebu. Mislim da bi bilo bolje reći - za držanje, za vlasništvo. To čisto pravno-tehnički treba doterati.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, a posle njega narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovini ministre Đeliću i ministre za urbanizam, hoću da kažem par reči o ovim zakonima. Krenuću od Predloga zakona o porezu na upotrebu. Mogu da kažem sledeće. Ima stvari u ovom zakonu koje tu nisu trebalo da se nađu. Prvo, krenuću da kažem o čamcima i to o čamcima do četiri metra dužine i čamcima koje su napravili ljudi u datom vremenu, kada je ekonomska situacija u zemlji bila bolja, čamcima koji služe da se prolazi Savom, Dunavom, Moravom ili Kokinim Brodom na onom jezeru ili područje Lima itd. Hoću da kažem da se to ne može smatrati za luksuz. Mislim da je to bilo potrebno izbaciti iz ovog zakona. Šta ostaje ljudima gde je jedan član porodice zaposlen, drugi član porodice ne radi, gde su primanja vrlo mala, da plati porez i na taj čamac. Ostaje mu, ili da čamac u vrbaku skloni, da ga ne pronađu poreznici, ili čamac da uruči nekome, a pitanje je kome. Isto tako mislim da porez koji se predviđa na automobile iznad 10 godina starosti, a da ne govorim o automobilimaiznad 15 godina, nema nikakvog opravdanja. Zašto? Mogu reći, jedan deo koji treba kupiti za automobil koji je star 15 ili 20 godina, od 1.600 kubika koji je kupljen za dve hiljade maraka, za taj automobil delovi se traže po otpadima, a nikako novi delovi, jer imovinska moć građana nije tolika da se može novi deo kupiti. Na ovaj način ćemo biti u situaciji da se plaća svake godine po hiljadu maraka poreza i za dve godine taj automobil je faktički ponovo kupljen. Mislim da u tom delu treba razmišljati. Ne znam kako je na Zapadu, ali pošto naš ministar Đelić zna, sigurno da tamo starost automobila nije 15 i 20 godina, nego verovatno pet, pa se onda proda. S druge strane, porez na poljoprivredna domaćinstva, postavlja se pitanje da li se sve to može naplatiti. Moram sada da iznesem jedan primer koji se odnosi na posleratni period, gde je trebalo naplatiti porez, a teško je bilo - jer su isti oni koji su i nas sada uništavali, uništavali su od 41. do 45 - pojavi se poreznik, a domaćinstvo ima jednu kravu. Na primer, domaćinstvo gde je samohrana majka sa četvoro dece. Šta je ona uradila? Jednostavno poreznik je došao (kojeg je ona poznavala), nikako nije bio poreznik koji je maskiran i rekla je porezniku, evo, imam jednu kravu, uđite u štalu pa je vodite. Ušao je poreznik - njoj ništa drugo nije ostalo nego da stavi rezu na vrata, da se poreznik malo ohladi - i ostavio joj kravu. Nećemo li mi biti sada u situaciji da ulazimo u seoska domaćinstva, da ulazimo u stanove i da naplaćujemo ono što se naplatiti ne može. Mislim da taj deo prinude nije trebao da bude. Preći ću na Zakon o porezu na transakcije. Gospodine Đeliću, želeo bih da vi nama kažete da ide to, za to i to. Znači, striktno namenski. Zašto? Želim, kao poslanik, da vas u februaru, ako ostanete na vlasti, kontrolišem da li ste vi ta sredstava namenski potrošili. Zašto? Hoću i tražim ovde da i onih 19 milijardi, koje su nedefinisane, budu razrađene po stavkama, da Vlada Srbije nama dostavi i da mi, poslanici, pratimo potrošnju tih sredstava. U suprotnom, nema kontrole pa se ne može govoriti o zloupotrebi. Jer, ako premestite iz jednog fonda u drugi, date za drugo nenamenski ili namenski, taj deo se ne može zloupotrebiti. Za mene je zloupotreba samo u sledećoj stvari - ukoliko se neko privatno obogatio, a nikako ako je potrošeno za potrebe države u datom trenutku. S druge strane, ukida se solidarna izgradnja. Moram da kažem sa ove govornice da svake godine u mom gradu, u kojem živim, izgradi se zgrada od 20 do 25 stanova. Da li je ona namenski podeljena, uvek se može razgovarati. Nije bitno koja je vlast, radi se o ljudima, bilo da je vlast sadašnja ili prethodna. Ljudi su ljudi. Prema tome, ne može se taj deo svoditi, nego se gleda kakvi su ljudi koji treba da odrade određeni posao. Mogu vam reći da bez te solidarne izgradnje nema rešenja ni jednog dela, za radnike. Minismo bogati pa da se da stan kao u Australiji, Novom Zelandu, na 50 godina otplate, pa će doći svako do svoje kuće. Takođe, hteo bih sa ove govornice da kažem, dokne izađemo iz krize solidarnost mora biti prisutna. Moram reći da ne smeta ništa jedna dnevnica solidarnosti ako je u pitanju povratak Srba na Kosovo, da im se izgrade kuće. Moj predlog je da se nađe rešenje, ako nema drugog rešenja za povratak Srba na Kosovo, izgradnja kuća, jer sve je popaljeno. Ako hoćemo da Kosovo ostane nama, predložite jednodnevnu zaradu, da mesečno i namenski vraćamo ljude koji su raseljeni, da im stvorimo uslove, da ne čekamo da ih NATO vraća. Što se tiče decentralizacije države, ne možete me ubediti da ste uradili nešto time što ste ostavili opštinama 3,5% na bruto lične dohotke, da ih oni rasporede. Oni su i do sada raspoređivali. Konkretno, pošto poznajem, da se predlog skupštini opštine, namenski - 3% za komunalni deo izgradnje i Vlada Srbije usvoji. Šta je tu smetalo? Da li tu nije opština odlučivala? Da li nije opština odlučivala o upotrebi tih sredstava dalje, odnosno fond? Jeste. S druge strane, ukoliko se pojavi da ima jedna opština na teritoriji Srbije, do usvajanja amandmana, da ima rešeno stambeno pitanje svih radnika, spreman sam da dignem ruku za onaj deo da ostaje tamo vezan za 3,5%. Pošto toga nema, molim vas da se razdvoje te dve stvari, da ostane jedan, neka se izračuna koji je to odnos, pošto je ukupno 3,5%. Kao što je ranije odnos postojao, neka ostane da stambena izgradnja ne zavisi od volje moćnika u opštinama, bez obzira ko je na vlasti u opštinama. Zašto? Iz sledećih razloga: kad pritisnu problemi oko ovoga ili onoga, onda će opštine lepo u svoje budžete. Pogledajte povećanja plata koja su se dešavala ovih dana do novih uredbi koje će stupiti na snagu. Prema tome, razdvojimo to, za stambenu izgradnju, posebno za komunalnu, pa neka opština namenski troši sredstva. Nisam za uvođenje taksi za autonomnu pokrajinu. Zašto? Pitao bih ministra finansija - da li ćete te takse priznati za plate prosvetnim radnicima, kad im dođe bruto plata tolika i tolika, a nastane novi namet na terenu? Hoćemo li mi smanjivati plate ili će Republika dotirati taj deo novca? To su pitanja o kojima bi mi morali voditi računa. Posebno insistiram na delu za solidarnu stambenu izgradnju i da ostanemo u ovoj zemlji međusobno solidarni, do onog trenutka dok ne budemo ekonomski pojedinačno jaki da možemo sami obezbeđivati stanove. Hvala.
Za reč se javio gospodin Vojislav Šešelj, kao šef poslaničke grupe, po treći put.
Dame i gospodo narodni poslanici, poreski zakoni su glavni instrument ekonomske politike u svakom sistemu, pa i u našem. Međutim, onaj ko upravlja instrumentima ekonomske politike mora neprekidno da vodi računa o pozitivnim i negativnim posledicama dejstva svojih instrumenata, kao hirurg koji operiše bolesnika, da ne bi sa eliminisanjem bolesnog tkiva ugrozio neki zdrav organ ili izazvao još pogubnije posledice nego što primarna bolest može da ih izazove. Ministar Đelić svojim paketom poreskih zakona ima nameru da dotuče ekonomski organizam našeg društva. U predizbornoj kampanji DOS je ubeđivao narod u sasvim suprotnu ekonomsku politiku, koja će se zasnivati na 6 milijardi dolara pomoći od zapadnih zemalja. Zatim, ekonomsku politiku koja će značiti inostrane investicije širom Srbije, nove razvojne projekte, pružanje šanse svim postojećim privrednim subjektima. Jednom rečju, privredni procvat. Ničeg nema od onoga što je obećano. Ima samo namet na vilajet. Uvođenje poreza i na ono što nikome ranije nije padalo na pamet da bi moglo biti oporezovano. To je poreska politika koja ne stimuliše poreske obveznike, nego ih ubija. To je poreska politika koja ne može dovesti do ekonomskog razvoja. Mi, umesto da dobijemo restriktivan budžet, pa da DOS otvoreno prizna da nema ništa od 6 milijardi dolara pomoći, nema ništa od nekih većih stranih investicija, čak su protivzakonito morali Miloševića da uhapse za samo 50 miliona američkih dolara, a pitanje je da li će to stići i u kom iznosu, jer treba platiti neke koji su slični Holbruku, očekuju podmićivanje i uvek neki procenat odlazi američkoj administraciji i njenim čelnicima. Tako su navikli na Zapadu. Oni tako rade i sa svim ostalim "banana" republikama širom sveta. Pošto nema ništa da stigne spolja, treba se ovde pametno osloniti na sopstvene snage. Treba ići na restriktivan budžet, smanjivati javnu potrošnju, ostavljati samo ono što je najneophodnije, pre svega prosvetu i zdravstvo i minimalan činovnički aparat. Vlada se razmeće enormno velikim budžetom, a pokušava iz naroda da iscedi i poslednji dinar, računajući valjda da još ima negde po slamaricama sakriveno. Nema, ministre. Za ovih 10 godina blokade, sankcija, hiperinflacije, ratova iz slamarica izvađeno je sve što je bilo. Oni koji nisu držali u slamaricama, odneli su u inostranstvo. Od tih više ne možete ništa da uzmete.Možda i možete, a čestitao bih vam ako uspete. Vidim samo da čelnici dosovskog režima troše državne pare da putuju u Kipar, u Švajcarsku, gde im padne napamet, i tragaju za nekim računima. Vraćaju se praznih ruku. Evo, sada čelnici dosovskog režima popuštaju svim zahtevima bivših jugoslovenskih republika, u pogledu podele Bazelskog zlata i zajedničke imovine nekadašnje, i zlata Kraljevine Srbije, samo da bi bilo šta sada dobili. Dakle, odriču se velikog dela srpske državne imovine, da bi sada dobili neke mrvice jer njima treba sada. Baš ih briga šta će biti posle. Mogla je i prethodna vlast da se dočepa jednog dela zlata, tako što će popustiti pred zahtevima Hrvata, Slovenaca i ostalih, tako što će žrtvovati dugoročne državne interese. Mogla je to do sada vlast da učini, ali niko se nije usudio i nikome nije palo na pamet to. Vi to radite. Vi ćete da oporezujete po kućama i ribice u akvarijumu, možete sve da oporezujete, možete i mačke, ko ima mačke po kući, da oporezujete, a ne bi me iznenadilo da oporezujete i patke. Za koga god čujete da ima dobru patku, oporezujte ga. Sve vi to možete da radite samo jednom, jer onome kome oporezujete patku, on će radije da zakolje patku nego sledeći put da vas dočeka da mu naplatite porez. Zbog toga vam je promašena poreska politika. Želite da naplatite nešto što se ne može naplatiti. Niko vas neće kritikovati ako dodatno oporezujete bogataša, to vas niko neće kritikovati. Niko vas neće kritikovati ako oporezujete one privatnike koji su, zahvaljujući dosluhu sa režimom, proteklih godina mogli po kursu da dobijaju devize iz Narodne banke. To vas niko neće kritikovati, niko vas neće kritikovati ako oporezujete one koji su dobili luksuzne državne vile, ali ima i među vašim ministrima takvih, i Čović, i Perišić, i videćemo ko još. Za to vas niko neće kritikovati. Pod jednim uslovom, da postupite - ni po babu ni po stričevima, nego isti zakon da se primeni za sve. Koliko plati Čović, koliko Perišić, toliko da plate i ostali. Ja od države ništa nisam dobio, a kada je reč o stanovima, što je po zakonu ne može da se podvodi pod udar poreskih propisa, a ono što je bilo van zakona i što je bila zloupotreba, sve treba da dođe pod udar. (Poslanici DOS-a, iz sale: Po kom zakonu?) Vi, koji ništa ne znate, bolje vam je da se ne javljate. Ne možete vi, stalnim lansiranjem laži, neistina, kleveta, preko medija koji su pod vašom kontrolom, da naudite srpskim radikalima. To ne možete, to vam je sve promašaj, to vam je sve prazno. Jeste da ja sada imam masu primamljivih telefonskih poziva, raznih privlačnih žena koje se interesuju za stanove na primer, ili se interesuju kada ću da načnem onih 50 miliona maraka ...
Gospodine Šešelj, molim vas da se držite dnevnog reda, zajedničkog načelnog pretresa ...
Vi ste, gospođo trebali da opomenete ove nevaspitane dosovce koji upadaju u reč njih upozorite, a ne mene.
Takođe, izvinite, prekinula sam vas na pola minuta i uračunaću vam vreme. Takođe molim poslanike, molim vas prekinula sam vas za pola minuta, dodaću vam ...
Ali, vama smeta kada njima odgovaram.
Gospodine Šešelj, hoću da ih opomenem, molim vas, minut ću vam produžiti.
Dobro, hvala. Vrlo ste ljubazni. Znači, moja kritika je delovala i hvala.
Molim gospodina Šešelja da se drži teme, i molim tehničku službu da iz reda trećeg i četvrtog, odlepi nalepnice koje su srpski radikali, koristeći ovu salu za svoj propagandni materijal, zalepili.
Ne može to bez pauze, pustite vi to. To tek na pauzi može da se odlepi.
Izvolite, nastavite, imaćete jedan minut duže.
Nemojte pauzu da proglašavate dok govorim. Ne bežim od razgovora ni na jednu temu, pa čak ni od onih tema koje vi nametnete vašim dobacivanjem. Nema tog mesta gde nisam u stanju da se sučelim sa svima vama. Ali, za nas je zatvorena državna dosovizija, svi mediji koji su pod vašom kontrolom, a vi pravite mnogo veću grešku od onih koji su pravili ranije socijalisti i julovci. Kod njih su određeni mediji bili monopolisani, a kod vas su skoro svi mediji. E, to će vam se razbiti o glavu, narod više nema volje ni da čita dnevne novine jer su sve novine iste. U svima isto piše. Da se vratim ovim poreskim zakonima. Ministar je očigledno ovde došao po izvesnom zadatku, nije došao po zadatku da pomogne obnovu naše privrede, ovakvi poreski zakoni ne mogu obnoviti privredu. Nije došao po zadatku da popravi socijalnu situaciju u našoj zemlji jer ovim zakonom se socijalna situacija ne može popraviti, ovde se unedogled širi krug poreskih obveznika, pa će porez morati da plaćaju i ljudi koji jedva sastavljaju kraj sa krajem. Ministar kao da je došao po zadatku da dotuče našu ekonomiju, kao da je došao po zadatku da narod u takvu bezizlaznu situaciju dovede, da je na pragu socijalna revolucija. Pravi haos hoće da se stvori, haos odgovara srpskim neprijateljima. Vi znate, oni nisu odustali od namere da nam otmu i Vojvodinu, Rašku oblast, Kosovo i Metohiju, južne opštine u Srbiji itd. Ovakvom ekonomskom politikom oni nameravaju, zapravo, da dovrše posao na uništenju srpske države.
Znači, izričem opomenu narodnim poslanicima Srpske radikalne stranke zbog povrede Poslovnika, iz člana 99. i člana 96, koji se odnose na dostojanstvo Narodne skupštine i na uvredu narodnih poslanika. Izvolite.
Dvostruko ste prekršili Poslovnik. Prvo, ne možete an blok da izričite opomenu poslanicima SRS, opomena se može izreći samo poimenično, određenom narodnom poslaniku. Drugo, vi ne možete diktirati poslanicima šta će oni da drže ispred sebe, jer ovi vaši poslanici drže raznorazne novine, natpise itd. i njima celi dan prolazi ... (PREDSEDAVAJUĆA: Na koji član se pozivate, gospodine Šešelj?) ... u čitanju novina, njima celi dan prolazi u reklamiranju dosovske štampe. Vi ne možete na taj način da kršite Poslovnik, a mi znamo da vi spremate ukidanje Srpske radikalne stranke, samo razmišljate o varijanti. Teško će vam to uspeti. Vi sada i ovde izričete opomenu poslanicima SRS. Znate, ja se zapitam, jeste li vi normalni, šta vi to radite?
Niste se pozvali na član i prema tome, nisam dužna da vam odgovorim. Reč dajem narodnom poslaniku Nebojši Joviću, a neka se pripremi za diskusiju narodni poslanik Ljubimir Mucić.
Poštovani narodni poslanici, da su ovi tzv. reformski zakoni predloženi u nekim drugim uslovima privređivanja onda bi imali neku ekonomsku opravdanost. U ovakvim uslovima oni nemaju, ali o tome će najbolji sud dati privredni subjekti i građani. U Predlogu zakona o porezu na dobit preduzeća mogu reći da je zadržana suština dosadašnjeg zakona o porezu na dobit korporacija sa neznatnim izmenama i rekao bih nekoliko reči o tome. U dosadašnjem zakonu u delu usklađivanja rashoda, u poreskom bilansu kao rashod su se priznavali izdaci, donacije za finansiranje odbrane zemlje izvršene preko Republičke direkcije za obnovu zemlje. Obnova zemlje usled dejstva NATO agresije još nije završena, pa je u interesu završetka obnove da ovo ostane u usklađivanju rashoda. U delu usklađivanja prihoda zadržano je staro rešenje, tako da u tom delu ne bih imao nikakvog komentara. Rekao bih nekoliko reči o članu 44. predloženog zakona koji se odnosi na poreska oslobođenja. Predlogom novog zakona ukinuto je oslobađanje plaćanja poreza na dobit preduzeća osnovnih pravnih lica. U dosadašnjem zakonu za prve tri godine od dana upisa u registar bila su oslobođena novoosnovana pravna lica, osim novoosnovanih pravnih lica registrovanih prema aktu o jedinstvenoj klasifikaciji delatnosti u oblasti 07, trgovina u oblasti 11, finansije, tehničke i posebne usluge, bankarstvo, grupa 11-01 i osiguranje imovine i lica 11-02. Ovo oslobođenje odnosilo se na novoosnovano pravno lice sa sedištem na nedovoljno nerazvijenom području i slobodnoj zoni i mislim da tim ukidanjem sprečavamo razvoj proizvodnog sektora na tim područjima, a samim tim i ta područja neće imati mogućnost izlaska iz kruga nedovoljno razvijenih. U Predlogu zakona o porezu na imovinu u članu 19. predložene stope poreza na nasleđe i poklon su progresivne. U važećem zakonu stope su bile progresivne, a i njihova osnovica i stope su bile manje nego u predloženom rešenju, jer dosadašnje osnovice su iznosile 75.000 dinara, a sada se predlaže 200.000 dinara, a stopa je bila 2%, a sada se predlaže 3%. Ova stopa važi na imovinu čija vrednost ne predlazi 200.000 dinara, preko toga plaća se 6.000 plus 5% na iznos preko 200.000 dinara, što u odnosu na postojeće rešenje kojim se plaćalo 1.500 dinara plus 3% na iznos preko 75.000 dinara, predstavlja zaista ogromno povećanje, a to će potvrditi poreski obveznici kada dobiju rešenje od nadležne Republičke uprave javnih prihoda. Ne možete me ubediti da i tu postoji poresko rasterećenje u smislu obećanja koje ste dali u predizbornoj kampanji. O Predlogu zakona o porezu na upotrebu držanje i nošenje određenih dobara reći ću samo jednu rečenicu ili postaviti samo jedno pitanje. Da li je srećan onaj naš građanin koji nema ništa od auta, mobilnog telefona ili čamca, a prestaće da sanja o jahti? Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi u dosadašnjem zakonu, u smislu člana 48. Zakona, opštini su pripadala dva lokalna javna prihoda, koja su bila strogo namenskog karaktera, naknada za korišćenje komunalnih dobara od opšteg interesa, koju su opštine mogle da zavedu pod stopu od 3% u zadnje dve godine, i solidarna stambena izgradnja po stopi od 1,3%. Kao što rekoh i kako je u zakonu bilo predviđeno, to su bila strogo namenska sredstva i opštine su naknadu za komunalna dobra koristile za komunalnu infrastrukturu, a sredstva za solidarnu stambenu izgradnju za dodelu stambenih kredita i izgradnju stanova. Sve to mora sada u jednom delu da prestane. Novim zakonom se predlaže opštinama, odnosno gradu da pripada nov javni prihod, porez na fond zarada po stopi najviše do 3,5%. Opštinama se omogućava da samostalno odlučuju o nameni prihoda, ali matematički izraženo zbirna stopa naknade za komunalna dobra i solidarnu stambenu izgradnju iznosi 4,3%, a porez na fond zarada 3,5%, čime se smanjuju javni prihodi u opštinama i gradovima za 0,8%. U nedostatku sredstava za funkcionisanje lokalnih samouprava, što je izraženo i u učešću opština, odnosno gradova u porezu na promet proizvoda i usluga određenog za finansiranje javnih rashoda u Republici, koje se ostvaruju na njihovoj teritoriji, novac prikupljen od poreza na fond zarada biće utrošen na finansiranje korisnika budžeta, pre svega obrazovanja, a time će komunalna infrastruktura i stambene izgradnja biti stavljena po strani. Nedostatak tih sredstava neće nadomestiti iznos sredstava od naplate poreza na imovinu i boravišne takse, koje u celokupnom iznosu pripadaju lokalnoj samoupravi, jer gde je zastupljena nerazvijenost i siromaštvo nema imovine, a sve lokalne samouprave ne poseduju turističke objekte da bi imale prihod po osnovu boravišnih taksi. To je privilegija bogatih. Zato mislim da bi Vlada mogla da razmotri predlog da se u postojećim uslovima zadrži do kraja godine naknada za komunalna dobra od opšteg interesa i solidarnu stambenu izgradnju radi završetka početih investicija. Na kraju, moram da izrazim svoje nezadovoljstvo oko redosleda donošenja zakona, jer je prvo donet zakon o budžetu za 2001. godinu, a svi ostali zakoni koji su posle toga bili, koji jesu i koji će biti na dnevnom redu, su suštinski sastavni deo Zakona o budžetu, tako da svaka promena u predloženim zakonima ima direktan uticaj na ostvarenje budžeta i dolazimo do istine zašto Vlada ne prihvata nikakav predlog izmena predloženih zakona. Zbog toga je trebalo prvo doneti prateće sistemske zakone, pa tek onda Zakon o budžetu, ali i to je pravo Vlade.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, a posle njega narodni posalnik Branko Ružić. Posle Ljubomira Mucića, narodni poslanik Joca Arsić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, članovi Vlade, zaista bih želeo prvo gospođi predsedavajućoj da se zahvalim na novom imenu. Neću tražiti reč po povredi Poslovnika, imajući u vidu da se i dalje zovem Ljubomir Mucić i da je još jedino takvo ime u srpskom jeziku. Ne znam samo koji je pravi cilj bio gospođi predsedavajućoj. Da pređem na ovu temu. Zaista bih želeo da kažem da se pred nama nalazi drugi set zakona koj se direktno odnosi na sve građane Srbije. Vlada je servirala u ovom setu i očekuje vraćenu loptu. Brz reter Vlade kroz izmene predloga zakonskihpropisa u vidu predloženog mnoštva amandmana, otkriva da je servirana lopta mnogo zakačila mrežu sastavljenu od pocepanih džepova građana. Odmah na početku da ukažem na neke nedoslednosti u poreskoj politici koju je Vlada predložila i koju Vlada predlaže. Prvo, zaista za prethodnu sednicu i usvajanje republičkog budžeta i republičkih poreskih zakona, kojima su instrumenti uvedeni za punjenje republičkog budžeta, žurili smo da sve to brzo završimo, ograničavali vreme i šta sve nismo radili da se završi do 31. marta, a prihode koji su uglavnom prihodi opštinskih budžeta u ovom trenutku, pored zakona koji se odnosi na ograničavanje sredstava, ovo su instrumenti za alimentiranje budžetskih prihoda u opštinama, uopšte ne žurimo i nemojte opet da bude slučaj da zbog nedonošenja ovih zakonskih propisa opštine neće usvojiti svoje budžete ni do 1. maja ove godine, što se nikada nije ni dogodilo. Neki su to usvojili, oni koji su imali snage i znali, a oni koji nisu ni pokušali, neće ni pokušavati. Drugo, jedna takođe nedoslednost, a to jeoko poreskih stopa, interesantno je da porez na fond zarada od 3,5% uvodi se čak i za seoska domaćinstva, odnosno ide i na poljoprivrednike kao poreske obveznike, izjednačeno i sa radnicima i sa privatnim zanatlijama, što nikada do sada nije bilo. Zaista vas molim, gospodine ministre, da eliminišemo tu grešku, jer naši seljaci nikad do sada nisu plaćali ni porez ni doprinos solidarnosti za stambenu izgradnju a čini mi se da nikad nisu ni dobili stanove niti će dobijati. U tom cilju ili da preciziramo ovu zakonsku odredbu ili da ove poreske obveznike oslobodimo plaćanjaovog dela naknade. Što, s druge strane, ujednačavanje ove stope na bruto zarade na opštinskom nivou je nedosledno onoj politicirazličitih poreskih stopa na bruto lični dohodak, gde je stopa za jedne 14%, a za druge 20. Želeo bih da istaknem još jednu stvar. Na ovim sednicama sam očekivao od ministra i od Vlade da nam pokaže jednu simulaciju poreskog obveznika, za određene kategorije radnika, određene kategorije stanovništva i da utvrdimo ukupno opterećenje našeg poreskog obveznika, kakva je do sada bila praksa. Radi ilustracije - vlasnik automobila domaće proizvodnje jugo skala ili kec, kako ga popularno nazivamo, u ovom trenutku, bez povećanja lokalnih komunalnih taksi, naknade za putarinu koja ide Republičkoj direkciji, pri registraciji svog motornog vozila starog 10 godina treba da plati obaveze, kako državi, tako i osiguravajućem društvu, u iznosu od oko 4.730 dinara, što je u odnosu na prošlu godinu, što je u ovo vreme iznosilo oko 1.520 dinara, negde oko 3,1 puta više. Takođe, prilikom opterećenja i usvajanjem principa bruto zarade radniku sa najnižom kategorijom, koja je navedena u zakonima o porezu i osnovici, tj. doprinosu za zdravstveno i penzijsko osiguranje, lično primanje od 1. juna će se smanjiti za 25%, a direktoru ili radniku sa visokom stručnom spremom to smanjenje će iznositi tri posto. Znači, po osnovu opterećenja regresa za društvenu ishranu, što znači da će uvođenjem tih poreza faktički pola biti uskraćeno i u odnosu na neto lični dohodak, neto lično primanje do sada, što znači da će biti različiti procenat smanjenja. Znači, nekome će koverat biti puniji, još više u odnosu na onoga kome će koverat biti tanji. Želim samo da kažem još jednu konstataciju, kod prvog seta zakona koji ste usvojili, da ste zaboravili da trgovci nisu sudije vaše poreske reforme i da opterećenje i sudo opterećenju daju građani, a oni se još preračunavaju zbog onoga što ih je zadesilo. Mišljenja sam da će ovaj meč u dva seta prilično kratko trajati. Inače, gospodo, moram da kažem da je budžet već inflatoran i to sam najavio gospodinu ministru. Radi dokaza pokazaću ovu novu novčanicu od 100 dinara, potpisanu još od gospodina Gazivode iz 1996. godine i koja je isplaćena građanima - penzionerima u subotu i ponedeljak prilikom isplata penzija. To je još jedan dokaz nedoslednosti Narodne banke i monetarne politike koja se vodi na nivou SRJ i Srbije. Bilo je zalaganja da se stare novčanice zamene novima, a ova novčanica (stavio sam je u svesku da bude nepresavijena) je isplaćena prilikom isplate penzija. To znači da u budžetu još nema dovoljno sredstava i da je glavni razlog opadanje poreza na promet i prihoda po tom osnovu, odnosno zbog opadanja fizičkog obima poreza na promet. Evo, moram još jednu svoju konstataciju i primedbu da kažem - da smo popušili i cigarete po novoj ceni, alimarkicu još nisam video od akcize. Ministre, dogovorili smo se da iedemo prvo da kupimo cigare i da proverimo. Najveći problem, kao i prethodnoj, i ovoj vladi će biti sprovođenje poreskih reformi i ako se ne pokažete dosledni u tome od ovoga nema ništa. Da ne dužim,sam ministar je rekao da celovita poreska reforma nije započela. To je zaista iskreno i transparentno ,a privrednici kažu i traže da ih više ne opterećujemo jer od rasterećenja je počela da pada koža. Zato su neki zakoni sa primenom od 1. juna ili 1. jula, a u sezoni godišnjih odmora nema isplate regresa za topli obrok, a dotle će i regres za godišnji odmor biti isplaćen, tako da od ovog nagoveštenog prihoda po osnovu bruto ličnih dohodaka i povećanja osnovice po osnovu poreza na bruto zarade, od regresa za godišnji odmor i regresa za topli obrok neće biti veći prihod. Takođe još jedna nelogičnost, da direktor na službenom putu sa vozačem i još ako vodi nekoga ima pravo i na gostinski ručak, na topli obrok do 600 dinara dnevno, a kovač, zidar, i svaki proizvodni radnik ne može da primi 900 dinara za 22 radna dana, bar po litar mleka dnevno, već i na to moraju da se plate obaveze, pa "pola prospe" a pola njemu ostane. Takođe, na kraju, što se tiče ovih zakonskih propisa,za Kolubarski kraj, za Srbiju, je najvažniji deo zakona koji se odnosi na proez na finansijske transakcije. Nije mi jasno da lije moguće da se ovi izvori - doprinosisolidarnosti i taksa menjaju samo zato što po klasifikaciji zemalja OECD-a predstavljaju porez na transakcije. Kod mene u selu Komiriću kažu "Besposlen po i teliće krštava". Ali, nije tako.Ukidanjem Zakona o obezbeđivanju sredstava za obnovu zemlje izbrisan je i poslednji trag NATO agresije i pominjanju šteta koje se mogu videti u samom budžetu koji smo i usvojili. Umesto da plate štetu i pomognu otklanjanju katastrofe koju su nam naneli, krstiše nam čak i ono što mi treba da plaćamo. Isti slučaj je i sa doprinosom solidarnosti uvedenim Zakonom o obezbeđivanju sredstava za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom okrugu, gde se u ovoj zemlji Stradiji, zanemari jedna od najvećih i najplemenitijih osobina Srbina, a to je solidarnost i pomoć u nesreći.
Molim vas da završite, već ste prekoračili u dvanaesti minut.
Nisam koristio pravo na reč po Poslovniku, a i sekretar me je ... izvinjavam se.
Nije potrebno da se izvinjavate, nego da završite.
Na kraju, podržavam zadržavanje ovih izvora, ali ne da se koriste za zapušavanje budžetskog deficita, što je već praksa ovih dana, jer od tad pa do danas u Kolubarski okrug još nije stigao ni dinar pomoći.
Za reč se javio narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uz dužno izvinjenje zbog kašnjenja, na koje sam bio prisiljen zbog nekih drugih neodložnih obaveza, želim da zamolim poslanike da se drže predloženog zakona i da u kritikama koriste argumente. Veoma su jasne analize do kojih smo mi došli, a koje govore o spremnosti predstavnika bivše vlasti da ulažu sredstva u saniranje šteta u Kolubarskom okrugu, i naravno, u saniranje šteta koje su se pojavile usled bombardovanja NATO pakta. Dakle, fond solidarnosti će biti transformisan, sredstva će biti bitno uvećana i njima će se izaći u susret onim korisnicima sredstava iz fonda koji su bili prisutni i do sada. Što se tiče Kolubarskog okruga, doneo sam ovde jedan dokument. Nije tačno da se u Kolubarskom okrugu nije gradilo, gradilo se, ali se npr. gradio dom radikala, nisu se gradile kuće građana, koje su porušene u zemljotresu, i svaki stanovnik Kolubarskog okruga veoma dobro zna koliko ste vi, kao predstavnici vlasti, bili spremni da im izađete u susret u rešavanju problema, koji su za njih bili prioritetni. Dakle, gospodo, možete reći - nije se ulagalo u Kolubarskom okrugu u saniranje šteta nastalih prilikom zemljotresa, osim u slučaju doma radikala u Valjevu, kada ste uložili četiri miliona i 723 hiljade dinara. To su činjenice [[Poslanik Šešelj traži repliku.]]
Nema replike. Pa niste vi dom radikala, niste pomenuti ni vi, ni funkcija, ništa uvredljivo. Imate pravo po Poslovniku, ali nema uslova po Poslovniku. Replike nema. Ima reč narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovano predsedništvo, konačno da dobijem reč. Molio bih vas, ako je moguće, malo pažnje samo, a ako nije, biću prinuđen da govorim, iako me niko ne sluša. Ovde je rečeno u najavi ovog seta zakona da se radi o reformskim zakonima i takođe, kad se tiče izmena u Zakonu o lokalnoj samoupravi, da će to biti početak decentralizacije. Takođe je naglašeno da će ovi zakoni, odnosno, predmet ovih zakona je ranijim uredbama Vlade van javnosti donošen, na tajni način, a da o njemu nije bila upoznata šira javnost. Molim vas, pošto se ovde radi o setu od sedam zakona, a zna se da se zakoni donose u redovnoj proceduri u Skupštini Srbije, bar ovi koje sada usklađujemo, nikako nisu mogli biti tajni i van domašaja javnosti Srbije. Pošto se ovde radi o usklađivanju zakona, najviše u cifarskim iznosima, a ponegde i u izmeni visine zahvatanja, uglavnom naviše, tvrdnja da ovaj prethodni set zakona nije izazvao povećanje cena, jeste možda tačna u onom delu kada se uproseči. Ali, ako se uzme u obzir da su pojeftinili vanbrodski motori, da je pojeftinila bela tehnika, da je pojeftinilo dosta od te robe na drugoj strani, ono što je u kupovnoj moći naših građana najveći predmet kupovine, to su uglavnom potrebe za kupovinom robe, koja služi za ishranu stanovništva, tu je došlo do značajnog povećanja i ova tvrdnja možda je statistički tačna, ali je izazvala veće opterećenje kućnog budžeta. Što se tiče izmena i dopuna Zakona o lokalnoj samoupravi, umesto komunalne takse, uvodi se nova obaveza, koja glasi: "iznos od 3,5% na fond zarada". Taj deo je postojao i ranije, samo se drugačije zvao. Nije bio fond zarada, to je bila komunalna taksa, i ovo nije ništa novo i ništa neće doneti decentralizacija opštine, jer je postojala ta komunalna taksa, bila je po ovlašćenju SO, da je donesu do iznosa od 1%, uz saglasnost Vlade bilo je moguće ovu taksu povećati do 5%. Normalno, za to je bio potreban obrazloženi zahtev, za to je bio potreban program fonda, program SO, koja je usvajala taj program fonda najmanje jedanput godišnje i razmatrala izveštaj o radu tog fonda, ili javno preduzeće, zovite ga kako hoćete, različito je to bilo organizovano i dato na slobodu SO, da ove namene, preko ovih fondovskih sredstava, ili javnih preduzeća, ili preduzeća za izgradnju gradova, da se ta sredstva namenski koriste i od strane Vlade su mogla svakog momenta da se prate, i od strane budžetske kontrole. Prema tome, nemamo ništa novo, sem toga da se ovo što je bilo moguće, od jedan do 5%, zamenjuje konstantom koja se zove 3,5% na bruto zaradu, a taj iznos od 3,5% treba da sadrži i ono što je sadržano u Zakonu o stanovanju, a to je i 1,3% takođe na bruto zaradu. Prema tome, nema nečeg naročito novog u ovome. Ima novo to što će praviti velike probleme, a to je da je izbrisano iz zakona, odnosno, predlaže se ovim izmenama i dopunama zakona da se briše od člana 60. do člana 65, koji reguliše upravo ovu materiju i namenu za ovu materiju, utroška i ubiranja sredstava, i ono što je najbitnije, to je da je jedan od članova sadržavao i odredbu koja je omogućavala malim opštinama i opštinama čiji su radnici zaposleni u velikim opštinama i velikim preduzećima, a nisu rezidenti te opštine, da taj komunalni doprinos bude usmeren tamo gde ti radnici žive. Znači, zarađivali su u drugoj opštini, jačoj, a taj komunalni doprinos obračunat u iznosu kako je to predviđeno odlukom SO, znači, u iznosima od jedan do 5%, to se usmeravalo na žiro-račune budžeta tih opština, odnosno na obračune javnih preduzeća, sa kojih su se, po programima tih javnih preduzeća i SO, ta sredstva i namenski trošila. Ovim zakonom se takva mogućnost briše. Znači, brisanje ovih članova. Ponovo će oni koji su moćni imati više,oni koji koriste radnu snagu, a oni iz tih nerazvijenih sredina i nerazvijenih opština i dalje će ostajati nerazvijeni. Mislim da je ovim izmenama i dopunama Zakona učinjena i ta nepravda. Druga nepravda koja je učinjena ovim izmenama, a radi se o Zakonu o stanovanju, to je što se briše član 44. postojećeg Zakona o stanovanju, koji je nekoliko puta inoviran i oko koga se ovde izriču različite kritičke ocene. Radi se o sledećem - ovim izmenama i dopunama Zakona onemogućeno je postojanje više fonda solidarne stambene izgradnje. Član 44. reguliše visinu (to je bilo 1,3%), reguliše način trošenja, reguliše posebna prava ratnih vojnih invalida, u iznosu od 5% od ubranih sredstava, da se obavezno izdvaja za rešavanje njihovih stambenih problema, i reguliše takođe rad upravnih odbora, fondova za solidarnu stambenu izgradnju, koji se obavezno sastoje, prema ovom zakonskom rešenjem, od predstavnika sindikata i predstavnika lokalne samouprave, uključujući tu i predstavnike radnih organizacija čija se sredstva ubiraju. Ono što se reguliše ovim izmenama i dopunama Zakona jeste da se članom 1. predviđa brisanje ovog člana, a članom 2. stupanje na snagu ovog zakona. Najavljen je amandman od strane Vlade. Ne znam kako će taj amandman da se iskoristi, pošto je Poslovnikom o radu, članom 141, predviđeno da se amandmani u toku rasprave mogu da odnose samo na ono što se tiče izmena, usklađivanja drugih članova prema nekom amandmanski usvojenom ili izmenjenom članu. Ovde imamo jedan član. Ne znam šta je to šta će da izmeni. Predlažem ovoj skupštini, posebno skupštinskoj većini da usvoji amandmane koji su dati u delu da se od ovog dela sredstava od 3,5% usmeri 2,5% na ovo što se tiče komunalnog doprinosa, odnosno Fonda zarada, a da se drugi deo predvidi za namene solidarne stambene izgradnje i da se zadrži član 44. koji to reguliše. Mislim da je to pravedno i pravično rešenje iz mnogo razloga. Ne možemo uzeti za primer negativan primer jedne opštine ili jednog dela i da srušimo čitav sistem i čitav deo ove materije, koja se jako tiče malih preduzeća, koja ne mogu da akumuliraju u ovoj situaciji, znate kakvoj, da izdvajaju za solidarnu stambenu izgradnju, jer se pravilnicima, koji regulišu ovi upravni odbori, utvrđuje način i raspodela stanova izgrađenih iz sredstava Fonda solidarnosti. Mislim da su ti argumenti dovoljno jasni i čvrsti da se prema ovakvom rešenju donese ovaj zakon kako sam predložio na ovaj način, a ima takvih amandmana, znači da se donese sa takvim amandmanima. I na kraju, gospodine predsedniče, molio bih da se poštuje Poslovnik o radu Skupštine Srbije kada se tiče materijala i da se poštuje član 213. Jer, u Zakonu o imovini, u članu 2, tačka 4) (sekretar može da pročita), taj član naveden je na neslužbenom jeziku u Republici Srbiji. Radi se o tajm šeringu u članu 2. tačka 4) navedenog zakona. Molim da se izvrši redakcija i ovo prevede na srpski jezik, da se koristi srpski jezik i ćirilično pismo, koje je zvanično usvojeno ovim poslovnikom od većinske grupe. Hvala.
Po poslovniku gospodin Šešelj, zatim po Poslovniku gospodin Mucić.
Gospodine presedniče, vi veoma restriktivno i selektivno primenjujete taj poslovnik, onako kako vam se prohte. Poslanici vladajuće grupacije mogu sa ove govornice da iznose šta im padne na pamet, tendenciozno, razno razne insuinacije, a kada radikalski poslanici žele da odgovore, šansa im se ne pruža. Zašto? Vi mislite, kada se jednom lansira laž, ona obavlja svoj posao.
Da li ste završili u vezi sa Poslovnikom?
Ne, objašnjavam čime ste prekršili Poslovnik. To je tačka 28. Poslovnika.
Ne piše to tamo.
Čekajte da obrazložim, zašto ste tako nestrpljivi.
Obrazložili ste, počinjete repliku. A za repliku vam nisam dao reč. Oduzimam vam reč, jer niste pomenuti. (Predsednik je isključio mikrofon.) Gospodine Šešelj, oduzeo sam vam reč i molim vas da napustite govornicu. Nisam vam dao reč za repliku. Mi smo odlučili o prigovoru na Poslovnik. Uporno kršite Poslovnik i ne dopuštate da Skupština regularno radi. Dajem pauzu od sat i po. Obaveštavam narodne poslanike da će u pauzi današnjeg zasedanja, u maloj sali Narodne skupštine, biti predstavljeno izdanje Svetog pisma, Starog i Novog zaveta, u maloj sali. Istovremeno će u pauzi zasedati Zakonodavni odbor u sali jedan u prizemlju i Odbor za finansije u sali 73 na trećem spratu. [[Posle pauze.]] Molim vas da najpre utvrdimo kvorum da bi mogli da nastavimo sa Drugom sednicom Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine. Konstatujem da nemamo kvorum. Dajem pauzu od 15 minuta.
Molim vas, da radi utvrđivanja kvoruma, ubacite svoje identifikacione kartice. Pošto izražavam sumnju u nepostojanje kvoruma izraženo elektronskim sistemom, molim radnike službe da prebrojavanjem utvrde broj poslanika u sali. Konstatujem da je prebrojavanjem utvrđeno da je u sali prisutno 115 narodnih poslanika. Verovatno su neki u međuvremenu došli. Da li se slažete da još jednom probamo elektronski da utvrdimo kvorum? (Ne.) Određujem pauzu od 10 minuta.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum. Gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa načelnom raspravom. Reč ima narodni poslanik Branko Ružić.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, uvaženi narodni poslanici, od Vlade Srbije smo dobili predlog paketa poreskih zakona koji su svojom eventualnom primenom usmereni na obezbeđivanje sredstava za popunu budžeta Republike Srbije. Po mom mišljenjeu poreska politika nove vlade najveći udarac nanosi upravo građanima ove države i nisam siguran da će građani biti uopšte u prilici da sve planirane namete u ovom paketu poreskih zakona servisiraju državi, a samim tim će budžet biti uskraćen za deo projektovanih sredstava i da će građani zbog nemogućnosti da plate te poreze biti u objektivnoj opasnosti da dobiju poziv od sudije. Smatram da će jedan od ovih zakona iz poreskog paketa, Zakon o porezima na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara svojom primenom, ukoliko se usvoji, a sve indikacije govore da će biti usvojen, naneti veliku štetu između ostalog i nekim našim trofejnim sportovima. Time i samim sportistima, a pre svega amaterima, koji su uglavnom predstavnici mlade populacije. Naime, na udaru ovog zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara naći će se streljaštvo, streličarstvo, auto-moto sport, motonautički sport, veslanje, kajak, kanu i jedriličarstvo, a svi znamo da su to uglavnom skupi sportovi. Predviđenim porezima na automobile, čamce bez motornog pogona i sa motornim pogonom, letilice koje službe za sport i rekreativne aktivnosti, lovačko oružje, luk, vazdušne puške, vazdušne pištolje, biće otežano funkcionisanje sportskih klubova, a mladi ljudi biće demotivisani da prema svojim afinitetima uzmu učešća u treniranju u nekim od sportskih klubova, jer je teško očekivati da se mladi ljudi i pored svog entuzijazma koji poseduju, uključe u neki klub koji nema ni osnovne rekvizite ili su oni zastareli. Ovakvom rigidnošću propisa koje Vlada predlaže ugušiće i ovu sferu sporta. Demotivišete mladu populaciju koja po prirodi stvari svoje slobodno vreme treba da utroši na očuvanje svog psihofizičkog zdravlja, a jedna od poluga za takav angažman je i bavljenje sportom. Na ovaj način ćete indirektno uticati na razvoj nove JasneŠekarić, Nataše Janjić, Aleksandre Ivošev ili Ivana Kolića. Sam paket poreskih zakona i njegovi negativni efekti se mogu videti na prostom primeru jednog klasičnog kluba, restorana na vodi, u Beogradu, na Ušću ili kod hotela Jugoslavije, koji su omiljeno mesto za izlazak mnogih Beograđana, a pre svega mladih ljudi. Vlasnik jednog prosečnog ugostiteljskog objekta na vodi u Beogradu mora da plati sledeće poreze shodno svojoj delatnosti i obavezama kao građanin Srbije: To su porez na promet proizvoda i u sluga, porez na dohodak građana, porez na akcizu, porez na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara, i verovatno još poneki doprinos. Svi ovi porezi kumulativno iznose između 300 i 350 hiljada dinara na godišnjem nivou. Pitam se da li će taj privatnik rešiti problem ovih globa podizanjem cena svojih usluga, čime će klijentelu suziti na samo platežno sposobnu, na jedan uži krug ljudi, ili će na volšeban način pokušati da izbegne plaćanje poreza i na taj način doći u sukob sa državom. Ovo je samo jedan plastičan primer, ali će svi građani na žalost deliti istu sudbinu, bez obzira kojom delatnošću se bave. Zastupam, naravno, tezu koju je izneo i naš ministar da naša poreska politika treba da bude u skladu sa direktivama Evropske unije, ali smatram da bi ta poreska politika trebalo da bude u skladu sa realnim platežnim mogućnostima naših građana. Projektovali ste budžet koji smo usvojili sa više od 22 milijarde deficita koje ćete nadomestiti navodnim donacijama i sredstvima privatizacije. Građani Srbije su ipak očekivali da će više donacija doći, a da se neće budžet puniti sredstvima oporezivanjem građana u tolikoj proporciji. Bilo bi lepo da sve ovo građani izdrže, ali biće vrlo teško izbeći u tom slučaju sivu ekonomiju, izbegavanje poreskih obaveza i socijalne tenzije naravno. Molim vas da imate to u vidu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Poštovani predsedniče, kolege poslanici, ne bih želeo da previše zadržavam vašu pažnju, koji se mnogo žurite, pošto je to očigledno, jer smo imali vrlo neprijatnu situaciju kada je bilo zaista svima jasno da ukoliko se ne pojave poslanici opozicije da vi vrlo teško možete da nabavite kvorum. To je žalosno, s obzirom na to da DOS ima 176 poslanika. Pošto želim da pričam o ovome što je na dnevnom redu u uvodu moram da kažem da sam sasvim načisto sa tim da naši zakoni, set poreskih zakona, moraju biti u tendenciji usklađivanja sa evropskim zakonima, da moraju pratiti evropske tokove, jer su to intencije i namere naše države, da jednom postanemo član te zajednice. Međutim, ako prenebregnemo situaciju koju smo imali u zadnjih 10 godina, da smo živeli u okruženju koje je bilo opterećeno ratovima, sankcijama, NATO agresijom na našu zemlju, možemo da kažemo da su ovi zakoni, tj. predložen set zakona upravo uperen ka tome.Međutim, moramo imati u vidu da je naša privreda zaista izmrcvarena. Ne želim našu privredu da poredim sa bolesnikom, ali sa ranjenikom sigurno mogu, jer je naša privreda izuzetno mnogo toga podnela za ovih 10 zadnjih godina, a naročito u toku bombardovanja. Ukoliko primenimo ove zakone na načine koji su predviđeni u ovoj formi, plašim se da će oni predstavljati zaista neodrživ i veliki teret našoj privredi, da će naša privreda biti dovedena u situaciju da neće moći da izdrži takav teret. To je upravo ono što svi mi treba da izbegnemo. U konsultacijama, koje sam vršio sa nekim od predstavnika privrednih subjekata iz okruga iz koga potičem, dobio sam objašnjenja da će povaćanje osnovice poreza i doprinosa opteretiti priliv sredstava preduzeća, nivo sredstava koji treba da se izdvoji za lične dohotke, doprinose i poreze sa dodatnih 20-30%. To sam zaista čuo iz usta onih koji se profesionalno bave tim stvarima i nemam razloga da im ne verujem. Naravno da bih veoma voleo da se naša privreda i privredni subjekti u celoj Srbiji nađu u povoljnijoj poziciji i da ovaj novi set poreskih zakona bude u funkciji razvijanja njihove proizvodnje, podizaca produktivnosti, što bi se u nekoj perspektivi odrazilo na povećanju standarda svih naših građana. Međutim, moram da izrazim sumnju i da kažem da veliki broj njih nije znao da mi odgovori kako će se sve to odraziti na njihovo poslovanje. Ta neizvesnost je dovoljan razlog za zabrinutost, a vreme pred nama će pokazati da li smo bili u pravu mi koji kritikujemo ovakav način neke bager, šok terapije u poreskoj sferi ili je bio u pravu predlagač ovih zakona. Kada govorimo o Zakonu o stanovanju, zaista je nemoguće ne pomenuti da je na osnovu odredaba, koje su omogućavale kreditiranje solidarne stambene izgradnje, izgrađeno mnogo stanova. To posebno želim da kažem zbog toga što u mom komšiluku ima nekoliko, ceo niz zgrada koje su izgrađene iz tih sredstava i ne bih mogao da preciziram koliko je porodica našlo svoje udomljenje na taj način. Sa ovim načinom ukidanja solidarne stambene izgradnje plašim se da će svi oni koji su u nezavidnoj stambenoj situaciji ostati bez mogućnosti da računaju na ovaj vid pomoći i da neće moći da reše svoje stambeno pitanje. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi može da se posmatra sa više aspekata. Međutim, jedna stvar je neizbežna. Tu dolazimo na teren poštovanja zakona. Postoje najave a propo Zakona o lokalnoj samoupravi da je Vlada već pripremila akta za uvođenje prinudne uprave u opštini Bela Palanka. Pod kojim obrazloženjem, pod kakvih uslovima, zaista ne znam, s obzirom da lokalna samouprava u toj sredini funkcioniše izuzetno dobro i to mogu da potvrde i izveštaji Ministarstva pravde i lokalne samouprave iz proteklog perioda. Sada postoje najave da se ti izveštaji menjaju. Kako će se to sve završiti, videćemo. Međutim, zaista je za čuđenje da se Ministarstvo ili Vlada ne oglašavaju o problemima koji postoje u susednoj opštini Dimitrovgrad, koja je takođe opština Pirotskog okruga. (Predsednik: Molim da se vratite na temu dnevnog reda.). Tamo lokalna samouprava funkcioniše bez potrebnog foruma, a da na to niko ne reaguje. Na kraju, zaista bi bio srećan ukoliko bi ovaj set predloženih zakona bio u funkciji povećanja proizvodnje i oživaljavanja neše privrede. Opte moram da kažem, po izveštajima sa terena neće biti tako.
Ima reč narodni poslanik Zaharije Trnavčević, a posle njega Marko Ćulibrk.
Poštovane kolege narodni poslanici, želim da govorim o jednom od ovih zakona u paketu, a to je Zakon o porezu na imovinu. Kao što znate, u članu 7. je predviđeno da se oporezuje dohodak na poljoprivredno i šumsko zemljište. Kao osnovica uzima se petogodišnji dohodak od tog imanja i oporezuje se po stopi od 40%. Kada se to izračuna, to nije veliki teret. Poljoprivrednici se ne žale na visinu poreskih opterećenja i na doprinose naročito, nego se žale što se njima kao i industrijskim radnicima - ovo bih želeo da čuje i ministar Đelić - ne priznaje amortizacija i plata, lični dohodak i porezi. Jer, kada se tamo radi neki mikrofon ili bilo koji industrijski artikal, u cenu koštanja se uračunaju porezi i doprinosi koje plaća u stvari potrošač. Međutim, to se ne priznaje zemljoradnicima i to je glavni zahtev, to je pitanje kojim mora da se pozabavi ova Narodna skupština i da upozori Vladu da, kada određuje zaštitne cene, uzme u obzir stvarnu kalkulaciju, cenu koštanja i da na osnovu toga utvrdi i paritet sa industrijskim proizvodima. Ovu odredbu u zakonu shvatam kao i jednu težnju da se u ovoj zemlji posedovanje imanja, poljoprivrednog zemljišta, učini skupim, a obrada jeftina. Na taj način bi se smanjile površine, koje danas imamo u parlogu, jer bi se zemlja koncentrisala u rukama mlađih ljudi, koji mogu da je obrađuju. Malo pre sam razgovarao sa Ivicom Iličićem iz Vajske kod opštine Bač, koji obrađuje 2.200 katastarskih jutara, nećete verovati. I to uzorno obrađuje. 600 je njegovo, 1.600 uzima u zakup i rešava socijalne slučajeva mnogih porodica tamo. To je ono čemu moramo da težimo, uz sve moguće potrese i lomove, koji će iz toga nastati. A oni su već tu. Domaćinstva su ostarela, ljudi nemaju snage, fizičke snage ni novca, a što je najgore nemaju ni motive da obrađuju svoja imanja kako se danas u svetu obrađuju. Mislim da ovaj zakon zaslužuje podršku svih poslanika ove Narodne skupštine. Rekao bih nekoliko reči o jednoj činjenici. Ovih dana sam čitao stenografske beleške, a znam, sedeo sam ovde u klupi, šta se ovde događalo. Mogu da kažem da ovde jedna značajna, ali hvala bogu opoziciona po broju, manjinska grupa poslanika izlazi za ovu govornicu sa jedinom željom da ospori sve i napada uglavnom prihodnu stranu, da se smanji ovo, ono, a nigde nije rekao za koliko treba da se umanje plate prosveti, zdravstvenih radnika, da se ponovo vrati dve godine čekanja na materinski dodatak, dve godine čekanja na zemljoradničku penziju, odakle da se podmire te obaveze.To je čista demagogija, to je jeftino kupovanje naklonosti i tako dalje. Imam ovde jedno pismo koje je danas stiglo, uručiću ga kasnije, kada napustim govornicu, predsedniku ove grupe, koja upravo nastupa sa tendencijom da komšiji crkne krava. Uveren da ste vi ovde malopre bili nesrećni što se okupio dovoljan broj poslanika da Skupština nastavi svoj rad. Nemojte tako. Mi smo svi predstavnici građana, koji su nas birali, poslali nas sa nekom nadom da ćemo kao pametni i razboriti ljudi da se dogovorimo da nam bude bolje, a ne da izlazite ovde bez ikakvih argumenata. (Predsednik: Molim da se držite dnevnog reda.) Ovo je potpuno u duhu dnevnog reda, jedna molba, upozorenje da se u ovim diskusijama bude malo konstruktivniji. Posle svega ovog što se događa palo mi je na pamet sledeće - da zatražim ne znam od koga, da li od predednika ili ministra finansija, da se narodnim poslanicima u Skupštini Srbije prizna poseban dodatak na teške uslove rada, jer ni malo nije prijatno, inspirativno slušati ovakve prazne diskusije.
Gospodin Ivković, drugo javljanje.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Dame i gospodo, kada sam se prvi put javljao povodom ovih tačaka dnevnog reda nisam govorio samo o prihodnoj strani, nego sam ukazao da je suština u rashodnoj strani, odnosno da je suština u prevelikom budžetu. Ovde ću opet da ponovim da je budžet Republike Srbije u 2001. godini u odnosu na budžet Republike Srbije u 2000. godini više od tri puta uvećan. Ponavljam, nemojte da kalkulišete u budžet od 2000. godine 20 milijardi dinara koji su bili namenski odvojeni za obnovu i rekonstrukciju ove zemlje, uništene NATO agresijom. Tu obnovu i rekonstrukciju vi ne morate da sprovodite, ali ću takođe da ponovim da u tom budžetu, koji je više od tri puta uvećan, nisu više od tri puta uvećane plate u prosveti, u zdravstvu, socijalnom zvanju itd. Mislim da se današnjom raspravom zaokružuje ključni deo rasprave o paketu poreskih zakona. Zato smo u mogućnosti da donesemo i određene zaključke sa sledećim porukama poreskim obveznicima. Nema ozbiljne poreske reforme, dame i gospodo, a umesto toga imamo haotično i panično razrezivanje nameta u cilju obezbeđenja para za DOS-ovske političke ciljeve. Drugo, rast cena, poreska rešenja po svim vidovima, razne takse i naknade, koje vi sada samo zovete porezima, su prisutni više nego ranije. Treće, poreske obveznike sačekaće veliki broj poreskih rešenja. Zašto se to dogodilo? Ključna mana svih ovih predloga je u tome što su ignorisana upozorenja, prethodna upozorenja privrede, prethodna upozorenja sindikata, građana, ali i mnoga upozorenja izrečena za ovom govornicom, posebno kada je usvajan budžet Republike Srbije. Kod sebe imam jedno od takvih upozorenja, upozorenje koje je uradila Privredna komora Srbije, mišljenja, sugestije i predlozi na poreske zakone, urađeno od strane Odbora za privredni sistem i ekonomsku politiku, Odbora za bankarstvo, Odbora za preduzetništvo, Odbora za zanatstvo i Zajednice preduzetnika. U ovoj sali bi trebalo da sedi i narodni poslanik Radoslav Veselinović, koji je predsednik Privredne komore Srbije i mene zaista iznenađuje zašto kao narodni poslanik nije iskoristio situaciju da i sa ove govornice kao čovek koji direktno nosi odgovornost za uslove rada privrede, izrekne bar nekoliko upozorenja, koja ću ja sebi dozvoliti sada da kažem. Prvo upozorenje je bilo da konkretna rešenja o predloženim poreskim zakonima, to je upozorenje Privredne komore Srbije, neće dovesti do poreskog rasterećenja privrede, niti bitno smanjiti obim sive ekonomije. U svim zakonima je prenaglašen fiskalni pristup, a zanemarena je potreba da fiskalna politika na ovom nivou privrednog razvoja treba da ima i razvojnu funkciju. Tu je suština. Ovde je više puta rečeno i ponavljam, svega 25% od privrede Republike Srbije danas funkcioniše. Mi smo morali da pravimo takvu poresku politiku koja će da relaksira mnoga opterećenja i stvori šansu da privreda krene. Zašto se ovo radi? Zašto se povećavaju poreska opterećenja? Zašto se priprema zakon o svojinskoj transformaciji koji planira, i mi to znamo, da u junu mesecu krene Vlada sa potpunom rasprodajom 90% društvene svojine, a svega 10% radnicima? Da nije možda jednokratnom rasprodajom, znači u velikoj konkurenciji za male pare? Opšti utisak, da u predlaganju rešenja nije uvaženo realno stanje u privredi i činjenica da se obaveze prema državi ne izvršavaju, jer su previsoke, a ne iz nekih drugih razloga. Zato je zahtev preduzeća i preduzetnika da se visina poreskih obaveza primeri fiskalnom kapacitetu privrede. Smelije poresko rasterećenje dovelo bi, po mišljenju Privredne komore Srbije, do brže i efikasnije legalizacije sive ekonomije. Ukoliko povećavamo poreske stope, siva ekonomija će biti veća i to svako ko danas ide na pijacu i bilo gde može da uoči da siva ekonomija raste. Stvaraju se uslovi sa rasterećenjem privrede, poreskim obavezama stvorili bi se uslovi za veće zapošljavanje u privatnom sektoru i samim tim do veće naplate javnih prihoda. Oni su posebno ukazali da uvođenjem jedne poreske stope, koja je već uvedena od 17% za promet proizvoda i usluga, uz rigorozno sužavanje poreskih oslobađanja dovodi direktno do rasta cena troškova života. Samo jedan primer da vam navedem, mi danas razgovaramo ovde o Zakonu o porezu na imovinu. Građani treba da znaju da se već pripremaju novi obrčuni povećanja tržišne vrednosti imovine. Povećanje je 111,8% i toliko je uvećana osnovica koju će od danas građani ili od sutra da plaćaju. Međutim, treba da im se objasni da će u julu najverovatnije tri ili četiri puta da bude novo uvećanje. Mi smo ovde narodni poslanici i moramo da razmišljamo pre svega o uslovima života i rada građana, o njihovom standardu, načinu privređivanja, moramo da se borimo ovde da poreska opterećenja budu takva da stvaraju šansu privredi da ima ostatak dohotka, da ima šansu za proširenu reprodukciju, da ima šansu za novo zapošljavanje, konačno da ima šansu za novo pokretanje i novi rad. Ne može rešenje da bude ono koje se priprema u Vladi Srbije, da u junu mesecu na veb sajtu Svetske banke se pojavi rasprodaja društvene imovine i varijante su 90% ili 70%, a svega 10 ili 30% da ide radnicima. Gde će biti ona preduzeća koja su se već 60% transformisala? Njima će 40% da prodaju, a da li znate da se dvotrećinskom većinom donose odluke bitne za kolektiv. Faktički će se direktnom prodajom, jednokratnom prodajom, u jednom mesecu, u jednom trenutku rasprodati imovina i staviti šapa na kompletnu privredu Srbije. Da nije ovo priprema za to?
Replika, gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, gospodo narodni poslanici, verujem da su jasni politički stavovi DOS-a po pitanju ozbiljnosti društva i onih ključnih državnih institucija koje su uticale na sve ono što se dešavalo u našoj zemlji. Ipak, mislim da smo dužni da pokušamo da proces promena koji je započet 5. oktobra, koji neki od vas ocenjuju lošim, neki podržavaju, sasvim sigurno unesemo i u ovaj dom. Pokušajmo da to radimo kroz poštovanje i uvažavanje istine. Barem elementarnih činjenica. Toliko puta smo do sada čuli da je budžet za 2001. godinu tri puta veći od budžeta planiranog za godinu koja je ostala za nama i koji je kreirala Vlada koju danas predstavljaju ovde opozicione stranke. To naprosto nije tačno. Budžet za 2001. godinu je uvaćan u odnosu na budžet za 2000. godinumanje od stope inflacije. To je prva činjenica. Sredstva kojima nameravamo da raspolažemo nisu sredstva koja ćemo koristiti u procesu političkih obračuna s bilo kime, pa čak i s predstavnicima stranke u čije ime je govorio gospodin Ivković. Mi ćemo pokušati da u ovom društvu uspostavimo vladavinu prava na način na koji to nisu činili naši prethodnici. To nije tema ove replike. Ono što želim da kažem jeste da se ne može očekivati od nas da procentualno uvećanje budžeta bude izraženo i u procentualnom uvećanju plata, pre svega zaposlenih u prosveti i u zdravstvu, jer nisu prosveta i zdravstvo jedini segmenti koji su opustošeni politikom naših prethodnika. Ostali su prazni fondovi i budžetom koji smo vam predstavili ovde mi ćemo pokušati da povećamo plate prosveti i zdravstvu, da kroz uvođenje platnih razreda umanjimo razliku između svih onih koji se finansiraju iz budžeta i da pri tom popunimo sve one praznine koje su ostale iz decenije koju ste vi i u finansijskom smislu kreirali. Dakle, da obnovimo bankarski sistem, da popunimo fondove, da se fondovima i sredstvima ne raspolaže onako kako su pokazali kroz primere na prepodnevnom delu ovog zasedanja i da tako pokušamo da korak po korak promenimo ovo društvo. Primeri koje ste vi navodili, a koji su navodna anticipacija, pretpostavka onoga što će se dešavati u budućnosti, naravno da ne stoje, osim ukoliko vi nemate neki argument i činjenice. Zakon o svojinskoj transformaciji će biti pripremljen i on će biti predstavljen na informativnom sastanku koji će biti organizovan tokom naredne nedelje. Dakle, ne za šest meseci ili godinu dana kako ste vi iznosili u martu mesecu, već naprotiv tokom naredne nedelje. To nije zakon koji će biti onakav kako je predstavio gospodin Ivković, baš naprotiv, to je zakon koji će pokušati da ispravi one nelogičnosti koje su prisutne u ovom trenutku u našem društvu. Ako radnicima date vlasnička prava, ne možete očekivati od radnika da oni raspolažu kapitalom koji je potreban da bi se preduzeća pokrenula iz stanja u kome se trenutno nalaze, ono je veoma loše. Ipak, zbog poštovanja činjenica i istine, analiziramo statističke podatke koji govore o rastu industrijske proizvodnje u poređenju sa martom mesecom prošle godine. Dakle, nije tačno da Srbija propada...
Vreme.
Srbija se pomera iz stanja u kom ste je vi ostavili i sasvim sigurno da je za takvu vrstu promena potrebno, između ostalog, i razumevanje opozicije. Dakle, možemo se kritikovati, ali pokušajte da to radite argumentovano i kroz uvažavanje činjenica, i sve ono što je izrekao moj prethodnik, jeste flagrantno nepoštovanje i argumenata i činjenica. Ništa ne ide u prilog konsatatacijama koje su iznete.
Reč ima narodni poslanik Marko Ćulibrk, a posle njega narodni poslanik Lazar Marjanski.
Poštovani narodni poslanici, mi kao jednu tačku dnevnog reda imamo i usvajanje završnog budžeta za prošlu godinu i ovde lepo piše - da je budžet za prošlu godinu bio 32 milijarde dinara, a 19 milijardi su bile takse za obnovu zemlje. Ako se 32 milijarde stave u odnosu na 129, to je čak i preko tri puta, toliko radi istine. Dakle, često se pred kreatore ekonomske politike postavlja pitanje - kojom poreskom politikom kreirati sve to i u kom pravcu povesti zemlju. Do sada su u teoriji bila dva pristupa. Jedan je bio restriktivan, kada se neke stvari u ekonomskom životu usmeravaju i ograničavaju. Drugi je bio podsticajan, kada se od privrede i stanovništva traži da se više radi, da budu produktivniji, da se više ulaže u privredu i da se više štedi. Nažalost, nova vlada uvodi jedan novi poreski tretman, a to je da porezi imaju samo zadatak da pune prevelike i neprimerene budžete. Iz ovog zakona poreskih paketa, rešenja koja su predložena bila su možda devedesetih godina reformska, a nažalost zbog uvođenja reformskih sankcija, ekonomskih sankcija i ratnog okruženja, tada je odlučeno da se delom ta rešenja ne prihvate. Sada ta ista rešenja predlaže, kroz iste zakone, nova vlast, nažalost u ekonomskoj situaciji koja je mnogo nepovoljnija nego pre 5. oktobra. Čak se za reformske i moderne proglašavaju takse za nove poreze, koje su bile uvedene za vreme ekonomskih sankcija i za vreme elementarnih nepogoda koje su uvedene pre par godina. Uvođenje taksi i propisivanje, kao novih poreza, nije ni ekonomski, ali to je protivustavno i protiv osnova poreske politike koja se vodi u ovoj zemlji. Možemo da kažemo da je ova poreska politika neekonomska, nedomaćinska, a usmerena je protiv svoje zemlje i protiv svog naroda. Šta je cilj ovakvih zakona? Umesto da se ulaže u privredu, da se prvo napravi program za revitalizaciju, ako nije bilo novih sredstava, ali barem onih sredstava iz predizbornih obećanja koje ste vi za vreme predizborno obećavali, da se privreda revitalizuje, da se podigne standard domaćinstva, da se reprogramiraju unutrašnji dugovi koji guše privredu i privredni život, jednostavno, do toga nije došlo. Zašto nije kroz oživljavanje privrede otvoreno novih 500.000 radnih mesta. Zašto se sa ovom poreskom politikom i sa zakonom o privatizaciji, koji se nagoveštava i gde se predviđa da će biti ugašeno 500.000 radnih mesta, i na ionako smanjeni broj radnika u privredi, udaraju ova nova opterećenja? Jednostavno, nova vlast žuri u susret ekonomskoj globalizaciji ili novoj svetskoj podeli rada, u kojoj je našoj zemlji namenjena uloga kolonije. Po toj politici svaka ozbiljnija fabrika u našoj zemlji ili će biti prodata, ili će biti ugašena, da ne bi bila konkurencija, kako na domaćem tržištu, tako i na tržištu okolnih zemalja. Jednostavno, mi ćemo postati tržište za stranu robu ili ćemo postati poligon za prljave tehnologije. Umesto priče o rasterećenju privrede, mi ćemo dobiti novo opterećenje privrede. Šta će biti? Sa ovim opterećenjima, trgovina iz nekih legalnih tokova preseliće se na ulice, buvljake i u šverc. Poslodavci će biti oporezovani na taj način, da čak i ako dođe do poremećaja proizvodnje, do neisplate ličnih dohodka, moraju da plate državi doprinose i poreze, iako nisu isplatili plate. Treće, ukida se jedno od prava radnika koje je ostvareno i na koji način su radnici mogli da reše svoje stambeno pitanje. Par puta je gospodin ministar pokušavao da objasni šta je iza ovih poreskih zakona, međutim nije nas baš dovoljno ubedio, a posebno oko priče o rasterećenju privrede. Ja ću navesti jedan primer sada, ako je prosečna plata 4.500 dinara i ako je opterećenje 100%, na koji način ćemo doći do rasterećenja od 70%, ako se i sada na tu platu dodaje topli obrok i regres za godinu dana. Već sada je to opterećenje oko 85%. Voleo bih da nam još jednom ministar objasni taj princip bruto plate. Na preračun bruto plate za sada jedino znamo da će biti 14% porez za državu, ali još nisu izašli sa doprinosima za penziono i socijalno osiguranje, da bi mogli da poverujemo da će stvarno biti tog rasterećenja, sa 100% na 70%, ali bez uključivanja u osnovicu, za sada neoporezivog, dela toplog obroka i regresa. Hvala.
Reč ima ministar Đelić.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, teško je ne reagovati na takve netačne prikaze. Teško je prihvatiti od onih koji su deset godina i više vodili javne finansije takve neistine. Reći da je ovaj budžet tri i po puta veći od onoga što se pre radilo, nije istina i hteo bih da podsetim naše građane i poštovane poslanike na nekoliko činjenica. Prvo, jedno od velikih iznenađenja za nekog novog ministra finansija i ekonomije je da otkrije da je budžet za 2000. godinu bio planiran sa 11 penzija, 11 dečijih dodataka i 11 plata. Takav ste način imali i takve su bile javne finansije. U startu predviđate da zakidate, u startu predviđate da lažete, u startu predviđate da ne smete [[aplauz u sali]] ljudima da kažete - imate zakonski utemeljena prava, a onda planirate 11 plata, 11 dečijih dodataka i 11 penzija. U startu planirate i kažete da će biti nulta inflacija, i tako je planiran budžet za 2000. godinu. [[Čuje se žagor poslanika SRS.]]
Molim narodne poslanike da ne kevću.
I kakav je rezultat svega toga? Naravno, inflacija od 113%, naravno posle promašene politike administrativnih cena, depresijacija koja proizvodi samo nelogičnosti u ekonomiji i nestašice, a odjedanput se to izbegne, odjedanput to propusti i samim tim što je hteo da se napravi neki metež i haos na tržištu, kada je demokratska vlast pokušavala da preuzme ponovo vlast. Da podsetim na nekoliko činjenica ponovo - oktobra 2000. godine se kasnilo tri godine za penzije seljaka, oktobra 2000. godine se kasnilo dve godine za dečije dodatke, oktobra 2000. godine se kasnilo 26 meseci za materijalno obezbeđenje porodice, oktobra 2000. godine se kasnilo 32 meseca za tuđu negu i pomoć. To je bila ta socijalna politika. Najzad, da podsetim na nekoliko činjenica još - za 2000. godinu, naravno da nije došlo do promene vlasti, ponovo bi danas pred vama dolazila neka nebuloza u vidu završnog računa budžeta za 2000. godinu, gde bi dakako sve bilo izbalansirano. Tu se ne bi računala sva dodatna zakašnjenja o kojima sam govorio, nekih 200 miliona maraka zakašnjenja u penzijama i socijalnim davanjima, još 200 miliona maraka kašnjenje za druge korisnike budžeta i milijardu maraka nagomilanih gubitaka javnih preduzeća. Kroz takvu politiku cene struje, gde se sve prelamalo preko EPS-a već 10 godina, tamo se sve prelamalo, tu su se gurale dubioze i sve se pokušavalo kroz izrabljivanje tih sistema. Danas zbog toga imamo tolike teškoće i nažalost, zbog toga danas značajan deo onoga što dolazi iz inostranstva moramo premestiti i tamo preusmeriti. To je jedini način da obnovima taj veliki sistem. Da ne govorim o tome da se i kroz taj budžet i politiku javnih finansija ulaziu docnje prema dobavljačima, tako je i vojska danas došla u docnje prvi put u dugom nizu godina da danas ona bude dužna tri -četiri milijardi dinara njenim dobavljačima, prvi put u dugom nizu godina. Najzad, da ne govorim o tome da se prošle godine nije našlo mesta da se isplati dug našim građanima u vidu stare devizne štednje. Ove godine smo mi obezbedili 440 maraka po štediši i već sledeće nedelje, to je ona prava politika, već u utorak se kreće sa prvom ratom od 110 maraka po štediši. Da ne govorim o tome da je već 11 godina naša zemlja izvan svakih finansijskih tokova. Naravno, nije isplaćivala ništa od starog duga, od onih 12,2 milijarde dolara, ali zbog toga nije mogla da dobije ni jedan kredit. Ove godine mi većkrećemo, doduše u male sume, da postanemo normalna zemlja, počinjemo da isplaćujemo taj spoljni dug i moći ćemo ponovo da dobijamo nove kredite. Videćete, novi krediti, što se tiče MMF-a i Svetske banke, biće već u junu. Pre dva dana - 10. aprila imali smo tri simultane dobre vesti: 150 miliona evra od strane Evropske unije, 125 miliona maraka od strane Evropske banke za razvoj za obrtna sredstva naše privrede i 10 miliona evra u mikrokreditiranju za naše preduzetnike. To je istina, to je odgovorno vođenje naše zemlje, a ne laž. Hvala.
Gospodin Ivković - replika. Ovo je poslednji put da dajem repliku na pominjanje bivše vlasti ili na pominjanje sadašnje vlasti. Molim vas da prekinemo tu vrstu razgovora ovde u Parlamentu, da se držimo makar u tom delu Poslovnika. Bude li pomenuta poslanička grupa, bude li pomenut poslanik po imenu, imaćemo repliku, ali na pominjanje bivše vlasti, gde je bilo puno učesnika i sadašnje vlasti, gde je više učesnika, da sa time prestanemo.
Gospodine predsedavajući, pretpostavio sam da vi meni dajete repliku zato što je ministar Vlade Republike Srbije izgleda podosta izgubio živce i dopustio je sebi da vređa govornike. Mislim da ste vi čuli, kao i ja, da su njemu dosta teške reči izletele iz usta, prema uvaženim starijim, prema rangu znanja i zvanja, mnogo ozbiljnijim ljudima koji su bili za ovom govornicom. Ne tražim repliku zato što je spomenuta ranija vlast. Tražim repliku zato što je uvređen govornik koji je prethodno bio za ovom govornicom. (Predsednik: Nije uopšte pominjao bilo koga, ni grupu, ni poslanika). Gospodine predsedavajući, smatrajte da ja koristim svojih 10 minuta, a radi istine i vaše i moje časti, pročitajte stenogram gospodina Đelića i verujem da ćemo se sutra pogledati u oči vi i ja. Znači, nije replika nego mojih 10 minuta. Poštovani gospodine Đeliću, razumeo sam da stvari kod vas ne stoje ponajbolje(zamolio bih moje kolege poslanike da pokažemo da je i ranija vlast kako treba). Onog trenutka kad ste izašli za ovu govornicu i počeli da radujete građane Srbije, da građanima Srbije objašnjavate - budite sretni građani Srbije, oni koji imaju glisere platiće porez, a vi koji nemate glisere nećete ni primetiti da plaćate veći porez za svoje male automobile, da plaćate veći porez za svoje stanove. Gospodine Đeliću, vi ste time prešli u jednu veliku demagogiju i mislim da ste podosta građana koji su vas slušali dosta razočarali i uvredili kad ste pomislili da će građani Srbije biti sretniji što će oni na Dedinju da plaćaju progresivnu poresku stopu, a da neće primetiti da oni istovremeno plaćaju užasno velike poreze gde god se okrenu, od svoje imovine, preko samoposluge, do činjenice da je 300% poskupeo studentski standard i smeštaj u studentskim domovima, a tek ćemo videti koliki će biti u septembru. Prema tome, sam vaš nastup na početku ove diskusije je ukazivao meni, kao čoveku koji ipak ima podosta iskustva iza sebe, da ne stoje stvari čvrsto u vama i u vašem utemeljenju, u ispravnosti stavova koje ovde iznosite. Pokušali ste građane Srbije da napravite onakvim kakvi nisu. U Srbiji, ja u njoj živim gospodine Đeliću, sa celom svojom porodicom i sa svojim roditeljima, i ja o njoj mogu da govorim. U ovoj Srbiji žive čestiti ljudi i baš njih briga ko će koliko da plaća. Oni razmišljaju kako će oni da žive, kakav će njihov standard biti i da li će njihova preduzeća, njihove prodavnice moći da rade i da oni zarađuju. Tvrdim za ovom govornicom da ste vi smislili takav budžet, takav poreski sistem, da direktno nema stimulacija za privredni razvoj bez rasprodaje društvene svojine, i to ogromne vrednosti, koja uopšte nije bila taknuta do dolaska vas na vlast. Gospodine Đeliću, da vas obavestim, u Vladi Republike Srbije je uvek bio običaj da se računa sa produženom budžetskom godinom i nikada januar mesec u budžetu za tekuću godinu nije ulazio u igru. Zato ste vi našli 11 meseci penzija, 11 meseci plata, jer je januar tekuće godine, kada se donosi budžet, ujedno bio mesec koji se ne računa za tekuću budžetsku godinu. To je tačno. Gospodine Đeliću, dok ste vi sedeli tamo gde ste bili, ovaj narod ovde je preživeo embargo, ovaj narod je preživeo NATO agresiju. Zbog toga Vlada Republike Srbije nije mogla da isplati sva socijalna davanja, jer da je tih 20 milijardi dinara, koje je uložila u obnovu i rekonstrukciju zemlje, mogla da uloži u obrazovanje, u kulturu, u nauku, u socijalna davanja, vi ne bi sedeli u toj klupi, to da znate.
Gospodin Šešelj - replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, bivša vlast je bila loša i po tom pitanju se svi slažemo. Valjda ne treba o tome više da vodimo sporove. Bivša vlast je bila loša i tako je narod ocenio na prošlim izborima. Posledica takve narodne ocene je vaša vlast. Sad govorimo o vašoj vlasti. Bivša vlast je bila loša, a DOS-ovska vlast je mnogo lošija. DOS je najlošiji, DOS je najgori. Zašto? Koliko god da je bila loša prošla vlast, mi se nismo usuđivali da uvodimo ovakve poreze kakve uvodi ministar Đelić. Nismo smeli i nije nam palo na pamet. Najlakše je bilo uvesti ovakve poreze, a šta posle? Ko će da plati te poreze? Mogli smo i mi da imamo struju četiri puta skuplju. Sada je struja četiri puta skuplja, sada je hleb tri i po puta skuplji. Najavljuju se i dalja poskupljenja struje. Potpredsednik Savezne vlade - Labus je najavio da struja treba da bude deset puta skuplja, da bude pet dolarskih centi po kilovatu. Nemojte da klimate glavom, to su svi mediji objavili. To je tačno i doneću vam na sledeću sednicu, da vam pokažem, pa onda izađite ovde da kažete da li je tačno ili nije. Dakle, sve što vi radite, to je jedan surovi ekonomistički pristup koji ne vodi računa o ljudima. Vi brutalno vodite svoju politiku, vama treba za budžet 120 milijardi, i vi brutalno gledate gde se sve to može oteti. A može li onaj kome to otmete izdržati, može li podneti? To je problem. Možete vi na jednog konja da natovarite 500 kg, ali samo jednom, čim natovarite 500 kg, više nemate konja. Ne tretirajte tako narod. Ovo što ste nametnuli narodu, je nepodnošljivo. Vi ćete te pare da delite kao Deda mraz. Pominjao sam tog nesrećnog Čovića više puta zbog nebuloznih 500 miliona dinara. Ima čitav niz stavki u budžetu koje bi se mogle kresati, a da se ne dira u zdravstvo, u prosvetu i u ono što je najpotrebnije. Ima toga, ali to niste pokušali da radite. Nas pitate - što to ne kritikujemo? Pa niste nam dali tako transparentan budžet, nego ste zadržali staru praksu, okvirne iznose samo, okvirne iznose za određene oblasti. Da ste bili precizniji, našli bismo vam mnogo mesta. Znam kako je došlo do takvog budžeta: 1991, 1992, 1993, mi radikali smo i u Saveznoj i u Republičkoj skupštini, stavku po stavku, kritikovali budžet i svaki put kada sledeći budžet Vlada priprema, ona traži stare stenograme, da vidi šta smo mi napadali, pa to prikrije u budžetu. E, to je suština. Sada ste vi to zadržali. Problem je što nema onih šest milijardi dolara, suština je u njima. Niste dobili ni ovih 50 miliona krvavih dolara, što vam je obećala Amerika, da uhapsite Miloševića, ni to još niste dobili, ili krijete to negde. To su sitnice. Gde je šest milijardi dolara? A vi ste čvrsto obećali tih šest milijardi dolara, to je bila jedina vaša ekonomska politika, i nema ništa od vaše ekonomske politike.
Reč ima ministar Đelić.
Samo da vam kažem, prvo, nisam hteo nikoga da uvredim, ali jedino mislim da mi možemo biti uvređeni, uvređeni načinom na koji se vodila ova zemlja i ova politika javnih finansija već 10, 15 godina. Teško je ipak, ne želeći da se uvredi bilo ko lično, jer to ne želim nikada uraditi, prihvatiti da se ovaj budžet naziva inflatornim, kada znamo da smo za prvi kvartal imali 7,3% inflacije, a imali smo već uklanjanje dispariteta cena u komunalijama, koje su sada završene. Teško je to prihvatiti od onih koji su vodili javne finansije, a proizveli dve hiper-inflacije, od kojih je jedna bila druga najveća u istoriji čovečanstva, teško je prihvatiti od onih koji su vodili javne finansije jedno zahvatanje od naroda, ne želim da ponovim sve ono što se krilo, što se krilo preko EPS-a, što se krilo, a to nisam napomenuo prošli put, preko tzv. poslovnih banaka, koje su ustvari bile "protočni bojler" jednog političkog vrha, koji je davao nalog za štampanje novca, i onda davao novac nekim izabranim preduzećima, a da neki nisu ni znali, i to je isto tako deficit, i danas, rezultat svega toga je negativni kapital našeg bankarskog sektora od 6 milijardi maraka. Evo, i to je jedna druga računica, i još jedna druga dubioza, još jedan ogroman deficit, koji nam ostavlja bivša vlast. Najzad, hteo bih da napomenem da se ne sme tako licitirati pred javnošću, čini mi se, sa time da neko negde sprema neku revalorizaciju. Ponavljam - sve revalorizacije su završene, one su pred vama kao na dlanu, i čini mi se, ne samo transparentno, nego i pošteno, ovo što je danas pred vama izloženo u dinarskim iznosima, i ništa se tu neće menjati, i ovih dana baš spremamo veoma preciznu računicu, da naši građani vide na čemu su. Kao što je bila neka vrsta, možda i straha oko ovog poreza na promet, vidimo danas da nikakvog velikog poreskog šoka tu nema. Isto tako će svi naši normalni građani videti da nema tu ničega nenormalnog, ničega novog, ničega specijalnog, novog zahvatanja, a i neće biti. Onoga što je bilo najveće zahvatanje možda u istoriji dvadesetog svetskog veka u jednom malom narodu, kao u našem. To zahvatanje se zove inflacija, to se zove hiperinflacija. To je porez svih poreza. Sadam Husein bi rekao - to je majka svih poreza. [[Aplauz.]] To je ono, to je onaj porez "na kvarnjaka", onaj koji hvata one najsiromašnije, one koji žive od budžeta, one koji ne mogu da se snađu, one koji nemaju veze, one koji ne mogu da pretvore njihove jadne dinare u devize što pre, pre nego što se obezvrede. I u tome je naš problem, i naš narod je već dva puta u jednoj deceniji bio izložen tome, i one dve hiper-inflacije su ostavile tolike tragove, da se mi nikada više ne smemo igrati sa time. To je prva stvar. Najveće zahvatanje i najveći harač je bio ono što se zvala stara devizna štednja. Neverovatan šok, psihološki, naših građana, koji su odjedanput saznali da ono što su godinama, decenijama štedeli, što su mislili da će biti za njihove stare dane, što su mislili da će biti za njihovu decu, što su mislili da će biti za školovanje, jednoga dana je taj režim njima rekao - to vredi onoliko kao onaj papir na kome je to naštampano (apaluz.). To je taj porez od 6-7 milijardi maraka, i taj porez, evo danas, postepeno počinjemo da vraćamo našim ljudima, od utorka pa nadalje, i tako ćemo i nastaviti. A da ne govorim o tome, imamo danas i dokaza o tome, da to nije bila samo neka privatna stvar, videli smo da je bilo nekih tzv. privatnih banaka, koje su tu bile i na drugi, još možda kvarljiviji način, bile spremne da još jedanput uzmu od naših građana neke devize, koje su pokušali nekako da sačuvaju. Tome je došao kraj. Više takvih strašnih poreza, takvih strašnih lomova, takvih ogromnih psiholoških trauma nećemo imati. A ovo što se govori o nekim gliserima, čamcima, naši građani će shvatiti da je to povratak u normalu, jedan sasvim normalan primereni poreski sistem za našu zemlju kakva je danas i ovo je prvi, doduše nedovoljni, ali čini mi se primeran korak prema jednoj normalnoj balkanskoj zemlji. Hvala. (Apaluz.)
Poslanik Baralić želi reč, po Poslovniku.
Bili su to aplauzi za pesmu koja mre. Gospodine predsedniče, povređene su odredbe Poslovnika, član 95. i 99. stavovi 1. i 3. Vi mi niste dali reč kada sam reklamirao povredu Poslovnika, to je član 95. U članu 99. se govori da su učesnici dužni da sa dostojanstvom, pažnjom i uvažavanjem govore jedni o drugima itd. Gospodin ministar Đelić, govoreći u vezi sa onim što je govorio šef poslaničke grupe SPS-a, dr Branislav Ivković, rekao je da laže. Gospodine ministre, kada hoćete da argumentaciju sučelite sa ove govornice...
Nije vam data reč za repliku. Tražite poštovanje Poslovnika, a sami ga kršite.
Imam pravo tri minuta da obrazložim.
Nemate pravo na repliku, imate pravo da obrazlažete.
Izvinjavam se, gospodine ministre, što vam se eksplicite obraćam, obraćam se narodnim poslanicima.
Mogli ste to da prebacite u indirektan govor i onda dobijete to što hoćete.
Apsolutno, evo, sada sam u indirektnom govoru, samo kad se vi isključite iz direktnog govora. Dakle, kad neko želi da sučeli argument, on može reći da je prethodni diskutant rekao nešto što nije istina, to je argument, a kada kaže da je to laž, onda je to kvalifikacija. Dakle, ta stvar ne stoji. Očekivali smo da je gospodin ministar Đelić dobro vaspitan čovek. Na dnevnom redu nije budžet, i to je takođe povreda Poslovnika od strane gospodina Đelića, na dnevnom redu su zakoni koji se odnose na poreze. A što se poreza tiče, postavićemo poslaničko pitanje - ko je ubrao porez na promet na stotinu hiljada tona humanitarnog mazuta, nafte i bitumena, za četiri meseca u Srbiji? Zahvaljujem se. Želim da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika.
Vi ste prigovorili dve povrede, prvo, dao sam vam reč čim sam video da ste se javili, vi ste odustali sami, jer je za govornicom bio gospodin Šešelj. Da li prihvatate objašnjenje? Hvala lepo. Znači, prihvatate da je to bila činjenica. Hvala. Kršenje Poslovnika, gospodine Nikolić.
Gospodine predsedniče, povređen je Poslovnik, član 98. stav 1. Dozvolili ste gospodinu ministru, koji je govornik kao i svi mi u ovoj skupštini, da govori o onome što nije na dnevnom redu. Dozvolili ste gospodinu ministru da sve nas ovde proziva za događaje za vreme koje on nije proveo ovde. Koje smo mi proveli ovde boreći se protiv pojava o kojima priča. Vi dozvoljavate ministrima i poslanicima vladajuće većine da govore o svemu što im padne na pamet. A, čekate isključivo predstavnike opozicije da ih odmah upozorite svojim zvonom, da isključujete mikrofone, da oduzimate reč i da nam na taj način pokažete, uz svoje česte aluzije, da nećemo još dugo ovde biti poslanici, da nam na tajnačin pokažete koliko ste postali osioni zahvaljujući tome što uspevate posle tri sata čekanja da sakupite 126 poslanika u sali i da nastavite zasedanje. Trebalo je da odmah kažete gospodinu ministru - gospodine ministre, nemojte to da govorite ni Demokratskoj stranci, ni DSS-u, ni radikalima, ovi drugi nisu tada ni postojali, jer su se sve te političke stranke u to vreme borile protiv tih pojava. Kako može ministar Đelić da dođe ovde u ovu skupštinu i da napadne sve nas za hiperinflaciju koju smo jedva preživeli. Zbog te hiperinflacije osam dana ovde rušili smo Vladu Nikole Šainovića i sada posle svih tih naših borbi da dođe neko da nam priča kako smo mi to ovde teško živeli. Vama ne pada na pamet, gospodine predsedniče, da vrlo ljubazno, vrlo uljudno kažete - ministre Đeliću, pustite vi tu našu muku, tu našu muku smo mi ovde videli i brigu vodili dok vi niste bili ovde. Nemojte da nas optužujete. Možete da nas optužujete i za vreme kad su stvarane seljačke radne zadruge, i za staru deviznu štednju. Znate vi vrlo dobro ko je nama pokrao devize iz kase Savezne Republike Jugoslavije.
Ulazite u polemiku, gospodine Nikoliću.
Odneli su Slovenci i Hrvati, odneo Ante Marković. Pa vas molim, gospodine predsedniče, kada je dnevni red u pitanju, svima nama omogućite ili nas naterajte da govorimo isključivo o stvarima koje su na dnevnom redu. A ne - vaši govore šta god hoće, kad god hoće. Kad mi izađemo, naravno da se branimo od tih optužbi, vi kažete - nije to na dnevnom redu. Pokažite bar malo razumevanja za poslanike opozicije. Hvala.
Naravno, ja ću vam odgovoriti, a zatim ćemo odlučivati. Meni je jako drago što me sa svih strana i sve stranke napadaju da sam pristrasan prema onim drugim strankama. To mi dokazuje da sam ipak našao neku ravnotežu. Što se tiče govora gospodina ministra, za koji tvrdite da nije u skladu sa onim o čemu se na današnjoj sednici raspravlja, moram priznati da samkao nekadašnji student i danas diplomirani ekonomista zaključio da je zapravo ponovio neke osnovne stvari koje se tiču i poreskog sistema i suštine inflacije. Poredeći nekadašnje punjenje budžeta preko štampanja novca i preko otimanja od deviznih štediša njihovih ušteđevina sa današnjim poreskim sistemom o kome danas ovde raspravljamo, vršeći ta poređenja, mislim da ni na koji način nije izmakao temi o kojoj danas raspravljamo. Bilo bi dobro da svaki narodni poslanik koji uzme reč na taj način ovde i govori, dakle o porezima i raznim vidovima poreza. (Poslanik Šešelj tražireč po Poslovniku.) Samo kadbudem završio ajoš nisam. Nisam ni blizu. Nismo ni odlučivali. Treba gospodin Nikolić da se izjasni da li je zadovoljan, pa da se eventualno... (Poslanik Nikolić - dok se vi ne istoročete.) Sada ću ja da se istoročem, gospodine Nikoliću, ne brinite vi ništa. To je što se tiče suštine stvari. Što se tiče pominjanja, pomenut je režim, bivši režim, bivši režimi koji su u to vreme kada su te stvari činjene činili ono što se zove režimom. Sad, ko se tu nađe, u toj reči, to stvarno, kažem vam danas stvarno poslednji put, i dajem repliku na pominjanje bivšeg režima. Pa u bivšem režimu ima i SPO-a, i radikala, i SPS-a i JUL-a i koga god hoćete. Ne možemo tako. (Glasovi - sve u svoje vreme.) Sve u svoje vreme -tako je. Prema tome, niste bili ni pomenuti, niti Srpska radikalna stranka, niti vi kao poslaniki ako ste zadovoljni odgovorom, a ako ne... Zadovoljni, hvala lepo. Stavili bismo to na glasanje (odgovor na komentar koji se nije čuo) ... ostaje za istoriju. Da li ostajete pri zahtevu - po Poslovniku? Onda malo replike ili Poslovnik? (Predsednik se obraća gospodinu Šešelju.) Verujem vam.
Gospodine predsedniče, ovde su i ministar Đelić i vi grešnici u odnosu na Poslovnik. Prvo, ministar Đelić govori o stvarima koje nemaju nikakve veze ovde sa onim što je ovde na dnevnom redu. On ovde nas napada za staru deviznu štednju. On nema nikakve stare devizne štednje ubeđen sam, a meni je zarobljeno 56 hiljada maraka u Beobanci od 89. godine. Na to ste trebali da ga upozorite. Da je stari devizni ...
Nisam znao da imate tolike pare...
... Koje je pokrao Ante Marković. Gde ste vi prekršili Poslovnik? Vi ovde pominjete stranke koje su bile u vlasti, a ne pominjete i vašu među njima. Vi ste tada bili jedinstvena Demokratska stranka i bili ste u Vladi Milana Panića, imali ste dva ministra. Imali ste Perišića i Đukića, ili kako se zvao. Tada ste bili jedinstvena stranka. Tek posle ste se pocepali. Pred izbore u decembru 1993. ste se pocepali. Budite malo objektivniji u tome.
Nismo bili jedinstvena stranka. Nismo, nismo. Sada reč ima narodni poslanik Lazar Marjanski.
Gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, ja vas neću da vređam, ali učinite da mene ne vređaju. Iz pristojnosti prema jednom čoveku koji ima godina kao da sam mu otac, hoću da mu kažem da ima konstruktivnih predloga iz opozicije, da ima pametnih predloga. Imam samo jedno pitanje gospodine Đeliću. Ovih proteklih nekoliko dana doneli smo porez o dohotku građana, na dobit preduzeća, na imovinu, i sve ostalo što je doneto. Ovo je ček. To je cela filozofija našeg čoveka, našeg paora, našeg seljaka. Tu treba da piše da li je porez za ovu godinu veći i koliko, ili je manji. Isti ne može da bude zato što ne bi bilo zakonito. Ako je veći, koliko je veći? To je jedino ne samo moje pitanje, nego i svih ostalih poreskih obveznika. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milisav Petković.
Poštovani narodni poslanici, pred nama je paket poreskih zakona koji su nam u proceduru stigli pre 15 dana, a pripremila ih je nova Vlada koja je stupila na dužnost 25. januara i ukupno do sada funkcioniše negde oko 50 radnih dana. To namerno kažem, jer sedeći u klupama i slušajući kolege poslanike kako pričaju stiče se utisak kao da smo pet godina na vlasti. A ukupno 50 radnih dana ova vlada funkcioniše. Mogu li porezi biti slatki i medeni? Nema uzimanja para, a da je to slatko. A, koja je alternativa? Državni budžet, ili budžet što na francuskom znači državni račun, mora da ima i punioce, kao što ima i svoje potrošače. Potrošači budžeta su prosvetni radnici, medicinske sestre, doktori, bolnice, rudari a u zadnje vreme i penzioneri, jer je i penzioni fond potrošen, državne strukture - Šta nam je alternativa, ako ne želimo da odvajamo i pravimo jedan budžet. Da nemamo bolnice, lekare, medicinske sestre, da nemamo škole, nastavnike i đake, da nemamo rudnike, rudare, da nemamo zaštitu, policiju, jednom rečju da nemamo državu. Čiji je to interes? Da li to može biti interes državnih činovnika, poslanika koji sede u ovom parlamentu. Država je Srbinu i Srbiji potreba i ne možemo se poneti tako olako što sadašnja mlada vlada predloži stavljamo u ad akta i napadamo, ne videvši drugu mogućnost ili drugu alternativu. Kako se puni budžet? Postojetri-četiri načina. Jedan od načina punjenja budžeta su: takse, i to se često radi u mraku, da se ne vidi ni koliko se skupi, ni kako se potroši, ni u šta se da. To je najviše odgovaralo bivšem režimu i bivšoj vlasti. Setite se samo takse na električno brojilo. Drugi od načina je, što je ministar Đelić naveo, da se izmisle razne banke poput Dafine i Jezde, a i ona zvanična državna banka da se opljačka i da se na takav načinnapuni budžet, potroši, a narod dovede u očajnu katastrofu. Treći način je inflacija. Pet godina da koristimo ovaj predloženi zakon ne možemo skupiti onoliko para, koliko je bivša vlast, oličena u mnogim ljudima, koji sede danas i ovde, potrošila za pet meseci inflacije 1992. i 1993. godine. Pet godina da skupljamo ne možemo skupiti koliko su oni opljačkali od svakog pojedinca za pet meseci. A da vidimo šta su finansirali. Finansirali su mržnju, mrak, nestabilnost i ratove. Punili su, vidimo na koji način, a praznili su isto, svi građani Srbije znaju na koji način, praznili su tako što su finansirali jad, bedu, rat i mržnju komšiluka, sveta oko nas. Treći način je putem uređenih zakonskih projekata. I to je upravo sada pred nama. Ovi zakoni su najuređeniji zakoni koje smo mogli da imamo pred nama. Ovo što vi plašite narod, to je plašenje mečke sa rešetom. Nećete vi narod na takav način uplašiti. Plašili ste ga za ovih deset godina ratnim pozivarima, mržnjom, haosom, izazivanjem sukoba sa celim svetom. Hvala bogu, a to je ono što je pozitivno i što izvlačim kao pozitivno u ovom mandatu, a bio sam poslanik i u prethodnom mandatu, što delim jedan vid radosti i sreće, što sam dočekao da svi oni, koji su ovde širili mržnju, neprijateljstvo, pravili uslove za rat, dočekao sam da sada oni pričaju o ekonomiji, niskoj poreskoj stopi, o porezima, visokim kamatama. I to je pravo dostignuće, kolege poslanici. To je pravo dostignuće, svi oni barjaktari raznih ratova, crtači raznih mapa, danas su na našem terenu, danas sa nama igraju o ekonomiji i hvala bogu što smo dočekali taj dan, pustimo ih neka uče, neka uče šta je rentabilnost, šta je produktivnost, šta je ekonomičnost [[aplauz]] , neka uče igrati na ekonomskom polju. Srpski narod je prezadovoljan i radostan, zajedno sa poslanicima DOS-a, jer se sve manje za ovom govornicom zavađamo sa muslimanima, Hvatima, Mađarima i svim drugim koji žive oko nas, a i sa celim svetom. Konačno pričamo o pravim temama, o poreskim zakonima i Bogu sam zahvalan što nam je poslao ovako mladog i dobrog ministra, koji uređuje ovu zakonsku regulativu na najbolji mogući način. Ovo se pre godinu dana nije moglo ni sanjati. Koje su najveće tekovine od 5. oktobra pa do danas? Stabilan dinar, svako može da kupi marku tamo gde su je kupovali do sada samo privilegovani. Drugo, promenjena opozicija, koja se bavi ekonomijom i treće, pomirenje sa komšijama i sa svetom. Poštovane kolege poslanici, čestitam vam uskršnje praznike, narodu čestitam da prvi put posle 50 godina sa novom vlašću proslavi u miru i blagostanju Hristovo vaskrsenje, sa najsrdačnijim i najlepšim pozdravom "Hristos Vaskrse". [[Aplauz.]]
Za reč se javio Stevan Gudurić, po Poslovniku.
Po članu 98. stav 1, samo ću upozoriti gospodina ministra da ne prihvati sugestiju prethodnika da rudare isplaćuje iz budžeta. Do sada nije tako bilo.
Vašu primedbu na Poslovnik smo već raspravili. Ima reč narodni poslanik Zoran Mićović.
Dame i gospodo, čitav paket zakona koji razmatramo danas i ovih dana ima samo jedan cilj, potpuno jasan. Zbog onog svega zašta smo se do sada borili, kako reče moj prethodnik Mile Petković, definitivno dolazimo do potpuno jasne situacije da hoćemo da izvršimo poresku reformu i da čitavom srpskom narodu, koji nas je izabrao, pomognemo da prevaziđe teškoće u koje je zapao. Dolazim iz Arilja, tamo živi vredan, radan i pametan narod. Osnovna činjenica da je pametan je da je masovno glasao za nas [[aplauz]] Sa ove govornice ovih nekoliko dana čuli smo da napolju vlada katastrofa, pomor, nerad i zlo. To nije tačno. U Arilju nema nezaposlenih tekstilaca. Dakle, od jedne industrije, koja je tamo propala, ima 150 malih privatnih radnji, koje rade od garaže do velike fabričke hale. Kada ljudi danas gledaju prenos i slušaju crne sljutnje tica zloslutnica da je sve propalo, ne veruju. Veruju nama, imaju poverenja u nas. Mi, narodni poslanici imamo poverenja u Vladu. Naravno, nemojte da brinete o tome. Tema je potpuno jasna, govorim o reformi budžeta i podršci Vladi. Koliki god porez da se daje, to vam je kao stanar i stanodavac. Onaj koji daje, njemu je mnogo, a onaj ko prima, malo mu je. Dame i gospodo, imamo potpuno jasno ono što je pred nama, a to je vreme koje će pokazati da li smo bili u pravu ili nismo. Podržaćemo predlog Vlade, usvojićemo novi poreski budžet i naravno da ćemo Srbiju uvesti u jednu situaciju i njene poreske obveznike da tačno znaju koliko im se uzima i od koje stavke se uzima. Mislim da je krajnje vreme, kako rekoše moji prethodnici, da se prekine sa inflatornim udarima i inflacijom, gdenajveće koristi imaju oni koji je propišu, a najveću štetu imaju oni zadnji, na repu i koji su udaljeni od grada, u selu, koji ne mogu da stignu da onaj jadni dinar pretvore u marku. Posledice inflacije još uvek se osećaju u našim gradovima i selima, ali to više nikada neće biti. Zato danas pozivam narodne poslanike da usvoje ovaj zakon i u ime Boga živećemo u jednoj srećnijoj i boljoj Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, a sledeća je narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, po količini i po oporezivanju svega što se kreće i ne kreće danas, stekao bi se utisak da je u prethodnom periodu jednim delom dubioza i dubina ekonomske krize, i socijalne krize, uslovljena i nedovoljnim oporezivanjem građana. Ispada delimično da građani nisu dovoljno plaćali porez i zbog toga je prošli period bio takav kakav je bio. Međutim, gospodin Đelić je predstavljen kao ekspert finansijski i ekonomski. Nemam razloga da u to sumnjam, nisam ni kompetentan. Međutim, ono što je možda njegova greška, to je pokušaj političke i istorijske analize svega što se dešavalo na ovim prostorima, uzimajući poslednje decenije, a pogotovo zadnjih desetak godina. To ipak treba prepustiti nekim drugim ekspertima i istorija će sud o tom vremenu na neki način i dati. Pokolenja će sigurno suditi, ali ovaj period ima verovatno, a gospodin Đelić to dobro zna, jednu tragičnu sudbinu jednog naroda koji je preživeo ne samo ovih zadnjih 10 godina stradanja, nego da ne pominjem komunističkih 50 godina, iscrpljujuće komunističke privrede, koja je sigurno ostavila svoje tragove. Međutim, ono što je bitno, bile su ovde vlade i vladari, mnoge su bile i prolazile i sve su bile proganjane posle toga, a sve su bile u startu demokratske i ekspertske, ali to su neka naša srpska posla da mi kada nešto prođe činimo neka proganjanja obično među nama. Predsednike i kraljeve smo likvidirali na svoj način, jedino se Čeda Broz izvukao, njega nismo zato što nije bio Srbin, on je bio Hrvat. Da je bio Srbin puknuli bi ga i sve bi zvonilo. Prema tome, to su neka naša posla i ovo vreme koje će doći i ova vlada koja će proći, ona će slično proći kao i sve prethodne vlade, jer je to možda neka istorijska sudbina koja nas prati. Gospodin Đelić je verovatno znao kada je dolazio ovde kakvog to konja treba da jaše. Nije valjda očekivao da posle svih ovih muka, stradanja i ratova koji su bili u poslednjih 10 godina, nije valjda očekivao posle sankcija od 10 godina, bombardovanja, svega onoga zla koje je zateklo ovaj narod, da će zateći neko blagostanje. Sigurno nije, sigurno da je bio spreman šta može i šta treba ovde na neki način da uradi. Ono na čega još treba da pogledamo jeste njegov odnos prema kritici, koja u svakom slučaju može da bude dvojaka. Jedna je kritika kada vi ukazujete na jedna problem, kada donosite amandmane i pokušavate tim amandmanima da popravite jedan zakon ili više zakona koji su dati i tim amandmanima u stvari Vlada upada u jednu kontradiktornost da ih usvaja, ali ne kao amandmane poslanika, nego kao svoje. To pokazuje tu ishitrenost i možda jednu mladalačku želju da se što pre nešto veliko napravi, posle silnih decenija onoga što smo kao narod preživeli. Prema tome, ta kritika je dobronamerna i on bi to trebao tako da shvati. Bolje da shvati, nego ona hvalisava kritika aplauza i podrške i priče da je sve super, da se ne obraća pažnja upravo na neke elemente koji su negde u narodu najviše koncentrisani. Ne možemo govoriti o inflaciji od dva, tri ili 0,9%. Možda na papirima, matematički saberete ovo što je poskupelo, ovo što je pojeftinilo i dođete do tog podatka, ali to što je pojeftinila gumarabika, tutkalo i viski, kakve to veze ima sa onim što je poskupelo mleko, hleb i što su poskupeli lekovi. Gospodo, lekovi su glavni problem. Uveden je porez od 20%, a 12% je marža kod apotekara. Danas imamo situaciju da bolničko pakovanje acetisala, koji je najjeftiniji, 800 dinara košta. To su neki životni elementi o kojima ipak treba razgovarati, treba shvatiti kao jednu dobru nameru i ljudsku kritiku. Ono što je opet posebno važno to su ta obećanja. Časno i moralno je obećanje ispuniti, ne ulaziti u njih ako realno nije u mogućnosti neke stvari da se ispune ili urade, bar za neko kratko vreme ili za neko vreme koje može da nam dođe. Inače, u suprotnom, stvoriće se jedna atmosfera koja može da ima elemente straha od poreza i dok traje taj strah od poreza narod će biti blokiran tim strahom, ali kada glad nadjača strah onda će se pojaviti neke stvari koje niko u ovoj zemlji, posle svega što smo preživeli, ne bi želeo da se dogodi. Upravo zbog toga, u želji da se malo primire ti udari adrenalina i želje da se neke reforme stravične i tako brzo dogode, pogotovo u sferi propisa o lokalnoj samoupravi. A pročitati ću vam jedno pismo u kojem možete da vidite šta može da se desi ako se ishitreno neke stvari lome preko kolena i pokušava mnogo toga da promeni. Pismo od građana Čoke upućeno ne samo meni, nego mnogim strankama i pojedincima. Pročitaću vamto šta će lokalna samouprava, ako se brzo decentralizuje, doneti u neki područjima naše zemlje i šta može da se dogodi sa našom državom i našim narodnom. Pišu građani Čoke ovako 15. marta 2001. godine. "U Čoki, tačnije u SO Čoka radnici su tog dana radili skraćeno do 12 časova slaveći 15. mart 1848. godine kao dan osamostaljenja mađarske države, odnosno izdvajanja Mađarske iz Austrougarske. Toga dana naš sused Mađarska je obeležavala svoj veliki državni praznik kao neradni dan. Kao građani ovog mesta koje se nalazi u Jugoslaviji, Srbiji, Vojvodini ostali smo zapanjeni činjenicom da radnici SO Čoka, na čelu sa predsednikom opštine Maroš Antalom, kao članom Saveza vojovđanskih Mađara, slave državni praznik države Mađarske. U kancelariji predsednika opštine od prvog dana njegovog izbora stoji zastava mađarske države i naredba o upotrebi mađarskog jezika kao službenog jezika u opštini Čoka. Na bilo koji telefonski poziv upućen SO Čoka obraćanje strankama je na mađarskom jeziku, a tek po zahtevu stranke upotrebljava se srpski jezik. U zgradi SO Čoka nazivi svih službi i odeljenja ispisani su prvo na mađarskom, a uz te nazive je na svim vratima istaknut grb mesta Čoka, koji predstavlja jednu staru mađarsku porodicu, za koje se građani Čoke nisu izjašnjavali referendumom".
Gospodine Blažiću, molim vas da se držite teme dnevnog reda.
Ovo je još kako vezano za temu o promeni Zakona o lokalnoj samoupravi. Dobronamerno samo želim da vam ukažem da ćete ishitrenim potezima, nekontrolisano izazvati u pojedinim delovima naše zemlje neke stvari koje niko ne želi. Na sugestiju i upozorenje upravo i ministra Batića i Ustavnog suda da nije po Ustavu ovo što su radili, njihov komentar je bio stravičan i ovog puta ga za ovom govornicom neću izgovoriti, ali ovde ima još dve strane. Čisto zbog upozorenja da to nije tema, jer očigledno nikome nije stalo, a tvrdim vam da je gore na severu, u Sevrnobanatskom okrugu, izuzetno komplikovana situacija upravo nakon izbora, upravo nakon raspojasanog na neki način pod demokratskom pričom, jednog mađarskog nacionalizma i želje za separatizmom i otcepljenjem tih opština, što može da bude vrlo opasno. To ovog momenta mislite da nije tema, iako se u dnevni red stavili Zakon o lokalnoj samoupravi.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 98. i 99. Poslovnika Narodne skupštine. Ako je i od DOS-a, mnogo je. Poslanik koji je govorio pre 10-tak minuta, ne znam mu ime, nije bitno, znate vi, lepo nam je čestitao jedan od najvećih praznika pravoslavne vere, Vaskrs, na veliki četvrtak, dan kada je gospod Isus Hrist održao tajnu večeru sa apostolima. Sutra je najtužniji dan u pravoslavlju, veliki petak. U nedelju, ako bog da, da slavimo dan vaskrsenja Hristovog. Izgleda da je to jedan od poslanika koji sa srpstvom blage veze nema, koji će sutra na veliki petak da jede svinjsku glavu. Hvala.
Mislim da Poslovnik uopšte nije povređen. Ako niste zadovoljni odgovorom, možemo da glasamo. Dobro, zadovoljni ste. Nema povrede Poslovnika. Reč ima narodna predstavnica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi iz inostranstva od pomoći dobismo samo ministra Đelića, ali slaba vajda Srbiji od toga. Gospodin Đelić pada u vatru, svestan valjda kako će se odraziti ovi poreski zakoni na građane Srbije, a deo posledica će morati da snosi i on. Htela bih ministru Đeliću, iako nije ovde u sali, kao starija koleginica da uputim nekoliko naravoučenija. Ne bih rekla da sam mlađa. Pre svega, poslanici u ovom domu stariji su od ministra. Poslanike je birao narod, vređajući poslanike, ministar vređa narod, a mi poslanici možemo sebi da dozvolimo i po koju uvredu na račun ministra, mi smo ovde, nas 250 ili većina od tih 250, birali tu vladu. Svaki ministar može ovde biti izabran i ovde može da padne. Prema tome, mi smo ovde zakon, a ministri su samo ovde u našoj službi. Danas raspravljamo o setu poreskih zakona, koji su na osnovu dosovske većine spojeni u jednu jedinstvenu raspravu, nezavisno od činjenice da su sudbinski vezani za sve građane, sve privredne subjekte, bez obzira o kakvom se obliku svojine radi. Da li su ovi zakoni, koji su usledili, u stvari prilagođavanje svetskim standardima, kako Vlada, a posebno premijer Đinđić najavljuju. On kaže da je paket od 200 sistemskih zakona trebalo usvojiti u Skupštini još do kraja marta meseca. Zašto to nije urađeno, pitam za ovom govornicom jer ovo sistemski zakoni nisu. Zašto kasne, gromoglasno najavljene reforme, zašto se baš pošlo od budžeta, od tzv. poreske reforme, kojom se oporezuje sve i svašta, zašto ne od ekonomske i privredne reforme. Dakle, da se prvo stvore uslovi za rad, da se ojačaju poreski obveznici, a onda je od poreskih obveznika lako uzimati. Mi širimo ovim zakonima poresku lepezu poreskih obveznika, ali ne smanjujemo poreske stope. Ili ih ostavljamo po starom ili ih povećavamo. U vašim predizbornim obećanjima stoji drugačiji koncept radikalnih ekonomskih reformi. Dakle, niste obećavali porezima i akcizama obuhvatićemo sve proizvode i usluge, sve prihode, sa minimumom oslobađanja. Ne stoji ni opredeljenje za ovakve poreske stope. To birači od vas nisu mogli da čuju. Fiskalna funkcija ovih zakona je očigledna, oporezivanje svega i svačega. Zanemarene su funkcije poreza, koji su vezani za pravičnost i razvoj, proširenu reprodukciju poreskih obveznika. Gde to, u kom zakonu predlažemo neku olakšicu za obveznika poreza, ako zaposli veći broj radnika, ulaže u proširenu proizvodnju i tome slično. Socijalno ugroženi, kojih je od dolaska DOS-a sve više u Srbiji, potpuno su izjednačeni sa onima najbogatijima. Niz je promašaja i nedostataka u predloženom setu poreskih zakona i podnela sam 15 amandmana, ali je ceo sistem pogrešan. Nije ni objektivan, ni kako DOS kaže - transparentan. Ovi poreski zakoni izazvaće posledicu da svi koji mogu da izbegnu porez, izbeći će to plaćanje. Zamajavate se ako mislite da će ovi zakoni dovesti do suzbijanja sive ekonomije. Danas sam izašla u prodavnicu da kupim cigarete, bilo je dve-tri vrste cigareta u trafici, kada sam pitala da li imaju nešto drugo, zašto je tako mali izbor, prodavac kaže - zbog ovih akciza. Šta vi, u stvari, gospođo Gordana hoćete. Kažem - Kim. Kaže - može, pa ispod tezge. Prema tome, uvek ima načina da se izbegne plaćanje onoga što neko misli da je preko više. Oni koji su već umorni od ličnog preživljavanja, očekivali su da budu izuzeti od plaćanja poreza. Ovakvi poreski zakoni vode pogoršavanju životnog standarda i zaustavljanju rada preduzeća, povećanju broja nezaposlenih i produbljivanju ekonomske krize. Ko ne veruje u ovo, za tri ili četiri meseca moći će da vidi efekte ovih zakona vrlo transparentno, kako vi kažete, a posledice će biti upravo ovakve. Upozoravam vas, sve u DOS-u, da su vinovnici ovakvog haotičnog stanja upravo poslanici DOS-a i svi vi u DOS-u i da samo vi snosite odgovornost za evidentne promašaje i teške posledice koje se manifestuju u društvu. Svu nesposobnost skrivate iznoseći tone izmišljotina, kleveta, neposrednih pretnji bivšim direktorima, političkim neistomišljenicima, političkim progonima i zatvorom. Pod pokroviteljstvom Vladana Batića, koji se očigledno ne meša mnogo u svoj posao, ali zato preuzima vrlo rado posao Dušana Mihajlovića, a opsesija mu je - kako da uništi Srpsku radikalnu stranku jer je postala noćna mora. Pod njegovim patronatom najavljuje se lažni vanredni kongres Srpske radikalne stranke od šačice otpadnika, bivših članova Srpske radikalne stranke. Rezultati tog kongresa trebalo bi da budu izbor novog rukovodstva i davanje legitimiteta toj šačici otpadnika. Međutim, gospodine Batiću, zaboravljate da u Srbiji ima 300 hiljada članova Srpske radikalne stranke i to vam neće baš tako lako proći. Prozreli smo vaše namere, a one su, budite sigurni, neostvarive. Sa nama nećete tako lako izaći na kraj. Dosovskim poslanicima poručujem da rad poslanika SRS u ovoj skupštini nije opstrukcija, već jedino moguć, razuman, kreativan i stvaralački metod rada. Da li se radi o opstrukciji opozicije ili dosovskoj nesposobnosti, građani Srbije će najbolje sami proceniti. Od vašeg obećanja da će investicije i kapital stići u aprilu, nema ništa, ili ih krijete. Možda kapital stiže, ali se preusmerava u nečije privatne džepove. Istina će izaći na videlo, kao i uvek. Ministar Đelić govori o potrebi oporezivanja stranog kapitala koji ulazi u zemlju, jer je veliki deo tog kapitala nelegalno izašao iz zemlje. Ja bih ipak da se taj kapital vrati u zemlju, a da se vidi kako je i pod kojim uslovima izašao iz zemlje. Evo vam konkretnog primera - primer Union banke, kojoj je oduzeta dozvola za rad, a koja je u međuvremenu privatizovana, naravno, na nelegalan način. Umešan je u tu igru i ovaj vaš Zabunović, koga ste poslali u Saveznu upravu carina i koji je trebalo da preuzme Saveznu upravu carina. (Predsednik: Gospođo Pop-Lazić, molim vas da se držite teme.) Apsolutno se držim teme. Trebalo je da bude direktor Carine, ali je iskorišćen samo da sa naoružanim ljudima uđe u Carinu, a funkcija je pripala nekom drugom. On je od Union banke dobio ogroman devizni kredit za svoju firmu u Beču, jedna druga firma Interpromeks na Maršalskim ostrvima takođe ogroman devizni kredit. (Predsednik: Po drugi put vas opominjem da se držite teme.) Govorim o onome što je ministar Đelić govorio. On smatra da taj inostrani kapital treba da se oporezuje, ja smatram da ne treba. Ako je nelegalno izašao, neka se barem vrati u zemlju i neka se ovde investira. Spominjem ko je sve izneo pare iz zemlje. Znači, MPS, Interpromeks, malo na Maršalska ostrva, malo u Beč, malo na Kipar itd. Ispitajte ovaj slučaj, ako vas zanima, mada se bivši direktor Vukasović poziva na prijateljstvo sa Dušanom Mihajlovićem i da mu tu niko ništa ne može. Inače, ovo je skinuto sa jednog internet sajta, nije nikakav dokument do koga nije moglo da se dođe. Juče ste za ovom govornicom izneli da je Jožefu Kasi dodeljena garsonjera od 20 metara kvadratnih. Baš ga žalim, obzirom na brojne zloupotrebe sa funkcije predsednika opštine, odakle je svojoj kćerki prodao opštinsko građevinsko zemljište, vinograde, voćnjake i po neki građevinski objekat, sve na Kelebijama, ukupne veličine od 14 ha, 49 ari i 68 metara kvadratnih, koje je ona posle izvesnog vremena poklonila svom bratu, a pravo plodouživanja ostalo na ocu, na Jožefu Kasi. Gospodin Jožef Kasa verovatno može da kupi pola Beograda i ne treba mu garsonjera od 29 kvadrata. O svemu tome postoji dokumentacija. Mislim da smo je više puta u Skupštini pokazivali, ali, evo su rešenja, evo su uknjižbe iz suda i brojevi parcela. Sve može da se proveri. To govorim zbog toga što je u Predlogu izmena Zakona o lokalnoj samoupravi, zbog čega mi nemamo poverenja kako će se u lokalnoj samoupravi gazdovati sa onih 3% fonda na zarade, jer ako je jedan predsednik opštine bio kadar da nam na ovakav način .... (Predsednik: Ja ću morati da vam oduzmem reč. Ne držite se dnevnog reda i prekoračili ste vreme. Opominjao sam vas dva puta. O čemu vi govorite?) Govorim o Zakonu o lokalnoj samoupravi. Završavam za tri sekunde. Ako je jedan predsednik opštine mogao da zloupotrebi svoju poziciju na taj način da sebi pribavi veliku korist, mogu da zamislim kako će raspodeljivati stanove solidarnosti.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Pošto Božidar Vučurović nije tu, ima reč Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo, ovo je paket zakona koji smo dobili. Ima sedam zakona i u roku od 10 minuta mi moramo da kažemo sve o njima. Zaista je teško istovremeno, u objedinjenoj raspravi, govoriti o čitavom paketu zakona i to veoma važnih predloga zakona. Vlada je za ovu sednicu ponudila zakone čijom će primenom pokušati da puni republički budžet. Zaista je teško zadovoljiti sve opravdane zahteve budžetskih korisnika, biti štedljiv, reformski orijentisan i što manje opteretiti privredu i ostale poreske obveznike. Istovremeno, moramo znati da su korisnici budžeta istovremeno i oni koji moraju, sa druge strane, da delimično pune budžet. Novac ne raste na drvetu i da bi se nekome nešto dalo, nekome se mora nešto uzeti. Sama država i Vlada ne raspolažu nekim drugim novcem, nego onim novcem koji uzimaju od građana i privrede. Država nameće obaveze za usluge koje čini građanima i privredi i pravično je da te obaveze budu raspoređene prema ekonomskoj snazi onih koji treba da plaćaju porez. Onaj ko ima više, treba više i da pomogne i da više učestvuje u punjenju prihodovne strane budžeta. Jedna vlada je toliko uspešna koliko pravilno optereti obveznike i nađe pravu meru, nađe realne odnose i ne uništi svoje hranitelje, a istovremeno zadovolji i sve potrebe budžetskih korisnika. Poslanici Srpske radikalne stranke imaju razumevanje. Mi shvatamo da je ovo težak i mukotrpan posao. Donedavno smo i sami imali slične probleme. Zato se danima već trudimo da Vladi ukažemo na sve propuste i manjkavosti u predloženim poreskim zakonima i pokušavamo da utičemo na Vladu da donese najbolje i najprihvatljivije zakone. Obraćamo se i poslanicima DOS-a, ne bi li ih naterali da misle onako kako misli narod koji ih je izabrao i da ispunjavaju svoja predizborna obećanja. Na kraju, obraćamo se i građanima, želeći da ih upozorimo šta će se desiti za nekoliko meseci ili već za mesec dana, ukoliko usvojimo predložene zakone. Ne prihvatamo objašnjenje ministra Đelića da će troškovi života biti povećani samo za 2 do 3%, ukoliko poskupi struja, šećer, ulje, lekovi, prevoz, benzin, komunalni troškovi, dečja obuća i odeća i ko zna šta još. Ne verujemo da će pri tome inflacija biti do 30% na godišnjem nivou. Naravno, srpski radikali imaju rešenje za budžetske probleme. Dovoljno je u budžet ubaciti samo dve od onih 6 milijardi dolara i kredita i pomoći koju ste obećali građanima odmah po preuzimanju vlasti. Ili, pokrenite proizvodne aktivnosti na isti onaj način koji ste u programu nudili građanima Srbije. Lako je bilo obećavati, nije lako pokrenuti proizvodnju, a novca očigledno nema. Počeću od Đinđićevog zakona o oporezivanju svega i svačega, koji on naziva Zakon o porezima na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara. Ako zakon usvojimo, platiće se porez na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara, i to porez na motorna vozila, na mobilne telefone, na ploveća postrojenja, čamce i jahte, vazduhoplove i letilice, i na oružje. Vi ćete reći - vi ste uvodili takse. Tačno, ali zato su nas građani kaznili, a vas izabrali da te takse i namete ukinete. Ili, možda mislite da su jedva čekali da smene nas, da dođete vi i da biste onda vi uveli još veće i teže obaveze. Sećam se kakvom ste žestinom samo napadali te takse - nazivali iz Šešeljevim taksama, haračima, globama, a sada znatno veće poreze na ta ista dobra smatrate pravednim i dobrim rešenjem. Ako su to bile Šešeljeve takse, onda su sada to Đinđićevi harači. I da vas podsetim, u vreme kada smo mi uvodili takse, hleb je koštao tri dinara, ulje 12 dinara, šećer 7 do 8 dinara, za lekove se nije plaćalo, nije se plaćao porez na pelene, nije bilo akcize za so. Gospodo poslanici Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije, nekada ste plakali nad sudbinom naroda, a sada ćete složno glasati za ove iste takse, koje sada zovu - porezi. Srpski radikali su i tada govorili da je to nepopularna i iznuđena privremena mera, država je bila pod sankcijama, izolovana, budžet se morao nečim puniti. Režim je promenjen, sankcija, kažete, nema, a onda ukinite namete, ali umesto para, dobili smo separatiste u srpskoj Vojvodini, teroriste na jugu Srbije, Karlu Del Ponte, Solanu i ucene. Nije valjda da su vas slagali prijatelji i da pare nećete dobiti? Nekodanas reče da niste uveli porez na štapove za pecanje, valjda misli na porez držanje štapova i posebno o porezu kad se ide na pecanje. Predlažem da uvedete porez na cipele, ali posebno na držanje cipela, a posebno na nošenje cipela. Zatim, kazan na rakiju, za pečenje rakije i držanje kazana, za topljenje masti, za držanje kazana i za topljenje masti. Imate još puno toga što niste iskoristili. U Predlogu zakona o porezu na imovinu, vi kao darežljivi režim predlažete da se porez na nasleđe i poklon ne plaća na novac, prava, odnosno stvari iz člana 14. stav 2. ovog zakona, a to je, između ostalog, i pravo svojine na upotrebljavano motorno vozilo ili svojine na plovnom objektu, ukoliko je pojedinačna tržišna, odnosno nominalna vrednost predmet oporezovanja,a da je njegov pojedinačni iznos manji od 6.000 dinara. Zaista, i transparentno, i dirljivo i pažljivo od DOS-a. Pokloni ti rođak jedno prase, ne plaćaš porez, pokloniti ti prase i jagnje, platićeš porez, jer prelazi taj poklon vrednost od 6.000 dinara. Država uzme jednu plećku. Ne plaća se samo porez za ono što je manje od polovine potrošačke korpe, do 6.000 dinara. I kad smo već kod prasadi, nedavno je ministar poljoprivrede saznao da prase ne raste u rerni. Ne bih ga dirao više, nije sada tu, pomaže Čanku da piše zakon, odnosno ustav države Vojvodine. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi predviđa se da novčana sredstva, koja se prikupljaju na osnovu odluke o samodoprinosu za teritoriju opštine, uplaćuju u budžet opštine,a za područje mesne zajednice, na račun mesne zajednice. Opet mesna zajednica postaje osnovna ćelija društva. Ne može gospodin Batić bez Kardelja, živeli smo dugo sa njim. Gospodin Batić poverava novac organu koji nije ni kadrovski, ni profesionalno osposobljen da se bavi poslovima ugovaranja i finansijskih transakcija. Verujem da ministar Batić može i bolje, ali je trenutno zauzet putovanjem u Loznicu, savetuje Dišića i sprema lažni kongres SRS.Smetaju mu radikali, a o gospodinu Batiću ćemo kada dođe na red, 25. tačka dnevnog reda - pitanje smene ministra Batića. Bilo bi veoma dobro da se o ovim zakonima izjasni i ministar za rad i za zapošljavanje, nekadašnji predsednik jedne sindikalne organizacije, ili ga možda radnici više ne interesuju. Jedino što me raduje, to je da će porez na imovinu dobro platiti i potpredsednici Vlade, i bivši general Perišić, i Nebojša Čović, koji su za vernu službu Miloševiću nagrađeni državnim vilama. I na kraju, moramo razjasniti priču o zlom Đinđiću i dobrom Koštunici. Za sve ove zakone glasaju i poslanici Demokratske stranke i poslanici DSS, jednako su odgovorni i Đinđiću i Koštunici. Za sada složno glasaju. Videćemo kada dođe na red onaj zakon o sklapanju homoseksualnih brakova, koji spremaju Koraćevi poslanici, da li će i tada biti toliki evropejci. DOS je najgori, stvarno najgori.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić.
Dame i gospodo narodni poslanici, budžet je kriv za sve, budžet je zbilja kriv, i eto dobrog alibija za ovu vladu, ali za ovu ekspertsku Vladu. Pošto je budžet u svakom slučaju delo ove ekspertske vlade, onda, ako je budžet kriv, Vlada je kriva i morala bi zbog toga da padne. Budžet, ovaj isti, koji je četiri puta veći od prošlogodišnjeg, budžet koji je nerealan, koji je inflatoran, budžet koji će se puniti porezima, nametima, dažbinama, globama, haračima, i samo haračima, da bi se takav budžet napunio, na način koji sam već rekao, u tu i takvu svrhu, u tu i takvu namenu i za taj cilj, pored prethodno donesenih poreskih zakona, i evo ovih sedam, o kojima danas vodimo načelnu raspravu, od korenite ekonomske reforme, od radikalnih promena u fiskalnoj politici, za sada nema ništa. Sada će da se radi na izmišljanju novih harača radi popune budžeta, budžeta koji koristi za pojedine ličnosti iz DOS-a, a ako nešto preostane, i za narod. Kako sam inače podneo amandmane na pojedine članove unutar pet zakona, u okviru ovih sedam, o kojima danas vodimo načelnu raspravu, zadržaću se sada na iznošenju primedbi vezano samo za dva zakona - prva načelna primedba vezana je za Zakon o porezu na dobit preduzeća. Članom 23. Predloga zakona o porezu na dobit preduzeća, a shodno Zakonu o računovodstvu, u ukupan prihod preduzeća ulaze i namenska sredstva, komunalne naknade, i sredstva samodoprinosa, koja se namenski usmeravaju u investicionu izgradnju sistema vodosnabdevanja, odvođenja i pročišćavanja otpadnih voda. Kako ova sredstva nisu rezultat poslovanja preduzeća i strogo se namenski usmeravaju za investicionu izgradnju, a po Zakonu o računovodstvu ulaze u prihod preduzeća, čest je slučaj da preduzeće sa tim sredstvima iskaže pozitivno poslovanje, i po tom osnovu plaća porez na dobit preduzeća. Ako se ima u vidu da preduzeće koje obavlja komunalnu delatnost, obavljanjem te svoje delatnosti nije ostvarilo pozitivan poslovni rezultat,da su sredstva komunalne naknade i sredstva mesnih samodoprinosa strogo namenska sredstva, ona po toj osnovi, i po logici, ne bi smela biti osnov za plaćanje poreza na dobit preduzeća. Stoga bih predložio, svestan da ova DOS-ova vlast, koja je daleko najgora, pa u svakom slučaju taj predlog neće ni prihvatiti, ali sam dužan, javnosti radi, da kažem sledeći predlog - da se sredstva komunalne naknade mesnog samodoprinosa ne tretiraju kao prihod preduzeća i kao takva izuzmu iz osnovice za utvrđivanje obaveze za porez na dobit preduzeća. Drugi prilog u okviru ove načelne rasprave posvetio bih Zakonu o stanovanju. DOS, za koji je sigurno da je najgori, pokazaće to vreme koje dolazi, uskoro, ovih dana, ako ne pre, ukida iz starog zakona član 44. Taj stari zakon, odnosno član 44,koji ćete vi za koji dan ukinuti, kaže da su preduzeća dužna da odvajaju 1,3% za solidarnu stambenu izgradnju. Ukidanjem tog osnova i prenošenjem na ono što ste sada nazvali Zakon o porezu na fond zarada, i mogućnosti da opština prihoduje sa 3,5% sredstava, uradili ste još jedno veoma glupu, a za DOS izgleda veoma primerenu stvar. U tom članu 44, u drugom stavu je predviđeno dase ukupno 5% od prikupljenih 1,3, znači0,0065% strogo namenski odvoji za rešavanje stambenih potreba ratnih vojnih invalida i članova porodica sa kojima je živeo poginuli učesnik oružanih akcija posle 17. avgusta 90. godine, koji nisu u radnom odnosu. Prenošenjem te nadležnosti, da se o solidarnoj stambenoj izgradnji brine i bavi opština, doveli ste u sumnju ovu vašu dobru nameru. Neću da budem cinik i da kažem da sumnjam. Verujem da ste imali dobru nameru. Ali se jedno pitam - u opštini Subotica, gde je na lokalnoj vlasti Savez vojvođanskih Mađara i HDZ, zar vi verujete u dobru nameru tih ljudi da će odvojiti 5%od onih bivših 1,3 u novi budžet od 3,5% kao prihode opština za igradnju stanova koja će biti za ratnike. Da li vi to verujete? O tome niste ni razmišljali, a ne da ne verujete. Uostalom, zašto to kažem. Obrazloženje vašeg zakonskog osnova za ukidanje člana 44. kaže - ovim zakonskim rešenjem opštinama je omogućeno da samostalno odlučuju o nameni sredstava koja se ostvare po ovom osnovu. S tim, i tu je caka, što se očekuje da će opštine zavisno od svojih potreba i dalje usmeravati deo sredstava za oblast komunalne potrošnjei solidarne stambene izgradnje. Vi to očekujete od opština koje su na antisrpskim pozicijama? E, alal vam vera na vašim očekivanjima. Ali, dobro, šta je tu je. U okviru ovog člana 44 zašto kažem da je DOS najgori, jer uopšte ne razmišljate pri u ukidanju tog člana - ko će se starati o izvršenju toga što ćeprihodovati buduće opštine sa 3,5% poreza na fond zarada. Jer, ovim članom 44. ukidaju se upravni odbori fondova solidarnosti, koji su bili sačinjeni od sindikata, predstavnika zaposlenih i od predstavnikaopština. Da li ste vi stvarno toliko naivni u DOS- da očekujete da će opštine sada same sebe kontrolisati u tome. Jer, ovim članom se ukidaju upravni odbori. Pogledajte samo koja je to naivnost koju vi pokušavate da pokažete, vi iz DOS-a. Ono što je stvarno interesantno za ovih sedam zakona jeste da na svaki mogući način pokušavate da haračite kako biste prikupili budžet od stanovništva, jer priča o onih 6 milijardi dolara propada. Ovde u ovoj skupštini, hvala Bogu, nema gospodina Nenada Čanka. A da je tu, pošto je vaš koalicioni partner, gospodo iz DOS-a, on bi sada vas pitao, vezano za onih 6 milijardi - a, di su novci. Verujem da bi on sa pravom to vas pitao. Ja sam koliko do juče verovao da od tih 6 milijardi dolara - koje ste obećavali ovom narodu, samo da vi dođete na vlast i da će biti bolje, pa je narod verovao u određene promene i bolji život - da od toga nema ništa. Sada počinjem da verujem da su tih 6 milijardi u stvari i došli do vas. A, Čanak je eto bolestan, ne može da vas pita di su novci. Zato ostaje na nama, srpskim radikalima, da vas pitamo šta je sa tih 6 milijardi dolara. Sa tih 6 milijardi dolara naš budžet ne bi bio ovakav harač. Bio bi lakši, bio bi veće rasterećenje za stanovništvo. Dokaz da vi sami delite tih 6 milijardi, a još nezasiti, alavi, pokušavate i preko budžeta četiri puta većeg nego prošle godine, da namaknete sredstva, jeste ono što smo čitali nedavno u novinama, milion i 700 hiljada švajcarskih franaka, koje mimo vašeg Đinkića, preko Narodne banke nije prošlo, otišlo kod vas. Došlo lično Vladi i Vlada rekla da je nešto raspodelila. Da li vi, gospodo iz DOS-a, verujete toj Vladi? Ovo je DOS-ova Vlada. Ovo je najgora Vlada, a DOS-ova je samo zato što je DOS stvarno najgori.
Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, verujem, pokušaću da obrazložim argumente zbog kojih ne treba usvojiti ove poreze. Krenuo bih od predloga do predloga. Prvo bih obrazložio porez na dobit preduzeća. Zakoni su regulatori odnosa svakog društva, a osnovna baza je razvijenost privrede, tj. ekonomska moć. Donošenje ovog zakona nema oslonca u ekonomskoj razvijenosti naše privrede. Naša privreda je razorena bombardovanjem NATO-a, koji je pored mnogih ljudskih života razrušio naše privredne objekte. Petrohemija Pančevo, Jugopetrol, Prahovo, Fabrika automobila u Kragujevcu, Sloboda u Čačku, ti privredni objekti su bili naši najveći giganti, oslonac naše privrede, da ne govorim o razaranju trafo-stanice u Nišu, koja je bila najveća na Balkanu. Kao i većeg dela elektrosistema. Ta privreda mora prvo da se u potpunosti izgradi, a onda da DOS-ova vlada krene sa zahvatanjima iz dobiti tih preduzeća. Većina preduzeća ne radi. S razlogom se plašim da ova koja trenutno rade uskoro ne budu zatvorena, što bi dovelo do velikih socijalnih nemira. Ministar finansija je izjavio da sindikalisti učestvuju u donošenju ovakvih zakona u razvijenim državama. Da li to znači da u Srbiji mišljenje radnika nije relevantno, da radnici treba da pune budžetsku kasu svojim radom, entuzijazmom, pozitivnom energijom, ali njihovi zahtevipreko sindikata nisu bitni jer smo nerazvijena zemlja. Treba omogućiti privredi Srbije oporavak za određeni vremenski period, a zatim usvojiti zakon, ali ne tako što ćemo ministru finansija omogućiti da odrešenim rukama i ličnim nahođenjem određuje odnose u toj oblasti. Sve to mora biti precizno regulisano zakonom. Predviđene su kamate od 0,2% dnevno na neplaćen porez. Takve kamate u svetu ne postoje i kada bi postojale izazvale bi sigurno revoluciju. Da li je cilj ovog zakona obezvređivanje vrednosti naših preduzeća da bi se ona prodala što jeftinije uz enormno veliku proviziju. Cilj Srpske radikalne stranke je oživljavanje i razvoj preduzeća, privrede, a predloženi zakon nije primeren vremenu u kome živimo. Što se tiče Predloga zakona o porezima naupotrebu, držanje i nošenje dobara, u subotu se premijer Đinđić provozao na trotinetu na Sajmu automobila, čije su cene nedostupne 99% populaciji Srbije. Pored ovakvih predloženih DOS-ovih poreza, pre svega što se tiče automobila, građani Srbije voziće se trotinetom, ali ne motorizovanim kojim se Đinđić vozio, već onima kojima smo se mi kao deca vozili. Što se tiče mobilnih telefona, taksa je uvedena radi obnove zemlje, a sada, bez obzira na koliziju sa saveznim zakonom, više nije taksa već porez i to u duplo većem iznosu. Samo da podsetim - u vreme kada je taksa na mobilni telefon uvedena bilo je samo 250 hiljada pretplatnika, a sada ima milion i 600 hiljada, i da je u to vreme mobilni zaista bio skup i da je prosečan mobilni koštao oko 1000 maraka, a danas možete da ga nađete i za 100 maraka, i to više nije luksuz već potreba svakog građanina Srbije. Što se tiče poreza na oružje i čamce već je bilo dosta reči i tu nemam šta da dodam. Što se tiče Zakona o stanovanju, izmena koja se predlaže je potpuno nehumana. Članom kojim se menja je bila predviđena solidarna stambena izgradnja, odnosno izgradnja stanova solidarnosti. Iz tih sredstava građeni su stanovi koji su manje kvadrature po nižoj ceni i dodeljivani radnicima sa nižim primanjima. Ovim izmenama umanjena su sredstva za stambenu izgradnju. Srpska radikalna stranka se zalaže da svaki radnik ima rešeno stambeno pitanje, zalaže se za zbrinjavanje svih građana Srbije. Što se tiče Zakona o porezu na finansijske transakcije da li je cilj donošenja ovog zakona neophodnost da se jednim normativnim aktom uredi oblik poreza na finansijske transakcije. Ukidaju se takse za obnovu zemlje i doprinos solidarnosti, uvedene Zakonomo obezbeđenju sredstava za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom regionu od strane NBJZakonom o obezbeđenju sredstava za sprovođenje socijalnog progrma Republike Srbije. Ako su DOS-ovci te takse kritikovali i tražili njihovo ukidanje u vreme kada se zemlja obnavljala posle bombardovanja, sada zahtevaju da se usvoje. Sada kad DOS izglasava nove poreske zakone, navodno kao u zemljama sa razvijenom privredom, sada kada nema više sankcija, a navodno veliki novac sa Zapada je došao u našu zemlju, ne treba sigurno da usvojimo ovaj zakon jer se njime opterećuje privreda Srbije. Što se tiče poreza na fond zarada, tu je pre svega osnovica sadržana u članu 3. Predloga zakona, odnosno plaća se još 3,5% na isplaćene zarade oporezivanjem prihoda od autorskih prava, industrijske svojine, prihoda od samostalne delatnosti i na iznos katastarskog prihoda. Zašto smo onda uopšte ukidali te gradske takse ako se sada uvodi nova taksa od 3,5%, tim pre što nije definisano gde će se ova sredstva koristiti i za koje namene. Privrednici žele da prate tok novca koji oni izdvajaju u savezni, republički budžet, pa čak i u budžet mesnih zajednica. Ko zaračunava prihod od samostalne delatnosti? Gospodin Batić kao advokat odlično zna kako se naplaćuje od seljaka ili kriminalaca. Da li je on svoj ukupni prihod prijavio, jer da jeste da li bi imao ono što sada ima? Što se tiče Predloga zakona o porezu na imovinu, on je destimulativan za građane Srbije. Kada kažem - građane, ne mislim na one izuzetno bogate, kojih nema ni 10% populacije u Srbiji, već na građane koji su godinama mukotrpnim radom i štednjom gradili za svoju budućnost i budućnost svoje dece. Ovim zakonom DOS utiče na tu budućnost, jer su stope poreza na nasleđe povećane, pa se čak i unuku ne isplati da od dede nasledi nepokretnu imovinu. Građani sa svojim primanjima neće moći da plate porez da bi nasledili imovinu, biće prinuđeni da prodaju bar deo te imovine. Znate li uopšte šta znači za seljaka da mora da proda deo svojih obradivih površina, kuće svojih pradedova, materijalna dobra, za koja je emotivno vezan, dobra koja su ga othranila, školovala njihovu decu, dobra koja asociraju na sopstvene korene. Poklon je dobročinski ugovor i prima se sa zahvalnošću od poklonodavca, a taj ugovor se može kasnije poništiti. Zašto se onda na takav ugovor plaća porez? Po narodnoj : bogat narod, bogata država. DOS će ovim stopama oporezivanja stvoriti siromašan narod, a veliki budžet za DOS-ovu vladu. Što se tiče načina naplate poreza prinudnim putem, popisa i procene vrednosti imovine, smatram da je bolje imati manje stope poreza, primerene ekonomskoj moći obveznika, da mogu da isplate svoje obaveze državi, nego da se ide nepopularnim merama prinudne naplate. Poštovani narodni poslanici DOS-a, smanjite poreze,dokle narod ćuti dobro je, jer vas pored ćutanja i posmatra. Na kraju, Zakon o lokalnoj samoupravi, vidim da gospodin ministar lokalne samouprave sa nevericom sluša. Baš bih postavio pitanje gospodinu Batiću o nesposobnosti i neažurnosti nove vlade DOS, koja se ogleda na primeru male opštine Lebane, u mom Jablaničkom okrugu. Kao što znate, od 9. 3. 2001. godine opština uopšte ne funkcioniše. Građani ne mogu ni jedan posao da završe u opštini Lebane. To je verovatno zbog toga što ministar lokalne samouprave .... (Čedomir Jovanović: Bila je motka.) Pa, bila je motka, gospodine Čedo Jovanoviću, ali je motka prvo bila od strane 500 građana, koji su ušli i silom izbacili građane koji su legalnim putem izabrani na izborima, a onda, što je Srpska radikalna stranka osudila, nastavili su da izazivaju nasilje, pa se16. marta 2001. godine organizovaladruga grupa. Na poslednjim izborima imali su samo 300 glasova, a vi ste im omogućili, gospodine Čedo Jovanoviću, sa vašim ministrom Batićem, da bude preko 2.000 građana kasnije u toj istoj opštini, znači da se oporave i da opet nasilnim putem bude izbacivanje tih građana. Vlada DOS već mesec dana nije u stanju da sredi apsolutno ništa što se tiče opštine Lebane. O tome ćemo dosta pričati i u okviru tačke, gde se radi o poverenju gospodina Batića. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Srđan Petrović.
Poštovani poslanici, poštovano predsedništvo, kažu za ovaj paket zakona da nema podsticaja za privredu, investicije. Prvi zakon koji je danas na dnevnom redu govori o porezu na dobit preduzeća. Ima takvih podsticaja samo nisu rečeni od strane poslanika opozicije. Imamo ubrzanu amortizaciju, za ekologiju. Znači, on podstiče čistu tehnologiju, a ne prljave tehnologije, kako ovde neko kaže. Podstiče naučno ulaganje u razvoj i školovanje kadrova, podstiče ulaganje u informatičku opremu, koja je osnov razvoja. Poslanici DSS daće predlog zakona o podsticanju informatičke delatnosti. Takođe postoje poreski krediti. Kažu da neće biti smanjenja poreske osnovice kod ulaganja u nerazvijeno područje. Neće biti na onaj način kako je do sada rađeno, da se firma otvori u nedovoljno razvijenoj opštini, a da se onda otvori predstavništvo u Beogradu ili Novom Sadu. Neka se vidi koliko je do sada u prethodnoj vlasti u nedovoljno razvijenim područjima osnovano firmi koliko je funkcionisalo. Takođe kod poreskih kredita investicionim ulaganjima će se smanjiti osnovica za 10%, kod malih i srednjih preduzeća čak za 30%, a kod zapošljavanja novih radnika još za 40%. Doduše, sve ovo što sam rekao postojalo je većinom i u prethodnoj verziji zakona, ali mislim da Vlada treba da se zahvali poslanicima opozicije što su se oni toga odrekli, tako da ovaj zakon ide čist u svoj novi život. Kod poreza na imovinu kaže se da su ljudi emotivno vezani, ulagali su u kuće i sada će neko da im uzme. Pitanje je gde su te kuće, kolika je njihova stvarna tržišna vrednost na koju će se obračunavati porez. Poslanici opozicije kažu da je to podsticalo građevinsku operativu. Valjda je bolje podsticati građevinsku operativu da se grade privredni objekti a ne objekti za stanovanje. To je podsticanje. Ostala tri zakona su posledica onoga što nam se događalo. Zakon o porezu na fond zarada je u nadležnosti lokalne samouprave sada. Ona će određivati koliko treba dati u Fond za solidarnu stambenu izgradnju ili komunalne delatnosti. Nadam se da će Vlada naći način da lokalna samouprava dobije mogućnost da na neki drugi način puni te fondove i da od sledeće godine nećemo imati taj zakon, kao i Zakon o porezu na finansijske transakcije i određene stavke poreza na držanje, nošenje određenih dobara. Mislim da više nećemo imati potrebe za takvim zakonima, da će privredna situacija biti takva, a ovi zakoni će omogućiti da više ti zakoni neće morati da budu na snazi. Nadam se da ćemo naredne godine usvojiti novi zakon o javnim prihodima i rashodima i da ovih zakona više neće biti. Hvala [[Aplauz.]]
Za reč se javio Dragan Tomić, a neka se pripremi Veroljub Arsić.
Poštovana gospodo narodni poslanici, danas, a verovatno i narednih dana, kada budete želeli, u utorak ćemo završiti ključni deo rasprave o paketu poreskih zakona, onda ćemo definitivno imati priliku da kroz raspravu o amandmanima vidimo celinu predloženih rešenja. Važno je i bitno, vidim da ništa nije ni važno ni bitno, nećemo ni da se saslušamo [[žagor u sali]] , ali dobro, malo kasnije ću vam reći da uzmete olovke pa da zapišete to što ću reći. Kada je u pitanju porez na dobit,u suštini nema značajne promene, osim jedne otežavajuće okolnosti, koja sama po sebi nije dobra. Radi se pre svega o novostvorenim preduzećima. Ta olakšica, koja je ranijih godina primenjivana i važila je tri godine, važila je pre svega za preduzeća, novoosnovana u oblasti proizvodnje i preduzeća u oblasti poljoprivrede. Neko misli da će to moći bez olakšice i naravno onaj ko ostvaruje dobit da mu ne treba olakšica u prvoj godini, iako je jasno da u prvih pet godina od osnivanja preduzeća sva dobit ide u razvoj, investicije i stvaralaštvo, u nove ideje, mašine i opremu. Dobro, znači to nam ne treba. Osnovni koncept Vlade ovde se poništava od onog osnovnog predloga o kome je govorio premijer Đinđić. Kada je u pitanju porez na imovinu, već ovog momenta su u izradi poreska rešenja. Ta poreska rešenja će imati u ovoj fazi rast od 111,8%, tako da onaj koji je plaćao 500 dinara za 1. maj će već morati da odvoji negde oko 1.000 dinara, ali u sedmom mesecu ga čeka novo zaduženje koje će ići po ovom zakonu, a ono će biti mnogo drugačije i mnogo drastičnije i biće uvećanje od 3-4 puta po poreskom rešenju. Kada je u pitanju Zakon na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara, ovaj zakon je vrlo karakterističan i ova zakonska rešenja ne mogu se ni po jednom osnovu, ni u teoriji, ni u praksi karakteristati porezom, već imaju jasan karakter taksa i naknada. Ko misli da je drugačije, to se u Arilju valjda zove drugačije. Ovi iz Arilja sve znaju. Ono što je interesantno kada su u pitanju olakšice u ovoj oblasti, vrlo su sužene, gotovo ne postoje, jedino što je Vlada shvatila sama pa je dala amandmane, skinuće osnovice u jednom delu, ali definitivno neki poreski obveznici, a pre svega u ovom slučaju mislim taksisti imaće mnogo više obaveza. Znamo da taksisti i taksi udruženja vode borbu godinama sa državom i da se menja obaveza poreza, godinama seizlazilo u susret na raznorazne načine, ili uz bonove ili uz određene poreske olakšice, ali definitivno u ovoj godini nema nikakve olakšice. Ima samo dodatak u taksi i moraće da je plate na vozilo koje koriste kao osnovno sredstvo. Pored toga, ako koristi i mobilni telefon i uvećanu cenu goriva, a moram da kažem da osnovice u ovom slučaju će biti sledeće. Pošto neki bacaju papiriće, uglavnom čitaju neiscrpno ceo dan novine, predlažem vam gospodo da uzmete papir i da zabeležite nešto. Možda bi bilo dobro za vas da čujete malo, ovo je interesantno, ovo su rešenja koja ćete vi pisati. Recimo, rešenje za poljoprivredu. Prošle godine zbirna stopa poreza na poljoprivredu je bila 114,5%. Ove godine zbirna stopa poreza je 205%. Kako se do nje dolazi? Do nje se dolazi na sledeći način. Vi ste ovde vodili raspravu o porezu od 20%, oni imaju svoju političku poruku, imaju svoju težinu, ali ono što nije pomenuto, nije pomenuta naknada za odvodnjavanje. Ta naknada za odvodnjavanje prošle godine je bila 60%, a ove godine 150,5%. Znači, zbirna stopa kada saberete porez i prosečan samodoprinos u svakoj opštini, koja je 30, to je 200%, porez na imovinu i ostalo izađe oko 205%, tako da domaćinstvo koje ima pet hektara i prosečan dohodak od 800 dinara prošle godine je dobilo poresko rešenje od 1.716 dinara, a ove godine će imati zaduženje od 2.440 dinara. To je samo porez, ali ima naredno rešenje. Naredno rešenje, doprinosi za penziono, invalidsko i zdravstveno osiguranje. Ono će biti 4.662 dinara, razlika za prošlu godinu je 800 dinara, zdravstveno osiguranje po domaćinstvu je 2.000 dinara. Saberite gospodo i to ćete dobiti po ovim poreskim rešenjima i po ovoj poreskoj reformi. Ako imaju slučajno automobil, imaće i taksu. Ako neko ima i pušku, dobiće i po tom osnovu i tako kada sve saberete gospodo videćete gde se nalazite kada je u pitanju poljoprivreda. Samo me zanima da li će Javno preduzeće za vode Srbije dobiti ovu naknadu od 150% na katastarski dohodak. Sa ovom naknadom od 150% porastao je i katastarski dohodak. Zahvaćen je od visine katastarskog dohotka. Vi ste sve vreme ovde pričali da toga ovde nema, nema naknade, evo je, gospodo, to je ta naknada. Da li će biti korišćene za izgradnju kanala, za čišćenje kanalske mreže, da li će biti korišćena za tu oblast o kojoj smo ovde govorili i da li će biti pravilno raspoređena u Srbiji, prema zahvatanju koje će dolaziti iz Srbije. Ova naknada od 150% je za prvu kategoriju i moram da podsetim da postoje još dve kategorije za brdsko planinske i ostale krajeve. Dalje, samostalne delatnosti. Samostalne delatnosti u Srbiji imaju paušal. Paušal je interesantan. On će biti ovakav. Jedan poreski obveznik se oporezuje na sledeći način, tako što se primeni osnovica, a to je bruto zarada zaposlenog radnika za decembar mesec u prethodnoj godini. Za ovu godinu ona će biti 6.477 dinara, za opštine koje su imale nižu osnovicu 10% biće ta koja je iz te opštine. Znači, jedan prosečan stomatolog, uzećemo njega kao primer, koji ima koeficijent 1,25% i za sve paušalce se primenjuje koeficijent od 0,3 do 5, odnosno do 8, to je za trgovinu i ugostiteljstvo. To je osnovica kada primenite stope i on će samo od poreza imati 2.081,05 , ali doprinose će platiti uvećano za 61,50%. Advokat, ne prosečan, već advokat koji ostvaruje prosečan prihod će imati da plati u ovoj godini 2.995,60 dinara poreza. Prošle godine je trebalo da plati 1.054 dinara. Prema tome kada je u pitanju autoprevoznik kod njega se obračun vrši od tone, ima kamion, prikolicu, pa tonaža i ne može biti manje zaduženje od 3.000 dinara, plus porez na usluge, plus socijalni doprinos. Gospodo poslanici, ovo vas ne zanima. Očigledno mislite da ovo nije tačno. Nudim bilo kome iz Vlade da izađe i da me demantuje da ovo nisu tačni podaci, da nisu tačne činjenice i da ovako neće glasiti poreska rešenja za ovu godinu, a da ne govorim o delu dobiti, da ne govorim o svim zaduženjima. Ovo će poreski obveznici u Srbiji dobiti kao poreska rešenja. Neki će plaćati porez kvartalno, neki kroz takse jednokratno, a ostali cele godine.
Reč je zatražio i dobio ministar urbanizma i građevine, gospodin Dragoslav Šumarac.
Meni morate da date reč po Poslovniku. Ovde pokazuje da je 112 ljudi u sali, nema kvoruma i mora da se utvrdi kvorum.
Dajem reč gospodinu ministru za urbanizam i građevinarstvo, Dragoslavu Šumarcu. (Vojislav Šešelj, sa mesta: po Poslovniku.) Javili ste se po Poslovniku kasnije nego što sam dala gospodinu ministru reč. Već sam dala reč. Izvolite ministre. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Nema kvorum, ne može da govori.) (Poslanici SRS, sa mesta: Nemate kvorum.) Vi ne možete da govorite, niste za govornicom, niste dobili reč. Reč je dobio ministar. Ne možete vi da odredite ko će da govori, gospodine Šešelj, molim vas. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Ne može da govori, nema kvoruma.) Molim vas, mi smo utvrdili prekid, niste dobili reč po Poslovniku. Možete da sednete, ne možete da dobacujete sa mesta. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Ne može da govori, nema kvoruma.) Imamo kvorum, imamo elektronsko ... Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Izvinjavam se gospodinu ministru. Izvinite, to je takav civilizacijski nivo, šta da radimo. Znači, molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice. Molim skupštinsku službu da prebroji da li imamo kvorum, pošto je jasno da poslanici SRS nisu ubacili kartice. Dakle, imali smo kvorum. (Poslanici SRS napuštaju salu, Vojislav Šešelj ostaje.) Prijatno. Doneli smo odluku danas da radimo do 18,00 časova i nemamo kvorum za dalji rad, ali ja imam predlog i time ću prekršitiPoslovnik, mislim prvi put, ako ima dobre volje, pošto sam dala reč gospodinu ministru za urbanizam i građevinarstvo, Dragoslavu Šumarcu, koji je započeo i stao za govornicu, da ispravimo ... Molim službu da mi dostavi podatak koliko ima prisutnih pošto sam već zatražila da mi dostave podatak. Prebrojavanjem je utvrđeno da je u sali prisutno 126 narodnih poslanika. [[Aplauz.]] Predlažem da nastavimo sa radom Skupštine. Dajem vam reč po Poslovniku.
Dobio sam reč po Poslovniku. Ovde tehnika pokazuje da vi kvoruma nemate, a možete da izbrojite i 280 da vas je u sali. Možda ste brojali novinare, obezbeđenje, sekretarice, stručnu službu ministarstava, sve ste mogli da izbrojite. Kvoruma nemate i vaša podvala da svaki put ministar poslednji govori, jednostavno ne može da prođe. Nemate kvoruma, a vi možete da zasedate bez kvoruma. (Vojislav Šešelj napušta salu.)
Dakle, konstatujem da imamo kvorum. Znači, prebrojavanjem 126 poslanika, a elektronskim 110, s tim što nisu svi ubacili kartice. Molim gospodina ministra da nam se obrati i da produžimo. Da li se slažete da produžimo rad sednice, da nam se obrati ministar za urbanizam i građevinarstvo i ministar pravde, da li se slažete? (Da.) Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, meni je žao što nisu ovde svi predstavnici opozicije, a ja sam upravo hteo njima da se obratim. Naime, bilo je nekoliko primedbi danas i konstatacija da je ovo najgora vlada do sada, da je DOS-ova vlada najgora vlada, između ostalog i zbog toga što se vrlo malo sredstava odvojilo za sanaciju zemljotresom pogođenih područja Kolubarskog okruga, a to jednostavno nije tačno. Visina izdvajanja koje je predviđena budžetom je na nivou izdvajanja od prošle godine, s tim što kolege koje su te kritike iznosile, zaboravile su da kažu da je utrošak tih sredstava vršen nenamenski, odnosno u opštinama gde su na vlasti bili socijalisti. Pre svega, to se odnosilo na Lajkovac, na Osečinu, a između ostalog, gospodin koji je direktor Direkcije za zemljotresom pogođena područja, iz Osečine, on je recimo kao prioritet stavio sanaciju, odnosno izgradnju plivačkog bazena u Osečini. U isto vreme, u Mionici nije ni 10% objekata srušenih i oštećenih zemljotresom popravljeno. Bio je ovde jedan podatak za objekat u Valjevu, doduše ima i objekat koji je popravljen u Mionici, a to je objekat od bivšeg ministra, brata gospodina Ćosića. Napravljena je kuća, pored kuće koja već postoji. Toliko što se tiče Direkcije za zemljotresom pogođena područja. Što se tiče konstatacije da je ova vlada nehumana, to je bila primedba od gospode koja su napustila salu, i da ne misli o rešavanju stambenih pitanja ratnih vojnih invalida, bez obzira što su oni doprineli da mi imamo toliko ratnih vojnih invalida, sada bih zbog građanstva i ovde prisutnih u sali samo pomenuo - da li su oni mislili o ratnim vojnim invalidima kada su dodeljivali stan gospodinu Aleksandru Vučiću od 118 kvadrata, gospodinu Draganu Todoroviću od 163 kvadrata, gospodinu Tomislavu Nikoliću od 187 kvadrata. Da ne bude samo iz njihove stranke, gospodinu Nikoli Šainoviću od 220 kvadrata, gospođi Gorici Gajević od 120 kvadrata, gospođi Gorici Gajević od 128 kvadrata, Ivanu Markoviću od 150 kvadrata, Radmili Milentijević od 126 kvadrata, Vlajku Stojiljkoviću od 254 kvadrata i da ne nabrajam dalje, jer bi to moglo da traje unedogled. Moram da priznam da su od one velike ideje o velikoj Srbiji zadovoljili se idejom o velikim stanovima koji su njima pripali. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem gospodinu ministru. Reč dajem ministru pravde, gospodinu Vladanu Batiću.
Samo bih par rečenica, da ne trošimo više vreme. Imam jednu zamerku gospodinu Đeliću, kolegi ministru, jer je trebao u paket ovih poreskih zakona da uvede, kao jedan od vidova poreza, i porez na glupost poslanika koji su napustili salu. Bio bi nam pun budžet. Ali, pošto je sutra Veliki petak, jedan od najvećih hrišćanskih praznika, onima čija smo naklapanja slušali danima poručio bih ono - oprosti im Bože, ne znaju šta čine, a svim poslanicima DOS-a, koji su omogućili da po prvi put u nedelju dočekamo Uskrs u slobodnoj i demokratskoj Srbiji, i svim verujućim građanima ove zemlje, čestitam predstojeći praznik onim našim tradicionalnim - Hristos voskrese.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Takođe, zahvaljujem narodnim poslanicima na strpljenju. Samo vas podsećam da je nastavak druge sednice Prvog redovnog zasedanja u utorak u 10,00 časova.