Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Četvrtu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 67 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sednici sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Žarko Obradović, Dejan Radenković, Ivan Bauer, Milena Bićanin. Prelazimo na usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Dostavljeni su vam zapisnici Dvadeset četvrte i Dvadeset pete Posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu i zapisnici sednica Dvanaestog, Trinaestog i Četrnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Dvadeset četvrte posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, održane 18, 19, 20. i 21. juna 2019. godine. Zaključujem glasanje: za – 129, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Dvadeset četvrte Posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Stavljam na glasanje Zapisnik Dvadeset pete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, održane 10, 11, 12. i 15. jula 2019. godine. Zaključujem glasanje: za – 131, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Dvadeset pete Posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Dvanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, održane 25, 26, 27. i 28. juna i 2, 3, 4. i 8. jula 2019. godine. Zaključujem glasanje: za – 129, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik sednice Dvanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Trinaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, održane 8, 9. i 10. jula 2019. godine. Zaključujem glasanje: za – 132, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Trinaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Četrnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, održane 15, 16, 17, 18, 19. i 22. jula 2019. godine. Zaključujem glasanje: za – 133, protiv – nema, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik sednice Četrnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2019. godinu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 133, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 134 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nemanja Šarović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica u vezi sa ubistvom i političkom pozadinom ubistva Zorana Đinđića, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. decembra 2016. godine. Da li narodni poslanik Nemanja Šarović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 137 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nemanja Šarović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti u vezi sa pritiscima na državne organe i kršenje zakona tokom izbora za narodne poslanike u Narodnoj skupštini, održanih 2016. godine, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Nemanja Šarović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – nema, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Božidar Delić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o pravima boraca i porodica poginulih i nestalih boraca. Da li narodni poslanik Božidar Delić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vjerica Radeta predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Porodičnog zakona, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, koleginice Radeta.
Mi, srpski radikali, podržavamo ideju Vlade Republike Srbije o populacionoj politici, o brizi, o natalitetu, ali nažalost to je samo ideja. Da vi suštinski želite nešto da uradite, onda biste sigurno ušli u raspravu o Predlogu izmena Porodičnog zakona koji mi predlažemo već više od godinu dana. Mi smo samo kao inicijativu predložili ovaj jedan član, ali ovaj zakon bi zaista trebalo da pretrpi ozbiljne izmene, pa čak i da se donese potpuno nov zakon, jer ako hoćemo istinski da se brinemo o porodici, o deci, o povećanju nataliteta, onda to moramo da uredimo zakonom na mnogo bolji način, nego što je to do sada bilo. Nažalost, iz dnevnih novina saznajemo u kakvim neljudskim uslovima žive neka deca u Srbiji, deca koja su ostala bez roditelja, deca koja su bez roditeljskog staranja, deca koja sa sedam ili osam godina preuzimaju brigu o mlađoj braći ili sestrama, o kući, o starom i bolesnom dedi ili babi. Dakle, mnogo tužne i strašne priče koje, kada bi bilo ozbiljnosti u ovoj državi, ne bi završavale u dnevnim novinama, već bi o njima vodili računa na nivou lokalne samouprave. Naravno, pošto niti imaju zakonsku obavezu, niti imaju ljudsku i moralnu obavezu, to jednostavno prolazi tako pored naših, odnosno vaših funkcionera vlasti na lokalu. Sa republičkog nivoa, takođe, ništa se ne radi da bi se stopa siromašne dece svela, kako vi volite za nešto drugo da kažete, na nulu. Trebalo bi i ovde to da uradite, a ne kad vaša statistika kaže da u Srbiji 300.000 dece je na ivici siromaštva, da 300.000 dece nema treći obrok, i to u državi koja se hvali suficitom budžeta, koja se hvali nekim investicijama, koja se hvali nekim urađenim poslovima. Naravno, neka se svi ti poslovi rade, ali 300.000 dece da nema šta da jede u zemlji Srbiji je ozbiljan problem, to je katastrofa o kojoj vi zapravo ne želite da govorite i zato ne želite ni da otvorite raspravu o izmenama Porodičnog zakona. Mi ćemo insistirati na tome u uverenju da će valjda, bar do narodnih poslanika, do vaše svesti doći ovaj veoma ozbiljan problem. Moramo svako dete da zbrinemo, svako dete kojeg je sudbina ostavila bez roditelja i u siromaštvu kao društvo, kao država, kao lokalna samouprava, moramo da zbrinemo. Ni jedno dete ne sme otići izvan Srbije i zato smo i predložili ove izmene zakona o Porodičnom zakonu, da se zabrani usvajanje naše dece od strane nekih ljudi u inostranstvu, koji ih posle pretvaraju najčešće u belo roblje. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vjerica Radeta predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, koleginice Radeta.
Mi srpski radikali insistiramo da se svi problemi vezano za izbore, za izborne zakone, za rad i funkcionisanje RIK, vode u Narodnoj skupštini, ali ne u zgradi Narodne skupštine, ne tamo da vas u one male salone privodi Kukan, Mekalister i ne znam ni ja ko i sve ti istrošeni evropski činovnici, koji na proputovanju kroz Srbiju brifinguju narodne poslanike. Ne, ne tražimo to, nego tražimo da se ovde na ovom mestu, u ovoj sali, pred očima javnosti govori o svim problemima koje imamo i da dok je vreme zaustavimo Vladu Republike Srbije da se meša u rad RIK, jer je to suprotno Ustavu Republike Srbije, suprotno zakonu. Ako postoje neki problemi u Zakonu o izboru narodnih poslanika, treba ovde o njima da se raspravlja. Naš predlog je već više od godinu dana, dakle na vreme smo počeli, nismo čekali da se to dešava pred izbore, da se u zakon vrati odredba iz Ustava da je svaki narodni poslanik slobodan da svoj mandat stavi na raspolaganje političkoj stranci sa čije liste je izabran za narodnog poslanika. Vi to ne želite da uradite i samo pokazujete da zapravo jedno pričate a drugo radite, jer ovde kada se raspravlja o nekim drugim stvarima, vi iz vlasti govorite o preletačevićima, govorite svaki dan o novim poslaničkim grupama, o tome da je neko ušao ovde sa mandatom sa jedne liste, u međuvremenu je promenio tri stranke i sve pod miškom šeta taj mandat kao da je poneo iz kuće. Vi svi to kritikujete, a kada treba da se izmeni zakon, onda vam ne pada napamet da tako nešto uradite. Ako imate kompleks od toga da vam to predlaže SRS, nagovorite Vladu Republike Srbije da oni to predlože pa da raspravljamo o tome, pa da to usvojimo. Mi nemamo taj problem. Nama je bitno da izborni proces bude u skladu sa zakonom. Nama je bitno da konačno u Narodnoj skupštini se formira nadzorni odbor i da se ovde preko tog nadzornog odbora vidi i raspravlja o tome koliko koji mediji, koga i na koji način forsira. Pre svega mislim na javni tzv. javni servis kojeg finansiraju svi građani Republike Srbije. Gospodo, vi nećete da slušate srpske radikale, nećete da slušate nekoga ko je pametan, nekoga ko ima iskustvo, nekoga ko je, pre svega i najviše od svega, prijatelj Srbije, ali zato slušate sve one koje put nanese ili vetar nanese kroz Srbiju. Oni mogu da vam drže predavanja. Oni nisu naši prijatelji, nikada nisu ni bili, pogotovo nisu ovi soroševci i ostale nevladine organizacije koje deluju u Srbiji, a koje oni koriste da vam uvode red u državu Srbiju. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Koleginice Jovanović, ne možete po Poslovniku dok utvrđujemo dnevni red. Narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o radu, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o državljanstvu Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović želi reč? Izvolite, koleginice Jovanović.
Član 38. Ustava Republike Srbije reguliše sticanje prava na državljanstvo u skladu sa zakonom. Godine 2007, posle donošenja Ustava Republike Srbije, Narodna skupština Republike Srbije je sa preko 200 glasova narodnih poslanika izglasala zakon, iako je SRS tada bila, kao što je i sada, najveća opoziciona stranka. Mi smo, pre svega, brige za Srbe iz Crne Gore, iz Republike Srpske, prihvatili da, uz naš amandman koji smo podneli upravo na ovaj član zakona, bude izglasan taj zakon kako bi se progonjenim Srbima pod režimom Mila Đukanovića omogućilo, ako to žele i daju izjavu da prihvataju Srbiju kao svoju maticu, sticanje državljanstva, naravno, i zbog Srba iz Republike Srpske. Mi, srpski radikali, se nadamo i verujemo u to da će u doglednoj budućnosti to biti jedna jedinstvena srpska država, a do sada je i iz Republike Srpske podneto i preko 50 hiljada zahteva za sticanje državljanstva Republike Srbije . Međutim, šta se desilo? I ako smo mi insistirali, da upravo ovaj član zakona izgleda ovako, ispostavilo se u praksi da se Srbi zbog administrativnih razloga onemogućavaju da u razumnom roku dobiju državljanstvo. Sada su se i političke okolnosti toliko promenile. U proteklih deset godina,teror nad Srbima u Crnoj Gori, postao je sve veći. Tako da ovaj član zakona treba da se promeni ovako kako mi predlažemo, u stavu da se omogući da, ako onaj ko podnese zahtev nadležnoj jedinici Ministarstva unutrašnjih poslova ili Konzulatu kome se obrati, uz dokumentaciju koju podnese, da i ovakvu izjavu kao što zakon predviđa ili ima pravo po osnovu sklapanja braka sa državljaninom Srbije ili po osnovu porekla jednog od roditelja da državljanstvo dobije u roku od šest meseci, odnosno da nadležni državni organ, a to je Ministarstvo unutrašnjih poslova, tu odluku donese u roku od šest meseci. Ovako, Srbi iz Republike Srpske i Crne Gore, a naročito ovi iz Crne Gore, kojima gori pod nogama, jer neki moraju da beže i da sklanjaju sebe i svoje porodice, dobijaju otkaz pod Milovim režimom, ispisuju decu iz škola, preti im se, ucenjuju se, oni moraju da čekaju od godinu i po do dve godine i ako su uredno predali svoj zahtev da bi Ministarstvo unutrašnjih poslova odlučilo o dobijanju njihovog državljanstva. Ako ste me slušali, a niste, jer u sali je konstantno žamor i galama, ćaskanje, ja ne znam kako vi možete da odlučujete, kada Arsić sada kaže da stavlja ovo na glasanje, kada vi niste ni čuli o čemu se ovde priča. Vi po automatizmu glasate kao roboti, kao da ste čipovani, a ne slušate narodne poslanike i ovakve razumne predloge SRS. U sali je jedino slušao predsedavajući, zamenik sekretara Marinković i kad moram poimenično i potpredsednik Đorđe Milićević i gospođa Jadranka Jovanović. Niko drugi nije slušao šta ja govorim i kakvi su razlozi da se pomogne našim sunarodnicima van Srbije. Eto toliko o vama i o vašoj brizi za Srbe van Srbije.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 141 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Ružica Nikolić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o presađivanju ljudskih organa, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik, Ružica Nikolić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 141 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Filip Stojanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o graničnoj kontroli, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, kolega Stojanoviću.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o graničnoj kontroli i tražim da se on uvrsti u dnevni red današnje sednice. Svima je poznato da su najvažnije karakteristike svake zemlje njeno međunarodno priznate granice kojima je ona odvojena od drugih zemalja, odnosno od svojih suseda. Država Srbija ima definisane i međunarodno priznate granice prema svojim susedima. Granice države Srbije prema svom južnom susedu, odnosno Albaniji, definisane su Rezolucijom 1244 koji je doneo Savet bezbednosti UN. Nažalost, Srbija je jedna od retkih zemalja kojoj je nasilno otet deo teritorije od strane 19 država NATO pakta, te kao i neke druge države koje žele da legalizuju stanje okupacije i da granice AP Kosovo i Metohija prema ostatku Srbije proglase kao međunarodne granice. Ne krivimo mi aktuelni režim zbog situacije u kojoj se našlo Kosovo i Metohija, ali krivimo zbog nečeg drugog. Naime, rukovodeći organi Republike Srbije moraju neprestano insistirati na Rezoluciji 1244, koja garantuje celovitost državne teritorije Republike Srbije. Međutim, do sada nismo videli da ovaj režim insistira na Rezoluciji 1244 i to smatramo nedopustivim. Podsećam vas da po toj Rezoluciji Srbija ima pravo da na granici prema Albaniji raspodeli hiljade pripadnika bezbednosti. Kao čovek koji je rođen na Kosovu i Metohiji, koji je do nasilnog egzodusa dole proveo ceo svoj život, uvek ću tražiti od svih režima da insistiraju na poštovanju Rezolucije 1244. Ova Rezolucija garantuje celovitost teritorije Republike Srbije i nema govora o nekakvoj podeli ili razgraničenju. To je stav svih Srba sa Kosova i Metohije. Ovo tim pre što se međunarodne okolnosti polako menjaju u našu korist i ubeđen sam da nećemo dugo čekati dan kada će Kosovo i Metohija ponovo biti integrisano sa ostatkom Republike Srbije. Zato oko državne teritorije ne bi smelo da bude nikakvih kompromisa, dok se o svim drugim temama može razgovarati sa Albancima. Kao što vidite da je i Republika Hrvatska pokazala neskrivene aspiracije prema delu naše teritorije, koja se nalazi na levoj obali Dunava, po ovom pitanju režim mora biti beskompromisan, nepristajući ni na kakve pregovore ili dogovore na ovu temu. Zato smatram da će se usvajanjem ovakvog zakona, koji sam predložio, stvoriti jasne pretpostavke i neophodnosti što skorijeg stavljanja okupiranog dela naše teritorije pod našu punu kontrolu. Zahvaljujem.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 142 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tomislav Ljubenović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, kolega Ljubenoviću.
Hvala predsedavajući. Podneo sam Predlog zakona o izmeni i dopuni zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. Finansijska podrška porodicama sa decom u vidu ostvarivanja prava iz ovog zakona doprinela bi poboljšanju uslova za zadovoljenje osnovnih potreba dece u porodicama sa decom koja nisu u mogućnosti da samostalno postignu, a broj takvih porodica je sve veći. Usvajanjem predloženih izmena i dopuna bili bi stavljene van snage diskriminatorske odredbe važećih zakona kojima je definisano da se pravo na dečiji roditeljski dodatak ostvaruje samo za prvo, drugo, treće i četvrto dete. Svako dete bez obzira na red rođenja mora biti ravnopravno tretirano svim pravnim propisima Republike Srbije. Produženje vremenskog perioda isplate roditeljskog dodatka i to za treće dete do navršene 18 godine života, umesto dosadašnjih 10 godina života, za četvrto dete do navršene 18 godine života, umesto dosadašnjih 10 godina života, a za peto i svako naredno dete za koje se do sada nije moglo ostvariti pravo na roditeljski dodatak do navršene 18 godine života obezbedilo bi delimičnu finansijsku sigurnost porodicama sa više dece na način kako SRS predlaže ovim izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. Usvajanjem ovih izmena i dopuna stvorili bi se osnovni uslovi za podsticaj rađanja više dece i za finansijsko osnaživanje porodica sa decom, koja bih motivisala roditelje da ostanu u Srbiji, da se zaustavi trend masovnog odlaska iz Srbije. Svedoci smo da svakodnevno odlaze čitave porodice sa juga Srbije iz Jablaničkog okruga, Topličkog okruga, Pirotskog. Odlaze mladi ljudi, mladi bračni parovi sa malom decom. Oni koji odu više se sigurno neće vratiti, ali treba uložiti sve napore da oni koji su tu ostanu. Demografski problemi su veliki, a jedan od najvećih je nedovoljan broj novorođene dece. Broj novorođenih je mnogo niži od broja preminulih što je dovelo do negativnog privrednog priraštaja. Kada tome dodamo i masovni odlazak mladih i sredovečnih ljudi jasno je da bi vlast morala hitno da reaguje ukoliko želi da se situacija malo popravi. Ukoliko nastavi da se oglušuje o ovakve naše predloge, znači da vlasti nije bitno kakva će budućnost Srbije biti. Predstavnici vlasti u Narodnoj skupštini Republike Srbije uporno ignorišu predloge SRS, ali mi ćemo biti uporni i nećemo odustati od predloga zakona koji mogu da utiču na poboljšanje pojedinih oblasti života, u ovom slučaju u oblasti dečije zaštite, tačnije finansijske podrške porodicama sa decom. Ovaj naš predlog za izmenu i dopunu je sveobuhvatan i precizan u delu u kojem se regulišu dečiji i roditeljski dodatak. Prihvatanjem ovih izmena koje predlaže SRS bile bi stavljene van snaga diskriminatorske odredbe važećeg zakona kojima je definisano da se pravo na dečiji i roditeljski dodatak ostvaruje samo za prvo, drugo, treće i četvrto dete. Svako dete, bez obzira na red rođenja mora biti ravnopravno tretirano svim pravnim propisima Republike Srbije. Predstavnici vlasti Republike Srbije trebali bi da dobro razmisle kako će u buduće trošiti novac iz budžeta Republike. Hvala.
Zahvaljujem kolega Ljubenoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Dubravko Bojić, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Dubravko Bojić želi reč? (Da.) Izvolite kolega Bojiću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na značaj teme i aktuelnost problematike kojom se Zakon o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama bavi, iskren da budem očekivao sam podršku za ovaj predlog, jer nije u pitanju politika, ni ideologija, u pitanju je zdravlje ljudi, a ono mora biti ne samo privilegija i najveća vrednost svakog društva i pojedinca, već i njegov zaštitni znak. Kako se izboriti protiv ovog zla, SRS smatra da svi zajedno kao sistem, kao društvo možemo i moramo uraditi mnogo više, jer ako se budemo samo oslonili na policiju, BIU i tužilaštvo, rezultati ove borbe će biti neubedljivi. Predlažem da se na nekom TV kanalu sa nacionalnom frekvencijom u redovnom terminu uvede emisija u kojoj će se govoriti o ovoj galopirajućoj pošasti 21. veka. Edukacija je najefikasnije sredstvo i lek. Stalno ponavljanje, posebno najugroženijoj grupi, a to je školska populacija, da ne uzimanjem droge nisu slabiji već jači. Ja bih dodao, ovde i primer nekih zemalja koje u TV emisije upravo dovode zavisnike, pa kada mladi ljudi vide na šta liči čovek i do čega ga je droga dovela, makar će se malo zamisliti pre nego što se odluče na takav korak. Država ne radi dobro, niti dovoljno u borbi protiv ovog zla. Kada uhvate nekoga dilera, umesto da ga kazne kao za pokušaj ubistva, oni ga zakite nekakvom elektronskom nanogicom, a on zajedno sa sve svojim nakitom iz toplog stana mobilnim telefonom koordinira i upravlja poslom, sve kao što je radio i pre, samo što nije na terenu. Što se tiče puteva droge, moram da istaknem da je naša zemlja dvostruko interesantna i kao korisničko i kao tranzitno područje. Ovde bih dodao da jedan festival muzički koji je planiran da bude festival muzike, nažalost sve više postaje festival droge, a grad Novi Sad je stecište narkomana. Svi znate da govorim o "Egzitu". Bilo je i hapšenja, bilo je i oduzimanja droge, nažalost, bilo je i posledica sa tragičnim ishodom. Slučaj dečaka iz Paraćina koji je pao sa bedema tvrđave ili prošle godine onaj Grk koji se predozirao. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 18, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Despotović predloži je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite kolega Despotović.
Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, kako se danas Srbija odnosi prema poljoprivredi i poljoprivrednom proizvođaču? Decenijama unazad Srbija govori kako je poljoprivreda naša strateška šansa, ali vidimo da od toga nažalost nema ništa. Sve vlasti koje su dolazile i prolazile, donosile su i usvajale strategije razvoja poljoprivrede, ali one prethodne koje su donešene nisu mogle da zažive, a ni one koje su posle njih su ostale samo pusta želja. Dok danas industrije u Srbiji nema, a nažalost nema ni poljoprivrede, jer nam polako i sigurno ruralni deo Srbije izumire, jer statistika kaže da više od 1000 sela ima manje od 100, dok 200 naseljenih mesta nema osobe mlađe od 20 godina. Naš poljoprivredni proizvođač je starosne dobi od 60 i više godina. U prošloj godini Srbija je izvezla samo 300 tona bebi bifa, za razliku od pre raspada bivše SFRJ kada je u to vreme izvezeno 100 puta više ovog crvenog mesa. Zatim svinja u tovu je danas najmanje od 1995. godine. Postavlja se pitanje - da li Srbija može da bude konkurentna na svetskom tržištu i da li ima šansu da povrati izvoznički ugled? Svakako da ima. Mora da uloži napor i da ispuni standarde tržišnog proizvoda, količine i kvaliteta. Srbija ima izuzetno dobre geografske i klimatske osobine, gde je zemlja po kvalitetu negde u samom vrhu evropskih zemalja, tako da je po regionima pogodna i za voćarstvo, povrtarstvo i ratarstvo. Osnovni problem naših poljoprivrednih proizvođača jeste da uloženi rad i trud često ostaje bez rezultata, jer taj napor i uloženi trud mora da bude potkrepljen i znanjem i subvencijama, kako stručnog kadra, tako i države, da bi ostvarili željenu dobit. Dok se subvencije u uređenim državama kreću od 500 do 900 evra po hektaru, Srbija nažalost izdvaja 35 evra po hektaru. Osnovni problem ovakve Srbije je to što poljoprivredni proizvođač gleda u nebo, moleći se Bogu da godina bude rodna, a živi u neizvesnosti kako i po kojoj ceni ili uceni da proda svoj proizvod. Zato srpskoj poljoprivredi je potreban ogroman zaokret u pravcu modernih svetskih poljoprivrednih proizvoda i proizvođača. Mislim da još nije kasno. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 14, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Sreto Perić, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni posalnik Sreto Perić želi reč? Izvolite, kolega Periću.
Ako pojedinac ili grupa, bila ona formalna ili neformalna, a formalna je svakako poslanička grupa, menja svoj stav zarad boljeg interesa građana Srbije, to je potpuno razumljivo, a ako ga menja protiv interesa građana Srbije, e to nama nije razumljivo. Zbog čega ovo kažem? U vladajućoj većini postoje naše kolege koje su 2011. godine, baš kao i mi sada, iznosili jako dobre argumente za neprihvatanje Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Šta se to u međuvremenu desilo da su kolege promenile svoje mišljenje, a nije u interesu građana Srbije? Ovim zakonom je uvedena jedna institucija koja se stavila između dužnika i poverioca. Srpski radikali svakako nisu protiv realizacije interesa Poverenika. Naprotiv, želimo da svako svoje obaveze izmiruje na način na koji ih je i preuzeo. Nekad iz objektivnih razloga to nije moguće, a kada pojedinac u Srbiji ne može iz objektivnih razloga da izmiri svoje obaveze onda na scenu stupaju izvršitelji. Vidite, državi je primarniji interes 214 izvršitelja plus njihova tri zamenika i računa se da oni imaju negde oko 2.000 zaposlenih, nego samo 3.000 vlasnika nepokretnosti u prethodnoj godini čija je imovina prodata. To je ono gde je imovina prodata, a postoji mnogo građana Srbije koji su oštećeni ne nesrazmeru nego bahatim ponašanjem, ja bih rekao privatnih izvršitelja. Zar mi u Srbiji, zar izvršna, zar zakonodavna vlast nema dovoljno poverenja u sudske organe, odnosno u pravosudni sistem, pa mora da uvodi privatne preduzetnike da bi radili posao onaj koji treba da uradi sud. E, ali jedne prilike gospođa Nela Kuburović, ministar pravde je rekla da sistem pravosuđa 2011. godine nije bio efikasan i onda je država morala da interveniše tako što je uvela privatne izvršitelje. Ovde se računa koliko privatni izvršitelji uplate u budžet Republike Srbije poreza koji su oni zaradili, ja bih rekao ponekad i oteli od građana Srbije, pa je pominjana cifra tu od pet milijardi dinara. Zbog čega to radimo nama nije jasno, zato smo i podneli Predlog zakon o stavljanju van snage Zakona o izvršenju i obezbeđenju, i kada smo videli da vi to ne prihvatate mi smo uradili potpuno nov Predlog zakona o izvršenju i obezbeđenju gde smo hteli da stavimo u ravnopravan položaj i poverioca i dužnika. Epohalna novina koju je ova skupštinska većina usvojila 26. jula 2019. godine, kao izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju, odnosi se na to što izvršitelji ne mogu više u dane vikenda od sedam ujutru do 22 časa uveče da vrše izvršenja.
Zahvaljujem, kolega Periću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Miličević, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine, koji je podneo Narodnoj skupštini 30. septembra 2019. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Miličević, želi reč? Izvolite, kolega Miličeviću.
Zahvaljujem, gospodine Ariću. Najpre, moramo se složiti sa konstatacijom koju smo čuli od poslanika pozicije i od poslanika najveće opozicione poslaničke grupe, da aktuelni Poslovnik o radu ima dosta otvorenih pitanja, i da kada govorimo o perspektivi u percepciji usvajanja novog Poslovnika o radu treba razmotriti sva pitanja. Ali, izrada novog Poslovnika o radu i tu se slažemo u konstataciji sa predsednicom Narodne skupštine, ne sme i ne može da bude odraz aktuelnog političkog trenutka. Nije dobro da svaka parlamentarna većina usvaja svoj Poslovnik o radu. Aktuelni Poslovnik o radu nije usvojila ova vladajuća koalicija, ali je vrlo interesantno da najveći deo kritika i najveći broj kritika i zloupotreba kada govorimo o Poslovniku o radu, dolazi upravo iz redova onog dela opozicije koji je vrlo jasno i precizno definisao sve odredbe aktuelnog Poslovnika o radu. Kroz izmene i dopune koje smo pokrenuli, čiju inicijativu pokrećemo, mi ukazujemo samo na jedno, smatramo goruće pitanje. Naime, mandat, i mi smo kao narodni poslanici dobili mandat i poverenje građana da obavljamo jedan odgovoran i ozbiljan posao, da u parlamentu koji je glas naroda, razgovaramo o alternativama kako da dođemo do najkvalitetnijih zakonskih rešenja koja će biti u najboljem interesu građana Srbije. Dakle, građani od nas očekuju odgovoran i ozbiljan pristup prema poslu za koji smo preuzeli odgovornost. Znate, građani Srbije, bilo da rade u javnom ili u državnom sektoru, ukoliko se ne pojave na poslu i ukoliko to svoje odsustvo ne opravdaju, to se svakako odražava na njihov materijalni status. Izvinite, i mi smo građani Srbije i mi moramo i treba da delimo sudbinu građana Srbije. Vrlo često smo čuli ovde od predstavnika jednog dela opozicije, koji ne želi da učestvuje u radu parlamenta, bojkot je njihovo legitimno političko sredstvo, mi smatramo da je bojkot odraz nemoći i gubitnički potez, jer nemate mogućnost da kroz argumentovanu raspravu pokažete svoju snagu u parlamentu, onda se opredeljujete za političku floskulu bojkota, ali to je njihovo legitimno sredstvo. Od njih smo vrlo često slušali da im ne trebaju poslaničke plate, ali nijednog trenutka nismo čuli da se bilo ko iz redova opozicije odrekao poslaničke plate, da se odrekao putovanja, da se odrekao putnih troškova. Ne želimo mi na ovaj način apsolutno nikoga da disciplinujemo, ne želimo na ovaj način da uzurpiramo, niti da oduzmemo bilo koje pravo bilo kojem poslaniku, samo želimo da nametnemo jednu odgovornost i ozbiljnost u radu parlamenta kako bi pre svega sačuvali dostojanstvo Narodne skupštine Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Milićević, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj skupštini, koji je podneo Narodnoj skupštini 30. septembra 2019. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Milićević, želi reč? Izvolite, kolega Milićeviću.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Gospodine Arsiću, ispravite me ako grešim, ali mislim da u ovom trenutku u parlamentu imamo 14 poslaničkih grupa, da imamo 22 samostalna poslanika, ne znamo ni sami koliko političkih partija, ali ono što je suština imamo i političke partije koje nisu učestvovale na parlamentarnim izborima 2016. godine. Ispravite me ako grešim, ali u jednom trenutku, mislim neposredno pred predsedničke izbore, mi nismo ni znali koliko imamo poslaničkih grupa, jer nismo znali da li su neke koleginice i kolege poslanici koji su prethodno prelazili u jednu, drugu, treću poslaničku grupu, da li su pronašli neku četvrtu ili petu poslaničku grupu. Dakle, dovoljno je bilo da imate novca, kupite stranku, nađete dva poslanika, pri tome imate stranku koja nije učestvovala na izborima, imate poslanike koji pripadaju toj stranci, koji se pozivaju da pripadaju toj stranci, a u dve različite poslaničke grupe što je krajnje nedopustivo. Sve je to, rekao bih, rezultat javašluka DOS-a iz 2003. godine kada je, neka me stariji poslanici isprave, ali u tom periodu bilo 308 poslanika u sali parlamenta. To je stvorilo jednu pravnu anarhiju i prostor za zloupotrebu. Politička stabilnost je preduslov svakog daljeg napretka Srbije. Politička stabilnost podrazumeva da moramo rešiti jedno od ključnih pitanja, a to je kako da onemogućimo da mandat poslanika nakon parlamentarnih izbora ne bude predmet političke trgovine. Znate, to je narušavanje izborne volje građana. Postavlja se pitanje, da li je starija izborna volja građana ili je starije vlasništvo mandata. Mi smo čuli od jednog dela opozicije, ne mislim, naravno, na kolege iz SRS, jednog dela opozicije koji danas nije u sali, da smo kroz predlaganje predlažući ove izmene i dopune neukim, da ne poznajemo ustav. Nema problema, mi smo neuku, a oni su predložili izborno zakonodavstvo koje se nije menjalo od trenutka kada su ga predložili, a danas im to isto izborno zakonodavstvo ne odgovara, danas traže uslove, zahteve, postavljaju određeni ultimatum i bojkotuju parlamentarne izbore koji se sprovode po izbornom zakonodavstvu koji su oni usvojili. Naravno, da poznajemo Ustav, naravno da poznajemo izborno zakonodavstvo, naravno da poštujemo pravo predizbornih koalicija, ukoliko u okviru predizborne koalicije neka politička opcija stvori mogućnost da može imati svoj poslanički klub, naravno da poštujemo to pravo. Poštujemo i ono što je Ustavom zagarantovano, mada se emotivno sa tim ne slažemo, a to je da mandat pripada poslaniku. Shodno tome smo pokušali da kroz unutrašnju organizaciju Narodne skupštine Republike Srbije preciznije kroz član 30. pokušamo da rešimo pitanje da mandat poslanika ne može i ne treba da bude predmet političke trgovine nakon parlamentarnih izbora. Razgovarali smo sa predstavnicima ministarstva, državne uprave i lokalne samouprave, oni u ovom trenutku smatraju, koliko sam shvatio da treba da učinimo još neke izmene i dopune kako bi u celini rešili ovo pitanje. Mi ćemo nastaviti te razgovore i u narednom vremenskom periodu i shodno tim razgovorima pripremiti sledeći set zakonskih predloga. Zahvaljujem.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 28, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nikola Savić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Nikola Savić želi reč? (Da) Reč ima Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam da se u dnevni red ove Skupštine unese i tačka koja govori o izmeni i dopuni Zakona o udžbenicima. Naime, radi se o jednoj izuzetno važnoj oblasti, ali nažalost ovde ova oblast još uvek nije uređena na adekvatan način, da ne kažem neku težu reč. Imamo situaciju danas da udžbenike piše svako ili gotovo svako, da svako vrši njihov odabir, jednostavno, to su stvari koje ne smeju i ne mogu da se dopuste. Ovo pogotovo važi kada su u pitanju udžbenici koji tretiraju i obrađuju nacionalnu istoriju i nacionalnu kulturu, mada i u ostalim udžbenicima ima puno materijalnih grešaka, ali najbitnije su ove dve stavke koje se odnose na nacionalnu istoriju i na nacionalnu kulturu. Meni je jasno da svaki režim, i to ništa nije novo, se trudi da u svim udžbenicima gde je to moguće provuče ideološku nijansu koju zastupa i to ništa nije sporno, to je u svim zemljama, kod svih režima, ali ovde sa ovim režimom oni čak ni to ne rade, oni se ne trude da neku svoju ideološku nijansu udenu ovde, nego jednostavno kao da su ovu stvar prepustili stihiji. Recimo, u ono komunističko vreme, mi stariji sigurno, koji smo učili po tim udžbenicima i po tom nastavnom planu i programu, sigurno se sećamo da i znamo da je bila zastupljena ta ideološka nijansa i to značajno zatupljena. Međutim, ti udžbenici, ako se izuzme ova stavka koja se odnosi na tu ideološku nijansu, ti udžbenici su imali dobar kvalitet i konzumenti, odnosno učenici i studenti tih udžbenika nisu srozani tim udžbenicima, nego naprotiv, oni su uzdizani, jer su udžbenike pisali obrazovani, stručni i kompetentni ljudi. Danas je situacija potpuna obrnuta. Naši preci su i nepismeni i bez udžbenika i bez bilo kakve pismenosti, uspeli da prenesu sa kolena na kolena, generacijama našu istoriju sve najvažnije događaje iz naše istorije i naše kulture i to se očuvalo do današnjih dana. Međutim, danas kada se informacione tehnologije dostigle nivo čiji smo svi svedoci javlja se jedan paradoks, bukvalno postoji opasnost da se tako nešto izgubi. Evo, unazad par godina, hajde da kažem, ljudi najširi krug auditorijuma građana Srbije ništa nije nešto mnogo znao značajno o bitkama na Košarama, bitkama na Paštriku i tim slavnim epopejama naše vojske, Vojske Srbije u suprotstavljanju NATO agresiji. Na svu sreću, eto i tu se polako nešto dešava, ali jednostavno moramo voditi računa da to bude više zastupljeno. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nikola Savić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, koji je podneo Narodnoj skupštini 28. marta 2019. godine. Da li narodni poslanik Nikola Savić želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od zakona koji sam maločas obrazlagao, u ovom zakonu radi se o čistom pragmatizmu. Jednostavno, postoji nedorečenost u određenom članu zakona, a taj član zakona odnosi se na regulisanje saobraćaja na raskrsnicama, odnosno, govori o tome ko ima pravo prvenstva. Baš zbog nekih nedorečenosti u ovom zakonu dolazi se do situacije kada nakon saobraćajne nezgode nije jasno i precizno i definitivno moguće utvrditi ko je vinovnik saobraćajne nezgode. Pravnici, stručnjaci iz oblasti prava, ovu materiju tretiraju na jedan način, stručnjaci iz oblasti saobraćaja tretiraju na drugi način, tako da dolazi do kolizije u mišljenjima i često puta sporovi oko toga ko je izazvao saobraćajni udes traju i po nekoliko godina. Ovo se jednostavno može rešiti na jednostavan način, izmenom samo nekoliko odredaba ovog zakona, gde će se jasno i precizno znati ko ima prvenstvo, pogotovo kada su u pitanju kružni tokovi i neke veće raskrsnice po našim gradovima. Zato apelujem na vladajuću većinu da stavi na dnevni red predlog ovog zakona, jer se radi o jednoj tehničkoj stvari koja izaziva velike probleme, a za ovu vladajuću većinu to nije nikakav problem da se samo neke stavke u zakonu izmene. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložila je da se dnevni red dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji, koja je podnela Narodnoj skupštini 14. marta 2019. godine. Da li narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Šešelj na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red dopuni tačkom – Predlog zakona o izvršnom postupku obezbeđenju, koji su Narodnoj skupštini podnela 22 narodna poslanika poslaničke grupe SRS, 17. septembra 2019. godine. Da li narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Miladin Ševarlić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložila je da se dnevni red dopuni tačkom – Predlog deklaracije o genetičkim modifikovanim organizmima i proizvodima, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. maja 2017. godine. Da li narodni poslanik Miladin Ševarlić želi reč? (Da) Reč ima Miladin Ševarlić. Izvolite, kolega Ševarliću.
Hvala lepo. Poštovani građani, tri i po godine pokušavam da se izborim u Narodnoj skupštini Republike Srbije da se usvoji deklaracija protiv genetički modifikovanih organizama. Iako je preko 7.000 odbornika u 136 skupština opština i gradova u Srbiji ili preko 80% ukupnog broja opština i gradova u centralnoj Srbiji i Vojvodini jednoglasno usvojilo tekst deklaracije protiv GMO, Narodna skupština se oglušila a da nijedna skupština opštine i grad nije do sada poništila tu deklaraciju. Ako hoćete da se obezbedimo od proizvodnje genetički modifikovane soje dovoljno je da donesete samo jednu odluku da se zabrani uvoz i promet pesticida na bazi glifosata, jer bez toga proizvodnja genetički modifikovane soje nije moguća. Zašto to ne uradimo? Koga mi štitimo? Da li štitimo uvoznike genetički modifikovanog semena? Da li štitimo poljoprivrednike koji proizvode genetički modifikovanu soju? Da li znate da je u centralnoj provinciji gde je najviše zastupljen uzgoj genetički modifikovane soje u Argentini, Santa Feu, dva do četiri puta veća stopa obolevanja od raka? Da li znate da je medicinski časopis „Vojno-sanitetski glasnik“ Vojnomedicinske akademije u Beogradu objavio nekoliko radova na temu trovanja pesticidima na bazi glifosata sa smrtnim ishodom i koje su to sve posledice? Da li znate da se glifosat akumulira u tlu i vodi, da nije biorazgradiv, da smanjuje dostupnost biljakama 50% do 70% gvožđa, cinka itd, u zrnu plodova soje i drugih proizvoda? Prema tome, ne vidim nijedan razlog zašto Narodna skupština ne usvaja deklaraciju protiv uzgoja, prerade, prometa genetički modifikovanih organizama tim pre što sam juče pokazao podatke da oko 95% uvoznih kontigenata pošiljki poljoprivredno-prehrambenih proizvoda uopšte se ne tretira, odnosno ne kontroliše na prisustvo GMO. To znači da praktično mi uopšte nismo zaštićeni ni u pogledu uvoza, iako postoji zakon koji zabranjuje uvoz, proizvodnju, preradu i promet genetički modifikovanih organizama. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za poslovanje kablovskih operatera, emitovanja prekograničnih kanala, emitovanja domaćih reklama u sadržajima prekograničnih kanala i ostalih nepravilnosti vezanih za elektronske medije i kablovske operatere koje kontrolišu Dragan Đilas, Dragan Šolak i Dejvid Petreus, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. aprila 2019. godine. Da li narodni poslanik Marijan Rističević želi reč? (Da.) Kolega Rističeviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, taj Dejvid Petreus, bivši šef CIA i komandant vojnih snaga u Avganistanu je svoj udeo prodao BS Partnersu za 2,6 milijardi evra. Za 2,6 milijardi evra je prodata „Junajted grupa“ koja je sastavljena uglavnom od SBB, Totala i prekograničnih televizija, Sport klubova, N1, Nove S, Dajrekt medije, koja je bila Đilasova firma itd. Dame i gospodo, N1, a sada i Nova S postaju država u državi. Ovo je imitacija pasoša te države. Šef te države je Jugoslav Ćosić. On je sam rekao da je njegova televizija registrovana u Luksemburgu. Njegova televizija i N1 televizija i Sport klubovi ne plaćaju, nisu registrovani u APR, nisu registrovani kao elektronski mediji kod REM-a, ne plaćaju nikakve obaveze REM-u, RATEL-u, Sokoju. Ne plaćaju poreze. Gospodine Arsiću, vi veoma često govorite o finansijama, N1 televizija nema PIB, nema poreski broj. Kako onda N1 televizija uopšte plaća svoje obaveze ako nema poreski broj? Kako plaća plate, kako plaća doprinose, kako plaća PDV? Kako plaća PDV na reklame? Očigledno da ne plaća ništa. Ove prekogranične televizije koje ne plaćaju ništa, od SBB dobijaju novac. Domaći kanali koji sve te obaveze izmiruju, od SBB ne dobijaju novac. Na ovaj način se ispumpava pretplata, a radi se o sistemu od oko 500 miliona evra. U regionu od milion i po pretplatnika, 900 hiljada je u Srbiji. Na takav način se ispumpava 500 miliona evra iz tog sistema na lažne prekogranične kanale i na fiktivne firme u Luksemburgu, Malti, Švajcarskoj itd. Sam Šolak koji sa Đilasom ima ovaj biznis se pohvalio, a sada vidite odakle ovih 619 miliona evra koje je Đilas prihodovao. Pohvalio se da nije poreski obveznik u Srbiji, već u Švajcarskoj. Biznisi su mu u Srbiji, ovde ništa ne plaća, a navodno je poreski obveznik u Švajcarskoj. Dakle, radi se o očiglednom ispumpavanju para i ceo taj sistem je prodat za 2,6 miliona evra. Dakle, REM ne radi svoj posao. Da radi svoj posao, naložio bi kablovskom operateru da isključi kanale koji su povezani sa njim i koji nisu registrovani kod REM-a kao pružalac medijskih usluga. To se ne dešava i zato ja tražim da se formira anketni odbor, da se detaljno pozabavimo finansijskom stranom ovih špekulacija koje su vredne više stotina miliona evra. Naš narod ima pravo da zna, jer plaća pretplatu SBB-u i na takav način učestvuje nevoljno u bogaćenju Šolaka, Đilasa. Da vas samo podsetim da Šolak vozi avion vredan 55 miliona evra. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tatjana Macura predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja zakonitosti donacija SNS za kampanju za predsedničke izbore 2017. godine, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2017. godine. Reč ima koleginica Macura. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani građani Srbije, ja ću danas od svojih kolega narodnih poslanika zatražiti podršku da se na dnevni red Skupštine stavi moj predlog da Skupština Srbije obrazuje anketni odbor kako bi se ispitale donacije u predsedničkoj kampanji koja se dogodila 2017. godine, kada je nešto manje od 7.000 građana uplatilo gotovo identične iznose od 40.000 dinara na račun SNS. Građani Srbije treba da znaju da ovo nije bila neka nova pojava tokom izbora predsedničkih 2017. godine, da se ovakva situacija dešavala i ranije, da imamo zabeležene situacije i reakcije Agencije za borbu protiv korupcije kako u 2012. godini, tako i u 2014. godini. U jeku onoga što je možda danas najinteresantnije građanima Srbije, a to je da li će se deo opozicije odlučiti za to da li će da učestvuje na izborima ili ne, i u jeku ovoga što se dešava trenutno u Srbiji, a to su razgovori koji se dešavaju između vlasti i opozicije. Ponekad je to bilo uz posredstvo nevladinih organizacija kada su ti razgovori tekli na Fakultetu političkih nauka, a nekada se oni dešavaju još uvek ti razgovori traju uz posredstvo predstavnika evropskog parlamenta. Što se tiče stranke moderne Srbije i mene lično, nama se čini da finansiranje političkih subjekata u Srbiji jeste jedan od gorućih problema koje bismo trebali da rešimo kako bismo unapredili izborne okolnosti. Jedan od takvih tipičnih primera jeste to, kako se na račune političkih organizacija, u okvirima političkih kampanja, dakle u okviru nekih izbornih ciklusa, bez obzira da li se radi o periodima pre 2017. godine i konkretno u ovom slučaju o kojem ja govorim, koji sam analizirala. Dakle, ovo jeste jedan od gorućih problema, s obzirom na to da mi ne znamo na koji način se ovaj novac našao na računima građana i kako su oni bili u prilici da uopšte izdvoje po 40.000 dinara i da uplate kao podršku vladajućoj stranci, s obzirom da dobar deo ovih uplata potiče od ljudi koji su korisnici socijalne pomoći ove države, i da jednom prostom analizom mi možemo videti da čak i pet mesečnih primanja ovih građana ne bi moglo da pokrije jednu pojedinačnu donaciju. Dakle, postavlja se pitanje, odakle vodi poreklo novca koji je upumpan u jednu kampanju. Ovaj problem bi trebao da se reši ne samo zbog kampanje koja je za nama, već i zbog toga što idemo u susret izborima koji trebaju da se dogode na svim nivoima u 2020. godini, na proleće. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević predloži je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za proglašenje lažne države Kosovo, uticaj koje je na to imalo mišljenje Međunarodnog suda pravde, te povodom toga odgovornosti bivšeg ministra za inostrane poslove Vuka Jeremića, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2028. godine. Da li narodni poslanik Marijan Rističević želi reč? Izvolite kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vuk Jeremić poznatiji kao Vuk potomak, slavni potomak Murata age Pozderca, odnosno potomak slavnog Murata age Pozderca, neslavni potomak slavnog pretka Murata age Pozderca, svi ste to mogli da čujete sa gospodinom Roćenom se pohvalio kako je doakao državnoj zajednici Srbija i Crna Gora. Posle je tužilaštvo ostalo nemo. Radilo se o radnjama koje su antidržavne. Ta državna zajednica je imala svoje državne granice, imala je svoju teritoriju, imala je svoje organe i bez obzira što je bila kao složena, neka vrsta države, ali je bila. Tužilaštvo je ostalo nemo na činjenicu da se sam neslavni potomak slavnog Murata age Pozderca pohvalio kako je uništio jednu državu. Da vas podsetim i na njegovo učešće u zataškavanju slučaja pogibije dva vojnika na Topčideru. Takođe taj slučaj nikada nije razrešen. Kako je on to kao civilni vojnik, odnosno civilno lice na služenju vojnog roka saznao za ubistvo pre vrhovnog komandanta, čiji je savetnik bio kao vojnik? Mnogo je kontraverzi oko Vuka Jeremića, a najveća je njegovo učešće u izgradnji lažne države KiM. On je ničim izazvan tražio mišljenje Međunarodnog suda pravde, znajući unapred da sudije dolaze iz zemalja koje su priznale KiM. On je na određen način legalizovao mišljenje Međunarodnog suda pravde lažnu državu KiM i danas se svi šiptari, od Tačija pa nadalje, pozivaju na mišljenje Međunarodnog suda pravde, koje je ničim izazvan tražio neslavni potomak slavnog Murata age Pozderca. Zato ja tražim da se formira anketni odbor i ispita delovanje ove štetočine koja se zove Vuk Jeremić. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi u tvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za posete Narodne skupštine Republike Srbije određenih organizacija i pojedinaca, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Izvolite kolega Rističeviću.
Danas ova lažna prekogranična televizija, luksemburška država u državi na Novom Beogradu, brani i čuva lik i delo Boška „Ljotića Žutića“, Boška Obradovića i ekstremističke organizacije „Dveri“. Ta ekstremistička organizacija „Dveri“, koju vodi Boško Obradović, je te navike stekla družeći se sa Ivanom Pernarom, unukom gospodina Pernara koji je u Skupštini Kraljevine Jugoslavije pitao koliko košta srpska krv? Takođe, gospodin Obradović i njegova ekstremistička organizacija „Dveri“ su se družile sa bugarskom organizacijom ekstremnom „Ataka“, koja se zalaže da pripoji srpske teritorije Bugarskoj, odnosno da stvori veliku Bugarsku na račun srpske države i srpskih teritorija. Sam Boško Obradović i njegova organizacija je prerasla u ekstremističku organizaciju i svoje ponašanje prenela na „savez lopuža, prevaranata i varajića“ koji oni nazivaju „Savez za Srbiju“. To je savez protiv Srbije, svakako. To finansira Republika Srbija. Novac se ispumpava i ovih dana Boško Obradović se žali kako je neko unovčio menice i zadržao novac za sebe, a inače je ranije, te sam dokaze više puta pokazivao, taj novac je ispumpavan na preduzetničke radnje i završavao u džepovima samog Boška Obradovića. Ovako, novac iz budžeta je namenjen finansiranju parlamentarnih političkih stranaka koje nisu ovde prisutne, završava u ekstremnim organizacijama i džepovima pojedinaca koji vrše nasilje na beogradskim ulicama. Malo pre je jedna koleginica pitala za uplate SNS od donatora, fizičkih lica. Ne bi bilo čudno da se ne radi o osobi koja bi mogla nešto da kaže o isplatama, ne Stranke moderne Srbije, već prethodne stranke ili ne znam koje, u kojoj je bila, koja je u stvari nevladina organizacija i zove se DJB – Dosta je bilo. „Dosta ih je bilo“, koliko vidim. Ta organizacija je firmama svojih članova, pa uključujući i koleginicu, isplaćivala stotine hiljada dinara za tzv. „kliktanje“. Dakle, za fiktivne poslove, pa kada neko pita za finansiranje političkih stranaka, da se pozabavimo i tom nevladinom organizacijom i da vidimo kako su to dobijali novac članovi te organizacije iz budžeta za fiktivni posao „kliktanje“, pa onda neki pripadnici te novonastale Stranke moderne Srbije preneli su glasove sa onog udruženja, pa onda neka pitaju kako se finansiraju regularne političke stranke, nemam ništa protiv. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 17, protiv - niko, uzdržanih - nema, od ukupno 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Stevanović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o javnom redu i miru, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Aleksandar Stevanović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržan - niko. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vladimir Đurić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji su u Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Ljupka Mihajlovski i Nemanja Radojević, 23. septembra 2019. godine. Da li narodni poslanik Vladimir Đurić želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržan - niko. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Komlenski predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju komisije za istragu i utvrđivanje broja žrtava agresije NATO pakta 1999. godine, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojan Torbica, 10. maja 2019. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Komlenski želi reč? (Da) Izvolite, kolega Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, 20 godina je prošlo od zločinačke agresije NATO pakta na Saveznu Republiku Jugoslaviju, a samim tim i na Republiku Srbiju. Ovo što smo predložili jeste nešto što treba da spreči u budućnosti da bilo ko može da manipuliše brojem žrtava koje su se dogodile prilikom ove zločinačke agresije. Predlog je da se sačini tačan, proveren i potpun spisak svih onih koji su izgubili živote i svih onih koji su ranjeni, kako pripadnika Vojske Jugoslavije, pripadnika MUP-a, tako i civila. Smatram da je ovo najmanje što mi kao parlament, poučeni iskustvom da se danas osporava broj srpskih žrtava i u Prvom svetskom ratu, i u Drugom svetskom ratu, i u logoru Jasenovac, možemo da učinimo, gledajući na jedno ružno iskustvo, na jedan potpuno neprimeren odnos prema žrtvama ovakvih događaja. Zato i predlažem da se ova komisija oformi, da Skupština donese odluku i jednom za svagda ovaj visoki dom utvrdi tačan i potpun spisak svih žrtava NATO agresije, kako bismo sprečili da i jedna žrtva bude zaboravljena. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 18, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, na osnovu člana 92. stav 2. i član 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: 1. zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o poštanskim uslugama, koji je podnela Vlada, Predlogu zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, koji je podnela Vlada, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti, koji je podnela Vlada; 2. zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o opštoj bezbednosti proizvoda, koji je podnela Vlada i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvozu i uvozu robe dvostruke namene, koji je podnela Vlada. Da li narodni poslanik Aleksandar Martinović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 128, nije glasalo petoro, od ukupno 133. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlogu za stavljanje na dnevni red sednice akta po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stava 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje: za - 128, protiv - niko, uzdržanih - nema, od ukupno 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini, u celini. Molim Službu da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o poštanskim uslugama, koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, koji je podnela Vlada; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o opštoj bezbednosti proizvoda, koji je podnela Vlada; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvozu i uvozu robe dvostruke namene, koji je podnela Vlada; 6. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka; 7. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2019. godinu, koji je podnela Vlada. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno članu 90. stavu 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: dr Rasim Ljajić, potpredsednik Vlade i ministar trgovine, turizma i telekomunikacija, Zoran Đorđević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, sa saradnicima. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tač. 1, 2. i 3, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o poštanskim uslugama, koji je podnela Vlada, Predlogu zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, koji je podnela Vlada, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti, koji je podnela Vlada. Da li predstavnici Vlade žele reč? Reč ima ministar Zoran Đorđević. Izvolite.
Poštovani poslanici, dame i gospodo, pred vama se nalaze Predlog zakona o poštanskim uslugama, Predlog zakona o potvrđivanju akta Svetskog poštanskog saveza, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o opštoj bezbednosti proizvoda, kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvozu i uvozu robe dvostruke namene. Ukratko ću vam reći kako izgledaju predlozi ovih zakona, odnosno izmene i dopune zakona. Kad je u pitanju Predlog zakona o poštanskim uslugama, potreba za izmenama postojećeg zakona, koji je donet 2005. godine, a izmenjen i dopunjen 2010. godine i 2014. godine, uslovljen je obavezom Srbije da ovu oblast uskladi sa direktivama EU shodno Poglavlju 3 - Pravo poslovnog nastanjivanja i sloboda pružanja usluga, kao i činjenicom da je ubrzan razvoj tržišta poštanskih usluga. Poštanski saobraćaj je oduvek imao specifičnu i značajnu ekonomsku ulogu, ali sa ekspanzijom elektronske trgovine, poštanske usluge postaju još važnija karika u razvoju privrede. Razvoj elektronske trgovine je značajno doprineo promenama u poštanskom saobraćaju na globalnom planu, kao i u Srbiji, budući da broj pismonosnih pošiljka opada, a beleži se izuzetno značajan rast broja paketa koji se dostavljaju kroz ekspres i kurirske usluge. To znači da komercijalne usluge beleže značajno veći rast u odnosu na tradicionalne poštanske usluge. Postojeća zakonska rešenja ne mogu da prate zahteve tržišta poštanskih usluga, koje karakteriše pojava rastućih i promenljivih zahteva korisnika i sve većeg broja novih poštanskih operatora u delu komercijalnih poštanskih usluga, što dovodi do povećanja rizika po potrošače i operatere. Ključne novine zakona se odnose na veću orijentisanost prema korisniku u vidu veće bezbednosti korisnika i većeg kvaliteta poštanskih usluga. Predlogom zakona je propisana obaveza poštanskog operatora da prilikom prijema paketa izvrši identifikaciju pošiljaoca paketa uvidom u ličnu ispravu sa fotografijom, kao što je lična karta, pasoš ili druga dokumenta. Takođe, operatoru je dato pravo da u prisustvu onoga ko šalje paket otvori pošiljku ili paket ukoliko postoji sumnja da se u pošiljci nalazi zabranjena sadržina. U aktuelnom Zakonu o poštanskim uslugama nije postojala mogućnost poštanskog operatora da identifikuje onoga ko šalje paket ili da otvori paket. Ovo iz razloga što je zakonskim rešenjem iz 2005. godine pogrešno tumačena ustavna odredba o nepovredivosti i tajnosti pisma i drugih sredstava komuniciranja, član 41, koja je, umesto da se odnosi samo na pisanu korespodenciju, proširena i na sve poštanske pošiljke. Kuriri koji su uzimali poštanske pakete sa robom od prodavaca nisu imali zakonski osnov da traže lične isprave, pa se dešavalo da se trgovci prijavljuju pod lažnim imenima i lažnim adresama, a neki su čak navodili i adresu policijskih stanica, advokatskih kancelarija ili pošte. Upravo zato se nezakonita prodaja robe sa ulice preselila na internet, jer je tržišnim inspektorima gotovo nemoguće da onlajn trgovcima uđe u trag. Zahvaljujući izmenama zakona, tržišni inspektori i drugi nadležni organi će dobijati podatke od poštanskih inspektora koji će raspolagati pravim imenima i adresama pošiljaoca. Organizovana borba države protiv sive ekonomije preko interneta je došla u pravom trenutku, jer tek sledi ekspanzija e-trgovine u Srbiji, pa je veoma važno da građani steknu poverenje u ovaj vid kupovine. Predlogom zakona se skraćuje rok u kome je operater dužan da u unutrašnjem saobraćaju odgovori na reklamaciju korisnika usluge sa 30 na osam dana. Ovom odredbom se vrši usklađivanje sa važećim Zakonom o zaštiti potrošača. Kada je u pitanju međunarodni saobraćaj, rok za odgovor na reklamaciju ostaje isti – 60 dana, jer to zahtevaju akta Svetskog poštanskog saveza. Regulatorna agencija za elektronske komunikacije i poštanske usluge će po novom zakonu posredovati u vansudskom rešavanju sporova koji nastanu između korisnika poštanskih usluga i poštanskih operatora, jer se ova uloga regulatornog tela pokazala kao veoma efikasna. Na ovaj način se skraćuje vreme i izbegavaju troškovi koji su nastali pokretanjem dugotrajnih i skupih sudskih sporova. Bez obzira na ovu mogućnost, korisnici poštanskih usluga i operatori svakako imaju pravo da se sudski spore. Predlogom zakona je propisana obaveza da Pošta, kao trenutni i jedini pružalac univerzalne poštanske usluge na celoj teritoriji Srbije, prilagodi pristup, odnosno ulaz u objekte poštanske mreže, kao i poštanske terminale potrebama osoba sa invaliditetom. Na ovaj način se navedenoj kategoriji korisnika omogućava da bez diskriminacije ostvare svoja prava koja se odnose na poštanske usluge. U skladu sa zahtevima evropskih direktiva ide se ka postepenoj liberalizaciji tržišta poštanskih usluga. Taj proces se svodi na postepeno smanjivanje opsega pošte u pružanju univerzalne poštanske usluge i omogućavanje i drugim poštanskim operaterima da pružaju ovu vrstu usluge. Naime, Predlogom zakona data je mogućnost da i drugi poštanski operatori mogu obavljati univerzalnu poštansku uslugu na čitavoj teritoriji ili delu teritorije, ali pod uslovom da poseduju poštansku mrežu. Poštanski operatori koji nemaju poštansku mrežu mogu da obavljaju univerzalnu poštansku uslugu tako što će pristupiti mreži pošte ukoliko ispune određene uslove. Univerzalna poštanska usluga je usluga od opšteg interesa koju je po zakonu jedino Pošta u obavezi da pruža pod istim uslovima svim građanima na celoj teritoriji Srbije i pod istim cenama, bez obzira da li je to isplativo ili ne. Ovu uslugu Pošta pruža po značajno nižim cenama od tržišnih, kako bi one bile pristupačne svim građanima Republike Srbije i pri tom imaju obavezu da paket, sudsko pismeno ili obično pismo dostavi najmanje jednom nedeljno građanima koji žive na teško pristupačnom delu naše zemlje, bez obzira što se to i ne isplati. Iako je to do sada drugim poštanskim operatorima načelno bilo omogućeno da pružaju univerzalnu poštansku uslugu, niko se na taj potez nije odlučivao, jer im to nije bilo isplativo, upravo iz već navedenih razloga. Predlogom zakona se obezbeđuje održivost univerzalne poštanske usluge, imajući u vidu njenu društvenu i socijalnu ulogu. Šta više, univerzalna poštanska usluga je važna za svaku državu i to ne zbog njenog unutrašnjeg, već međunarodnog saobraćaja. Usluga koja je obuhvaćena procesom liberalizacije tržišta i rezervisani servis koji je deo univerzalne poštanske usluge… Ovaj servis do sada se odnosio na sve pošiljke mase do 100 grama, a novim zakonskim predlogom taj limit će se smanjiti na 50 grama. Najbolja ilustracija o važnosti rezervisanog servisa za poštu je podatak da rezervisani servis čini 93% prihoda univerzalne poštanske usluge, a pod kojim se u najvećoj meri podrazumeva slanje komunalnih računa, računa za struju, telefon i poreska rešenja. Budući da najvažniji deo rezervisanog servisa čine komunalni i drugi računi, a koji spadaju u pošiljke do 20 grama, jasno je da se kroz ovo spuštanje limita prihodi pošte neće ugroziti. Međutim, u prelaznim i završnim odredbama Predloga zakona je propisano da se rezervisani servis ukida ulaskom Srbije u EU. To će se u velikoj meri odraziti na prihode Pošte, jer do tog trenutka Vlada neće određivati cenu rezervisanog servisa, već će se svi operatori na tržištu cenovno utrkivati oko ove usluge, sem pisama u sudskom, prekršajnom i upravnom postupku, koja će i po pristupanju EU ostati isključivo pravo obaveza Pošta Srbije. Promene na tržištu poštanskih usluga, ekspanzija e-trgovine, rast komercijalnih usluga, kao i izmene zakona ukazuju da će pošta u budućnosti sve više zavisiti od tržišta, a njeno poslovanje će sve manje zavisiti od volje države. Trend u svetu je da operatori sve više idu ka razvoju komercijalnog servisa, posebno u skladu sa zahtevima koje diktira ekspanzija elektronske trgovine. Predložena zakonska rešenje će bitno uticati na razvoj malih i srednjih preduzeća koja će po pristupačnim cenama moći svoje proizvode da plasiraju i prodaju, posebno putem elektronske trgovine, i iste dostavljaju kupcima širom zemlje i inostranstva preko poštanskih operatora. Praktično, kroz tokove poštanskog saobraćaja omogućen je brži plasman, odnosno protok robe i novca putem poštanskih usluga. Predlog zakona o poštanskim uslugama baziran je na implementaciji poštanskih direktiva EU, prilagođavanju novim zahtevima tržišta, davanju doprinosa u sprečavanju nelegalne trgovine putem poštanskih paketa, unapređenju zaštite prava potrošača korisnika poštanskih usluga, kao i obezbeđivanju održivosti univerzalne poštanske usluge. Kad je u pitanju Predlog zakona o potvrđivanju akta Svetskog poštanskog saveza, moramo istaći da je specijalizovana agencija UN, čija je misija uspostavljanje i unapređenje saradnje na multilateralnoj osnovi i obezbeđenje jedinstvenog i kvalitetnog obavljanja međunarodnih poštanskih usluga. Istovremeno, Savez daje doprinos postizanju viših ciljeva međunarodne saradnje u privrednoj, socijalnoj i kulturnoj oblasti. Treba istaći da je Kneževina Srbija bila jedna od 22 države potpisnice osnivačkog akta Svetskog poštanskog saveza, donetog 9. oktobra 1874. godine. Najviši organ Svetskog poštanskog saveza je Kongres koji zaseda svake četvrte godine i koji vrši zakonodavnu i regulatornu funkciju i predstavlja forum za određivanje opšte politike i strategije Svetskog poštanskog saveza za period između dva Kongresa. Učešće na Kongresu predstavlja međunarodnu obavezu Republike Srbije, kao članice Svetskog poštanskog saveza koja proizilazi iz Ustava i drugih obavezujućih akata Svetskog poštanskog saveza kojima je naša država pristupila. Osnovni cilj donošenja zakona o potvrđivanju akta Svetskog poštanskog saveza je ispunjavanje međunarodnih obaveza koje proističu iz članstva Republike Srbije u Svetskom poštanskom savezu. Poslednji doneti zakon je Zakon o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza koji je izašao u „Službenom glasniku Republike Srbije“ broj 12/2018. Na vanrednom Kongresu Svetskog poštanskog saveza koji je održan u periodu od 3. do 7. septembra 2018. godine u Adis Abebi u Etiopiji usvojena su sledeća akta: Deseti dodatni protokol Ustavu Svetskog poštanskog saveza, Drugi dodatni protokol Opštem pravilniku Svetskog poštanskog saveza, Dodatni protokol Svetske poštanske konvencije, Završni protokol Dodatnog protokola Svetske poštanske konvencije. Kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti, treba napomenuti da postojeći Zakon o informacionoj bezbednosti koji je izašao u „Službenom glasniku Republike Srbije“ broj 6/16 i 94/17 donet januara 2016. godine i uredio je mere zaštite od bezbednosnih rizika u informaciono-komunikacionim sistemima, odgovornosti pravnih lica prilikom upravljanja i korišćenja informaciono-komunikacionih sistema i nadležne organe za sprovođenje mera zaštite, koordinaciju između činilaca zaštite i praćenje pravila primene propisanih mera zaštite. Zakon je donet pre Direktive EU o merama za visok nivo bezbednosti mrežnih i informacionih sistema u EU broj 2016/1148, a usvojene u julu 2016. godine. Iako je bio donet pre usvajanja ove direktive, zakon je u velikoj meri usklađen sa ovom direktivom, budući da sadrži rešenja koja odgovaraju odredbama navedene direktive. Izmeni i dopuni Zakona o informacionoj bezbednosti pristupilo se prvenstveno iz dva razloga. Prvi, preostalo usklađivanje sa odredbama ove direktive, a radi postizanja potpune usaglašenosti, a drugi unapređenje postojećih zakonskih rešenja na bazi potreba utvrđenih na osnovu dosadašnje primene zakona. Izmene zakona doprineće boljoj povezanosti svih relevantnih aktera u oblasti informacione bezbednosti, budući da se Predlogom zakona predviđa da je uspostavljanje evidencije IKT sistema od posebnog značaja. Na taj način nadležni organ i Nacionalni CERT imaće mogućnost intenzivnije saradnje sa svim operaterima IKT sistema od posebnog značaja, a naročito u slučaju kada se dešava incident, ali i u smislu pružanja podrške, preporuke i saveta za zaštitu IKT sistema od posebnog značaja. Značajno unapređenje je i činjenica da je nadležni organ ispostavio jedinstveni sistem za prijem obaveštenja o incidentima, tako da IKT sistemi od posebnog značaja obaveštenja mogu prosleđivati preko portala nadležnog organa i Nacionalnog CERT-a. Ovo rešenje doprinosi efikasnosti prijavljivanja incidenata kao i u potpunosti informisanosti svih relevantnih učesnika nadležnih organa Nacionalni CERT, koji potom mogu da učestvuju u otklanjanju tog incidenta. Predlog zakona predviđa odredbe o Nacionalnom CERT-u, koji se odnose na jačanje kapaciteta Nacionalnog CERT-a, kako bi se uspostavila blagovremena i efikasna podrška u slučaju incidenata, a za takvu vrstu podrške neophodno je stručno osoblje, odgovarajuća infrastruktura u smislu opreme i prostorija za rad, čije obezbeđenje je predviđeno upravo ovim Predlogom zakona. Kako Nacionalni CERT ima ulogu i prevenciju u oblasti informacionih bezbednosti, predviđeno je i dostavljanje statističkih podataka od strane IKT sistema od posebnog značaja na bazi kojih će Nacionalni CERT-i imati mogućnost izrade adekvatnih analiza u oblasti informacione bezbednosti i na osnovu čega će pripremati preporuke i saveta za mere zaštite u ovoj oblasti. S obzirom da je prepoznata potreba za kontinuiranom saradnjom CERT-ova u Republici Srbiji, predviđene su odredbe kojima se definiše ova saradnja kroz organizaciju redovnih zajedničkih sastanaka, a posebno u slučaju incidenata koji značajno ugrožavaju informacionu bezbednost u Republici Srbiji. Imajući u vidu važnost bezbednosti na internetu, Predlogom zakona definisane su i odredbe kojima se predviđaju mere za bezbednost i zaštitu na internetu, kao i generalno, prilikom korišćenja informaciono-komunikacionih tehnologija. Kad je u pitanju važeći Zakon o opštoj bezbednosti proizvoda, koji je donet 2009. godine, u procesu preuzimanja odredbi 2. EU propisa Direktive opšte bezbednosti proizvoda i Direktiva tzv. opasnim imitacijama sa ciljem da se obezbedi visok nivo zaštite zdravlje i bezbednosti potrošača i drugih korisnika proizvoda u daljem procesu harmonizacije sa navedenim propisima predlažu se izmene i dopune Zakona o opštoj bezbednosti proizvoda iz 2009. godine, shodno nacionalnom programu za usvajanje pravnih tekovina EU. Propisi u ovoj oblasti su segment pravnog okvira relevantnog za pregovaračko Poglavlje 28 – Zaštita potrošača i javno zdravlje. Istovremeno, ovaj zakon ima važnu ulogu u sistemu tržišnog nadzora i usko je povezan sa pravnim okvirom koji predstavlja sadržinu pregovaračkog Poglavlja 1 – slobodan protok robe. Stoga je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o opštoj bezbednosti proizvoda rađen sa velikom pažnjom i pre svega posvećenosti u iznalaženju načina da se ostvari najveći mogući stepen harmonizacije sa navedenim propisima EU, kao i u meri u kojoj su ovi propisi primenjivani pre pristupanja Republike Srbije EU. U uvodnom delu zakona eksplicitno se navodi da svrha zakona da proizvodi stavljeni na tržište budu bezbedni, što je propisano članom 1. Direktive opšte bezbednosti proizvoda. S obzirom da ovaj zakon preuzima i Direktivu o opasnim imitacijama u uvodnom delu se upućuje na uređivanje i zabrane koje se odnose na te proizvode. Promenjen je pojam proizvoda u smislu ovog zakona koji se do sada odnosio na finalne proizvode, a sada obuhvata sve proizvode, uključujući i one proizvode koji nisu finalni, a bez kojih se određeni finalni proizvodi ne mogu koristiti, kao što su npr. baterije. Dopunjena je i definicija obmanjujućih proizvoda, opasnih imitacija, tako što je pojašnjeno koja je razlike sa sobom nose obmanjujući proizvodi koji nisu hrana, a koji svojim izgledom podsećaju na hranu i mogu biti opasnih za potrošače, odnosno, naročito decu uz navođenje primera da takvi proizvodi mogu imati štetne posledice. U kontekstu ranije propisane obaveze proizvođača da stavlja na tržište isključivo bezbedne proizvode izvršena je dopuna kojom se pojašnjava kada se ti proizvodi smatraju bezbednim. Kao prvi i osnovni uslov za pretpostavku usaglašenosti uzima se ispunjenost zahteva u skladu sa propisima kojima se preuzimaju relevantni propisi EU, kojima se uređuje opšta bezbednost proizvoda, a u nedostatku tih propisa pretpostavka usaglašenost zahteva ispunjenost zahteva prema drugim propisima koji uređuju zdravstvene i bezbednosne zahteve koje proizvod mora da ispuni da bi se stavio na tržište. Ove odredbe prave razliku između odgovarajućih srpskih standarda kojima se preuzimaju evropski standardi doneti radi ispunjenja opštih zahteva za bezbednost kada se smatra da je proizvod usaglašen sa tim zahtevima u odnosu na primenu onih standarda kojima se preuzimaju drugi evropski standardi ili se radi o nacionalnim standardima i drugim situacijama kada se ne može pretpostavljati usaglašenost sa opštim zahtevom za bezbednost, već je potrebna ocena usaglašenosti. Utvrđuju se i obaveze i daje mogućnost proizvođaču da aktivnosti u vezi sa opozivom opasnih proizvoda potrošača može sprovoditi primenom pravila dobre prakse, kodeksa koji se sada postavljaju i šire. Uvodi se obaveza nadležnog organa da ustanovi procedure za dijalog za proizvođačima i distributerima u vezi pitanja bezbednosti proizvoda. U pogledu uslova i načina informisanja javnosti i razmene informacija ua celosti se menjaju odredbe važećih zakona tako što se propisuje da će informacije koje su dostupne nadležnim organima u vezi rizika, koje proizvodi predstavljaju po zdravlje i bezbednost potrošača i drugih korisnika, biti dostupnije javnosti u skladu sa uslovima transparentnosti bez obzira na ograničenja koja nameću aktivnosti i praćenja i istraživanja. Pojašnjenja koja će javnosti posebno biti dostupna o informaciji i identifikaciji proizvoda, prirodi rizika i preduzetim merama u opravdanim slučajevima neće se objavljivati informacije dobijene u svrhu primene ovog zakona koje po svojoj prirodi predstavljaju poslovnu tajnu, osim informacija koje se odnose na bezbednosna svojstva proizvoda koja se moraju objavljivati ako to zahtevaju okolnosti da bi se zaštitilo zdravlje i bezbednost potrošača i drugih korisnika proizvoda. Na ovaj način vrši se dodatno usklađivanje sa navedenom direktivom EU i pojašnjava se ovaj veoma važan mehanizam koji doprinosi efikasnoj primeni zakona i efikasnijem ostvarivanju cilja, zbog kojeg se zakon donosi. Detaljnije se uređuje način razmene informacija sa Evropskom komisijom i reguliše dodatna mogućnost razmene takvih informacija zasnovanih na aktivnostima proizvođača i distributera koje oni preduzimaju na dobrovoljnoj osnovi ili po zahtevu nadležnog organa. Vrše se izmene i dopune tako što se određuje nadležnost tržišne inspekcije za opštu bezbednosti precizira se nadležnost sanitarne inspekcije u delu primene odredbi o obmanjujućim proizvodima tj. opasnim imitacijama. Shodno tome, preciziraju se i odredbe o primeni prava na žalbu i drugim pravnim sredstvima za osporavanje odluka o preduzetim merama, kao što je osporavanje donetih odluka pred Upravnim sudom. Propisuje se da preduzete mere ograničenja neće uticati na utvrđivanje krivične odgovornosti shodno Krivičnom zakonu koji se primenjuje na konkretni slučaj. Daje se veći značaj međunarodnoj saradnji nadležnih organa, kao i u vezi sa izvršavanjem obaveza proizvođača i distributera na način kojim se ostvaruje cilj zakona, odnosno na način kojim se obezbeđuje stavljanje na tržište bezbednih proizvoda. Novina u odnosu na dosadašnji propis jeste to što će u smislu ove odredbe zakona nadležni organi podsticati i promovisati delovanje proizvođača i distributera na dobrovoljnoj osnovi u skladu sa obavezama i ovog zakona uključujući i gde je to moguće donošenje i primenu pravila dobre prakse. Propisuje se i obaveza nadležnih organa da preduzimaju mere sa dužnom pažnjom kada se radi o ozbiljnom riziku i da uzimaju u obzir okolnosti svakog pojedinačnog slučaja. U cilju obezbeđenja efikasnog nadzora obaveze nadležnih organa je da uspostave periodično ažuriranje i sprovođenje programa nadzora prema kategorijama proizvoda ili rizika i praćenje aktivnosti nadzora nalaza i rezultata. Pored toga nadležni organi se obavezuju na praćenje i ažuriranje naučnih i tehnoloških znanja u vezi sa bezbednošću proizvoda i na periodično razmatranje i procenjivanje funkcionisanja i efikasnosti nadzora, i ako je potrebno revidiranje usvojenog pristupa nadzora. Propisuje se da su nadležni organi u obavezi da prime, ukoliko je to potrebno, da uzmu u razmatranje pritužbe i druge podneske potrošača i drugih zainteresovanih strana u vezi sa bezbednošću proizvoda i u vezi sa aktivnostima nadzora i kontrole i da aktivno informišu potrošače i druge zainteresovane strane u postupcima koji su u tu svrhu predviđeni i preduzeti. Dodatno se uređuje pitanje saradnje i komunikacije nadležnih organa sa proizvođačima i distributerima u vezi sa ispunjenjem njihovih obaveza u oblasti opšte bezbednosti proizvoda i u skladu sa relevantno direktivom EU. Dopunjuju se i kaznene odredbe tako što se dodaje novi član kojim se propisuju novčane kazne za fizičko lice proizvođača i distributera, preduzetnike, za radnje, prekršaji koji do sada nisu imali sankciju za fizičko lice, dok su za pravno lice propisane kazne za privredni prestup. Kada je u pitanju povod razmatranja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o uvozi i izvozu robe dvostruke namene u Narodnoj skupštini, želim da kažem sledeće – Zakon o izvozu i uvozu robe dvostruke namene stupio je na snagu 8. novembra 2013. godine. Ovim zakonom u potpunosti je sistem kontrole izvoza robe dvostruke namene usklađen sa evropskim zakonodavstvom, kao i sa međunarodnim standardima. U izradi navedenog zakona učestvovali su eksperti EU koji su još tada skretali pažnju da je evropskim zakonodavstvom propisano, a da tako međunarodna praksa da se kontroliše izvoz robe dvostruke namene, kao i pružanje brokerskih usluga i usluga tehničke pomoći, dok se uvoz ove robe ne kontroliše. Već sam naziv evropske regulative 428/2009 pravno obavezujuće i direktno primenjive za sve države članice, sa kojom je zakon usaglašen, na to nedvosmisleno ukazuje. U momentu kada je gore navedeni zakon usvojen, imajući u vidu da je njime izvršena podela do tada jedinstvenog Zakona o spoljnoj trgovini i naoružanju, vojnom opremom i robom dvostruke namene na dva dela, deo koji se odnosi na kontrolu robe dvostruke namene i deo kojim se kontroliše naoružanje i vojna oprema, nije bilo uslova niti saglasnosti organa koji su učestvovali u pripremi zakona, ukidanje kontrole uvoza ove robe. Evropska unija i eksperti su naglašavali da je važno da se uskladimo sa odredbama obavezujuće regulative 428/2009 u smislu definicije i procedure izdavanja dozvola, a da je unutrašnja stvar zemlje da li će kontrolisati više od onoga što je navedenom regulativom propisano. U tom momentu to je bila praksa u zakonodavstvu većine zemalja u okruženju. U međuvremenu Republika Srbija je praktično ostala jedina zemlja u Evropi koja kontroliše, odnosno izdaje dozvole za uvoz robe dvostruke namene. Naime, zemlje u okruženju su svoje zakonodavstvo u tom smislu već izmenile: Crna Gora, Bosna i Hercegovina i Albanija. Naša privreda je kontrolom uvoza robe dvostruke namene opterećena dodatnim administriranjem, prikupljanjem dokumentacije, podnošenjem zahteva, plaćanjem taksi i konačno čekanjem na izdavanje dozvole, čiji postupak je trajao oko 30 dana, čime se smanjivala njena konkurentnost i povećavali troškovi poslovanja privrednih subjekata. Sa druge strane, strani ulagači koji su investirali u proizvodne kapacitete kod nas ističu da su na ovaj način destimulisani, jer pošto dobijaju dozvole za uvoz iz zemalja članica EU, npr. za uvoz pojedinih mašina ili delova neophodnih za proizvodnju, koje spajaju tzv. robu dvostruke namene, moraju da se izlažu dodatnim troškovima i čekaju na dozvolu nadležnih srpskih organa za uvoz te robe. Najčešće su nam se sa takvim zahtevima obraćale do sada danska kompanija „Grundfos“, nemačka „Milbauer“, ali i velike IT kompanije kao što je „Orakal“, „Cisko“ i drugi. Imajući navedeno u vidu, predložene su izmene Zakona o izvozu i uvozu robe dvostruke namene, u smislu brisanja odredbi koje se odnose na kontrolu uvoza i izdavanje dozvola za uvoz robe koja se nalazi u nacionalnoj kontrolnoj listi, robe dvostruke namene. Napominjemo da iz teksta zakona, član 3. nisu brisane definicije koje se odnose na pojam – uvoz i uvoznik, kako bi se zadržala obaveza privrednih subjekata da vode evidenciju o obavljenim poslovima izvoza, ali i uvoza robe dvostruke namene i dostave je po potrebi nadležnim organima na uvid - član 23. zakona, kao i obezbedila mogućnost kontrole obavljanja poslova privrednih subjekata, vezanih za robu dvostruke namene, od strane za to nadležnih organa - član 28. zakona, zbog same prirode te robe. Takođe, predloženim izmenama i dopunama zakona ne isključuje se obaveza izdavanja dozvola za izvoz i uvoz robe koja se nalazi na listama 1, 2. i 3. Konvencije o zabrani razvoja proizvodnje, skladištenje i upotrebe hemijskog oružja i njihovom uništavanju - Hemijska konvencija, imajući u vidu neophodnost da se shodno međunarodnoj obavezi Republike Srbije po pristupanju navedenoj Konvenciji, vrši redovno godišnje izveštavanje o realizovanom izvozu i uvozu te robe. S tim u vezi, ukazujemo da će izveštavanje o izdatim dozvolama za izvoz i uvoz robe sa navedenih lista, nesmetano se nastaviti i ako se ukine obaveza kontrole uvoza robe dvostruke namene. Napominjemo da Republika Srbija mnogo više uvozi robe dvostruke namene, nego što izvozi. Primera radi, prema podacima iz baze ministarstva u 2017. godini izdate su 164 dozvole za uvoz robe dvostruke namene i samo 20 za izvoz. U 2018. godini izdato je 176 dozvola za uvoz i 28 dozvola za izvoz ove robe. Dok u 2019. godini, zaključno sa 16.10. izdato je 137 dozvola za uvoz i 15 dozvola za izvoz robe dvostruke namene. S tim u vezi, nedvosmisleno je da će ukidanjem kontrole uvoza ove robe, značajno doprineti rasterećenju privrede Republike Srbije i povećanju njene konkurentnosti. Pozivam vas poslanike da u Danu za glasanje glasate za ove zakone i ove izmene i dopune zakona, jer oni će suštinski da promene, kada su u pitanju ove oblasti i nadam se povoljnom ishodu. Hvala vam.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima koleginica Marija Jevđić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, predloženi zakoni koji su na današnjem dnevnom redu imaju za cilj da poboljšaju poštanske usluge kao i veću zaštitu informacione bezbednosti, a prateći usklađivanje sa evropskom regulativom. Poslanička grupa Jedinstvene Srbije će podržati zakon o poštanskim uslugama, kao i Predlog zakona o informacionoj bezbednosti Predlog zakona o poštanskim uslugama ima za cilj da obezbedi veći stepen zaštite korisnika, kao i veću odgovornost pošiljaoca i poštanskih operatera. Kada govorimo o većoj odgovornosti pošiljaoca, ona se odnosi na obaveznu identifikaciju pošiljaoca i evidentiranje registarskog broja ličnih isprava pošiljaoca, odnosno primaoca pošiljki. Imali smo primer gde su se u poštanskim paketima nalazili različiti sadržaji, pa smo tako u prošloj godini imali slučaj gde je u poštanskom paketu pronađena živa zmija, a vanrednim terenskim nadzorom je utvrđeno da je pošiljalac naveo neistinine podatke i upravo usvajanjem predloženog zakona će se unaprediti postojeća regulativa, tako da nećemo imati više ovakvih primera. Povećanje se i dodatna zaštita građana. Predložene izmene Zakona o poštanskim uslugama, kao što sam i rekla, predviđaju da se i prilikom slanja i prilikom primanja pošiljki utvrdi identitet pošiljaoca tako što će poštanski operater biti u obavezi da izvrši uvid u ličnu ispravu korisnika, sa fotografijom i evidentira registarski broj lične isprave u cilju utvrđivanja identiteta pošiljaoca. Prikupljene podatke poštanski operateri moraju da čuvaju najmanje godinu dana i da ih čuvaju kao poslovnu tajnu, koristeći ih isključivo za ovu svrhu za koju su i prikupljeni. Ono što može biti potencijalni problem je da li su se poštanski operateri pripremili za skladištenje i čuvanje tih podataka. Sa druge strane, treba pripremiti korisnike na novi način slanja pošiljki. Mislim da će resorno ministarstvo to raditi transparentno i kroz jedan vid javne kampanje otkloniti sve nedoumice. Pohvalno je da je resorno ministarstvo tokom javne rasprave uključilo velike poštanske operatere u procesu donošenja zakona, da su njihove sugestije uzete u obzir i većim delom usvojene. Naravno, u skladu sa zakonom. Inače, u Srbiji posluje oko 55 kurirskih službi. Ono po čemu je specifična zemlja je da naši građani, firme, za slanje paketa uglavnom koriste tzv. ekspres uslugu, a to podrazumeva da kurir na kućnom pragu preuzme paket i da ga isporuči na ruke. Taj vid usluge beleži kontinuirani trend rasta u Srbiji i zbog cene same usluge, ali i zbog toga što pošiljalac ne mora da dolazi na šalter, pa time i dobija na vremenu. Predloženi zakon o informacionoj bezbednosti ima za cilj usklađivanje sa odredbama informacionih sistema u EU koji je usvojen u julu 2016. godine i doprineće boljoj povezanosti svih učesnika u oblasti informacione bezbednosti, kao i razmeni informacija i međusobnoj podršci u slučajevima koji značajno ugrožavaju informacionu bezbednost u Srbiji. U Srbiji je inače Strategija razvoja informacione bezbednosti za period od 2017.-2020. godine, kojom su utvrđeni strateški prioriteti razvoja u ovoj oblasti. Jedinstvena Srbija smatra da se puno ulaže i radi na informacionoj bezbednosti i prema indeksu razvoja nacionalne informacione bezbednosti, Srbija je na desetom mestu na listi od 69 zemalja. Imajući u vidu podatak da se na svakih 39 sekundi dogodi jedan sajber napad, a da hakeri u toku samo jednog minuta zarade čak 2,9 miliona dolara i da je šteta od sajber kriminala u svetu godišnje oko 600 milijardi dolara, usvajanjem ovog Predloga zakona informaciona bezbednost u Srbiji će biti veća i pomoći će celom društvu da se oseća bezbednije. Primenom ovog zakona moći ćemo da odgovorimo i izazovima i da se suprotstavimo visoko tehnološkom kriminalu. Srbija je među prvima uspostavila posebno tužilaštvo za borbu protiv visoko tehnološkog kriminala, kao i posebno odeljenje u MUP-u za borbu protiv visoko tehnološkog kriminala. To govori o rešenosti Srbije da se bori protiv sajber kriminala i da poveća informacionu bezbednost naše zemlje. Treba pohvaliti MUP koji u saradnji sa Interpolom, Evropolom i drugim regionalnim organizacijama radi na suzbijanju sajber kriminala. U MUP-u posebno obučeni policijski službenici, opremljeni najsavremenijom tehnikom i softverima svakodnevno rade na suzbijanju visoko tehnološkog kriminala i utiču na to da informaciona bezbednost naše zemlje bude na visokom nivou. Kada govorimo o informacionoj bezbednosti Srbije, da bi ona bila potpuna treba obratiti pažnju na upućenost lokalnih samouprava i tu treba pružiti podršku za unapređenje informacionih sistema, kapaciteta IT službenika i procedure za upravljanje podacima građana. Većina gradova i opština u Srbiji može da se nosi sa potencijalnim hakerskim napadima i to se vidi kroz analizu Kancelarije za e-upravu, ali je prilično ranjiva na potencijalnim internim zloupotrebama informacija. Treba raditi na edukaciji i većem mehanizmu kontrole odliva informacija kako bi se povećala zaštita podataka na nivou lokalnih samouprava, samim tim i njihova bezbednost. Sam tehnološki razvoj donosi nove probleme koji se tiču bezbednosti, a najosetljivija grupa su deca i oni su najviše izloženi riziku od prevara, ucena i zlostavljanja putem interneta. Želim da pohvalim kontakt centar za bezbednost dece na internetu, koji ima za cilj da savetuje kako se zaštititi na internetu i mogućnost prijave ugrožavanja bezbednosti dece. Ovim kontakt centrom su preduzete preventivne mere, kako problem bezbednosti dece na internetu ne bi eskalirao i u njegov rad su uključeni Ministarstvo prosvete, rada, unutrašnjih poslova i Republičko javno tužilaštvo. Svesni smo činjenice da su internet i društvene mreže sve dominantnije u našim životima i da mladi sve više vremena provode koristeći savremene tehnologije, te informaciona bezbednost predstavlja izazov, ne samo za državu, nego i za samo društvo, i smatram da je edukacija i digitalna pismenost mogu doprineti da bezbednost na internetu bude što veća, jer poznavanje sa potencijalnim zloupotrebama, ne samo dece, nego i odraslih, smanjuje se rizik od eventualnih posledica. Mene, kao roditelja, zgrožava podatak da se kod dece od tri godine, već javlja zavisnost od igrica, koje za posledice imaju nezdrav psihofizički razvoj dece. Kao sportista, ali prvenstveno, kao roditelj, koristim priliku da apelujem na sve roditelje, da svoju decu usmere na sport, nije bitno koji, bitno je da se deca bave sportom, da svoje slobodno vreme koriste za druženje sa vršnjacima, da se igraju ispred zgrade ili u parku, a da računare i telefone koriste kako bi unapredili i pratili savremene načine učenja. Tako ćemo izbeći primer Kine, u kojoj postoje čak i klinike gde se deca i odrasli odvikavaju od igrica. U Srbiji je poznata potreba za prevencijom i ranom obukom najmlađih, odnosno da imaju nastavu o bezbednosti, u okviru koje je jedna od najvažnijih tema, upravo informaciona bezbednost, prevencija nasilja i zloupotreba na internetu. Upravo se zbog toga i održavaju razne radionice i želim da pohvalim „IT karavan“ koji organizuje takmičenje naših učenika iz digitalne pismenosti i bezbednosti, pored toga edukacija o bezbednosti na internetu sprovodi se i putem predavanja, koje predstavnici kontakt centra drže u školama za roditelje i za decu. Važan je i uloga Nacionalnog centra, koji se ogleda u podizanju svesti o značaju informacione bezbednosti, informisanje u javnosti o incidentima i pružanju pomoći u slučaju incidenta. Predlog zakona koji se odnosi na potvrđivanje akata Svetskog poštanskog saveza, se ogleda u tome da Srbija svakodnevno radi na modernizaciji standarda poštanskih razmena, ispunjavajući misiju Svetskog poštanskog saveza, a to je unapređenje univerzalne poštanske usluge. Treba istaći podatak da je Srbija bila među 22 zemlje osnivača, davne 1874. godine, kada je i osnovan Svetski poštanski savez. Kao što sam i na početku rekla, poslanička grupa JS će u danu za glasanje podržati sve predložene zakone, koji su na dnevnom redu, ove sednice. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ana Karadžić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi Predlog zakona o poštanskim uslugama, Zakon o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti. Pre svega, želim da naglasim da će naša poslanička grupa Pokret socijalista, Narodna seljačka stranka i Ujedinjena seljačka stranka, u danu za glasanje podržati sva tri predloga. Svesni smo da se Srbija svakim danom modernizuje. Svedoci smo da se sve više uvodi digitalizacija u uslužni sektor, kako u institucije, tako i u javna preduzeća i da one postaju sve više servis građana. Zakon o poštanskim uslugama koji je pred nama, pre svega definiše sveobuhvatno ovu oblast, uređuje je kako bi na najbolji mogući način odgovorila potrebama građana, kako bi im omogućilo da budu korisnici univerzalnih poštanskih usluga, kako bi im omogućilo pristupačne cene, ali pre svega i konkurentnost, ekonomičnost i delotvornost samih usluga, koje na kraju krajeva utiču i na kvalitet. Obzirom na sve širu rasprostranjenost digitalizacije, ovim zakonom takođe su predložena rešenja koja poboljšavaju bezbednost poštanskih pošiljki, što između ostalog predstavlja i način da se uskladimo sa propisima koje od nas zahteva EU. Takođe, ovim zakonom sve više je definisana odgovornost poštanskih operatera, kao i naknada ukoliko dođe do određene štete. U skladu sa ovim, htela bih pre svega da istaknem Poštu Srbije, kao javno preduzeće, jedan od učesnika tržišta poštanskih operatera, koja na našu veliku sreću ima pohvale građana i u prethodne dve godine je dobila prvo mesto kao omiljeni brend, kada govorimo o uslužnim delatnostima, a drugo mesto kada govorimo o ekspres servisu koji građani koriste. To nam govori da su usluge iz raznih sfera u Srbiji na sve bolji način organizovane, da se modernizuju, digitalizuju i da zaposleni koji rade u poštama, a više ih je od 15 hiljada, uspeli su prethodnih godina da ostvare dobit od 2,3 milijarde dinara što pre svega treba pohvaliti, jer oni su ti koji nose celu priču. Takođe, Pošte Srbije su veoma značajne kada govorimo i o pomoći institucijama da digitalizuju svoje procese, kao na primer kada govorimo o izdavanju elektronskim putem vozačkih dozvola itd, jer Pošta Srbije ima veoma rasprostranjenu logistiku. Takođe, na dnevnom redu pred nama je i potvrđivanje akata Svetskog poštanskog saveza. Mi smo dužni prema tom međunarodnom ugovoru da ovaj predlog zakona usvojimo u danu za glasanje, ali takođe će na ovaj način biti omogućeno nešto čime se mi sve više bavimo prethodnih godina, a to su osnovna načela, zadovoljenje osnovnih načela zaštita životne sredine i u ovoj sferi. Takođe, na dnevnom redu je veoma važan predlog zakona, to su izmene i dopune Zakona o informacionoj bezbednosti. Kada govorimo o današnjem poslovanju, sve više preduzeća, odnosno skoro sva preduzeća, 99%, koristi informacione komunikacione tehnologije što dalje omogućava da postoji veliki bezbednosni rizici. Digitalizacijom javnog sektora i sve efikasnijim načinom podrške građanima, smanjeni su troškovi poslovanja, procesi su automatizovani, brzina komunikacije se povećava, što naravno dovodi do mogućnosti visoko-tehničkog kriminala koji nažalost ne poznaje granice, već je potrebno i da sarađujemo sa međunarodnom zajednicom kada govorimo o ovoj temi. Mi iz Pokreta socijalista smo veoma zainteresovani za ovaj zakon da se on usvoji. Podržavamo ga iz razloga što smatramo da je važna bezbednost podataka, pre svega Ministarstva vojske, odnosno odbrane koje vodi naš predsednik Aleksandar Vulin, ali takođe i Ministarstva unutrašnjih poslova. Nedavno smo imali priliku da čujemo i predstavljanje Projekta - unapređenja usluga elektronske uprave sa Svetskom bankom, gde će prema planu biti uloženo 55 miliona dolara i omogućiće se digitalizacija preko 30 usluga elektronske uprave koje će biti dostupne građanima putem interneta i putem mobilnih telefona. Jedan od najvažnijih elektronskih sistema jeste elektronska pisarnica koja će sve obuhvatiti, komunikaciju državnih organa, privrede i građana, i značajno olakšati građanima da završavaju svoje poslove i potrebe. Upravo zbog ovih projekata koji su implementirani, ali i zbog onih u koje se ulaže, pre svega mora postojati tajnost podataka i moramo sve više ulagati u suzbijanje visoko-tehničkog kriminala. Srbija je zemlja sposobnih i pametnih, vrednih, inovativnih ljudi koji u ovu digitalizaciju sve više implementiraju i mi smo dužni da nastavimo tim putem. Još jednom ću da naglasim da će Pokret socijalista, Narodna seljačka stranka, Ujedinjena seljačka stranka u danu za glasanje podržati sva tri zakona. Hvala.
Hvala, gospođo Karadžić. Reč ima Nataša Mihailović Vacić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Koleginice i kolege, uvaženi gosti, ja ću se u svom izlaganju fokusirati na Predlog izmena i dopuna Zakona o informacionoj bezbednosti. Ključna dva razloga za izmene i dopune zakona su, kao što smo čuli i u uvodnom obraćanju ministra Đorđevića, jesu usklađivanje sa odredbama NIS direktive EU o bezbednosti mreže i informacionih sistema, a drugi razlog je unapređenje postojećih zakonodavnih rešenja na osnovu potreba koje su utvrđene kroz dosadašnju primenu zakona o informacionoj bezbednosti. Živimo u eri interneta i u svetu u kom smo svedoci mnogobrojnih izazova na polju informacione bezbednosti. Svakim danom sve više postajemo svesni značaja ove oblasti i svakim danom postajemo svesni ranjivosti uređaja koje koristimo, sistema koje koristimo, softvera i svesni smo takođe da je ovo jedan globalni problem. Informaciona bezbednost više ne može da se posmatra odvojeno od bezbednosti u fizičkom svetu, a šteta koja nastane kao rezultat sajber napada vrlo je stvarna i izaziva stvarne posledice i u fizičkom svetu. Ipak, zbog specifičnosti vezanih za tehnologiju vrste počinioce i žrtve takvih napada, pitanje informacione bezbednosti zahteva posebnu brigu svih koji se bave internetom. Sve češće smo svedoci toga da se svet suočava sa starom istinom, istinom koju znamo još od pojave interneta da tehnologija može da bude korisna i preteća, da se može upotrebljavati i zloupotrebljavati. Ono što može da se upotrebi u korist društva može da se upotrebi, nažalost, i na njegovu štetu. Internet je integrisan u skoro sve oblike ljudske delatnosti, pa je samim tim povećana i ranjivost savremenog društva od sajber napada. Internet je deo kritične, globalne infrastrukture i mnogi bitni servisi savremenog društva, kao što su e-trgovina, e-bankarstvo i ostale usluge vrlo su osetljive na te napade. Informaciona bezbednost je i jedan od strateških prioriteta u razvoju informacionog društva. Naša država svesna je svih pretnji koje prate razvoj novih tehnologija i sistema. Dakle, odmah da naglasim na početku da bude još jasnije, mi se kao država ne suočavamo ni sa čim posebnim u odnosu na ono sa čime se suočavaju i druge zemlje u svetu. Hakerski napadi su više pravila, nego što su incidenti. Hiljade kompanija, pa i cele države na udaru su sajber napada i svi ti uticaji diktiraju potrebu da se nađu bolja sistemska rešenja i unapređuju postojeća kao odgovor na probleme na polju informacione bezbednosti. Naravno, kao što rekoh, i ponoviću još jednom, Srbija nije nikakav izuzetak u tome. Sajber prostor ne poznaje fizičke granice, pa time ni Srbija nije izdvojena, već je deo ukupne mreže. Samo jedno malo podsećanje, u Srbiji su oči javnosti na probleme napada u sajber prostoru skrenuli slučajevi napada na internet stranicu jedne velike osiguravajuće kompanije pre nekoliko godina. Zatim je 2014. godine, napadnut sajt Uprave za digitalnu agendu, Agencije za privatizaciju, čak i napad na sud u Nišu. Primetan je i porast broja finansijskih prevara čija meta su banke, građani, ali i zaposleni u bankarskom sektoru. Najčešći ciljevi takvih napada jesu sticanje finansijske koristi, ali cilj, naravno, kao što znamo može da bude i krađa ličnih podataka, brojeva računa platih kartica i tako dalje. Visoko tehnološki kriminal je posle terorizma možda i najveća pretnja globalnoj bezbednosti i zato se sa tehnološkim razvojem moraju paralelno unapređivati i tražiti novi načini zaštite i zajednički odgovor na te probleme. Navešću još jedan primer napada od pre dve godine kada je jedan hakerski napad blokirao oko 200 hiljada računara širom sveta. Taj napad u Srbiji nije ugrozio kritičnu infrastrukturu, prijavljeno je nekoliko pojedinačnih slučajeva, ali je važno da istaknem navodeći ovaj primer, da su nadležne službe odmah upozorile građane i institucije koje mere treba da preduzmu kako bi povećali zaštitu svojih računara i informacionih sistema. Izmenama i dopunama zakona o kojem diskutujemo definisani su precizno incidenti koji treba da se prijave, a koji mogu da imaju značajan uticaj na narušavanje informacione bezbednosti. Određena je, takođe i obaveza informacionih sistema od posebnog značaja, da dostavljaju statističke podatke o incidentima koji mogu da utiču na narušavanje informacione bezbednosti. Uspostavljanje jedinstvenog sistema za prijem obaveštenja o incidentima, značajno je unapređen u odnosu na važeći zakon. Ovo rešenje doprinosi efikasnosti samog prijavljivanja incidenta i što je još važnije, o potpunoj informisanosti svih relevantnih učesnika koji će intenzivnije sarađivati sa svim operatorima IKT sistema od posebnog značaja u smislu podrške, preporuka i davanju saveta za zaštitu. O tome je govorio i ministar Đorđević u uvodnom obrazloženju. Dakle, uprkos globalnim pretnjama i rizicima od sajber napada, Srbija je prema indeksu razvoja nacionalne informacione bezbednosti prošle godine bila na 10 mestu, na listi od 69 zemalja, koje je utvrdila E-Governance Academy. Tu poziciju Srbija je zauzela, pre svega, zahvaljujućim visokim ocenama za borbu protiv sajber kriminala, kao i za regulativu u toj oblasti i zaštitu ključnih servisa. Usvajanjem izmena Zakona o informacionoj bezbednosti potpuno se usklađujemo i sa evropskom Direktivom o mrežnoj i informacionoj bezbednosti i unapređuju se, kao što sam već rekla, postojeći mehanizmi u definisanju mera zaštite od bezbednosnih rizika u informacionim sistemima. Čitajući izmene i dopune Zakona o informacionoj bezbednosti, vrlo je jasno da smo kao država svesni rizika i otvoreni za digitalnu transformaciju. Dakle, spremni za sve izazove koje donosi budućnost kada govorimo o informacionoj bezbednosti. Za kraj ovog prvog obraćanja, poslanička grupa SDPS podržaće i ovaj, ali i ostale zakone na dnevnom redu ove sednice. Hvala vam.
Hvala, gospođo Vacić Mihajlović. Reč ima Snežana Petrović. Izvolite, gospođo Petrović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, cenjeni građani, kao ovlašćeni predstavnik PUPS, u ime mojih koleginica i kolega, osim časti, imam veliku obavezu i odgovornost proisteklu iz dugogodišnjeg staža u poštanskom sistemu da o predlozima zakona o kojima danas raspravljamo iznesem sledeće. Podsetiću samo da je poštanski saobraćaj u Srbiji uspostavljen 1840. godine. O razvoju telegrafskog, telefonskog saobraćaja, o prvim poštanskim markama, neću sada govoriti, ali ću reći da je prvo Ministarstvo pošte, telegrafa i telefona ustanovljeno 1918. godine. Vratiću se na 1874. godinu, na osnivanje Svetskog poštanskog saveza iz jednog za nas veoma važnog razloga, a to je da su tada 22 zemlje osnivači, formirali ovu najveću i najstariju međunarodnu organizaciju. U kakvom društvu je tada bila mlada Kneževina Srbija, evo čuće te. Austrija, Belgija, Danska, Egipat, Francuska, Grčka, Holandija, Italija, Luksenburg, Nemačka, Norveška, Portugalija, Rumunija, SAD, Španija, Švajcarska, Švedska, Turska, Ugarska, Velika Britanija, to su zemlje sa kojima je mlada Kneževina Srbija formirala Svetski poštanski savez, prepoznajući još tada važnost, značaj i ulogu pošte za sistem i za državu i za narod, zapravo. Svetski poštanski savez, rekoh vam, predstavlja najstariji oblik multilateralne saradnje na svetu. On je načinio i povezao ceo svet u jedinstvenu teritoriju, zauzeo jednu razmenu pismonosnih pošiljki. Organizacija i funkcionisanje Svetskog poštanskog saveza zasnivaju se na aktima donetim usaglašenom voljom svih zemalja članica. Princip jedinstva poštanske teritorije za razmenu poštanskih pošiljki, pismonosnih takse i sloboda tranzita, predstavljaju osnovicu delovanja Svetskog poštanskog saveza. Tako i ova akta o kojima danas razgovaramo nose obavezu usvajanja. Naše članstvo od osnivača uspešno traje do danas i nikada nije bilo prekidano, čak ni u vreme čuvenih sankcija koja je Srbija morala da istrpi. Svetski poštanski savez je, takođe, nekoliko puta nagrađivao Javno preduzeće „Poštu Srbije“. Pomenuću samo Zlatni sertifikat za najbrže rastući kvalitet usluga u jugoistočnoj Evropi, zatim Bronzanu povelju EMS Kooperative, za kvalitet EMS usluge, nagradu Fonda za kvalitet Svetskog poštanskog saveta, za najbolje implementirani projekat, proširenja AMQM sistema za automatsko merenje kvaliteta, te i prvu nagradu za poštansku marku na konkursu „Post Evrope“, kao podorganizacije Nacionalni Muzički instrumenti 2014. godine. Toliko o tim ranijim datumima, o istoriji Pošte. Postoje i neki datumi i neke godine koje su veoma važne, a vezuju se za noviju istoriju Pošte. Pa, evo da kažem da vi „Poštu Srbije“ u onom smislu, kako ona danas funkcioniše poznajete od 1989. godine, kada je ona registrovana kao Javno preduzeće PTT saobraćaja Srbija. U godinama koje su potom sledile, iznedrilo je mnoge ćerke kompanije i to izuzetno uspešne. Primera radi, 1993. godine, Banka Poštanske štedionice, danas najveća domaća i najjača domaća banka. Godina 1994. kompanija „Mobtel“, koju je država kasnije prodala za milijardu i po evra. Godine 1997. PTT sistem izdvojio je „Telekom Srbije“, koji je potom u postupku privatizacije bio prodat Italijanima i Grcima. Nedugo zatim, „Pošta Srbije“ izvršila je nalog osnivača, podigla hipotekarni kredit u iznosu od 219 miliona evra i otkupila italijanske akcije povraćajući tako većinsko vlasništvo nad „Telekomom“. Ovaj kredit „Pošta Srbije“ još uvek otplaćuje iz sopstvenih prihoda i bez ičije pomoći. Složićemo se da su ovo velika sredstva, veliki novci i da ih je danas teško zaraditi. I još jedno odricanje u pogledu „Telekoma“ mogli su da podnesu radnici Pošte. Odrekli su se pripadajuće dividende u korist kupovine „Telekoma“ Srpske i pozicioniranja današnjeg „Telekoma“, kao regionalnog lidera što on nesumnjivo i jeste, osamdeset posto akcija „Telekoma“, pošto je potom prenela na državu bez naknade, bez i jednog dinara. Eto, šta je ovaj sistem učinio za državu, za društvo i za narod uopšte i dokle je on danas stigao najbolje govori da je Pošta danas narasla u sistem koji raspolaže najvećom infrastrukturom i logističkom poslovnom mrežom u zemlji koja pokriva teritoriju Republike Srbije i delove Kosova i Metohije. Usluge Pošte dostupne su posredstvom 1.534 korporativne Pošte, one koje vi poznajete, u koje ulazite da plaćate račune. Dakle, imamo mi tu izdvojene korporativne šaltere, izdvojene ugovorne Pošte, pokretne korporativne šaltere. To je preciznije 4.500 šaltera povezanih u PostTIS informacioni sistem najveću računarsku mrežu u zemlji koji su samostalno kreirali vrsni stručnjaci Pošte i to je zapravo jedan od prvih najvećih IT projekata u državi. Danas imamo i druge o kojima će verovatno moje koleginice i kolege preciznije govoriti. Na šalterima Pošte dnevno se usluži 1,3 miliona korisnika nekom od 566 ponuđenih usluga. Sve ovo ne bi bilo moguće da to ne izvršava 14 hiljada i nešto stručnih i posvećenih radnika, kako na šalterima, tako i na preko tri i po hiljade dostavnih poštanskih reona u tri regionalna poštansko-logistička centra u Beogradu, Novom Sadu i Nišu, 15 lokalnih poštansko-logističkih centara širom Srbije, tri Pošte carinjenja, 32 post-šop prodajna mesta. Sve to sa flotom od 3.749 različitih transportnih sredstava u 1.700 objekata širom Srbije. Nakon definisanja Pošte, kao ozbiljnog pružaoca usluge elektronske uprave završetkom projekta centralnog sistema elektronskih matičnih knjiga i zauzimanje dominantnog učešća na tržištu elektronskih sertifikata, formiran je i komunikacioni brend „Pošta net“, u okviru kojeg se nudi paket digitalne televizije široko pojasnog interneta. Zahvaljujući najsavremenijoj tehnološkoj infrastrukturi, Pošta unapređuje komunikaciju sa inostranim upravama, primenjuje nove koncepte, prerade i transporta pošiljaka, racionalizuje troškove i istovremeno poboljšava kvalitet uslova za rad naših zaposlenih. Profitabilnost, rast i razvoj ključne su odrednice poslovanja Pošte Srbije. Poslednja decenija pošte naročito je obeležena mnogim izazovima, ali i impresivnim postignućima. Primera radi, dobit Pošte u 2012. godini iznosio je 1,2 milijarde dinara, da bi 2016. godine dostigao 3,6 milijardi dinara. Podržavajući mere finansijske konsolidacije Vlade, kao odraz dobrog poslovnog rezultata, Pošta je u republički budžet uplaćivala najveći deo, tačnije 70-75% ostvarene dobiti na godišnjem nivou. Pošta Srbije je u ovom periodu odlično poslovala. Osim impresivnih rezultata izgradila je i stabilnu osnovu za dalji razvoj. Takođe, Pošta je jedna od retkih javnih preduzeća koja ispunjava sve svoje obaveze na vreme, puni budžet Republike Srbije iz kog se dele plate profesorima, lekarima, ali i penzije penzionerima. Slikovitije rečeno, ukupna davanja Pošte po svim osnovama na godišnjem novu čine ukupno 1% ukupnog republičkog budžeta. Tokom ove poslednje decenije, vredne pomena jesu i akcije „52 pošte za 52 nedelje u selima Srbije“ i akcija „Država Srbija u selima Srbije“, koja predviđa da po tačno utvrđenom rasporedu i vremenu poštanski činovnik, opštinski činovnik i lekar obilaze najudaljenija sela u Srbiji. Ovaj projekat živi u 11 lokalnih samouprava. Da, tako je to bilo za mandata tadašnjeg direktora, gospodina Krkobabića, koji danas na ministarskoj dužnosti uspešno realizuje i plan „500 zadruga u 500 sela“. Reći ću ovom prilikom da Pošta godinama održava trend pozitivnih kretanja, poslovnu efikasnost i uspešnost i to sve zahvaljujući dobrom upravljanju poslovnim procesima i racionalizacijom troškova. U 2018. godini ponovljen je dobar poslovni rezultat i ostvaren neto dobit u iznosu od 2,3 milijarde. Najveći deo prihoda ostvaren je od komercijalnih usluga, nešto manje od 50%, dok su prihodi od rezervisanih poštanskih usluga iznosili 33%. Potvrdu uspeha i značaja Pošta je dobila i visokim rangiranjem na listi „top 300“, kao najuspešnije javno preduzeće u Srbiji, koje dobitkom generiše skoro trećinu iskazanog neto dobitka ostalih javnih preduzeća. Šira zajednica i korisnici prepoznali su ulogu i nagradili poštu dostojnim priznanjima na tradicionalnom konkursu „Moj izbor“, proglašenjem Pošte za omiljeni brend u 2018. godini u kategoriji transport među 780 proizvoda i brendova, dok je drugo mesto pripalo kurirskom servisu Pošte Srbije „Post ekspresu“, čime je još jednom odano priznanje kvalitetu. Vlada Republike Srbije i NALED dodelili su Pošti plaketu „fer kompanije“ za podršku u nagradnoj igri „Uzmi račnu i pobedi“ i doprinosu u borbi protiv sive ekonomije. Misija Pošte Srbije, kao nacionalnog tržišnog lidera i javnog poštanskog operatora je da svim stanovnicima naše zemlje, pod istim uslovima, obezbedi pružanje univerzalne poštanske usluge, kao delatnosti od opšteg interesa, sastavljene od skupa poštanskih usluga, koje se obavljaju u kontinuitetu na čitavoj teritoriji Srbije, u okviru propisanog kvaliteta, po pristupačnim cenama i jednakim uslovima za sve korisnike, bez obzira da li oni žive u Beogradu, Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu ili onom mom najudaljenijem selu na Kopaoniku Sudimlja ili u Gornjem Ljubišu ili u Gostilju ili negde na nekom drugom mestu. Ekskluzivno pravo za obavljanje rezervisanih usluga u okvirima određenih limita po masi i ceni, koje garantuje država ovim zakonom menja se i sa sto grama spušta se na 50, time se liberalizuje tržište i zakon usklađuje sa direktivom EU. Ovo ekskluzivno pravo zapravo zakon je propisao da bi javni poštanski operator sa onom obavezom usluživanja i opsluživanja čitave teritorije Republike Srbije, naročito planinskog i ruralnog područja, odnosno nerentabilne teritorije, služilo kao određena nadoknada za tu vrstu nerentabilnosti, što naša konkurencija, privatne kompanije nemaju kao obavezu. Dakle, 57-8 privatnih operatora na području Republike Srbije koji pružaju poštanske usluge mogu da biraju delove Srbije u kojima će da posluju. Naravno, oni najčešće biraju urbane, gusto naseljene gradske sredine i na jedan jednostavan, brz i lak način ostvaruju profit. Pored toga što zakonsko rešenje predviđa obezbeđivanje uslova za obavljanje i održivost univerzalne poštanske usluge, te podizanje nivoa bezbednosti poštanskih pošiljaka, ovim Predlogom zakona obezbeđuje se i veći stepen zaštite korisnika poštanskih usluga, kako pošiljalaca tako i primalaca. Takođe, utvrđuje se i odgovornost poštanskog operatora i naknada štete koju je operator dužan da nadoknadi korisniku po osnovu utvrđene odgovornosti. Utvrđuje se i definiše odgovornost pošiljaoca. Takođe, zakon predviđa i veće nadležnosti RATEL kao regulatora na poštanskom tržištu. Još u zakonu vidimo da se predviđa i veće obezbeđivanje dostupnosti usluga osobama sa invaliditetom, pa samim tim u završnom delu zakona usklađuje se i sa drugim zakonima i njihovim odredbama. Ono što je novina u ovom zakonu, a to je poglavlje o poštanskim markama. To predstavlja novinu. Dosadašnji zakon nije predviđao ponašanje u pogledu proizvodnje, prodaje i izdavanja poštanskih maraka. Sada se to jasno definiše, javni poštanski operator izrađuje redovne, prigodne i personalizovane poštanske marke i o tome mora podnositi izveštaj ministarstvu, a za eventualni prekršaj snosiće sankcije. Pored pretežne delatnosti, pošta u svom asortimanu, kao što rekoh, ima 566 različitih usluga po meri građana, malih i srednjih preduzeća, velikih korporacija, državnih organa i uprave. U segmentu tog komercijalnog servisa jesu promet i distribucija, kao što rekoh, poštanskih maraka i vrednosnica finansijske delatnosti, zastupanje i posredovanje u osiguranju, u oblasti telekomunikacija, kablovske, bežične, satelitske i ostale telekomunikacione usluge, računarsko programiranje i informacione uslužne delatnosti povezane sa telekomunikacijama, štamparska izdavačka delatnost, drumski prevoz tereta, skladištenje i iznajmljivanje nekretnina i upravljanje njima. Primera radi, obim pruženih usluga tokom 2018. godine iznosi 457 miliona izvršenih usluga za naše građane i privredu. Ove komercijalne usluge pošta obavlja, ali obavljaju i druge kompanije uz dozvolu RATEL-a, s obzirom, da u ovom segmentu postoji slobodna konkurencija. Još jednom ću reći, po svim kriterijumima koje je propisala Vlada Republike Srbije 2012. godine, i po ovom zakonu, kao što vidite, pošta odavno nije monopolista već tržišno pozicionirano preduzeće i to u veoma oštroj konkurenciji, sa, kao što rekoh, 57 operatora u osnovnoj poštanskoj delatnosti, preko 1.000 konkurenata u oblasti IT i konkurenti su nam, naravno, i sve poslovne banke gde pošta još uvek pruža veći broj finansijskih usluga nego što to na drugoj strani pružaju sve poslovne banke zajedno. Ubrzani razvoj poštanskog saobraćaja karakteriše pojava velikog broja poštanskih operatora. E, sad, da bi došlo do podizanja kvaliteta poštanskih usluga, efikasnijeg funkcionisanja poštanske mreže, unapređenja pristupa poštanskoj mreži, razvoja tržišta poštanskih usluga shodno potrebama privrede i građana Republike Srbije i stvaranja uslova da obavljene univerzalne poštanske usluge budu u potpunosti u skladu sa društvenom, ekonomskom i tehnološkom situacijom u Republici Srbiji, nadležno ministarstvo mora ovaj zakon po usvajanju da sprovede u praksi, da obezbedi jedan jednak tretman za sve učesnike na poštanskom tržištu i naročito je važan kontrolni mehanizam i sankcionisanje prekršaja i prijava, kako kod javnog poštanskog operatora, tako i kod svih drugih pružalaca usluga. Nisam sigurna da je dosadašnje zakonsko rešenje baš u potpunosti na ovaj način regulisalo položaj kako javnog poštanskog operatora, tako i drugih privatnih operatora. Stiče se utisak da je javni poštanski operator iliti „Pošta Srbije“ bio opterećen mnogim uredbama, pravilnicima, zbirkama, izveštajima i podacima koje je morao dostavljati i odgovarao na svaku prijavu koja je usledila, što se tiče građana, dok to nisam sigurna da su u jednakom morale i privatne kompanije koje pružaju usluge poštanske delatnosti. Jednak pristup je garant svim učesnicima za dobro regulisano poštansko tržište. Naročito je važno da nova zakonska regulativa i inspekcijski nadzor u ovom ministarstvu utiče na suzbijanje nelegalnih poštanskih tokova, jer vraćanjem poštanskih pošiljaka u legalne tokove, suzbija se siva ekonomija, a samim tim, puni se i čuva budžet Republike Srbije. Živimo u vremenu dosta dinamičnih promena, tehnološke i IT revolucije, u vremenu velikih izazova. Mogu reći da „Pošta Srbije“, stvorena na dosadašnjim osnovama radom, znanjem, iskustvom, generacija i generacija poštanskih službenika, može biti jedna vrsta garancije da će ova i sva buduća iskušenja uspešno prevazići, zato što snagu i stvaralački potencijal vidimo u zaposlenima. Nešto ispod 15.000 zaposlenih u „Pošti Srbije“ ključni su resursi ovog sistema, čije je radno mesto sigurno samo uz pronalaženje i uspešno izvršavanje novih poslova i poštovanje ekonomskih kriterijuma u svim segmentima. Ne sme biti viška radnika, govorili smo ranije. Poslovi se moraju tražiti. Danas u vreme velikih migracija ne sme biti ni manjka radnika, radna snaga se mora obezbediti, kao i adekvatna zarada za izvršeni posao, ukoliko želimo da očuvamo kvalitet i ispunimo obavezu iz ovog predloga zakona. Ujedno, povećanje zarada i veći stepen uposlenosti, odnosno smanjenje stope nezaposlenosti, jesu politika Vlade i našeg predsednika Vučića, od naroda dobijeno poverenje koje se izvršava i mora biti izvršeno na najbolji način. „Pošta Srbije“ 180 godina svoga postojanja i rada obeležava naredne 2020. godine, što je veoma, zapravo, redak jubilej u poslovnom svetu u Srbiji. Na kraju, moram da kažem, u svom dugom postojanju, pošta na centralno mesto postavlja zadovoljstvo naših korisnika, koji je jedini garant i zalog dobre poslovne politike i budućeg razvoja. U isto vreme, pošta iskazuje visok stepen socijalnog dijaloga i solidarnosti sa društvenom zajednicom i podstiče promociju najviših civilizacijskih vrednosti. Pohvaliću i ove izmene u Zakonu o informacionoj bezbednosti, naročito onaj segment o zaštiti dece na internetu. Za ovo moje obraćanje ovoliko. Poslanička grupa PUPS podržaće ove zakone, ali će takođe uzeti aktivno učešće u raspravi u pojedinostima, po amandmanima, sa ciljem da dobijemo što bolji i kvalitetniji zakon, po meri naših građana, naše privrede, kako bi obezbedili što bolje i konkurentnije poštansko tržište. Poslanička grupa PUPS i ja lično sa zadovoljstvom ćemo podržati ove zakone, u nadi daćemo kroz amandmane definisati još neke stvari koje vidimo kao neophodne i mislim da ćemo u tom smislu naići na razumevanje. Ujedno pozivam kolege i koleginice da glasaju za ove zakone. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani ministre, poštovani gosti iz ministarstva, pre svega, želim da izrazim veliko zadovoljstvo u ime poslaničke grupe SPS, s obzirom da imamo pred nama dva izuzetno dobra predloga zakona. Liberalizacija tržišta, globalizacija ekonomije, ubrzani razvoj poštanskog saobraćaja, pojava velikog broja poštanskih operatera predstavlja okosnicu i potrebu za jačanjem konkurentnosti i na nacionalnom i na međunarodnom tržištu. Ključni cilj poštanske reforme jeste izuzetno kvalitetetan, efikasan, inovativan i održiv poštanski sektor, naravno, prilagođen potrebama 21. veka. Kako je sve počelo, pomenula je koleginica Snežana. Istorijski posmatrano, Republika Srbija bila je u to vreme kao kneževina jedna od 22 države koje su osnovale Svetski poštanski savez 1874. godine. Dakle, Srbija je bila osnivač najstarije međunarodne organizacije na svetu i svega nekoliko godina kasnije, 1881. godine postala je i članica Interparlamentrne unije, odnosno potpisala Akt o osnivanju Interparlamentarne unije, čije je zasedanje na 130 godina od osnivanja bilo prošle nedelje u Beogradu. Pošta Jugoslavije bila je jedna od osnivača Svetskog poštanskog saveza, učestvujući u izradi ustava ove organizacije na kongresu u Briselu 1952. godine, a danas ova organizacija broji ukupno 193 članice. Svetski poštanski savez stvorio je jedinstvenu teritoriju za uzajamnu razmenu pismonosnih pošiljki na principima jedinstvene poštanske teritorije, slobodnog poštanskog tranzita i jedinstva taksi, a u cilju, naravno, unapređivanja međunarodnog poštanskog saobraćaja, obezbeđivanja kvalitetne, efikasne i dostupne univerzalne poštanske usluge. Usvajanjem zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, koje je pred nama danas, preciznije će se definisati uslovi pod kojima ovlašćeni poštanski operater država članica obavlja međunarodne poštanske usluge, obezbediće se pravo na univerzalnu poštansku uslugu svim pravnim i fizičkim licima na jedinstvenoj poštanskoj teritoriji pod jednakim uslovima i pristupačnim cenama i poštovanje svih međunarodnih normi koje se odnose na zaštitu životne sredine, unapređenje sigurnosti poštanskih pošiljki, bezbednost korisnika i zaposlenih, kako se ne bi ugrozili život, zdravlje i životna sredina i imovina. Živimo u vremenu u kome razvoj informacionih i komunikacionih tehnologija značajno utiče na sve oblasti i na sve usluge, samim tim i na poštanski sektor. Iskustva poštanskih operatera širom sveta pokazuju da kroz saradnju sa državnim institucijama i međunarodnim organizacijama operatori mogu uspešno da posluju. Prilagođavanje poštanskih usluga, pa i u Srbiji nedvosmisleno može biti primer i za sve ostale privredne usluge, posebno u oblasti energetike, saobraćaja ili pak transporta. Republika Srbija napreduje u procesu usklađivanja sa važećim direktivama EU, a sve u cilju podizanja stepena zaštite korisnika ovih usluga, podizanju bezbednosti pošiljka, svakako, kao i podsticanje jačanja konkurencije. Očigledno je da je prilikom izrade ovog zakona uložen veliki trud, zalaganje i stručnost i to jeste rezultiralo jedan kvalitetan predlog. Pomenuću nekoliko predloženih rešenja, a to je dostupnost univerzalne poštanske usluge kroz obavezu davaoca poštanske usluge da obezbedi dovoljan broj pristupačnih tačaka i da u kontinuitetu na celokupnoj teritoriji Republike Srbije po pristupačnim cenama, bez diskriminacije pruža univerzalnu poštansku uslugu. Naglašena je u zakonu i briga da se korisnicima sa invaliditetom omogući dostupnost poštanskih usluga, a takođe obezbediće se i održivost univerzalne poštanske usluge definisanjem opsega rezervisanih usluga, odnosno pošiljke do 50gr koja može pružiti samo davalac univerzalne poštanske usluge. Izmene i dopune zakona prate nove zahteve tržišta i korisnika i štite prava potrošača definisanjem načina postupanja pri reklamaciji samih korisnika, roka za postupanje po reklamacijama naknada štete i kaznene mere. Posebno bih istakla da se u Predlogu zakona jasno vidi da smo vodili računa, naravno, o procesu stabilizacije i pridruživanju i to se ogleda i u jačanju pozicije nezavisnog regulatornog tela. U slučaju Republike Srbije to je regulatorno telo za elektronske komunikacije i poštanske usluge kroz nove nadležnosti kao što su davanje saglasnosti na cene univerzalne usluge van domena rezervisanih poštanskih usluga, vršenje stručnog nadzora nad radom poštanskih operatora i posebno bih istakla rešenje kojim se uvodi medijacija u procesu vansudskog poravnanja. Takođe napominjem da je pozitivna evropska praksa upravo to i pokazala da jačanjem regulatornog tela se obezbeđuje efikasniji razvoj tržišta i poštanskih usluga, pa bih ovom prilikom istakla da kao član nadležnog odbora moram da pohvalim rad ovog nezavisnog regulatornog tela i da istaknem da je u prethodnim godinama sve što zapravo i projektovano, a u skladu sa nadležnostima ovog regulatornog tela i sprovedeno, a to možemo ne samo kroz razmatranje njihovih godišnjih izveštaja već i kroz direktnu saradnju sa predstavnicima RATEL-a kao narodni poslanici da utvrdimo. Drugi predlog zakona je o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti. Predlog je, takođe, izuzetno kvalitetan, uzimajući u obzir sve relevantne okolnosti. Primena Zakona o informacionoj bezbednosti, koji smo usvojili 2016. godine, pokazao je potrebu za izmenom određenih odredbi, ali i usklađivanjem sa Direktivom EU koja je neposredno nakon usvajanja tog zakona 2016. godine i stupila na snagu. Članom 6. Zakona o informacionoj bezbednosti utvrđene su oblasti u kojima su IKT sistemi od posebnog značaja, te je u ovom članu izvršena dopuna za još jednu oblast, a to je digitalna infrastruktura i usluga informacionog društva. Određeno je da se pre javnog objavljivanja, obaveštavanja o incidentu od strane nadležnog ministarstva, izvrše prethodne konsultacije sa operaterom IKT sistema od posebnog značaja koji je dostavio obaveštenje o incidentu na koji način je obezbeđen integritet operatora IKT sistema od posebnog značaja. Izmenama je izvršena dopuna u pogledu preciziranja delokruga poslova i obaveza, odnosno nadležnosti i druga rešenja kojima bi se osigurala dostupnost u svako doba, obezbedila neprekidna dostupnost usluga putem različitih sredstava komunikacija. Nacionalni CERT će reagovati po prijavljenim ili na neki drugi način otkrivenim incidentima u sistemima od posebnog značaja, kao i drugim sistemima u Republici Srbiji, pružajući savete i preporuke na osnovu raspoloživih informacija licima koja su pogođena ovim incidentom. U okviru unapređenja postojećih zakonskih rešenja od izuzetnog je značaja, naravno, i uspostavljanje evidencije operatora. Uvodi se obaveza nadležnog ministarstva da uspostavi evidenciju IKT sistema od posebnog značaja i da učini dostupnim nacionalnom CERT-u, ali je obaveza operatora da kod nadležnog ministarstva upiše svoj IKT sistem. Definisan je način obaveštavanja o incidentima koji značajno ugrožavaju informativnu bezbednost preko portala nadležnog organa ili nacionalnog CERT-a u jedinstveni sistem za prijem obaveštenja o incidentima. Značajno je reći da je predviđena i saradnja CERT-ova u Republici Srbiji, obavezna saradnja Nacionalnog CERT-a, CERT-a organa vlasti kao što je MUP, Ministarstvo spoljnih poslova, odbrane, zatim CERT-ovi službi bezbednosti i samostalnih operatora u Srbiji i propisano je redovno održavanje sastanaka. Dodate su i odredbe, to bih posebno istakla, o zaštiti dece pri korišćenju komunikacionih tehnologija. Na samom kraju bih pohvalila rad Ministarstva ne samo u pogledu onog što u prethodnim godinama ste činili kada je u pitanju bezbednost dece na internetu, jedna sjajna i uspešna kampanja je u toku, već i sve što ste učinili, to jest doprineli ne samo razvoju digitalne pismenosti, već i unapređenju informatičkog društva u Srbiji. U danu za glasanje podržaćemo ove zakone. Hvala.
Hvala. Sada reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Gospodine ministre i članovi Ministarstva, s punim pravom smatram da je ovo neozbiljno od strane Ministarstva da o predlogu koji je u Skupštinu stigao pre dve godine raspravljamo danas na osnovu podataka koje sadrži ovaj materijal iz razloga što je i sam ministar pročitao, i to dobro ste pročitali, ministre, moram da vas pohvalim, imate stil kada je to u pitanju, podatke koji datiraju iz 2014. godine. Zamislite kakav je to apsurd? Mi raspravljamo o materijalu, raspravljamo o poštanskim uslugama, a u ovom materijalu najnoviji podaci su iz 2015. godine. Prosto, čovek da ne poveruje da za ove dve godine nije se našlo za shodno u okviru Ministarstva da se dopune ovi podaci, podaci koji su itekako relevantni za raspravu, koji su jasni pokazatelji kuda treba i na koji način stremiti kada je u pitanju pružanje ovih u sluga. Imamo primer isto tako da za ove dve godine u Ministarstvu nisu našli za shodno da pretresu ovaj tekst Predloga zakona, pa imamo u naslovu umesto „licence“ piše „lence“. U tekstu se dalje vidi da je logično da su licence, ali morate se složiti, gospodo, za ovakvo jedno ministarstvo značajno ovo je suviše neozbiljno. Bar ste mogli ovu jezičku korekciju da izvršite. Zašto je veoma bitno to? Iz razloga što kada gledamo ove podatke, vidimo, čak u dijagramima je prikazano, da obim poštanskih usluga beleži pad. Od ekonomske krize pa sve do 2014. godine beleži pad svih, sumarno gledajući, poštanskih usluga. Među njima neke usluge beleže rast, ali mi imamo samo podatak do 2014. godine. Gospodine ministre, ako bi bili ljubazni, to vam je strana 49, samo da pogledate dijagrame do 2014. godine. Gospodo, vama radi informacije samo. Nemojte ovo da zloupotrebite. Sada je 2019. godina. To je pet godina prošlo od ovih podataka. Naravno, imam puno poverenja u vas. Ne govorim iz razloga da bih umanjivao vaš rad, značaj vašeg rada, ali govorim iz razloga da ipak mi poslanici zaslužujemo neko poštovanje. Ipak smo mi na nivou nekom da možemo da uvidimo da u Ministarstvu niko nije našao za shodno da obrati pažnju, pogotovo u stručnoj službi i da kaže – čekajte, već pet godina je prošlo od 2014. godine, hajde da vidimo obim poštanskih usluga da li se menja. Ovde imamo jasne pokazatelje da još neki parametri datiraju iz 2016. godine. Evo, recimo, broj poštanskih operatera u Republici Srbiji od 2010. do 2016. godine. Ovo je mnogo svežije. Ovo je, u odnosu na prethodnu informaciju, nedavno bilo. Znači, 2016. godina. Ako je ovo 2019. bog te pita koliko je sada porastao broj operatera, što je veoma bitno, veoma važno. Ne možete, gospodo, tako da izlazite pred parlament sa veoma značajnim predlogom zakona. Zašto? Ako ništa drugo, ako ne poštujete poslanike, instituciju parlamenta, morate poštovati nešto što se zove tradicija poštanskih usluga u Srbiji. Gospodo, oni datiraju još od 1807. godine, od Prvog srpskog ustanka, kada je Karađorđe slao poštu, a zvanično hatišerifom koji je Knjaz Miloš Obrenović dobio da može da formira zvanično nešto što se zove poštanska usluga, odnosno pošta. Znači, ta tradicija je skoro dva veka. Tradicija pošte u Srbiji, nacionalne institucije, a ovde nigde niste stavili da je to nacionalna institucija. Vi ste stavili – opšta mesta, a ovo može da bude primenjeno i u Sloveniji, može i u Hrvatskoj, može i u Albaniji, gde god hoćete, nema nigde nacionalno. Ima ponegde gde se kaže – teritorija Republike Srbije, pa se čovek snađe. Tradicija je mnogo duža u poštanskim uslugama, u postojanju pošte, nego što je tradicija postojanja mnogih država u okviru EU. Možda vama sada ovo malo zvuči nelogično, ali rado i često vi spominjete kako se neki drugi narodi, kako se neke druge države, njihovi predstavnici pozivaju na tradiciju. Tradicija od 200 godina barem nalaže toliko poštovanja. Ako ne to, onda, gospodo, morate imati realnost pred očima. Pošta Srbije je organizacija u kojoj je trenutno zaposleno 15.000 građana Srbije. To je skoro najveća radna organizacija u Srbiji. Barem prema tim ljudima imajte poštovanja i izađite sa materijalom koji će biti, ne samo sa svežijim, nego i tačnijim činjenicama. Pošto mislim da ovo vreme kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS podeli u dva dela, na ove tri tačke, ono što je veoma bitno da znaju građani kakve su nadležnosti pojedinih organa kada su u pitanju poštanske usluge. Imamo Vladu, Vlada ima nadležnosti da uređuje osnovna opredeljenja i principe obavljanja poštanskih usluga, donosi strateške akte itd. Imamo ministarstvo koje donosi propise na osnovu ovlašćenja utvrđenih zakonom, onda vrši nadzor nad primenom ovog zakona i drugih propisa i imamo agenciju. Ono što je po nama, srpskim radikalima, veoma bitno – kada ćete jednom, ne da ukinete te agencije, već neke agencije koje kao regulatorna tela treba da postoje, kada ćete ih nazvati nacionalnim agencijama? Kada ste već prepisivali ovaj zakon po ugledu na pojedine članice EU, ovo je prevod inače, gospodo, da znate, sa hrvatskog, a njihovog maternjeg srpskog jezika, sa ijekavice. To je prevod samo što su malo ispreturani članovi, da se Vlasi ne dosete, da se mi ne bi snašli, a ja inače imam original tog predloga zakona, odnosno zakon o hrvatskim poštama, odnosno poštanskim uslugama. Potpuno isto, ali su oni svoju agenciju nazvali hrvatska agencija. Kada ćete vi da kažete da je to srpska agencija, da je to srpska pošta? Čega se stidite? Ono što je potpuno jasno jeste ta doza mazohizma koja je prisutna kod vladajuće koalicije. Vi stvarno na svakoj tački Predloga zakona navodite kao najbitnije ulazak u EU. Čekajte, ljudi, da li ste vi svesni činjenice da, bez obzira koliko vi to želeli, koliko na ovaj ili onaj način to pokušavali, neće EU Srbiju, neće. Osnovni uslov nije regulisanje, zakonsko regulisanje, funkcionisanje poštanskih usluga ili neki drugi, nego je osnovni i glavni uslov priznavanje KiM. Dokle to više da vam govore predstavnici EU? Dokle više da vam ispiraju glavu ovi što dolaze preko okeana, a vi nama uvek servirate – ovde je veoma bitno da bi ušli u EU, moramo da uskladimo funkcionisanje ovog sistema poštanskih usluga sa standardima EU? Naravno, niko normalan nije protiv usklađivanja u onom delu koji unapređuje funkcionisanje poštanskih usluga, ali uvek ima ona druga strana medalje. Mora se voditi računa da u ovoj opštoj bedi, siromaštvu Javno preduzeće „Pošta“, pružanje poštanskih usluga nije samo ekonomska, nego i socijalna kategorija. Tu je velika mogućnost da se ljudi zaposle. Drugo, osim ove dve funkcije, po meni, ona ima i te kako značajnu funkciju kada je u pitanju odbrana države. Nemojte tako da se igrate. Vi uzimate, čak idete toliko daleko da po ugledu, kako se to kaže, videla žaba, pa i ona digla nogu, na evropske standarde agencija može da donosi podzakonske akte. Kako može agencija da donosi podzakonske akte? Recite mi, molim vas? Valjda je tu ministarstvo, valjda je tu Vlada, ali agenciji se daju tolika ovlašćenja da čovek mora da razmišlja kakva je svrha, kakva je uloga ministarstva i Vlade. Može agencija sve da radi. Agencija je ključna ovde. Ona će da odlučuje o kriterijumima, ona će da odlučuje o licencama, ona će da odlučuje o ceni usluga. O svemu će odlučivati agencija. Doduše, ima u pojedinim segmentima gde bi trebala da se konsultuje sa ministarstvom, odnosno da bude u nekoj konsultaciji sa Vladom, kako se to kaže, ali je potpuno neshvatljivo. Neshvatljivo je da vi prepišete sve od reči do reči, čak i o uslovima za bavljenje ovim poslom, a izostavite nešto što je veoma, veoma bitno, osim ovih standarda za univerzalne poštanske usluge, zaboravili ste, gospodo, da stavite jedan kriterijum, a to je kvalitet usluga. Kvalitet usluga je u EU jasno izdefinisan. On je izdefinisan procentom koji se odnosi na broj, odnosno procenat podeljene pošte u toku jednog dana, odnosno maksimalno tri dana i on se kreće od procenta od 85% u toku jednog dana, prispela najbrža pošta, treba da se distribuira primaocima, do za tri dana 95%. To nigde nema ovde. Ovde imate samo da je oročeno sa vremenom, od jedan do tri dana, odnosno od jedan do pet dana i da će jedan dan biti dan u nedelji kada se isporučuje pošiljka, odnosno kada se ostavlja obaveštenje da je pošiljka stigla. Nemate nigde pravo merilo da se kaže – jeste, distributer može da bude onaj koji ima operativno ili infrastrukturu toliko sposobnu da u toku jednog dana može 85% pristigle pošte da uruči primaocima, odnosno u maksimalno tri dana da to bude 95%. Kada je u pitanju unutrašnji saobraćaj, kada je u pitanju međunarodni saobraćaj tu reguliše sve ovaj svetski savez, i to je nešto što su kriterijumi koji moraju da se poštuju. U drugom delu svog izlaganja osvrnuću se jednim delom i na preostale dve tačke. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas se pred nama nalaze tri zakonska predloga, kao što smo već čuli to su: Predlog zakona o poštanskim uslugama, Predlog zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza i Predlog izmena i dopuna Zakona o informacionoj bezbednosti. Kao što možemo da vidimo, ovde se u stvari radi o dva predloga zakona i o jednoj ratifikaciji međunarodnoj akata. Što se tiče samog Predloga zakona o poštanskim uslugama, mogu da kažem, kao što smo već čuli, ovaj predlog zakona Vlada je usvojila na svojoj sednici 28. novembra 2017. godine i osnovni razlozi za njegovo tadašnje usvajanje ogledali su se u tome da bi se poboljšao kvalitet poštanskih usluga i da bi što bolje funkcionisao poštanski saobraćaj. Naravno da je pre toga izvršena analiza poštanskog tržišta i poštanskih usluga i ona je još jednom ukazala zaista veliku potrebu za tim, a naravno potrebu u vidu podizanja bezbednosti poštanskih pošiljki. Novine koje su se našle u ovom Predlogu zakona, a na koje je ukazala praksa, pre svega se odnose na odgovornost onoga ko pošiljku šalje. Čuli smo malo pre da je sam sadržaj pošiljke često bio neprimeren i neadekvatan, a to se dešavalo iz razloga što zakonski ta oblast do sada nije bila regulisana. Ovim zakonom jasno se reguliše šta to može biti sam sadržaj pošiljki, kao i to na koji način sama pošiljka mora, odnosno treba biti upakovana, da ne bi oštetila druge pakete, a da ne bi došlo čak i do povređivanja onih koji vrše sam transport pošiljke. Pored toga, ovim zakonskim predlogom vrši se usklađivanje sa zakonima koji prodiru u oblast poštanskog saobraćaja, a to su zakoni o prekršajima, zakoni o inspekcijskom nadzoru i Zakon o zaštiti potrošača. Pored ovog usklađivanja sa zakonodavstvo, odnosno sa propisima Republike Srbije, ovim zakonskim predlogom vršilo se i usklađivanje sa aktima Svetskog poštanskog saveza, a posebno se vodilo računa na izgled poštanske marke koju propisuje Poštanski savez, a on posebno naglašava to da se na samoj poštanskoj marki mora naći naziv države koja štampa određenu marku. Takođe, ovaj Predlog zakona prilagođen je i sa propisima Evropske unije, što ja lično smatram da će svakako doprineti poboljšanju poštanskih usluga. Ono što je takođe bitno da kažem jeste da je na osnovu zaključka Odbora Vlade Republike Srbije za privredu i finansije o ovom tekstu predloga, tada nacrta zakona, održana javna rasprava i to u periodu od 3. novembra do 14. decembra 2016. godine. Što se tiče Zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, kao što sam već navela, ovde se radi o ratifikaciji međunarodnih akata, a Srbija je preuzela tu obavezu pristupivši članstvu u samom Svetskom poštanskom savezu, a ono kaže da sva akta koja budu usvojena na kongresu Svetskog poštanskog saveza moraju biti ratifikovana, odnosno prilagođena propisima određene države. Inače, sam Poštanski savez osnovan je 1874. godine, pre svega sa ciljem da se uspostavi što bolje funkcionisanje poštanskog saobraćaja, a nekadašnja Savezna Republika Jugoslavija pristupila je Svetskom poštanskom savezu 18. juna 2001. godine. Inače, Svetski poštanski savez broji 192 države članice i on predstavlja jednu nepolitičku organizaciju, ne bavi se unutrašnjim pitanjima organizovanja i funkcionisanja samog poštanskog saobraćaja u okviru svake države članice. Što se tiče finansijskih obaveza za Republiku Srbiju, Republika Srbija je dužna da plati samo uplatu doprinosa koju plaćaju sve članice države Svetskog poštanskog saveza. Inače, samim izvršenjem akata Svetskog poštanskog saveza, neće se stvoriti nikakva dodatna obaveza koja će se isplaćivati iz budžeta Republike Srbije. Treći po redu zakon u okviru današnje objedinjene rasprave jeste Zakon o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti. Kao što svi već dobro znamo, jedan od glavnih prioriteta Vlade Republike Srbije jeste digitalizacija. Srpska napredna stranka, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, svakako želi da transformiše Srbiju u digitalnog lidera u regionu. Svakako da svi možemo da primetimo to da se na izgradnji digitalne infrastrukture veoma ubrzano radi, da se uvode brojne elektronske usluge, a sve u cilju da se smanji birokratija, da se građanima Srbije obezbedi bolji i lakši pristup, da svoje slobodno vreme troše na jedan drugačiji način, a ne da stoje u nepreglednim redovima. Takođe, digitalizacija svakako podstiče borbu protiv korupcije, jer kada nemate priliku da se susrećete sa ljudima koji odlučuju o vašim predmetima, kada nemate potrebe da obilazite šaltere i razne kancelarije, onda ljudi ne budu u prilici ni da dođu da ponude nekakva sredstva i da se bave koruptivnim radnjama. Ono što je jako bitno da naglasim jeste da je Vlada Republike Srbije planirala da digitalizuje veliki broj usluga. U narednih pet godina planirana je potpuna digitalizacija 30 izuzetno važnih usluga koje će svakako omogućiti lakše funkcionisanje svakodnevnih obaveza građana Srbije, a ta digitalizacija je planirana čak dotle da će se praviti aplikacije putem mobilnih telefona, gde će građani moći da pristupe određenim uslugama. Digitalizacija svakako predstavlja nešto što će u velikoj meri poboljšati i olakšati život svih građana. Međutim, prelaskom u jedan digitalni svet, svakako da se stvaraju brojne opasnosti i mogućnosti za brojne zloupotrebe. Ovaj zakon upravo treba da obezbedi i da isprati korak u bezbednosti svih digitalnih usluga u Srbiji. Tome u prilog govori što već nakon tri i po godine donosimo novi zakon, jer digitalizacija u Srbiji zaista ide jednim brzim korakom, a zakon koji treba da obezbedi njegovu bezbednost mora zaista pratiti svaki njegov korak. Najznačajnija novina u ovom Predlogu zakona jeste poglavlje koje se tiče bezbednosti dece na internetu. Istraživanja su pokazala da imamo decu koja već sa četiri godine uzrasta dolaze u kontakt sa digitalnim uređajima, a već sa pet godina počinju da koriste internete i mobilne telefone. Međutim, ono što zaista jeste zabrinjavajuće je da dve trećine roditelja i vaspitača nema dovoljno znanja i veština da zaštite svoju decu od mogućih zloupotreba. Pored toga što su internet i digitalne komunikacije veoma dobro mesto za učenje i za zabavu, svakako mogu biti izuzetno i opasna mesta iz razloga što deca u samo par klikova mogu upasti u veoma ozbiljne opasnosti. Internet i mediji nisu opasni za decu samo ukoliko postoji 100% kontrola roditelja. Priliko stupanja na snagu zakona koji je trenutno na snazi 2016. godine jedan od ciljeva bio je i osnivanje Nacionalnog kontrolnog centra za bezbednost dece na internetu. Ovaj centar je do sada primio sedam hiljada poziva, a od 1.380 predmeta 155 predmeta je imalo elemenata krivičnog dela. Statistika je pokazala da su deca na internetu uvek najlakša i najčešća meta, a to je pre svega zbog toga što, opet statistika kaže, da više od 85% dece provede više od sat vremena dnevno na internetu. Zatim, 11% roditelja naglasilo je da su njihova deca putem interneta stupila u kontakt sa nepoznatim osobama, a čak 30% roditelja izjavilo je da su njihova deca bila izložena neprikladnim sadržajima na internetu. Ono što je za sada poražavajuće jeste da je samo 17% roditelja izjavilo da se razume u digitalne inovacije i da zna na koji način da zaštiti svoje dete na internetu. Ono što jeste jedan od velikih planova Vlade Republike Srbije je da se savremene tehnologije prenesu u osnovno školsko obrazovanje u Srbiji. Smatram da to zaista jeste dobra ideja, ali svakako da prva linija zaštite mora biti kuća, mora biti porodica. Svakako da se deci u tom prvom nivou mora objasniti šta znači internet i šta znači biti na internetu, a onda posle porodice svakako se treba raditi na njihovom obrazovanju. Deca se moraju naučiti da filtriraju sadržaje na internetu. Deci se mora objasniti šta znači kada kreiraju nekakav nalog na društvenim mrežama. Mora im se objasniti to da iako imaju šifru na određenom nalogu ne znači da ta šifra znači potpunu njihovu bezbednost i deci se mora jasno reći da jednom nešto, jednom objavljena stvar na internetu zaista uvek ostaje na internetu čak iako oni to izbrišu sa svog naloga. Neki stručnjaci su predložili da bi bilo korisno i dobro da se deci ograniči da dnevno koriste sat vremena bilo koji uređaj sa ekranom. E sada, ti isti stručnjaci kažu da bi roditelji, u stvari, trebalo da budu dobar primer deci, tako da i oni na isti takav način sve digitalne uređaje koji imaju ekran trebaju da koriste sat vremena dnevno, što, složićete se, odnosno složićemo se svi zaista nije jednostavno u današnje vreme. Ali, isti ti stručnjaci su naveli, a sa tim se, takođe, možemo složiti da je jako teško proceniti kada smo na internetu koliko mi zaista vremena provedemo na internetu, a još je teže to vreme ograničiti u nekom smislu. To su oni, ti isti stručnjaci uporedili, u stvari, sa konzumiranjem narkotika. Na takav način jednostavno se beži od stvarnosti i odlazi se u jedan drugi svet, izbegavaju se realne obaveze. Dame i gospodo narodni poslanici, svakako da u današnjem Predlogu zakona postoje još dosta brojnih izmena koje su zaista veoma bitne. Jedna od njih jeste da se u ovom Predlogu nalazi usklađivanje našeg zakonodavstva sa propisima sa EU, a nešto od toga je, takođe, da se unapredi već postojeće rešenje. Međutim, ono što bih ja želela svakako da naglasim i dosta sam već govorila o tome, jeste bezbednost dece na internetu i edukacija roditelja. To je zaista jako bitno, jer moramo ih zaštiti i roditelji zaista ni jednog trenutka ne smeju pomisliti da je dete na internetu potpuno bezbedno. To isto mogu da uporedim, ostaviti dete samo na internetu mogu da uporedim kao kada biste poveli dete i ostavili ga na nekoj raskrsnici da se samo snađe, a da mu pri tom ne objasnite ni šta znači semafor, ni šta znači preći ulicu, nego ga jednostavno u četiri godine ostaviti tako da se snađe samo. Ovaj zakon, naravno, da upućuje na to da roditelji moraju biti edukovani. Roditelji mogu smatrati da zaista znaju šta dete radi na internetu tek u trenutku kada budu mogli da odgovore na sledeća pitanja, a to su: da li znate koju vrstu tehnologije vaše dete koristi? Da li znate koju vrstu tehnologije vaše dete koristi, a da ona omogućava drugima da imaju pristup njemu? Da li znate da li je vaše dete sposobno da se suoči sa tim kad se nađe sa neprimerenim sadržajem na internetu? I, naravno, pitanje svih pitanja – da li slepo verujete detetu ili ga pažljivo pratite? Moj savet za sve roditelje jeste da pažljivo pratite svaki digitalni korak vašeg deteta na internetu i da budete sigurni u to da vam ono neće reći baš svaki korak i da vam neće reći baš sve sa čim se susreo na internetu. Lično bih volela da ovaj zakon zaista posluži samo kao prevencija, odnosno obaveza da postoji i da smo ga doneli u današnjem trenutku, da ni jedno dete zaista ne bude ugroženo na internetu. Srpska napredna stranka svakako će podržati ovaj Predlog zakona, a ja ovim putem želim da pozovem i ostale narodne poslanike da u danu za glasanje glasaju i podrže ovaj tekst zakona, ako ni zbog čega drugog, onda zbog bezbednosti naše dece na internetu. Hvala.
Hvala, gospođo Rakić. Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Pošto se za sada niko ne javlja, prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačaka 1, 2, i 3. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Nije prisutan. Reč ima prof. dr Miladin Ševarlić. Profesore, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Prvo pitanje koje bih želeo da uputim ministru i njegovim saradnicima jeste – zašto se posle toliko vremena od osnivanja „Pošte Srbije“ ne može u Srbiji poslati telegram na ćirilici, što je suprotno članu 10. Ustava Republike Srbije kojim je regulisano to pitanje i suprotno je tački 15. izjave o pristupanju Republike Srbije EU? Ko to i do kada će biti tolerisan što se ne omogućava korišćenje ustavnog prava? U vreme kad smo Morzeovom azbukom slali telegrame, to je bilo moguće. Danas kada imamo internet i enormno povećanje budžetskih sredstava za odeljenje u Kabinetu predsednice Vlade za informatička poboljšanja to nije moguće. Drugo pitanje odnosi se na Predlog odluke o izmenama i dopunama finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2019. godinu. Molim vas da mi odgovorite – da li je direktor Republičkog PIO fonda akcionar sa 10%? Zašto Skupština treba da mu da ovlašćenje da on raspolaže slobodnom voljom njegovom, dakle, ne Upravni odbor, nego direktor Republičkog PIO fonda da slobodnom voljom 10% od 668 milijardi dinara može da prebacuje sa jedne na drugu aproprijaciju? Čemu služi Skupština? Zašto mi onda ovo usvajamo? Jesu li izmene i dopune ovoj predloga za 10% budžeta ili nisu ili su manje? Znači, mi dajemo ovlašćenje direktoru PIO fonda da raspolaže sa većim sredstvima nego što je ukupno povećanje budžetskih sredstava, odnosno ukupnih sredstava, ne budžetskih, nego ukupnih PIO fonda. Pa, gde to ima u svetu? Dajte privatno osnujete taj fond, pa da znamo da smo mi robovi, penzioneri da su robovi kod privatnog vlasnika, itd. Posle pljačke od 800.000 miliona evra Vlada nam daje ovakav predlog. To vam je tačka 3. na strani 9. Predloga odluke, ako ne znate gde se nalazi. Ja mislim da je krajnje vreme da građani Srbije biraju drugačije poslanike u Skupštini Srbije. Od penzionera je opljačkano 800 miliona evra, navodno srednje bogatim i bogatim, onima koji su imali preko 25.000 što je ispod minimalne potrošačke korpe, 80 milijardi su opljačkani poljoprivrednici, 100.000 poljoprivrednih domaćinstava koja imaju gazdinstvo je ugašeno od 2012. godine do sada. Pitam vas – čemu ovo vodi? Kome treba Srbija bez Srba? Kome mi serviramo Srbiju bez Srba? Ko će je naseliti? Takođe, mi smo ovaj Predlog odluke dobili po hitnom postupku. Ja sam ga sada našao u kancelariji. Juče ga nisam video u kancelariji. Ne znam kada je dostavljen. Šta ćemo da radimo? Kada treba amandmane da damo, do kada? Lako je vama, vi imate sekretare poslaničkih klubova, imate savetnike, imate službe na raspolaganju itd. Na kraju, imate i zvonce da li treba da glasate ili ne. Mene zvonce ne opominje da li treba da glasam ili ne. Još jedno pitanje, dozvolite da završim. Jutros sam avansno potrošio najavljenu socijalnu pomoć penzionerima od po 5.000. To sam jutros po zamolnici od Udruženja Čačana u Beogradu uplatio na račun samohrane majke sa troje dece kojoj isključuju struju zbog duga od 33.000 dinara.
Hvala prof. Ševarliću. (Veroljub Arsić: Poslovnik!) Povreda Poslovnika, Veroljub Arsić. Izvolite gospodine Arsiću.
Član 103. i 107. Poslovnika su povređeni. Ova objedinjena rasprava ne podrazumeva Fond penzijskog, invalidskog i zdravstvenog osiguranja, to je u vezi člana 103. potpuno je promašena tema dnevnog reda, a 107. zato što ovde neko od mojih kolega pokušava da unese i paniku i nezadovoljstvo među građanima. Naime, ta čuvena odredba od 10% da direktor Republičkog fonda za penziono osiguranje može da premešta je regulisana Zakonom o budžetskom sistemu. U Zakonu o budžetskom sistemu stoji ta odredba i ona se odnosi na sve korisnike budžetskih sredstava i ne može da ih raspoređuje slobodno po svojoj volji, nego samo u okviru istog razdela. Sad, da li kolega koji je o tome govorio zna šta je funkcija, šta je razdeo, šta je aproprijacija. Očigledno da ne zna. Da zna, ne bi takve stvari pričao. Ovo je abeceda budžetskog sistema. Znači, to je isto kao kad hoćete da predajete na univerzitetu, a ne znate da pišete i da čitate. Nemojte kolega Marinkoviću da dozvolite više da se među građane unosi nekakva panika i nezadovoljstvo da je to neki privatni fond. To je fond koji obezbeđuje sredstva za isplatu penzija i dobar deo tih sredstava se, nažalost, zbog onih sa kojima je on bio na listi, sa kojima je bio biran, kad su rasprodavana preduzeća još u vreme Vlade Vojislava Koštunice i DSS, doveo taj fond u situaciju da mora da se dopunjuje iz budžeta Republike Srbije. Doduše, od kada je SNS na vlasti i Aleksandar Vučić kada je bio tada premijer, a sada predsednik Republike Srbije, te dotacije iz budžeta Republike Srbije su sve manje i manje, i za razliku od onda, mislim da su smanjene za oko 30%. Idemo ka tome da naš Fond za penzijsko osiguranje bude samoodrživ, znači da se isključivo finansira iz doprinosa koje uplaćuju zaposleni, a ne iz kredita kako su to oni radili.
Hvala, kolega Arsiću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Hvala. Profesore Ševarliću, povredu Poslovnika tražite? Jedino po tom osnovu mogu da vam dam reč. Izvolite.
Hvala lepo. Zahvaljujem se što ste mi u 71 godini života, posle sticanja najviših zvanja na univerzitetu u Srbiji i dobijanja….
Profesore, navedite član, samo molim vas.
Član 107, dostojanstvo Skupštine. Dakle, jel mogu da nastavim?
Da, izvolite.
… skrenuli pažnju da ne znam da čitam. Zaista je omalovažavajuće. Da li vi nešto drugo znate osim da omalovažavate neistomišljenike? Sramota. Odgovorite na pitanje gde je 800 miliona evra ukradenih od penzionera? Odgovorite na pitanje gde je 80 milijardi ukradenih od poljoprivrednika, a sa druge strane šakom i kapom stranim investitorima dajemo. Zašto nikada nije dato 10 hiljada evra investitorima iz Ruske Federacije po radnom mestu? Zašto za „Južni tok“ nije dato 10 hiljada evra po radnom mestu? (Blaža Knežević: Koliko ti je Petrović dao para?) Sve što je meni Dušan Petrović dao, ja ću vama duplo da poklonim. Jeste zadovoljni sada? Kako vas nije sramota. Slali ste inspektore BIA da kontrolišu sve moje podatke, sve živo. Imate sud, imate instance u vašim rukama, pokrenite tužbu. Sramota.
Hvala, profesore Ševarliću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o mojoj povredi Poslovnika? (Da) Hvala.
Treba da opomenete poslanike da ne mogu da govore nekome da ne zna da čita.
Hvala. Povreda Poslovnika Veroljub Arsić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ovde je reč o tome da li neko zna ili ne zna da čita. Kolega pre mene je reklamirao povredu Poslovnika člana 107, ja sam to neposredno uradio pre njega, a u članu 103. stav 2. se kaže - narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Sada, da kolega čita, ja ne znam da li on zna da čita ili ne zna, ali da čita, ovu odredbu bi znao. To je prva stvar. Druga stvar, ako već toliko brine o penzionerima i Fondu za penziono osiguranje, nemojte nas da pita gde je nestalo 800 miliona evra. Nemoj da pita nas gde je nestalo preko 4,5 milijarde evra deviznih rezervi koje su mangupi prodali dok su bili na vlasti, nego neka pita svoje prijatelje sa kojima je izašao na izbore protiv SNS. Nemam ništa protiv što je izašao protiv SNS. Što je dobio to je i tražio, da su morali američki ambasadori da ih uvode ovde u Skupštinu. Ali, nemoj nas da pita za lopovluk koji su njegove stranačke kolege, koje su na listi bile zajedno sa njim, napravile. Još nešto predsedavajući, sada će da kaže da je on nestranački. Možda jeste, ali i on bira svoje društvo kao i ja svoje, ja sa lopovima neću.
Hvala, gospodine Arsiću. Samo sam primenio ovlašćenje iz člana 27. Iskreno, želeo sam da dam priliku profesoru Ševarliću da i on nešto kaže. Profesore, opet ste se javili, po kom osnovu? Izvolite.
Ponovo član 103. Jel ne može ili može?
Izvolite, ali molim vas da ukažete na moju povredu Poslovnika kako to Poslovnik kaže, jel ovako bolje da ste tražili repliku. Nije problem, mogli ste da dobijete i vi gospodine Arsiću, ne znam zašto tražite povrede Poslovnika. Izvolite, i molim vas da ne povredite.
Ne znam ko je lopov, a za lopove postoje organi u ovoj državi. Od onih koji su ušli u Narodnu banku sa dugim cevima, bez ikakvih dokumenata šta je tamo rađeno, a koji su posle postali savetnici visokih državnih funkcionera. Hvala.
Hvala, profesore Ševarliću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Izvolite, replika, Vladimir Orlić.
Malo sam sačekao da se završi reklamiranje Poslovnika. Nema potrebe da se jedite gospodine Ševarliću, ja sam se javio zbog vašeg izlaganja i uopšte nije problem da vi ako treba nešto dodatno da obrazložite nakon ovoga što ću ja da kažem. U stvari, hteo sam da kažem, da sam ja čini mi se dobro razumeo vaše napomene. Vi ste ta pitanja vezano za, kako ste rekli 800 miliona evra, postavili onima koji su pravi krivci i na čiji obraz ide odgovornost za svaku štetu koju je doživela ova zemlja. Ja sam razumeo da je narodni poslanik Ševarlić, kada je govorio o nekim sredstvima koja su smanjena penzionerima, pitao zašto su doveli državu na rub propasti, na ivicu bankrota, oni koji su vladali ovom državom do 2012. godine u slučaju Dragana Đilasa, drmali Beogradom još nešto, godinu ili dve duže. Mislim da je on na te ljude uputio, zato što su ti ljudi neposredno odgovorni za dovođenje Srbije na ivicu bankrota, za dovođenje Srbije u situaciju da nema za osnovne stvari, pa između ostalog ni za penzije, za dovođenje Srbije u situaciju da, ne da ne bude pitanje da li 10% smanjenja penzija za neke kategorije penzionera, može da bude rešenje, nego bukvalno situaciju da se postavlja pitanje da li će biti bilo kakve penzije za bilo koga. Da ne bude, 90% ili 95% u odnosu na neki datum, nego da bude nula, nula da bude za sve kategorije penzionera od određenog meseca pa nadalje. To znači bankrot. Ubeđen sam da je narodni poslanik Ševarlić upućivao direktno na, imenom i prezimenom, u oko, u brk i u bradu Dragana Đilasa, žutog tajkuna, Borisa Tadića bivšeg predsednika države, Vuka Jeremića bivšeg posilnog i desnu ruku Borisa Tadića, Borka Stefanovića i sve ove ostale koji su činili prvi tim žutog preduzeća nekada, a danas su što sa Đilasom u koaliciji, što direktno u službi njegovih interesa, kao njegovi dužnici koje još dodatno čovek i kamati. Naravno, nerazdvojni sastav tog društva čine i ljudi iz Dveri sa kojima i jeste poslanik Ševarlić bio član iste poslaničke grupa, ali i drugi pripadnici bivšeg režima sa kojima je, takođe poslanik Ševarlić izašao na zajedničkoj izbornoj listi 2016. godine. U pravu je što pitate ljude, gde su silni milioni? Potpuno je u pravu, gde odgovore mogu da mu ponudim ja. Za 619 od tih koliko je rekao stotina, odmah da se obrati Draganu Đilasu, jer toliko je Dragan Đilas natovario na račune svojih firmi, a za kusur nek pita i njega, a i ove oko njega. Na kraju krajeva, u pravu je poslanik Arsić – ili da bira društvo ili da postavlja pitanja, pre nego što sa takvima stane listu i kaže – ja sam isti kao i ovi ljudi.
Hvala, gospodine Orliću. Pravo na repliku ima prof. dr Miladin Ševarlić. Profesore izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Za razliku od drugih diskutanata, nemam nameru da preuzimam ulogu ni istražnog sudije, ni tužioca, ni sudije. To su nadležni državni organi i neka oni rade svoj posao i neka krivci odgovaraju. Ja mogu da odgovaram samo za ono što sam ja radio. Spreman sam uvek i pred svakim da odgovaram. Ne verujem da je to nešto što mogu da ponude svi drugi, uključujući i one van ove sale. Nikakve veze nemam sa Đilasom, niti sa bilo kim iz stranaka, u bilo kom pogledu trošenja sredstava. (Blaža Knežević: A sa Dušanom?) Ni sa Dušanom. Molim vas, imali ste ovde zloupotrebu Skupštine deset puta. To nisu moja primanja, to su primanja po osnovu projekta ekipe koja je učestvovala u realizaciji tog projekta i to nije jedini projekat. To je bio javni konkurs. Prošli smo dve kontrole eksterne, međunarodne, ne naše. Hvala lepo.
Hvala, profesore Ševarliću. Udaljili smo se jako od teme. Reč ima Veroljub Arsić, pravo na repliku. Izvolite.
„Ko s đavolom tikve sadi o glavu mu se razbijaju“, tako kaže naš narod. Nemojte da se posipate pepelom, da s nekim ljudima nemate ništa. Koliko ja znam, vaša lista je prošla na ponovljenim izborima, a glasove, da biste ušli u Narodnu skupštinu dao vam je direktno Bojan Pajtić, Dragan Đilas, znači DS, da biste ovde zastupali njihove stavove, to je poznato. Javno su vam davali tu podršku. To što se sada od njih odričete, to je vaš problem i gubitak identiteta, ali nemojte nama da pripisujete njihova nedela, da ne kažem goru reč, jer su oni ti koji su i kapom i šakom otimali od građana Republike Srbije. Toga morate da budete svesni kada postavljate pitanja – ko je oteo nešto penzionerima? Nisu samo penzionerima oteli, oteli su i nama i našoj deci, otimali su budućnost, ostavljali su Srbiju, ne samo sa praznom kasom, nego su ostavljali Srbiju praznu bez stanovnika. Valjda su hteli na nekim sledećim izborima posle ko zna koje njihove vlasti da napišu – ko poslednji izađe iz Srbije neka ugasi svetlo. Sami ste birali društvo sa kojim ćete da izađete na izbore, pa snosite deo političke odgovornosti za to. Nemojte nama da postavljate pitanje gde je nestao novac. Pitajte njih, pitajte onog Bastaća odakle mu 13.000 evra na Aerodromu? Koliko je izneo iz Srbije, pa ga nisu pronašli. Odakle mu taj novac? Nemojte nas. Pitajte njih, a to je novac građana Srbije. To, taj nezakonit koji se ne vidi, koji se krije po slamaricama. Tu je nestalo 800 miliona evra i još ko zna koliko milijardi evra.
Hvala, gospodine Arsiću. Za reč se javio ministar, gospodin Zoran Đorđević. Izvolite, gospodine ministre.
Zahvaljujem. Radi prave informacije javnosti da kažem da ste neke stvari izneli potpuno netačno. Kada su u pitanju subvencije ove države, one i te kako podrazumevaju da kada su u pitanju strani investitori svi su ravnopravni, pa tako kao što vi kažete, da to pravo imaju u skladu sa zakonom i oni koji dolaze iz Ruske Federacije. Ali, takođe, ono što uvek zaboravite da kažete da pod istim pravima imaju i naši domaći državljani i da oni isto mogu da dobije sva ta prava i te subvencije i da oni to i dobijaju. Mi pozivamo njih i danas, da danas kada država ima para za upravo te subvencije, svi naši domaći državljani, u skladu sa zakonom apliciraju, jer mi jesmo voljni da podržavamo našu privredu, da podržavamo domaće investitore i da oni budu ne samo ravnopravni, već i da budu, na neki način, stimulisani da rade ovde u Srbiji, da ostanu ovde u Srbiji. To je jedina prava istina. Što se tiče ove druge stvari, kada pitate gde su nestale i pričate o nekim paušalnim ciframa oko 800 miliona evra, kao što vam je rekao kolega, 619 znamo gde su, za ostalo će ova država da se potrudi da u skladu sa zakonom ustanovi gde su, ali neću da ostane izostavljeno da u to vreme su oni, kada je u pitanju PIO fond, a to zaboravljate, podizali kredite kako bi mogli da isplate penzije, koje mi danas vraćamo, da je tada subvencionisan PIO fond sa 52% ukupnog budžeta, tako što su podizani krediti i davano iz republičkog budžeta. Danas je to smanjeno na ispod 24% sa tendencijom još manjeg smanjenja. Uostalom, imaćemo u petak prilike da pričamo o budžetu PIO fonda, pa mogu da vam kažem i ostale detalje, da sada ne bi zamarali sve poslanike, jer danas ovo nije ni tema. Dođite u petak, pa ćemo pričati o tome.
Hvala, ministre. Pravo na repliku, prof. dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Gospodine ministre, nisam čuo odgovor – da li će građani Srbije moći telegrame da šalju na ćirilici poštom?
Hvala, profesore. Reč ima ministar Zoran Đorđević. Izvolite, gospodine ministre.
Zahvaljujem se. Hteo sam i to da vam odgovorim. Svakako, kao ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja u čije nadležnosti je bio PIO fond, kad sam od strane grupe poslanika iz SRS čuo da PIO fond na početku mog mandata svoja rešenja daje na latinici, ja sam kao ministar inicirao i PIO fond je vrlo brzo uveo da se sva rešenja pišu na ćirilici. Ja kao ministar nisam resorni ministar za „Poštu Srbije“, ali svakako imam pravo kao ministar u Vladi da iniciram to i ja ću svakako kao ministar to da iniciram. Mislim da to nema opravdanje za to da se danas telegrami manje šalju i da su u nekom manjem obimu. Mislim da to neće biti problematično za njih i mislim da će Pošta vrlo brzo da takvu stvar promeni. Tako da, ne sekirajte se, ta dva pisma jesu kod nas ravnopravna, ali će biti štampana na ćirilici, kao što kaže i naš zakon. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Zatvaramo krug replika. Hvala svima na debati. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji, koja se nalazi pored grada Niša, to je najlepši grad u Srbiji. Inače sam izabran u Skupštini Srbije na listi SNS Aleksandar Vučić i predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. Moji govori su uvek bili na temu poljoprivreda, sela, nerazvijena područja u jugoistoku Srbije i sve ono što tišti te naše ljude. Problemi su tamo u jednom delu problemi o kojima sad ovde govorimo. Inače, mislim za sve one predloge zakona o kojima sada govorimo, a koji su vezani za Poštu, za sve one potrebne stvari oko toga, bezbednost pošiljki onih ko ih šalje. Mislim da je potrebno da donesemo ovaj zakon i podržaću ih. Ali, s druge strane, moramo više govoriti o nekim stvarima što se tiče takvih područja iz kojih ja dolazim gde veći broj područja, sela, opština, nema mogućnost da imaju te poštanske usluge u svakom trenutku, gde za potrebe tih naših ljudi koji žive u tim našim područjima, moramo obezbediti adekvatnije i bolje uslove, da može u svakom trenutku čovek, penzioner, da li je to poljoprivrednik, da li bilo koji penzioner, da može da dobije u trenutku kada se uplate sredstva, da može da dobije penziju, da mu dođe to na ruke, jer se dešava i dešavalo se u prethodnom periodu da u područjima iz kojih ja dolazim, a to je veći broj takvih opština u Srbiji, da su sela stara, razuđenost je velika, ima potrebe za otvaranjem još nekih radnih mesta, konkretno za te poštare da može da se dođe do svakog korisnika, do svakog penzionera, do svakog čoveka zato što je njihova potreba takva da oni ne mogu da odu do centralnih mesta, do centra, odnosno do tih opština, odnosno gradova, već treba da dođe do njihovih kuća zato što mahom su to stari, iznemogli, bolesni ljudi. Ukoliko se čeka da on sam ode da uzme to što mu neko šalje ili penziju, to nije moguće. Ako neko ode umesto njega, dešava se da tim ljudima se ne da prava cifra ili se tim ljudima nešto uzme, a oni to i ne vide zato što su stari i iznemogli i zato što je potrebno da se na takav način obezbedi veći broj tih poštanskih usluga, da se obezbede u svakom selu, da u svakom trenutku može da dođe poštar, da pošta dođe do svake kuće. S druge strane, razumem da jeste velika potreba tih malih sredina, brdsko-planinskih područja u vreme kada dolazi zima. Verujte mi, u nekim selima teško može da se dođe zato što su to veliki smetovi, vejavice i u takvim selima tim našim ljudima koji imaju potreba da se to za njih donese, određene potrepštine, konkretno to što rade poštari, to što rade ti ljudi koji rade za te poštanske usluge i oni sigurno ne mogu doći i njima moramo da obezbedimo i bolje uslove za rad i moramo obezbediti bolja prevozna sredstva, jer nije sve u tim ljudima zato što ne mogu da stignu na vreme, već su to realne stvari o kojima sada govorim. Mi smo gledali na nekim medijima kako određeni ljudi koji rade u poštama, rade to na najodgovorniji i najpošteniji način, do svake kuće odu i ako nekada nije prošla radna mašina, odnosno mašina koja čista sneg, koja čisti te smetove. Ljudi ipak odu i završe poslove. Ne samo da rade poštanske usluge, već oni tim našim ljudima koji žive u takvim područjima, takvim selima, obezbeđuju i one ostale potrepštine kao što je hrana, ono što je za njih najpotrebnije. Čak oni za njih donose i lekove koje im prepišu doktori i ukoliko ima neka telefonska linija, oni sa tim ljudima razgovaraju, dogovaraju i na kontu toga im donesu ono što je za njih potrebno. Ja mislim da u narednom periodu moramo staviti malo veći akcenat na takve ljude baš zbog toga što Srbija jeste velika zemlja, velika teritorija, ali smo dosta demografski ugroženi, posebno ta područja iz kojeg konkretno ja dolazim i svedoci smo da te poštanske usluge u nekim slučajevima dešava se da nestanu, da ne znamo ko ih šalje, a imamo i iskustva da u nekim tim pošiljkama imamo i živih životinja koje su otrovne, koje su opasne za život ljudi. Zbog toga mislim da je potrebno da donesemo ove zakone, da bude sigurnija ta pošiljka, da znamo ko to šalje. S druge strane, moram reći da je najbitnija stvar da naši ljudi, naši penzioneri, naši svi ti domaćini koji žive u tim našim područjima u kojima su teški uslovi života. Kada je sneg, kada je zima vrlo je teško do tih ljudi da se stigne. Zbog toga je potrebno da se obezbedi veći broj izvršioca, ljudi koji će tim ljudima moći da odnesu ono što im neko šalje, da li je to telegram, da li je to pošiljka koja je bita za njihovu dalju egzistenciju, pa baš zbog toga ću podržati predloge ovih zakona, ali očekujem da će nadležno ministarstvo, da ljudi koji imaju mogućnost da neke stvari kreiraju, da menjaju, da nađu mogućnost da se obezbedi veći broj izvršioca, makar u vremenskim intervalima kada je loše vreme, jer, ponovo kažem, problemi naših mali. Ponekad ih zaborave i njihova deca, pa zbog toga mi moramo kao društveno odgovorni, kao socijalno odgovorni da iz nekih drugih sredstava obezbedimo mogućnost da se dođe do njih. Igrom slučaja, u mojoj opštini gde je nadležno ministarstvo konkretno gospodina Krkobabića, to moram da kažem, kada je on bio direktor Pošte, ja nemam potrebe da nešto hvalim, ali to je fakat stanje, tamo je u okviru pošte dogovorena i zdravstvena služba, da u danima kada dolazi pošta, da tih dana dolazi i lekar. Na konto toga smo dobili saglasnost nadležnog Ministarstva zdravlja, tako da smo pokrili i određeni broj seoskih područja u kojima nije bila ni pošta, a nije bilo ni zdravstvene zaštite. Baš zbog toga mislim da je potrebno da na tome radimo zajedno i da obezbedimo svim tim našim ljudima sigurniju starost i da imaju mogućnost da od toga žive. Ja ću kao poslanik Ujedinjene seljačke stranke glasati za sve ove zakone i podržaću ih zato što mislim da je ovo potrebno i podržavam na ovaj način našeg predsednika Srbije, gospodina Vučića, koji se svim snagama bori za bolju i lepšu Srbiju, ali za sigurnu budućnost za nas koji živimo na jugoistoku Srbije i brdsko-planinskim područjima, našim selima.
Hvala, kolega Miletiću. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Grozdana Banac. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovani gosti iz Ministarstva, kada se govori o poštanskim uslugama mi moramo imati u vidu određene činjenice. Pošta i poštanske usluge u celom svetu predstavljaju jednu od najstarijih organizovanih društvenih i državnih delatnosti koja postoji u svakoj državi na svetu i bez koje bi svakodnevni život bio gotovo nezamisliv. Usled takvog svog položaja pošte su dugo ostale oblast pod isključivim državnim patronatom. Ipak, dinamičan tehnološki napredak na svim poljima i ogromno povećanje kako količine razmenjenih informacija, tako i brzine njihovih protoka i razmene iziskuju i nužne promene sa kojima se suočavaju savremeni poštanski sistemi, a to moraju pratiti adekvatno i savremeno pravno regulisanje u ovoj oblasti. Ni naše preduzeće "Pošta Srbije" u tom pogledu ne može biti izuzetak. Ono iz godine u godinu postiže značajne rezultate u svom poslovanju, što se ogleda u povećanju prihoda, broja ekspeditovanih pošiljka, njihove brže dostave i manjeg broja gubitaka i sve to u većoj konkurenciji različitih firmi koje se bave ovim poslom i cenom poštarine koja je za uobičajena pisma najniža u Evropi. Ja bih se osvrnula samo na neke aspekte novog zakona. U članu 18. je definisano šta obuhvata univerzalna poštanska usluga. Pored do sada definisanih usluga koje se odnose na pisma i pakete, sada se predviđa da će u ovu kategoriju spadati i pismena koja se dostavljaju u sudskom ili upravnom postupku, što bi, nadamo se, trebalo u određenoj meri da ubrza ove postupke. Predviđene su obaveze javnih poštanskih operatera da omoguće ravnomeran pristup svim korisnicima, a posebno da prilagode svoje prostorije i terminale tako da ih mogu koristiti i osobe sa invaliditetom. U članu 44. sada je drugačije definisano šta sve spada u kategoriju zabranjenih lista predmeta koji se ne smeju slati poštanskim pošiljkama, a tu će ubuduće spadati i žive životinje, zabranjena pornografija, kao i novac, dragoceni predmeti, hartije od vrednosti ako se ne šalju kao vrednosna pošiljka. Takođe, s tim u vezi, biće dato ovlašćenje da operater može izvršiti uvid u pošiljku pre zatvaranja, a u prisustvu pošiljaoca ako se sumnja na ovakve sadržaje. U delu koji se odnosi na dozvole, predviđa se postojanje posebne licence koja će se izdavati javnim poštanskom operateru na period od 15 godina. To znači da će javna pošta Pošte Srbije u perspektivi morati, kao i do sada, nastojati da održi visoki kvalitet svojih usluga uz istovremenu široku pristupačnost širim slojevima stanovništva. U delu koji se odnosi na zaštitu korisnika poštanskih usluga i prigovora, učinjena su poboljšanja koja se tiču detaljnijeg uređenja postupka, potraživanja i naplate eventualnih šteta prema korisnicima, ali i odgovornost pošiljaoca. Smatram da će Predlog zakona o poštanskim uslugama i njegovo donošenje stvoriti takav pravni osnov koji će omogućiti još efikasniji rad kako Javnih pošta Srbije, tako i ostalih privrednih društava koje se bave pojedinim poštanskim uslugama. Iz ovih razloga moja poslanička grupa Ujedinjenih penzionera Srbije daće podršku za usvajanje ovog zakona, kao i ostalih zakona koji se odnose na današnju sednicu. Hvala vam.
Hvala, gospođo Banac. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 15 časova i 10 minuta. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Prema redosledu narodnih poslanika, prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačaka 1, 2. i 3. dnevnog reda, reč ima narodna poslanica Vesna Ivković. Izvolite, koleginice Ivković.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici danas raspravljamo o Predlogu zakona o poštanskim uslugama, dakle o potpuno novom tekstu zakona, koji je posledica uočenih nedostataka u toku primene važećeg zakona. Potreba promene zakona, posledica je i novih kretanja na tržištu poštanskih usluga, kao i potrebe da domaće zakonodavstvo, u sektoru poštanskih usluga, uskladimo sa zakonodavstvom EU, odnosno sa obaveznim aktima Svetskog poštanskog saveza i zahtevima svetske trgovinske organizacije. Treba napomenuti da se od donošenja ovog zakona očekuje novi, bolji kvalitet poštanskih usluga, veći stepen zaštite prava korisnika poštanskih usluga, prava poštanskih operatera i veći stepen bezbednosti poštanskih pošiljka, kako na domaćem, tako i na međunarodnom nivou. Stručni nadzor, kao i proveru adekvatne primene zakona i propisa u oblasti poštanskih usluga vršiće nacionalno regulatorno telo, a za oblast poštanskih usluga to je Regulatorna agencija za elektronske komunikacije i poštanske usluge, odnosno RATEL. Predloženim rešenjima, kao što sam već napomenula, obezbediće se veći stepen zaštite pošiljaoca i primalaca poštanskih pošiljka. Uređena je odgovornost poštanskog operatera, kao i obaveze, vrste usluga, postupak sa neisporučenim pošiljkama, povrat pošiljka, zabranjena sadržina istih, postupak sa vrednosnim i otkupnim pošiljkama. Pripisan je postupak evidentiranja broja lične isprave koja prate prijem i slanje registrovanih, odnosno vrednosnih pošiljka, u skladu sa zakonom koji reguliše zaštitu podataka o ličnosti, što je posebno važna zakonska odredba. Naime, prilikom slanja i primanja pošiljki poštanski operateri biće u obavezi da izvrše uvid u ličnu ispravu korisnika sa fotografijom i evidentiraju registarski broj lične isprave u cilju utvrđivanja identiteta pošiljaoca ili primaoca. Ti podaci će biti čuvani najmanje godinu dana i biće tretirani kao poslovna tajna. Pitanje čuvanja i zaštite podataka moraju biti u skladu sa Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti. Ono što bih ja kao dobronamernu primedbu navela jeste činjenica da mora postojati neka vrsta javne informativne kampanje koja bi građane upoznala sa novim odredbama zakona i pripremila ih za saradnju. Bojim se da će u suprotnom iz neznanja i neinformisanosti biti puno odbijenih pošiljki i negodovanja, što će uticati na internet prodaju i na njihove troškove usled neuspešnih dostava. Predlogom zakona je i razrađena obaveza javnog poštanskog operatera da pod određenim, jasno utvrđenim. uslovima omogući drugim poštanskim operaterima pristup mreži, kao i šta sve mora sadržati zahtev za pristup istoj. Navedeno je i pod kojim uslovima javni operater može da odbije zahtev, kao i rok za koji je operater obavezan da obavesti podnosioca zahteva. Međusobna prava i obaveze između javnog poštanskog operatera i drugih poštanskih operatera regulisaće se ugovorom o pristupu mreži. Predlog zakona je detaljnije uredio i poglavlje o poštanskim markama i koje uslove moraju ispunjavati u skladu sa aktima Svetskog poštanskog saveza, odnosno propisana je obaveza javnog poštanskog operatera da nadležnom ministarstvu dostavlja izveštaje u vezi prodaje redovnih i prigodnih, kao i personalizovanih poštanskih maraka, koji su pored toga što su sredstva plaćanja poštanskih usluga i opšte prihvaćen način promocije i marketinga. Ovim zakonom je predviđeno da će javni poštanski operater biti dužan da izdaje prigodne poštanske marke i vrednost u skladu sa planom izdavanja istih, kao i koje se poštanske marke smatraju nevažećim u smislu zakona. Značajna novina ovog zakona je utvrđivanje uslova za pružanje univerzalne poštanske usluge korisnicima sa invaliditetom. Ovaj zakon će biti podjednako značajan kako za građane Republike Srbije, tako i za poštanske operatere i korisnike poštanskih usluga. Stvaranjem uslova za liberalizaciju tržišta i povećanjem broja poštanskih operatera, samim tim i novih vrsta poštanskih usluga, kao i sniženjem poštarine, kao posledice veće konkurencije, građani će imati koristi kada je u pitanju sektor poštanskih usluga. Reč-dve o Predlogu zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza. Svetski poštanski savez je specijalizovana agencija UN, osnovana još 1874. godine, sa ciljem da se na međunarodnom, odnosno svetskom nivou obezbedi uspešno funkcionisanje poštanskog saobraćaja. Ova organizacija ima 192 države članice, udružene u cilju jedinstvenog i kvalitetnog obavljanja međunarodnog poštanskog saobraćaja po istim univerzalnim pravilima. Svetski poštanski savez je ceo svet povezao u jednu celinu i svojim opštim principima načinio od sveta jedinstvenu teritoriju za razmenu pošiljki. To je nepolitička strukovna organizacija i bavi se, pre svega, pitanjima organizovanja i funkcionisanja PTT saobraćaja. Sedište ove organizacije je u Bernu u Švajcarskoj. Srbija je članica Svetskog poštanskog saveza, tako da primenjuje standarde, odnosno regulative ovog saveza i na taj način standardizuje svoj poštanski saobraćaj. Smatram da je poštanski saobraćaj u Srbiji modernizovan i dostupan građanima Srbije, ali i primaocima pošiljki širom sveta. Ovim Predlogom zakona se upravo potvrđuje nekoliko novih akata Svetskog poštanskog saveza. Tačnije, potvrđuju se dodatni protokoli uz akte koji pripadaju grupi obaveznih akata Svetskog poštanskog saveza. Na ovaj način Srbija i dalje izvršava svoju međunarodnu obavezu, koja proističe iz aktivnog članstva u ovoj svetskoj organizaciji, koja se od 1948. godine pridružila UN kao specijalizovana agencija. Danas potvrđujemo sledeća akta Poštanskog saveza, deseti dodatni protokol Ustava Svetskog poštanskog saveza, drugi dodatni protokol o opštem pravilniku Svetskog poštanskog saveza, dodatni protokol Svetske poštanske konvencije i završni protokol dodatnog protokola Svetske poštanske konvencije, usvojeni u Adis Abebi 7. septembra 2018. godine. U danu za glasanje poslanička grupa SPS glasaće za oba ova zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Ivković. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite, kolega Fehratoviću.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, uvaženi narodni poslanici stranka "Pravda i pomirenje", narodni poslanici stranke "Pravde i pomirenja" podržaće predložene zakone i naravno iz prostog razloga što smo svedoci da je neophodno modernizirati i uneti inovativne metode u ovom sektoru kako bi se donekle povratila snaga i imidž Pošta Srbije. Ovo govorim zato što, recimo, i danas imamo svedočanstva da usled dosta slabog primanja ili osrednjih primanja u poštama i vrlo često poštari, posebno oni snabdevači, zbog tih prosečnih malih zarada, napuštaju svoja radna mesta, odlaze vani i na taj način se urušava ceo taj sistem. Opet ovim želimo da kažemo da bi bilo dobro da u sledećim nekim povećanjima plate uzeti u obzir i ovaj sektor i ljudima koji su zaposleni u poštanskim firmama dati neka povećanja kako bi mogli neometano da ostvaruju svoju egzistenciju. Naravno, do ovoga je došlo iz nekoliko razloga. Ono što su moje informacije jeste da, recimo, usled odvajanja Poštanske štedionice, koja je ćerka firma od strane Pošta Srbije, da su mnoge oblasti poštanskog poslovanja prešle na Poštansku štedionicu i tako je i dosta onih stvari koje su bile vezane za poštu prešlo Poštanskoj štedionici, pa čak i to da, recimo, unapred na mesec dana penzioneri mogu podizati svoje zarađene penzije preko Poštanske štedionice, što umanjuje osnovni posao pošti, kojoj su ostale samo uplate, isplate, ekspres pošiljke i tome slično. Naravno, na sličan način su donete i neke odluke da, recimo, određene firme dobiju pravo da ostvaruju neku vrstu poslovanja kada je u pitanju poštanska oblast i time su, takođe, spustili nivo onih datosti koje su primarno u definiciji poštanskog posla na jako skroman deo koji se uglavnom sada odnosi samo na uplate i isplate i na ekspres pošiljke, što je umanjilo kredibilitet i svašta nešto ostalo. Takođe, vrlo važno bi bilo, recimo, u gradovima iz kojih ja dolazim, Novom Pazaru, Tutinu i Sjenici, broj pošta je u nekim omerima dosta manji u odnosu na potrebe koje su građanstva. Vrlo često možete videti ogromne redove u poštanskim jedinicama, a naročito je ugrožena centralna pošta u Sjenici, koja je zaista u ruiniranom stanju, a nalazi se u samom centru grada, na pešačkoj zoni i maltene jedna je od centralnih zgrada u tom gradu, i iako je bila budžetom predviđena još pre četiri, pet godina da se u potpunosti rekonstruiše, još uvek nije rekonstruisana, pa čak ponekad preti opasnost da se odranjanjem fasade ugroze životi šetača i prolaznika. Apsurd je, recimo, da su nekoliko drugih pošta iz okruženja, iz iste opštine, koje se nalaze u ruralnim sredinama, već obnovljene, rekonstruisane, dok ta centralna pošta, koja se nalazi u centralnoj ulici, na šetalištu, nije i veoma je onako i vizuelno i estetski, a bogami i bezbednosno opasno da i dalje stoji u takvom stanju. Ovom prilikom upućujemo poziv nadležnima da iznađu rešenje da se već narednim budžetskim planiranjima obezbede sredstva kako bi se rekonstruisala ova pošta, a takođe, da se iznađe način da se poboljšaju ekonomski uvjeti života onih ljudi koji su se opredelili za profesiju poštara, koji su sa tim minimalnim primanjima zaista ugroženi i da možda već sledećim povećanjem plata bude i njihov sektor dodatno motivisan da nastave da se bave tim poslom, da ne promišljaju, da se ne dogodi, kao što se već događa, da napuštaju taj posao i odlaze u inostranstvo, već da svoju egzistenciju i egzistenciju svoje porodice vide u našoj državi. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Fehratoviću. Reč ima narodna poslanica Jelena Vujić Obradović. Izvolite.
Hvala. Poštovani ministre Đorđeviću sa saradnicima iz Ministarstva trgovine, turizma i telekomunikacija, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici zaposleni u „Poštama Srbije“, pred nama se nalazi Predlog zakona o poštanskim uslugama i zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti. Poslanička grupa JS Dragana Markovića Palme podržaće sve predložene zakone koje je podnelo Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija. Takođe, u danu za glasanje, podržaćemo, zato što smo dobili prečišćeni dnevni red, gde imamo Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2019. godinu. Ovo pokazuje da će penzioneri koji su u jednom trenutku pretrpeli, da kažem, i najteže posledice, sada dobiti mogućnost ponovnog povećanja penzija, ali i mogućnost jednokratne pomoći koja je u više navrata davana. Posebnu pažnju posvetiću onome što je za nas iz poslaničke grupe JS jako bitno, a to je bezbednost dece na internetu i uopšte bezbednost dece u ovom informatičkom svetu, ali ne samo dece, već i roditelja i svih građana Srbije. Dan bezbednosti dece na internetu Srbija je dočekala kao prva u regionu i deseta u svetu, što je svakako pohvalno, prema razvoju informacionih tehnologija. Ono što je najbitnije jeste da internet sada, pored mesta za zabavu i učenje, postaje i jedna jako opasna zona, ali i pored opasnosti dece na internetu, jako je bitna i ona, da kažem, druga faza, a to je zavisnost i dece i odraslih od sadržaja na internetu. Svesni smo činjenice, svakako, da društvene mreže postaju sve dominantnije u našem životu i da mladi sve više vremena provode na internetu, da savremene informacione tehnologije predstavljaju jedan izazov ne samo za državu, već i za celokupno društvo. Složićete se svi, a poslanici JS smatraju i kako i kažu stručnjaci, lek svakako jeste u dobroj informisanosti. Vaše ministarstvo je i prethodne godine imalo jako dobru kampanju o bezbednosti dece na internetu, ali pored kampanje i pored brojnih obuka i udruženja, ja sam prisustvovala, da kažem, policijskoj obuci koju sprovode u školama, bezbednosti dece na internetu, kao i određenih fondacija, poput Fondacije Tijane Jurić, koja je jako i korisna ne samo za decu, već i za roditelje, zato što roditelji u jednom trenutku nisu svesni da pored dostupnih mreža koje poznaju, kao što su vajber, vocap, fejsbuk, instagram, postoje i druge mreže koje deca najčešće koriste, gde deca najčešće koriste one mreže koje roditelji ne koriste. Zato je bitna budna pažnja svih nas kao roditelja, razgovor sa decom i, naravno, učestvovanje u njihovom svakodnevnom životu po pitanju bezbednosti dece na internetu. Svakako da kuća i obrazovanje jesu prve linije u zaštiti dece, ali isto tako i informatička pismenost, koja postaje dostupna svim građanima Srbije. Postojala su svakako neka lepša vremena gde su se ljudi dogovarali i družili bez mobilnih telefona, ali s obzirom na današnji pristup informacionim tehnologijama, moramo da se nosimo i sa izazovima 21. veka. Pred nama se nalazi, par reči bih rekla i kada je u pitanju „Pošta Srbije“, jako važan zakon o poštanskim uslugama i potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza. Poslanička grupa JS podržaće i ove zakone. Ono što je bitno jeste da se Srbija svakim danom sve više modernizuje, naročito kada govorimo o ovom uslužnom sektoru, da „Pošta Srbije“ slavi više od 150 godina postojanja, da zapošljava više od 15.000 radnika. Koleginica Snežana Petrović je govorila nešto više, da kažem, o tom istorijskom delu Pošte, ali ono što je za nas iz JS bitno jeste kako unaprediti usluge i neću se složiti sa kolegama koji kažu da zaposleni u Pošti Srbije imaju manje posla nego zaposleni u Poštanskim štedionicama ili drugim. Oni imaju posao koji je u svom domenu, ne bankarskih, već poštanskih usluga i smatram da treba više ulagati i u taj finansijski deo i kako povećati plate zaposlenima u Pošti Srbije. Tu je veliki broj radnika koji radi taj posao na najodgovorniji način i na najpošteniji način. Takođe, pored centralnih pošta, treba možda više pažnje obratiti i na ponovno otvaranje seoskih pošti, ne samo da bi se rasteretile centralne pošte u gradovima i opštinama, već i da bi se pružio veći kvalitet usluga i ljudima koji žive u seoskim sredinama. Svakako da zakon koji ste podneli pred nama veoma detaljno i sveobuhvatno definiše i uređuje ovu oblast u poštanskim uslugama, obezbeđuje dostupnost univerzalne poštanske usluge svim građanima Srbije, omogućava pristupačne cene kroz konkurentnost, ekonomičnost i delotvornost. Takođe, na ovaj sledeći zakon rekla bih samo par rečenica, a to je da je Srbija pristupila Svetskom poštanskom savezu. Članica ovog Saveza je od 2001. godine i time na još jedan način omogućava efikasnu i dostupnu razmenu poštanskih usluga. Tako da puna podrška ovom Zakonu o poštanskim uslugama, puna podrška svim zaposlenima u Pošti Srbije, posebno treba pohvaliti te pošte u Kruševcu, Kraljevu, Nišu, Jagodini, koji su zaista centri unutrašnjosti i koji imaju i više, da kažem, usluga nego što mogu radnici da postignu, ali sve to postižu, tako da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati sve ove zakone koje Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacije je predložilo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dalibor Radičević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, u svom izlaganju osvrnuću se na Predlog izmena i dopuna Zakona o informacionoj bezbednosti. Vreme u kome danas živim je vreme informacionih tehnologija. Nekada se govorilo da je neko nepismen ukoliko ne zna da čita i piše. Danas je osoba nepismena ukoliko ne zna da koristi savremene tehnologije. Naša država usvaja savremene tehnologije i ide se ka digitalizaciji sistema, i to ne samo da bi pratili savremeno društvo i da bi bili moderni, već da bi olakšali život građanima, da bi smanjili gužve na šalterima i nepotrebno gubljenje vremena. Težimo ka tome da se veći deo posla može uraditi od kuće ili iz kancelarije uz pomoć računara i internet veze. Nažalost, informacione tehnologije, pored velikog broja pogodnosti, prednosti koje donose, donose i određene rizike i zato je potrebno doneti i određene zakonske propise, kako bi se obezbedila sigurnost prilikom korišćenja informacionih tehnologija. Zato danas i razmatramo Predlog izmena i dopuna Zakona o informacionoj bezbednosti. Kako se informacione tehnologije ubrzano razvijaju, tako i zakonska rešenja koje se odnose na bezbednost podataka moraju stalno da se menjaju i usavršavaju. Zato se i pristupilo izmenama i dopunama zakonskog rešenja, da bi se otklonili uočeni nedostaci koje je zakon imao. U prethodne dve godine mnogo se radilo na sprovođenju aktivnosti u okviru strateških prioriteta. Pohvalio bih aktivnosti na informacionoj bezbednosti građana koje se odnose na rizike, narušavanja bezbednosti građana, zloupotrebu informaciono-komunikacionih tehnologija. Posebno bih pohvalio osnivanje Nacionalnog kontakt centra za bezbednost dece na internetu, jer su deca najranjivija kategorija. Putem ovog Nacionalnog kontakt centra omogućeno je ne samo savetovanje, već i prijave štetnog, neprimerenog i nelegalnog sadržaja, kao i ponašanja na internetu, gde su ugroženi interesi i prava dece. Novim zakonskim rešenjima otklanjaju se nedostaci koji značajno ugrožavaju informacionu bezbednost. Omogućeno je povezivanje svih činilaca koji se bave informacionom bezbednošću, kako bi razmenom podataka i međusobnom pružanju podrške u slučaju incidenta mogli brže da reaguju. Takođe, novim zakonskim rešenjima omogućava se svima koji se bave informacionom bezbednošću da se konstantno usavršavaju i modernizuju, kako bi adekvatno odgovorili na sve izazove i pretnje po bezbednosti. Imajući u vidu da je pred nama dobar i kvalitetan predlog izmena i dopuna zakona, u danu za glasanje glasaću za navedena zakonska rešenja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o poštanskim uslugama nije ništa epohalno zato što smo mi, kao poslanici, a bili smo tada, kao i danas, najveća opoziciona stranka, slične predloge zakona kritikovali 2005. i 2010. godine. Ovi razlozi koje ste naveli u obrazloženju, odnosno Vlada, resorno ministarstvo, su samo delimično tačni, a zapravo i nisu u suštini. Tačno je to da je jedan od ključnih razloga da usklađujete zakon sa propisima i direktivama EU, a sa izmenjenim tržišnim okolnostima za poslovanje Pošte, ne zato što, da bi se to dogodilo, da bismo imali pravi zakon koji će da reguliše sistem poštanskih usluga u našoj zemlji uz ovo bi trebala da bude i sveobuhvatna strategija za poslovanje Javnog preduzeća Pošte Srbije, jer ne možete da dopuštate da se po medijima i kod onih koji su apriori protiv bilo kakvog političkog uticaja stalno govori o tome, napadajući menadžment Pošte Srbije, kako se tu vrši politički uticaj. Naravno da treba da se vrši politički uticaj, jer pitanje postojanja, pitanje razvoja Pošte Srbije jeste i treba da bude jedna od najvažnijih nacionalnih, na kraju, pitanja ove zemlje. Znate, govorio je jednim delom kolega Mirčić o istorijatu Pošte Srbije, a sve kad preslikate unazad, 180 godina, vi vidite da je Pošta Srbije pratila i sudbinu naroda i njene istorije i svih ratova i svih tih dešavanja. Sada pojavi se tamo neka grupica ljudi, nekih, koji su nezadovoljni, imaju na to pravo, a mi ne ulazimo u to kao političari, ali oni su, sa jedne strane, u pravu što se tiče visine zarada koju traže, ali ne može to da joj obezbedi bilo ko da je na mestu Upravnog odbora. O tome treba da se stara Vlada, a ne da se sav bes i jad nekih koji su nezadovoljni upućuje na jednu stranu. Sa druge strane, Vlade donosi zakon koji se usklađuje sa merilima EU, umesto da lepo kažete – Pošta Srbije je od nacionalne važnosti, pa kako imate Nacionalni park Kopaonik, Tara, Nacionalni park Fruška Gora, lepo kažete – to je nacionalno preduzeće, ono jeste javno preduzeće po osnovu svog osnivanja, znači, javno, jer ga osniva Republika Srbija, ali Pošta Srbije mora da ima sasvim posebno mesto. Da li vi znate da je na onom jednodnevnom boravku čuvenog, onog na koga smo najponosniji kao narod, Srbina, Nikolu Teslu, u Srbiju pozvao ministar za Poštu. Znači, postojalo je ministarstvo koje pozvalo… On je imao odlične, prijateljske odnose sa njim i rekao je – hajde da dođi, poseti Beograd, i on je došao na njegov poziv. Toliko je to bilo važno. Bilo je važno i između dva svetska rata. Bilo je važno, na kraju krajeva, i posle Drugog svetskog rata. Za sebe mogu da kažem da sam dete Pošte. Možda zvuči malo čudno, ali moj otac je posle Drugog svetskog rata, dakle, 50-ih godina, sve poštanske škole završio ovde u Beogradu, dakle, i srednju i tada visoku, tako se zvala, jer dalje nije bilo što se tiče obrazovanja u pošti. Neko ko je delio svoju sudbinu i, na kraju, i svoje porodice sa poštom. Dakle, i pre nego što se doselio u Kragujevac iz svog rodnog kraja, iz Mrčajevaca, on je po zadatku, kako je to tada bilo nalagano, išao u Rašku, otvorio Poštu na Kopaoniku. Tamo je on jedini bio sa pripadnicima vojske. Onda kažu njegovim kolegama – sad ti ideš u neki drugi kraj i to je tako shvatano kao prioritet i državni značaj. Ovako sad ovo ovde imamo zakon ovu oblast uređuje po direktivi EU, a da druge stvari koje su veoma bitne niste istakli. Prvo treba da kažete građanima Srbije, pošto oni imaju najveće poverenje u Poštu kao sistem, jel tako, i penzioneri i drugi ljudi, ne bežim od toga, mi radikali smo za tržišnu privredu i postoje alternativna rešenja koja treba navodno da budu pandan Pošti i svačije je pravo da li će da koristi ovu ili onu uslugu, za svoj novac vi možete kako hoćete, kao što možete od svakog mobilnog operatera, ali treba da znate da ako biste sproveli neko ispitivanje najviše će ljudi da kažu – imamo poverenja u Poštu, jer to je jedna sigurnost, počev od penzionera, ne samo kod prijema penzija, jer ni taj broj nije mali, stariji ljudi nekako odbijaju i ove platne kartice i način. Ako Pošta ne donosi penziju na kućnu adresu on će da ode na poštanski šalter, a drugo i kada su u pitanju univerzalne poštanske pošiljke. Dakle, jedan sistem koji mora država da učini, iako je za slobodnu tržišnu privredu, da favorizuje ono što je njeno, a to je Pošta Srbije, a Pošta Srbije mora da ima sve elemente razvoja kao što treba da se pogleda za bilo koji segment u društvu i da se predvide sve okolnosti koje mogu da je spotiču u svom razvoju i to ne treba da bude samo problem i samo politika Pošte i upravnog odbora, direktora, već države Srbije i da se sagleda - šta je to šta će nam doneti razvoj Pošte? Pa, doneće nam mnogo, jer Pošta koja podnosi finansijski izveštaj svake godine pokazuje dobitak koji ostvaruje. Ne znam koliko je za prošlu godinu, ali se meri u nekim milijardama. Hajde da to bude više. Koja su to alternativna rešenja? Kako Pošta može da bude pandan nekim velikim sistemima u svetu? Evo, da pođemo od toga da mi svi nismo mogli pre 10, 15 godina da zamislimo ni na nekakav „Amozon“ i „Alibabu“, jel tako, i da su to sistemi koji su i te platforme tim zemljama gde su osnovani doneli milijarde. Samo jedan podatak, ali dobro Kina je najmnogoljudnija zemlja, da je u jednom danu kada je dan prodaje „Alibaba“ zaradio preko milijardu evra, ne u jednom danu, nego u jednom minutu i 30 sekundi. Sad da pođete od toga da razmišljate vi, gledate za budućnost. Kako ćete da uposlite veći broj ljudi da radi u Pošti Srbije? Kako ćete da im omogućite da imaju veće zarade? Kako ćete da podignete vrednost Pošte, jer ako se nešto stvara 180 godina onda ne sme da se dozvoli da nema daljeg napretka i da država ne stoji iza toga, Vlada, resorni ministar. Ako pođete i od te činjenice da je nešto tako izvodljivo i u Srbiji da neko može da obezbedi sigurnu isporuku, prijem robe, dostavu robe, a da bude pandan ovim platformama koje su najprepoznatljivije u svetu, koja je to kompanija u Srbiji koja bi to mogla da ostvari? Samo Pošta Srbije. Pošta Srbije bi mogla da ima takvu mogućnost, ali ona to nema, jer država ne brine dovoljno o Pošti. Da je to tačno govore i takvi, to oni nisu usamljeni, nego mnogi slučajevi poštara u Srbiji, koji moraju da se stavljaju u ulogu lokalnih političara. To je slučaj sa proslavljenim poštarom u Kuršumliji, odnosno Kuršumlijskoj banji, koji umesto da to radi neki lokalni političar iz tog kraja, odbornik, neko ko je zadužen za takve poslove, on ide i probija se kroz smetove i umesto što samo uručuje poštu, odnosno penziju, on tim ljudima nosi šećer, brašno, lekove, sve što im je potrebno, kao u ona stara dobra vremena sa kojima sam počela ovu priču. Dakle, morate tim ljudima da kažete i da izađete sa tom jasnom strategijom da država Srbija kao jedan od najvitalnijih prioriteta nacionalnih ima Poštu Srbije, učiniće sve da pomogne tom javnom preduzeću kako bi ono imalo napretka i kako bi vrednost rasla u budućnosti, jer neko se seća, neko ne, ja sam dobila tu monografiju, čini mi se da je to bilo pre desetak godina, i tamo smo mogli da vidimo da je Branislav Nušić bio jedno vreme službenik Pošte Srbije, čuveni pesnik Vojislav Ilić, neki drugi poznati ljudi koji su svakako dali svoj doprinos tom preduzeću. Kada su ovi žuti harali i vladali, nije tu ovaj Ćirić, čuveni direktor Pošte Srbije, to je bilo zaista jedno potpuno rasulo. Sama sistematizacija, upravljački kadar nije dovoljan ako se ne pogleda šta se dešava u našem okruženju i kako mogu te kompanije koje posluju na srpskom tržištu i koje imaju za to pravo, koje se registruju da budu konkurencija onome što je država. U tom smislu biste morali da napravite jednu ozbiljnu strategiju i da kažete da je to jedan od prioriteta Vlade. Nije normalno da i samo u okviru ovog ministarstva se to pitanje tretira, prvo u ministarstvu koje ima mnogo segmenata jer ste tako uredili Zakon o Vladi i ministarstvima, jer Pošta je nešto što se tiče i saobraćaja, jel tako, i tog ministarstva i infrastrukture i lokalne samouprave i svega onoga što može da pospeši njen rad. Ono što nije dobro je da je Pošta Srbije morala da preuzme na sebe nešto što je skandalozno, a to je da se bavi poslovima koje joj je nametnuo Visoki savet sudstva. Naime, pre dve godine Pošta Srbije je sa VSS potpisala nekakav ugovor o poslovnoj saradnji za uručivanje sudskih pošiljki, što je neverovatno. Prvo, to se kosi sa Zakonom o krivičnom postupku kada je krivica, Zakonom o parničnom postupku, upravnom postupku, a i na kraju sa Zakonom o sudovima jer ne mogu nesposobni sudovi, koji su napravljeni po mreži ovih žutih, a vi ste trebali sve to vratite i da vratite sud u svaku lokalnu jedinicu u Srbiji, da prebace odgovornost i posao koji oni treba da rade i njihovi pozivari na Poštu Srbije. Najveći broj ljudi, jel tako, je zaposleno u prepodnevnoj smeni. Kada poštari nose poštu? Prepodne. Ako vam poštar, a ima advokata ovde, a tu je i kolega Jovanović, a i Petar Jojić, donese poziv, odnosno rešenje u roku od pet dana da ga preuzmete ono se po ovoj odluci i ovom ugovor VSS i Pošte Srbije smatra da je pismo uručeno primaocu u trenutku kada ga primi nadležno lice u Pošti. To je nemoguće, jer zakon sa druge strane kaže da samo neposredno uručivanje pošte, odnosno poziva iz suda, presude, odluke, bilo koje vrste, je ono što vi možete da prihvatite. Neposredan primalac nije ni neko koga vi niste ovlastili. Ne mogu da dođu i da kucaju na vrata, i dovodite onda zaista u nezgodnu situaciju i poštare Srbije kod nečije majke, supruge, supruga, dece i da kažete – da li je taj kod kuće, nije, hajde vi ga potpišite ovde ili vidite vi to primite. To je jednostavno kršenje svih zakona, a vi ovde kažete da donosite Zakon o poštanskim uslugama upravo zbog toga da ga uskladite sa drugim pratećim zakonima. Na taj način su mnogi ljudi izgubili svoju imovinu jer ako mu je stiglo od suda da njemu izvršitelj, ovi protiv kojih se mi, mafije, borimo, hoće nešto da uzme, a taj neko je otišao na odmor, otišao je selo, ko zna ko gleda ono sanduče, ono obaveštenje da je to u Pošti, a u Pošti kažu – tako je po pravilniku, tako nam je nametnuo VSS. Jednostavno, to su neke stvari o kojima morate da vodite računa i to pod hitno mora da se suspenduje i da sudski pozivari to rade. Neka zaposle ljude, neka se bolje organizuju. Evo, juče ste birali nove predsednike sudova, oni moraju da imaju ulogu nekih menadžera i da se bave time. Što se tiče Zakona o informacionoj bezbednosti, slušala sam pažljivo sve druge kolege i tačno je da su deca na najvećoj meti danas svih onih koji žele da zloupotrebe decu u negativne svrhe putem interneta. Međutim, Zakon o informacionoj bezbednosti, dame i gospodo kolege narodni poslanici, se ne odnosi samo na našu najmlađu i pre svega maloletnu populaciju, već na bezbednost Srbije uopšte. Gospodin Đorđević je bio vojni ministar i on vrlo dobro zna da su to osetljiva pitanja i da u Srbiji po procenama nekih ljudi koji se bave tom tematikom deluje na desetine stranih obaveštajnih službi. Ne mislite valjda da jedan informacioni sistem naše zemlje bilo kog državnog organa nije na njihovoj meti? Naravno da jeste i tu je Srbija najosetljivija i tu najviše treba da se štiti. Ali i da imamo najveći stepen zaštite, on nije uvek toliko veliki, jer i Ruska Federacija i druge velike zemlje i Kina pre svega, gledaju da on bude na najvišem nivou. Šta ćete da radite i da usvojite ovaj zakon kada vam informacionu bezbednost ruše špijuni koji sede u Vladi Republike Srbije? Evo, kolega Mirčić je rekao – Zorana Mihajlović ide po mišljenje u jednu ambasadu. Vučić je na to odgovorio i rekao – pa, ne može da radi i za Srbiju i za nekog drugog. Mi smo onda postavili pitanje – pa, čekajte, jel to ona proverena? E nije, jer ona upravo radi za interese onih koji ne žele dobro Srbiji, što se pokazalo kroz nekoliko štetnih projekata, pre svega „Behtela“, jer oni, naravno i kroz informacioni sistem gledaju, snimaju, osmatraju, ne idu valjda pešice, nego gledaju kakva je to infrastruktura, kako bi mogli da zarade novac, kako posluju naše kompanije, kako da se unizi ono što treba da bude podstrek za naše građevinare, a da dođe neki „Behtel“ sa svojim pratećim komponentašima. Dakle, ovi zakoni nisu dobri, oni su slični kao u zemljama koje su ili u fazi da pristupaju EU ili su već u EU. Mi smo to pratili, podneli smo određeni broj amandmana i smatramo da Vlada Srbije mnogo ozbiljnije mora da pristupi i ovoj temi, kao što je informaciona bezbednost i pre svega unapređenju i pomoći javnom preduzeću „Pošta Srbije“.
Zahvaljujem koleginice Jovanović. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o Predlogu zakona o poštanskim uslugama. Usvajanjem novog Zakona o poštanskim uslugama, pre svega će se podići kvalitet poštanskih usluga. Omogućiće se efikasnije funkcionisanje poštanske mreže i doći će do razvoja tržišta poštanskih usluga u skladu sa potrebama privrede i u skladu sa potrebama građana Republike Srbije. Ovaj zakon će omogućiti pre svega veći stepen zaštite prava korisnika poštanskih usluga. Detaljno je propisana odgovornost poštanskog operatera i nadoknada štete koju je poštanski operater dužan da nadoknadi korisniku na osnovu utvrđene odgovornosti. S druge strane, ovaj zakon definiše i odgovornost pošiljaoca poštanske pošiljke i upravo je to novina koja je u ovom zakonu. Novine u zakonu su predložene da bi se onemogućila pre svega zloupotreba od strane pošiljaoca i to u onom delu koji se odnosi na zabranjenu sadržinu pošiljke i na pakovanje pošiljke koja može da ošteti drugu pošiljku u toku prevoza ili da ošteti vozilo kojim se pošiljka prevozi ili da na neki način ošteti ili povredi zaposlenog kod poštanskog operatora. Postojeći zakon je ostavljao više prostora da se odgovornost za nastalu štetu prilikom izgubljenih ili oštećenih stvari prebaci na korisnika. Novi zakon sada definiše veću odgovornost i obaveze prilikom prijema pošiljke i dalje sve do faze uručenja, tako da se podiže nivo standarda kvaliteta i bezbednosti, ali s druge strane, tome doprinose i odredbe zakona koje definišu i odgovornost samog pošiljaoca za izbor usluge i opremanje pošiljke u adekvatnom pakovanju. Po važećem zakonu postojala je mogućnost za odvijanje neke vrste nedozvoljene trgovine kroz tokove poštanskog saobraćaja, sa minimalnim mogućnostima za otkrivanjem i utvrđivanjem izvršioca dela i to je ono što se ovim zakonom u stvari i menja. Zakon definiše i nove rokove za reklamaciju za oštećene pošiljke. Rok od 30 dana koji je po važećem zakonu se zamenjuje rokom od osam dana, naravno, u korist svih korisnika, odnosno u ovom slučaju građana Republike Srbije. Što se tiče reklamacije, sada se po pitanju odgovornosti za nastalu štetu operator ne može osloboditi pozivajući se na neadekvatno pakovanje, odnosno na neadekvatnu ambalažu i na taj način da prebaci odgovornost na pošiljaoca, jer upravo po ovom novom zakonu poštanski operator je u obavezi da odbije prijem pošiljke, ako ambalaža ne odgovara samoj sadržini pošiljke. Radi zaštite opšteg interesa, zbog nelegalne trgovine koju sam malopre pomenula, koja je postojala preko poštanskih operatora, ovaj zakon propisuje da prilikom prijema i uručenja određenih pošiljki, a tu se pre svega misli na vrednosne i otkupne pošiljke, se izvrši uvid u ličnu kartu i da se to evidentira. Takođe, zaposleni imaju pravo da u prisustvu korisnika izvrše uvid u samu sadržinu pošiljke ako postoji ikakva sumnja u sadržinu same pošiljke. Sve ovo što sam navela kao krajnji rezultat imaće zadovoljnije građane Republike Srbije i zato pozivam narodne poslanike da u danu za glasanje podržimo ovaj zakon, kao i druge zakonske predloge koji se danas nalaze na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Pešić. Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas razmatramo set od nekoliko zakona, od kojih je jedan i onaj koji se odnosi na poštanske usluge. Svi mi ovde prisutni, a pogotovo oni stariji, pamtimo vreme kada je pošta bila simbol svih vrsta komunikacija na daljinu. Poštom su se slale razglednice, čestitke novogodišnje, pisma vojniku u vojsci i obrnuto, paketi, novac studentima na studijama i sve ostalo. Poštari su donosili kući penzije, uglavnom su donosili i nekad su znali da donesu i loše vesti, ali sigurno nisu bili omraženi kao danas, jer danas kada ispred kuće vidite poštara to je uglavnom zbog nekog sudskog rešenja, nekog neplaćenog računa i odmah je asocijacija na nešto što nije prijatno svakom od nas. Nekada su redovi ispred telefonskih govornica bili veći nego što su danas redovi ispred razno raznih šaltera, ali vreme je učinilo svoje i komunikacija je danas dostigla neslućene razmere, tako da se sve vrste komunikacija odvijaju trenutno i odvijaju u realnom vremenu. Elektronska pošta je preuzela primat od klasične pošte o kojoj sam govorio i kakvu poznajemo. Mnoge stvari se šalju mejlovima, elektronskom poštom i drugim vidovima i oblicima elektronske komunikacije. No, bez obzira na ovoliko dinamičan razvoj informacionih tehnologija koje svakako pospešuju sve oblike komunikacije, klasična pošta, poštu kakvu poznajemo nikada neće biti ukinuta, jer dostava određenih pošiljki može da se izvrši samo nekim oblikom transportnog sredstva. Paketi nikada neće moći da se dostavljaju elektronskim putem, nego kao što rekoh, nekim transportnim sredstvima. Da malo konkretnije kažemo nešto, da vidimo šta se desilo sa nekada jedinstvenim i javnim preduzećem PTT Srbija, preduzećem za poštanske usluge. Nekada je to preduzeće bilo jedinstveno koje je u sebi objedinjavalo i telefonski i poštanski saobraćaj i sve vrste drugog saobraćaja, ali smo došli u poziciju da se iscepalo to javno preduzeće, gde su se pojavili i privatne pošte i drugi oblici privatnog vlasništva u ovoj oblasti. Mislim da nije ništa sporno da konkurencija vlada i ovde, ali čini mi se da konkurencija o kojoj govorim u ovoj oblasti nije dovela ni do nižih cena, ni do boljeg kvaliteta usluga. Deo infrastrukture Javnog preduzeća PTT preuzeli su privatni operateri, pre svega kablovski operateri, i oni imaju monopol u jednom delu snabdevanja kablovskom infrastrukturom. Diktiraju i cene i sve ostalo, da je običan čovek, jednostavno nemoćan da utiče na to. Mi imamo situaciju da zahvaljujući kablovskim operaterima koji su preuzeli deo infrastrukture od PTT diktiraju da li će se neki događaj prenositi ili neće, i imamo situaciju, što je nedopustivo po meni, da utakmice nacionalnog tima nacionalne reprezentacije u drugim sportovima ne prenose se na Nacionalnoj televiziji nego na nekim sportskim kanalima, što naravno, nije dopustivo, ali o tome više ne odlučuje ni PTT niti bilo ko, nego jednostavno ovi kablovski operateri. Imamo takvu situaciju da se na prvom programu RTS, prvi program RTS više nije pod brojem jedan na našim daljinskim upravljačima kao što je to uvek bilo po nekom običaju, po nekoj navici, nego je sada pod brojem tri. Što je najgore, mi ne možemo sami da biramo da li ćemo pod brojem jedan staviti RTS ili neku lokalnu televiziju, ili neku koja forsira program koji je nama zanimljiv i koji nam se sviđa, ali to je jednostavno tako. Na sličan način kao što je iscepkana PTT Srbije, iscepkana su i neka druga javna preduzeća, kao što je Elektroprivreda, Naftna industrija Srbije, i od nekada velikih i moćnih sistema došli smo u poziciju da se mnoge stvari ne mogu kontrolisati, i običan čovek još uvek misli da je recimo EPS jedinstven sistem i kada ima neki problem, kada ide negde da se žali, ili da nešto traži oni ga šalju, to sada nije naša firma, to je nešto drugo, to je EPS „Snabdevanje“, EPS „Proizvodnja“ itd. Mislim da su to stvari koje nije trebalo dopustiti, ali naravno to je počelo još pre nego što je ova Vlada došla na čelo Srbije i mislim da bi trebalo na neki način stati ovome na put. Pojavili su se i razni poštanski operateri, znači došlo je do stvaranja privatne konkurencije u ovoj oblasti, kao što sam već rekao, nismo mi protiv toga da nema konkurencije, konkurencija treba da vlada u svim oblastima, pa i ovde, ali je problem u tome što ta konkurencija u ovoj oblasti, privatni operateri u poštanskim uslugama nije dovela niti do boljeg kvaliteta, niti je dovela nižih cena usluga. Ovo mogu da tvrdim slobodno i na osnovu ličnog iskustva i navešću nekoliko primera. Više puta sam imao potrebu da koristim usluge privatnih poštanskih operatera tzv. brze pošte kako se to kolokvijalno naziva u narodu. Šta se desilo? Lično sam se uverio da niti je dostava pošte bila brža, niti je bila jeftinija, čak šta više, dešavalo se i obrnuto. Konkretno u pitanju su bile stvari koje sam naručivao, to su stvari i male težine i male zapremine i male vrednosti. Kada sam naručio te stvari jasno sam ostavio broj telefona i rekao i naznačio da te stvari ne moraju obavezno da mi se dostave na kućnu adresu, nego takve stvari mogu da mi se dostave i na poslu, ili na nekom mestu u gradu, ili na nekoj lokaciji na kojoj se trenutno nalazim, jer ovi dostavljači špartaju gradom. Pretpostavljam da je i njima tako lakše, ali dešavalo se sledeće. Oni su dolazili na moju preporuku, zahtev ili molbu da tako postupe, oni su dolazili na kućnu adresu i onda sa kućne adrese ukoliko nisam bio kod kuće zvali su me i rekli – pokušali smo dostavu pošte, niste bili kući, javite se u naš centralni magacin koji radi od toliko do toliko časova. Naime, reč je o gradu Nišu, ja dolazim iz grada Ništa, a magacin, neću govoriti o kojoj kurirskoj službi je reč, nalazi se nekih 10 do 15 kilometara od grada. Sad, recimo, za vrednost od 500, 600 do 1.000 dinara ja sam morao da idem 10 ili 15 kilometara do njihovog magacina da bi preuzeo poštu. Jednom mi se desilo da je u pitanju bio vikend, pa taj njihov magacin nije radio i onda sam morao da čekam da prođe vikend, tako da je ispalo da je tzv. brza pošta da je stigla, prošlo je celih pet, šest dana, a troškovi dostave poštarine su uveliko prevazilazili vrednost same pošiljke. Što se tiče ovog drugog zakona o kojem želim da kažem reč, reč je o informacionoj bezbednosti. Ovaj zakon se odnosi na aktuelnu situaciju, pošto su informacione tehnologije dostigle takav nivo, ali najslabija karika u informacionom tom lancu je da se ne može garantovati, niti pouzdanost, niti bezbednost. Mnogo puta smo čitali u novinama da je oboren sajt ove ili one institucije među kojima ima i dosta velikih i poznatih kompanija, pa čak i nekih vlada. Bez obzira što se donosi ovaj zakon, ja bih voleo, ali nisam siguran da će odredbe ovog zakona o kojem se ovde radi, uspeti da spreče one koji žele da nanesu loše stvari u ovoj oblasti. Ako se sećate, negde sam pročitao odavno, da su recimo u Kremlju počeli najvažnije, znači ruska Vlada, najvažnije odluke i najpoverljivije dopise da opet kucaju na onim kucaćim mašinama. Tako da, izgleda da u ovoj oblasti nema apsolutne i totalne zaštite, jer oni koji prave programe su sigurno ti koji mogu da naprave problem i znaju kako to funkcioniše. Mislim da ovaj zakon, bez obzira na dobre namere predlagača, neće u potpunosti rešiti probleme koji se javljaju u ovoj oblasti. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić. Izvolite, kolega Krliću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, uvek je zakonsko usklađivanje naših institucija sa evropskim pravilima dobra tema i zadatak najvišeg zakonodavnog tela, kao potvrda i naravno podrška generalnoj državnoj politici ove zemlje. Srbija se svrstala u red savremenih i modernih država onda kada je između ostalog uvela upotrebu poštanskih usluga i naravno kada je naš PTT postao deo Svetskog poštanskog saveta. Mogao bih dalje u ovom idiličnom ritmu, međutim, skorašnji događaji, vrlo neprijatni, a i mesto predsednika Odbora za kulturu i informisanje prosto me obavezuje da nešto i o neprijatnim stvarima kažem, o događaju bez presedana, koji sigurno ne ide u pravcu približavanja i podizanja ugleda PTT-a a i stavlja ozbiljnu mrlju na spoljnu politiku naše države. O čemu se radi? Po nalogu kabineta direktora preduzeća i službe za odnose sa javnošću PTT-a, 16. oktobra otkazana je izložba fotografija jedinstvene arhivske građe o izvlačenju srpske vojske iz Albanije u zimu 1915/1916. godine. Naravno, iz tog perioda, uz pomoć italijanske ratne mornarice, arhivska građana je zadržala i video zapis, jedinstveni zapis Instituta "Luće", koji govori o velikom prijateljstvu, velikom zbližavanju i velikoj ulozi Italije na strani Srbije u Velikom ratu. Izložba je trebalo da se održi danas, 23. oktobra, u Muzeju PTT-a, tu, nešto iza Skupštine, u ulici Majke Jevrosime u Beogradu, na inicijativu našeg muzeja, koja je dogovorena još juna meseca, pod nazivom istoimene knjige dr Mile Mihajlović "Za srpsku vojsku - jedna zaboravljena priča". Nažalost, mi smo skrenuli, na neki način, sa teme pomoći italijanske mornarice, malo to zaboravili i jako je važno da to osvežimo. Izložba je zakazana u saradnji sa italijanskim Institutom za kulturu, koji je deo italijanskog Ministarstva spoljnih poslova. Predviđeno je da izložbu otvori Nj.E. ambasador Republike Italije i ministar za rad, boračka i socijalna pitanja, nama danas prisutni gospodin Đorđević, u čijoj nadležnosti jeste negovanje tradicije oslobodilačkih ratova i koji je na najbolji način do sada podržavao prijateljske odnose sa Italijom. Meni je poznato, čak i pre nego što je bio ministar, mnogo je učinio za promociju ovih važnih istorijskih događaja i zbog toga njemu svaka čast. Potvrđeno je i prisustvo direktora italijanskog Instituta, predstavnika vojske, mnogih uglednih i kulturnih građana. Postavlja se pitanje ko je ovoj već dogovorenoj izložbi našao zamerke, zašto je kabinet direktora preduzeća nedelju dana pre održavanja izložbe i zbog čega ovu istu otkazao i time poremetio odnose sa italijanskim Institutom za kulturu? Da li postoje razlozi za ovako arogantan čin, koristim reč "arogantan" poštujući ovaj dom, možda bih i grublju reč upotrebio, da se na ovakav način minira Vlada Srbije koja sve čini da učvrsti i ojača odnose sa Italijom, koja jeste naš strateški partner, koja je jedan od naših najvećih trgovinskih partnera, jedna od najjačih uporišta unutar EU, i to jeste činjenica? Ko to sebi, i sa kojim pravom, daje slobodu da ugrožava smernice spoljne politike Republike Srbije, Vlade Srbije i predsednika? Ne želim da verujem da je u pitanju okretanje politike onih koji su u nekom političkom dogovoru dobili poverenje da vode ovu važnu državnu instituciju. Pre bih poverovao da su to pojedinačni, neodgovorni postupci. Ovakav događaj stvarno traži ozbiljno izvinjenje, pre svega italijanskoj strani, takođe i organizatorima, a i građanima Beograda koji su uskraćeni da saznaju jednu veliku istinu, da vide jednu veliku izložbu i da, naravno, saznaju još više o stradanju i herojstvu srpske vojske, ali i naših saveznika koji su nesebično tu sudbinu u Velikom ratu delili sa nama. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ivana Nikolić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, sa četvrtom industrijskom revolucijom, odnosno kroz digitalizaciju, Srbija ima razvojnu šansu i već je na dobrom putu da ide u korak sa razvijenim zemljama i da bude lider u regionu. Proces digitalizacije poboljšava standard i kvalitet života stotine hiljada stanovnika Srbije. Takvim procesom povećava se efikasnost, transparentnost rada, naročito u državnoj upravi, koja je na znatno višem nivou i smanjuju se troškovi. Još kao predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić, danas kao predsednik Republike, a i aktuelna Vlada, digitalizaciju i modernizaciju prepoznaju kao ključne segmente za inovaciju, konkurentnost i za rast. Kada govorimo o predlozima Vlade Republike Srbije, o zakonima kojima se regulišu pitanja iz domena poštanskog saobraćaja, važno je istaći da se predloženim rešenjima reguliše tržište, sa akcentom koji se stavlja na suzbijanje sive ekonomije, što će omogućiti povećanje prihoda u budžetu. Budućnost pružanja poštanskih usluga i budućnost pošte Srbije mora da bude zasnovana na novim tehnologijama, a i očuvanjem tradicionalnog servisa istovremeno. Zašto? Treba da se ide u korak sa novim tehnologijama, sa informaciono-komunikacionim tehnologijama i prilagoditi se pružanju svih usluga sa prefiksom "e". Dalje, potrebno je usklađivanje sa međunarodnim propisima, odnosno sa direktivama EU, naravno, pružajući kvalitetnu uslugu međunarodnom poštanskom saobraćaju i dalje prilagođavanje uslovima koji su propisani aktima Svetskog poštanskog saveza. Naravno, treba donositi rešenja koja će omogućiti liberalizaciju i zaštititi korisnike usluga, a mora se isticati i kvalitet, kao prioritet. S druge strane, jako je važno istaći da javni poštanski operator, teritorijalno organizovan u Republici Srbiji i da javni operator, odnosno država, zakonom štiti krajnjeg korisnika usluga i garantuje kroz razvijenu poštansku mrežu, odnosno kroz razvijenu infrastrukturu, da će usluga biti pružena. Podsetimo se da Zakon o poštanskim uslugama reguliše položaj javnog poštanskog operatora i opšte je poznato da poštanske usluge moraju biti dostupne građanima 24 sata dnevno, sedam dana u nedelji, čitavu godinu, čak i u vanrednim situacijama. Čitanjem ovog Predloga zakona stiče se utisak da je predviđena dobra regulacija tržišta poštanskih usluga, a da bi se ovaj utisak opravdao, velika je odgovornost i velika obaveza, najpre ministarstva koje je u najvećoj meri zaduženo za sprovođenje ovog zakona, tako da prepoznajemo kvalitet i ove odredbe koje su dobro definisane i u praksi. Suština je ići u korak sa modernim tehnologijama, zaštititi korisnika usluga, zaštititi bezbednost dece na internetu, suzbijati sivu ekonomiju i stvarati ambijent za zdravu konkurenciju, a ne umanjujući kvalitet pružanja usluga, ne kršeći rokove, ne narušavajući dostupnost usluge i stvarajući uslove za povećanje prihoda u budžetu. To je sadržano u predlozima zakona koji su danas na dnevnom redu. To su principi na kojima se zasniva rad Vlade Republike Srbije, to su principi na kojima se zasniva rad predsednika Aleksandra Vučića, to je definisano programom SNS. U danu za glasanje podržaćemo predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Reč ima narodni poslanik Milovan Krivokapić. Izvolite, kolega Krivokapiću.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, pre nego što krenem sa diskusijom, vezano za Zakon o poštanskim uslugama, moram da kažem da će usvajanjem ovog zakona definitivno biti omogućeno da se pospeši kvalitet pružanja poštanskih usluga, bolja zaštita korisnika, veća i zdravija konkurencija na tržištu poštanskih usluga, što će svakako dovesti do povećanja kvaliteta i nižih cena poštanskih usluga. Dakle, od donošenja prethodnog Zakona o poštanskim uslugama 2014. godine, proteklo je dovoljno vremena da se važeće zakonske odredbe testiraju u praksi i da se izvede zaključak o tome u kom smeru treba dalje definisati, unaprediti, odnosno popraviti i predvideti nova rešenja. Svi mi vrlo dobro znamo da poštanski saobraćaj ima značajnu i specifičnu ekonomsku funkciju i jedan je od pokretača razvoja privrede i društva, od vitalnog je značaja, pre svega, za korisnike poštanskih usluga, pa se upravo zbog toga poštanske usluge ubrajaju u usluge od opšteg ekonomskog interesa. Predložena rešenja u ovom Predlogu zakona stvaraju uslove da se obavljanje univerzalne poštanske usluge bude u potpunosti u skladu sa društvenim, ekonomskim i tehnološkim okruženjem u Republici Srbiji, što podstiče efikasnije funkcionisanje poštanske mreže shodno potrebama privrede i građana. Imajući u vidu povećanje obima poštanskih usluga, kao i stalne promene u zahtevima korisnika poštanskih usluga, što možemo definisati kao promene na poštanskom tržištu, bilo je neophodno stvoriti uslove za obezbeđivanje većeg stepena zaštite korisnika poštanskih usluga i podizanje nivoa bezbednosti poštanskih pošiljaka. Zbog neadekvatnog definisanja određenih zakonskih odredbi u važećem zakonu i s tim u vezi onemogućiti zaposlenima da reaguju u specifičnim situacijama javljali su se određeni problemi i propusti, tako da smo se u jednom momentu nalazili u sasvim apsurdnoj situaciji gde je država uspela da se izbori sa nelegalnom trgovinom na ulicama i tezgama, pa su praktično svi trgovci nelegalnom robom prešli na poštanske pakete i na ovaj način nastavili da nelegalno trguju robom koja je najčešće falsifikovana ili na neke druge načine nije bila evidentirana za trgovinu. Kako bi se prevazišli problemi, ovim Predlogom zakona jasno je propisano pravo i obaveza zaposlenih na prijemu i uručenju poštanskih pošiljaka, a to je da pri prijemu, odnosno uručenju vrednosnih i otkupnih pošiljaka, kao i uručenju novčanog iznosa izvrše uvid i evidentiraju broj lične isprave korisnika poštanskih usluga. Sve prethodno navedene aktivnosti, zakonom definisane, naravno, ne znači da se nelegalne radnje neće više pojavljivati, ali svakako će biti smanjene na minimum upravo zbog toga što će se odgovorna lica u tom lancu lakše identifikovati. Donošenje ovog zakona je podjednako značajno za građane, privredu, poštanske i ostale subjekte, a njegova primena omogućava napredak naše države i u međunarodnom položaju i delovanju. Donošenjem ovog zakona stvaraju se uslovi da obavljanje univerzalne poštanske usluge bude u potpunosti u skladu sa društvenim, ekonomskim i tehnološkim okruženjem u Republici Srbiji. Zato će SNS glasati za usvajanje ovog zakona. Hvala lepo.
Zahvaljujem, kolega Krivokapiću. Reč ima narodna poslanica Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministri sa saradnicima, narodni poslanici, građani Srbije, danas je pred nama novi Zakon o poštanskim uslugama koji svakako za cilj ima podizanje kvaliteta poštanskih usluga na teritoriji Republike Srbije, kao i smanjenje cena poštanskih usluga i zaštitu korisnika tih usluga. Međutim, ono na šta bih ja posebno skrenula pažnju to je i aspekt ovog novog zakona, a to jeste i suzbijanje sive ekonomije. Setimo se 2007. godine kada SBB nije hteo da sklopi ugovor sa Poštom i kada je slao opomene za naplatu računa, a te račune nije dostavljao korisnicima svojih usluga. Međutim, tu se ne zaustavlja ova priča, 20013. godine, odnosno 2014. godine isti ovaj SBB je preko svojih zaposlenih delio račune, a nije hteo da uspostavlja ugovore sa Poštom i na taj način je u stvari ilegalno obaveštavao svoje korisnike za naplatu. Ono što bih posebno naglasila jeste da je regulator PTT usluga u Srbiji RATEL i da on u zadnje vreme stvarno pokazuje efikasne rezultate, naročito kod posredovanja između korisnika poštanskih usluga i davaoca kada su u pitanju vansudski sporovi. Ono što jeste novina ovog zakona jeste izdavanje marki i za to je zadužena posebna organizaciona celina u Pošti, a to je „Srbija marka“. Oni izdaju marke koje mogu biti redovne, prigodne i personalizovane. Veoma sam ponosna što danas mogu da kažem da upravo lokalna samouprava odakle ja dolazim, iz Soko Banje, da je ove godine na inicijativu Turističke organizacije Srbije izdala prigodnu marku na kojoj se nalazi slika srednjovekovnog Soko Grada i planine Rtanj. Marke su naši pokretni muzeji i one u svakom slučaju vrše promociju i marketing naše države na međunarodnom nivou. Novina u ovom zakonu jeste i odvojeno računovodstvo, gde se lociraju troškovi po fazama obavljenih poštanskih usluga, po vrstama i po jedinicama poštanskih usluga, što će na jedan veoma efikasan način locirati troškove i znaće se tačno neto trošak za određenu uslugu. Ovo ne važi za rezervisane poštanske usluge, već samo za univerzalne i ovo na jedan način će opravdati sredstva koja se odvajaju za poštanske usluge, a Agencija je ta koja treba da utiče i da kontroliše kvalitet ovih usluga, kao i cene poštanskih usluga. U danu za glasanje, kao i svi moji članovi SNS, poslaničkog kluba glasaćemo za Predlog ovog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Kostić. Reč ima narodna poslanica Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, mi danas pred nama imamo vrlo bitne zakone koji se tiču informacione bezbednosti i poštanskih usluga. S obzirom na to da je težnja i nacionalni i strateški cilj Republike Srbije da postane država članica EU, ali i da bi povećala svoje prisustvo na međunarodnoj sceni i izgradila svoju poziciju u međunarodnim pregovorima o pitanjima sajber bezbednosti, Republika Srbija prati, primenjuje i praktikuje različite principe koje promovišu i usvajaju međunarodne organizacije čiji je ona član. Zahvaljujući visokim ocenama za borbu protiv sajber kriminala, kao i za regulativu u ovoj oblasti i zaštitu ključnih servisa, Republika Srbija je prema indeksu razvoja nacionalne informacione bezbednosti na 10. mestu na listi od 69 zemalja. Izgradnja Državnog data centra u Kragujevcu je jedan od projekata koji bi trebalo da unapredi rad elektronske uprave. Pored najmodernije infrastrukture, Data centar će omogućiti bržu, efikasniju i bezbedniju elektronsku upravu i garantovaće bezbednost podataka građana Srbije. Osnovana ideja je povezivanje baze podataka od značaja za funkcionisanje državne administracije u jednu centralizovanu bazu. Ovo će omogućiti milionske uštede za poreske obveznike i trebalo bi da olakša muke građana koji bi sve poslove sa državnom administracijom mogli da reše putem mobilnog telefona ili jednim odlaskom na šalter javne uprave. Ide se ka tome da građani celokupnu komunikaciju sa državnom upravom u naredne tri godine mogu da izvrše preko interneta, a kancelarija za IT i e-upravu je prvi korak u ovom pravcu. Upotreba informaciono-komunikacionih tehnologija od strane države, privrede i građana je sve više u porastu. Preko 99% preduzeća koristi internet priključak, dok, s druge strane, preko 60% domaćinstava u Srbiji ima internet konekciju. Prema podacima MUP-a, broj prijavljenih krivičnih dela iz oblasti visokotehnološkog kriminala raste 50% godišnje i napadi na servere državnih organa su sve učestaliji. Posebna je značajna bezbednost dece, koja uz mobilne telefone koriste i internet. Istraživanja pokazuju da je čak dve trećine dece bilo izloženo nekoj vrsti onlajn rizika, odnosno digitalnom nasilju i opasnoj situaciji. Zato je jako bitno upoznavanje, uvođenje različitih obuka i testiranje u cilju povećanja ove bezbednosti. Zahvaljujući naporima Vlade Srbije, lokalne samouprave unapređuju informacione sisteme, kapacitete IT službenika i procedure za upravljanje podacima građana. Organizuju se obuke i radionice za zaposlene i građane u cilju podizanja svesti na ovu temu. Novina u Predlogu zakona o poštanskim uslugama se odnosi na odgovornost pošiljaoca poštanske pošiljke i obezbeđuje se veći stepen zaštite korisnika poštanskih usluga. Vrlo detaljno je uređena odgovornost poštanskog operatera i naknada štete koju je poštanski operater dužan da nadoknadi korisniku. Uređeno je i poglavlje poštanskih maraka, što takođe predstavlja novinu. Ovaj predlog zakona za jedan od ciljeva ima i borbu protiv sive ekonomije. Uvode se obaveze identifikacije i evidentiranje registarskog borja ličnih isprav pošiljalaca, odnosno primalaca otkupnih, vrednosnih i pošiljaka sa ličnim uručenjem u cilju sprečavanja pranja novca, finansiranje terorizma i prometa robe neregistrovanih subjekata. Šta to znači? To znači da će prilikom slanja i primanja pošiljki poštanski operateri biti u obavezi da izvrše uvid u ličnu ispravu korisnika sa fotografijom i evidentirati registarski broj lične isprave u cilju utvrđivanja identiteta pošiljaoca, odnosno da legitimišu pošiljaoce i primaoce. U slučaju da jedna od strana odbije da pokaže svoju ličnu kartu, isporuka neće moći da se obavi. Identifikacija pošiljaoca paketa, po sadašnjem zakonu, nije obavezna. Tako se dešava da inspekcija prilikom kontrole pošiljka pronađe i akciznu robu, poput rezanog duvana, a da ne može da uđe u trag pošiljaocu. To ovim zakonom treba da se promeni i da se uvede obavezna identifikacija. Porastom elektronske trgovine i naručivanjem preko raznih internet prodavnica Pošta Srbije preko svojih šaltera otpremi oko 100 hiljada paketa. Samo u 2018. godini ostvarila je neto dobit od 2,3 milijarde dinara. Poslovni prihodi Pošte Srbije u prošloj godini su za 3,2% veći od planiranih, odnosno za 0,2% veći od prihoda koji su ostvareni u 2017. godini. U 2018. godini u poštama Srbije pruženo je 457 miliona usluga, odnosno više od 38 miliona usluga mesečno. Na kraju, smatram da su predloženi zakoni od velike važnosti za nastanak digitalizacije i modernizacije Srbije koje uz zalaganje predsednika Aleksandra Vučića i Vlade u svakoj grani privrede pokazuje ogromni napredak i podiže standard života građana Srbije. U danu za glasanje ću podržati sve predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Ognjanović. Reč ima narodna poslanica Nataša St. Jovanović.
Zahvaljujem, predsedavajući Milićeviću. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, mogućnost informacione tehnologije u poslednjih nekoliko decenija prvenstveno je da olakša poslovne procese u organizaciji, zbog čega je širenje njihove primene dostiglo neočekivane razmere. Upravo iz tih razloga biznis postaje sve zavisniji od ove tehnologije, pa je kao posledica nastala i brzo se širila potreba zaštite informacionih tehnologija. U ranije vreme dok su sistem i računarska mreža bili izolovani od spoljnih uticaja zaštitom su se bavila tehnička lica, tako reći, van vidnog polja ostalih zaposlenih, sve do trenutka dok ne nastane neki problem. Danas je drugačije. Sve više se propagira elektronska trgovina. Potrošači i firme moraju biti zaštićeni od prevara. Tehnološki razvoj donosi nove bezbednosne probleme gde sajber napadi mogu bitno da ugroze poslovanje preduzeća, funkcionisanje državne infrastrukture i nacionalnu bezbednost, dok su pojedinci, pre svega deca, sve više izloženi riziku od napada i prevara, ucena i zlostavljanja putem interneta. Vrlo smo svesni rizika i otvoreni za digitalnu transformaciju i spremni za izazove koje donosi budućnost. S tim u skladu ustanovljen je Nacionalni kontakt centar za bezbednost dece na internetu i putem ovog centra ministarstvo sprovodi savetovanje dece, roditelja, učenika i nastavnika, kao i svih drugih građana o prednostima i rizicima korišćenja interneta i bezbednim načinima korišćenja novih tehnologija. Omogućen je zatim, prijem, prijava štetnog, neprimerenog i nelegalnog sadržaja i ponašanja na internetu, odnosno prijavljivanja ugroženih prava i interesa dece. Internet ima dobre strane, ali ima i loše. Neke od dobrih strana interneta su svakako upoznavanje zanimljivih ličnosti, druženja, razmena novih i korisnih znanja. Zatim, otkrivanje dalekih svetova, uzbudljivih podataka, deljenje sopstvenog znanja, umeća, otkrića, interaktivna zabava i drugo. Ali, postoje i loše strane, to je vrebanje od strane pedofila koji se lažno predstavljaju i privlače decu, navodno, deleći sa njima ista interesovanja i potrebe, zatim izloženost netačnim, neprimerenim i štetnim sadržajima, zloupotreba podataka, narušavanje privatnosti, izolovanost od stvarnog sveta i na kraju zavisnost od interneta. Saradnja na planu informacione bezbednosti uspostavljena je i sa OEBS-om, i sa Međunarodnom unijom za telekomunikacije, Akademijom za elektronsku upravu Republike Estonije, DIPLO Fondacijom, švajcarskim DIKEF-om. Informaciona bezbednost se odnosi na bezbednosne rizike povezana sa upotrebom IKT, uključujući bezbednost podataka, uređaja, informacionih sistema mreža, organizacije pojedinaca. Tako da ovaj Zakon o informacionoj bezbednosti propisuje jasne mere zaštite od bezbednosnih rizika, kao i odgovornost pravnih lica u procesima upravljanja i korišćenje IKT. U martu ove godine, na primer, potpisan je Protokol o saradnji Ministarstva trgovine, turizma, telekomunikacija i RATEL u cilju razmene podataka o incidentima koji mogu da imaju značajni uticaj na narušavanje informacione bezbednosti IKT sistema od posebnog značaja, kao i da je krajem prošle godine sa SANU ministarstvo potpisalo Protokol o saradnji, koji uključuje i osnivanje Centra za zaštitu privatnosti i bezbednosti u digitalnom prostoru. Strategijom informacione bezbednosti predviđa se međunarodna saradnja u cilju razmene informacija, znanja, iskustva sa inostranom mrežom nacionalnih, profesionalnih i međunarodnih centara za prevenciju bezbednosnih rizika u IKT sistemima. Iz svega ovoga idimo da država Srbija se veoma odgovorno odnosi prema građanima i da želi da ih zaštiti od mogućih zloupotreba. S tim u skladu je i dopuna ovog zakona, tako da ću ja kao i moje kolege iz SNS sa zadovoljstvom podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, svakako da je trebalo da se donese zakon o poštanskim uslugama novi koji bi odgovarao trenutku u kome se nalazima, tržištu koje reguliše ovakve usluge. Ono što mogu da kažem bilo je raznih diskusija o rezultatima rada Pošte Srbije, ali hteo bih da istaknem da bivši režim nije hteo da zadrži Pošte Srbije u vlasništvu Republike Srbije. Ja se jako dobro sećam kada je donet zakon 2010. godine, kada su Pošte Srbije stavljene u jedan jako neravnopravan položaj, a da su strahovite investicije koje su imali bile usmeravane na to da finansijski Pošte Srbije budu što je moguće slabije i da ne mogu da učestvuju ravnopravno na tržištu poštanskih usluga. Da se urušavao čitav jedan sistem, a bivši režim je to radio jako planski ali se uvek gledalo i da nešto zarade kada uništavaju nešto od državne imovine, valjda ne trebam građane Srbije da podsećam, evo i građani grada Beograda, da recimo Infostan nije imao zaključen ugovor sa Poštama Srbije, nego su to radila privatna preduzeća, jako bliska tadašnjem gradonačelniku, Draganu Đilasu. Ista situacija je bila i sa Elektroprivredom Srbije. Znači, jedan dobar deo tržišta koje je imalo republički, odnosno javni operater u vlasništvu, poštanski operater u vlasništvu Republike Srbije, dato je privatnim kompanijama. Cilj je bio da se na kraju Pošte Srbije proglase neuspešnim preduzećem i da budu prodate za mali novac. Jako jeftino. Niša rukovodstvo od Pošta Srbije tada nije moglo da uradi zato što je zakonska regulativa koja je bila doneta 2010. godine išla u prilog tome da Pošte Srbije ne trebaju Srbiji, ne trebaju njenim građanima. Naravno, vratio bih se na ovu priču oko zloupotreba i tržištu koje su preuzimale druge privatne kompanije. Nisu oni to radili tako što im je samo rečeno, morali su jedan dobar deo svog profita da vraćaju onima koji su im omogućili taj posao. Verovatno i tu leži odgovor na ono moje često puta postavljeno pitanje – gde je nestalo četiri i po milijarde evra deviznih rezervi u periodu od 2008. do 2012. godine? Završilo je u ekskluzivnim tzv. „poreskim rajevima“ i sada mogu da kažem, imamo jednu čudnu situaciju da se za poštanskog operatera pojavljuje jedan političar. Znate, čovek je valjda bio uverziran kada se novac iznosio iz Srbije, Inače, obično kada se nosi gotovina, to je po pravilu novac koji je stečen nezakonito ili planira da se upotrebi u nezakonite svrhe, pa se sada jedan kao od poštanskih operatera pojavljuje i gospodin Bastać. Znači, on je čovek kažu uhvaćen u carinskom prekršaju. Ja to tako ne mogu da nazovem. Ne mogu čak da nazovem ni kurirskom službom. Čovek je uhvaćen u ozbiljnom krivičnom delu i to po više osnova. Ako pogledate imovinsku kartu gospodina Bastaća, neću da čitam neke posebne podatke, ali u njegovoj prijavi koja je data Agenciji za borbu protiv korupcije, i svaki građanin može da ostvari uvid u to, piše da depozit i štedne uloge u bankama i drugim finansijskim organizacijama u zemlji i inostranstvu nema. To je prijava koja je od 28.01.2010. godine, to je, znači, početak rada Agencije za borbu protiv korupcije. U sledećoj prijavi, koja je predata 3.04.2014. godine, depozita u zemlji i inostranstvu nema. U trećoj prijavi koju je predao gospodin Marko Bastać, za sada ga još uvek zovem gospodinom, piše da nema depozita u zemlji i inostranstvu, 25.05.2016. godine. U četvrtoj i poslednjoj prijavi, od 22.06.2017. godine, takođe piše da nema depozita u zemlji i inostranstvu. Međutim, tu sada prestajem da ga zovem gospodinom, zato što ne zaslužuje takav jedan pridev, a to je, građani Srbije treba da znaju da je on predsednik opštine i da za to prima iz budžeta opštine, a delom iz budžeta grada Beograda, 102.000 dinara kao naknadu za rad predsednika opštine, što ja apsolutno nemam ništa protiv, mada je to veća plata od poslaničke, ali eto, neka bude. Međutim, Marko Bastać, prima i naknadu kao član Veća gradske opštine Stari grad, još 104.000 dinara. Samo moram da upoznam građane Srbije i Beograda, da je predsednik opštine po funkciji član i predsednik opštinskog veća. On po jednom osnovu prima dve naknade. Sada ću ga zvati pravim imenom, jedna obična lopuža, jer je ovo nezakonito. On prima platu kao predsednik opštine, koji je ujedno i član opštinskog veća i nema pravo na drugu naknadu, jer je ta funkcija u skladu sa zakonom obavezna za predsednika opštine. E, sad, malo mu je 206.000, nego o trošku Opštine Stari grad putuje u Dubai. Da kažem da je i to zakonito, verovatno ima sve potrebne saglasnosti, ali mi sad jedna druga stvar nije jasna. Ako nema depozit u inostranstvu, a nema depozita ni u zemlji, odakle mu više od 10.000 evra? Još uvek ne znamo ni kao poslanici o kom iznosu je reč. Znamo samo da je više od 10.000 evra, jer to je limit koji može da se unese u Republiku Srbiju bez posebne prijave o poreklu novca. Pročitah sad da je to novac koji potiče od nekog njegovog prijatelja i nosi ga takođe prijatelju za lečenje. Ja ne znam da li izgledam baš kao veverica ili se zakopčavam na leđa, u 21. veku, u vreme digitalnih tehnologija, vi prenosite gotov novac. To niko ne radi, u rancu. Naknada za bankarsku transakciju je pet evra. Još nešto, u Dubaiju evro i nije neka valuta. Koristi se dolar. Bastać očigledno ne zna neke stvari, pa ne ume ni da slaže kako treba ili je to zato što su u laži kratke noge. Znači, napravljeno je krivično delo neprijavljivanja imovine, po Zakonu o Agenciji za borbu protiv korupcije, za koje je zaprečena kazna od šest meseci do pet godina. Druga stvar, treba da se proveri odakle novac. Evo, ja vam tvrdim da je novac, to je samo jedan mali deo, ne možemo čak ni promilima to da nazovemo, koji je odavde ukraden i iznošen iz Srbije do 2012. godine, samo jedan mali deo. Sad im treba nešto tog novca. Mržnja protiv Aleksandra Vučića zaokruženjem Marka Bastaća nije besplatna. Doduše, ljudi koji mrze su prilično jeftini. Plaćaće ih on 100, 200 evra da spaljuju knjige, da se tuku sa građanima koji prolaze Trgom Republike, da ruše ograde, da čupaju znakove. To je slika koju od Srbije prave Marko Bastać, Dragan Đilas i bivši režim, i još prete zameniku gradonačelnika, oni će nekoga da hapse, verovatno da bi skrenuli pažnju sa ove afere. Znači, nemoguće je da taj novac potiče iz legalnih tokova i postavlja se pitanje i ja pitam sad nadležne državne organe – odakle novac, za koje svrhe je trebao novac da bude upotrebljen i kolika je krivica lopuže Bastaća, koji prima za jedan isti posao dve plate? Prevazišli su sve do sad što sam video u politici. Video sam da imaju po pet, šest funkcija dok su bili na vlasti, pa pored poslaničke, imaju jedan upravni odbor, drugi upravni odbor, treći upravni odbor, negde su savetnici u nekom državnom organu, da kažem, nije bilo moralno, ali su napisali zakone da bude zakonito. E, sad, pošto nema više duplih funkcija, sada ćemo da primamo duple plate, za jedan isti posao koji radimo, a to što radimo je da mrzimo Vučića, čupamo znakove, prebijamo građane koji idu ulicom, pretimo političkim neistomišljenicima i švercujemo novac, da bi sve to finansirali, odnosno vraćamo svojim siledžijama jedan deo novca koji smo ukrali od svih građana Srbije. Pa, dobro je što donosimo ovaj Zakon o poštanskim uslugama, pa takve lopuže kao Bastać neće nikad moći ništa više da rade u Republici Srbiji, ni po ovom, ni po bilo kom drugom zakonu. I vreme je već više da ih pošaljemo na prvim sledećim izborima, koji su za nekoliko meseci, konačno u političku istoriju, ali konačno i pravosuđe, tužioci i sudije da rade svoj posao i da ih pošalju u zatvor za sve što su uradili građanima Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Studenka Kovačević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, uvaženi građani Srbije, u više navrata sam napomenula da nakon teških ekonomskih reformi koje je SNS počela da sprovodi 2014. godine, manje od pet godina kasnije, kada su rezultati uspešne fiskalne konsolidacije jasno vidljivi, posvećeni smo i mnogim drugim stvarima od značaja za društvo, kao što su i današnji predlozi zakona koji se odnose na modernizaciju poštanskih usluga. Poštanske usluge imaju zaista dugu tradiciju i po svemu sudeći, Pošta Srbije uživa poverenje velikog broja građana. Ovim predlogom zakona se, pre svega, stvaraju uslovi za unapređenje razvoja tržišta poštanskih usluga. Efikasna i kvalitetna poštanska usluga, naročito u sektoru prenosa robe, ima uticaj na privredu, kao i na društvo u celini. Tržište poštanskih usluga je jedan od faktora koji utiče na rast privrede, utiče na zaposlenost. Samo u Pošti Srbije radi oko 15.000 zaposlenih. A, kada govorimo o Pošti Srbije kao najvećem poslovnom sistemu ove vrste u zemlji, neto dobit koju je ovo preduzeće ostvarilo protekle godine iznosi 2,3 milijarde dinara. Nadam se da će razvojem tržišta poštanskih usluga povećati se i prihodi ovog preduzeća. Novina koja se ovim predlogom zakona propisuje je daleko veći stepen odgovornosti za nastalu štetu na pošiljkama. Tačnije precizirana su prava i obaveze korisnika i poštanskih operatera kako bih se izbegle zloupotrebe i odricanja od odgovornosti. Ono što je takođe novina jeste uvođenje obaveze ovlašćenom davaocu poštanske usluge da prilagodi pristup, odnosno ulaz u objekte poštanske mreže i prilagodi poštanske terminale potrebama osoba sa invaliditetom, kako bi im bilo omogućeno da nesmetano obavljaju svoje poštanske usluge. Dalje, efekti ovog zakona biće vidljivi i na polju elektronskih poštanskih usluga, što će doprineti razvoju malih i srednjih preduzeća koja svoje proizvode plasiraju ili prodaju putem elektronske trgovine i dostavljaju kupcima širom zemlje i u inostranstvu preko poštanskih operatora. Očekuje se efikasnija i sigurnija isporuka što će u mnogome doprineti povećanju obima ove vrste poslovanja, a krajnji cilj je naravno veći privredni rast, a znamo da su i mala i srednja preduzeća vrlo bitan element ukupne srpske privrede. Kada smo kod srpske privrede, ona će biti bogatija za još dve fabrike koje će biti otvorene u narednom periodu, jedna u Pančevu, jedna u Staroj Pazovi. Nemačke investicije su od velikog značaja za srpsku privredu i za mlade ljude koji će u ovim fabrikama raditi za platu koja će u proseku iznositi 1.700 evra neto. Kao što sam na početku izlaganja i rekla, radi se na svakom segmentu koji može obezbediti veći stepen razvoja, veći privredni rast i veću zaposlenost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Kovačević. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani kolega. Poštovani gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, pred nama su predlozi zakona koji se odnose, pre svega, na poštanske usluge i na potvrđivanje akata Svetskog poštanskog saveza. Na putu ka digitalizaciji Srbije koja podrazumeva maksimalno korišćenje informacionih tehnologija u svim oblastima života i rada našeg društva, a posebno u svim oblastima poslovanja, neophodno je usvajanje novih zakonskih rešenja u oblasti pružanja poštanskih usluga sa ciljem ostvarenja većih stepena zaštite, prava korisnika poštanskih usluga i poštanskih operatera, koliko god da ih ima, podizanja bezbednosti poštanskih pošiljki, podsticanju konkurencije na tržištu i, na kraju, usklađivanje sa EU regulativom. Najznačajnije, po meni, promene odnose se na oblast slanja i prijema pošiljaka i obaveza pošiljaoca, pružaoca poštanskih usluga i primaoca pošiljki. Ovo je veoma važno, ako imamo u vidu vrtoglavi rast i razvoj trgovine elektronskim putem, to jest elektronske trgovine u celom svetu i u Srbiji. Navešću vam nekoliko činjenica koje govore o tome. Više od 1,8 miliona ljudi u Srbiji prošle godine kupovalo je ili poručivalo robu i usluge elektronskim putem, dok je 73,4% građana koristilo internet. U 2018. godini u Srbiji je 30,9% ljudi koristilo elektronsku trgovinu u odnosu na 2011. godinu kada je bilo 18%. To je veliki pomak. Međutim, oko 45% korisnika interneta nikada nije kupovalo robu na taj način, što govori o tome da, iako elektronska trgovina u Srbiji poslednjih godina beleži rast, ona još nije dovoljno razvijena. U međunarodnom indeksu digitalne ekonomije i društva Srbija je sa 45 mesta, koje smo zauzimali u 2013. godini, uspela da se popne na 34 mesto. Pored toga, u kategoriji korišćenja interneta naša zemlja je ispred mnogih zemalja u okruženju. Elektronska trgovina je osvojila svet i pretpostavlja se da će do 2030. godine oko 85% biznisa da se odvija u obliku elektronske trgovine. Recimo, Kina je trenutno najveće tržište kupovine i prodaje elektronskim putem. Više od 40% svetskih transakcija u elektronskom obliku odvija se u toj zemlji. Bitno nam je da u narednom periodu uklonimo sve prepreke koje otežavaju razvoj elektronske trgovine u Srbiji kako bi srpsku privredu uspeli da razvijemo u skladu sa trendovima najvećih svetskih elektronskih tržišta, kao što su, na primer, kinesko ili američko. Širom sveta onlajn prodavnice svakim danom sve više zamenjuju tradicionalne trgovine. Najbolji pokazatelj uspeha elektronskih prodavnica su posebni trgovački dani, poput tzv. verujem da ste čuli „Dana samaca“ koji je kineskom gigantu „Alibabi“, u samo 24 sata, u jednom danu, doneo promet veći od 30 milijardi dolara. Međutim, elektronska kupovina u Srbiji još uvek nije usklađena sa zakonima i standardima EU, što pokazuju i česte žalbe na kvalitet isporučenih proizvoda, ali i na prevare. Brojni su slučajevi kada potrošači poruče proizvod koji im nikad ne stigne, kada im nisu saopštena njihova prava, kada ne mogu da reklamiraju proizvod i kada dobiju nešto sasvim drugačije od onoga što su putem onlajn prodavnica ili društvenih mreža poručili. Zato je bitno što ćemo donošenjem ovog Zakona o poštanskim uslugama i usklađivanjem sa evropskim direktivama usaglasiti zakonska rešenja sa zakonodavstvom EU, a poštanske usluge ćemo podići na viši nivo kvaliteta. Smatram da su ovi predlozi zakona prihvatljivi i da ih možemo i trebamo usvojiti. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz Ministarstva, dame i gospodo poslanici, danas je na dnevnom Predlog zakona o poštanskim uslugama, ali i Predlog zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza, kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informacionoj bezbednosti. Predloženi zakoni imaju za cilj da poboljšaju poštanske usluge, a pre svega bezbednost. Svetski poštanski savez, par rečenica ću o ovome, jer zaista čitav dan slušamo o zakonima, čine 192 države članice, i to 29 industrijski razvijenih i 163 zemalja u razvoju. Sve ove države članice su udružene u cilju jedinstvenog i kvalitetnog obavljanja međunarodnih poštanskih usluga. Svetski poštanski savez je nepolitička organizacija i ne bavi se unutrašnjim pitanjima organizovanja i funkcionisanja poštanskog saobraćaja država članica. Države članice prihvataju obavezu da primenjuju regulativu Svetskog poštanskog saveza u međunarodnom poštanskom saobraćaju. Cilj svetskog poštanskog saveza je obezbeđenje stalno održivog razvoja, kvalitetne, efikasnije, dostupne, univerzalne poštanske usluge. Da više ne nabrajam, ja bih nešto sada malo drugačije, a to je šta sve možete dobiti preko pošte u paketima. U Pošti Beograd, a u pošiljci sa suvim voćem nađeno je 435 grama tečnog kokaina, izvor „Tanjug“ 2015. godine. U maju iste godine carinici su sprečili krijumčarenje 90 grama kokaina iz Brazila, koji je otkriven u poštanskoj pošiljci iz Sao Paola. Pošiljka je bila upućena srpskom državljaninu iz Beograda, a u paketu su se nalazile tri tube koje su u dokumentaciji bile prijavljene kao kozmetičke kreme. Zamislite, molim vas, kozmetička krema. Carinici, naši carinici, jer to 2012. godine izgleda potpuno drugačije, MUP Srbije radi svoj posao, policija i carinici, tako da je zaplenjena enormno velika količina droge. Idemo dalje. Carinici su 11. aprila na carinskoj ispostavi Pošta Beograd, kontrolom poštanskih pošiljaka koje su stigle iz inostranstva, otkrili manju količinu opojne droge kanabis, odnosno marihuane. U pošiljci koja je pristigla iz Holandije za srpskog državljanina otkrivene su dve kese kanabis tea ili kanabis čaja, dve posude kanabidola, mints kanabisa i špric, tvrdi Uprava carine. Slična situacija se dogodila početkom januara 2014. godine, kada je u poštanskoj pošiljci iz Perua zaplenjen kokain u tečnom stanju, skriven u 126 plastičnih loptica, kamufliranih u suvo voće, zamislite. Policija i Uprava carina, na sreću, u prethodnom periodu sprečavali su krijumčarenje, ali ne kao 2012. godine, narkotika posredstvom poštanskih pošiljki iz inostranstva, iz Brazila, Perua i Holandije, ali i sa drugih destinacija. Svaka čast za MUP, za policiju i carinu. Svaka čast gospodinu ministru, gospodinu Stefanoviću. U avgustu 2018. godine, presečen je kanal kojim je kokain u poštanskoj pošiljci krijumčareni iz Južne Amerike u države EU i Srbiju. Tada su dve osobe iz Beograda i uhapšeni u akciji smederevske policije zbog sumnje da su organizovali krijumčarenje kokaina iz Južne Amerike. Strašno. Sada ćete videti još nešto jako čudno. Inspektori za poštanske usluge u saradnji sa predstavnicima policijske uprave i inspektorima zaštite životne sredine sproveli su vanredni terenski nadzor u Jagodini nakon što je u oštećenom poštanskom paketu poslatom iz Jagodine u Novi Sad pronađene živa zmija. U oštećenom poštanskom paketu zmija je pronađena, a prema aktuelnom Zakonu o poštanskim uslugama predstavlja zabranjen sadržaj poštanske pošiljke. To je u redu. Ali, zamislite onog čoveka koji je primio a to da možda nije znao, pa taj bi verovatno bio mrtav. Imajući u vidu brojne opasnosti koja mogu nastati usled slanja pošiljaka sa nedozvoljenim sadržajem, Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija je unapredilo postojeću regulativu kako bi dodatno zaštitilo građane od ovakvih situacija. S tim u vezi sačinjen je Predlog zakona o poštanskim uslugama, o njemu upravo govorimo, koji će svojim zakonskim rešenjima doprineti uvođenju obavezne identifikacije pošiljalaca otkupnih, vrednosnih i pošiljaka sa ličnim uručenjem i evidentiranje registarskog broja ličnih isprava pošiljalaca, odnosno primalaca navedenih. Zbog svega navedenog SNS će u danu za glasanje izglasati sve ove predloge zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite koleginice.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, informaciona bezbednost je deo opšte bezbednosti svake zemlje. Bezbednost, sigurnost, mir i stabilnost su preduslov ekonomskog napretka i razvoja svake zemlje. To je politika SNS, to je politika Aleksandra Vučić i to je ono na čemu SNS i Aleksandar Vučić svakog dana rade i na čemu streme. Ja ću se osvrnuti na izmeni i dopune Zakona o informacionoj bezbednosti, pre svega, sa aspekta zaštite dece na internetu. Pre toga, hoću da kažem da je Srbija još od 2015. godine krupnim koracima u stvari ušla u četvrtu industrijsku revoluciju, a četvrta industrijska revolucija odnosi se na digitalizaciju i na korišćenje novih informacionih tehnologija, pre svega, sa aspekta unapređenja kvaliteta života svakog našeg građanina i činjenjem da svakom našem građaninu usluge koje on traži budu na brz i efikasan način dostupne bez mnogo procedura i bez obilaženja šalterskih radnika i nošenja sa sobom hrpe predmeta. Međutim, informatički napredak, digitalizacija sa sobom naravno nose i neke rizike. Zato je obaveza svake uređene države, a Srbija jeste i uređena i demokratska država, da sačini procenu rizika kao i plan zaštite od mogućih šteta koje mogu nastati korišćenjem društvenih mreža, pre svega mislim na internet. Moram da istaknem da od 2017. godine Ministarstvo trgovine je uspostavilo Nacionalni centar za prijem obaveštenja koja se odnose na ugrožavanje bezbednosti dece. Sem prijema obaveštenja i sem davanja saveta, ono je nadležnim organima prosleđivalo sve te pozive kako bi u skladu sa svojim nadležnostima drugi nadležni organi preduzimali mere i aktivnosti za zaštitu dece. Moram da istaknem da od 2017. godine Nacionalni centar je dobio oko osam hiljada poziva. Ali i ono što moram da istaknem i što je svakako za pohvalu to je prepoznavanje da samo kroz edukaciju, samo kroz podizanje svesti i samo kroz odlazak u domove zdravlja, samo kroz odlazak u škole, samo kroz razgovor sa učenicima i nastavnicima možemo da povećamo stepen zaštite dece od rizika koji im vrebaju na internetu. U tom smislu želim da istaknem da je kroz taj program obišlo se 150 domova zdravlja, da su izvršene edukacije direktora domova zdravlja, psihologa domova zdravlja, pedijatara, da je obavljen razgovor sa preko 12 hiljada dece, sa oko pet hiljada roditelja i to u 112 škola. Takođe moram da istaknem da je IT karavan obišao 58 škola, da su oni takođe radili na interaktivnoj komunikaciji sa decom, da su radili kreativne radionice i da je kroz jednu prezentaciju iz Niša i Novog Pazara bilo uključeno 800 škola. Naravno da želim da istaknem i MUP zato što u MUP-u postoji Odeljenje za suzbijanje visokotehnološkog kriminala. Moram da istaknem da je za prvih šest meseci u MUP-u registrovano, uhapšeno i procesuirano 23 lica koja su delila pornografske sadržaje deci. Nadamo se, odnosno znamo da je policija i procesuirala i uhapsila počinioce ovog krivičnog dela, ali se nadamo i da ovim počiniocima nije sudio sudija Miodrag Majić jer on ima posebnu empatiju prema njima, pa pedofile uglavnom oslobađa kazne zatvora. Takođe moram da istaknem da je u okviru MUP-a, sem Odeljenja za visokotehnološki kriminal, ove godine otvoren i Sektor za suzbijanje nedozvoljenih i štetnih sadržaja na internetu i da MUP u saradnji sa Ministarstvom prosvete itekako radi na zaštiti dece od štetnih sadržaja na internetu i to kroz tematska predavanja u četvrtom i šestom razredu i kroz saradnju kako sa nastavnicima, tako i sa učiteljima, đacima i roditeljima. Na kraju, SNS podržaće predložene zakone i još jednom da podvučem da je bezbednost, sigurnost i mir svakog građanina, a posebno onih najosetljivijih, dece, itekako važno za SNS i sve ćemo učiniti da, mi kao narodni poslanici, zakonodavni okvir odgovara njima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Ljubić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, poštanska delatnost predstavlja oblast čiji razvoj je pratio razvoj društva i predstavlja ključni deo savremenog sektora komunikacije. Ova grana saobraćaja je i dalje jedan od pokretača sveukupnog razvoja i od vitalnog je značaja pa se zbog toga ubraja u usluge od opšteg ekonomskog interesa. Razlog za donošenje novog zakona je podizanje kvaliteta poštanskih usluga, efikasnije funkcionisanje poštanske mreže i razvoj tržišta poštanskih usluga. Suština je da će novim rešenjima se doprineti većem stepenu zaštite korisnika, većoj bezbednosti poštanskih pošiljaka i pristupačnijim cenama usluga. U cilju daljeg usklađivanja propisa preciznije i detaljnije su definisane procedure. Imajući u vidu promene na tržištu, povećanje broja usluga kao i stalne promene u zahtevima usluga bilo je neophodno stvoriti uslove u obezbeđivanju većeg stepena zaštite korisnika usluga i podizanje nivoa bezbednosti pošiljaka. Novim zakonskim rešenjima, kao što je propisana odgovornost i obaveza određenog postupanja poštanskih operatera, ali i odgovornost pošiljaoca za izbor usluge i opremanja pošiljke u adekvatno pakovanje svakako će doprineti daljem povećanju bezbednosti pošiljaka i postizanju nivoa standarda kvaliteta i bezbednosti. Razvoj sektora poštanskih usluga može značajno uticati na poslovanje svih privrednih subjekata. Uz nove vrste poštanskih usluga, ali i snižene poštarine kao posledica veće i zdrave konkurencije, omogućiće da građani od toga imaju višestruku korist uz povećanje brzine i smanjenja cena usluga. Uz veću produktivnost, stabilnosti i održiv rast imaćemo veće ostvarene prihode, ali i veće investicije u ovom sektoru što je značajno. Na ovaj način biće omogućene kvalitetnije i pristupačnije usluge koje će biti obogaćene novim elektronskim poštanskim uslugama. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam predsedavajući. Uvaženi ministre Đorđeviću, dame i gospodo narodni poslanici, evo danas govorimo o Predlogu zakona o poštanskim uslugama, o informacionoj bezbednosti, o potvrđivanju akta Svetskog poštanskog saveza. Predloženim rešenjem između ostalog, borimo se i protiv sive ekonomije. Sigurno se svakome od nas desilo da smo nekada nešto naručivali preko interneta, na primer. Zbog sigurnosti prodavaca i kupaca, ono što sam ja još u nacrtu ovog zakona videla, jeste predlog da se lični podaci ostave kuriru prilikom slanja i prilikom prijema pošiljke i da se čuvaju najmanje godinu dana. Poštanski operateri bi, ako ovo bude usvojeno, bili u obavezi da izvrše uvid u ličnu ispravu korisnika sa fotografijom i da evidentiraju broj lične isprave. Ovi podaci bi se čuvali minimalno godinu dana i tretirali bi se kao poslovna tajna, naravno moralo bi sve to da bude i u skladu sa Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti. Smatram da, pošto se i naša država modernizuje i pošto sve više ljudi naručuje stvari preko interneta ili elektronskim putem, da je ovo dobro rešenje. Vlada Srbije je kao jedan od prioriteta postavila smanjenje obima sive ekonomije, pa su 2017. i 2018. godina proglašene za godine borbe protiv sive ekonomije. Ta borba se nastavlja i dalje i Vlada Srbije je usvojila Akcioni plan za sprovođenje nacionalnog programa za suzbijanje sive ekonomije. Reč je o jednom sveobuhvatnom planu koji bi trebao da napravi još bolji privredni ambijent u Srbiji. Sa jedne strane, suzbijanje sive ekonomije daće benefite za građane, ali sa druge strane, svi građani bi morali da se uključe i da uzmu aktivno učešće u toj borbi protiv sive ekonomije, zajedno sa svim državnim organima sa institucijama, sa organizacijama i sa privredom. Aktivno učešće privrede i građana predstavljaće dalje i podsticaj organima javne uprave da efikasnije obavljaju svoje poslove, ali i da u okviru svojih nadležnosti propagiraju mehanizme koji bi podigli nivo svesti o posledicama koje izaziva siva ekonomija. Dakle, ono na čemu moramo da radimo jeste bolje razumevanje građana o tome šta je zaista siva ekonomija, koje su njene posledice po životni standard građana. Dalje, tu je njihova edukacija kako da prepoznaju i kako da prijave sivu ekonomiju i na kraju, moramo da radimo i na jačanju poverenja u državu na način raspolaganja budžetskim sredstvima. Kada smo kod budžeta, koji može biti oštećen, na primer utajom poreza, u medijima smo mogli da vidimo da postoje i oni koji za budžet Republike Srbije ranije nisu mnogo marili. Moram da kažem, „Informer“ je preneo informaciju koju je objavio malteški list „Malta today“ da je Dragan Šolak kupio državljanstvo Malte, kako bi izbegao plaćanje poreza u Srbiji. Navodno Šolak i Đilas su na Malti osnovali firmu „Gaming services“ što je bila jedna od stvari koje je mogla da im omogući potencijalnu utaju poreza. Ovo sam samo navela kao jedan loš primer da bi građani znali koliko je važna tema o kojoj govorimo, kada kažem da govorimo o sivoj ekonomiji i da ovakvo ponašanje nikako nije način na koji se pomaže da država bude uređena, finansijski stabilna i razvijena zemlja. Pošto se sa svakim predlaganjem zakona ovde u Narodnoj skupštini vidi da to jesu intencije Vlade Srbije, ja ću se pridružiti svojim kolegama iz poslaničke grupe SNS i u danu za glasanje podržati ove predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas je 296 dan kako poslanici dela opozicije ne dolaze na svoj posao, za koji uredno primaju platu. Ali, ono što sam očekivao, to je da bar šef poslaničke grupe DS, Goran Ćirić danas napravi izuzetak i dođe u Skupštinu kada razgovaramo o pošti, poštanskim uslugama, poštanskom saobraćaju. Ako se pitate zašto baš on, zato što je on visoki rukovodilac JP „Pošta Srbije“, nekada je bio i direktor tog preduzeća, a danas je visoki rukovodilac, ako se ne varam specijalni savetnik direktora. Prima veliku platu tamo, mislim da je u pitanju 150.000 dinara, pa je bila idealna prilika da dođe u Narodnu skupštinu da nam da najnovije informacije, kada je reč o funkcionisanju tog preduzeća. Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo i u dosadašnjoj raspravi čuli sve argumente zašto bi trebalo da usvojimo predložene zakone, kako će oni uticati i na građane kao korisnike poštanskih usluga i na privredu, privredne subjekte, poštanske operatore i sve ostale subjekte koji su obuhvaćeni, da kažem, predloženim rešenjima. Sva rešenja o kojima ste i vi ministre govorili idu u pravcu razvoja malih i srednjih preduzeća koja će svoje proizvode moći da plasiraju i prodaju putem elektronske trgovine, obzirom na razvoj elektronske trgovine. Zatim, implementaciji direktiva poštanskih EU, prilagođavanju novim zahtevima tržišta, davanju doprinosa u sprečavanju nelegalne trgovine putem poštanskih paketa, zaštite prava potrošača, korisnika poštanskih usluga itd. Jako je važno da modernizujemo oblast poštanskih usluga, poštanskih saobraćaj, da modernizujemo ne samo JP „Pošta Srbije“, već svaku oblast koja pripada tzv. Javnom sektoru. Tu mislim i na javna preduzeća i ustanove i na državnu upravu i na lokalnu samoupravu i sve ostalo. Jedan od osnovnih preduslova za to je da sprečimo sve vidove nepotizma. Evo, ovih dana je aktuelan jedan snimak koji se širi na društvenim mrežama, u kome je glavni akter upravo onaj Marko Bastać o kome je pričao jedan od prethodnih govornika, Veroljub Arsić, koji gostujući u jednoj emisiji potvrđuje da mu je skoro cela uža i šira rodbina bila na izbornoj listi koju je predvodio. Dakle, izbornoj listi za lokalne izbore na opštini Stari Grad. Evo ovako to izgleda. Voditeljka pita – kada je reč o DS, na 12. mestu vaše liste DS za izbore na Starom Gradu je sestra vaše supruge Milica Lazić. Marko Bastać kaže – tako je. Voditeljka dalje pita – vaša supruga je na 18. mestu na toj listi. Marko Bastać kaže – tako je. Voditeljka pita dalje – da li je na 14. mestu suprug vaše sestre Bojan Dimitrijević, po zanimanju frizer, a vaša sestra Ana Dimitrijević na mestu iza njega? Marko Bastać – tako je. Voditeljka dalje pita – vaš rođak Nemanja Janković je na 16. mestu? Marko Bastać kaže – tako je. Voditeljka dalje pita – da li su tačni sledeći podaci, da je na 19. mestu venčana kuma vaše supruge? Marko Bastać kaže – e, to nije tačno. Voditeljka – na 21. mestu je majka vašeg venčanog kuma i iza nje dve sestre vašeg venčanog kuma Dejana Stojanovića? Marko Bastać kaže – majka jeste, ali dve kume nisu. Dakle ovo je vrhunski primer nepotizma i nije to sve. Mediji uveliko pišu o Bastaćevom nepotizmu, pa je tako „Alo“ i objavio detaljan spisak svih onih koje je zaposlio kako u opštini Stari Grad, tako i u sportskom centru „25. maj“. Tu imamo i da je njegova sestra Ana Bastać pune tri godine radila u sportskom centru. Nemanja Janković, Ugovor o radu na neodređeno vreme, zarada 40.000 dinara. Imamo, Marko Mandić, taj je valjda odbornik na Starom gradu, Ugovor o radu na neodređeno vreme, zarada oko 76.000 dinara. Pa, Nikola Rodić, Ugovor o radu na neodređeno vreme, 76.000 dinara. Pa, Milica Vulić, Ugovor o privremeno povremenim poslovima, pa Nikola Vilotijević, pa Igor Majer, Nemanja Švabić, Iva Pajić. Dakle, ovi poslednji su ugovori o privremeno povremenim poslovima. Ana Dimitrijević je sestra Marka Bastaća, dok je Nemanja Janković njegov rođak. Dakle, ovo su vrhunski primeri nepotizma u beogradskoj opštini Stari Grad. Ja bih želeo da kažem da dok imamo ovakve primere vrhunskog nepotizma ne možemo da računamo na efikasan javni sektor, na efikasnu upravu i to je nešto sa čime moramo da se izborimo u narednom periodu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine ministre Đorđeviću sa saradnicima, drago mi je što vas vrlo često viđamo u ovom visokom domu, to govori o vama i vašem odnosu prema radu i vašoj posvećenosti poslu kojim se bavite. Poštovani narodni poslanici, sve brži razvoj poštanskog saobraćaja doveo je do velikog broja poštanskih operatora, a to znači do regulisanja poštanskih usluga, a sve to i do usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom sa EU. Ja o tome neću govoriti pošto su moje uvažene kolege narodni poslanici prilično dobro o tome i vrlo detaljno govorili. Dozvolite samo da napomenem da će zakon pridoneti podizanju kvaliteta poštanskih usluga, s jedne strane, i s druge, boljem funkcionisanju poštanske mreže, a to sve skupa razvoju tržišta poštanskih usluga u celini. Ono što je bitno, što smatram da je veoma važno da naglasim, pored ostalog, jeste i novine u predlogu zakona, a one se odnose uglavnom, pored ostalog, i na odgovornost pošiljaoca poštanskih usluga i obaveza javnog poštanskog operatora, omogućavanje drugim poštanskim operatorima pristup mreži itd. Ovaj zakon, napominjem, usklađen je sa Zakonom o prekršajima, Zakonom o inspekcijskom nadzoru i Zakonom o zaštiti potrošača, pored ostalog. Posebno detaljno sagledano je poglavlje poštanskih maraka, što predstavlja novinu u odnosu na važeći zakon. Ovaj zakon će pridoneti u celini kvalitetu pružanja poštanskih usluga, a to će dovesti do povećanja kvaliteta i nižih cena poštanskih usluga, što je veoma bitno za naše građane u celini. Žao mi je, poštovani narodni poslanici, što danas nema ovih iz Saveza za Srbiju, da ukrstimo stavove, pa vezano i za ove zakone, ali i o drugim zakonima, ali oni se bave svojim ličnim problemima. Dozvolite samo da kažem da jedan od njih, o kojem je gospodin Marković maločas detaljno govorio, gospodin Bastać, da još jedanput napomenem, a i gospodin Arsić, da je Marko Bastać uneo iz Dubaija više od 12.000 evra, što zakon nije dozvolio. Kako reče i gospodin Arsić, u Izveštaju Agencije stoji da on nije imao ušteđevinu, niti u zemlji, niti u inostranstvu. Postavlja se sad jedno drugo pitanje, koliko je i da li je Marko Bastać izneo novca iz Srbije? Priča se, kažem priča se, još nije provereno, da on iznosi milionske pare Dragana Đilasa kao potpredsednika njegove stranke. Kad smo već kod ovog Bastaća, dozvolite da još nekoliko rečenica kažem. Prvo, on je 2016. godine izabran za predsednika Opštine Stari Grad ispred Demokratske stranke, a iste godine u decembru napustio je DS. Ovo govorim zbog građana, da građani vide o kakvom se čoveku radi. Ne samo o njemu, nego o svim čelnicima Saveza za Srbiju. Na svoju listu za odbornike u Stari Grad stavio je, kako reče gospodin Marković, čitavu familiju. Ono što sam ja proveravao, a ne što je on priznao, jeste da je supruga njegova na listi, njenu sestru, njegovu sestru i njenog supruga, zatim rođaka i majku njenog kuma, šest odbornika. Kada su ga pitali - zašto je to učinio, on je odgovorio, zbog toga da ne bi prešli u druge političke stranke i time je Marko Bastać uveo novinu u političku kulturu, demokratsku političku kulturu Republike Srbije. Demokratska stranka je pokrenula krivičnu prijavu i krivični postupak protiv Bastaća zbog izdavanja stranačkih menica dok je račun bio u blokadi i to na milion i 200 hiljada dinara. Optužen je da je novac koristio za svoju kampanju u opštini Stari Grad. Zajedno sa svojim pristalicama, svakodnevno je stopirao radove na Trgu Republike, izazivao incidente i otežavao saobraćaj. Kako znate poštovani Beograđani, ispred gradskih institucija grada Beograda, donosio je toalet papir, zemlju i blato. To je taj Marko Bastać. Učestvovao je u paljenju knjige Gorana Vesića i njegovom linčovanju i pretio mu je nekoliko puta šamarom. Moram da napomenem da su u prošlosti knjige spaljivali najmračnije snage poput nacista. Nemački nacisti su lično na zahtev Hitlera bombardovali Narodnu biblioteku Srbije da se uništi identitet Srba, a general Ler je rekao da na zahtev Hitlera treba bombardovati Narodnu biblioteku Srbije, citiram – jer ona čuva kulturni kod srpskog naroda, završen citat. Uništavanjem i paljenjem knjige o Beogradu, gospodina Vesića, na neki način njemu je naredio Điki mafija. Radi se o Draganu Đilasu, Điki mafija zbog toga što je u politiku ušao kao običan gologuzan, a završio, napustio politiku, kada je napuštao imao preko 500 miliona evra, da uništi kazivanje o Beogradu, to je bio cilj spaljivanja, kao i kazivanje 1941. godine bombardovanje Narodne biblioteke o srpskom kodu, tako po istom principu su to i sada radili, jer Savez za Srbiju, poštovani građani, kako vidite, protive se svemu onome što se u Beogradu gradi, sve ono što je lepše i bolje na zadovoljstvo svih naših građana, a na njihovu zaista nesreću. Nadalje, zadužio je sportski centar, koji je pretrpeo ogromnu štetu, radnicima su kasnile plate i oštetio ih je za milionske dugove. Nije on jedini. Ovo je primer unikat kakvi su ostali članovi Saveza za Srbiju. Dozvolite ipak da kažem da se desilo nešto neobično ovih dana u našoj političkoj praksi, a to je na proslavi 800 godina autokefalnosti SPC, bio je pozvan i akademik Matija Bećković, u narodu poznat kao akademik pesmica. Taj akademik kada je čuo da će Aleksandar Vučić dobiti orden Svetog Save prvog stepena, nije hteo da dođe. Lično smatram da mu nije bilo mesto, akademiku Bećkoviću, na tom skupu. Zašto? Zato što je on na mitingu DEPOS-a 1993. godine rekao, citiram – da narod koji je glasao za Slobodana Miloševića ništa drugo ne zaslužuje nego da se bombarduje, završen citat. To je taj bajni akademik i nije mu mesto na proslavi 800 godina autokefalnosti SPC. Taj isti akademik je podržao opciju koja je dovela do razbijanja SRJ. Vi se, uvaženi poslanici, vrlo dobro sećate, a i Srbije i Crne Gore. Zalagao se za opciju čije su vlasti proglasile nezavisnost KiM. Ništa drugi nisu bolji. Sergej Trifunović, u narodu znani kao Sergej pišoje. Zašto? Jer je rekao, citiram – da će pišati po grobu predsednika Republike, Aleksandra Vučića, završen citat. To je onaj Sergej poznat inače, u narodu poznat po tome što se vrlo čudno ponaša taj Sergej Trifunović. Zašto se čudno ponaša? Pa, poznat je i po tome što kaže jedan gram za odmah, a dva grama za poneti, e tako se on ponaša videli ste ovih dana. Sergej Trifunović u narodu znani pišoje je Aleksandra Vučića predsednika Republike Srbije nazvao citiram: „ćelavim govedom“ završen citat, u snimku koji je napravio na letovanju, nigde drugde nego u Indoneziji, gde se uputio nakon skandal kada je izvređao novinarku RTS Oliveru Jovičević aludirajući da se bavi prostitucijom. Ona je najavila krivičnu prijavu protiv njega. Inače, Trifunović je početkom 2019. godine, tajno boravio u SAD na skijanju u „Aspenu“, najskupljem ski Rizortu na svetu, paraluksuznom letovanju u Dubrovniku, u Puli, u Tivtu, a sada i na Baliju u Indoneziji, odakle nam vrlo strašne i gnusne poruke poručuje. Dakle destinacija koja je na listi samo onih koji imaju najdublje džepove. Ja neću da govorim ostalim i drugi nisu bolji ti čelnici Saveza za Srbiju, ovih dana smo govorili, dozvolite da na kraju samo završim citatom bajnog Svetislava Basare, inače našeg ambasadora bivšeg koji je pristalica DS, koji je rekao za sve varijante DS, rekao je to 21.5. gospodnje 2019. godine, citiram: „Demokratska stranka je samoupravna interesna zajednica muljatora i lopuža“,završen citat, upravo tako. Videli ste poštovani građani na primeru ovog Marka Bastaća. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala. Dame i gospodo, kao što je rečeno u današnjoj raspravi, možda i najvažnija motivacija za usvajanje predloženih zakona nalazi se u potrebi da se na moderan način izađe u susret savremenim izazovima, da se pronađu rešenja u skladu sa potrebama 21. veka. To se odnosi na različite sektore. Između ostalog, neposredno su u funkciji razvoja i poslovanja, ali i dalje infrastrukture, odnosno, adekvatne upotrebe savremene infrastrukture u domenu informaciono-komunikacionih tehnologija i predlozi o kojima mi raspravljamo ovde. To svakako ima, pre svega, veze sa onim mišljenjima koje smo čuli i od strane predstavnika Vlade, ali i od strane narodnih poslanika koji su govorili danas, naravno i sa odgovarajućim odnosom prema obrazovanju u Srbiji i sa odgovarajućim odnosom prema potrebi da se dodatno unaprede procesi kada je reč o našoj upravi. Ovi zakoni zaista predstavljaju dobar odgovor na ovu vrstu potreba i na našu stalnu težnju da Srbiju na uspešan način dodatno modernizujemo. Srbija to čini već danas i to čini, može se reći, sa zavidnim uspehom. O tome govore i programi koji jesu u neposrednoj funkciji obrazovanja tiču se uvođenja savremenih predmeta iz tzv. IT domena u naše škole, tiču se i uvođenja brzog širokopojasnog interneta u te škole, kada govorimo o programima koji započinju, a zaista obećavaju. Jedan program se upravo i naziva tako „Škole za 21. vek“. Biće zanimljivo za one koji za to još nisu čuli da saznaju na šta se odnosi, 367.500 učenika od petog do osmog razreda u Srbiji naučiće u okviru programa „Škole za 21. vek“ osnovne veštine programiranja, kritičkog razmišljanja i rešavanja problema. To će se realizovati na nivou svih 1.150 osnovnih škola u našoj zemlji, jer će biti finansirana nabavka mikro računara, mikro-bit uređaja, dakle malih računara na kojima će naši učenici da rade i da se uče veštinama programiranja. Uporedite to kao situaciju u obrazovanju, osnovnom obrazovanju u današnjoj Srbiji sa onim čega se svako od nas seća kada se priseti svojih vremena u osnovnoj školi, odnosno perioda koji je proveo tamo. Razlika je više nego jasna. To je jedan od pravih odgovora na potrebe 21. veka, savremenog doba i još jednom, jedna od stvari koje su u današnjoj Srbiji realnost. Kada govorimo o tome šta je u današnjoj Srbiji realnost, a ovog se domena tiče, da se podsetimo zajedno. Svega onoga što smo već realizovali kroz projekte E-uprave, a odnosi se na podugačak spisak različitih servisa koji su neposredno omogućili lakše poslovanje kompanijama u našoj zemlji, ali i lakši život našim građanima, odnosno pogodnije načine da realizuju svoje potrebe. To su servisi poput „Bebo dobro došla na svet“ koji je realizovan u dve faze, sistem za pristup podacima po službenoj dužnosti, čuveni eZUP, E-recept u sferi zaštite zdravlja, E-katastar, E-registracija sezonskih radnika o kojima smo baš sa vama, gospodine ministre, raspravljali pre neku sedmicu u ovoj sali ovde, informacioni sistem lokalnih poreskih administracija LPA, E-upis i E-vrtić, koji su naročito popularni kod roditelja u Srbiji danas, automatska overa zdravstvenih kartica, elektronska plaćanja na nivou portala E-uprave, E-dnevnik, E-prijave boravišta strancima, E-uverenja različite vrste. Kada govorimo o tome, a bilo je o tome reči danas da li se država danas na odgovarajući način postavlja prema potrebama tzv. IT sektora u Srbiji, hajde još jednom da se okrenemo podacima i da vidimo da li taj sektor u Srbiji dobro radi, uspešno posluje i da li mu se u ovoj zemlji otvaraju dodatne perspektive. Ti su podaci, kao i svaki put neumoljivi. Oni kažu da je rast izvoza usluga u domenu informaciono-komunikacionih tehnologija u Srbiji po godinama izgleda ovako: 2017. godine - rast 21,7%; 2018. godine - rast, dakle u odnosu na tu 2017. koju sam upravo pomenuo, novih 26,2%; 2019. godine - na polugodišnjem nivou 30% i procenjeno je da smo već sada u ovom trenutku blizu vrednosti od jedne milijarde evra izvoza, samo iz ovog domena. To su pokazatelji kako se Srbija odnosi prema potrebama da bude moderna država, efikasno društvo koje ume da organizuje svoje poslove na nivou uprave, ali ume i dobro da radi i ume to da radi na konkurentan način da se takmiči sa svima u svetu. To je ono što u Srbiji uspevamo da obezbedimo danas. To je naša realnost i neka vrsta pogleda za perspektivu našeg plana kako ćemo da Srbiju razvijamo dalje i kada SNS kaže – digitalna budućnost Srbije, pa, na ove stvari mislimo. Dakle, na sve ovo dobro što smo uspeli da implementiramo već, naravno i na ambiciozne planove koje imamo pred sobom. Ali, ovo što je napravljeno, mislim da je više nego jasan dokaz da je ono što je u planu na nivou realnog. Šta se nudi sa druge strane? Šta oni koji pokušavaju da konkurišu za to da se u Srbiji za nešto pitaju nude u svoje ime? Pogledajte, takođe danas pominjane „savezane“, kako se već zovu, Đilasa, Jeremića, „dveraše“, Boška Obradovića, ostatake DS, poslušajte samo u retkim momentima kada utišaju svoju besomučnu histeriju, kada ne mašu vešalima, kada ne provaljuju medije, kada ne prete motornim testerama, kada knjige ne spaljuju javno na lomačama kao nacisti tridesetih godina, kada pokušavaju barem da nešto poruče i predlože, šta je to i kako to zvuči? Može li da se pronađe bar nešto što će biti u stanju da se uporedi sa ovom vrstom rezultata koje već sada građanima isporučujemo mi? Retki su ti trenuci. Tada obično govore o tome da imaju nameru da vladaju, da vlast budu, naravno, bez izbora, tada govore o tome da imaju značajnu potragu da na tu vlast dođu što pre, po mogućstvu odmah i da to bude uticajem neke svevišnje sile, na bilo koji način samo ne glasovima naroda. Zašto ne? Zato što je nemoguće da ti ljudi dođu na bilo kakvu vlast, bilo gde u Srbiji glasovima naroda i oni to jako dobro znaju. Čuli ste već za njihove fantastične planove, da hoću da budu ministri, da hoće da budu na čelu javnih preduzeća, da hoće da budu na čelu lokalnih samouprava i da to traje bar devet meseci i da se zbog toga ne krši samo demokratija i narodna volja, nego da se krši i Ustav, samo da bi njima ta njihova vlast trajala. Uglavnom je, znate to jako dobro, za tu priču bio zadužen Boško Obradović, ovaj ljotićevac po vokaciji, pa valjda uz njega nekako ide da priča da o tome da hoće nešto na silu Boga, a suprotno demokratiji. Nekako su se uzdržavali da o tome govore ostali, koji bi kao trebali da su tu nešto ozbiljniji. Međutim, progovorili su i ti neki ostali. Ni manje ni više, evo, sam Dragan Đilas, pre neki dan, za jedan od njihovih nedeljnika, to je "Novi magazin", broj od 17. oktobra 2019. godine. Pa, isto to što priča Boško Obradović, sve tako pametno i mudro, on je prepričao na svoj način i pozvao se na primer Severne Makedonije. Kaže čovek - Pa, jesu li tamo imali Pržinski sporazum, pa se tamo pisalo kako se pomera s vlasti, pa se uvodi tužilac i vlada - e, tu on misli na ovu vladu Boška Obradovića, da neko kaže - evo, izvolte, sad ste vi ministri, pa birajte ko će čega da bude ministar, pa ćete sad vi da vladate a da niko ništa narod nije pitao, niti ste jedan jedini glas dobili od bilo koga, kao što ga ne bi ni mogli dobiti, naravno. Pa radno telo za praćenje rada službe, pa sve tako lepo, i kaže - i tako je to bilo definisano, pa što mi to ne prepišemo. Dakle, oni se tome nadaju i to je osnovni plan. Ali, šta ćete da ponudite narodu da ćete da uradite kada vi dođete na vlast tako lepi i pametni? Evo, da se svi pravimo da ste se juče pojavili s Marsa i da nikad niste bili u zemlji Srbiji i da ništa niste radili, a jeste, jako se dobro sećamo kako je to izgledalo - šta ćete vi to da uradite? Kaže Dragan Đilas, u istom ovom broju, samo na narednoj strani, pa pre svega šta neće. Kaže da neće da prave auto-puteve. Dakle, ove auto-puteve koje Srbija danas ima, koje je izgradila zato što se prvo konsolidovala srpska ekonomija, koje je izgradila zato što smo prvo popravili stanje u državnoj kasi, pa onda mogli da se bavimo potrebama koje imamo, ne godinu, dve ili deset, nego decenijama, auto-puteve poput auto-puta "Miloš Veliki", auto-puteve poput južnog kraka Koridora 10, koji je već gotov, istočnog, koji će biti gotov jako brzo, kaže - ma, to nam je potpuno nepotrebno. Bukvalno, kaže čovek, pročitaću vam tu rečenicu: "besmisleni auto-putevi". Sintagma. Zašto besmisleni? Kaže - pa, tu niko ne prolazi, ko se još vozi između srpskih gradova, konkretno između Kruševca i Čačka? Kaže - možemo mi samo po dve trake s jedne i s druge strane i to je više nego dovoljno. E, sad, što nisu ni po jednu traku uradili s jedne i druge strane, na tom ili bilo kom drugom mestu, a kamoli dve, na tom ili bilo kom drugom mestu, potpuno nam je jasno zašto. Bili su ljudi zauzeti. Imali su pametnija posla. Imali su hitnijih potreba. Da je gradio auto-puteve, ili bilo kakve puteve, ili trake, jednu, dve ili tri, Dragan Đilas, trošio bi dragoceno vreme koje je i ovako, dok je bio sve i svja u Srbiji, dok je bio i gradonačelnik i ministar, utrošio na sopstvene firme, na njihovo lepo poslovanje, a sve sa državnim preduzećima, a sve sa gradskim preduzećima. Pa se radilo i sa RTS-om, znate to jako dobro, pa se radilo i sa "Telekomom", i za to ste čuli, pa se radilo i sa "Studiom B", pa se radilo sa bog zna koliko gradskih ustanova, da bi se nakupilo na gomilicu u slamaricu 619 miliona evra, skromno. Na to se trošilo i vreme i resursi, pa se, naravno, nije imalo vremena za puteve i auto-puteve. Ali, što je to tako bilo, to se jako dobro sećamo. Ali, što nam danas kaže da i dalje smatra da nam to ne treba, e, to ne znamo koga će u Srbiji moći da ubedi da je u pravu da su nam besmisleni auto-putevi. Verovatno ljudima koji su navikli da se kreću na neki drugi način, navikli na avio-saobraćaj. Ja ne znam kakve su njihove životne navike, ali to je njihova poruka Srbiji i to je njihova ponuda. I šta još? Samoupravljanje, ne šalim se, stvarno to kažem, i nacionalizacija. To u svom fantastičnom ekonomskom programu nudi Dragan Đilas - samoupravljanje i nacionalizaciju. Ako se vi sad zapitate šta je ovde predlog za savremeno evropsko društvo, za državu 21. veka, pa, ništa. Ovo što nudi Dragan Đilas, to nije ni evropsko društvo, to nije ni savremena država, to nije ni odgovor na moderne potrebe bilo gde u svetu. To je znate šta - to je Albanija Envera Hodže. Dakle, ono što Srbiji i njenom narodu drugi Dragan Đilas, to je Albanija Envera Hodže koja je izgleda i određena vrsta političkog i životnog uzora Aljbinu Kurtiju. Čuli ste za tog čoveka. Zbog toga i ne čudi da u istom ovom tekstu, samo na strani 22. možete da pronađete i lepe reči koje Dragan Đilas ima da izgovori na račun pomenutog Aljbina Kurtija, čoveka koji se otvoreno zalaže za veliku Albaniju, čoveka koji je u svojim izjavama u samo nekoliko dana pokazao da može da bude tri puta veći ekstremista i od Haradinaja i od Tačija i od Pacolija i od svih njih zajedno. E, o tim ljudima, očigledno zbog toga što imaju istu vrstu uzora i ideala, Dragan Đilas i ovi njegovi imaju samo najlepše reči. Između ostalog, da li ga je slučajno ili ga nije slučajno Rada Trajković, predstavnik Dragana Đilasa i ovog njegovog saveza za Kosovo i Metohiju, uporedila sa Zoranom Đinđićem, dakle, Aljbina Kurtija uporedila sa Zoranom Đinđićem, ja bih rekao da nešto i nije slučajno. To je njihov odnos prema vrednostima, uzorima i političkoj ponudi - da se bude Albanija Envera Hodže, da se tu ne bavimo besmislenim, kako kažu, stvarima, kao što su infrastruktura i auto-putevi, nego da se verovatno opet bavimo njihovim privatnim biznisom. To nude, tako bi to izgledalo i tu bi se očigledno još i dodatno, masno lagalo. Poput Dragana Đilasa, još jednom, na strani 21, koji kaže da nisu tačne priče o tome da njemu nešto duguje njegova Demokratska stranka, a u isto vreme, iz istog tabora, onaj Zelenović, čini mi se, iz Šapca, kaže - ma ne, u dugovima je Demokratska stranka. I zbog toga što je u dugovima, što joj je blokiran račun, mi ne možemo da se ujedinimo. A evo, Đilas priča, kaže - nije, nikakav dug ne postoji, nije blokiran račun. I dok su tu neki šumovi na vezi, ja samo sa vama moram da podelim još jednu rečenicu koja će verovatno objasniti karakter i dubinu tih šumova. Ovog Zelenovića koji je zajedno sa ostalima zadužen za propagiranje nekog bojkota na proleće sledeće godine, jedan drugi nedeljnik, ali opet njihov, "Vreme" se zove, isto, 17. oktobra, pita - pa, dobro, uz tu vašu priču o bojkotu, nikako da se izjasnite hoćete vi da bojkotujete izbore u Šapcu ili nećete? Slušajte kako glasi Zelenovićev odgovor na to pitanje. Kaže: „Vi ćete sada da prepustite SNS grad Šabac bez borbe?“, a on kaže: „Nije ideja da li ćemo mi prepustiti ili ne, na kraju će građani reći šta ćemo uraditi“. Da li vam ovo zvuči kao da je rekao onako odsečno i odlučno – idemo na bojkot po svaku cenu, jer smo mi ljudi od principa i mi smo dali reč? „Nije ideja da ćemo mi prepustiti ili nećemo, građani će na kraju reći šta ćemo mi uraditi“, meni ovo, da vam kažem iskreno, zvuči kao da neko malo eskivira bojkot na lokalnom nivou zato što neko malo ne može da se oprosti od vlasti koju ima u gradu Šapcu. Da li su ovo šumovi na vezi, da li su ovo problemi u koaliciji, to će oni morati da rasprave među sobom. Ono što je potpuno nesporno jeste da ti ljudi apsolutno nisu u stanju da se ponašaju u skladu sa modernim trenutkom, sa 21. vekom, godinom u kojoj se nalazimo ili u kojoj ćemo se naći već za neki mesec. Korak nas deli od 2020. godine, koja će biti i izborna godina i zbog toga ne znaju ni za slanje novca servisima koji su digitalni, pa da ne mora Bastać da krije u zadnjem džepu ili u torbi silne desetine hiljada evra, nego može to lepo da se pošalje putem odgovarajućeg elektronskog servisa. Očigledno je da, pošto nisu vični modernim tehnologijama, ne znaju da postoji internet preko koga svako može da ode na sajt Agencije za borbu protiv korupcije i da vidi da nisu prijavili funkcije. Na primer, Dragan Đilas nije prijavio da je odbornik u gradu Beogradu i još nekoliko njih koji su u prvom timu oko njega nisu prijavili svoje funkcije i sada misle da to niko ne zna i niko ne može da proveri. Pošto očigledno ne znaju da postoji internet, ne znaju ni da svako može da proveri da su one gnusne petparačke bljuvotine koje izgovaraju na račun ministra Stefanovića, sve objavljivane od strane magazina „Tabloid“ i to može da proveri svako ko ima internet. Ako nisu čuli, mnogi ljudi u Srbiji imaju internet i umeju da ga koriste i to nisu nikakve, kako kažu, informacije od strane uzbunjivača, to su informacije od strane Milovana Brkića bajate po tri godine i više. Dakle, reciklirane bezbroj puta ponovljene laži za njih su vrhunski dokazi za ne znam šta, pa koliko bilo ko veruje tim izvorima, toliko nek veruje danas i Đilasu, njegovim satrapima ili njegovim megafonima. Uostalom, da su te savremene tehnologije teren na kome može čovek i da se oklizne kada nije oprezan, pa mislim da jedan od najzvučnijih primera upravo Marinika Tepić. Znate da je gospođa Tepić širila lažne vesti tako što je preko društvenih mreža objavljivala informacije da su se pojavili neki specijalci, komandosi, srpske paravojne snage na Kosovu i Metohiji i tamo ne znam kakav teror sprovode i objavila uz sve to i fotografije koje potkrepljuju ceo slučaj? Znate šta se ispostavilo? Da je reč, naravno, o ponovo jednoj izmišljotini, ali da bruka bude veća, da bude onako baš do daske velika, ispostavilo se da su te fotografije tzv. krunski dokazi, zapravo animacije, da su to inserti iz video igrica. To je bio vrhunski dokaz da Srbi terorišu, ne znam koga, na Kosovu i Metohiji. Ako se takvim ljudima veruje, onda su u pravu za sve što kažu. Milovan Brkić, Marinika Tepić, Dragan Đilas, nastavite niz sami. Srbija tim ljudima ne veruje, Srbiju ti ljudi da prevare ne mogu. Srbija će sigurno da nastavi da se ozbiljno i odgovorno odnosi prema svojim potrebama, da razvija svoje društvo, da ga čini uspešnijim, konkurentnijim, modernijim svakim danom sve više zato što je Srbija rešila da bude uspešno društvo. To je Srbija budućnosti koju gradi već danas sledeći politiku Aleksandra Vučića i SNS, ona to radi danas sa velikim uspehom, Srbija budućnosti koja se gradi već danas. A, žuti tajkuni, Đilasi i ostali prateći lopovi, pa, oni su najcrnja i najtamnija prošlost ove zemlje i zaista nema načina da budu bilo šta drugo. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Pošto smo mi srpski radikali rekli koje su sve mane ovog Predloga zakona, pre svega ono što je alarmantno i ponavljamo, to je da se obim poslova kada su u pitanju poštanske usluge, smanjuje. Mi vidimo da u jednom segmentu kada je u pitanju komercijalni deo, a to je tzv. „kupovina iz fotelje“ ili prodaja preko poštanskih distributera, da se tu povećava obim poslova. Ali, tu nemamo jasne pokazatelje koliko to doprinosi da se ukupno povećava posao, odnosno efikasnost ovih koji se bave poštanskim uslugama, operatera. Zašto? Zato što je značajan udeo u BDP onaj posao koji obavlja JP „Pošte Srbije“ i, naravno, drugi operateri. Veoma značajno utiče na BDP. Mi ovde imamo relevantne pokazatelje, doduše, kao što sam rekao, oni su iz ranijeg perioda, od pre pet godina, jasno pokazuje da, recimo, u 2012. godini, ako se ne varam, jako velik procenat je učešća u BDP imalo JP „Pošta“. Kada je u pitanju sadašnja situacija, onda je to zabrinjavajuće, a ovde nam predlagač, odnosno ministarstvo ne daje nikakav podatak. Čak, da ste se udostojili, gospodo, iz 2017. godine, pa da kažemo – evo, zajedno kada je ovaj zakon stigao u Skupštinu, u skupštinsku proceduru, pa bar imamo novije podatke. Ne, niste gospodo, nego nam ovde prezentujete da će kupovinom iz fotelje ili prodajom preko poštanskih distributera da se poveća posao i da se poveća prihod koji će ostvarivati JP „Pošte“ i ostali koji se bave isporukom. Ali, ono što je veoma, veoma zabrinjavajuće, gospodo, to je da u 2. tački ovog dnevnog reda vi hvalite činjenicu da je Srbija 2001. godine pristupila Svetskom poštanskom savezu. To je nešto što ne treba, ako malo razmišljamo ozbiljnije, ne treba naglašavati, jer taj Savez je osnovala Srbija 1870. godine, jedna od retkih država koja je to osnovala. Godine 2001. je sramota koja se desila u Srbiji, da Srbija ponovo obnovi kandidaturu za članstvo u UN i ovakvim savezima, kao što je Svetski poštanski savez. Ali, ostavimo to sad istoriji, to će istorija da objasni. Šta je suština? Jeste li vi razmišljali, gospodo, koliku težinu imaju te vaše reči koje ispred Vlade ovde u hvalospevima govorite o tome da Srbija treba da zadrži članstvo u ovom Savezu? Nedavno, pre gotovo 10 dana, nepunih 10 dana, desio se jedan incident, jedna sramota do sada neviđena. Optužena je Srbija da je na Kosovu i Metohiji isporučivala koverte sa glasovima ljudi koji imaju pravo glasanja, koje u sebi sadrže određene supstance koje izazivaju alergiju na bazi nacionalne pripadnosti. Mi možemo da kažemo – to je najveća glupost. Samo po sebi je glupo. Da li ste vi čuli, gospodo, da je neko iz EU se oglasio i rekao – dosta više te igre na Kosovu i Metohiji? Čemu to više vodi? Niko se nije oglasio? Da li se neko oglasio iz ovoga Saveta pošta sveta? Da li se neko oglasio? Nije se oglasio. Da li je to sramota i bruka? Sumnja je pala upravo na onoga ko je distribuirao, ko je isporučio te koverte, a to su operateri, odnosno distributeri ili tačnije rečeno „Pošte Srbije“? Da li je ta svetska organizacija koja ovde u svom Statutu podrazumeva solidarnost, da li se oglasila i rekla – to je prosto nemoguće? Da li ste vi normalni, nanosite sramotu čitavom Savezu, udruženju pošta u svetu? Gde to ima da može preko neke pošte zvanično da se isporučuje takva pošiljka ili u ovom slučaju pismo koje sadrži u sebi glasački listić? Nije se niko oglasio, gospodo. Zar ne bi trebala Srbija malo da razmisli, zvanična Srbija malo da razmisli i da kaže – gospodo mi smo učestvovali kao knjaževina i kraljevina učestvovali u osnivanju te organizacije, a vi gospodo, ne stajete na našu stranu? Ne, niko nije našao za shodno to. Jeste predsednik Republike prozvao predstavnike EU da objasne taj fenomen kako to može da se izazove alergija po nacionalnoj osnovi i pripadnosti? Kako to da u prostoriji gde su bili pripadnici srpskog naroda i prebrojavali te glasačke listiće nemaju nikakve posledice, a oni koji su albanske nacionalnosti oni dobiju alergiju? I, kakav je odgovor dobio? Rekli su – ispitaćemo. To znači da, ako ništa drugo, treba sumnjati da su oni u pozadini svega toga. Ako se nije Savez oglasio, to treba veoma, veoma ozbiljno da se razmotri, da se sa najvišeg nivoa, sa nivoa Vlade, odnosno ministarstva, interveniše i da se kaže – gospodo gde je ta solidarnost koja se ovde u statutu te organizacije, gde su ti organi tog Saveza, gde je taj direktor da se oglasi? Ne, niko se nije oglasio. Prema tome, malo ipak morate da vodite računa kada predlog ovaj obrazlažete, da vodite računa o tome šta se u realnom životu dešava, šta se to dešava na Kosovu i Metohij kada je u pitanju isporuka poštanskih pošiljki kao što su glasački listići. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Snežana Petrović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Drage koleginice i kolege, zbog ovde ranije iznetih primedbi u vezi sa održavanjem tribine u Pošti Srbije, odnosno Poštanskom muzeju, koristim ovu priliku da vas sve zajedno ovde i naše sugrađane pozovem. Tribina je zakazana i potvrđena 10. oktobra, to je redovna mesečna tribina, održaće se večeras pod nazivom „Italijanski mornari za srpsku vojsku 1915- 1916. godine.“ Ovo je redovna mesečna tribina na kojoj se održavaju predavanja tako da će i večeras slobodan ulaz biti, biće održano predavanje na ovu temu i tom prilikom biće prikazane ne fotografije, nego video materijal, jedinstven iz tog vremena u vezi sa naslovom i to kako italijanski mornari pomažu srpskoj vojsci. Pozivam vas sve da dođete, da na taj način izrazimo zahvalnost Italiji i njenim mornarima koji su pomagali našoj vojsci, a ujedno da damo podršku daljem snažnom razvoju srpsko-italijanskih odnosa. Hvala svima, mogu da kažem da je što se mene tiče ova rasprava danas bila vrlo konstruktivna i očekujem da će se ona u istom tonu nastaviti i u pojedinostima. Dođite, ulaz je slobodan, Majke Jevrosime 35, PTT muzej večeras u 18 časova i 30 minuta.
Zahvaljujem. Pošto više nema prijavljenih, zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1, 2. i 3. dnevnog reda. Sa ovim bi smo završili sa današnjim radom i nastavljamo sutra u 10,00 časova. [[Sednica je prekinuta 18.10 časova]]