Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 118 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno daje u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici:Nebojša Stefanović, Gordana Čomić, Katarina Rakić, Branko Ružić, Dušica Morčev i Radojko Obradović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je, predsednik Narodne skupštine, povodom pretresa u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda, pored predstavnika predlagača magistra Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuju i Aleksandar Ljubić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija i privrede, Milica Bisić, posebni savetnik ministra finansija i privrede i Ljiljana Petrović, rukovodilac Grupe za poreze i imovinu u Ministarstvu finansija i privrede. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZIMA NA IMOVINU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević, Miroslav Petković, Dejan Mihajlov, dr Nenad Popović, Bojana Božanić, Gorica Gajić, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać, Srđan Milivojević, Dragoljub Mićunović, Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić, Nebojša Zelenović, Nataša Vučković, Nenad Konstantinović, Srđan Miković, Slobodan Homen, Olgica Batić i Radoslav Milovanović. Primili ste izveštaja Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenja Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i resorni Odbor su prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Srđan Milivojević i Dragoljub Mićunović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Nenad Konstantinović i Srđan Miković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stevanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u toku načelne rasprave o ovom predlogu zakona smo ukazali na sve probleme koje će ovaj zakon proizvesti i kada je u pitanju lokalna samouprava i kada su u pitanju građani. Istakli smo našu kritiku i naše protivljenje da u ovako teškoj situaciji, u kojoj je Vlada dovela državu kada je u pitanju stanje budžeta, da se problem rešava tako što će se mogućnosti ubiranja poreza ili punjenje budžeta prevaliti na građane, tj. na lokalnu samoupravu, a potom i na građane. Želim da podsetim na početku kako je išao u prethodnih nekoliko godina čitav proces oduzimanja sredstava lokalnim samoupravama. U isto vreme, kako je proces oduzimanja sredstava išao, tako je tekao proces dodavanja novih nadležnosti. Godine 2009. umanjena su transferna sredstva. Gospodine ministre, bili ste u toj vladi kada smo mi iz DSS vrlo oštro kritikovali tu odluku i rekli kakve će ona posledice imati na lokalne samouprave. Potom je 2011. godine donet zakon koji je navodno trebao da popravi stanje u finansijama lokalnih samouprava, ali nažalost bez nekog većeg efekta, pogotovo što je situacija oko transfernih sredstava ostala ista. Sada se donosi nov zakon u kojem će lokalne samouprave takođe biti uskraćene za određena sredstva. U isto vreme, lokalne samouprave su dobijale nadležnosti kada su u pitanju putevi, kada je u pitanju zdravstvena zaštita i niz drugih sa tim umanjenim sredstvima. Jednostavno, ne može se govoriti ni o kakvoj decentralizaciji, ni o kakvom jačanju lokalnih samouprava u prethodne četiri godine i u periodu koji obuhvata obe ove vlade. Jednostavno ne vidimo kakva je politika. O prethodnoj Vladi smo sve rekli šta smo imali da kažemo, sve najgore sa svim kritikama kada je u pitanju njen odnos prema lokalnoj samoupravi. Ne vidimo nikakvu promenu kada je u pitanju ova vlada u odnosu na lokalnu samoupravu. Sa druge strane, zaista je pitanje da li treba ovako širiti opseg koji se tiče svih onih koji će ući u obavezu plaćanja poreza koji se odnosi na imovinu? Da li je bilo potrebno, gospodine ministre, da se izbeglice obuhvataju ovim porezima? Da li je bilo potrebno da oni koji su dobijali nekretnine da koriste u zakup jer su pobegli sa svojih ognjišta sada moraju da plaćaju porez? Da li je bilo potrebno da socijalni slučajevi moraju da plaćaju porez za smeštaj koji su dobili u zakup od lokalnih samouprava koje su imale mogućnosti da im daju? Ne vidimo nikakvo opravdanje za ovakvu odluku. Moj kolega Dejan Mihajlov je u načelnoj raspravi ukazao na jedan problem koji se ticao toga ko će sve biti u obavezi da plaća porez na, hajde da kažemo, pomoćne objekte u okviru jednog domaćinstva. Rekli ste da se to neće odnositi na one koji se primarno bave poljoprivredom, ali jako dobro znate, dolazim iz Vojvodine, da pogotovo u Vojvodini veliki broj domaćinstava u okviru svog dvorišta ima obore gde drže svinje, ambare, da bi se prehranila, baveći se nekom drugom delatnošću, a ne poljoprivredom, pa vas pitam da li će ti ljudi kojih je neuporedivo veći broj nego onih koji su registrovani da se bave poljoprivrednom delatnošću plaćati poreze i na te objekte? Oni su sada sa pravom zabrinuti. Postavljam pitanje – čemu sve to? Šta je smisao toga? To su pitanja zbog kojih smo smatrali da je apsolutno neprihvatljivo da ovakva odredba stoji u zakonu i zato su moje kolege uložile amandman da se ona briše. Hvala.
Ministar Dinkić. Izvolite.
Neću se javljati povodom svake diskusije, ali želeo bih zbog svih vas narodnih poslanika da kažem nešto što mislim da je važno vezano za Zakon o porezu na imovinu. Da ne bi bilo nikakvih nedoumica, ovaj zakon smo menjali isključivo da bi promenili način oporezivanja pravnih lica, odnosno preduzeća i kompanija, s obzirom da od 1. januara 2014. godine je jednim drugim zakonom ukinuta naknada za građevinsko zemljište i da lokalne samouprave moraju da imaju neku kompenzaciju. U tom smislu smo predložili da pravna lica plaćaju porez na imovinu na tzv. fer tržišnu vrednost a ne na knjigovodstvenu kao do sada, što će onda, s obzirom da neće plaćati parafiskalni namet koji je ukinut Zakonom o planiranju i izgradnji, plaćaće redovan, pravi porez na imovinu, što do sada nije bio slučaj. Apsolutno nam nije bila namera da bilo šta u zakonu menjamo što se tiče oporezivanja građana kroz porez na imovinu, kao ni kroz bilo koji drugi zakon koji smo ovde predložili Skupštini. Imajući u vidu da je u načelnoj diskusiji ovde bilo nekih strahovanja i sumnji, da bismo precizirali sve ovo do čega smo došli, danas smo usvojili na naš predlog jedan amandman Odbora kojim smo vratili amortizaciju i to povećali čak u odnosu na sadašnji zakon, jer je do sada amortizacija za stare stanove bila 0,8% godišnje a maksimalno do 40%, a sada smo stavili da to može biti do 1% i da same lokalne samouprave određuju da li će biti 0%, 0,1%, 08%, 09% ili 1%. Dakle, dali smo mogućnost svakoj lokalnoj samoupravi da samostalno odredi amortizaciju, što je u skladu sa principom fiskalne decentralizacije za koju se zalažem. Tako da neće biti fiskna za sve amortizacija, nego neka opština sama proceni šta je realno i šta odgovara socijalnom položaju građana, zonama itd. Na taj način, bez obzira što je Fiskalni savet insistirao i zbog toga nismo imali u inicijalnom tekstu amortizaciju, vraćena je i to u većem mogućem iznosu u odnosu na to šta je do sada bio slučaj. Druga stvar, da ne bi bilo nedoumica, kada smo govorili o izuzimanju onih 10 ari iz oporezivanja, mislili smo na gradsko građevinsko zemljište. U članu zakona imamo da se to eksplicitno ne odnosi na poljoprivrednike, odnosno na one koji se bave tom delatnošću. Da i tu ne bi bilo nedoumica, prihvatili smo i jedan amandman koji su dali Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Boško Ristić, Milovan Marković i Nebojša Zelenović, a to je da se svo zemljište do 10 ari izuzima iz oporezivanja. Svo zemljište, čak i ono što nije ovim zakonom bilo izuzeto, kao i poljoprivredno. Sada je eksplicitno, ne samo gradsko građevinsko nego i poljoprivredno do 10 ari izuzeto iz oporezivanja, što znači da suštinski parametri koje mi sada dajemo vezano za građane, a građani su ili ljudi u gradu ili ljudi koji se bave poljoprivredom, omogućavaju čak i smanjenje poreza na imovinu. Zašto je ovo važno? Zato što je u diskusiji jedna opoziciona partija govorila da može doći do povećanja poreza na imovinu za 700 ili 800%. Proverili smo za vikend da je to nemoguće. Čak i da se ne računa nikakva amortizacija, čak i da tržišna cena ne određuje realno starost stana, maksimalno teorijsko povećanje bi moglo da bude 67% tačno. Da ne bi to bilo, pitali smo se zašto je neko izašao sa tom procenom? Zato što smo ustanovili da neke lokalne samouprave, da ne kažem grad, danas ne sprovodi sadašnji zakon nego ga krši i krivotvori osnovice i ne primenjuje dosledno odredbe sadašnjeg zakona i očito se kod nekog rodila ideja da se sada iskoristi promena ovog zakona i da se sve svali na ovu vladu, iako jedna sigurno, a možda i više lokalnih samouprava trenutno ne sprovodi postojeći zakon. Jako je bitno da poslanici i građani znaju da nijedan jedini parametar sada u Zakonu o porezu na imovinu ne menjamo jer sutra ako se u jednom pojedinom gradu desi neko žestoko povećanje poreza na imovinu, to je onda isključivo rezultat odluke te lokalne samouprave, a proisteći će iz toga što ne poštuju već sadašnji zakon. U porezu na imovinu za ovu godinu vidim, kada smo gledali ove podatke za određene lokacije koje su ovde licitarane u raspravi, da je to u stvari glavni štos da se ne primenjuje sadašnji zakon i videćemo da li postoje određene sankcije za neprimenjivanje zakona. U većini lokalnih samouprava se sadašnji zakon primenjuje, ali ne svuda. Postojala je ideja da se odgovornost zbog eventualnog drastičnog podizanja poreza prebaci na novu republičku vladu, što smo onemogućili prihvatanjem sa jedne strane amandmana Dušana Petrovića, a sa druge strane usvajanjem amandmana Odbora za finansije. Hvala.
Narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovani ministre, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, dobro je što smo ovo sada čuli, odnosno dobro je da je Vlada nakon burne rasprave, koju smo imali prilikom rasprave o zakonu u načelu, prihvatila neke sugestije, pre svega naše koje se odnose na to da će se položaj poljoprivrednika i poljoprivrednog zemljišta, uopšte oporezivanje zemljišta manjeg od 10 ari promeniti nakon usvajanja ovog zakona. Dobro je što je Vlada prihvatila te sugestije, prihvatila ove amandmane i na taj način realno stavila građane i realno pokazala da se položaj građana neće umnogome pogoršati nakon usvajanja ovog zakona. Nije sporno da porez treba da se plaća i da država mora da uradi sve da taj porez naplati i to je nešto što svaka država u svetu radi. U mnogim državama važi da sve može da se izbegne, samo porez mora da se plati. Prosto, i naša država od toga živi i porez mora da se naplati, ali treba gledati kako će se taj porez i naplaćivati. To je jedna stvar o kojoj treba voditi računa i o kojoj ćemo mi pričati malo duže prilikom kasnije rasprave i drugih amandmana. Naravno, treba pomenuti da je porez veći od naknade za građevinsko zemljište i da će to plaćanje biti veće nego što je bilo po naknadama za građevinsko zemljište, to je i ministar pomenuo, 67% će biti veće, plus ovo što je sada usvojeno isto na predlog poslanika opozicionih i nas iz DSS prilikom rasprave u načelu, a to je da se prihvati amortizacija, da se poljoprivredno zemljište ne oporezuje ispod 10 ari, zato što mnogi ljudi koji žive na selu ili žive u gradu, u prigradskim opštinama koje imaju domaćinstvo, su zaposleni negde, a imaju i u okviru svog domaćinstva štale, kokošinjce, obore, ambare. Oni bi bili pod udarom ovog zakona i plaćali porez. Jedini oslobođeni od plaćanja poreza po osnovu obavljanja poljoprivredne delatnosti, kako stoji u članu zakona, su registrovana poljoprivredna domaćinstva i to samo ona koja pretežno žive od bavljenja poljoprivredom. Znači, da bi svi oni koji imaju drugi izvor prihoda, da li je neko zaposlen u nekom preduzeću, da li obavlja neku drugu delatnost, bili izuzeti iz ovog zakona. Smatramo da je dobro što je usvojen amandman da sve ostaje isto, da se domaćinstva ispod 10 ari neće oporezivati, jer samim tim se izbegava mogućnost zloupotrebe, da oni kojima je možda jedan član domaćinstva, a znamo da dosta ljudi živi u zajedničkim domaćinstvima, više generacija, zaposlen negde, oni bi bili pod udarom ovog zakona, a oni u suštini žive i privređuju upravo od tog domaćinstva. To se odnosi, kako stoji u zakonu, i na kući i na sve pomoćne objekte, garaže, tako da je dobro što je ovo urađeno. Treba videti u kojoj meri će se i na koji način primenjivati ovaj zakon. Slažem se da su lokalne samouprave te koje su prilično uspavane i koje treba da se razmrdaju, da taj silni broj zaposlenih, uglavnom po partijskoj liniji, mora da krene da radi, da se bavi svojim poslom i da lokalna samouprava počne da bude neko ko će se starati o rashodima i o prihodima i da lokalne samouprave dobiju svoju funkciju koju treba da imaju, a to je da direktno komuniciraju sa građanima u njihovom interesu. Stoga smatramo da treba još uvek raspraviti, u odnosu na poljoprivredna domaćinstva, u kojoj meri će i ona poljoprivredna domaćinstva preko 10 ari, koja su neregistrovana samo kao poljoprivredna, već svi oni koji žive od poljoprivrede u prigradskim i seoskim sredinama, koji imaju možda 11 ari, u kojoj meri će biti obveznici ovog zakona o porezu na imovinu i na koji način. Nadam se da ćemo kroz raspravu moći da dođemo do rešenja, da ćemo ublažiti položaj tih poljoprivrednih domaćinstava koja su registrovana, ali koja imaju zaposlene i u drugim delatnostima, ne samo u poljoprivredi, kako njima da olakšamo položaj, kako bi se izbegle zloupotrebe prilikom primene ovog zakona. Čeka nas jedna, ja se nadam, rasprava koja će uroditi plodom i gde će Vlada prihvatiti još neke od sugestija, ne samo amortizaciju, ne samo ukidanje ove odredbe za oporezivanje domaćinstava ispod 10 ari i neke druge koje je Vlada prihvatila u odnosu na stomatologe, lekare, advokate, već i na ova poljoprivredna domaćinstva koja se bave poljoprivedom, ali kojima to nije isključiva i pretežna delatnost, već koji žive, između ostalog, i od toga. Očekujem da kroz ovu raspravu Vlada prihvati još neka rešenja u interesu građana.
Hvala. Narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, poštovani ministre, želim samo da prenesem razgovor koji sam juče imao sa Udruženjem poreskih obveznika koji upravo govore u prilog tome da je dobro što ste postupili ovako kako ste postupili danas i da sam bio duboko u pravu kada sam rekao da ministar ima razumevanja za građane, za poziciju građana i da zaista postoji dobra namera da se usvoje određeni amandmani koji idu u tom pravcu i da su zaista oni raspoloženi da zajedno kasnije nastave razgovor sa vama i na taj način se zaista pruži određena podrška svim dobrim rešenjima koje donosi vaše ministarstvo. U tom smislu, zaista još jednom pozdravljam sve one stvari, u kom pravcu ste išli sa usvajanjem amandmana. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov, zajedno Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam gospođo potpredsednice. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, oporezivanje srazmerno ekonomskoj moći obveznika, to je ustavna kategorija. Međutim, iako ova ustavna kategorija stoji u obrazloženju ovogzakona, čini mi se da niste se baš vodili ovim načelom kada ste menjali ovaj zakon o porezu na imovinu. Zašto mislim tako? Upravo zbog ove izmene ovog člana 3. na koji smo mi i podneli amandman, s obzirom da se jako dobro vidi da, bez obzira što vi tvrdite da jedini razlog za izmenu ovog zakona o porezu na imovinu je bio taj da se napravi jedno rešenje u vezi oporezivanja gradskog građevinskog zemljišta, s obzirom da se menja status tog zemljišta već od 1. januara 2014. godine, radi oporezivanja. Pre svega iz ovog zakona i uopšte iz svakog člana proizilazi da, vi ste imali jednu osnovnu nameru, a to je da povećate prihod budžeta Republike Srbije i mislim da možemo oko toga da se složimo, to je jasna činjenica. Drugi razlog koji ste naveli za donošenje ovog zakona je fiskalna centralizacija. Podsećam vas da je 2011. godine došlo do izmene onog zakona o finansiranju lokalnih samouprava, gde ste upravo vi insistirali na nekoj vrsti fiskalne decentralizacije, kada su lokalne samouprave dobile daleko više mogućnosti za prihode, za razliku od onog zakona iz 2007. godine. Dakle, imamo jedno realno stanje, imamo jedno obrazloženje ministra finansija i privrede koje baš i nije tačno. Gospodine ministre, nama je zaista jasno da u prvom redu u budžetu Republike Srbije nema prihoda na koje ste računali. Dakle, očigledno ste napravili jednu pogrešnu procenu prihoda koje ste mogli da očekujete od povećanja akciza na gorivo i na duvan. Očigledno da ste pogrešili kada ste procenjivali kakve prihode možete očekivati zbog povećanja PDV. Dakle, prihoda nema. Kako te prihode namaknuti? Vi ste se odlučili za kasicu prasicu. Odlučili ste se da uzmete od građanina i da uzmete od lokalnih samouprava. To je, u stvari, najjednostavnije i to je odlika jedne visokocentralizovane vlasti i države, koji koncept se ne napušta. Nama je jasno da je Fiskalni savet podržao ove poreske zakone, ali upravo iz tog razloga što se rukovodio konceptom ove visokocentralizovane. Prosto se prilagodio modelu funkcionisanja teritorijalnog uređenja i fiskalizacije države, koji je aktuelan i koji se u prirodi i primenjuje. Prema tome, vi kada prihvatate ponekad mišljenje i savet Fiskalnog saveta, onda to radite zato što to vama konkretno, tada ad hok odgovara. Kada mislite da je to u suprotnosti sa vašim konceptom, vi ga ne prihvatate. Dakle, prilično je selektivan taj odnos, prema mišljenju Fiskalnog saveta. To se jako lako može videti kada se pogleda mišljenje Fiskalnog saveta iz marta ove godine, kada se pogleda skoro dato mišljenje. Onda možemo da konstatujemo da vi imate ozbiljan problem oko toga što se stalno odlučujete, i to ne samo ovog puta, nego uopšte se odlučujete za neka ad hok rešenja, umesto za ozbiljne reforme. Vi ste svesni toga da je nama potrebna penzijska reforma. Vi ste svesni toga da je nama potrebno da se daleko više poradi na statusu i na funkcionisanju javnih preduzeća. Dakle, potrebna nam je reforma javnog sektora. Vama je jasno koliko je ovde nužno da se daleko više štedi, da se smanji ta javna potrošnja. Vama je jasno da je potrebno da se smanji javni dug. Vi govorite o tome da se smanjuje deficit. Međutim, deficit, po Fiskalnom savetu, danas već iznosi negde preko 5%, a vi ste ga projektovali na 3,5%. Dakle, to su neke stvari koje se bukvalno pojavljuju kada god se vi pozovete na to da je potrebno doneti određene mere koje će da imaju određene reformske potencijale i koje će u znatnijom meri da promene stanje srpske privrede i ekonomije. Međutim, to nije tačno. Bilo bi dobro da jasno i glasno kažete da prihoda nema, da su prihodi jako mali, da ste pogrešili kada ste ih projektovali i pogrešno ste očekivali tu visinu. Neki dan ste govorili, gospodine ministre, o tome da samo najjači i najsposobniji preduzetnici trebaju da ostanu. Pitala bih vas na koji način bi samog sebe ocenili, što se uspešnosti tiče, kada ste projektovali visinu budžetskog deficita na 3,5%, kada ste očekivali daleko veće prihode od onih koje ste na kraju ostvarili? Dakle, kakav biste vi bili preduzetnik ukoliko bi uzeli srpsku privredu kao jedno privredno društvo? Da li ste vi uspešni ili neuspešni privrednik? (Predsedavajuća: Gospođo Popović, zaista moram da vam kažem da se vratite na temu, molim vas.) Dakle, suština je ta da će građanin ove države i lokalna samouprava, najniži nivo vlasti, na kraju da ponesu najveći teret svih ovih ekonomskih eksperimenata ad hok.
Hvala. Reč ima gospodin Miković, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Samo sam hteo da ukažem na čl. 27, 32. i 164. Poslovnika, u pogledu mogućnosti adekvatnog učešća svakog narodnog poslanika u raspravi. Sada, posle 40 minuta nakon zakazanog početka rada Skupštine u pretresu po amandmanima, smo dobili konačno izveštaj odbora u pogledu ovog prvog zakona - Predloga zakona o porezima na imovinu. Praktično smo do ovog trenutka bili hendikepirani, jer nismo znali kakav je stav odbora u odnosu na stav Vlade. Po informacijama kojima raspolažem, očigledno je na samoj sednici odbora ministar zastupao u nekim stvarima, ne samo stav Vlade, nego i svoj lični stav, koji je bio dijametralno suprotan u odnosu na stav Vlade, po pitanju pojedinih amandmana. Upravo zbog toga sam sada srećan što sam konačno dobio izveštaj odbora, bar za ovaj prvi predlog zakona, koji se sada trenutno raspravlja, ali je činjenica da je u drugim predlozima zakona dolazilo do različitog stava predstavnika Vlade na odboru, u odnosu na ono što nam je Vlada predložila. Upravo sam zbog toga smatrao da je izuzetno potrebno da, pre nego što raspravljamo o ovom, imamo pred sobom i izveštaj o radu odbora. Hvala.
Hvala, gospodine Mikoviću. Moram priznati da vas baš nisam najbolje razumela u čemu sam to povredila Poslovnik, ali pretpostavljam da je to zato što ste kasno dobili izveštaje. Sada ih očigledno imate, tako da mislim da je sada sve u redu. Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Vezano za prethodno izlaganje poslanice, još jednom podsećam da je porez na imovinu stoprocentno porez gradova i opština. Dakle, teza da se on menja da bi se popravilo stanje u republičkom budžetu jednostavno nije tačno. Kompletan prihod od poreza na imovinu ide u budžete gradova i opština. Druga stvar, lokalne samouprave, odnosno gradovi i opštine su samostalni u izboru parametara za naplatu poreza na imovinu, do određenih limita koji se daju u republičkom zakonu. Treće, republički zakon sada ni u jednom parametru ne menja mogućnost za povećanje poreza koji se naplaćuje građanima po osnovu poreza na imovinu. Ni u jednom. Posle ovog amandmana Odbora, koji je na moj predlog danas usvojen, nema ni jedan jedini parametar koji se menja u ovom zakonu, a koji bi povećao oporezivanje građana. Šta je tačno? Tačno je, ali ne zbog poreza na imovinu, nego zbog drugih zakona, poreza na dohodak građana i stope doprinosa, da će lokalne samouprave morati da štede. To sam rekao otvoreno i iza toga stojim. Što se tiče građana, ništa Republika nije menjala što bi se odnosilo na iznos poreza na imovinu za građane. Ovaj amandman odbora je bitan i zbog toga što daje samostalnost kod amortizacije, na šta ste vi uložili amandman, da sama opština i grad odredi kolika će biti stopa amortizacije i to može menjati tokom vremena, ali mora odrediti do kraja tekuće godine za narednu. Šta to znači? Imajući u vidu da stručnjaci procenjuju da gradovi i opštine trenutno naplaćuju možda svega 50% od potencijalnog poreza na imovinu, zbog toga što imaju manji obuhvat nekretnina nego što je stvarno, jednostavno nemaju registar svih mogućih nekretnina, pa se neki uopšte ne oporezuju, dok neki ljudi to plaćaju, imajući u vidu da neki snižavaju sistemski osnovice, prosto, odluka je da nema univerzalnog pravila. To se razlikuje od grada do grada, od opštine do opštine, i svaka opština treba da donese samostalno odluku, što jeste u duhu fiskalne decentralizacije, o tome kolika će biti stopa, kako će izgledati zone, kako će izgledati koeficijenti i, sada još jedna novina, kolika će biti amortizacija za stare stanove. Do sada je bila 0,8% godišnje, a mi smo dali mogućnost da ide i do 1% godišnje, da se još više snizi porez na imovinu za građane. Ono što želim da kažem, jeste da Zakon o porezu na imovinu uopšte ne dotiče promenu za obične građane, osim ako to neki grad ili opština drugačije ne odluči. Mi nismo niti povećali stope, niti smo sada sa ovim amandmanom odbora ukinuli bilo kakvo smanjenje osnovice, čak smo ga i povećali, išli smo u suprotnom pravcu. Jednostavno, nema više ni jedan jedini parametar koji bi sa aspekta Vlade nametao da se poveća porez na imovinu. Moja preporuka lokalnim samoupravama jeste da najpre stave u ravnopravan, jednak položaj sve građane, tj. da se oni objekti koji uopšte nisu upisani, uknjiženi, na koje se uopšte ne plaća porez, da se evidentiraju kako bi svako plaćao porez srazmerno svojoj snazi, u zavisnosti od veličine objekta. To je prva stvar. Druga stvar, svaka lokalna samouprava će odmeravati prema vremenu u kojoj se donose zakoni. Sada je teško vreme i nema logike da se poveća porez na imovinu, ali za pet, deset godina, ovaj zakon neće važiti jednu godinu, zakon važi dok se ne promeni, važi duži niz godina, ako se poprave okolnosti, daje se mogućnost, manevarski prostor samim opštinama da samostalno određuju kako će ovo urediti. Ponavljam na kraju još jednom – svaki dinar od poreza na imovinu ide u lokalne kase, u kase gradova i opština, a ne u republičku. Dakle, bilo kakva primedba interesa za centralizacijom, kada je Zakon o porezu na imovinu u pitanju, nema nikakvog smisla, nego jednostavno ovim zakonom dajemo manevarski prostor opštinama, neki mogu da naplate manje, neki mogu da naplate više, svako će meriti u zavisnosti od sopstvene situacije i to jeste suština. Sada je još veća decentralizacija, vezano za Zakon o porezu na imovinu, nego što je bila ovim zakonom, jer čak i stopa amortizacije može samostalno da se utvrđuje, ali maksimalno do 1% godišnje i ne više od 40% ukupno.
Hvala. Gospodine Konstantinoviću, da li ste hteli po ovom amandmanu ili o vašem, koji je sledeći? (Nenad Konstantinović, s mesta: Po ovom amandmanu.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, mislim da ste i vi ovim što ste prihvatali na odboru i ovim što ste rekli dokazali, pokazali da smo sve bili u pravu kad smo raspravljali o zakonu u načelu. Prihvatili ste da nema oporezivanja okućnica do 10 ari iako ste pričali u petak kako to nije bila namera, vi to niste hteli, prihvatili ste amandman opozicionih poslanika da nema oporezivanja do 10 ari i to je svakako dobro rešenje. Što se tiče ovog amandman koleginice Popović, moram da vam kažem da nije ovo rešenje kako je odbor formulisao amandman. Odbor je rekao da lokalna samouprava može da odredi stopu amortizacije koliko god hoće i mislim da se na taj način pravi ogromna nejednakost među građanima Srbije. Kako je moguće da stopa amortizacije bude u jednom gradu određeni procenat, u nekom drugom gradu sasvim drugi procenat, dakle, mi ćemo imati nejednakost među građanima. Ta stopa amortizacije možda bude u Nišu 0,2%, a da bude u Novom Sadu 1%. Da li možemo da ostavljamo na volju negde odgovornima, negde neodgovornim lokalnim samoupravama kako će o tome odlučivati? S druge strane, ovim zakonom mi utvrđujemo poreske olakšice. Mi te poreske olakšice nismo utvrdili. Nama je poreski kredit i dalje do 20.000 dinara. Dakle, nije tačno da mi dajemo lokalnoj samoupravi da odluči. Dajte onda da kažemo – lokalna samouprava određuje i način, i procenu, vrednosti i obračun i poreske olakšice za svoje građane pa će onda Poreska uprava lokalne samouprave da nađe neko rešenje koje je kvalitetno za te građane. S jedne strane, mi zakonom onemogućavamo olakšice, a sa druge strane dajemo im mogućnost da oni sami odrede koliki će taj porez biti. Šta ste vi uradili suštinski? Dajte da to kažemo jasno i glasno. Uzeli ste lokalnim samoupravama prihod od poreza na zarade. Uzeli ste ogromne pare. Uzeli ste osam milijardi Beogradu, a onda ste dali lokalnoj samoupravi mogućnost kako da odere građane. Mi sada treba svi da čekamo sledeću godinu da vidimo da li će određena lokalna samouprava, određena opština, određeni grad, ako nema dovoljno para u budžetu da posegne za onim što im vi zakonom omogućavate, a to je da odere i opljačka građane. Vi ste rekli stopa amortizacije može da bude do 1%. Ranije je bilo da je ona obavezna 0,8% i ovo što je koleginica Popović predložila to je da se vrati to rešenje da je ona obavezno 0,8%. Do 1%, znači, može da bude i više može i daleko manje. Može lokalna samouprava da kaže – nema amortizacije, da utvrdi neko, da utvrdi neodgovorna vlast nema para u budžetu i odere građane. Ko će da trpi te posledice? Posledice isključivo i samo trpe građani Srbije. Vi kažete ovaj zakon nema veze sa građanima. Ovaj zakon ima najviše veze sa građanima, jer je porez na imovinu građana Republike Srbije i njih gađa. Dakle, poreske olakšice ništa neravnopravan položaj, a važenje zakona počinje zakon da važi 2014. godine, a važiće za nekoliko godina. Molim vas, mi smo svedoci da se svake godine taj zakon menja i nemojte te priče biće možda za pet godina. Promenićemo za pet godina, ako bude možda za pet godina. Ovo je sada za 2014. godinu kada dajete mogućnost da građani budu opljačkani.
Ministar Dinkić.
Ono što vi brkate jeste pravo i odgovornost, to su dve različite stvari. Ono što vi tražite je navodno na rečima decentralizacija, a onda u praksi kažete – e pa nemojte da odlučuje gradonačelnik o nečemu, neka odluči umesto nas Republička Vlada. Ne može jedno i drugo. Morate da se vi u okviru vaše poslaničke grupe odlučite za šta ste. Ima dva pristupa. Ili će gradonačelnik da odgovara za ono što je 100% lokalni prihod ili, ali naravno do nekih granica koje daje zakon i limit, ili onda prosto ne može gradonačelnik samo da kaže – ja hoću pravo, a neću odgovornost. Dakle, nema ni jednog jedinog razloga da recimo, vaš gradonačelnik ili neki drugi odere građane kako ste se vi izrazili, ako to ne želi. I odraće ih suprotno ukoliko to želi. Ali, onda je to individualna odgovornost konkretnog gradonačelnika. Znači, gradonačelnik, predsednik opštine treba da napravi uslove, da napravi sistem koji će omogućiti da što više poreza prikupi tako što se više ljudi zapošljava, tako što se više investira, tako što se brže izdaju građevinske dozvole i tako što se u dinamici prometa ostvaruje veći prihod, za opštinu. Činjenica je, da porez na imovinu jeste nedovoljno iskorišćen prihod pre svega zbog neažurnosti u evidentiranju odgovarajuće imovine koja je evidentirana i nju ima slučajeva da 40%, prema procenama stručnjaka, je neevidentirane imovine u katastru i na nju se nikakav porez na imovinu ne naplaćuje, iako je lako to da se uradi. Fiskalnom centralizacijom omogućeno je da lokalne poreske uprave odu na teren i popišu te kuće. Nisu to šibice, to su objekti koji treba da se upišu i onda da se po istoj stopi koja važi za sve ostale naplati od onih koji ne plaćaju ništa. Isto tako sami gradovi, kao što znate, određuju progresivnost i mogu više da oporezuju bogatije, a da smanje oporezivanje onih koji nemaju. Šta je jako važno? Suština amandmana vaše poslaničke grupe, sad se vama obraćam pošto ste vi govorili poslednji, je bila u tome da gradonačelnik ili gradonačelnici koje zastupate po svaku cenu izbegnu svaku odgovornost. Gde imaju marketing pozitivno, a kad treba odgovornost, da se odluči nešto, da se to prebaci na neku zlu vladu, zlog ministra ili zlu republiku. To nije fer i ovaj zakon je upravo tako napravljen da svaki grad, svaki gradonačelnik, svaki predsednik opštine ima mogućnost da odgovara građanima tako što će voditi politiku kakvu on misli da je najbolja i koja treba, i koja može da bude različita od slučaja do slučaja. Jednostavno decentralizacija ne znači aboliranje od odgovornosti. Dobro je, po meni, što je odbor prihvatio predlog amandmana da se i kod stope amortizacije uvede mogućnost samostalnog odlučivanja gradova da li će ona biti 0,1% ili 1% , a ne da bude obaveza 0,8% jer imate gradova gde prosto postoji mogućnost da se primeni i viša stopa od ove koja je dosadašnja u zakonu, a ima i onih gradova koji mogu utvrditi da je ta stopa prevelika i mogu ići na nižu stopu. Činjenica da je amortizacija i dalje u zakonu. Ovaj poreski kredit, odnosno odbitak se nije menjao u odnosu na postojeći zakon i ponavljam još jednom ni jedan jedini parametar za obične građane u zakonu se ne menja, a od odluke konkretnih gradonačelnika će zavisiti kolika će biti konkretna osnovica. Ne vidim čemu bi bilo, bilo kakvog strahovanja, jer citiraću vam na primer odluku Grada Beograda iz decembra ove godine koja kaže – porez na imovinu za 2013. godinu za nepokretnost obveznika koji ne vodi poslovne knjige za odgovarajuću površinu liste nepokretnosti ne može biti utvrđen u većem iznosu od pripadajuće poreske obaveze tog obveznika za 2012. godinu. Ako je mogao jedan grad u ovom slučaju Beograd da to odredi ove godine nemojte da sutra prebacite odgovornost da je povećano zbog neke republike, a vidi se da može grad ako hoće sam da donese takvu odluku. Samo hoću da kažem da vam argumentacija nije ispravna.
Hvala. Saša Milenić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, na osnovu prvog stava 103. člana Poslovnika reklamiram povredu člana 107. Poslovnika vezanog za dostojanstvo Narodne skupštine Republike Srbije. U diskusiji po predmetnom amandmanu je na osnovu ocena o predloženim izmenama Zakona o porezu na imovinu upotrebljen čitav niz neprimerenih kvalifikacija tobože u odbrani prava lokalnih samouprava na svoju autonomiju u izrazima kao što je "dranje građana" od strane lokalnih samouprava i još besprimernije"pljačkanje građana" od strane lokalnih samouprava. Cinizam prezira prava građana na lokalne samouprave, kititi argumentacijom odbrane tog prava, neka bude pod onom klasifikacijom od kmeta i beseda i svi mi ostavljamo tragove o sopstvenoj poziciji kritikujući druge. Ali, je besprimereno korišćenje pravima nazivati dranjem ili pljačkanjem građana, reč je o elementarnom civilizacijskom dostignuću. Podržavajući predlog Ministarstva i Vlade, takođe nezadovoljni zbog činjenice što se zaista hoće lokalnim samoupravama umanjiti jedan deo prihoda na osnovu poreza na zarade građana, nesumnjivo je da Vlada snabdeva lokalne samouprave dodatnim instrumentima za konsolidaciju sopstvenih budžeta i upotreba tih sredstava u granicama zakona, ni po što ne može biti ni pljačka, niti dranje građana, već sposobnost lokalnih samouprava da funkcionišu kao poluga razvoja u lokalnoj sredini. Dakle, molim da se ovakve kvalifikacije ne tolerišu.
Molim sve narodne poslanike da svi zajedno poštujemo dostojanstvo Narodne skupštine. Reč ima Nenad Konstantinović, replika.
Moram priznati, nisam razumeo kako ste povredili Poslovnik malopre, ali pretpostavljam da će se glasati o ovoj povredi Poslovnika u vašem radu. Ustav Republike Srbije kaže da obaveza plaćanja poreza i drugih dažbina je opšta i zasniva se na ekonomskoj moći obveznika. Dakle, Ustav tretira pitanje poreza i ne može se pitanje poreza ostavljati lokalnoj samoupravi da nekim aktom, koji nema ni težinu zakona odredi koliki će to biti porez. Zašto to govorim?Najvažnija je predvidivost, mi ne znamo koliki će biti porezi, mi danas donosimo zakone, a vi stavljate određene odredbe i niko ne može više da izračuna koliki će porez biti. Ono što smo mogli da izračunamo pre nego što ste izmenili zakon, a to je bilo u petak, da će se taj porez podići 800 posto, 700 posto. To što je Grad Beograd bio odgovoran u proteklom periodu i shvatio da ne mogu građani da plaćaju porez, to ne znači da su sve druge lokalne samouprave odgovorne, da Grad Beograd je bio odgovoran i u 2013. godini nije mogao da bude veći porez na imovinu u Gradu Beogradu, nego 2012. godine. Zato smo takve odredbe predložili, da bi postigli da na teritoriji cele Srbije, građanima ne mogu da se povećavaju porezi, koliko god hoće i kako ko hoće. To što ste rekli da gradovi treba da se bave zapošljavanjem, bavili smo se zapošljavanjem, ima najviše zaposlenih u Beogradu, najviše se radi u Beogradu i onda ste nam uzeli porez na zarade. Svim lokalnim samoupravama ste uzeli porez na zarade. Dakle, ono što je bio motiv svake lokalne samouprave, to je da dovede fabriku u svoje mesto, da zaposli što više ljudi, to bi se pretopilo u to da ste imali porez na zarade. Sada niko nema taj porez, taj porez ste uzeli isključivo za sebe. Gde su poreske olakšice u zakonu, dajte lokalnoj samoupravi da ima prava da odredi poreske olakšice.
Narodni poslanik Vladimir Ilić, o amandmanu.
Očigledno da tema poreza na imovinu je onako dosta neprimereno eksploatisana ovih dana, jer u petak smo čuli histerične najave o tome da će to biti dranje građana, da je to neprimeren namet optužbe, da je Republika nametnula visoke poreze, sve je to neistina i vi dobro znate, jer očigledno se manipuliše time, jer evo nekoliko činjenica. Čuli ste, ministar je već nekoliko puta ponovio da se nijedan jedini parametar, kod ovih poreza ne menja. Vi ste tada tvrdili da se uvećava porez 700,800 posto i evo do dana današnjeg tu matematiku niste prezentovali. Ne samo ministru, mogli ste i njemu da date, javnosti da pokažete tu famoznu matematiku od 700 posto. Dakle, to je jedna besmislica. Porezi na imovinu u Srbiji, u prihodima svih nivoa vlasti učestvujusa ispod 0,7% . Dakle, oni su najniži u Evropi i oni nisu veliki i to nije veliko opterećenje za građane Srbije, ali u uslovima ekonomske krize, protiv toga sam da se oni povećavaju i ovaj zakon ne implicira povećanju ovih poreza naprotiv daje mogućnost da se oni i smanje, i to zavisi od lokalne samouprave. Ako optužujete Vladu za centralizam, onda je potpuno paradoksalno, jer Vlada naprotiv daje jedan dosta širok okvir i upravo u duhu fiskalne decentralizacije omogućava lokalnim administracijama da shodno uslovima na teritoriji opštine i principima fiskalne konkurentnosti, shodno kvalitetu izgrađenih objekata, upravo kalibrišu, odnosno definišu stope i definišu zone, i upravo ukupno opterećenje građana. Nije li to smisao fiskalne decentralizacije. Fiskalna decentralizacija upravo podrazumeva i fiskalnu odgovornost. Potpuna je zamena teza i zaista nema smisla da se bilo ko plaši, ovom vrstom poreza, jer se ni na koji način ne povećavaju, ni na koji način nisu prihod budžeta Republike, jer ovo što smo imali prilike da čujemo u petak, i ovo što smo danas čuli, je čista zamena teza i potpuna besmislica. Pozivam vas zbog građana Srbije, da prezentujete tu famoznu matematiku povećanja od 600,700 ili 800%, da vidi cela Srbija, ministar i svi mi o čemu zapravo pričate. Bojim se da nemate o čemu da pričate jer ste očigledno ne razumete baš u to što pričate, pa u skladu sa tim bi voleo da diskusija dobije zaista na jednoj ozbiljnosti i argumentaciji u nastavku ove sednice.
Hvala. Reč ima Nenad Konstantinović. Repliku želite? Izvolite.
Prosto, kolega me možda nije razumeo, ne znam šta vama nije jasno. Predlogom zakona je ministar ukinuo amortizaciju. Amortizacija do 40%. Ne znam šta tu nije jasno? Kada možete da smanjite za 40% poresku osnovicu, to je jedna mogućnost da odredite porez, kada to ne možete kako je ministar predložio, dolazite u situaciju da će poreska osnovica i biti 40% veća. Na 40% veću poresku osnovicu kada primenite progresivne stope, a stope su 0,4%, pa 0,6% sve do 2% dobijete 800% razlike u porezu. Nisam ja radio tu matematiku, radila je stručna služba Uprave prihoda Grada Beograda i posle onog našeg nastupa u petak je bilo dosta konsultacija između tima ministra Dinkića i stručne službe pa su shvatili, očigledno kakva je greška napravljena i sada vraćate mogućnost za amortizaciju. Što vraćate mogućnost za amortizaciju od petka do ponedeljka? Šta se to desilo u subotu i u nedelju da više nije bitno mišljenje Fiskalnog saveta da mora da se ukine amortizacija? Šta je sada to da ipak sada može amortizacija? Šta se desilo u subotu i u nedelju da ipak ne mora porez na okućnicu? Čekajte, morao je u petak na jedan kvadrat oko kuće, sad ne mora na deset ari. Nije bilo amortizacije sad ima amortizacije. Zašto ne ustanete i ne priznate grešku i kažete – jeste pogrešili smo, treba da postoji amortizacija. Vi se sada vadite pa kažete – dajemo mogućnost lokalnoj samoupravi to da odredi. Stvarno ne znam koja će lokalna samouprava da odredi, a koja neće. Ona lokalna samouprava koja ne odredi amortizaciju je odrala građane Srbije. Mi sad tu puštamo na volju. Ali, ako kažete da puštate na ceo porez na volju onda pustite na volju gradovima i opštinama da određuju mogućnost za poreske olakšice. Imamo penzionere, imamo nezaposlene, imamo ljude koji nemaju leba da jedu, dajte njima da damo veće poreske olakšice.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Znači, nema tu velike matematike. Mi smo za vikend, pošto nam niste dali tu računicu od povećanju navodnom od 600%, 700% seli smo i tražili smo da vidimo kako to Beograd naplaćuje porez na imovinu i shvatili smo da zapravo Beograd ne primenjuje zakon. To je prosto rešenje. Ne primenjuju se tržišne cene i ne primenjuje se ko zna koliko u nazad. Znači, da li je to bilo zbog izbora, da li je bilo zbog ne znam čega. Beograd je jedan, ne znam da li još to neko čini, nisam nigde to video u Srbiji, ali Beograd definitivno ne primenjuje zakon, ovaj postojeći, pre nego što sam ja ušao u parlament sa primenama. Neko se uplašio sada, odnosno neko je to video kao šansu da eventualno poveća ljudima cene zato što nije on primenjivao zakon i da onda za to optužuje mene, odnosno republičku Vladu. Teorijski, pod pretpostavkom da je ostalo ukidanje amortizacije, pričamo čistu matematiku, svaki građanin može da uzme svoje poresko rešenje i neka izbriše amortizaciju. Nema šanse da teorijski maksimalno povećanje bi moglo da bude za 67%, nikako 700%, nikako 800%. Tih 700, 800% može da nastane samo kao rezultat potpune neprimene postojećeg zakona i arbitrarnog određivanja raznih parametara od strane grada Beograda, i to je istina. Samo tako i nikako drugačije. Imajući u vidu sve to, imajući u vidu nedobronamernost vaših diskusija i imajući u vidu upravo tu nedobronamernost, ja sam odlučio da ne poslušam Fiskalni savet u ovom primeru, jer bi sutra mene optužili za dizanje poreza Beograđanima i odlučio da čak povećamo potencijalno amortizaciju do 1% godišnje, kako ni jedan jedini parametar u zakonu ne bi bio promenjen, to je cela istina. Dakle, laž je bila bilo kako moguće zbog republičke Vlade povećanje poreza na imovinu 600, 700%, jer matematički, ako biste to dokazali, ja bih odmah odneo ostavku. Jedini način je šta ste vi radili, grad ne primenjuje, krši zakon i sada je verovatno neko od vaših glava razmišljao o tome - hajde sada da dignemo ljudima 600% i dignu bunu protiv mene, protiv republičke Vlade, a u stvari, otkud narod zna da li je grad Beograd primenjivao zakon ili nije. Ljudi, nemojte, ako ste već doneli ovu odluku da se ne može povećavati porez na imovinu u 2013. odnosno na 2012. godinu, možete doneti da ne možete povećavati 2014. godinu, odnosno 2013. godinu. Gde je tu povećanje poreza? Pogaču i hleb drži gradonačelnik Đilas kod ovoga, kao i svaki drugi gradonačelnik. Može ako hoće da poveća, a ne mora, ja samo na to ukazujem da je ovo isključivo lokalni porez i volja lokalne samouprave šta će raditi. Samo je molba, nije fer, u Srbiji se moraju neke nepopularne mere preduzimati u nekim drugim stvarima, na kresanju rashoda pre svega, na povećanju efikasnosti javnog sektora u celini. Ovde nema mesta povećanju poreza na imovinu, ali ako ih neko drastično poveća, neka on preuzme odgovornost za to. Nije fer i kukavički je unapred misliti da to prenesete na nekoga drugoga. Mislite, ja znam kolika je moja odgovornost, ali nemojte preterivati. Nemojte preterivati da za sve što ne valja se krivi Dinkić, pa može nešto i Đilas na svoja nejaka pleća da preuzme valjda, ako već hoće da dere kožu građanima, kako vi kažete.
Gospodine Iliću, vi ste hteli isto repliku na izlaganje gospodina Konstantinovića. Da li je tako? (Da.)
Upravo sam to hteo da kažem da se radi o čistoj zloupotrebi i korišćenju ove izmene zakona kako bi neko na bazi same promene zakona iskoristio šansu i odrao kožu građanima, a to podmetnuo republičkoj Vladi. Zato je ministar i prihvatio amandman da se ukida amortizacija. To što vi spominjete 600 – 700%, to očigledno pokazuje elementarno nepoznavanje matematike. Sve i da apstrakujete amortizaciju, primeniti stopu 700% uvećanja poreza nije moguće, ali je jedino moguće uvećanje prihoda kompanija gospodina Đilasa za godinu dana u iznosu od 700% na bazi onoga što su te kompanije radile, monopolski položaj, zloupotrebe bavljenja politikom.
Hvala. Gospodine Konstantinoviću, daću vam pravo na repliku samo da pročitam redosled posle vas narodnih poslanika, pošto imam dosta prijavljenih. To su Milisav Petronijević, Borislav Stefanović, Bojan Đurić i Dejan Mihajlov, tim redosledom za sada. Reč ima gospodin Konstantinović, replika. Izvolite.
Dakle, kada nema argumenata, onda prelazimo na lično vređanje. Ministar i kolega Ilić su uvredili Đilasa. Ne znam zašto vam smeta to što grad Beograd nije hteo da odredi veći porez u 2013. godini nego u 2012. godini za građane Beograda? Zato što se odgovorno ponaša prema građanima Beograda. Mi tražimo da svi u Srbiji budu odgovorni i tražimo da ljudi koji nemaju od čega da žive ne ulaze i ne dolaze pod udar, njih ne zanima koje vlasti, da li lokalne ili republičke. Vi ste ti koji republička vlast omogućavate da građani budu opljačkani. Shvatite realnost u kojoj živimo, svet nema para da plaća porez, ni onaj kakav je sada, a kamo li da mu povećavate porez. Vi kažete – nije moglo, ne bi bilo više od 60, 70%. Ljudi, da li je normalno da bude povećanje poreza na imovinu 60, 70% jednom odlukom, jednim rešenjem, u jednoj godini? Nije tačno da ne može da se ograniči zakonom povećanje u odnosu na prošlu godinu. Imali smo u dva zakona i 2010. godine i 2011. godine, zakoni su usvajani u ovom parlamentu i usvajano je u zakonu da za sledeću godinu ne može porez da bude veći nego što je bio u prošloj godini. Radite obračune kako god hoćete i amortizacije i ne amortizacije, ali shvatite jednu stvar, građani Srbije nemaju više dinara, na rubu su egzistencije i neće moći da plaćaju nikakav porez, a kamo li 70 ili 700% uvećan porez na imovinu.
Reč ima ministar Dinkić.
Vi namerno brkate lončiće. Ne želim ja da se povećava porez Beograđanima, nego želim da gradonačelnik uradi nešto transparentno a ne protivzakonito. Ne radi se tako, ako ne želite da povećate porez građanima tako što kažete – odluka, ne može se povećati opterećenjem odlukom grada, nego je način smanjiti stopu. Zakon daje mogućnost za smanjivanje stope ili za zadržavanje istih obaveza. Netransparentno je to što je Đilas uradio. Zašto je tako uradio, pitam se ja? Zapitajte se, ako već imate stopu koja je od 0 do 04, smanjivanjem same stope, što je pravo grada, mogao je isti efekat da se postigne, a pitanje je zašto to Đilas nije uradio? Zato što bi onda rekao – Beogradu ne trebaju pare. Ovako, zadržava pravo da kuka kako je navodno Beograd bez para, jer nije menjao stopu, a neće da se zameri građanima i drži kroz netransparentnu odluku istu obavezu. Dakle, ono što ja samo očekujem, da se zakon poštuje, ne da se krši. Ne tražim da se poveća porez na imovinu, pobogu, Beograđanima. Neka ostane isti, ali kroz smanjivanja stope, kroz smanjivanja nekih drugih parametara koji su ovde. Ali ne, ništa se nije promenilo u stopama, nego nekim arbitrarnim odlukama se krivotvore cene stanova, ne znam, u Mirijevu. Imate tamo, evo daću vam primer, određeno je da je u Mirijevu cena po m2 za poreske obveznike, da se računa 110.000 dinara, a realno je da je cena kvadrata recimo 1.200, 1.300 evra. To se ne radi na taj način, nemojte da krivotvorite stvari, nego smanjite poresku stopu, dobićete isti rezultat. Zakon zato daje fleksibilnost gradovima i opštinama, da mogu, ako žele da idu i sa smanjivanjem poreza na imovinu, ali kroz smanjivanje poreske stope, a ne kroz neke arbitrarne odluke kojim se ruši sistem. Ono što ja vama zameram je što ste govorili neistinu kada ste pričali o tih 700-800%, to je prosto bila neistina, ništa više od toga. Samo nemojte da govorite neistinu, ako je situacija. Apsolutno, nemojte da povećavate porez na imovinu ako vam zakon kaže da bi trebalo da povećate zbog drugih parametara, smanjite stopu, to treba grad Beograd da uradi, isto što rade i drugi gradovi. Nema razloga za time da se kaže, jel znate šta je nekoegzistentno, ako nisam bio jasan, pojasniću još jednom? Ako neki grad, bio to Beograd, Šabac, Zaječar, ma kojikaže – smanjujem stopu poreza na imovinu. Koja je implikacija? Gradske vlasti kažu – mi imamo dovoljno para, mi možemo da smanjimo teret na imovinu. Ovde je problem sledeći, onda ne možeš da kukaš da nemaš para i da ti je kriv neko iz Republike. Zato se stopa ne smanjuje, jer kažu - nadčovečanski napori se ulažu da se reši pitanje Beograđana, i sve svališ na Republiku. To nije fer, to nije u duhu fiskalne centralizacije. Dakle, svaki grad ima pravo da snižava poreze na imovinu, ali kroz transparentno smanjivanje poreskih stopa, ali će onda uslediti pitanje stručne javnosti – a što to činiš, a kukaš sa druge strane da nemaš para, onda znači da lažeš.
Narodni poslanik Dejan Mihajlov, povreda Poslovnika. Izvolite.
U skladu sa članom 27. molim i vas i sve narodne poslanike da se ova rasprava ne pretvori u raspravu o Draganu Đilasu i Beogradu. Prosto, mi ovde govorimo o Srbiji, o svim gradovima i opštinama u Srbiji i o porezu koji će sve građane Srbije da dotakne. Najviše će dotaći onevan Beograda, pošto u Beogradu je i najveća prosečna zarada. i najviše se radi. i svi dolaze u Beograd. Sve glavne firme imaju predstavništvo u Beogradu i strane kompanije. Ali, kako će oni u Zaječaru, Boru, Majdanpeku, Kuršumliji da plate porez? To treba da bude naša tema. Jedni brane Đilasa, drugi napadaju. Mene to ne zanima. Mene zanima kako će građani da prežive posle uvođenja ovih poreza i da vidimo kako njima da se olakša primena ovog zakona. Uzdržite se svi od pominjanja Đilasa, Beograda, da će Beograd da bude najugroženiji. Hoće i Beograd, ali više će biti drugi gradovi. Prosto, dajte da radimo onako u duhu ovog zakona i poreza koji se uvodi građanima Srbije, koji žive svugde, a ne samo u Beogradu. Ti koji žive u Beogradu, žive malo bolje od onih koji žive van Beograda. Dajte konačno njima da se bavimo. Hvala.
Hvala. Molim sve narodne poslanike da se vratimo na temu dnevnog reda. U tom smislu reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću povodom amandmana na član 3. i povodom ove teme koja je vezana za utvrđivanje vrednosti nepokretne imovine, da nastavim priču koju sam imao u petak u delu koji se odnosi na porez na imovinu. Tada sam, a i moje kolege skrenuli pažnju da treba amortizacija, da nije rešenje da se izbaci kao korektiv kada se utvrđuje vrednost imovine. I tada sam rekao, a i sada ponavljam, prave promene u poreskoj politici, kada je u pitanju porez na imovinu, su da prvo oporezujemo, i to žestoko, one koji imaju po pet, deset veliki kuća, stanova, objekata, čega god hoćete, one koji nisu uknjiženi, nisu prijavljeni, nisu oporezovani uopšte, a na kraju, vrlo oprezno, sa puno, kako bih rekao, elemenata koji će voditi računa kako narod živi i na kraju one koji žive u svojoj kući, u svom stanu. Tada, a evo i sada, želim da kažem da je jako dobro što je prihvaćen amandman da se amortizacija vrati kao korektiv za utvrđivanje vrednosti imovine i na ovakav način. To je veoma bitno iz dva razloga. Jedan razlog, što je predviđeno da se utvrđuje vrednost imovine, da jedinica lokalne samouprave utvrđuje vrednost tako što utvrđuje prosečnu vrednost po zonama. Dakle, zona je ta za koju važi jedna tržišna vrednost. U toj zoni može da bude stara kuća, stara zgrada odavno već amortizovana i nova velelepna vila, zgradetina, pametna, ne znam kakve sve, itd. Dakle, taj korektiv smatram da je vrlo važan i podržavam nameru da se to vrati u zakup. Moram da kažem, da budem pošten, još u petak je gospodin ministar najavio vraćanje tog korektiva. Ako uz to dodamo da je izvršena korekcija u delu zakona koji se odnosi na onih 10 ari, da je vraćeno rešenje koje je bilo prethodno, za šta takođe dajemo punu podršku, mislim da je najvažnije danas, gospodine ministre, ispravite me ako nisam u pravu, poslati poruku građanima da, kada jeu pitanju promena Zakona o porezu na imovinu, nema nikakvih promena u odnosu na porez koji će plaćati građani. Ovo je veoma važno, jer su bili i zbunjeni i uplašeni kada su čuli razne cifre, razna povećanja itd. Sada je bitno da im pošaljemo poruku da ova promena zakona ne odnosi se, tako da kažem, na njih. Da li je postojeći u celini dobar ili nije, to je drugo pitanje. Uvek ću govoriti – naplatite od onih koji imaju najviše, koji imaju ogromne zgrade, kuće, Boga pitaj šta sve, a ne one gde ljudi žive u njima ili na najzadnji način kada su oni u pitanju. Ponavljam, javio sam se iz razloga da, prosto, uputimo jednu poruku građanima. Nema promene u odnosu na plaćanje poreza od strane građana, u odnosu na ove promene zakona. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Naravno da mi iz DS smatramo da je uvek oportuno podneti različite amandmane - neke kojima se traži brisanje, neke kojima se traži dopuna, neke kojima se precizira. Vi to, gospodine Dinkiću, ne znate, jer niste bili nikad opozicija. Zato razumem tu vašu kritiku koju nisam zaboravio, da kod nas ima različitog pristupa. Pa, ima, zato što u borbi sa vama čovek mora da posegne sa svim zakonski dozvoljenim sredstvima, jer drugačije ne možemo vas zaustaviti u onome što radite. Kao rezultat toga drago mi je da ste vratili amortizaciju, drago mi je da ste ukinuli i porez na okućnicu. To nije rezultat vaše dobre volje, kako kažete, za inat, već toga što smo izvršili, kao odgovorna opoziciona stranka, pritisak i na vas i na javnost da to uradite. I dobro je da ste to uradili, ali nemojte sada da bude da ste vi zaslužni, iz inata ste vi nama udarili kontru, pa ste vratili. Pa, hvala vam na toj kontri. Inače, suština u svemu ovome je sledeće: mi tvrdimo odgovorno da progresija kojom smo odredili potencijalni mogući porez, apsolutno stoji. U to se uverio i vaš šef poslaničke grupe. I ona je zasnovana na zakonu. Vi kažete – nije tačno. Sada na kraju ste nam rekli – budite ozbiljni, ne preterujte, recite istinu. Ko je sada tu jači? Vi ste gospođu Bisić slali onaj dan tamo da računa. Uspeli ste za vikend da promenite vašu čvrstu odluku, a mi smo ovim amandmanom pokušali da stvari vratimo na ono kako je bilo što se tiče amortizacije. Vi ste ostavili ponovo opcionu stvar. Zbog građana moram objasniti šta znači to. Poštovani građani, ova vlast, i na ravno da ste u pravu da niste vi za sve krivi, kriva je SNS, koja vas apsolutno u svemu podržava i apsolutno u svemu stoji iza vas. Oni su krivi, zato što ste vi deo svake vlasti od 2000. godine i apsolutno ni jedna vlast vas se nije odricala, uključujući i našu, ali smo vas bar izbacili iz Vlade. Bar toliko smo uspeli da uradimo. Sada vi nama kažete da se ovo sve radi zato što u stvari Đilas hoće to, da globi građane Beograda, pa hoće da prebaci na vas? To nije istina. Republička Vlada, dakle, svi vaši ministri, i iz SNS, i iz SPS su gurnuli ruku građanima u džep. Mi smo vas uhvatili u tome. Građanima smo argumentovano objasnili kako to radite. Vš odgovor na to su izrazi puni mržnje, puni vređanja ljudi koji ovde nisu prisutni. Može vaš šef poslaničke grupe da kaže histerično, što je ozbiljno psihičko stanje, ali zato nije dozvoljeno da se kaže – guli se i dere koža građanima, što vi upravo iradite. Kako ne primetite tu nekonzistentnost? Da vas pitam, gospodine Dinkiću, da li biste vi ovaj zakon doneli na ovaj način, sa opcionom mogućnošću uzimanja poreza na imovinu, da nekom fantazijom, nekim čudom se prebacimo u državu Oz, i u tome je moguće da ste vi gradonačelnik Beograda, da li biste onda doneli ovaj zakon? Nema šanse da biste ga doneli. Vi s jedne strane zahvatate desnom rukom 300 miliona evra iz džepova građana sa lokala, a s druge strane, to sam vam već rekao, dajete gradonačelnicima, ali naročito jednom koji vam je trn u oku, pajser da razvali kasu građana i da bude označen kao lopov i krivac za vašu neodgovornu politiku i onda, kada to uradite, kažete, pa, čekajte. Gospodine Dinkiću, to je vrhunac cinizama. To što vi radite, to je vrhunac cinizma. Da li zaista mislite da će neko u to da poveruje? Nije nama cilj da mi optužimo vas lično. Nama je cilj da se vidi šta radi republička Vlada prema lokalnim samoupravama. Šta mislite, što se Verko Stevanović ne buni na ovaj zakon? Što se Palma ne buni na ovaj zakon? Zato što imaju direktne dotacije, donacije iz budžeta u njihove opštine. Što se Trstenik ne buni? Građani Trstenika će isto izvući im pare iz džepa. Ista stvar, samo što će oni reći - mi smo uspešna opština zato što mi uspevamo bez povećanja poreza i bez te pogače i noža koji spominjete da oderemo građane. Zato što dobijaju pare direktno od vas, da bi ste vi prešli cenzus. To je istina. Onda vi, ustanete ovde i održite nam predavanje o zlom gradonačelniku, sa kojim ste bili na istim plakatima. Od tri kuma u Srbiji koji su vaši koalicioni partneri lepili po gradu. Kako možete onda njih da pogledate u oči, i pitajte ih, pa čekajte ako se ide po redu pa vi ste na redu, gospodine Dinkiću, Đilas je tek treći. To su njihovi plakati. Moramo se setiti tih stvari. neću da spominjem ono odelo, to sam u petak rekao. Gospodine Iliću, niste u pravu… (Predsedavajuća: gospodine Stefanoviću, nemojte direktno, molim vas da se obraćate narodnom poslaniku i polako se vratite na temu.) Zaista sa punim uvažavanjem, ne možete da date jednu kategoričku misao kako ste ovde izneli. Vi ste otprilike rekli - nemate vi pojma, ja sam radio u poreskim organima. I to ponavljate već peti put. I mi zaista nismo hteli da odgovaramo.Ako ste bili toliko dobri, što vas Dinkić nije zadržao nego doveo onog Slovenca? Što je doveo onog Simića? Da on smisli načine kako da uzmete ljudima pare, u nereformisanom poreskom sistemu ove zemlje, u uništenom potpuno privrednom ambijentu, gde se predviđa mogućnost da zli gradonačelnici, naravno ne iz vaših partija, ponukani time što nemaju odakle više da daju pare za put, za kanalizaciju, za vodovod, primene ono što im velikodušno nudite, a to je, da ubiju svoje građane u pojam. To je vrhunac političkog cinizma, to je prevara koja vam neće proći, i to je ono na šta DS ćutati neće. Vi nastavite da se bavite Draganom Đilasom, on je dobio nadmoćnu podršku građana Beograda, i opet će, ako to odluči. Vi samo maštajte dalje, samo pričajte vaše prazne priče i gradite vaše lažne kule od slonovače. Od toga, gospodo nema ništa. Građani znaju da su im novčanici prazni. Jer za to kriv Dragan Đilas? Jel za to kriva DS? U redu, vičite vi samo, videćemo na kraju kad se saldo podvede. Hvala.
Hvala. Ministar Dinkić.
Meni je zaista žao što sam demaskirao vašu izmišljenu računicu. Žao mi je što vi pokazujete da ste majstor u izvrtanju reči. Vi znate šta sam ja tačno govorio. Opet govorite drugo, ali to je vaše pravo, to je vaša kultura, to je vaš način obraćanja. Ono što je bitno, rekao je poslanik Petronijević – ni jedan jedini parametar se nije promenio u ovom zakonu, i za građane nijedan jedini dinar većeg poreza na imovinu neće biti. A vi, naravno, jeste majstor u izvrtanju reči, i o priči o nekim tim zlim gradonačelnicima, možete i dalje menjati teze, pričati šta god hoćete, ono što je meni bitno je, da građani neće imati veći porez na imovinu. To što ste plašili u petak ljude, sa tim izmišljenim računicama od 700, 800% to na kraju ostaje vama na čast, jernema tog ozbiljnog čoveka kome možete pokazati tu računicu da u nju poveruje. U krajnjoj liniji, ljudi će dobijati poreska rešenja pa će videti. Rekao sam i prošli put, nema šanse da isti zakon izazove da nekom poraste 700% obaveza a u drugom gradu da se ne poveća porez na imovinu. To znači da taj ko je odlučio da se to desi, to želeo. Prosto, pričajte šta god hoćete, istina je da građani neće imati nijedan dinar veći porez na imovinu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić, replika.
Gospodine Stefanoviću, …
Gospodine Iliću, molim vas da se ne obraćate direktno poslaniku.
Hoću da kažem da predsednik poslaničke grupe DS ima očigledno velike probleme. Razumem problem da ne može da odbrani politiku DS jer je to nemoguće. Ne može da odbrani ni gradonačelnika Đilasa, jer je i to nemoguće. Najcrnjom socijalnom demagogijom koju sam čuo ovde od poslaničke grupe demokrata se napada ovaj zakon koji zapravo ništa ne menja po pitanju opterećenja građana i neverovatno je da vi ponovo pričate da neko zavlači ruke u džepove građana, a znate da vam ruka iz džepova građana nije ni izlazila. Hajde da ne spominjem opet "Agrobanku", "Razvojnu banku Vojvodine" i sve afere koje su otvorene. Ne znam kako možete da ubeđujete građane Srbije i da izigravate SNS dobronamernog savetnika, a ovamo ste njihovi najveći neprijatelji, pa ih savetujete – čuvajte se URS, čuvajte se Mlađana Dinkića. Jel ste vi njima prijatelji ili neprijatelji? Ako ste im protivnici onda nemojte da ih savetujete. Očigledno ih savetujete kao dobronamerni prijatelji, ili kao protivnik. Hajde izjasnite se, zašto im to stalno pričate? To sam jedino tumačio da se opet nudite u koaliciju, kako biste se spasli i spasili vašeg gradonačelnika. Na kraju, samo kratko, što se tiče mog direktovanja i vremena koje sam proveo na čelu PU, ponosan sam na to. Izvolite, pogledajte moje rezultate, mislim da su najbolji od 2000. godine pa na ovamo, računajući sve direktore. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, povreda Poslovnika.
Povređen je po mom uverenju, član 27. Poslovnika. Gospođo Kovač, druge političke partije u ovoj skupštini su imale prilično razumevanja danas poslepodne, ali ste imali pre 10-15 minuta upozorenje gospodina Mihajlova, praktično po istom osnovu. Ništa se u međuvremenu nije promenilo. Da vas podsetim, raspravlja se o amandmanu poslanika LDP. Proverio sam još jednom da nam se nije slučajno omaklo, mada je to apsolutno nemoguće, u tom amandmanu se ne spominju ni Đilas, ni dranje kože sa leđa, ni prošlost, ni Slovenci, ni sinič, ni demaskiranje itd. Ako bismo mogli da se vratimo na raspravu o amandmanu, jer već imamo dovoljno šokantnih stvari. Čekam već dugo da otvorim ovu raspravu sa ministrom. Kako je moguće da je tek za vikend saznao kako mu izgleda poreski sistem u pojedinim delovima ove zemlje. To je važno i za onih pet miliona i trista hiljada građana koji nemaju tu sreću da žive u Beogradu. Najlepše vas molim da vodite računa o Poslovniku i da sednicu vodite u skladu sa tim. Hvala.
Potpuno ste u pravu gospodine Đuriću. U tom smislu, prekidam repliku na ovu temu. Reč dajem gospodinu Bojanu Đuriću koji je sledeći na redu. Izvolite.
Da sam znao da ćete to uraditi, verujem i bez moje intervencije možda i nije bilo potrebno to reklamiranje Poslovnika. To je za mene najšokantnije. Ovaj amandman LDP bez ikakve ambicije da se ovde takmičimo ko se prvi setio građana i ko ih najviše štiti. Već je velika šteta gospodine Dinkiću, naneta ovom čitavom ujdurmom i oko ovog zakona i oko drugih zakona. Apsolutno je ključna stvar u poreskoj politici predvidljivost. Složićemo se i vi i ja i vaši saradnici i većina ljudi ovde u sali, bez obzira da li smo vodili poreske uprave ili nismo.To načelo koje i do danas nije postojalo ovakvom izmenom zakona, podnošenjem zakona na brzinu,celim cirkusom koji smo imali prošle nedelje, promenama za vikend je dodatno urušeno. To je ključni problem, finansijskog, a onda poreskog pa i budžetskog sistema u Srbiji. Druga stvar koja je za mene šokantna, već sam vam rekao nešto o tome jeste da vi za vikend, nakon skupštinske rasprave pristupate analizi samog jednog dela ove zemlje. Izvinite, moram da primetim sa očiglednom političkom ambicijom da u tome vodite deo svog rata sa jednom od političkih stranaka, koji nas uopšte ne zanima, i da tek onda shvatate da neko jeste ili nije, vi kažete –nije, poštovao zakon. Kada ste to uradili za vikend za milion ili dva miliona ljudi koji žive u Beogradu, kako onda niste stigli i da uradite, za recimo, stotinak opština gde na primer, URS na vlasti ili neka od drugih političkih stranaka vladajuće koalicije. Treća stvar, kada govorite o Beogradu, podsećam vas da su na vlasti u Beogradu i neke političke partije sa kojima vi učestvujete u republičkoj Vladi i kreirate, između ostalog, i ove zakone, recimo, partija Ujedinjenih penzionera, SPS, čini mi se i SDPS. Dakle, ono što važi za one kojima prigovarate, važi i za druge političke partije, ili vi tako ne razmišljate? Znam da vi tako ne razmišljate, pošto kada prigovarate ovde šta je usvojeno u prošlom mandatu, zaboravljate da je i 20 i nekoliko vaših poslanika glasalo za tako nešto. Nisu ovo prvi skandali oko izmena Zakona o porezu na imovinu. Napravili ste ih u prošlom sazivu, zajedno sa svojim koalicionim partnerima, najmanje dva puta. Prvo ste hteli da uvedete revolucionarnu izmenu Zakona o porezu na imovinu. Onda ste svi zajedno procenili da su izbori preblizu, da će biti nepopularno podizati iznose poreza na imovinu i omogućili to rešenje, na koje se u jednom trenutku pozvao Đilas, a u tom ili u nekom drugom trenutku i velika većina lokalnih samouprava u Srbiji i to stalno radite. To je ista priča kao i priča oko poreza na zarade, dela tog poreza koji ostaje lokalnim samoupravama itd. Kada gospodin Ilić, kao iskusan stručnjak iz oblasti poreskog prava, govori o tome kako je ovo zemlja koja ima procentualno jedan od najnižih učešća prihoda po porezu na imovinu u ukupnoj sumi poreza, to ne govori, gospodine Iliću, pre svega o tome da su ti porezi niski, nego govori o tome da živimo u nenormalnoj zemlji, gde je učešće nekih drugih poreza ili prihoda države koji nisu porezi, ali u stvari jesu porezi, nenormalno visok, pa pošto građani najveći deo svojih obaveza prema rasipnoj državi plate kroz nenormalan PDV, kroz neumereno visoke stope akciza, kroz parafiskalne namete koji nisu u potpunosti ukinuti, i vi to odlično znate, kroz čitav niz drugih opterećenja, onda je logično da ovaj deo poreza na imovinu ima nesrazmerno malo učešće, bez obzira kom nivou vlasti on ostaje. I u ovoj raspravi ima previše demagogije. Ako, gospodine Dinkiću, to kaže i gospodin Ilić, nije ni bila vaša namera da krajnji rezultat bude povećanje poreskog opterećenja, pa ste u međuvremenu ponovo uveli amortizaciju, to znači da će početkom sledeće godine ili u proleće sledeće godine, kada građanima počnu da stižu poreska rešenja na imovinu po novom zakonu, ona biti znatno manja nego što su bila ove godine, da li je tako? Da li će biti manja ili će biti otprilike ista, ili će biti veća? Bićemo svi živi za godinu dana, pa da možemo to da procenimo. Drugo, ne možete između petka i ponedeljka da promenite osnovni racio izmena koji predlažete. U petak ste nam govorili kako je amortizacija već uključena u tržišnu, odnosno kupoprodajnu cenu koja se podstiče na tržištu. Danas to očigledno više nije tako. To su konceptualne stvari, gospodine Dinkić. To ne zavisi od toga kakav je Dragan Đilas i kakav je bilo koji drugi gradonačelnik u Srbiji. Morate da imate poreski sistem koji je elementarno pravedan, elementarno predvidiv i koji podstiče najefikasnije moguće korišćenje kapitala, imovine, ideje itd. Čini mi se da gospodin Petronijević to ne razume. Možda ljudi ne bi držali imovinu pet ili deset stanova da postoje tržišni uslovi da oni taj svoj kapital koriste na efikasniji način. Niko nije u 21. veku po prirodi rentijer. Ljudi su preduzetnici, samo im ova vlast, kao i neke prethodne, ne da da budu preduzetnici, pa im je onda najlakše da imaju nekretnine. Slažem se da država treba prvo, da li je dozvoljena sad ta reč, da odere kožu s leđa ili da drastično oporezuje one koji su neuknjiženi itd, ali hajde neka prvo država krene od sebe. Pošto postoji hiljade nekretnina u ovoj zemlji u tim vašim preduzećima, koja su 15 godina u restukturiranju i niko od njih ne plaća nikakav porez na to, ni poreze, ni doprinose, nibilo kakve obaveze, zato nema para u budžetu. Kada država bude počela da plaća poreske obaveze na to što je zapravo njena imovina, iako se folirate iza besmislenog naziva društvena svojina bez pravog vlasnika, onda pravda i za one koji imaju 700.000 ili milion neuknjiženih nekretnina. Kada sledeći put Mrkonjić, Ilić ili bilo ko drugi ovde dođe da raduje građane kako za sto evra mogu da uknjiže svoju nepokretnost, onda im kažite da je sledeći korak da ćete im uvesti drastičan porez na to. Nije tačno, gospodine Dinkiću, da ste izmenama, odnosno amandmanom koji je u međuvremenu podnet, sve praktično vratili na staro, što je čini mi se bila, makar prema onome što sam čuo, da upotrebim vašu formulaciju od petka, od novinara, što je bila vaša formulacija. Novinari pišu izveštaje. Nije tačno da je sve vraćeno na staro, pošto osim člana 5, koji ste promenili, odnosno starog člana 5, člana 3. zakona, postoje još neki članovi. Neće biti da je isti član 6, kao što je bio. Ranije je imao dva stava. Napravili ste izmene i imaće devet stavova. Nije postojala prosečna tržišna cena, nisu postojale granične oblasti. Kad se primeni ovaj zakon, ljudi koji žive na obodu neke male opštine u blizini Kruševca ili Niša, gde ne postoji promet nepokretnosti, gospodine Dinkiću, gde nećete moći da utvrđujete prosečnu cenu, plaćaće cenu po prosečnoj ceni u sledećoj zoni, odnosno sledećoj opštini, gde je možda niklo novo naselje, gde je možda država rešila da prošle ili pretprošle godine ili u proteklim godinama bude dunđer, pa da zida naselja "Stepa Stepanović" itd. Koliko će ti ljudi biti oštećeni? Dakle, oni imaju mrtvu imovinu, ne mogu da je prodaju. Niko tamo gde oni žive ne prodaje imovinu, a vi ćete im onda napraviti porez na imovinu po tržišnoj ceni u susednom bloku novih zgrada, gde je prodato 50, 100 ili 150 stanova, po 1300 evra cena. Da li je to pravičan poreski sistem?
Hvala. Reč ima ministar.
Apsolutno se slažem sa vama da poreski zakoni moraju biti predvidivi. Već sam rekao kad sam imao izlaganje u petak, mi u našem inicijalnom nacrtu zakona nismo uopšte izuzimali amortizaciju. Onda je stiglo na taj zakon mišljenje Fiskalnog saveta. Rekli su da nema potrebe da imate amortizaciju ako imate tržište. Tržište će regulisati da li je stan star ili je nov, tako što će za stari stan biti niža tržišna cena, za nov viša i tržište to sve reguliše. Da se nisam susreo u petak sa demagogijom jedne poslaničke grupe, ne bih ovo ni menjao. To sam rekao u diskusiji u petak. Nije to inat, to je samo želja da neko ko nema dobru nameru sutra nametne obavezu građanima i onda okrivi nekog drugog ko s tim nikakve veze nema. To je jedini razlog što inače nisam prihvatio mišljenje Fiskalnog saveta. Sva druga mišljenja Fiskalnog saveta, koja su dali vezano i za stanje u budžetu i za stanje u javnim finansijama, čuli ste i sami da uvažavam. Smatram da u donošenju zakona treba konsultovati stručnu javnost. Međutim, protiv ove demagogije koja je govorila o nekih 600, 700, 800 povećanja, nijedna druga poslanička grupa opozicije nije rekla – ljudi, ne govorite istinu. Zašto tada niste to rekli i vi lično i vaša poslanička grupa? Ako demagogija preovladava, naravno da se oni koji hoće da uvaže stručnost moraju povući. Demagogija može da pojede tu stručnost, vi to znate i dešavalo se kroz istoriju, posebno je ovo bilo toliko banalno da je veoma lako bilo utvrditi da je izmišljeno ovih 700, 800%. Od samog početka je bilo izmišljeno. Zbog toga sam na kraju odlučio još u petak da ne uvažim to mišljenje Fiskalnog saveta, vezano za Zakon o porezu na imovinu i da vratim kako je i sada u zakonu. Sada bukvalno ništa nije promenjeno u zakonu, i tu vas demantujem, u odnosu na sadašnje stanje stvari. Šta je učinjeno? Ovaj član koji ste vi pominjali, danas sve to što piše tu u tom članu koji ste citirali stoji inače u Pravilniku Ministarstva finansija, koji koriste danas lokalne samouprave. Smatrali smo da treba da budemo transparentni i da te stvari ne stoje u podzakonskim aktima, kao što je pravilnik, nego da ga stavimo u zakon. Ništa od toga što smo stavili nije novo. To već postoji, ali je bilo u pravilniku, a sada je u zakonu, kako bi imalo jaču težinu, kako bi bilo transparentnije i kako ne bi moglo da se arbitrarno menja upravo zbog predvidivosti za koju se zalažem u poreskom sistemu i to je jedina stvar. Konačno, neko sam ko zaista želi dobro svim delovima Srbije. Beograđanin sam. Isključivo sam se sada obraćao vezano za Beograd, jer je iz Beograda stigla ta lažna računica. Samo zbog toga. Da je to stiglo iz Kragujevca, iz Niša, davao bih te primere. Znači, nismo mi proveravali sada nešto posebno tokom vikenda, nego na ovu iskonstruisanu priču od navodnih 600, 700, 800% povećanja, sam želeo da vidim odakle im uopšte ta ideja? Kako može to? Prosto, nismo mogli sebi da dokučimo jer nismo dobili tu računicu i onda sam tražio da se dodatno proveri ono što je bilo vezano za taj primer. Ništa drugo. To je jedini razlog. Ponavljam još jednom, nijedan parametar u Zakonu vezano za porez na imovinu građana se ne menja nakon ovog usvojenog amandmana Odbora. Taj amandman Odbora je usvojen protivno mišljenju Fiskalnog saveta koji, inače, veoma cenim, samo iz razloga da bi se izbegla sutra neka demagogija i prebacivanje odgovornosti da to nismo učinili. Što se tiče predvidivosti u poreskim zakonima, tu ste potpuno u pravu i tu nema nikakve dileme da zakoni moraju biti predvidivi. Zbog toga i ubacujemo u zakon ono što je do sada stajalo u pravilnicima, ali ništa ne menjamo, samo povećavamo time transparentnost.
Hvala. Bojan Đurić, replika. Izvolite.
Gospodine Dinkiću, naravno da sklonost demagogiji vrlo često može da uništi stručnost. Čini mi se da je u proteklih 12 ili 13 godina rad većine političara u ovoj zemlji, pogotovo u oblasti ekonomije, sa različitih pozicija, od ministarskih do guvernerskih, nažalost, na najbrutalniji način to pokazalo. Uglavnom je prevladavala sklonost ka demagogiji, a mnogo manje stručnost u tome što su uradili ili što ste radili. Druga stvar, najlepše vas molim, nemojte da očekujete od LDP-a da vam priskače u pomoć. Mislim da smo dovoljno fer što kažemo da ne da niste jedini krivac, nego mislimo da niste najveći krivac za ovo, da su veći krivci SNS i SPS. Isto tako bih vas uputio da, ako vam treba pomoć, pomoć prvo potražite od onih sa kojima ste odlučili da pravite Vladu. Gospodine Dinkiću, imali ste izbora u maju i u junu 2012. godine. Doneli ste ovakvu odluku i sada plaćajte cenu za tako nešto. Ovo nije rat vas URS i DS, nije to cela Srbija. Pitajte svoje koalicione partnere zašto vam ne pomažu kada vi verujete da vas neko drugi napada na nefer način? Druga stvar, o toj logici koju ste vi uspostavili, da li su onda demagoški i oni amandmani koji su došli, recimo, iz redova vaše vladajuće koalicije? Jedan od tih amandmana je amandman gospodina Stefanovića, makar prema onome što znam, koji niste prihvatili. Je li tako? To ste ostavili da se glasa na Skupštini. Da li i za njih onda važi taj argument – oni su demagozi, ne mogu to da prihvatim, pa neka snose cenu za to? Molim vas, da ste političar koji je prihvatao sve savete Fiskalnog saveta, recimo one iz 2011. godine kada su ocenili katastrofalnim vaš predlog zakona o fiskalnoj decentralizaciji, danas biste imali moralno pravo da se izvinjavate što, eto, ovaj jedan savet niste prihvatili. Pošto to niste radili, gospodine Dinkiću, to onda danas izgleda pomalo cinično.
Vreme. Zahvaljujem se. Reč ima dr Janko Veselinović, replika u ime DS. Izvolite.
Ministar Dinkić se, opet, vratio na načelnu raspravu i izrekao nekoliko konstatacija koje su daleko od istine. Pre svega, rekao je da je, prvo, iz emotivnih razloga ili iz inata vratio poresku stopu na prethodni nivo. Kako, gospodine Dinkiću, možete iz emotivnih razloga da se igrate sa sudbinom miliona građana? Radi se o novcu miliona građana Srbije. Znam da tu ruku u džep, odnosno ruku u pekmez niste gurnuli vi sami, već da su je gurnuli ministri iz redova SNS-a. Vi ste samo suizvršilac. Za ovaj zakon i član su glasali i Alisa Marić, koja ne znam šta je do sada uradila u svojoj oblasti, Milan Bačević, poznatiji kao ministar za kanal, Bratislav Petković, Zorana Mihajlović, Goran Knežević… (Predsedavajuća: Gospodine Veselinoviću, molim vas da se pridržavate tačke dnevnog reda i replike i nemojte da idete dalje.) Oni su glasali za ovaj član, a ne znam šta su u svojoj oblasti uradili. Ozbiljna je stvar, gospodine ministre, ukoliko vi iz emotivnih razloga kažnjavate građane Beograda. Ozbiljna je stvar ukoliko vi uzmete građanima Beograda, hajde da to pretvorimo u jednu kuću, jednoj porodici uzmete skoro svu hranu, pa sa ovim date gazdi u toj kući ili nekome od članova te porodice letvu i da tu hranu uzme za sebe.
Vreme. Zahvaljujem se. Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Ne znam da li ste vi u ovoj sali bili ili ste odjednom došli odnekuda da slušate šta drugi pričaju, ili pričate ono što vi hoćete, ili što vam je napisano? Čoveče, Beograđanin sam. Kakve Beograđane da kažnjavam? U interesu mi je da Beograđanima bude što bolje. Ovaj zakon ne uvodi nikakve nove poreze ni Beograđanima, ni Novosađanima, ni Čačanima, ni Užičanima, ni Senti, nikome. Samo govorim da je bilo demagogije i želje da se prikaže da će se to desiti, iako se to u ovom zakonu ne dešava. Prosto, ne znam o čemu govorite. Nema nikakvih emotivnih razloga za bilo kakve promene. Rekao sam da isključivo zbog demagogije vašeg poslaničkog kluba ne uvažavam mišljenje Fiskalnog saveta kao stručne institucije koju veoma cenim i odlučujemo da ostane ono kao što je i dalje u Zakonu o amortizaciji, što smo i inače inicijalno mislili, pa smo zbog njih skinuli iz nacrta koji je otišao na Vladu i koji je Vlada usvojila, uz njihovo pozitivno mišljenje. Znači, Fiskalni savet je pozitivno ocenio sve ove fiskalne zakone. Dakle, ne prihvatam da bilo kojem građaninu ove zemlje želim da uvedem neki novi porez na imovinu, jer ovaj zakon to ne čini. Porez na imovinu može povećati samo lokalna samouprava i 100% prihoda ide u lokalnu kasu. Prosto, govorite o onome što govorim, a ne kao da niste čuli šta sam pričao sve vreme, pa ona pričate vašu priču, koja je, očito, ne znam na koji način ste došli do nje i neću da ulazim u to. Prosto, hajde da pričamo – nisu ovo gluvi telefoni i treba da govorimo i da pričamo o onome o čemu govorim, a ne da izvrćete moje reči.
Zahvaljujem se. Reč ima Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da u čitavoj ovoj diskusiji koja traje već nekih 40 do 45 minuta, kao da u Skupštini ne sede narodni poslanici. Takav sam osećaj imao. Da li neko od poslanika zna da mi kaže šta je to jedinica lokalne samouprave i zašto se tako zove? Jedinica lokalne samouprave je teritorijalni deo Republike Srbije, ali ima svoju samostalnost u donošenju određenih odluka. To nije u rukama nijednog gradonačelnika ni predsednika opštine, nego skupštine jedinice lokalne samouprave, gde takođe sede naše kolege odbornici. I to da raščistimo. Isto tako je republika svojim posebnim zakonom dala nadležnosti lokalnoj samoupravi. Neke nadležnosti su izvorne, neke nadležnosti su poverene. Isto tako su dati oblici finansiranja lokalne samouprave, pa su neke oblasti finansiranja izvorne a neke, takođe, poverene. Republika Srbija je odredila raspon za poverene prihode i izvorne, u kom opsegu jedinica lokalne samouprave može da ih koristi. Kada pričate i plačete o porezu na imovinu, mogu da kažem da je porez na imovinu u nerazvijenim lokalnim samoupravama mali zato što je mala i vrednost imovine. Možete da kupite kuću od 300, 400, 500 kvadrata za 10 do 15 hiljada evra i ne može neka druga osnovica da mu se da. Te jedinice lokalnih samouprava se najmanje i finansiraju iz plata i zarada zaposlenih, jer da ima više zaposlenih i imovina bi bila veća. Vrednost imovine bi bila veća. Isto tako, takve jedinice lokalnih samouprava se najviše finansiraju iz… (Predsedavajuća: Vreme.) Mogu li da nastavim po amandmanu, ako nema vremena?
Ne možete sada, pošto imam još prijavljenih pre vas. Reč ima Janko Veselinović. Replika.
Predsedavajuća, molim vas da sledeći put opomenete ministra Dinkića da mi se ne obraća sa "čoveče". Ja sam za njega narodni poslanik, kao što je on za mene ministar, iako mi nije drago što je i dalje ministar, ali ga zbog toga ne vređam. Još jednom da pokušam ministru Dinkiću da objasnim ono što danima ne čuje, odnosno čuje ali neće da prizna da je pogrešio zajedno sa ministrima SNS. Dakle, uzeli ste lokalnim samoupravama, na taj način građanima Srbije porez na zarade koji je bio izvorni prihod, umanjili ste ga lokalnim samoupravama. On se koristio za obdaništa, škole, itd. Umesto toga, predložili ste u svojoj imperativnoj odredbi da umesto toga mogu da im oporezuju, moraju u stvari, da im oporezuju okućnice, pa sve ono što spada u te okućnice. Sada ste im, naravno, ukinuli i amortizaciju. Sada ste omogućili lokalnim samoupravama da one oporezuju svoje građane, da nadoknade ozbiljnu rupu koja je nastala tako što ste im uzeli porez na zarade i sada vi kažete da vi ništa niste promenili kod poreza na imovinu. Kako niste? Kako će oni preživeti? Kako će građani u tim opštinama, lokalnim samoupravama, da izuzmemo Beograd, preživeti bez tog poreza na zarade, koje ste vi uzeli da bi zakrpili svoju budžetsku rupu koju ste vi napravili trošenjem para za namene koje, po svemu sudeći, niste u izbornom ciklusu obećavali? O tome se radi, gospodine Dinkiću.
Hvala. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Po amandmanu. Ovaj amandman govori o tome da osnovicu poreza na imovinu za nepokretnost poreskog obveznika koji ne vodi poslovne knjige, vrednost nepokretnosti je uređena u skladu sa ovim zakonom. Vrednost nepokretnosti, naravno, utvrđuje lokalna samouprava koja se stara za naplatu, kontrolu izvornih prihoda jedinice, znači izvršenje ovog. Hoću da pitam – po članu 91. Ustava obaveza plaćanja poreza i drugih dažbina je opšta i zasniva se na ekonomskoj moći obveznika, kako će se porez naplatiti, a da ne bude u suprotnosti sa ovom odredbom Ustava ukoliko neki poreski obveznik nije u situaciji, nije u ekonomskoj moći da to uradi? Kako će se procenjivati ekonomska moć nekog poljoprivrednog domaćinstva? Uzmimo da smo sada oslobodili plaćanja 10 ari zemlje, ali nismo seosko domaćinstvo oslobodili da se na trošne šupe i ostalo, bunare, plaća porez. Plaćaće se, naravno, porezi na šupe, bunare i sve ostalo, pošto amandmanom koji ste usvojili ne plaća se porez samo na 10 ari na zemljište, ali se na sve objekte, kako stambene tako i pomoćne objekte, plaća porez. To je ono što je ostalo. Gospođo Bisić, takav je amandman bio predlagača Dušana Petrovića, čiji ste usvojili. Kako će se plaćati porez na to ukoliko to neko seosko domaćinstvo, koje jedva sklapa karaj sa krajem, nije u mogućnosti da plati porez? Kako će se njemu porez naplatiti i da li će prinudna naplata poreza biti u suprotnosti sa članom 91. Ustava, gde se govori da se porez naplaćuje samo u skladu sa ekonomskom moći obveznika? Da li će se ići u prinudnu naplatu poreza preko suda? Znamo kako to izgleda. To je popis i prodaja pokretne i nepokretne imovine. Da li će se naplaćivati putem popisivanja i prodaje stoke koja se tu nalazi, poljoprivrednih mašina ili na koji drugi način? Ako možete, dajte mi to objašnjenje.
Ministar Dinkić. Izvolite.
Bez obzira što ovo vaše pitanje nije u vezi sa članom i amandmanom o kome raspravljamo, svejedno, odgovoriću vam. Generalno, kod poreza na imovinu poreska snaga obveznika se ne utvrđuje po njegovim prihodima nego po vrednosti imovine koju poseduje i to je u svim zemljama tako, pa je tako i u Srbiji. Veća imovina, veći porez. Manja imovina, manji porez. Šta to znači? Bogatiji više plaća, a siromašniji manje. Ovo drugo. Ponavljam još jednom ono što sam rekao i u petak. Objekti obveznika poreza na dohodak građana prihoda od poljoprivrede i šumarstva, odnosno obveznika kome je poljoprivreda pretežna delatnost koji su namenjeni i koriste se isključivo za primarnu poljoprivrednu proizvodnju u skladu sa zakonom kojim se uređuje poljoprivredno zemljište ne plaća se nikakav porez na imovinu. Vezano za to, ukinut je porez na katastarski prihod. Sada je izuzeto i poljoprivredno zemljište do 10 ari, a ne samo gradsko građevinsko iz osnovice, a svi objekti koji nemaju veze sa poljoprivredom ako su veliki veći je porez, ako su neugledni, mali niža je stopa. Ništa drugačije od onoga što je do sada bilo.
Gospodin Dejan Mihajlov, replika.
Imamo registrovano poljoprivredno domaćinstvo u skladu sa zakonom koje funkcioniše tako. Govorio sam o poljoprivrednim domaćinstvima gde je neko zaposlen u nekoj firmi, privatnoj ili državnoj, potpuno nebitno, i gde se ostvaruje prihod i na osnovu toga. Kako će se smatrati šta je pretežno? Da li će to uticati na to da je to registrovano poljoprivredno domaćinstvo kako se radi u Zakonu o poljoprivredi i kako će se onda utvrđivati poreska osnovica i da li će oni u toj situaciji biti oslobođeni plaćanja poreza ili neće, jer imamo puno situacija u prigradskim naseljima gde ljude drže stoku, bave se poljoprivredom, ali istovremeno i rade? Na koji način će oni biti tretirani ako im to nije primarna delatnost, s obzirom da socijalno i penziono osiguranje nemaju kao poljoprivrednici već kao zaposleni? Na koji način će se tretirati pretežna ili primarna delatnost? To je jedno pitanje. Drugo pitanje, ispod 10 ari ne naplaćujemo samo zemlju, ali govorimo o objektima na toj zemlji koji služe za poljoprivrednu proizvodnju, ne o stambenom objektu gde oni žive. Da li će bunar koji se tu nalazi biti predmet oporezivanja ili neće? To je moje pitanje. Hvala.
Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što sam rekao u svom prvom izlaganju, ovde sam se svega i svačega naslušao, pogotovo kada je u pitanju porez na imovinu i tzv. briga o građanima Srbije kod nekih stranaka bivšeg režima. Prvo bih voleo da mi kolege pročitaju bilo koji budžet jedinice lokalne samouprave da se iz poreza na zarade građana finansiraju obdaništa i škole. Hajde neka mi neko makar jedan budžet lokalne samouprave donese i da me u to ubedi. Budžeti lokalnih samouprava isto se prave kao i budžet Republike Srbije. Ista metodologija je u pitanju. Zašto bez ikakve potrebe plašite građane? Mogu isto tako da kažem da bahati predsednici opština to troše na kupovine automobila i reprezentaciju, na angažovanje nekih umetnika koje niko nije video, a o mostovima ćemo kasnije. Imamo vremena. Budžetska rupa nije napravljena za vreme ove vlade nego za vreme Vlade koju je vodio Mirko Cvetković. Napravljena je crna rupa među građanima Srbije ekonomijom, privredom i javnim finansijama, svemirska crna rupa. Tako da i taj argument svakako otpada. Ono što me još takođe čudi jeste kako se nepoznavanje ili pravljenje da neko ne zna sistem finansiranja lokalne samouprave. Jedinice lokalne samouprave predstavljaju gradonačelnici ili predstavnici opština, ali poresku politiku vodi jedinica skupštine lokalne samouprave u kojoj sede odbornici te lokalne samouprave i koji će u zavisnosti kako će svoju poresku lokalnu politiku voditi izaći na izbore i takav srazmeran rezultat ostvariti. Takođe, ta velika briga oko umanjenja poreza na zarade građana koje pripada lokalnim samoupravama, prihod, često je bez razloga, zato što siromašne jedinice lokalnih samouprava, nerazvijene, nemaju ni veliki broj zaposlenih i uglavnom se finansiraju iz sredstava koje im daje Republika, takozvana transferna sredstva. Gde problem nastaje? Problem nastaje kod bogatih opština i gradova. Čini mi se da cela ova priča koja se svodi, svodi se na takve opštine i gradove, koji imaju dosta para u svojim budžetima, koji vode velike infrastrukturne projekte. Zapitao sam se – zašto, na primer, "Gazela" pretprošle godine nije puštena onda kada je završena, a to je bilo desetak dana pre nego što je otvoren most na Adi? Zato što, da su je pustili kada je stvarno završena, pre otvaranja mosta na Adi, ni na toj "Gazeli" ne bi bilo gužve. Onda dolazimo do toga da je grad Beograd bacio 450 miliona evra na projekat koji mu infrastrukturno nije bio potreban. Sada dolazimo do onog drugog dela, ovo je bio samo uvod. Kako će te opštine i gradovi koji su do sada imali ogromna sredstva na raspolaganju da nadoknade taj manjak? Mogu na jedan način, da povećaju poreze na imovinu građana, samo tada snose političku odgovornost prema tim građanima koji će na sledećim izborima da ih biraju, ili će da počnu racionalno da se ponašaju sa sredstvima koja su im takođe poverena od tih građana i od Republike Srbije. Da se neko racionalno ponašao, taj most ne bi koštao 450 miliona evra. Ne bi jedan kvadratni metar asfalta koštao 25 evra, kada on košta 10 do 12 evra. Ne bi se skidao asfalt sa ulica gde nije potrebno i nabacivao novi, da bi se nešto ućarilo u sistemu javnih nabavki koji je bio šupalj i prazan, pa je mogao da uzima novac kako god ko hoće. Dame i gospodo narodni poslanici, imate vi lokalnih samouprava koje imaju veliku površinu, veliku teritoriju, skromne budžete i često imaju daleko, daleko bolji rezultat nego opština koja je teritorijalno manja sa dva ili tri puta većim budžetom. Evo, na primer, takva je opština Kučevo. Tamo smo, baš zbog takvog domaćinskog i racionalnog ponašanja u proteklih osam godina, 2012. godine pod vašim medijima, pod vašom antikampanjom, sami osvojili vlast, dok vama onako kako ste vladali u Beogradu trebaju koalicioni partneri. Toliko o tome kada se čovek ponaša racionalno i domaćinski, a toliko o tome kada se ponaša bahato. Nemate potrebe da plačete na grobovima koji ne postoje, jedino možda što će neko morati da pokriva dugove koji su nastali u toku prethodnih godina, ali to nije problem ove skupštine, nego onoga ko je pravio te dugove. Jedino ako hoćete da plačete na sudbinama bahatih, nesposobnih gradonačelnika i predsednika opštine koji su bili uspešni samo zato što su imali novca koliko god su hteli. Mogli su da uzimaju koliko god su hteli i da rade šta god su hteli. Ili ćete da plačemo nad sudbinama penzionera kojima je sve teže, pa se zbog njih ovakav jedan zakon i donosi. Hajde da razlučimo šta je važnije u ovoj skupštini, sudbina pet, šest, sedam, deset možda predsednika opština i gradonačelnika, pa makar to bio i jedan predsednik stranke, ili sudbina miliona građana? Zakoni koji su donošeni u ovoj skupštini u proteklom periodu, za vreme ove vlade omogućili su lokalnim samoupravama da daleko, bez ikakvog pritiska smanje svoje troškove. Pametni gradonačelnici i predsednici opština to će da iskoriste. Oni koji nisu takvi neka odgovaraju građanima na sledećim izborima. Imaju pravo da ih kazne zato što su bili nesposobni, a posle ovog parlamenta, nije da nekima da povlastice, da nekima omogući da rade šta god hoće, nego za sve nivoe vlasti i za svakog građanina omogući ravnopravnost, što dosad nije bio slučaj.
Hvala. Doktor Janko Veselinović, replika.
Gospodin Arsić je, ili iz neznanja ili iz zle namere, izneo jednu neistinu koja je mogla biti veoma lako njemu poznata. Da je pitao bilo kog gradonačelnika ili čoveka koji radi u lokalnoj samoupravi, znao bi da prihodovna strana jeste deo u koji ulazi i porez na zarade. Da li će iz te zarade biti renovirano obdanište, da li će biti nabavljen neki pribor, uređeno neko dečije igralište ili će u nekim neodgovornim, kao što su vaše lokalne samouprave, biti kupljen luksuzni automobil, to je stvar lokalne samouprave, ali nije moguće reći da to ne ulazi u budžet lokalne samouprave. Meni je veoma jasno da u ovom delu postoji apsolutno saglasje između ministra Dinkića i ministara iz SNS i da je bolno to što ste shvatili da su i građani prepoznali da im gurate ruku duboko u džep, a da nažalost, u nekom narednom periodu, neće imati verovatno ni sigurne penzije, ni sigurne plate. To je svima postalo jasno. Zbog toga ste vi toliko nervozni, gospodine Arsiću. Svakako da poslanici DS, kada su tražili da se odloži rasprava da bi pročitali ove zakone i kada smo uložili 63 amandmana u najboljoj nameri, nismo mogli ni da poverujemo da neće biti usvojen praktično ni jedan amandman DS. Istina, usvojen je jedan amandman koleginice Gorice Mojović, … (Predsedavajuća: Vreme.) … ali po svemu sudeći, čak i oni amandmani koji su bili identični sa amandmanima koje ste prihvatili, niste imali takvo političko razumevanje da prihvatite amandman DS, već ste ga prepravljali i prihvatili amandman Odbora.
Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, posle rezultata u Kosjeriću, SNS nema razloga da bude nervozna. Problem pobede u Kosjeriću je bio taj što, dok je DS vodila tu opštinu koja ima 290 miliona dinara budžet, napravila je 400 miliona dinara gubitke. Investira se onoliko koliko ima, a ne zadužuje se za svoju ličnu kampanju i promociju. Znate zašto smo vas, kao bahati predsednici opština, pobedili u Kučevu? Zato što ste, dok ste bili na vlasti, potrošili tamo toliko novca za čačkalice prilikom reprezentacije, da smo od tih istih para, kada smo mi bili na vlasti, napravili most. Znate kada ćete tamo da nas pobedite? Nikada. Na vrhuncu kampanje, kada ste uspeli da okupite sve stranke protiv SNS, dobili smo 47% glasova, maja meseca 2012. godine, 22 odbornika od 43. Svaka vam čast. Eto kako ste vi vladali, a kako mi vladamo. Budite sigurni da je to jedna od prvih naprednjačkih opština, ali će kao takva da da primer i drugim opštinama, pa i Republičkoj vladi, kako treba država i opštine da se vode, a ne kako ste vi vodili. Na svakom mestu se i rasipalo i prosipalo, kao da to ne odgovara, kao da to nije imovina građana i sredstva kojagrađani obezbeđuju. U tome jeste problem. Nemojte da se žalite. Možete da pričate šta god hoćete. Činjenice su jedno, vaša priča je drugo, razlika se vidi. Šta da vam radim?
Hvala. Doktor Janko Veselinović, replika.
Neću se više javljati, pošto poslanici SNS, kada kažemo da građani Srbije lošije žive, da inflacija raste, plate padaju, pada proizvodnja, padaju zarade, a raste jedino bahatost SNS, kada pričamo o tome da građani Srbije lošije žive, gospodin Arsić priča o čačkalicama. Mene ne brine to što je SNS trenutno po popularnosti preko 100%, koliko vaši mediji pokazuju. Mene brine, kao i sve građane Srbije, što država Srbija sa vama propada. To što se u vašim medijima živi lepo, živelo se i 90-ih godina lepo na RTS i drugim medijima. Nažalost, građani od vaše popularnosti, koju gradite na vašim medijima, nemaju ništa, imaju samo prazne novčanike i uskoro prazne tanjire, ako im već nisu prazni. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prazne novčanike nije napravila SNS, nego DS koja je bila na vlasti, manje ili više, skoro 13 godina. Ni na jednom našem mediju, a ne znam ni o kojim medijima se priča, zato što je direktor Javnog servisa onaj koga ste vi birali, vi postavljali, ne znam o kojim to medijima pričate, ali mi iz SNS nikada nismo tvrdili da se danas u Srbiji živi lepo i da je lako. Nemojte to da nam spočitavate. Isto tako, kao što smo iskreni prema građanima, bićemo iskreni i kada su u pitanju one stvari koje nisu ako ne baš u suprotnosti sa zakonom i na one koje su u suprotnosti sa onim kako treba da se ponaša čovek koji vodi lokalnu samoupravu. Da, tačno je, od reprezentacije koju je imala opština Kučevo, za vreme vlasti DS, SNS, rukovodstvo te opštine napravilo je jedan most, za isti iznos. Postoje dokumenta o tome. Ili hoćete da pričamo o tome kako su se crepovi sa škola skidali, pa se postavljali na sopstvene kuće? Hoćete o tome da pričamo? Hoćete da pričamo o tome kako je u jednom javnom preduzeću direktor otac, a jedini zaposleni sin? Hoćete o tome da pričamo? Hoćemo li da pričamo o tome kakva vam je vlast u Golubcu? Tamo najbolje znam kakvi su dok su bili na vlasti. Hoćete o tome da pričamo? Znači, nemojte toliko da optužujete SNS, mi samo želimo da napravimo jedno fer društvo. Možda će DS stvarno da preživi tu lustraciju, reformu, ja im želim u tome sve najbolje, ali prihvatite odgovornost za ono što ste radili dok ste bili na vlasti. Kada budete prihvatili tu odgovornost, onda možete istinsku reformu da sprovedete.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu Poslovnika, član 107. stav 2. – direktno obraćanje narodnog poslanika narodnom poslaniku, što je zabranjeno Poslovnikom. Mogu da razumem nervozu predstavnika DS. Ta nervoza ide shodno izbornim rezultatima, koji nisu produkt medija naš, vaših, njihovih, već volje građana Kosjerića, koji su svoju volju izrazili na demokratskim i fer izborima. Sa druge strane, ono što mnogo više zabrinjava je sistem vrednosti. Ne mogu da prihvatim da neko ko je po profesiji doktor pravnih nauka ne zna osnovni postulat u pravu, a to je da je čovek nevin dok se ne dokaže da je kriv. Stalno se kroz obrazlaganje ovog amandmana govori o prstima u medu i prstima u pekmezu… (Predsedavajuća: Gospodine Babiću, molim vas da se držite povrede Poslovnika.) Evo, jednu rečenicu samo. …ministara SNS. Ako se zna o prstima u medu ili o prstima u pekmezu, zna se o prstima u đubrivu bivšeg ministra Dragina, zna se o prstima u kablovima bivšeg ministra Dulića, zna se o tome što više ti ljudi nisu osumnjičeni nego optuženi. Molim vas da ne promovišemo neke vrednosti koje nemaju utemeljenje ni u pravu i ni u čemu u životu.
Hvala. Molim sve narodne poslanike da se pridržavamo odredaba Poslovnika. Reč ima dr Janko Veselinović, replika. Izvolite.
Mislim da ovo što je rekao gospodin Babić više govori o njemu. Dakle, on uvek kada nema argumente poseže za periodom iza nas. Mogli bi tako da idemo u devedesete godine, u 2000. godinu. Mogli bi da govorimo o njihovoj ulozi, o upropašćivanju Srbije, o njihovom presvlačenju odela, uopšte oblačenju odela, jer su pre toga bili u majicama sa likom Vojislava Šešelja, o upropašćivanju svega onoga što je vredelo u ovoj zemlji - industrije, mladih ljudi koji su morali da napuste zemlju. Mogli bi da pričamo o ljudima koji su sprečavali da ova zemlja zakorači na korak bliže EU, ljudima koji su urušili moral ovog društva, koji će teško u narednom periodu da se povrati. Da ti ljudi dele nekome lekciju, ljudi koji ne mogu sada da zakopčaju sako kada ustanu? Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Babić, još jedna replika. Izvolite.
Sa ponosom zakopčavam sako kada ustajem. Ono što mi je dalo pravo za repliku i ono što želim da kažem – ako smo sve to mi radili, ako smo sve to upropastili, ako smo sve to uništili, šta ste vi radili 13 godina? Što nas niste pohapsili? Što nas niste procesuirali? Zašto nas niste obesili, ako smo sve to uradili? Pa, 12-13 godina ste imali pravo da tako nešto uradite. To znači da ili toga nije bilo ili niste bili spremni i sposobni da tako nešto uradite. Šta god je bilo, kao što mi kolege kažu – bili ste zauzeti jer su vama bili prsti u pekmezu i u medu.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovima 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda sednice. Sada, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika, određujem redovnu pauzu, u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 16,30 minuta. Prvi govornik posle pauze je narodni poslanik Srđan Milivojević.
Dobar dan. Nastavljamo sa radom. Pošto je na dnevnom redu bio amandman na član 3. da li još neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Demokratska stranka je podnela niz amandmana kada je reč o setu poreskih zakona i neki su od mojih kolega tvrdili da to predstavlja određenu protivurečnost da DS ima više amandmana, različitih amandmana na određene članove. Moram da vas podsetim da mi pripadamo stranci slobodomislećih ljudi i kada dobijemo ovako štetan set poreskih zakona od stožera Vlade SNS i njenih pomagača, naravno, da naša mašta mora da bude i te kako kreativna. To zahteva određenu inventivnost i zahteva određene napore kako bismo ovakav set poreskih zakona oplemenili i naterali vlast da makar delom izmeni štetna i pogrešna rešenja. Pošto je tu i predlagač amandmana prepustiću i gospodinu Konstantinoviću da se detaljnije izjasni o svom amandmanu, a ja ću se svakako ponovo javiti po ovim amandmanima. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, dakle i dalje govorimo o tome da li je potrebno amortizacija da se uračuna prilikom određivanja poreske osnovice za porez na imovinu na stanove ili ne. Radi istine, s obzirom da smo prepodnevni deo završili tako što je ministar rekao, ponovio nekoliko puta – ništa se ne menja za građane. Hoću da kažem da to prosto nije tačno. Ako se ništa ne menja za građane zašto onda uopšte predlažete izmene i dopune zakona. Pošto ste predložili izmene i dopune zakona mi vam kažemo – i te kako će se mnogo toga promeniti za građane Srbije, a to znači da će porez biti nekoliko puta veći nego što je bio. Dakle, nije sve isto, jer da ste hteli da bude kao što je bilo ranije po pitanju amortizacije vi bi usvojili amandman LDP, ili DSS, ili DS, ili bi usvojili ovaj moj amandman koji niste, a koji je praktično tekst iz prethodnog, odnosno važećeg zakona. Šta je razlika? Mi insistiramo na tome da se amortizacija obavezno mora uračunavati, odnosno primeniti prilikom izračunavanja osnovice poreske. Vi kažete da amortizacija uopšte ne treba da se računa i takav ste zakon predložili, a za vikend ste promenili mišljenje, pa ste rekli – može da se računa amortizacija ali ne mora u zavisnosti od toga kako će da odluči lokalna samouprava o tome. Vi ste hteli da uvedete novi porez. Hteli ste da uvedete porez na okućnicu, ali ga niste uveli jer smo uspeli da vas sprečimo onim našim nastupom u petak gde su sve poslaničke grupe opozicije bile jedinstvene. Dakle, odustali ste od toga. Šta se promenilo za vikend? Samo to treba da priznate građanima. Ali, mislim da se promenilo što ste uzeli i izračunali kakve posledice bi doneo onaj zakon koji ste vi predložili. Pričali smo o 800% povećanju, 700%, 600%, vi kažete da to nije tačno. Nemojte ponavljati da nije tačno, jer je računica koja je urađena u Upravi prihoda potpuno tačna. Tačna je, a mogu da vam objasnim i zašto. Zato što ste podigli poresku osnovicu. Poresku osnovicu dižete tako što dajete realnu tržišnu cenu, samo niko ne zna šta znači realna tržišna cena ako taj stan nije na prodaju iako se u tom kraju uopšte ne prodaju stanovi, ako niko neće da kupi. Ne znam ko će da kupi na tržištu tolike nekretnine u Srbiji kad niko nema para. Kada ste promenili osnovicu i povećali je nekoliko puta, pa naravno da poreska stopa koja je progresivna za građane do 0,4%, do 0,6%, 1% ili 2%, dovodi do toga da porez bude više puta veći. Konkretno mogu da kažem za Opštinu Savski Venac na primeru stana od 80 kvadrata. Kada stavite tržišnu cenu dolazite do toga da će neko plaćati 104.000 dinara porez za stan od 80 kvadrata godišnje, ranije je plaćao 15 ili 20 hiljada dinara. Neka vaši u timu izračunaju koliko je to posto, a mogu da im uštedim vreme, 575% je razlika. Dakle, donekle smo uspeli da vas sprečimo ali očigledno vi ne prihvatate amandmane opozicije koji imaju za svrhu da zaštite građane i to koje građane. One koji žive u stanovima, oni koji nemaju gde drugde da žive, dakle, ne one koji imaju pet, šest ili deset kuća, ne firme, nego fizička lica, građane koji žive u stanovima. Pomenuli ste da je uveden porez i za pravna lica. Pitam vas zašto niste uveli progresivno oporezivanje za pravna lica? Zašto fizička lica plaćaju 0,4% do 0,6% do 1% ili do 2%, a pravna lica ne? Zašto Mišković ako ima kuću na firmu plaća 0,4%, a njegov komšija koji je fizičko lice na istu tu kuću, na kuću pored, treba da plati 2% porez? Da li to možete nekome da objasnite? Sve ste to mogli ovim zakonom da izmenite ali niste hteli. Dakle, još jednom zarad istine ponavljam, niste vratili na staro, dali ste mogućnost da lokalna samouprava uračunava amortizaciju ali ne mora ako neće, što znači da mi ne znamo kako će se obračunavati porez za 2014. godinu u kojoj opštini. Nema nikakve predvidivosti i to zavisi od toga kako će koja lokalna samouprava 2014. godine da vidi da li ima para ili nema para u budžetu, pa će oni neodgovorni da posegnu za tim. Ponavljam ponovo, da oderu kožu s leđa građana Srbije. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Nismo prihvatili vaš amandman zato što je amandman Odbora mnogo povoljniji za građane. Znači, to je razlog odbijanja ovog amandmana o kome ste govorili. Amandman Odbora za finansije omogućava veće sniženje osnovice od ovoga koji vi predlažete. Dakle, amortizacija se povećava na 1% u odnosu na ovo što ste vi predložili, a vi ste predložili da za svaku godinu ide 0,8%. Dakle, zbog toga što je vaš amandman nepovoljniji za građane, zato ga nismo ni prihvatili. Što se tiče vaše računice, poslanik koji je pre vas govorio, govorio je o vašoj mašti, pa tu ja nemam šta da dodam.
Reč ima Nenad Konstantinović. Izvolite.
Sigurno da nije povoljnije za građane da ostavljate na volju da li će biti amortizacija 0% ili 0,1% ili 0,5% ili 1% nego da bude obaveza zakonska, da ona mora biti 0,8% po godini starosti određenog stana i određene nepokretnosti. Terate građane da se konfrontiraju sa lokalnim samoupravama. Sa onim istim lokalnim samoupravama koje čini i vaša stranka. Dakle, vi očekujete da mi poverujemo da vi ovde povećavate poreze i dajete mogućnost da porezi budu mnogo veći, a da na lokalu gde isto vi učestvujete na vlasti, bezmalo u svim opštinama u Srbiji, tu vi tu nećete da primenite. Čekajte, ako mislite da vaša vlast na lokalu, a hvala Bogu preslikana je svuda kao i na republičkom nivou, to će primeniti, zašto onda sada vi to ne primenite i ne kažete – da, mora da se uračuna amortizacija kao što se uvek uračunavala. Dajte da ograničimo mogućnost da taj porez raste nekoliko puta u odnosu na ono kako se plaćao ranije. Zašto ne prihvatite te amandmane koji omogućavaju da porez za ugrožene građane bude manji nego za one koji imaju najviše novca u ovoj zemlji.
Ministar Dinkić, izvolite.
Ne prihvatamo, zato što je povoljnije rešenje za te iste građane ono što smo predložili mi, a to je da može biti veća amortizacija. Ako hoćete da kažete da gradonačelnik, po vašoj definiciji po pravilu je neodgovoran, onda mi nemamo istu liniju filozofskog razmišljanja. Polazim od toga da su svi gradonačelnici odgovorni i da će uraditi najbolje za svoje građane, ako im zakon omogućava da smanje osnovicu za jedan posto godišnje umesto u dosadašnjem zakonu 0,8%, polazim od toga da će svaki dobronamerni gradonačelnik za taj iznos umanjiti porez onima koji imaju objekte, koji su stari. Dakle, ako ljudi žive u kućama koje su 40 ili 50 godina kako su izgrađene, da će im svaki gradonačelnik umanjiti porez. Ne polazim od toga da su gradonačelnici nepošteni, nego da su odgovorni. Znači, imamo suprotno viđenje lokalne samouprave. Smatram da lokalna samouprava želi dobro svojim građanima, a vi očito smatrate da u lokalnoj samoupravi sede ljudi koje baš briga za građane, nego donose neke odluke koje su u interesu partije koje zastupaju. Tu se bitno razlikujemo, gospodine.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 3. podneo je Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, i Dejan Mihajlov. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospodine ministre, mi smo i u toku načelne rasprave ukazali na problem koji se tiče ove odredbe zakona. Sam zakon, vi ste istakli nekoliko stvari koje su popravljene, ostaje u mnogim drugim stvarima nedorečen i stvaraće probleme. Jedna od njih je upravo ova koja se tiče utvrđivanja prosečne cene i lokacije na kojima se nalazi nekretnina. Prosto, da ukažem građanima da znaju o čemu se radi. Radi se o problemu koji se tiče utvrđivanja prosečne cene u onoj sredini gde nije bio ostvaren promet nekretnina. Sada kako kaže ovde zakon, primenjivaće se prosečna cena u onoj drugoj, kako se ovde kaže, graničnoj zoni, u kojoj je bilo najmanje tri prometa odgovarajuće nepokretnosti. To može stvoriti velike nepravde u praksi, znajući situaciju koliko se malo promeću nekretnine u ovom trenutku, koliko se malo promeću u sredinama gde je vrednost nekretnina takva kakva jeste i može se desiti da takva sredina gde je mala vrednost nekretnina, da se graniči sa zonama gde je vrednost nekretnine neuporedivo veća, pogotovu odredbe koje se tiču nezavisno od toga kojim jedinicama lokalne samouprave pripadaju. Tek tu može biti razlika u vrednosti nekretnina. Zašto bi građani zbog toga bili pogođeni? Samo zato što se u njihovoj sredini ne promeću nekretnine, da plaćaju neuporedivo veći porez, nego što bi to pravedno zahtevali. Prosto vas molim da obratite pažnju i da malo pogledate izvan Beograda. Znate šta, postoji Srbija i izvan Beograda, a čitavo jutro slušamo samo o Beogradu, kako ste vi svi za beogradizaciju, stranke, da svi građani dođu u Beogradu da žive i da ovde budu. Pa hajde svi mi koji nismo iz Beograda, da izađemo iz ove sale, obratite pažnju za male, siromašne sredine koje će se sa ovim suočiti i građani neće moći da plaćaju i biće zaprepašćeni kada vide kako im se utvrđuje osnovica za plaćanje. Ovo do sada nije bilo i ovo što sada uvodite ministre, uvodite zapravo jednu nepravdu.
Reč ima Milan Lapčević.
Da nastavim ovu priču koju je moj kolega Palalić započeo, moramo da raščistimo dve stvari koje su danas ovde pokrenute, a niste do kraja bili izričiti, niste odgovorili na pitanje kako ćemo utvrđivati stope poreza za ona domaćinstva koja se bave i jednim i drugim poslovima. Bave se i poljoprivredom, a ujedno su zaposleni u nekom preduzeću i nije im poljoprivreda pretežna delatnost. Imaju registrovano domaćinstvo, rade nešto, imaju pola hektara zemlje, žive u selu, imaju pomoćne objekte, imaju neku živinu, stoku, ali rade u preduzećima. Njima su pretežni prihodi od toga što rade u nekom preduzeću i onda će ovako kako ste vi obrazložili, verovatno se njima oporezovati objekti i nekretnine, kao da ne žive na selu i da im nije pretežna delatnost poljoprivreda. Sa druge strane, zoniranje, rekli ste u stavu 3. da svaka lokalna samouprava određuje zone po kojima će naplaćivati poreze na imovinu, a ako nema prometa u određenoj lokalnoj samoupravi, odnosno u toj zoni gde se nalaze nekretnine, onda će se uzimati prva granična, pa recimo, znate jako dobro teritoriju Niša, teritorija opštine Palilula u Nišu je granična zona, četvrta zona gde ima jedno novo naselje u Mokranjčevoj, gde je napravljeno dvadesetak zgrada u najskorije vreme i gde je promet prilično veliki i gde su cene prilično visoke. Red veličina oko 800 evra po kvadratnom metru se kreću nekretnine u tom delu grada, a ta četvrta zona u kojoj se nalazi ovo naselje je granična sa opštinom Doljevac. Neki od ljudi koji žive u Doljevcu, u selu Knežica koja je u blizini i granična je sa ovom zonom, želi da proda svoju kuću, a kuća ima 200 kvadrata, niko u selu ne može da proda ništa, on proda to za 10.000 do 12.000 evra, koliko realno može da dobije, ali će mu se obračunati porez po ceni od 800 evra, jer je to realna cena u graničnoj zoni koja se graniči sa tom zonom i platiće porez veći nego što je ostvario prihod od prodaje te svoje imovine. Mislim da zaista takve stvari morate da sagledate i da ne dozvolite da se dođe da bude drastičnih mera i drastičnih nepravdi prema ljudima koji žive u malim sredinama. Ovo će, pre svega, pogoditi male sredine, jer mi znamo da će u Beogradu i drugim razvijenim sredinama niti gradovi, niti opštine, neće imati nikakve probleme sa prihodom od poreza na imovinu, ali problem imaju one male sredine, iako je to stopostotni porez lokalne samouprave, niti ima prometa, niti su vrednosti tih nekretnina velike i onda je nelogično da kažemo, neka gradonačelnici i predsednici opština, vode računa o tome, jer kako će oni ostvariti prihod ako tamo nema ko da plati, nema od čega da plati. Mislim da morate da nam odgovorite na pitanja na koji način će se oporezivati oni koji se bave jednom i drugom delatnošću, a takvih ima u Srbiji ogroman broj.
Reč ima ministar Dinkić.
Prvo, ovo pitanje koje ste pokretali na prepodnevnoj diskusiji, a tiče se onih kojih, kako ih popularno već zovu, polutani odnosno ljudi koji rade i poljoprivredu i rade u gradu, a nisu registrovani poljoprivrednici, za njih se način utvrđivanja poreza na imovinu, uopšte ne menja na sadašnji zakon. Ništa tu nismo menjali. Znači, kako je sada, tako će biti i ubuduće, tu nema nikakvih promena. Što se tiče pitanja koje ste postavili, ne treba da se, zakon daje mogućnost da se tumači dovoljno fleksibilno da ne dođe do nekih nepravednih situacija o kojima govorite. Zato što se kaže, da ako nije bilo prometa u okviru tog jednog mesta, gleda se ne samo susedna zona, već se gleda i tip objekta. On mora biti iste strukture, treba da bude prostor, ne može se porediti neki nov objekat sa nekim koji je star. Druga stvar, ne mora, ako ne postoji, mora biti uporedno, ako je malo mesto, ako pominjete Niš, Doljevac se može porediti sa Žitorađom, ne može se porediti sa Nišom. Tu prosto ostaje fleksibilnost koja je data lokalnim samoupravama da sami svojim pravilnicima i odlukama donesu odluke, kako ne bi išli na štetu poreskih obveznika.
Hvala. Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću glasati za amandman koji je podnela poslanička grupa DSS. Osnovni razlozi za to su što se vrednost nepokretnosti utvrđuje na osnovu korisne površine i prosečne cene. Pošto sam ja predsednik NSS i dolazim iz Inđije, ja za ovakva rešenja iz ovog zakona ne mogu glasati. Poljoprivrednici u ovom trenutku, barem u mojoj opštini, na određeno poljoprivredno zemljište već plaćaju dva poreza. Jedno je taksa za građevinsko zemljište, a drugo je bio porez na katastarsku osnovicu, koji se ukida. Znači, već smo bili oporezovani i za poljoprivrednu delatnost, a u isto vreme, njive koje su se koristile za poljoprivrednu proizvodnju su proglašavane građevinskim zemljištem. Prostornim planovima, po regulacionim planovima, pola seoskih atara je proglašavano za građevinsko zemljište, samo sa jednim ciljem da lokalne samouprave uberu što više para u svoju kasu. Ovaj zakon tu situaciju još više pogoršava. Dakle, ima zemljoradnika koji imaju pet hektara poljoprivrednog zemljišta, koji se sticajem okolnosti nalaze u građevinskim zonama zato što su to lokalne samouprave zacrtale građevinsku zonu onoliko koliko su mislili da njima treba para, tako da će i u buduće plaćati dva poreza. Jedan porez će biti na imovinu, kao poljoprivredno zemljište, a ovaj zakon ne sprečava da se u isto vreme na to poljoprivredno zemljište naplaćuje i porez na građevinsko zemljište. Ukoliko se to nalazi u nekoj dobroj zoni, to je 1% i ja ne verujem da će lokalna samouprava, poput Inđije, propustiti priliku da utvrdi zone onako kako lokalnim vlastima odgovara. Kod mene su lokalne vlasti ujedno i vlasnici svojih privatnih građevinskih zona. Dakle, nije teško pretpostaviti da će one glasati da njihova zona ne bude prva, a da ona koja bi u praksi trebala da bude druga, ona će u stvari biti prva. Na takav način će pokušati da nateraju vlasnike da njima ustupe parcele koje oni proglase za građevinske. Zemljoradnici koji imaju pet hektara u tzv. građevinskim zonama, po ovom zakonu mogu doći u priliku da plate i do 2000 evra poreza po jednom hektaru i ne samo to, na isto to zemljište koje će se u istom trenutku voditi kao građevinsko, mogu doći u priliku da plate i 0,4% poreza na poljoprivredno zemljište, kao što se i sad dva puta plaćaju takse na isto zemljište i u buduće će plaćati, ali to neće biti katastarska osnovica, nego će to biti taksa, odnosno porez na poljoprivredno zemljište, kao porez na imovinu i sa druge strane ta ista parcela će biti svrstana u građevinsku zonu gde će oni naplaćivati 1% porez na imovinu, ili 0,8% ukoliko se to graniči, ukoliko spadne u onu drugu zonu. Tako da dolazimo u priliku da određeni poljoprivrednici, barem na teritoriji moje opštine, a verujem da ima još takvih, dođu u situaciju da plate i do 2800 evra po jednom hektaru poreza na imovinu i ja jednostavno iz tog razloga ću podržati ovaj amandman da se ovaj član briše ili u suprotnom, ja ne mogu takav zakon prihvatiti s obzirom da dolazim iz takve sredine gde smo već plaćali velike dvostruke poreze na poljoprivredno zemljište, u jednom trenutku kao poljoprivredno, a u drugom trenutku i po pet do deset hektara nam se nađe u građevinskoj zoni, tako da svakako ne mogu prihvatiti ovo zakonsko rešenje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Kao predlagač amandmana. Gospodine ministre, i sam i ste rekli da će postojati mogućnost da se zemljište u Doljevcu računa ili po Žitorađi ili po Nišu ukoliko nema prometa nekretnina, odnosno da će se porez obračunavati po stopi ili u Žitorađi ili u Nišu. To naravno otvara mogućnost, s obzirom da će opština Doljevac hteti više da napuni budžet, pretpostavljamo da nijedna opština nema dovoljno para, naročito mala i prilično skromna opština kao što je Doljevac, pa će računati porez na zemlju po ceni koja je u Nišu, što im naravno odgovara. Prosto, treba razmisliti da li u opštinama ili u jedinicama u kojima nema prometa nekretnina, da se uzme procena poreske uprave i da na taj način onemogućimo bilo kakav vid zloupotrebe, manipulacije veštačkog dizanja cene, jer Republika, bez obzira što vi tvrdite i ovim zakonom se porez na imovinu potpuno vraća lokalnoj samoupravi, mora na neki način da zaštiti građane i da ima kontrolnu funkciju u sprovođenju poreza. Uostalom, Republika i raspisuje i određuje ko prikuplja koji porez, to je jedna stvar. Druga stvar, ovo što je gospodin Rističević govorio, isto predstavlja mogućnost za potencijalne zloupotrebe proglašavanjem građevinskih zona. Kod nas svako selo u Vojvodini ima svoju građevinsku zonu na obodu sela i tu se plaća i veći porez i skuplje je zemljište i opremanje. Prosto, treba voditi računa na koji način da se izbegnu neke sitne zloupotrebe koje mogu da dovedu da se sama primena ovog zakona kompromituje. S toga vam predlažemo da ovaj član stavite kao kontrolni mehanizam, da poreska uprava procenjuje visinu za osnovicu za porez na imovinu, ukoliko nije bila trgovina nekretninama u toj jednoj jedinici ili jednoj opštini u godini u tom obračunskom periodu. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Nenad Konstantinović i zajedno narodni poslanici Borisav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, praktično je prihvaćen amandman odbora koji jeste sličan amandmanu koji je podnela grupa poslanika i gospodin Konstantinović. Međutim, nije ista i ona nije povoljnija za građane, već nepovoljnija, to moramo jasno reći. Dakle, amandmanom koji je podnela grupa poslanika DS tražili smo da amortizacija obavezno bude sastavni element obračuna poreza, dok je predlog odbora, koji je prihvaćen, rečeno da ona može biti uključena u obračun poreza. "Može" i "mora" nije isto i ovo je svakako nepovoljnije za građane, jer svaki gradonačelnik, odnosno lokalna samouprava pre svega, može da građanima uvede porez na imovinu bez uključivanja amortizacije, što znači da će oni plaćati znatno veći porez. Zašto bi recimo zakonodavac, pitanje je i poštovanje Ustava, da li se radi o ustavnoj jednakosti građana, zašto bi građanin recimo u Rumi plaćao veći porez na isti stan, istog godišta, nego recimo građanin u Sremskoj Mitrovici? Zbog čega zakonodavac, odnosno predlagač zakona, Vlada, ostavlja u ruke lokalnim samoupravama da stvaraju tu pravnu nejednakost među građanima? Naravno kada ste im uzeli osnovni prihod koji se ticao poreza na zarade, da će neke samouprave morati da uvedu taj porez, a naravno da neke neće morati da uvedu kada im vi na poseban način, pošto imate diskreciono pravo, date sredstva iz drugih izvora. Zbog toga smatram da ste trebali prihvatiti amandman DS koji je bio veoma jasan i koji je tražio uključivanje amortizacije imperativno u obračun poreza na imovinu. U tom smislu, mi vas još jednom pozivamo da ne stvarate nejednakost među građanima i da prihvatite naš amandman.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Ponavljam da se ovde samo radi o različitoj filozofiji shvatanja decentralizacije. I u teoriji poreskoj postoji termin poreska konkurencija. Naime, rekli ste zašto bi različit porez plaćao neko u Rumi ili u nekom drugom mestu. Pomenuli ste, čini mi se, Mitrovicu. Pa, upravo lokalna samouprava u Mitrovici ili Rumi je odgovorna da napravi takav poreski sistem koji je privlačniji za privrednike i za građane. Ako neko, opet da upotrebim termin, hoće da dere kožu u jednom gradu, to će izazvati seljenje u drugi grad. Isto važi i za privrednike. Znači, odgovornost je gradova i opština da porez, koji im stoprocentno pripada, urede na način kako oni to smatraju da je neophodno, a građani, ako nisu zadovoljni kako radi lokalna samouprava, menjaju je na izborima. To je suština decentralizacije. Odgovornost se preuzima stoprocentno. To je stoprocentno lokalni prihod. Ako je različito od grada do grada, to i jeste praksa i u drugim zemljama, ali ako je negde preterano to urađeno, onda taj koji vodi lokalnu samoupravu mora da odgovara građanima tako što će ga oni smeniti na izborima.
Narodni poslanik Janko Veselinović, replika. Izvolite.
Sasvim sam razumeo sada. Dakle, građanima predlažete da se presele masovno iz jednog grada u drugi, da prodaju svoje stanove. Kome da prodaju? Da idu svi u Jagodinu? Sasvim je jasno. Dakle, vaša filozofija je sasvim jasna. Nemamo šta o tome više da razgovaramo.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Ne, bio sam potpuno jasan. Rekao sam da je to jedna mogućnost, a da je mnogo lakše smeniti vlast koja neodgovorno podiže poreze građanima.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović, po amandmanu. Izvolite.
Koristiću svoje vreme kao predlagač amandmana. Mislim da smo sada došli do suštine Predloga izmene i dopuna Zakona o porezu na imovinu. Najzad je ministar rekao stvarno šta misli. Da, oni koji nemaju para da plate porez na imovinu tamo gde žive,nek se isele. Nek se presele tamo gde su stanovi jeftiniji. Dakle, ako ne možete da platite porez od 600 evra na imovinu na Starom Gradu, vi prodajte stan na Starom Gradu u Beogradu, pa se preselite u neko drugo mesto ili u neku drugu opštini u Beogradu, gde su stanovi jeftini. Kako mislite da ćemo se svi iseliti i preseliti? Rešili ste da promenite demografsku strukturu i u gradovima i u celoj Srbiji. Dakle, na Starom Gradu, Vračaru, Savskom Vencu, Dedinju živeće samo Mišković i njegovi prijatelji i poznanici, koji imaju para da plate porez na imovinu i njima nije važno da li plaćaju 3.000, 5.000 ili 10.000 evra. Njima je to potpuno svejedno, a nama je vrlo važno da li plaćamo 100 evra ili 500 evra poreza.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Ja veoma pažljivo slušam šta vi govorite, ali, molim vas, budite ljubazni, pa i vi mene saslušajte. Malopre sam vašem kolegi odgovorio da je najlakša mogućnost da, u slučaju da imate neodgovornog gradonačelnika, jednostavno ga smenite. To je lokalni porez. Ako dere kožu građanima, smenite gradonačelnika. Ako nisam bio dovoljno jasan i konkretan - to važi za svaki grad u Srbiji, od Užica, Pirota do Sombora, ali uključujući i Beograd. Ako ste vi konkretizovali pa rekli – onaj ko ne može da plati porez na Starom gradu i Vračaru zato što ga je neodgovorni predsednik opštine ili gradonačelnik podigao, pa neka smene tog gradonačelnika i tog predsednika opštine konkretno u slučaju o kom govorite, jer ovaj zakon ne daje nikakav osnov da se porez na Starom Gradu ili Vračaru podigne. Nikakav parametar nismo podigli. Dakle, može se podići porez na Starom Gradu i Vračaru, odgovaram konkretno, jedino ako Đilas odluči. Ako ste vi sami pomenuli beogradske opštine, nemojte posle da me kritikujete što stalno pominjem Đilasa, on je gradonačelnik Beograda i to mu je funkcija, kao što sam ja ministar finansija i privrede. Dakle, poruka je jasna – ako neko podigne u ovim opštinama porez, smeniti predsednike opštine, odnosno gradonačelnika Beograda.
Replika, narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Možemo da ponavljamo sto puta mi jedno, vi drugo. Prosto i jednostavno, dižete poresku osnovicu, jer menjate način obračuna. I nema veze sa gradonačelnikom, dali ste potpuno novi način obračuna i to ste dali jedan nerealan i nekorektan način obračuna, a on glasi ovako: uzeće se promet u nekom periodu nekretnina na toj teritoriji, npr. u jednoj ulici, pa pošto se uglavnom prometuju novi stanovi u ulici, ako imate kuću, koja je, kao što je zgrada u kojoj imate stan gde vredi 3.000 evra, onaj koji živi pored, u zgradi gde vredi stan 1.500 evra, isto će plaćate na osnovicu od 3.000 evra, jer su poslednji prometi bili po 3.000 evra kvadrat. Zato ste hteli da ukinete amortizaciju. Pa, neće se procenjivati od stana do stana koliko koji vredi, nego uzmete malo širu teritoriju. Svi znamo da se najviše prometuju novi stanovi u novim zgradama, ali zato to treba da trpe i svi drugi. Bilo je ovde kolega koji su vam vrlo dobro i objasnili šta akona rubovima opština nema nikakvog prometa, onda se uzme iz druge opštine, sa druge teritorija osnovica, koja je tri, četiri puta veća. Prosto, ovakvim načinom obračuna vi dovodite sve nas u situaciju da nam se podigne porez na imovinu nekoliko puta ili 500%, što sam vam dao vrlo konkretan primer na stanu od 80 kvadrata.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Nema povećanja osnovice. Jedino odlukom konkretne lokalne samouprave to može da se promeni. Ako se smejete, obratite se kolegi Milivojeviću, koji vam je rekao dok ste kasnili da ste maštali u petak i izmislili ovo što ste pričali, uključujući i ovo što ste ponovili sada. Dakle, tu je čovek rekao, vi niste tu bili, tražio je reč da bi vama omogućio vrlo gospodski da govorite. Ako je on rekao da ste maštali, to sam isto ja pričao, u nekim drugim terminima sam koristio. Dakle, ne menjamo uopšte osnovicu, ne menjamo način obračuna. Ostala je amortizacija. Izuzima se opet i deset ari i na gradsko-građevinsko i na poljoprivredno. To je više od onoga što je bilo. Stopa amortizacije može biti 1%, što je još više od onoga što je dosadašnjim zakonom. Prosto, govorite ono što jeste, a ne ono što nije. Činjenica jeste da Grad Beograd nije primenjivao postojeći zakon transparentno. To je potpuno jasno. Šta će biti u budućnosti, neću da gatam, ali je činjenica da ako neko želi sada da se izgovara za ono što nije primenjivao zakon, prosto nije mesto da vi na taj način, kroz neistine obmanjujete javnost.
Pošto se više poslanika javilo za diskusiju po amandmanu, dužan sam da pročitam redosled – Vladimir Ilić, Veroljub Arsić, Srđan Milivojević, Gorica Mojović i Ljuban Panić. (Srđan Milivojević, s mesta: Replika.) Po kom osnovu tražite repliku? (Srđan Milivojević, s mesta: Ministar me je pomenuo.) Gospodine Milivojeviću, on jeste vas spomenuo, ali nije u negativnom kontekstu. Imate vreme, pa kada budete govorili po amandmanu možete da govorite. Nemate pravo sada na repliku. (Borislav Stefanović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, prekršili ste član 106, 107. i član koji se direktno tiče prava na repliku poslanika kada je direktno spomenut. Nije na predsedavajućem ovlašćenje da ocenjuje kvalifikaciju koja je izneta. Vi to vrlo dobro znate, gospodine predsedavajući. Dakle, u ovom slučaju je bila jedna interpretacija ministra Dinkića, dovođenjem u direktnu vezu sa imenom i prezimenom mog kolege Milivojevića, koja je potpuno iskrivljena. U tom smislu mislimo da je u skladu sa Poslovnikom, koji ste prekršili, da se poslaniku Milivojeviću dozvoli da odgovori i prikaže stanje kakvim jeste. Razumem da želite da izbegnete razmenu replike i ostalo što nema veze sa dnevnim redom, ali ovako nešto dozvoliti ministru, mislim da ipak nije u redu i da ste bili dužni da poslaniku omogućite pravo na repliku, s obzirom da je najdirektnije pomenut, s obzirom i da drugi šefovi poslaničkih grupa to pravo uvek koriste i omogućava im se. Molim vas da ispravite ovu povredu i omogućite Milivojeviću da govori.
Pročitaću vam članove, replike, pa vi prosudite sami da li sam bio u pravu. Znači, član 104. – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje… Molim vas, on nije izlagao sačekajte. Narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Sada govori – ako je na poslaničkom, to da ne čitam. O korišćenju prava iz stava 1. i 2. ovog člana odlučuje predsednik, odnosno predsedavajući Narodne skupštine. Prema tome, uopšte nisam našao da je bilo uvredljivog izraza prema Milivojeviću, a pošto Milivojević nije diskutovao, nije mogao ni da ga pogrešno protumači. Prema tome, nema osnova za repliku. Nema osnova. Reč ima narodni poslanik Vesna Marjanović.
Hvala gospodine predsedavajući. Ovo je prvi put da se javljam po Poslovniku kao narodni poslanik i uz veliko uvažavanje prema vama, kao predsedavajućem, vrlo poštujem kako radite taj posao, u ime svih nas bih morala zaista da još jednom naglasim da jeste povredili upravo član koji ste maločas citirali. Gospodin Milivojević je govorio na početku ovog zasedanja o ovoj tački dnevnog reda, a gospodin Dinkić je kao ministar pogrešno protumačio i citirao njegovu izjavu koju možete, gospodine predsedavajući, proveriti u stenogramu. Naveo je njegovo ime i upravo kako nalaže član 104. ministar ga je pogrešno tumačio. Dozvolite narodnom poslaniku da odgovori i da kaže šta je zapravo rekao, inače ćemo morati da uporedimo stenografske beleške a ne bi bilo dobro, gospodine predsedavajući, da se tu vidi da ste napravili grešku. Hvala.
Prihvatam rizik da nisam u pravu i vi možete tražiti da se o povredi Poslovnika Narodna skupština izjasni u danu glasanja. I dalje ne dozvoljavam repliku. To je moje pravo. Da li ste za to da se o povredi Poslovnika Skupština izjasni? Znači, u danu za glasanje će se Skupština izjasniti o povredi Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković, povreda Poslovnika.
Vidite gospodine potpredsedniče, pozivam se na član 27. i član 32. Poslovnika, u vezi člana 107. Poslovnika. Činjenica je da je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, a smatram da elementarna pristojnost svakog od nas, a naročito ukoliko se neko nalazi na poziciji ministra koji je dužan da ne komentariše bilo čije druge izjave, a naročito da daje svoje konstrukcije šta je neko mislio i šta je neko rekao. U tom smislu smatram da ste bili dužni tog trenutaka da opomenete gospodina ministra. Istina, ovog trenutka ne mogu da budem apsolutno siguran da gospodin ministar zastupa i stavove Vlade ili samo svoje lične stavove. Kada analiziramo samo njegovo istupanje po 5. tački dnevnog reda, na Odboru za finansije, vidi se da je na tom odboru zastupao stav koji je direktno bio, dijametralno suprotan stavu Vlade. U tom smislu postavljam pitanje – da li i drugi članovi Vlade, uključujući predsednika Vlade i prvog potpredsednika Vlade, su svesni toga da ovde na odboru, ja očekujem, za koje kratko da vreme ćemo biti prilici na plenumu da vidimo da li se ovde isto zastupaju stavovi Vlade ili se zastupaju individualni stavovi? U tom smislu upravo zbog te nelogičnosti smatram da je izuzetno važno da svaki poslanik, naročito kada je pogrešno protumačen ili kada se izvrće njegova izjava, da ima pravo ovde da brani svoj stav. Vaš stav da ne date mogućnost nekome da se brani, naročito kada je povređeno njegovo dostojanstvo, a i dostojanstvo Narodne skupštine, smatram da ne vodi dobroj praksi. Hvala.
I dalje stojim pri stanovištu da nije povređen Poslovnik. Da li tražite da se o njemu izjasnimo? (Srđan Miković, s mesta: Zbog vas neću.) Hvala. Idemo po redosledu. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić. Izvolite.
Neverovatna je količina cinizma i dušebrižništva i potrebe da se brane interesi građana, ali na jedan potpuno prozaičan, smešan način u veri da će građani zaboraviti šta ste radili u prethodnom periodu. Imam utisak da vaš partijski šef nije zadovoljan načinom na koji ga branite i sada pokušavate kroz različite insinuacije, odbijanjem da se suočite sa nečim što je realnost, što su zakonske odredbe i pokušavate da izazovete neku raspravu koja nema nikakvog smisla i da ovu sednicu vodite u neki drugačiji tok. Ne možete ministra da napadate istovremeno i za centralizaciju i za decentralizaciju. Više puta je ovde objašnjeno o čemu se radi, kakva je izmena zakona na dnevnom redu. Vi to ne prihvatate i ja to potpuno razumem upravo iz ovih razloga. Spominjete jadne građane, spominjete okućnice, ambare, bunare, ne bi li izazvali neku empatiju. Mislim da to nije način. Ako želite, imate priliku, ministar je dovoljno strpljiv i vrlo argumentovano sa vama razgovara o ovoj temi. Hajde da razmenjujemo argumente, da razgovaramo o suštini zakona. Predsedavajući molim vas da mi omogućiti da pričam, poslanici dobacuju. Hajde da vidimo da li su porezi na imovinu veliki u Srbiji? Kada se toliko starate za građane, hajde dajte konkretna rešenja i da kažete ko to u Srbiji plaća tako drastično veliki porez? Razgovarate o tome kojom metodom se utvrđuje. Nijedan gradonačelnik, ni jedan predsednik opštine nije neko ko će protiv svojih građana, mimo ikakvog reda, normi i sistema obračunavati nenormalne poreze. Koji predsednik opštine će 700 puta uvećati porez? Nijedan na svetu. Kao što treba da bude tržišna cena osnov to i jeste smisao oporezivanja. To je ekonomska snaga. Tako imate raspon od 0 do 0,4, dakle 40 puta možete da uvećate odnosno da smanjite porez. U ovom trenutku je stopa 0,4. Ona može da bude 0,1 može i 0,01. Dakle, upravo je stvar politike opredeljenja. Na kraju krajeva, vrednost jednog objekta ne čini samo njegova lokacija. To jeste važan element. Gleda se stanje objekta, stanje infrastrukture, ima li struje, ima li grejanja, dakle mnogo je tih faktora u oporezivanju. Budite sigurni Poreska uprava vrlo retko radi greške u proceni imovine na teret i na štetu građana, bar kada se radi o porezu na imovinu. Tu postoji veliko iskustvo kod poreznika i tu su greške zaista izuzetno retke, a pogotovo greške kada neko spominje 30,50 ili ne znam koliko stotina procenata. To nije ni realno, ni moguće.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika.
Ne možemo mi parirati vama na bilo koji način u ovakvom tipu rasprave. Demokratska stranka evo već drugi dan iznosi vrlo egzaktne, jasne podatke, argumente. Vi odgovarate spominjanjem jednog imena i pokušajima da prebacite na sasvim drugi teren, ali mislim da je ministar to efikasno objasnio. To je razlika u konceptu decentralizacije. Demokratska stranka zna šta je decentralizacija, a vi znate u izbornoj kampanji. To je razlika. Mi znamo da je decentralizacija – decentralizacija sredstava, dakle novca, a vi znate da je decentralizacija na bilbordu i onda dođete i ponovo spominjete stvari koje nikakve veze nemaju sa ovom temom. To svi tolerišu. To prolazi potpuno nezapaženo. Niko ne reaguje i to je to. Vi mislite da u Srbiji, kada je cela vladajuća koalicija, dakle, pre svega SNS, stala uz vas punom snagom, punim kapacitetom, izglasala na Vladi ovako loše poreske zakone, ti zakoni došli su u Skupštinu, vi ih menjate četiri puta u odnosu na inicijalnu verziju, da ne spominjem penzionerku iz Čačka i onda se sada i dan danas ne zna ovde u Skupštini za šta će glasati vladajuća većina, koji su njihovi amandmani usvojeni, da li će uopšte glasati. Vi imate potpuno razjedinjen pogled na celu ovu situaciju. Vi iz URS tapšete svom lideru, svi ostali ćute i to se ponavlja iz dana u dan. Suština je u tome da ste uzeli ruku, gospodine Iliću, zavukli rukav i stavili ruku u džep građana Srbije, naročito na lokalnom nivou. Izmislili ste više modusa kako to da uradite. Tehnički briljantno. Vi ste doktorirali na tim stvarima 11 godina, gospodine Iliću, ne vi lično, nego vaša partija. Pošto vi znate sve tajne tog zanata, vi ste meštri tog zanata. Sada vi nama pričate o tome kako ne mora gradonačelnik to da uradi. Pa, vi ste to uradili, vi ste uveli ovu pljačku građana Srbije.
Vreme. Repliku ima gospodin Nenad Konstantinović kao podnosilac amandmana.
Nije kolega Ilić u pravu kada kaže, a očigledno nas nije ni razumeo, da se ovde na jedan smešan i prozaičan način raspravlja o porezima. Moram da vas podsetim, sve vas koji sedite u ovoj sali, mi smo predstavnici građana i mi ovde predstavljamo građane i štitimo interes građana, ne političkih partija u prvom redu, u prvom redu štitimo interes građana. Porez na imovinu se tiče građana, a ne političkih partija i ne tiče se gradonačelnika, nego isključivo i samo građana. Očigledno niste razumeli šta se ovim zakonom menja. Ne pričam napamet da se menja način obračuna. Sada ste u svom izlaganju kazali – ima više faktora koji utiču na određivanje osnovice. Nema, o tome pričamo dva dana. Predlogom kojim je ministar Dinkić podneo u Skupštini nema više faktora. Ima samo jedan jedini faktor – tržišna vrednost za poresku osnovicu se uzima, koja je neka vrednost nekih prometa koji su se desili u relativnom bliskom prošlom periodu. Dakle, nerealno će se odrediti poreska osnovica. Nema više ono što građani znaju, bio je neki obrazac PP2, svi znate, popunjavali ste prilikom prometa, pa napišete da li je stepenište drveno ili betonsko, da li ima te šalone ili nema te šalone, kakav imate kvalitet u stanu. Te faktore ste izbacili iz zakona. To više nije osnov za obračun. Nema amortizacije. Može da bude stara zgrada 100, 200 godina ili godinu dana, isto je. Sve ste izbacili i hoćete da primenite porez. Mi se protiv toga i bunimo. Onda ste za vikend shvatili da je mnogo da baš nema amortizacije nikako, pa ste rekli – evo može Poreska uprava da uvede amortizaciju, ali ne mora, pa neka gradonačelnici odluče, ovi isti iz URS, gde je njihov partijski šef ministar finansija. Kako će oni da ne prihvate to?
Vreme. Narodni poslanik Vladimir Ilić, replika.
Očigledno je da se nećemo složiti, ili nećete ili ne želite da razumete, ali nije ni važno. Osvrnuću se na decentralizaciju. Nije decentralizacija samo pitanje koliko će para Republika dati opštinama. Ako je to decentralizacija kako je vi razumete, onda se slažemo. Međutim, decentralizacija pre svega podrazumeva odgovornost i mogućnost jedinicama lokalne samouprave, opštinama i gradovima da samostalno kreiraju svoju i poresku politiku, naravno u jednom zadatom okviru, i svoju ekonomsku politiku i način na koji će da privuku investitore i način na koji će da rade infrastrukturu i način na koji će da grade vrtiće. To je decentralizacija, to je samostalnost koju želimo da damo opštinama. Što se tiče te famozne ruke u džepu, koju već pominjete desetak puta tokom ovih dana, sve i da neko pokuša da stavi ruku u džep građanima, neće naći ništa jer ste vi taj džep davno ispraznili.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, pa onda Srđan Milivojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni stvarno nije jasno šta ovo radi DS, podnosilac amandmana, odnosno grupa narodnih poslanika. Ne mogu da razumem to, što ne date za pravo da građani ne plaćaju porez na imovinu? Vi upravo to pravo njima oduzimate. Sada će uskoro izbori za Grad Beograd. Evo, dajemo vam priliku da vaši kandidati za gradske odbornike, pa kandidat za gradonačelnika obeća građanima da će da ukine porez na imovinu. Da li je to vama nešto sporno? O čemu pričate? Dajemo vam to pravo, dajemo svim političkim strankama, sve koje hoće da učestvuju na tim izborima. Zašto isto tako svojim amandmanom sprečavate da neko kaže – biće stopa amortizacije na imovinu 1%? Zašto to ne kažete? Zašto to sprečavate? Razumeo bih da ste podneli takav amandman, ali vi ste u ovom slučaju, u podnošenju ovih amandmana drastičniji nego predlagač ovog zakona, Vlada Republike Srbije. Možete da negodujete, ali tako je. Predlagač kaže – od nula do 1% je amortizacija. Vi kažete – 0,8%. Predlagač kaže – osnovica za porez je koeficijent od nula do 0,4%, a vi kažete 0,4%. Hajde, neka neko demantuje da nije tako. U tome jeste problem. Kada smo već kod decentralizacije, dajte za pravo i tim odbornicima koji su u lokalnim skupštinama, koji žive među tim građanima. Znate, mi poslanici zbog ovih obaveza u Skupštini vrlo malo vremena imamo da čujemo probleme. Zato i postoje jedinice lokalne samouprave i zato se to i zove samouprava, zato što oni rešavaju osnovne probleme građana, one životne. Dajte i njima za pravo da kažu – evo, izaći ćemo na Skupštinu grada, opštine, da porez bude nula, pa neka bude i iz opozicije. Možda će neko da prihvati iz većine. Ovako ste krenuli – višestruko oporezivanje, višestruke stope, derete kožu s leđa građanima itd. Jedno dobro rukovodstvo, jedna dobra politička koalicija u lokalnoj samoupravi može da se utrkuje da bude bolja ili najgora. Hoćemo li mi u Skupštini da im ograničimo to pravo ili ćemo da im damo pravo da stvarno učestvuju u političkom životu svojih lokalnih samouprava, pravo da odlučuju, pošto su birani isto kao i mi, direktno od građana Republike Srbije, odnosno sa te teritorije jedinice lokalne samouprave. Ovaj vaš koncept stvarno ne mogu da razumem i ne mogu da podržim.
Narodni poslanik Nenad Konstantinović, replika.
Kolega Arsić nije razumeo o čemu razgovaramo. Uopšte nije to, kolega Arsiću, tema ni ovog amandmana, ni onoga što je predlagač predlagao. Prvo, predlagač je Vlada i Ministarstvo finansija. U njihovom predlogu nema amortizacije. Nema. Nula. Ništa. Nema ni jedna rečenica o amortizaciji. Ukinuta je amortizacija u predlogu, koji je ministar finansija ovde obrazlagao u petak i koji je Vlada podržala. U našem amandmanu je obavezno uračunavanje amortizacije 0,8%. Obavezno. Pozivam sve poslanike u ovoj sali, ukoliko hoće da zaštite građane Srbije, da izglasaju amandman po kome mora da se uračunava 0,8% za svaku godinu starosti nepokretnosti. Tako je uvek bilo. Oduvek je tako. To što vi kažete – može do 1%, može da bude, ali da li će da bude ne znamo, nikakvih garancija nema. Apelujete na savest lokalnih samouprava. Možda će oni hteti, možda neće hteti. Taj amandman je napravio Odbor za finansije, a ne predlagač. To je skupštinski Odbor za finansije danas uradio. A ako znate Poslovnik, znate da ne može i amandman na amandman. Dakle, naši amandmani su podneti na Predlog zakona, podneti su pre početka rasprave, u petak, a sada pokušava skupštinski Odbor malo da popravi tu stvar, ali ne uspeva da to uradi do kraja. Molim da i vi glasate za amandman, da zaštitimo građane na taj način što ćemo uvesti obavezno uračunavanje amortizacije od 0,8% po godini starosti za stanove. Hvala.
Replika ili povreda Poslovnika?
Replika. Dame i gospodo narodni poslanici, jako se dobro razumem u Poslovnik, a u tom poslovniku piše, u članu 144. poslednji stav – amandman koji je u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, a prihvataju ga predlagač zakona i nadležni odbor, postaje sastavni deo predloga zakona i o njemu Narodna skupština ne odlučuje posebno. Znači, promenjeno je. Računa se ono što je ovlašćeni predstavnik predlagača, u ovom slučaju su ministar finansija i nadležan odbor prihvatili, to se računa u sastavni deo predloga zakona. To o čemu vi pričate, više ne postoji. Izbrisano je. Nema. Dalje, možda sam ja malo duže poslanik. Ne bi bilo prvi put da dva amandmana budu prihvaćena na isti član zakona. Čak i na isti stav. Dešavalo se više puta u prošlosti, pa nemojte i to pravo narodnim poslanicima da oduzimate, ako već hoćete da oduzmete pravo odbornicima u skupštinama opština i gradova.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedavajući, napravili ste dve proceduralne greške. Prva je, niste mi dali pravo na repliku. Ne ljutim se na vas. Druga je mnogo gora. Neki su me pomenuli u vrlo negativnom kontekstu, ničim izazvanim. Znate nismo ovde neke uhvatili sa prstima u pekmezu. Dešava se to, prsti u pekmezu. Dešava se to, ruke do lakata u pekmezu i medu. Ali, da neko glavu zaglavi u teglu s pekmezom, to je već ozbiljna situacija. Opet moram da vam kažem nekoliko stvari. Prva je da ovde nismo na predizbornom skupu, nego smo u Skupštini Republike Srbije. Ovde sučeljavamo argumente. Ovde nemate pasivne i na silu dovedene posmatrače koji će vam tapšati, niti imate autobus sa vašim pristalicama, koji će mahati zastavama na sve ono što kažete. Ovde se nalaze ljudi iz DS koja ima stručne ljude na svakom mestu, i stručne gradonačelnike, i odbornike, i poslanike, i imala je i ministre, i predsednika Republike i morate uvažavati tu činjenicu. Znate, odluke u lokalnim skupštinama ne donosi gradonačelnik. Odbornik sam u lokalnoj skupštini i znam sigurno još 20 svojih kolega koji su, pored toga što su poslanici, odlični odbornici. Te odluke u lokalnim skupštinama gradonačelnik samo predlaže, kao i predsednik veća. To mi je kazao moj kolega Dragan Jovanović, nekadašnji gradonačelnik Kruševca. Kada smo već kod Kruševca, hajde da vidimo kako ćemo da oborimo kada ne budem zadovoljan poreskim stopama u Kruševcu, kako ćemo sada da smenimo Bratislava Gašića iz SNS? Da li ću da pozovem G17 plus da mi pomognu u tom poslu, jer nisam zadovoljan porezima? Neću, jer niste prešli cenzus u Kruševcu. Hajde onda da govorimo o Beogradu. Nije sramota izgubiti izbore od Dragana Đilasa. To morate da prihvatite. Nije to nikakva sramota. Nije sramota i ne preći cenzus. Dešava se i to. Opet vraćam priču, ako sutradan ne budem zadovoljan poreskom politikom, da li ću da menjam gradonačelnika? Mnogo je bolje da oborite ovaj zakon. Malopre smo našli već jednog potencijalnog partnera koji neće glasati za ovaj zakon. Fali do broja 126 još vrlo malo. Apelujem na vašu savest. Mnogo je bolje oboriti zakon i mnogo je lakše oboriti Vladu, nekima to nije prvi put da obore Vladu. Prema tome, apelujem na vas iz vladajuće većine, razmišljajte kao građani. Prvo neka se svako od vas zapita da li je platio porez. Pitam 250 poslanika da li su baš svi platili poreske obaveze za ne tekuću 2013. godinu, jer nisu stigla rešenja, za prošlu godinu? Hajde da pitamo novinare da oni to provere ko je to platio porez, ko nije i da li može da plati porez. Odmah da se saglasimo… (Predsedavajući: Gospodine Milivojeviću, vratite se na amandman.) Vrlo ću brzo završiti. Hvala vam, gospodine predsedavajući. Pitajte novinare i neka oni utvrde ko je od nas platio porez za prošlu godinu i ko nije, ko je platio za ovu i ko nije, i ko će od nas poslanika moći, koji imaju platu 100.000 dinara, da plati porez kada se bude povećao onoliko koliko će biti povećan, pa onda kada sudite kao građani, sa svojim novčanikom, onda se stavite u položaj građana koji imaju platu 30.000 dinara, pa se zapitajte kako će oni platiti porez i onda donesite odluku da li ćete za ovo glasati ili nećete.
Gospodine Iliću, da li je to replika? (Da) Izvolite.
Javljam se pošto je spomenuta G17 plus. Vrlo ću kratko i ništa loše, da se ne bojite. Zaista i sada iskreno, bez ikakve ironije, zaista znam i verujem da DS ima mnogo obrazovanih ljudi, ima i poštene ljude, stručnjake i stručne ministre. Tu se sa vama slažem u potpunosti i o vama mislim sve najbolje, o vama poslanicima i poslaničkoj grupi. Upravo vi danas, zajedno sa građanima Srbije, ispaštate zbog onih koji to nisu bili u prethodnom periodu. I oni iz "Agrobanke", i iz "Razvojne banke Vojvodine", i iz Kraljeva, iz Leskovca. Verujte mi, nije ironija, takvih ljudi ima i u drugim strankama. Problem je što ste vi imali u tom trenutku najveću odgovornost za sve što se dešavalo u Srbiji i sada plaćate cenu. Mora da prođe neko vreme da se to zaboravi. Mi vam pomažemo da se to desi i potpuno vas razumem. Ali, moramo da se vratimo na temu i da pričamo o zakonima, a ne da se vraćamo u nedogled u prošlost. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Gorica Mojović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po amandmanu mog kolege Nenada Konstantinovića. Smatram i molim sve kolege da još jednom dobro razmisle, i da treba prihvatiti ovaj amandman, jer čini mi se da je mnogo bolje zakonom definisati ono što su obaveze, a ne prepustiti improvizacijama i nedoslednostima i, da tako kažem, dobroj volji, ili savesti, kako reče ministar i neke moje kolege, gradonačelnika lokalnih samouprava. Ministar Dinkić kaže da ne razumemo njegovu filozofiju. Meni je zaista jako teško da razumem filozofiju u kojoj se kaže – ne mora to da piše u zakonu, mi smo lokalnoj samoupravi dali mogućnost da ona uvede nove poreze i novi način obračuna poreza na imovinu, ali ako ona tu mogućnost iskoristi, a naročito Đilas, on će zavući ruke u džepove građana Beograda, on će biti kriv jer je nesavestan. Čekajte, kakva je onda to mogućnost? Dalje, ako se to sada ostavlja lokalnoj samoupravi, hajde da pitam Vladu, pa nije li to upravo sa njene strane izbegavanje odgovornosti, nego će ovako reći – pa kriva je lokalna samouprava, naročito Đilas, jer su oni prihvatili te mogućnosti i zakone. Sve vreme slušamo ovde od petka i od srede, kada smo imali prvu raspravu u načelu, da će porez na imovinu biti deo nadoknade za novi način obračuna poreza na građevinsko zemljište. Molim ministra Dinkića, koji se upravo vratio, da objasni građanima Srbije, a naročito Đilasu, da objasni svima nama u ovoj sali na koji način će kompenzovati lokalnim samoupravama oduzimanje dela poreza na plate, poreza na takse i nadoknade, poreza na zakup nekretnina, za građevinsko zemljište rekao je ovi novi porezi na plate? Dalje, kaže ministar – treba da budemo dobronamerni i razumemo njegovu filozofiju. Dakle, u petak ministar sve vreme tvrdi da naši podaci. koje smo imali tada i koje smo dobili od Uprave javnih prihoda grada Beograda, vezani za simulaciju novog obračuna Zakona o porezu na imovinu nisu tačni, da mi lažemo. Isto tako kaže da porez na okućnice, to je u redu. treba da se primeni taj predlog zakona. Danas u ponedeljak ništa od toga. Vraćamo amortizaciju opet samo kao mogućnost, ukidamo porez na okućnice. U petak nam je ministar rekao da amortizaciju vraća u zakon iz inata Draganu Đilasu. Sada ne znam - da li mi imamo nove predloge danas, što kroz amandmane Odbora, što kroz usvajanje nekih amandmana, zato što je ministar dobio novi obračun, neka nam on kaže, da li se njegov obračun, odnosno efekti Zakona o porezu na imovinu poklapaju sa onim što nam je pričao u petak, ili je to neki novi obračun, koji je negde između naših i njegovih starih cifara, ili iz inata. Stvarno ne razumem šta je gore i da li je veća improvizacija i nedoslednost promeniti od danas do sutra neke predloge zakona i tvrditi da je to zato što je protiv demagogije i protiv Dragana Đilasa ili reći to - menjam iz inata, pa onda reći - ne ja nemam emocija? Ceo dan smo u petak tvrdili za brodogradnju. Nema, ne postoji. Kada smo pokazali da postoji u budžetu, onda je ministar rekao - Vlada je u januaru donela odluku da se to skine. Pa ne zna se šta je gore. Da li što ministar ne zna šta mu piše u Zakonu o budžetu ili što Vlada menja zakone koje usvaja Skupština? Prema tome, stvarno mi je teško, uz svu želju da budem i dobronamerna i da razumem filozofiju, da to nazovem drugačije nego improvizacija i nedoslednost. Hvala vam.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Nema potrebe da se ton povišava. Nijedan ozbiljan čovek koji se bavi državnim poslom ne može bilo šta da radi iz inata. To su besmislice. Pa vi ste pomenuli taj izraz "inat" u petak. Nisam želeo da se na svaku primedbu poslanika javljam, jer onda mi se zamera da odgovaram na sve, da ne dajem poslanicima da govore, itd. Znate i sami šta se sve izgovori. Znam da je zabranjeno ministru da bilo šta kaže poslanicima, jer poslanici mogu sve ministru. To je u redu, ali samo konstatujem, prosto ne želim da se javljam na svaku primedbu. Ono što je potpuno jednostavno jeste da porez na imovinu se naplaćuje ne samo građanima nego i preduzećima. Postoji porez na imovinu za fizička lica, građane i porez za pravna lica. I u jednom i u drugom slučaju to je prihod lokalnim samoupravama sto posto. Postavili ste pitanje i želim zbog javnosti i vas poslanika da odgovorim kako će lokalnim samoupravama 1. januara biti nadoknađeno to što se ukida naknada za korišćenje građevinskog zemljišta. Tu naknadu manje-više plaćaju danas uglavnom samo pravna lica, a u malom broju slučajeva građani. U suštini, kada se ukine ta naknada pravna lica će umesto nje, to više neće plaćati, plaćati realan porez na imovinu. Zašto kažem realan? Zato što je porez na imovinu za pravna lica, odnosno preduzeća sada nerealan jer se obračunava na knjigovodstvenu vrednost. Umesto na knjigovodstvenu vrednost obračunavaće se na fer tržišnu vrednost. Tu će biti izvršena kompenzacija, a ne porezom na imovinu za građane. Dakle, porez na imovinu za građane se ne menja. Veoma jasno, glasno, prosto, jednostavno. Porez na imovinu za građane se neće promeniti prema odredbama ovog zakona, ali hoće porez na imovinu za preduzeća. Jedina pravna izmena u ovom zakonu je način obračuna poreza na imovinu za preduzeća. Ako se desi, i to je konstatovao Fiskalni savet, da po pojedinim opštinama porez na imovinu za preduzeća ne može da kompenzira gubitak od ukinute naknade za korišćenje građevinskog zemljišta daće se mogućnost tim gradovima i opštinama da uvedu i dodatnu posebnu komunalnu taksu kako ne bi imali gubitak, ali ta komunalna taksa će se takođe naplaćivati pravnim licima. Šta to znači? Ako je neka opština imala od naknade za korišćenje građevinskog zemljišta sto dinara, tih sto dinara više neće imati od 1. januara sledeće godine, umesto toga treba da uvede oporezivanje pravnih lica po fer tržišnoj vrednosti. Ali, ako praksa pokaže da se time dobija 80 umesto 100 dinara ideja je da se ta razlika nadomesti ovom posebnom taksom, o čemu će se uostalom diskutovati sa Stalnom konferencijom gradova i opština do kraja ove godine, jer ovaj porez na imovinu ne stupa na snagu odmah nego tek od 1. januara 2014. godine. Konačno, potpuno druga stvar su građani. Za njih se ništa ne menja. To ostaje potpuno isto. Zašto smo reagovali tokom vikenda? Nikakve nove obračune nismo dobili, ali reagovali smo zbog neargumentovane rasprave vašeg poslaničkog kluba. Znate i sami da je Fiskalni savet govorio da ćemo kroz tržišnu vrednost nekretnina obuhvatiti istovremeno i amortizaciju. Vi ste tvrdili da će to izazvati osam puta povećanje cena nekretnina. Iako to nije tačno odlučio sam da zbog te demagogije zahvalim Fiskalnom savetu na tom mišljenju za tu stavku, iako su ljudi u pravu, i da prihvatim nešto gde neće biti moguća demagogija, a to je da se amortizacija vrši i to po stopi koja je čak i za 0,2% veća nego što je u postojećem Zakonu. Ponavljam još jednom, i lično se neću po ovom zakonu više javljati na ovu istu temu, za građane se ništa ne menja. Ovaj zakon ne menja ništa u obračunu poreza na imovinu za građane. Menja se bitno za pravna lica, ali se njima ukida jedan parafiskalni namet, a to je naknada za korišćenje građevinskog zemljišta od Nove godine, i od Nove godine se kreće sa novim načinom obračuna poreza na imovinu. To je jedina suštinska izmena u ovom zakonu.
Replika, Gorica Mojović.
Gospodine ministre, hvala na opširnom objašnjenju, ali vas uopšte ovo nisam pitala. Pitala sam vas dve stvari. Imate li novi obračun efekata primene Zakona o porezu na imovinu? Ako niste mogli drugačije, mogli ste da uzmete sopstveno poresko rešenje pa da pogledate kako bi se na vaš sopstveni porez na stan odrazila primena ovog zakona, odnosno sa primenom tržišne vrednosti stana, obračunom amortizacije od 0% ili od 1% itd. Znači, niste mi odgovorili – da li imate novi obračun kod mogućih efekata ovog zakona? Druga stvar, slušala sam vas dva dana, sada ste po pedeseti put ponovili, da će porez na imovinu kompenzovati ono što je bila nadoknada za gradsko građevinsko zemljište i da će to ostati sada lokalnim samoupravama. To vas nisam pitala. To sam razumela. Nisam baš toliko glupa. Ono što niste govorili, a što sam vas vrlo jasno pitala je – čime ćete kompenzovati, pošto porez na imovinu kompenzuje građevinsko zemljište, lokalnim samoupravama već ukinute takse i nadoknade? Ali, oduzimanje dela poreza na plate i oduzimanje poreza na promet nekretnina. Sve ste ovo lepo objasnili, a na ovo mi niste odgovorili. Hvala.
Narodni poslanik Čedomir Protić. Prijavite se samo, molim vas. Izvolite.
Gospodine ministre, teško je prihvatiti ovakva objašnjenja. Poučeni onim što je na terenu, vi imate dobru ideju, da o tome odlučuju opštine. Međutim, mislim da to nije dobro. Ja sam pre tri godine plaćao porez na moju kuću 3.500, sada plaćam 12.000. Vi ste ukinuli jednim zakonom ili uredbom ekološku taksu na registraciju automobila. Dobio sam 3.000 da plaćam ekološku taksu na stan. Šta ste vi mene oslobodili? Ništa. Ne rade to opštine, govorim o mojoj opštini, što ona mene mrzi ili građane, siromašne opštine sve će tako raditi. Drugo, procena moje imovine je vrlo bitna. Ko je izvršio procenu moje kuće, gde imam stan na spratu od 60 kvadrata i lokal u prizemlju od 50 kvadrata? Jesu me pitali – ima li parket, imaju li pločice, ja sam sve rekao šta ima. Moja kuća je procenjena na 150.000 evra. Ja je prodajem njima za 100.000 evra. Što je ona procenjena na 150.000 evra? Radi većeg poreza. Da je to jedno stručno telo, ono bi dalo neku realnu vrednost. Da je ovo tačno što ja govorim, u mojoj opštini se prodaje trosoban stan koji nije stariji od dvadesetak, 30 godina, za 28.000 evra. Nije to privatniku privatnika, pa da kažemo – on je smanjio cenu radi plaćanja nekog poreza. Sve te stanove su kupile ustanove, nisu mogle da utaje porez. Ono što vi ne precizirate ovim zakonom, nemojte se nadati u opštine. Moja opština, vi znate ranije je bilo povećanje do 60%. Neka opština, video sam, pročitao sam, povećala je 10, neka 30, moja 60, za svaki slučaj. Znači, kada bi to malo bolje, preciznije odavde krenulo, siguran sam da bi nama građanima na terenu svima bilo lakše. Hvala.
Po Poslovniku, Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, član 27. Molim vas da prekinete ovu šaradu od diskusije o setu poreskih zakona. Jasno je da Mlađan Dinkić i SNS nemaju većinu za set poreskih zakona koji će građanima Srbije oduzeti 26 milijardi. Srpska napredna stranka podnosi amandman koji Vlada usvaja… (Predsedavajući: Molim vas, po kom članu?) Po članu 27. Dakle, Vlada podnosi amandman, skupštinski odbor koji čine poslanici vladajuće većine ne usvaja taj amandman, čuli smo da poslanik SNS neće glasati za ovaj zakon i vaši poslanici PUPS neće glasati za ovaj zakon. Prekinite ovu sednicu, nema većine za ove Dinkićeve zakone. Vidite ko će sve glasati. Socijalistička partija Srbije nije ni došla na ovu sednicu. Nema većine. Prekinite ovo i dajte zakone za koje imate većinu. Hvala.
Prvo moram da vam kažem da ste neadekvatno iskoristili reklamiranje povrede Poslovnika. Da li će ovaj zakon proći, nije moje da ja, kao predsedavajući, o tome odlučujem i da prekidam sednicu na osnovu diskusija narodnih poslanika, nego će to odlučiti poslanici u danu za glasanje. Prema tome, smatram da nije povređen, uopšte ne moram da govorim o povredi poslovnika. Molim vas da ubuduće, kada reklamirate povredu Poslovnika, se potrudite da iskoristite neki drugi član. Ovog puta ću preći preko toga, ali da se razumemo, da budemo koliko god je moguće korektni. Da li želite po povredi Poslovnika?
Želim da kažem da Poslovnik mora da poštuje dostojanstvo ove Skupštine i želim da kažem da se mora govoriti istina. Da ne bih dužio, ne pada nam na pamet da ulazimo u polemike. Molim vas, samo evidentirajte da su poslanici SPS tu i da je laž ne prisustvuju sednici. Ništa više.
Dobro, gospodin Petronijević je reklamirao u smislu dostojanstva Skupštine i mislim da je u pravu. Čedomir Protić, želite repliku? (Čedomir Protić: Gospodin je rekao da sam ja u ime penzionera rekao da nećemo glasati.) Nemate pravo gospodine Protiću. Na povredu Poslovnika nema pravo replike. Povreda Poslovnika se odnosi na predsedavajućeg i to shvatite jedanput zauvek. Kada se govori o povredi Poslovnika, onda sam ja, u ovom konkretnom slučaju, ta ličnost, persona, kako god hoćete koja je povredila Poslovnik, a ne narodni poslanik. Narodni poslanik ima pravo da priča šta hoće, a moje je da ja o tome vodim računa i da ne dozvolim da priča šta hoće. Koliko ja to uspevam, to je sada drugi problem. Sada je na redu Ljuban Panić, pa Judita Popović i Dejan Radenković. Po Poslovniku, Dejan Radenković.
Uvaženi potpredsedniče, reklamiram povredu Poslovnika, član 107, to je dostojanstvo Skupštine. Kolega nije reklamirao taj član. Zamolio bih, zarad javnosti da kažem, poslanici SPS su u sali i učestvuju u raspravama, samo konstruktivnim, a ne nekim besmislenim i besmislenim napadima i optužbama zarad prikupljanja nekih sitnih političkih poena koji ne znam koliko mogu da im donesu, da se služe ovakvim lažima, da poslanici SPS ne učestvuju u raspravi. Valjda zbog svojih problema, unutar svoje stranke, oni ne vide dalje od svog nosa, pa ih ja sada ovako gromoglasno, javno prozivam da nas vide i da kažu da smo tu u sali i da nikada nećemo učestvovati u ovakvim besmislenim raspravama u kojima oni učestvuju već danima. Hvala.
Mislim da ste u pravu, i slikom i rečima se dokazuje da narodni poslanici SPS su prisutni, deo, nisu svi. Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić, pa onda Judita Popović. Izvolite. Molim vas da privodimo kraju.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodne poslanice, narodni poslanici, građani Srbije, podržao bih ovaj amandman gospodina Konstantinovića, kao još jedan u nizu napora poslanika DS da spreče grub atak na standard građana i na budžete lokalnih samouprava koje ovo Ministarstvo finansija planira da sprovede ovim zakonskim rešenjima. Razne su se zanimljive stvari, vezano za neprihvatanje ovog amandmana čule, ali mislim da je jedna od najzanimljivijih formulacija da je najlakše smeniti nekoga u lokalnoj samouprava kada nema dovoljno para da servisira potrebe svojih građana. To je jedna opasna i strašna formulacija. Pozivam vas da prihvatanjem ovog amandmana stanemo na put takvom političkom ponašanju, što je verovatno finiš nečega što ste vi nazvali prekomponovanjem lokalnih samouprava. Naime, stvar, da građanima bude jasno, zašto bi svi poslanici trebali da prihvate ovaj amandman je vrlo jasna. Budžet Republike Srbije treba da se puni sa 38,4 milijarde dinara mesečno po osnovu povećanja PDV, a on se puni sa 30 milijardi. Po osnovu akciza treba da se puni 20 milijardi, a realno se puni sa 15 milijardi. Građani i građanke Srbije znaju, jer svakoga dana sve manje kupuju u prodavnicama, 15% je opao promet i na svakoj pijaci i robu domaće proizvodnje možete da pronađete. Rešenje za to je skidati 26 milijardi dinara lokalnim samoupravama, na njih prebacivati odgovornost ne prihvatanjem ovog amandmana kada je amortizacija u pitanju i braniti to vrlo zanimljivom formulacijom da je najlakše smeniti lokalnu vlast kada ona ne servisira potrebe građana. Onda vas ja pitam, vas iz najveće poslaničke grupe i druge najveće poslaničke grupe vlasti – ako su istiniti ovi podaci, a jesu pošto su zvanični, da je rupa u budžetu 87 milijardi dinara, a da je ovaj budžet, zajedno sa 10 milijardi evra investicija, najavljivan kao svetlost na kraju tunela, koliko je teško smeniti ministra finansija, koji očigledno nije dovoljno sposoban da, nekoliko meseci nakon prvog budžeta koji je doneo, ispuni sve ono što je rekao da će tim budžetom i poreskim zakonima građanima Srbije doneti? Hvala.
Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine potpredsedniče. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovako izgleda rasprava kada nema prave javne rasprave o tako ozbiljnim zakonima. Dakle, to su poreski zakoni, šest poreskih zakona koji direktno utiču na egzistenciju građana, lokalnih samouprava i AP Vojvodine. Ovako izgleda rasprava kada zakon stigne za manje od 24 sata u skupštinsku proceduru, nakon što je usvojen na Vladi. Tako izgleda rasprava kada se u hodu tokom rasprave u parlamentu shvati da baš i nisu dobra rešenja koja su predložena u predlozima zakona. Tri poslaničke grupe, DSS, LDP i DS, podnele su identične amandmane na ovaj član 3. zakona. Očigledno da je opozicija oko toga apsolutno jedinstvena, da postoje problemi sa ovim članom 3. predmetnog zakona. Bez obzira što je u toku vikenda ministar shvatio da bi trebalo nešto da se promeni oko godišnje amortizacije otpisa vrednosti nepokretnosti, očigledno da nije odustao od usvojenog koncepta, a to je da na neki način lokalnim samoupravama da mogućnost da naplate deo izgubljenih prihoda, koji će evidentno postojati ukoliko se izglasa i stupi na snagu ovaj zakon o porezu na dohodak građana. Dakle, na jednom mestu oduzimate, a na drugom ostavljate mogućnost da se daje. Šta to znači u vezi ovog amandmana na član 3. predmetnog Odbora za finansije? To znači da lokalne samouprave prosto neće imati mogućnosti da izbegnu tu mogućnost da u svakom slučaju tu amortizaciju ili obesmisle ili je uopšte ne uvedu kao način da se olakša građanima plaćanje poreza na nepokretnost. Dakle, davati diskreciono pravo lokalnim samoupravama u jednoj nemaštini, u problemima sa funkcionisanjem jedne lokalne samouprave, kada se u toku fiskalne godine menja nešto što je od vitalnog značaja za funkcionisanje lokalne samouprave, dozvolićete, to je prosto nelogično. Iz tog razloga ono prethodno rešenje iz osnovnog zakona i te kako treba zadržati. Malo pre ste čuli voks populi, gospodin iz PUPS vam je lepo objasnio u kojoj meri će upravo on kao narodni poslanik, kao poslanik koalicije na vlasti i te kako trpeti posledice ovakvih rešenja iz ovog predloga zakona. Dakle, to je narod. To će biti građani koji će se prvom prilikom kada budu dobili poresko rešenje zapitati – šta je to, ministar finansija je rekao da nema nikakvih izmena u pogledu poreza na nepokretnost građana? Nije tačno, ima izmena. Nije svejedno kada mora da se računa amortizacija ili kada ona može da se računa. Sa vašim izmenama tog zakona o porezu na dohodak građana Beograd će, recimo, biti uskraćen za 6.226.000.000, Novi Sad za 1.235.000.000, Niš za 686.000.000, Kragujevac za 405.000.000, Pančevo za 362.000.000, Zrenjanin za 309.000.000, Požarevac za 242.000.000, Smederevo za 232.000.000. To su ogromni iznosi koji će i te kako da se osete u funkcionisanju tih lokalnih samouprava. Šta sad da očekujemo, da će više da vode računa o porezu koji je u obavezi onaj građanin u lokalnoj samoupravi da plaća na godišnjem nivou? Neće odustati od te mogućnosti da bar na neki način nadoknade onaj novac koji će im biti prosto onemogućen da ostvare sa ovim poreskim izmenama. Prema tome, ukoliko ste mogli da razumete, gospodine ministre, šta to znači kada govorite o tome da ćete u poreske izmene uneti između ostalog i to da se plaća porez na nepokretnost, na drugu nepokretnost, a da pri tom vicepremijer govori da to baš i nije popularno i nije svrsishodno i da vi saslušate vicepremijera i prihvatite njegovu sugestiju? Ako ste mogli da saslušate poslanike kada smo vam govorili da određene stvari morate da promenite u ovom predlogu zakona, ali očigledno da u dovoljnoj meri niste bili baš spremni to da izmenite, zašto je sada problem, kada vam se ukaže na ozbiljnost ovog problema, da ga ujedno i ne promenite i do kraja prihvatite sugestiju poslanika? Dakle, ad hok rešenja su loša. Predlozi zakona koji su predati parlamentu u ovakvom ad hok obliku mislim da mogu samo da proizvedu mnogo veću štetu od one štete u kojoj se trenutno republički budžet u stvari nalazi i očigledno da nema dovoljno prihoda u tom republičkom budžetu. Jasno je to da porez na imovinu građana sigurno neće ići u republički budžet. Međutim, i te kako će biti veliki nedostatak ukoliko ga ne bude dovoljno za lokalnu samoupravu. Porez na imovinu je mnogo teže naplatiti na lokalnom nivou, mnogo ga je teže u stvari realizovati, a pri tom onaj porez na dohodak građana vi na ovako mala vrata veoma ozbiljno ugrožavate iz vizure lokalnih samouprava. Sada zaista očekujete da se ovaj zakon o godišnjem porezu na nepokretnosti jednostavno primenjuje na taj način da budu zadovoljni i građani i lokalne samouprave. To prosto nije moguće. Zato bi bilo jako dobro da razmislite da li će ono "može da se promeni" ili ćete zaista ostati pri tome da se ovaj amandman, koji je podneo odbor, u tom obliku i usvoji kako je predat. Ogromna je razlika, ogromna razlika zato što je egzistencija građana već i sada i te kako dovedena u pitanje. Ukoliko zaista slušate poslanike onda vam je verovatno jasno da je opozicija oko ovih suštinskih članova Zakona o porezu na imovinu građana i te kako jedinstvena, a da se opoziciji očigledno pridružuju i neki poslanici iz koalicije na vlasti. Prema tome bilo bi dobro da se ponekad poslušaju i poslanici, a pre svega bi bilo dobro da se poslušaju građani jer kroz nas poslanike i te kako vam se obraćaju građani Srbije. Dakle, nije svejedno da li ćete ostaviti ono prethodno rešenje iz osnovnog zakona, nije svejedno da li ćete usvojiti ovaj poprilično problematičan predlog Odbora za finansije ili ćete možda vi pristupiti realno rešavanju ove problematike. Dakle, nema tu velike strasti, nema tu velikog politikanstva, to je prosto pitanje samo da li ćete pristupiti racionalno ovom problemu. Vi ćete biti, gospodine ministre najviše odgovorni ukoliko odbijete da budete racionalan u ovom rešavanju problema. Vi ste više od deset godina ključni čovek u vođenju ekonomske politike ove države. Jeste ključni čovek, ali niste vi jedini odgovorni za sve ono dobro ili loše što je urađeno u toj ekonomskoj politici. Vi ste imali i te kako pored sebe članove Vlade, imali ste stožerne stranke koje su imale svoje premijere. Bilo bi dobro da shvatite da vi jeste neko ko kreira ekonomsku politiku, koji odlučuje o ovim ozbiljnim pitanjima finansija i ekonomskim pitanjima, ali da se očigledno drugi distanciraju od ovih ozbiljnih pitanja, drugi iz te vaše Vlade, drugi sa kojima vi danas činite vlast. Najlakše je stajati sa strane i najlakše je sugerisati ili osporavati. Ali, vi ste onaj koji donosi odluke i zato kada donosite odluku u vezi ovoga razmislite o tome ko će te odluke vaše u stvari da sprovodi i ko će te odluke da trpi. Prema tome, bilo bi dobro da razmislite o ovom članu 3. još jednom.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Mi smo podneli amandmane kojim tražimo da se briše ovaj član jer smatramo da je rešenje u izvornom tekstu zakona bolje. Na ovaj način se potpuno izjednačava građevinsko poljoprivredno zemljište, šumsko zemljište i objekti koji se nalaze na tom zemljištu. Ono što je sama briga naša od samog starta, mi smo se trudili znači da ostanemo van rasprave Beograd i gradonačelnik Beograda i sve to što je posledica ovog trenutka, napete političke situacije i svega ostalog. Nas je zanimalo najkonkretnije šta će se u životu običnog građanina promeniti. U petak ste nas ubeđivali da se predloženim Predlogom zakona ništa neće promeniti, da biste tokom vikenda dve stvari promenili, a to je, uveli amortizaciju prilikom obračuna poreza i to je prva stvar. Druga stvar, ukinuli ste porez na okućnicu do 10 ari. Što znači u petak ono što ste govorili je sada izmenjeno i možda je ovo sada što govorite više u skladu sa tim da će se za građane manje promeniti nego u petak. To je sve zbog pritiska opozicije i mi smatramo da je to dobro. Dajte da vidimo šta još da uradimo da u perspektivi ne ostanemo bez tih građana od kojih se toliko uzima, koji će biti u stanju da plate i jedan dinar bilo kog poreza. Znači, nama nije cilj da građane na prvom koraku potpuno onesposobimo i onemogućimo i ubijemo im svaku želju da rade, da stvaraju i da žive u ovoj državi. Nama je cilj da napravimo stimulativne poreze takve da građani dobiju nešto i da budu spremni da daju porez na imovinu kako bi videli rezultate tog poreza. U raspravi u petak kada smo raspravljali prvog dana mi smo rekli da porez koji se smanjuje, porez na zarade, sa 12% na 10% značajno će umanjiti prihod lokalnoj samoupravi i to je nesporna činjenica. Vi ste rekli da će porez na imovinu biti taj koji će da pokrije razliku u porezu na zarade koji se smanjuje, za primer neću da uzmem Beograd, uzeću Kruševac, Pančevo i druge gradove kojima je to između 300 i 400 miliona koji treba da se koriste namenski za razvoj komunalne infrastrukture. Sada smo čuli da porez na imovinu treba da kompenzuje naknadu za građevinsko zemljište. Znači, ona razlika i ona rupa u budžetu koja ostane za umanjenje poreza na zarade neće biti nadoknađena. To prosto treba da konstatujemo da je to nešto što će lokalna samouprava morati sama da nađe način da pokrije, da izvrši rebalansa budžeta lokalne samouprave i da se prilagodi novonastalim okolnostima. To je nešto što je činjenica i prosto ne treba od toga bežati, treba to jasno i glasno reći ovde u Skupštini. Moje pitanje ide, pošto se dosta svaljuje na građane, znam da su građani ti, pravna i fizička lica su poreski obveznici. Treba videti, država mora da pokaže da je spremna da štedi, lokalna samouprava neka racionalizacijom svojih rashoda pokaže da je spremna da napravi uštedu za manjak poreza od zarada koje ostaje, da ne trpe investicije, već da trpe razni drugi rashodi, a to su rashodi koji nisu normalni. To je organizovanje koncerata raznih pevaljki po gradovima, to nije nešto što je neophodno i nije nešto što treba da bude način rasipanja sredstava iz lokalnih budžeta. Organizacija nekih manifestacija koje su potpuno suprotne samoj prirodi lokalne samouprave u kriznim vremenima ne treba da se finansiraju. Treba finansirati ono što je u najužem interesu za građane i pravna lica, firme i fabrike koje se otvaraju na tom prostoru. To je ono što je naš interes i to je ono što treba lokalnim samoupravama da bude jasno u ovom trenutku. Što se tiče ovog zakona, konkretno ovog člana i onoga što ću ja da pitam s obzirom da se ovde govori o tome šta će biti oporezovano, doći ćemo u situaciju da poljoprivredno zemljište, naročito po selima i okolini bude prebačeno u gradsko građevinsko zemljište. To će se dešavati po selima, naročito na obodima sela, zemljište koje se neće privesti nameni, a koje će biti vođeno kao građevinsko zemljište. To rade opštine i mesne zajednice, preimenuju zemlju, a ono nikada ne bude privedeno nameni. Vi imate sada u svakom banatskom selu na desetine hektara u okolini sela koje je građevinsko zemljište gde se plaćaju posebni porezi, a koje se nikada ne privede nameni pa vam tako o novom zakonu koji je sada Ustavni sud stavio van snage o građevinskom zemljištu, jedan hektar je bilo da 25.000 evra košta konvalidacija po novom zakonu koji je bio. To je ovaj Dulićev zakon koji je Ustavni sud stavio van snage. Što potpuno nije normalno da na periferiji jednog banatskog sela bude toliko. Koliki je tek porez na to? Prosto treba imati u vidu koliki će porezi biti i koliko će se sve to svaliti na građane. Ono što je jasno i nedvosmisleno da će po ovom zakonu, da li kao poljoprivredno zemljište ili kao građevinsko zemljište biti oporezovano sve što se nalazi na tom zemljištu. Znači, od kuće, pomoćnih prostorija i svega onoga što se nalazi na tom zemljištu. To je u nekom delu slučajeva bilo do sada oporezovano, u nekom delu slučajeva nije. Znači, to treba da bude jasno i to je ono što će lokalne samouprave raditi. Pri tom, iznosim ozbiljnu rezervu da su lokalne samouprave u stanju u onom roku u kome ste vi ostavili po ovom zakonu, da urade popis svih nekretnina i utvrde poresku osnovicu za svakog građanina. Ja iskreno sumnjam da su one to u stanju da urade do roka koji je ostavljen ovim zakonom, a to je do 31. novembra, do kad se utvrđuje osnovica za narednu godinu. Prosto, ja bih voleo da me realnost demantuje, ali mislim da neće i mislim da se porez na imovinu neće uvesti ove godine, ni sledeće godine, već možda tamo od 2015. godine. Sledeće pitanje - kako će se naplaćivati porez u koliko građanin nije u stanju da plati? A, Ustav sam kaže da se on zasniva na ekonomskoj moći obveznika. Ako on kaže – ja nemam ekonomsku moć da platim porez, ja nemam ekonomsku moć i kako će te vi taj porez naplatiti? Odnosno, kako će lokalna samouprava naplatiti? To je pitanje. Ono još što ostaje otvoreno kao tema da se vidi koje su još olakšice. Vi to najbolje znate koje možemo građanima da damo u ovim teškim vremenima i koje je na neki način mogu malo da ih rasterete da ne dođemo u situaciju da ne možemo porez da naplatimo, da građane dovedemo u situaciju da se ide u prinudnu naplatu poreza i da, prosto, od svega napravimo jedan haos u kome će opet najviše građani stradati, gde lokalne samouprave će morati da demonstriraju silu da bi napunili koliko toliko budžet, da bi mogli da prežive i sve u svemu da napravimo jedno opštu netrpeljivost u situaciji kada samo u Beogradu ste imali značajno povećan broj suicida tokom ove godine. Za četiri meseca ima suicida nego što je bilo cele prošle godine. Nemojte da natežemo građane preko mere koje oni u ovoj teškoj ekonomskoj situaciji mogu da podnesu. Prosto, to je naša sugestija kao poslaničkoj grupi i kao građana ove zemlje da se potrudimo da poreze prilagodimo datim ekonomskim okolnostima i da ne bude budžetski deficit i popunjavanje budžetskog deficita iznad interesa i pojedinca i građana i šire zajednice, ako gledamo lokalnu samoupravu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marjan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao i kod prethodnog amandman ja nemam drugog izbora, već da ovo podržim. Mene naprosto prošli put dirnuo aplauz iz redova bivšeg režima. Mislim da uopšte nisu razumeli suštinu. Ja ne glasam za ovaj zakon ne zato što sumnjam u trenutnu vladajuću većinu na republičkom nivou. Dakle, s obzirom da se radi o lokalnom prihodu, a ja živim u sredini gde oni vrše vlast, iz tog razloga koga zmije ujedaju i guštera se boji. To je jedan od razloga zašto ja prihvatam ovaj amandman da se članovi koji govore o poljoprivrednom zemljištu, o građevinskom zemljištu, brišu. Iz toga podržavam amandman koji su podneli poslanici iz poslaničke grupe DSS. Pokušao sam da navedem i primere za to i u koliko su razumeli, a pre svega zbog gledalaca, radi se o opštini iz koje ja dolazim, a to je opština Inđija. Dakle, u toj opštini su proglasili preko tri hiljade hektara građevinskim zemljištem. Dakle, svako selo koje ima svoju katastarsku opštinu, a samo jedno nema, dakle, čini mi se da to sedam katastarskih opština ukupno je polovina poljoprivrednog zemljišta proglašeno ujedno i građevinskim. Do sada se plaćala taksa za građevinsko zemljište i plaćao se porez na katastarsku osnovicu koja se ovim setom zakona ukida. Međutim, uvodi se kao imovina, kao mogući porez na imovinu i poljoprivredno zemljište, odnosno šumsko zemljište i građevinsko zemljište. Pitam se i sve glasno pitam – ko će sprečiti takve lokalne samouprave koje se ponašaju u stilu – što oko vidi leva ruka isplati u privatni desni džep? Ko će ih sprečiti da u buduće poljoprivredno zemljište ujedno bude i građevinsko i da lokalne uprave prihoda to procenjuju na 200 hiljada evra i da na takav način ukoliko to uzmete da je to neka prva zona i ako uzmete onih 0,4% na poljoprivredno zemljište, dakle, doći ćemo do procenta 1, 4% zemljišta koje je i poljoprivredno i građevinsko, koje zemljoradnicima služi i kao poljoprivredno i nikada neće, po meni, postati građevinsko, posebno neće postati polovina lokalne samouprave proglašena građevinskom zonom. Ko će njih sprečiti da to urade? Dakle, izbori i građani na izborima svi smo svedoci da takve vlasti mogu na određeni način sa tim novcem i da potkupe građane i da ponovo overe izbore, na takav način što će deo sredstava koje prikupe raznim tokovima usmeriti da svoju vlast overe što duže. Ja u takvoj sredini živim i zato to pitanje postavljam, sledeće, ukoliko se razvrsta nepokretnost na ovaj način, na koji se predlaže zakonom, ja se opravdano bojim da će jedna procena biti po utvrđivanju poreza, a sasvim drugaprocena, ako hoćemo da stavimo hipoteku. A onda nešto što mi oni procene kao građevinsko zemljište da košta 200 hiljada evra po hektaru, a ima poljoprivrednika koji u takvim zonama imaju i po 15 hektara zemljišta koje se tretira i kao poljoprivredno i građevinsko, dakle, oni bi, ukoliko lokalna samouprava sa onom lokalnom vlasti ostane, mogla vrlo lako da ih obuhvati porez i do 20 hiljada evra, što na imovinu, što na poljoprivredno zemljište, jer nema nikakve granice u zakonu koja to može da spreči, a ukoliko želite da stavite hipoteku na takvo zemljište,a ono ne vredi 200 hiljada po hektaru, onda bi ta ista poreska uprava, proceni ga na vrednost od 10 hiljada evra. Dakle, s obzirom da je hipoteka dvostruka i trostruka za takvo zemljište ne možete dobiti pod hipotekom, odnosno podići kredit od trećine te vrednosti. Ja bih glasao svakako za ovaj zakon, samo da je uneta jedna odredba, da ukoliko onaj kome se zemljište, na takav način proglasi u građevinsko, ukoliko je nezadovoljan visinom poreza, da može, a da lokalna samouprava ima obavezu, da ukoliko vlasnik tog zemljišta, koje je ujedno i poljoprivredno i građevinsko, da ukoliko ima želju da proda to zemljište, po toj ceni, da je lokalna samouprava u obavezi, sa obzirom da je to utvrdila za građevinske potrebe, da je u obavezi da taj hektar plati 200 hiljada evra, koliko će najverovatnije u mojoj opštini proceniti da jedan hektar poljoprivrednog zemljišta, koga su oni sticajem okolnosti ucrtali u građevinsko zemljište, želeći, pre svega da od građevinskih taksi napune budžet, da u takvim slučajevima, lokalna samouprava ima obavezu, da otkupi od onoga ko je nezadovoljan visinom poreza, odnosno procenjenom utvrđenom osnovicom vrednosti nepokretnosti, a ja kažem, što se mene tiče, uglavnom se radi o poljoprivrednom zemljištu. Moja obaveza je tim veća, bez obzira koje mogu dobiti strankebivšeg režima, jer sam ja iz Narodne seljačke stranke, u izbornoj kampanji smo govorili, doduše i sa nekim drugim, da će biti sveta obaveza da oživimo selo, da branimo poljoprivredu, a uvođenjem dvostrukog oporezivanja poljoprivrednog zemljišta kao poljoprivrednog, pa plus kao građevinsko, pa plus kao moguća taksa koja je određena u lokalnim samoupravama,kao što je moja, mogu da utvrde, sa tim smo daleko od onoga što sam ja i moja stranka obećavali u predizbornoj kampanji. Dakle, to su razlozi zbog čega ja to radim, i nije demokratija jednoglasje. Demokratija u okviru jedne celine je pravo na razlike i ukoliko je neko primetio pravo na razlike, onda je trebao da vidi, da i ova poslanička grupa, i vladajuća većina, da ima određene razlike i da je to odraz neke demokratije, jer svako od nas ima pravo da misli svojom glavom i glasa svojim prstom. Ukoliko neko misli samo jednom glavom i glasa samo jednom glavom i jednim prstom, onda taj ne shvata šta je demokratija i u tom slučaju ja ne zameram njihove nastupe, u kome oni govore o nekoj tobože krizi u vladajućoj većini, zato što određeni poslanici, neće da glasaju za određena zakonska rešenja, to je njihovo pravo i osnovna odlika nekog demokratskog sistema, biti različit, pa makar biti različit i u određenoj vladajućoj grupi i poslaničkoj grupi. Dakle, da se razumemo, ovo što ću sam ja protiv i što tražim da građevinsko zemljište i poljoprivredno budu izuzeti, posebno poljoprivredno, ne može građevinsko, i da bude izuzeto iz osnovice, odnosno da ta nepokretnost ne bude razvrstana kao osnovica za plaćanje poreza od 0,4 i 0,8 i 1%, zavisi koju će skalu upotrebiti na nama je odraz mog lošeg iskustva, baš sa strankama bivšeg režima koje vladaju u mom mestu, gde samo gledaju kako će pare da uzmu, a ne računaju kako će pare da zarade, gde se javni sektor gomila, a broj zaposlenih i sve to, gde proizvodnja ne raste, jer vidi se samo nastojanje, posebno lokalnih samouprava da se uzme što više i napune budžeti. Ovu svađu u Skupštini vidim kao svađu oko raspodele budžeta, šta će pripasti lokalnim samoupravama, a šta Republici. Nisam video da niko kritikuje ministra, evo, ja ću biti prvi, što se javni sektor ne smanji, što imamo 600 hiljada zaposlenih u javnom sektoru, što imamo manje od 300 hiljada zaposlenih. Pre svega sam za to da prvo smanjimo javni sektor na neki pristojan broj činovnika, pa onda da razgovaramo o mogućem povećanju određenih poreza. Svaka čast poslanicima, ukoliko sam se zabunio, koji su na takav način imali pristup, ali uglavnom oni koji su vlast u lokalnim sredinama traže da što više napune lokalni budžet. Oni koji su na vlasti u Republici žele da Republika zadrži što više sredstava. Mislim da su ovim zakonom namireni i jedni i drugi. Naprosto bih želeo da raste proizvodnja, a da padaju porezi, ukoliko je to moguće. To bi bila moja zamerka ovim zakonima. Podržavam ovaj amandman, s obzirom da nemam ni jedno drugo rešenje u ovom slučaju. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, vreme je da se neki među nama ovde u vezi ovih amandmana i u vezi ovog zakona dogovore da li su vlast ili opozicija, da jednom za svagda ljudi koji su u vlasti shvate da su vlast i da ne mogu da kritikuju set poreskih zakona, a onda da glasaju za njega. Znači, morate da razlučite koja hemisfera vašeg mozga je opoziciona, a koja je vlast, jer takav rascep ličnosti medicina definiše na jedan neprijatan način. Morate da izađete pred građane i kažete – znate, građani, mi smo vlast, mi smo preuzeli odgovornost da vladamo ovom zemljom i sada, kada nam se nešto ne sviđa, mi ćemo glumiti opoziciju. Mislim da je to jedan vrlo opasan i pogrešan način, pogotovu što znam kakva će biti sudbina ovih poreskih zakona. Apsolutno sam uveren da će u vreme izborne kampanje "gospodin najava" na svom "Tviter" profilu napisati – nemojte plaćati pretplatu, ove poreske zakone ukidamo, ovo ništa ne važi, ja sam sada shvatio da je to pogrešno i mi ćemo to lepo sve da ukinemo. Nije to dobar pristup. Ako vi poreske zakone donosite samo da biste napunili budžet usred fiskalne godine, a kad se približe izbori kažete građanima - ovo izgleda ne možete da plaćate, evo i mi se saosećamo sa vama i sednete da plačete pred zgradom Vlade, zajedno sa građanima, to nije dobar model ponašanja. Opet vas pitam da li ćete da sašijete nove kožne mantile, kao 1944, 1945. i 1946. godine… (Predsedavajuća: Gospodine Milivojeviću, molim vas da se vratite na tačku dnevnog reda). Evo, vrlo ću brzo da završim. Zahvaljujem se na upozorenju. Ovo građani ne mogu da plaćaju. Kako ćete ovo od građana da naplatite? Samo čekam da definišemo taj odgovor od vas iz vladajuće većine, da mi kažete - to ćemo naplatiti prinudom, prisilom ili ćemo na neki način da uposlimo građane, da im damo plate, pa će oni to moći da plaćaju iz redovnih prihoda. S obzirom da znamo i vi i ja da će ovi porezi biti nenaplativi, da li će ovo biti argument u izbornoj kampanji SNS da kažete – izvinite, evo shvatili smo da ovo ne možete da plaćate, pa ćemo na "Tviter" profilu, kao s pretplatom, da kažemo - mi se slažemo, građani, pogrešili smo, nemojte to da plaćate, a mi ćemo to da ukinemo? To je samo pitanje za vas. Hvala.
Hvala. Gospodine Rističeviću, ne mogu da vam dam pravo na repliku, možete samo da trošite vreme poslaničke grupe, ukoliko želite, pošto niste pomenuti. Izvolite.
Govoriću po amandmanu, bez obzira što sam pogrešno protumačen. Ja sam gotovo uvređen načinom na koji stranka bivšeg režima, bez obzira na svoj naziv, posmatra moje pravo na razliku. To pravo na razliku je demokratska tekovina i neko ko uopšte želi da bude demokrata mora to pravo na razliku da poštuje, čak da ga smatra nečim pozitivnim. Čak sam naveo zbog čega sve ovo radim i naveo sam da je razlog mog neslaganja vladanje stranke bivšeg režima u mojoj opštini. Dakle, ta mogućnost takvog vladanja da se može ponovi, recimo, i ovoj vladajućoj većini. Za sada se to nije desilo, ali jedan od razloga zašto ja mislim drugačije je moje negativno iskustvo koje se po ovomamandmanu i po ovom zakonu i po predloženom rešenju dešavalo u ovoj opštini. Bojim se da to što razmišljam svojom glavom i što u okviru vladajuće većine po mnogim pitanjima određeni poslanici razmišljaju svojom glavom nije razlog za kritiku. Dakle, ovde smo kritikovani zato što ja ili neko drugi razmišlja svojom glavom, a to ne priliči jednoj vladajućoj većini? Ja nisam kriv što su oni razmišljali jednom glavom, što su grešili, što je iz toga proistekla ona čuvena pljačka građana itd. samo zato što se niko iz vladajuće većine u bivšem režimu nije smeo usprotiviti mišljenju one jedne glave. Niti hoću da razmišljam jednom glavom, niti hoću da glasam jednim prstom. Dakle, pravo na razliku je moje osnovno pravo i zato prihvatam ovaj amandman i zato ne želim da glasam za ovaj zakon iz razloga koje sam naveo, zbog lošeg iskustva u vladavini bivšeg režima u mojoj opštini. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, po amandmanu. Izvolite.
Verovao bih da neko hoće da razmišlja svojom glavom da nisam čuo gospodina predsednika Vlade da je ovo bicefalna vlada, koja ima dve glava. Sada mi kažite da li razmišljate rezervnom glavom ili razmišljate pravom glavom? Uopšte ne negiram pravo bilo kog narodnog poslanika da razmišlja kako god hoće – svojom, tuđom, glavom Vlade, da razmišlja novčanikom, foteljom. To je vaše legitimno pravo. Svu tu evoluciju i razmišljanja smo kod nekih od vas videli. Nekad se razmišlja novčanikom, nekad glavom, nekad rezervnom glavom, bicefalnom glavom, nekad se razmišlja nekom projektovanom glavom, ali ovde postavljam pitanje odgovornosti. Ne možete sutradan da kažete – pa nisam za to odgovoran, mislio sam svojom glavom, ali sam glasao kako sam glasao i nikakvu odgovornost ne snosim zbog toga. Nije ovde ugroženo vaše ili bilo čije pravo da razmišlja svojom glavom i glasa shodno svojoj savesti, svojim političkim ubeđenjima ili uverenjima, ali se postavlja pitanje – zašto imate jednu glavu kada razmišljate, drugu kada glasate, a treću kada to što ste izglasali, sprovodite u delo i zašto bicefalna vlada nastupa kao da nema nikakvu odgovornost? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu. Izvolite.
Po treći put govorim zašto prihvatam ovaj amandman, odnosno zašto ću glasati ovaj amandman i zašto, ako se ništa ne izmeni, zbog poljoprivrednog zemljišta ne mogu da prihvatim ovaj zakon. Nisam rekao da ću misliti jedno, a glasati drugačije. Naprotiv, rekao sam da je moje pravo i da mislim drugačije i da glasam drugačije, ali privilegiju da neko misli svojom glavom, može da oseti samo onaj ko takođe misli svojom glavom. Onaj drugi to nikako ne može znati. I nije problem samo imati glavu, treba nešto imati u glavi. Hvala.
Hvala. Molim sve narodne poslanike da se vratimo na tačku dnevnog reda, i zbog nas i zbog građana Srbije. Da li još neko želi reč povodom amandmana na član 5? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković i Gorica Mojović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji smo podneli kao grupa narodnih poslanika predviđa da se u članu 5. odnosno novom članu 6a, stav 1. tačka 6) izmeni definisanje grupa koje predstavljaju osnovu za utvrđivanje poreza na imovinu tako što bi se razdvojile poslovne prostorije i lokali od pomoćnih prostorija koje služe za obavljanje delatnosti. Dakle, razdvojiti one prostorije koje predstavljaju dobro opremljene lokale, dobro opremljene poslovne prostorije, poslovne zgrade, koje imaju daleko veću tržišnu vrednost od onih prostorija, pre svega skladišta, nekih prostorija koje nisu dovoljno infrastrukturno opremljene, nisu dobro na neki način uređene i nemaju tu tržišnu vrednost kakve imaju poslovne zgrade. Nije isto kada imate kvalitetan lokal na ulici i kada imate u dvorištu zgrade prostoriju gde obavljate nekakvu zanatsku radnju, imate neko skladište koje nije infrastrukturno opremljeno, koje tržišno ne vredi toliko. Smatramo da ovaj set zakona, pre svega ovaj Zakon o porezu na imovinu, služi da se građanima zavuče ruka u džep, da se nadoknade sredstva koja se lokalnim samouprava uzimaju, tih 26 milijardi po osnovu poreza na zarade, a stožer sadašnje vladajuće koalicije odnosno režima kako vi to volite da kažete, SNS ne može izbeći odgovornost i ne može da izbegava odgovornost za to što je na Vladi glasala za predloge ovih zakona i ovog zakona za izmenu Zakona o porezu na imovinu. Takođe, verovatno će ovaj zakon podržati i u Skupštini Srbije i svakako biće krivac za lošiji standard građana. Biće krivac za ostale ekonomske i finansijske mere koje predlaže Ministarstvo ekonomije i finansija i Vlada Srbije. Ostale mere koje su dovele do toga da građani Srbije danas žive daleko lošije, da je danas u Srbiji 30% nezaposlenih, da od toga veliki broj mladih ljudi, da danas u Srbiji građani troše 17% manje nego prošle godine u ovom vreme, da je deficit dostigao cifru od 87 milijardi i da u junu, kako je Vlada najavila nas očekuje rebalans, a mi smatramo da je rebalans trebao da dođe zajedno sa ovim zakonima. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, predlagač. Izvolite.
Hvala. Nadovezaću se na mog kolegu. Pre četiri dana u ovoj skupštini u maloj sali bio je jedan skup pod nazivom "Srbija i dijaspora, kako unaprediti saradnju". Na taj skup od strane Kancelarije za Srbe u dijaspori i Srbe u regionu pozvani su najugledniji Srbi u svetu, koji se bave biznisom. Od Miroslava Majka Đorđevića, Suzane Hol, Zorana Ćurčina itd. itd. Evo šta su neki od njih rekli baš povodom ovih poreskih zakona, odnosno nesigurnosti koju je ova Vlada unela u oblast oporezivanja. Doktor Radivoje Petrikić, koji živi u Beču i suvlasnik je kompanije koja se bavi advokatskim uslugama, rekao je kako Srbija nije više interesantna za strana ulaganja, pre svega zbog čestih poreskih…
Gospodine Veselinović, ja sam zaista dužna da vas opomenete da možete da pričate samo o amandmanu koji ste predložili.
Predsedavajuća, napravio sam samo uvod i pokušao da ilustrujem. Dakle, pomenuti gospodin je rekao da kod nas poreske stope se sada menjaju iz meseca u mesec i da Srbija nije više interesantna za strana ulaganja jer je nesigurna. Sem toga, naveo je da porez na dobit je dosegao sada 30% i da ona više uopšte nije interesantna za strane ulagače. Sada dolazimo na ono o čemu smo već govorili po prethodnim amandmanima a i ovaj postojeći amandman, ovo je nesigurnost. Kako će taj strani ulagač koji dođe, recimo, u tu Rumu, ili u tu Mitrovicu, znati kakav ga porez očekuje, kada će gradonačelnik moći da promeni poresku stopu? Da li ćete i njemu predložiti da se preseli u neko drugo mesto? Ne. On ima jedin izbor da se vrati u zemlju iz koje je došao. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, jedinica lokalne samouprave ovim amandmanom je ovlašćena i dužna da obavi ono što spada za procenu poreza do 30. novembra tekuće godine. Lično sam izrazio sumnju da će lokalna samouprava biti u stanju da do ovog 30. novembra ove godine uradi ono što joj pripada, a to je da izvrši popis i utvrdi poresku osnovicu za svako domaćinstvo, za kuću, štalu, kokošinjac, ambar, bunar i sve ono što se nalazi i što potpada pod procenu poreza i to je ono što je jednim delom i do sada bilo oporezovano, jednim delom prilikom promene poljoprivrednog u građevinsko zemljište, stvoriće se i nove obaveze po ovom zakonu i moraće da se utvrde nove poreske osnovice. Ono što smatram da lokalne samouprave nisu u stanju to da urade u ovom vremenskom periodu 30. novembra i isto tako kada se dalje gleda ovaj član zakona, ukoliko poreske uprave to ne urade, po automatizmu se utvrđuje za porez i utvrđivanje poreza najviša stopa i kada se utvrđuju same zone. Smatram da Republika i poreska uprava koja jeste negde najrealnija u proceni poreske osnovice prilikom utvrđivanja poreza na imovinu, ne sme tako lako da se odrekne uloge koju ima i dugogodišnjeg iskustva koje ima prilikom utvrđivanja i razrezivanja poreza. Gradovi i opštine mogu promenom zona odnosno zoniranjem specifičnim da prošire, smanje i utvrde različite koeficijente za te zone. Zato smatram da Republika i poreska uprava moraju da zadrže svoju ulogu prilikom utvrđivanja poreske osnovice i poreza da ne bismo napravili haos na terenu. Naročito što smatram da lokalna samouprava do 30. novembra neće biti u stanju da sama popiše imovinu i utvrdi poreske osnovice za svakog građanina, koji je poreski obveznik po ovom zakonu. Tako da razmislite na koji način će se ovo vršiti da ne bi došlo do zloupotrebe na terenu i da ne bi građani bili ti koji će na kraju opet ispaštati. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Poštovani predstavnici Vlade, predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, na član 10. podneli smo amandman koji kaže da bi trebalo u članu 10. kojim se menja član 12. postojećeg zakona, izbrisati reči – osim javnih preduzeća. Dakle ovim zakonom je planirano da se oporezuju porezom na imovinu i javna preduzeća pa sam htela da postavim pitanje ministru i njegovim saradnicima da le je to dobra stvar s obzirom da i u narednim članovima se menjaju neke stvari, odnosno određenim korisnicima eksproprijacije ukidamo porez na imovinu, a odve na javna preduzeća dajemo. Pročitala sam obrazloženje. Manje-više, razumela sam, ali moje je pitanje – da li će to da spasi finansije opština ukoliko oporezujemo javna preduzeća, pre svega govorim o lokalnim javnim preduzećima? Bilo je kratko vreme da se pripreme amandmani, gotovo samo jedna noć pre početka rasprave, onda u sredu, pa možda nisam najbolje sa kolegama uspela da formulišem i ovo obrazloženje. Pre svega se to odnosilo na lokalna javna preduzeća. Da li će npr. lokalne samouprave u Požegi, Bajinoj Bašti, u našem Zlatiborskom okrugu moći da imaju te prihode od tih lokalnih javnih preduzeća, koja su ionako subvencionisana od strane lokalnih samouprava? To je moje pitanje, da li mi možemo da podnesemo kao lokalne samouprave oporezivanje lokalnih javnih preduzeća, odnosno ionako već dajemo određena sredstva, dajemo im određene poslove koje realizuju. Mislim da od samih kamata, koje bi se mogle desiti ukoliko ta preduzeća nisu u mogućnosti da plate porez na imovinu na vreme ili posluju sa gubitkom, da li je moguće da ova dodatna sredstva mi njima stavljamo na teret? Smatram da ono kada radimo sistemski i kada zajednički stežemo kaiš, dakle, i u lokalnoj samoupravi i u Republici, za javna preduzeća, zaista ima smisla i treba tako da radimo. Kao DSS želimo samo dobronamerno da ukažemo na određene elemente u ovom zakonu koji možda nisu najbolji, koji će staviti dodatni teret ne samo na lokalna javna preduzeća, već i na lokalne samouprave kao osnivače ovih javnih preduzeća. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Ovo je važna stvar. Ovaj amandman govori o tome da treba voditi računa o ovome što je poslanica Božanić rekla, o tome da su javna preduzeća poreski obveznici i plaćaju same lokalnoj samoupravi. Dolazimo u situaciju da osnivači uzimaju porez od preduzeća koja su osnovali i koja vrše neku javnu delatnost, neku delatnost od opšteg interesa, što je samo po sebi sporno i sama namera osnivača javnog preduzeća nije bila da plati porez. Ovo jedino mogu da razumem u situaciji, ali to nam nije tako objašnjeno, niti rečeno, ako dođe do privatizacije vodovoda i deponija, kao što se planira u nekoj lokalnoj samoupravi ili dodavanje koncesija na vodovode, deponije i ostalo, da se na taj način izbegne, da na taj način oni koji dolaze da kupuju to ili da uzmu koncesije i ostalo, obavežu da će plaćati porez po ovom osnovu. U suprotnom, javna komunalna preduzeća neće plaćati porez. Na koji način će lokalna samouprava, koja planira taj porez u svom budžetu, da naplati taj porez od javnih preduzeća, da li tako što će onda da im uskraćuje pare za investicije, koje svaka lokalna samouprava planira u toku godine ili na neki drugi način? Isto tako, nismo dobili odgovor na pitanje na koji način će se naplaćivati porez od građana koji nisu u stanju da plate porez koji im bude razrezan? Na koji način će se naplaćivati porez od javnih preduzeća koja nisu u stanju da plate ovaj porez? Jedna stvar koju je gospodin Veselinović spomenuo, da li ovaj porez koji će da sačeka one koji dođu da kupe vodovod ili uzmu na koncesiju vodovod ili neku deponiju, da sačeka te koji dolaze kao ljudi koji hoće da investiraju, da taj porez u stvari čeka one koji dolaze da privatizuju ili uzmu da kupe ili izgrade jedan deo vodovoda, gasne infrastrukture ili već nešto, pa da njih kao potencijalne investitore sačeka ovaj porez? Ovo je u najboljoj nameri da dobijemo obrazloženje od ministra šta je cilj uvođenja ovog poreza i na koji način će opština da ga naplati, kao i na koji način će opština da naplati porez od građana koji nisu u stanju da ga plate. Konačno, neko sam ko zaista želi dobro svim delovima Srbije. Beograđanin sam. Isključivo sam se sada obraćao vezano za Beograd, jer je iz Beograda stigla ta lažna računica. Samo zbog toga. Da je to stiglo iz Kragujevca, iz Niša, davao bih te primere. Znači, nismo
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek.
Hvala. Poslanička grupa SVM ovaj amandman ili predlog mislim da će prihvatiti ili će glasati za, pošto mislimo da je ovo od retkih slučajeva da ćemo indirektnim putem opteretiti džepove naših građana, jer ako će javna preduzeća od sad plaćati porez na imovinu, taj deo para što će izdvojiti od rashoda za plaćanje imovine ili za plaćanje poreza, to neko mora da plati. To će se videti na računima komunalnih usluga, ako gledam moju opštinu, znači baš javno preduzeće što naplaćuje komunalne usluge od sad će morati da plaća porez, onda će to preko njihovih računa što ih dostavljaju naplaćivati. Znači, direktno će građanima izaći u susret da im naplate onaj deo poreza, ono što mora da naplati opština. Hoću da kažem, kao što smo rekli da, nažalost, ako će opština povećati porez na imovinu, sama lokalna samouprava će nositi teret ove imovine. Zašto to pričam? Dolazim iz takve opštine gde je posle izbora menjana vlast i, nažalost, u toj opštini imamo 250 miliona dinara minusa, ono što smo nasledili. Pored toga, ako ovaj zakon prihvatimo, to je još 61 milion dinara opterećenja za opštinu. Mislim da opština to nikako neće moći da nadoknadi, ni sa bilo kojim novim zakonom ili novim porezom. Postavlja se pitanje, znači, ima i takvih opština koje nisu bahato koristile pare, kupile automobile, potrošile na nešto drugo, ali nažalost nasledili su velike minuse u svojim budžetima. Sa ovim zakonom ovaj minus ćemo još malo povećati, nažalost. Ovde se radi o 10% budžeta opštine Senta, onih 60 miliona dinara koje ćemo izgubiti. Sa ovim amandmanom, ako će i javna preduzeća morati da plaćaju porez, nažalost, građani Sente ili građani naših opština i gradova, plaćaće ove račune i preko računa plaćati ovaj vid poreza. Mislim da je to veliko opterećenje za takve opštine koje su srednje veličine i možda nisu toliko razvijene. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Nenad Konstantinović, Dragoljub Mićunović i Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Lepo je to kad ste u društvu ljudi koji duboko promišljaju i koji se trude da na najbolji mogući način poprave zakonski tekst. Verujte mi, počastvovan sam što su moje kolege Nataša Vučković, Nenad Konstantinović i prof. Dragoljub Mićunović pozvali me da zajednički sačinimo amandman na član 10. Predloga zakona, gde smo predložili da se porez na imovinu ne plaća na nepokretnost, između ostalog, na građevinsko zemljište površine do 10 ari koje se koristi kao dvorište ili okućnica, odnosno za redovnu upotrebu stambenog objekta na kojem je imalac prava svojine ili prava korišćenja fizičko lice. Upravo ovaj tekst je po meni najbolji mogući tekst u pogledu definisanja na šta ne bi trebalo da se plati porez. Činjenica jeste da je možda iz političkih ili nekih drugih razloga prihvaćen nešto drugačiji amandman na član 1. Predloga zakona, koji su sa istom namerom neke naše kolege predložile, tako da se praktično ne oporezuje, odnosno da ne ulazi uopšte u predmet zakona pravo korišćenja građevinskog zemljišta površine preko 10 ari u skladu sa zakonom kojim se uređuje pravni režim građevinskog zemljišta. Šta to znači? To znači da i građevinsko zemljište, koje nije okućnica, koje nije dvorište, koje ne služi za redovnu upotrebu nekog objekta, čak i tamo gde nema objekta, praktično ne postoji obaveza plaćanja poreza. Nisam siguran da taj deo ima opravdanja u tolikoj meri, kao ovo definisano i striktno definisanje same okućnice, dvorišta ili zemljišta koje služi za redovnu upotrebu. U tom smislu, smatram da bi korektno bilo, bez obzira da li će priznati, ili se neće priznati da je ovaj amandman bolji, odnosno najbolji koji definiše ovu materiju, ali značilo bi bar da se prizna da je ovo najbolje i najtačnije definisana materija, koja je, istina, bila predmet i drugih amandmana i na druge članove Predloga zakona. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Hteo sam da dodam samo jednu rečenicu. Tu je ministar bio kontradiktoran, jer govorili smo o tome da ovim porezom treba i da podstaknemo da ljudi, možda, zidaju, i da ovim zakonom i grade. Znači, nelogično je. Tamo gde neko drži gradsko građevinsko zemljište, neizgrađeno i drži ga godinama, ne plaća porez sada isto kao što ne plaća i neko ko je izgradio. Naravno da nije mogao da izgradi na celoj parceli, jer urbanistički uslovi su takvi da vi možete da zauzmete 30, 40, 50, 60% od parcele i da neka okućnica mora da bude. Jeste dobro da se to ne plaća, ali ne vidim razlog zašto ne bi plaćali oni koji nisu izgradili. Možda bi na taj način i podstakli ljude da grade. Ali, dobro, i ovo rešenje koje smo dobili je bolje od onog inicijalnog. Prosto, hoću da zaključim da ste se politički rukovodili, pa niste hteli bolji amandman DS da usvojite u odnosu na neke druge amandmane.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Homen i Radoslav Milovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman, sa ispravkama, zajedno su podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić i Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkama. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkama u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Milivojević, Nenad Konstantinović, Srđan Miković i Slobodan Homen. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović.
Govorili smo već o tome. Zašto, ako hoćete zakonom da omogućite lokalnoj samoupravi da određuje porez na imovinu, zašto niste omogućili lokalnoj samoupravi i neke poreske olakšice da utvrđuje, nego ste limitirali poreski kredit na 20.000 dinara? Ovim našim amandmanom hoćemo da sklonimo taj limit od 20.000 dinara po stanu za poreski kredit, već da on bude 50% od vrednosti poreza, ukoliko neko u stanu živi. Šta je suština? Suština je u tome da mi moramo da omogućimo ljudima da žive u nekom stanu i da onaj ko živi u stanu nije tajkun ili vlasnik neke ogromne imovine, već on ima osnovnu potrebu da negde živi i zadovoljava tu svoju potrebu. Svi mi tu svoju potrebu zadovoljavamo na onaj način kako možemo. Rođeni smo u nekim stanovima. Nasledili smo neke stanove. Neki su izgradili pre 20, 30 i 50 godina. Neki su kupili pre 50 godina stanove, a neki su otkupili stanove. Nisu oni koji su otkupili stanove devedesetih godina bogataši i tajkuni, da bi sada mogli da plaćaju porez na imovinu 100.000 dinara. Zašto im ne omogućite da se umanji njihov porez za 50%, ukoliko u tim stanovima žive? Može se smatrati luksuzom ako vi ne živite u tom stanu, imate još drugi, treći, četvrti stan, ili te stanove izdajete, ali ako živite u stanu sa porodicom, morate omogućiti tim ljudima poreski kredit. Bilo je rešenja u ranijim zakonima mnogo boljih, a to je bilo rešenje da se daje 50% za obveznika poreza, plus 10% za člana porodičnog domaćinstva, ali raspravljaćemo i o toj vrsti amandmana malo kasnije.
Hvala. Narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni ovaj amandman izgleda smisleno i gotovo da sam bio rešen za to da glasam, ali tu ima jedan problem. Čitajući tekst – poreski obveznik koji u stanu živi, stiče olakšice od 50%. Ima raznih poreskih obveznika. Ima onaj ko živi u 16 kvadrata, ima onaj ko živi u 30 kvadrata i onaj ko živi u 50 kvadrata, a znam i neke pripadnike bivšeg režima koji žive i u 1.000 kvadrata. Ukoliko živi u penthausu od 250 kvadrata, njega bi obuhvatila poreska olakšica kao i onog radnika koji je jedva otkupio stan i možda živi u 25 do 35 kvadrata. Da je ovo malo stepenovano i da je ograničeno određenim brojem kvadrata, svakako bih za ovo glasao. Da je pisalo da je to, otprilike, neki radnički stan do 60 kvadrata i kuća do 100 kvadrata, koja nije u nekoj ekstra zoni, sa zadovoljstvom bih glasao za ovakav amandman. Međutim, nije isto ako neko živi u stanu od 35 kvadrata i neko ko ima tri stana od 100 kvadrata, da ne navodim imena, radi se o pripadnicima bivšeg režima, ili žive u penthausu koji ima 240 kvadrata i vredi, po njihovim procenama u mojoj opštini, oko 500.000 evra. Kako su do njega došli, to je neko drugo pitanje. Ukoliko bi odredili ovakvu olakšicu, koja obuhvata sve, onda mislim da to ne bi bilo pravedno prema onima koji su plaćali porez, siromašili dok su se drugi bogatili, da ista poreska olakšica ne može da obuhvata jedne i druge. Inače, cenim ovaj amandman veoma pozitivno, sem što nemate limite, vrednost nekretnine ili broj kvadrata u određenoj zoni. Da to sadrži ovaj amandman, svakako bih za njega glasao. Ovako, ne mogu, jer u isti položaj stavlja i one koji su pljačkali i one koji su opljačkani. Hvala.
Hvala. Nenad Konstantinović, replika. Izvolite.
Da pomognem kolegi Rističeviću da ipak glasa za ovaj amandman. Ne može se praviti diskriminacija. Tih 50% i u ovom sadašnjem zakonu, čak i u ovom predlogu zakona postoji i važi za sve, ali je limitirano do 20.000 dinara. Preko toga ne može. Tih 50% može da bude mnogo više od 20.000 dinara. To smo objasnili, zato što se ovde porezi predviđaju i 100.000, i 80.000 itd. Veličina stana naravno da zavisi od toga kolika porodica živi u tom stanu. Moglo se otvoriti i to pitanje i razmišljati i na taj način. Nemam ništa protiv da se reguliše i određeni procenat po članu porodičnog domaćinstva. Nije isto da li četvoročlana porodica živi u 40 kvadrata, ili sam čovek živi u 80. kvadrata. Složićete se da nije luksuz ako četvoročlana porodica živi u stanu 50, 60, 70 i 80 kvadrata i da nije luksuz ako žive i baba, i deda, i majka, i otac, i deca, svi u istom stanu jer nemaju gde drugo da žive i nemajumogućnosti da to plate. Što se tiče ovih prednosti koje ste pominjali - da, postoji progresivna stopa, pa oni čija imovina više vredi, ima veći stan, on je progresivno oporezivan sa mnogo većom stopom, nego onaj koji živi, što vi kažete, u radničkom stanu. To zakon reguliše na drugi način. Ovo je stvar poreskog kredita. Oni koji žive u stanu sa porodicama moraju da imaju poresku olakšicu u odnosu na one koji ne žive u tim stanovima i to im je drugi, treći, peti, deseti i petnaesti stan. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Marijan Rističević, replika. Izvolite.
U potpunosti podržavam ova izlaganja, ali iz ovog amandmana ne vidim da će neki pojedinac koji sam živi u nekretnini, koja ima 250 kvadrata i samo živi u njemu, da ne ulazimo u način kako je došao do toga, ne vidim da će biti izuzet od ovog člana zakona, ukoliko usvojimo ovaj amandman. U svemu ostalom, vaše izlaganje podržavam, samo je problem u onima koji imaju 250 kvadrata, žive sami. Bez obzira što je to nešto veći porez on opet ima olakšice od 50%, kao i oni najsiromašniji koji žive od 25 do 30 kvadrata. Ne možete to sporiti. Da ste to limitirali do određene vrednosti za to bih svakako glasao. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Srđan Miković.
Pošto se radi o našem zajedničkom amandmanu, javljam se za repliku.
Vi, gospodine Mikoviću, nemate pravo na repliku. Možete da govorite o amandmanu. Znači da se troši vreme poslaničke grupe. Izvolite. Nećete? Hvala. Da li još neko želi reč o amandmanu? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Nataša Vučković i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Narodna poslanica Nataša Vučković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi ovim amandmanom, gospođa Čomić i ja, predlažemo da se kao poreska olakšica, odnosno kao poreski kredit, kako to zakon naziva, vrati ono rešenje koje smo mi imali do 2010. godine, a to je da se svim obveznicima koji žive u stanu umanji poreska obaveza za 40%, a za svakog narednog člana domaćinstva koji sa njim živi do 10%, a najviše 70%. Zašto to predlažemo? Zato što sadašnje rešenje poreske olakšice nije pravedno. Daću vam jedan primer. Uzmimo jedan stan od 100 kvadrata novi, ne primenjuje se amortizacija, u Beogradu, u centru grada, za koji je tržišna vrednost 2.000 evra po kvadratu. Taj će stan biti oporezovan sa 100.000 dinara godišnje poreza po novom zakonu. Onaj obveznik koji živi u tom stanu plaćaće samo 20.000 manje, bez obzira da li živi sam u tom stanu ili živi sa još dvoje dece i suprugom, ili možda sa još jednom generacijom svojih roditelja u stanu. Dakle, to je vrlo nepravedno jedno rešenje. To je zbog toga što smo mi sada uveli tržišnu vrednost stana i nemamo dobre korektive za to, tako da vi imate situaciju da ćete zapravo plaćati isti porez, bez obzira da li u tom stanu živite ili vam je stan prazan, ili živite sa šest ili pet članova svoje porodice. To je nešto što je po mom mišljenju za jednu zemlju koja je vrlo siromašna, koja je u dubokoj ekonomskoj krizi, gde je nezaposlenost ovolika, potpuno neprihvatljivo. Mi moramo da vodimo računa i o nečemu što je socijalna komponenta stanovanja. Kada govorimo o tržišnoj vrednosti što smo utvrdili da je jedna velika promena koja se ovim predlogom zakona uvodi. Znate šta je tržišna vrednost stana u kome vi živite i ukoliko je to vaš jedini stan? Pa ti članovi jednog domaćinstva moraju negde da žive. Mi malo apsolutizujemo jednu pretpostavku da je ekonomska snaga obveznika vrednost njegove nekretnine. Pa nisu svi došli na jednak način do nekretnine u kojoj žive. Neko je nasledio, neko je izgradio, neko je kupio na kredit, neko je kupio plativši u celosti tu nekretninu. To su različite pozicije i to ne može da se kaže da je to ekonomska snaga obveznika ista u svim ovim slučajevima. Zbog toga postoje ovi korektivi gde se ljudima koji žive u stanu sa svojom porodicom značajno umanjuje vrednost poreza i amandmanom gospođe Čomić i mojim se upravo predlaže jedno vrlo, po mom mišljenju, socijalno rešenje, ako hoćete, ali opravdano jer će svi oni koji žive sa porodicom u svom stanu dobiti značajan poreski kredit. Hvala.
Narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Nema reakcije ministra. Nema ni obrazloženja zašto se ne prihvataju ovi amandmani. Stvarno ne mogu da razumem, ako ste rekli – nije ideja da se ljudi sele i ako ste rekli – hoćemo da lokalna samouprava određuje poreze, zašto onda ne date lokalnoj samoupravi da uredi i poreske olakšice? Zašto ne prihvatate da ljudi koji žive u stanu i nemaju gde drugde da žive i ne mogu da plaćaju ogroman porez imaju olakšicu baš zbog toga što u tom stanu žive i nemaju nikakvu drugu nepokretnost? Čuli smo na televiziji da je generalno bila vaša ideja da napravite razliku između onih koji imaju jedan stan i koji imaju drugi, treći, četvrti stan pa ste se predomislili zbog građanke Čačka. Ovo je prilika da se napravi razlika. Onaj koji ima drugi, i treći, i četvrti stan možemo da kažemo da to jeste i neki luksuz i da on te stanove izdaje i bavi se nekim poslom i treba da plati veći porez. Jedna četvoročlana ili petočlana porodica nema gde da se iseli, nema kome da proda taj stan. Prihvatite ovaj amandman da omogućimo tim ljudima da mogu da plaćaju porez koji će biti prihvatljiv za njihov budžet.
Ministar Dinkić. Izvolite.
Da ne bi ostalo bez objašnjenja, ono što u zakonu stoji se nije uopšte promenilo u odnosu na postojeći zakon. Moguće je oslobađanje po osnovu 50%, ali najviše 20.000 dinara. Takvo rešenje danas postoji. Takvo rešenje ostaje. Naša je procena bila u konsultaciji sa stručnjacima za ovu oblast da bi sve preko toga bila tzv. poreska regresija, odnosno neopravdano oslobađanje od plaćanja poreza. Smatramo da je ovo oslobađanje koje je u sadašnjem zakonu i koje nismo menjali dovoljno.
Nataša Vučković se prvo javila za repliku.
Kada uvodite tržišnu vrednost onda ćete stvoriti u novim rešenjima o porezima vrlo velike razlike. Već smo to ustanovili u prethodnoj raspravi. Sami ste rekli da će porez da se poveća za 60 ili 70%. Naše je mišljenje i više. Pokazali smo vam naše proračune. Nismo videli vaše na konkretnim primerima, ali ste rekli 60 do 70%. U toj situaciji vi ni na koji način ne povećavate poresku olakšicu za građane. To će biti veliko opterećenje i bojim se da ćemo u samoj primeni ovog zakona videti da je to neostvarivo.
Hvala. Nenad Konstantinović ima reč.
Moglo je da bude do 20.000 dinara dovoljno po starom zakonu, na drugačiji način obračunavanja. Ako uzmete da ovim načinom obračuna osnovice se podiže porez, pričali smo, 100%, 300%, 400% onda morate da povećate i poresku olakšicu. Besmisleno je da na porez od 300.000 dinara poreski kredit zato što živite u stanu bude 20.000. Neće plaćati 300,000 nego 280.000 dinara. Ljudi moji, to ne znači ništa. Pogledajte ponovo. Ako podignemo poresku osnovicu i samim tim podignemo porez 60%, 70% ili 200%, 300% moramo da podignemo i poresku olakšicu proporcionalno tome koliko ljudima dižemo porez. Nije to hir, ali se radi o tome da tih 20.000 dinara na 100.000 dinara ne znači ništa. Da li će neko da plati 104 ili 84 svejedno je jer ne može da plati. Ali, ako je to 50% onda umesto 104 plaća 50.000 dinara, što bi možda neko i mogao da plati iako je užasno mnogo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Milovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi poslanici, gospodine ministre, iskoristio bih ovu priliku da kažem nešto vezano za prethodni amandman. Treba razmisliti o poreskim olakšicama za porodična domaćinstva, naročito gde živi više generacija. To je naročito u prigradskim naseljima, manjim opštinama gde je u seoskom domaćinstvu živi najmanje dve generacije i to je tako uvek, a nekada i tri. Zbog teške ekonomske situacije mlađi ljudi teško odlaze i treba videti kako im pomoći. Nemam baš puno obzira za one koji žive na Starom gradu, Vračaru ili Savskom vencu. Za njih ne brinem, ali brinu oni koji žive po raznim opštinama u Srbiji, naročito onim najnerazvijenijim za koje je 20.000 ili 30.000 jako veliki iznos, jer je to iznos koji moraju da plate godišnje da bi imali pravo na socijalnu zaštitu i penziono osiguranje. Treba razmisliti da li ćemo smanjiti taj iznos za obračuna poreza i poresku osnovicu za njih da bi umesto toga mogli da uplate socijalno i zdravstveno osiguranje jer ono iznosi upravo toliko koliko bi bila ta olakšica. To je naš predlog, da se možda taj deo ostavi lokalnim samoupravama, da u skladu sa svojim potrebama smanje tu osnovicu. Drugo, uvodi se porez na zakup socijalnih stanova, i to recimo u Zemun Polju, i sada ti ljudi koji ne svojom željom, prosto žive u socijalnim stanovima, ne zato što imaju drugu imovinu ili što im je jako lepo, nego zato što ih je muka naterala, oni plaćaju porez na zakup socijalnih stanova i to je isto i za izbeglice. To su stvari, da bi ovaj zakon bio pravičan. To nije neki iznos koji će da ugrozi funkcionisanje lokalne samouprave ili Republike Srbije, ali jeste iznos koji će da ugrozi funkcionisanje tih ljudi i tih porodica. Treba razmisliti da donesemo zakon i da donosimo odredbe koje će biti pravične u interesu građana. Znači, da se dozvoli lokalnoj samoupravi da napravi poreske olakšice tamo gde živi više generacija u jednom porodičnom, seoskom domaćinstvu, da se njima omogući da taj porez ne plate, već da sva sredstva koja bi dala za porez iskoriste za plaćanje socijalnog i zdravstvenog osiguranja koje ljudi na selu uglavnom ne plaćaju, jer nemaju para, jer on mora da proda tri, četiri svinje da bi mogao da plati sebi da može da ode kod lekara da popravi zube ili nešto drugo, a o operacijama gde se učestvuje i da ne pričamo. Znači, to i drugo, videti za socijalne stanove i za izbeglice, da se njima ukine porez, jer oni ne žive iz hira u tim stanovima, nego zato što nemaju drugi stan i što ih je muka naterala. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman je na član 12, to je porez na nasleđe i poklon. Plaća se na prava svojine, ukoliko ja nisam pogrešio, nadam se da nisam. U ovom slučaju ja ne mogu da glasam za ovaj amandman, čak naprotiv, ne postoji amandman, a bilo bi dobro da postoji, koji bi dopunio ovo. Ovde se porez za nasleđe i poklon plaća na nasleđe, odnosno na poklon primljen, gotov novac, štedni ulog, depozit u banci, novčano potraživanje. Ovo pod tri, depozit u banci. Žao mi je što ne stoji, a ne znam da li ću dobiti to objašnjenje – u zemlji i inostranstvu. Znam mnogo ljudi iz stranke bivšeg režima koji sve što im se pronađe kažu da su dobili na poklon iz inostranstva, od bogatog ujaka iz Hrvatske, od bogate tetke iz Australije itd, tako da ne znam šta će biti sa tim nasleđenim novcem koji je uglavnom bio našeg porekla, koji je uglavnom izvučen na razno razne načine iz budžeta, kroz javne nabavke itd. Ovaj član 12. svakako treba da ostane, a po meni, Ministarstvo finansija treba da razmisli da ubuduće taj zakon dopuni, da se tu precizira da pokloni, posebno koje dobijaju ljudi koji su bili na vlasti, koje dobiju i prikažu u Agenciju za borbu protiv korupcije, da depozite u banci, gotov novac i štedne uloge koje dobiju od bogatih tetaka, bogatih ujaka, stričeva itd, bliže i dalje rodbine, koja je uglavnom pomrla posle poklona, pa se to više ne može ni utvrditi, da se to debelo preispita i da se ta poreska stopa, na takve poklone uveća, a i da bude predmet neke istrage. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Mislim da je amandman sasvim dobar, a ako eventualno kroz ovaj amandman neko želi da vrši proveru imovine, to će na najbolji mogući način uraditi ako podrži zakon koji je predlagala DS, a nekad i Narodni pokret Otpor, to je zakon o ispitivanju porekla imovine. To je zakon koji će kazati da li je neko imao bogatu tetku, bogatog ujaka ili bogato iskustvo u falsifikovanju pečata i druge dokumentacije i da li je to bogato iskustvo u falsifikovanju dokumentacije i izradi falsifikovanih pečata oplemenio, unapredio i uvećao bogatom imovinskom kartom. Kada onda uspe da objasni poreskim i sudskim organima da li je to na legalan način stekao to, onda će moći da drži predavanja svim drugim narodnim poslanicima, pogotovo ako je sada u vlasti. Građane Srbije mnogo više zanima šta ima sadašnja vlast, nego oni koji su nekada nosili odgovornost za upravljanje ovom zemljom. Jer, ti što danas vrše vlast i koji su najglasniji borci protiv kriminala i korupcije, ali samo na naslovnim stranama partijskih glasila, ti moraju da polože račune za neko vreme koje je iza njih, ali i da polože račune, zbog čega taj zakon koji je predlagao Narodni pokret Otpor i DS, u vreme kada su mogli da ga donesu nisu hteli da ga donesu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Ja ću i dalje govoriti o amandmanu koji je podnela poslanička grupa DSS, odnosno gospodin Mihajlov. Mislim da prethodni govornik uopšte nije govorio o tom amandmanu, da je malo pobrkao, da govori o amandmanu koji je davno prošao. Međutim, ne zameram predsedavajućoj, stvarno je ovo naporno, pa vam ne zameram na propustu koji ste nehotice učinili. Što se tiče ovog amandmana, već sam rekao da bih ga vrlo rado prihvatio i u tom obliku bih ga prihvatio. Nisam kriv što se neko prepoznao u bogatom ujaku iz Hrvatske. Postoje neke naše kolege koje su vršile vlast u prethodnom periodu, postoje stranke bivšeg režima koje su reketirale određene firme, a kad se novčana i materijalna situacija poboljšala, da bi opravdali to među svojim građanima, oni su rekli da su to nasledili od bogatog ujaka iz Hrvatske koji je, gle čuda, umro, pa su oni to nasledili i odjednom postali bogati, nekada bili siroti otporaši, odjednom se preko noći obogatili i to je najbolje pripisati pokojnom ujaku iz Hrvatske. A ja sam baš osetljiv na te ujake iz Hrvatske, tako da sam voleo da se ovaj amandman dopuni, a ko se tu prepoznao, to je već njegova krivica.
Hvala. Narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Predsedavajuća, slažem se sa mojim kolegom Rističevićem koji je malopre rekao da se malo udaljilo od amandmana o kojem je govori gospodin Mihajlov. Zaista ne vidim gde se ovde vidi nešto o zakonu o poreklu imovine i lica. Interesantno je da to čujemo, a DS je imala tri predsednika Vlade od prethodnih pet i to nikada nije došlo na dnevni red. Takođe mi je interesantno da takvi predlozi stižu od onih koji se zalažu za ulazak u EU. Treba pitati EU šta o tome misli, ali mi je najinteresantnije reći da se borba protiv kriminala i korupcije vodi samo u tabloidima i na naslovnim stranama novina. Koliko znam, "Agrobanka" se sada radi, "Razvojna banka Vojvodine" sada, "Galenika" – privedeni sada, ne u novinama, nego u pritvorskim jedinicama, gde su im tužioci odredili da budu, a to ranije nismo gledali… (Predsedavajuća: Gospodine Šormaz, tema.) Mislim da takve vrste kvalifikacija i vi treba da sprečite da se dešavaju, kada se raspravlja o amandmanu. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Ovde imamo jednu interesantnu stvar, to se više odnosi na amandman moje koleginice Bojane, odnosi se na to da se ukida naknada, odnosno porez na imovinu, za eksproprijatisano zemljište, na eksproprijaciju. Šta to konkretno znači? Ovde korisnici socijalnih stanova plaćaju porez, izbeglice plaćaju porez, nema ko ne plaća porez. Rekao sam u načelnoj raspravi, dok nije ukinuto ovo na 10 ari, jedino na zemljište u saksiji, kamen u bubregu i pesak u žuči se nije plaćao porez. Sada je to malo prošireno. Jedino, pored peska u bubregu, kamena u žuči i ostalog, sada ovi koji uzimaju eksproprijatisanu zemlju ne plaćaju porez. To je izmena u ovom zakonu. Ovo je interesantno – da se dodatno umanjuje prihod lokalne samouprave zato što se u postupku eksproprijacije na prenos apsolutnih prava ne plaća zemljište i ne plaća porez. To je nešto što je novina koja će dodatno da umanji prihod lokalne samouprave, pošto je to u dobrom delu prihod lokalne samouprave. Nas prosto zanima, o tome će i poslanica Božanić govoriti, zašto se to dešava i zašto se dolazi do ovoga da se ukida ova vrsta poreza koja je prihod lokalnoj samoupravi, koji je osnov i koje je pravično utemeljenje na jednom ovakvom rešenju? Da li je možda to Južni tok, da li je nešto drugo, da bi se smanjili troškovi koji se plaćaju? Uvodi se da javna komunalna preduzeća, koja vrše delatnost od opšteg interesa, plaćaju porez, ali se oslobađa onaj ko uzima eksproprijatisano zemljište da ne plaća porez. To je jedna novina. Ministar i služba su nam dužni obrazloženje zašto se to radi.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Nadovezala bih se i na kolegu Mihajlova, ali i na ovaj prethodni amandman o kome sam govorila. Naime, dolazimo u situaciju da javna preduzeća plaćaju porez na imovinu, u narednom periodu će tako biti. Još jedna stvar je vrlo važna, sada u ovom periodu, kada je počeo da važi i da se jako strogo kontroliše Zakon o poštovanju rokova plaćanja u javnim preduzećima, javnim ustanovama itd, javna preduzeća prosto ne mogu da ispoštuju sve to, ne mogu da ispoštuju i da plate sve svoje obaveze i da plate porez na imovinu, pogotovo što se plaća lokalnoj samoupravi koja, sa druge strane, pomaže tim javnim preduzećima da opstanu. Što se tiče samog amandmana na član 19, gde mi mislimo da bi bolje bilo rešenje kako je bilo u postojećem, odnosno trenutno važećem Zakonu o porezu na imovinu, zamolila bih ministra da nam pojasni prethodno rešenje za član 10, ali isto u ovom članu važno je reći da 2,5% od poreza na prenos apsolutnih prava ide u lokalne samouprave. Dakle, na ovaj način mi jednim delom remetimo prihode lokalnih samouprava. Na primer, imamo opštine Priboj i Sijenicu, kroz jednu bi prošao gasovod, kroz drugu prolazi autoput, a kada se bude vršila eksproprijacija, korisnik eksproprijacije, ko god to bude, nije bitno, neće platiti taj porez na prenos apsolutnih prava, od kojih jedan mali deo, ali ipak vrlo važan, ide i u lokalne samouprave. Na taj način mi opet uskraćujemo te opštine i gradove za ove prihode, naročito ove male, pored ovih ostalih. Potpuno se slažem, kao što sam i malo pre rekla, da treba da se uvede red u funkcionisanje i države i lokalnih samouprava, pre svega u javne finansije, ali da li je ovaj način najbolji da se reše finansije i u lokalnim samoupravama i u državi? Naravno, ne može da bude dobro državi ako je loše pojedinačnim opštinama ili ako one nemaju dovoljno prihoda. Svakako ne treba da ih ostavljamo negde ni na nebu ni na zemlji, da tako kažem, i da ovi zakoni ne budu sinhronizovani, zato što, pored mnogih nadležnosti i obaveza koje namećemo lokalnim samoupravama, gde najviše trpe male i manje razvijene opštine, mi sada ovde, tu i tamo, pomalo oduzimamo pojedine prihode, a sve se to na kraju nabere. Vrlo je važno da se glas lokalnih samouprava čuje. On može da se čuje ovde u Narodnoj skupštini i da se ispoštuju određeni zahtevi, a može da se čuje i kroz Stalnu konferenciju gradova i opština, gde smo videli da sada baš nisu ispoštovani njihovi zahtevi, jer niste sasvim uzeli u obzir ono što su tražili i verovatno ti predsednici opština koji dolaze iz vladajuće većine na državnom nivou, ali zaista vas molim da još jednom razmislite i razmotrite na koji način će se rešavati plaćanje poreza na imovinu javnih preduzeća, sa jedne strane, a opet korisnika eksproprijacije, sa druge strane. Dakle, potpuno menjamo rešenje u porezima na imovinu, odnosno u ovom predlogu zakona u odnosu na postojeći zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić.
Ukida se ovaj porez vezan za eksproprijaciju, sa idejom da se stimuliše ovaj proces i da se da podsticaj realizaciji javnog interesa, koji se ostvaruje eksproprijacijom. Šta je ideja? Dakle, uvek kada se radi eksproprijacija radi se radi nekog javnog projekta. Ideja je da taj proces bude jednostavniji, lakši i da prosto damo podsticaj javnom interesu koji se ostvaruje iz tog javnog projekta. Zato ukidamo taj porez koji je do sada proisticao iz eksproprijacije. Činjenica je da će opštine zbog toga imati manji lokalni prihod, ali interes će biti napravljen na njenoj teritoriji, tako da će kompenzovati od ostvarivanja javnog interesa. Direktno će imati na početku manje, ali kasnije kada se realizuje, da li je to autoput, da li je to gasovod, imaće veći prihod u nekoj budućnosti zbog bolje poslovne klime i svega ostalog.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Zaista mislim da nije nimalo logično da onaj ko je dobio naknadu za eksproprijatisano zemljište ne plati porez na to, a da porez plaćaju npr. izbeglice koje dobiju stan u zakup. Pazite koje je to krajnje nelogično rešenje. Ljudi koji su 20 godina u ovoj zemlji, pobegli od ratnih strahota, izgubili sve, na kraju se dočepali nekog socijalnog stana, na koji moraju da plaćaju kiriju po 30, 40 ili 50 evra, obično su to najsiromašnije porodice, obično ljudi nemaju nikakvih prihoda, samo prodaju po buvljacima, oni moraju da plaćaju porez na zakup tog stana, kao socijalna kategorija, a neko kome je eksproprijatisano zemljište, dobio naknadu za to, ne plaća porez za to. To je zaista krajnje nelogično. Razumem set ovih zakona koji ide na ovoj Skupštini, sa jedne strane je smanjio procenat poreza na zarade koje idu lokalnim samoupravama, a sa druge strane ste vi omogućili da kroz porez na imovinu lokalne samouprave nadomeste taj gubitak. Međutim, valjda je logično i normalno da kada jedan ministar koji se bavi poreskom politikom, a koja se tiče lokalne samouprave, uvodi neke nove poreze ili predlaže nove izmene zakona koje se tiču lokalnih samouprava, valjda je logično da te lokalne samouprave, odnosno njihove organizacije pita na koji način to treba da uradi i da ih konsultuje. Stalna konferencija gradova i opština vam se više puta obraćala za zahtevom da se hitno sastanete da bi diskutovali o rešenjima u zakonu. Međutim, do tog susreta uopšte nije ni došlo. Recimo, Zakon o porezu na dohodak će stupiti na snagu po usvajanju, odnosno za desetak dana, smanjiće se stotine miliona prihoda lokalnim samoupravama, a lokalne samouprave su u toku ove godine već ušle u procese javnih nabavki, izvođenja radova. Neke su i zaključile ugovore, imaće manje prihode, pa od čega će one to da plate? Mislim da, sa jedne strane, ta vrsta nepredvidivosti poreske politike i prihoda i, sa druge strane, ne konsultovanje sa onima kojih se tiče zakon, a pre svega su lokalne samouprave ovde pogođene, zaista nije dobra praksa i mislim da ova rešenja koja ste predložili, a bez konsultacije sa lokalnim samoupravama, neće biti dobra.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, moram priznati da sam lično zbunjen i da nisam bio sasvim siguran da nekoliko puta danas ponovljena konstatacija da će javna preduzeća plaćati porez na imovinu, mislio sam da je neki nesporazum. Međutim, nisam čuo odgovor gospodina Dinkića, a imajući u vidu kratko vreme koje smo imali za pripremu po ovim zakonima, zaista mi sada nije jasno da li javna preduzeća imaju obavezu ili su izuzeta od plaćanja poreza na imovinu. Šta to znači? Da li će neka javna preduzeća koja su u ogromnim gubicima, koja imaju dugove za energente, koja jedva sastavljaju kraj sa krajem, a govorim pre svega o lokalnim javnim preduzećima, recimo stanje u Novom Sadu, gde DS sada nije na vlasti, da li će Novosadska toplana, koja ima preko milijardu duga i ogromnu imovinu, morati da plati i porez na imovinu? Da li će vodovod morati da plati porez na imovinu? Da li će EPS trebati da plati porez na imovinu? Zaista, nisam sasvim siguran da je to tačno. Ako je to tačno, to je apsurd i sasvim sam siguran da ni svi poslanici vladajuće većine nisu sasvim obavešteni o ovome. Sa druge strane, slažem se sasvim sa argumentacijom prethodnika iz DSS, to je apsolutno stav poslanika DS, da je neprimereno, rekao bih i licemerno da se oporezuju stanovi, da se stvara poreska obaveza za izbegla i prognana lica. Da li je ova država došla toliko nisko? Da li je budžet toliko prazan da će izbeglice u stanovima u kojima žive pod zakupom jer su dobili pravo korišćenja morati da plaćaju porez na imovinu? Zaista, ne mogu da se načudim, pa i u koaliciji SNS je neka koalicija izbeglih lica, odnosno izbegličkih udruženja, da li oni podržavaju takav zakon? Molim vas da se izjasnite gospodo. Hvala.
Da li još neko želi reč? Reč ima ministar Dinkić.
Što se tiče javnih preduzeća, ne smemo tolerisati ni na republičkom, ni na lokalnom nivou preduzeća koja imaju dubioze. Bilo koji govor da sad treba da štitimo nekog ko ima gubitke i da ga pustimo da se ponaša na isti način kao i do sada, prosto nema podršku naše Vlade. Moramo tamo gde su dubioze da se utvrdi tačno zašto je dubioza. Nije to prirodna nepogoda, tu dubiozu stvaraju ljudi. Ako može vodovod u jednom gradu da posluje bez gubitaka zašto bi vodovod u drugom gradu imao gubitke. Isto važi i za toplane. Isto važi za bilo koje javno preduzeće, a važi i za republička javna preduzeća, osim za neka gde uvek imate gubitak zbog prirode posla i gde država snosi taj trošak, gde retko koja država ima višak, a to je železnica. Da budem realan, železnica retko koja na svetu ima dobitak. Ono što je sigurno jeste da prosto želimo da stavimo u isti položaj javna preduzeća sa privatnim preduzećima jer ako hoćemo da poštujemo Ustav dosledno svi moraju biti jednaki. Zašto bi štitili gubitaše, a da ne pomažemo one koji stvaraju dobit. Treba da podstičemo one koji su u stanju da stvore dobit. To što je nešto državno, ne mora po prirodi stvari da znači da je gubitaško. To jeste tako postalo najčešće na žalost zbog toga što se prekomerno ljudi zapošljavalo u svim mogućim vremenima, što se ne vodi računa o trošenju, što postoji jedan ležeran odnos da niko tu ne može dobiti otkaz itd, itd. Znači, ima hiljadu razloga. Mi hoćemo na svim frontovima, uključujući i poreski tretman da izjednačimo sve sektore u našoj državi, privatni, državni. Pričaćemo o tome naravno više o tome i u četvrtak kada bude posebna sednica oko ekonomske politike, ali naša ideja je da moramo daleko veći značaj da damo onome ko stvara vrednost, a to je privatni sektor. Državni je važan sektor jer ostvaruje javni interes, ali on ne bi živeo da oni koji rade u proizvodnji pre svega u privatnom sektoru ne stvore neku vrednost koja se onda raspodeljuje za ostvarivanje nekog državnog interesa. Ovo je ideja, znači, izjednačavanje statusa svih u poreskom smislu.
Hvala. Doktor Janko Veselinović, replika.
Ministre slažem se da treba da izjednačimo privatni i javni sektor, ali mi znamo da uslovi nisu sasvim isti. Taj javni sektor neka ekonomske cene. Vi kažete da će javna preduzeća morati da plate sada porez. Da li znate ko će taj porez da plati, umesto njih? Platiće građani zato što će oni morati da na cenu grejanja, cenu vode, cenu komunalnih usluga prenesu, odnosno uključe i cenu poreza na imovinu koju će morati da plate. To je ozbiljan novi udarac na kućni budžet građana. Dakle, šta mislite šta će oni uraditi sa tim porezom, kako da ukalkulišu u budžet za iduću godinu. Tako što će tražiti povećanje cena. I to će platiti građani. Sada smo dobili zaokruženu priču. Ovo je zaista, može se slobodno reći najveća pljačka građana, odnosno udar na budžet građana koji smo videli u poslednjem periodu. Na taj način dospeva preko zakonskih predloga u Skupštinu da mi tek sada otkrivamo neke stvari, makar ja lično, kada su u pitanju porezi na imovinu javnih preduzeća i činjenicu da će to morati da plate građani.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić.
Znate šta, protiv toga sam da se stvara utisak, a dosta ste ga i vi stvarali, ne mislim na vas lično, nego na stranku kojoj pripadate, da država ima prihode koji podaju s neba, a da građani imaju pravo da dobiju usluge koje se finansiraju niotkuda. Svi javni rashodi, uključujući izgradnju puteva, mostova, brigu u obdaništima, školama, finansiraju se iz poreza koji plaćaju svi. Bitno je samo pravedno sve rasporediti i neopteretiti one koji su bolji pa im onda naplatiti više, a štedeti one koji ne rade ili koji su u javašluku i njima ne naplatiti ništa. Činjenica jeste da javna preduzeća su dobrim delom neefikasna zato što su bila dugo vremena zaštićena kao beli medvedi i nemaju nameru da se menjaju dok neko ne pritisne i ne krene u njihovo restrukturiranje. Govorim podjednako i za lokalna i za republička javna preduzeća, pokrajinska, za sva. Dakle, u tom smislu je ovaj predlog zakonski i to jeste korak u reformama. Opozicija me opravdano kritikuje ponekad zašto nismo hrabriji u reformama. Pa, evo reforme. Prosto, nema besplatnog ručka, prosto reforma mora da se sprovede pre ili kasnije. Ovo jeste jedan deo poreskih reformi, a ja kada sam najavljivao ove zakone rekao sam vam da je rađeno pet meseci na njima kao deo reformskog paketa poreskih zakona. Tačno je da su neki segmenti koji se odnose ne na ovaj zakon nego na neke druge zakone u poslednjih mesec dana nešto revidirani, ali ovaj ne. Ovaj je plod dugotrajne rasprave i na srpskom fiskalnom društvu i vidite sami koliki je, ne bi moglo to tako brzo da se pripremi. Znači, ozbiljno je rađeno na tome. Tako da želimo da uvedemo jednakost svih, a određenim oslobođenjima smo dali mogućnost da se npr. oslobode ovoga poreza kao što je i sada deo objekata koji je u skladu sa propisima i neposredno služe za obavljanje komunalnih delatnosti. To će se definisati nekim podzakonskim aktima. Dakle, tu nismo menjali, u ovom nekom delu kod oslobođenja.
Hvala. Za repliku se prva javila Bojana Božanić kao predlagač.
Hvala. Zaista i na početku sam rekla kada sam se prvi put javila, DSS stvarno dobronamerno daje sve ove predloge i ideje i sve ono što je uočila u zakonu gde smatra da možda nije pravedno nešto raspoređeno. Mi ćemo svakako pružiti podršku svakoj reformi koja će dovesti na nekom dugoročnom planu do određenih boljitaka. Smatram da na ovaj način možemo možda uzeti vazduha usred budžetske godine, ali svakako nećemo moći da se spasimo od davljenja, sigurna sam za koji sat, zato što ovi zakoni nisu čini mi se sistemski, nego u ovom trenutku ovaj set poreskih zakona u sredini budžetske godine ne donosi svakako boljitak lokalnoj samoupravi, a sigurno ni državi na duži period, nego samo u ovom trenutku. Slažem se da treba da se urade reforme i da sreća prati hrabre, ali sigurno neki uslovi koji moraju da se ispoštuju. Mi moramo pre svega da smanjimo javnu potrošnju, da uložimo u proizvodnju, da uložimo u investicije, da ukinemo neproduktivna radna mesta, da restruktuiramo gubitaše. To moramo zajednički da uradimo i moramo da vodimo računa i o racionalizaciji u državnom aparatu, a ne samo u lokalnoj samoupravi. Nekako smo sada u ovom trenutku tako striktno i strogo krenuli da primenjujemo mnoge kaznene odredbe i za lokalne samouprave, a sa druge strane da im ukidamo prihode. Stvarno smatram da postepeno trebamo da uvodimo određene reforme, naročito u oblasti fiskalne politike, jer to će, kao što su i kolege rekle najviše pogoditi građane. Slažem se da svi treba da podnesemo teret krize podjednako građani, lokalne samouprave i država, ali ne jedni na teret drugih. A, čini mi se da nekako ovde opet malo manje razvijene opštine podnose taj najveći teret, baš iz razloga što tu i tamo, u određenim članovima zakona, koji su onako prikriveni i ne vrlo transparentno prikazani, oduzimaju se određeni prihodi, poput ovog prihoda, odnosno poreza na prenos apsolutnih prava, koji u jednom malom procesu ide lokalnim samoupravama. Hvala.
Hvala. Doktor Janko Veselinović, replika. Izvolite.
Kada su u pitanju javna preduzeća, činjenica je da će teret ići najviše na građane. Oko toga, zaista nema potrebe da raspravljamo dalje. Međutim, zaista bi molio ministra Dinkića, ako je moguće da nam da odgovor kada su u pitanju obaveze koje će ovim zakonom dobiti, da tako kažem pod navodnicima, izbeglice i prognana lica.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović.
Po amandmanu, ovde je plasirana teza da će ključni teret ako javna preduzeća, lokalna i republička budu plaćala porez biti svaljena na leđa građana. Upravo mi dolazimo do ključnog problema i dolazimo do istine da sve neuspehe, sve gubitke javan preduzeća ove države na kraju svaljuju na leđa građana. I što je tačno u ovom trenutku. Ali, smatram da je konačno došlo vreme da se suočimo sa tom istinom i da prekinemo sa tom lošom praksom i da nateramo javna preduzeća, javna naravno, da se ponašaju onako kako se ponašaju privatna preduzeća. Ovde je pomenut primer železnice i ja ću istaći da železnica poseduje 12% celokupne imovine Republike Srbije. Jedna ogromna većina te imovine je van funkcije i ogromna imovina u ovoj zemlji u vlasništvu javnih preduzeća, bez obzira dal su lokalna ili republička, jeste van funkcije i na ovaj način, ali naravno i drugim merama ćemo naterati javna preduzeća da vode računa šta će sa tom imovinom, da li im je potrebna i na koji način da je stave u funkciju. Znači, smatramo da javna preduzeća moraju konačno biti izjednačena sa privatnim sektorom i konačno mora, u ostalom to su i zahtevi i Fiskalnog saveta, i Međunarodnog fonda, i svih onih koji imaju zamerke, opravdane na ono što se dešava trenutno u našoj ekonomiji, da se konačno krene sa jednom ozbiljnom reformom javnog sektora.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Pa u sklopu liberalizacije o kojoj se priča da treba izjednačiti privatna i javna preduzeća, to je nešto što je u ovom trenutku nova omča oko vrata javnim preduzećima i građanima Srbije koji vrše prosto jednu javnu funkciju, funkciju o opšteg interesa. Mi očekujemo da se popravlja komunalna infrastruktura, te javna preduzeća bilo gasna, vodovodna, telekomunikacijska, šire svoju mrežu, popravljaju kvalitet svoje mreže, a sa druge strane namećemo im nove obaveze, ukidamo opštinama poreske prihode, porez na zarade, smanjujemo naknadu za to i uvodimo porez na imovinu. A, očekujemo da naša javna preduzeća igraju tržišnu utakmicu. Šta će se desiti? Kao distributer gasa, pojaviće vam se "Rurgas", "Eon", ili "Fransgas", neko od velikih evropskih kompanija koji imaju podršku svoje države, funkcionišu već godinama u jednom uređenom sistemu, kao konkurent domaćim distributerima gasa. Da li će oni moći da izdrže tu utakmicu? Pa, neće. I ovaj vid liberalizacije vodi u propast naših javno-komunalnih preduzeća, dodatno zaduživanje koje će opet građani pokrivati. Jer, građani pokrivaju dug "Srbijagasa", pokrivaju građani tako što ova skupština daje garancije za kredite, za pokrivanje likvidnosti "Srbijagasa". I mi ćemo na ovaj ili ovaj način sve da svalimo na građane. Da li ćemo putem poreza na imovinu i oporezivanja okućnice ili ne okućnice, imovine koje imaju na lokalu? Da im gurnemo ruku u džep, ili ćemo tako što ćemo preko budžeta da servisiramo u drugom koraku dugove javnih preduzeća, potpuno je nebitno, rezultat je isti. To je jedna stvar. Drugo, uvodi se, oslobađamo jednu kategoriju eksproprijaciju zemljišta, a uvodimo socijalne kategorije da plaćaju porez. Pa to nigde nema. Znači, da oni koji žive u socijalnim stanovima od svoje bede, od socijalne pomoći od koje žive moraju da plate porez na socijalni stan i izbeglice koje su, ne svojom voljom, pobegli iz svojih domova ili su proterani iz svojih domova. U velikom broju slučajeva njima je stradao neko iz porodice, koji krpe kraj sa krajem, treba da plaćaju porez danas. Znači, to je sa stanovišta javnog morala, kako god hoćete, potpuno neprihvatljivo. Treba naći pravično rešenje ovim zakonom, ja prosto apelujem i na ministarstvo ima još vremena do glasanja, da se neke stvari isprave u ovom zakonu i da se on upriliči bez obzira na primedbe koje će dalje stojati, ali ovo su baš neke stvari koje su u direktnom sukobu i sa nekom zdravom pameću i moralom, da oporezujete one koji žive u socijalnim stanovima da oni plaćaju zakup i izbeglice koje žive po više njih u socijalnim stanovima. Znači to je stvar na koju apelujem i očekujem od Ministarstva da izađe u susret, i da još jednom razmotri uz svu tu potrebu za liberalizacijom javnih komunalnih preduzeća, prosto treba sagledati da li postoji mogućnost da se primena te odluke odloži, dok se ne izvrši restrukturiranje javnog preduzeća, smanjenje broja zaposlenih i nekako njihovo privođenje tržišnom poslovanju. Treba i cene da budu tržišne, da bi oni mogli da se takmiče. Stranci iz svih konkurencija, neće da dođu ukoliko je vama cena vode ili neke druge usluge ispod tržišne, a u dobroj meri je to i tako nastaju dugovi. Oni će plaćati jedan porez, a građani će to namirivati. Sve u svemu, ono što smo govorili u raspravi i u načelu, sve se svodi da će građani plaćati.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Dobar šlagvort za ovu diskusiju je upravo dao moj kolega i da kažem zemljak, poslanik Mitrović, imajući u vidu da smo se dotakli jednog suštinskog pitanja, a to pitanje se vezuje za opterećenje fiskalnim obavezama javnih preduzeća. Tačno je da niko ne može biti aboliran, bez obzira na skoro donetu poresku amnestiju, od poreskih obaveza to ne mogu biti ni javna komunalna preduzeća. Međutim, sa druge strane treba imati u vidu činjenicu da ovaj set zakona neće biti tako lako primenjiv, ukoliko ne dođe do izmena i dopuna i donošenja drugih zakona koji se odnose isključivo na lokalne samouprave i javna preduzeća. Nedavno smo doneli Zakon o javnim preduzećima, učinili određene propuste koje svakako treba ispravljati, naročito u pogledu regionalnih javnih preduzeća, gde smo regionalna javna preduzeća ostavili van zakona, a nakon toga primenjivali principe analogije, kako bi te zakonske odredbe upodobili, kako sa statusom, tako i sa pravnom regulativom tih javnih preduzeća. Sa druge strane,nije se ništa desilo u odnosu na promene zakona o lokalnim samoupravama. Upravo ovi zakoni koji su komplementarni sa danas aktuelnim i na dnevnom redu, za raspravljanje zakonima, moraju biti u svakom slučaju vrlo brzo izmenjeni i doneti kako bi ovi zakoni bili što efikasniji. Zahvaljujem se.
Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Hvala. Još jednom pričamo upravo o porezu na prenos apsolutnih prava. U članu 24a postojećeg zakona kaže se da se ukida, odnosno neće se plaćati porez na prenos apsolutnih prava po osnovu eksproprijacije. Još jednom bih želela na istu temu da napomenem da je vrlo važno da, na primer, hajde da uzmemo opozicione opštine, npr. Požega i Bajina Bašta, gde su predsednici opština i rukovodstvo iz stranaka koje nisu u vladajućoj koaliciji ovde na republičkom nivou, gde treba da se radi neki veliki infrastrukturni projekat, oni će sigurno imati neke dugoročne koristi od toga. Neće imati taj porez na prenos apsolutnih prava. S druge strane, ukoliko bi, npr. konkurisali za neki projekat kod nekog ministarstva i slično, verujem da bi teško dobili neka sredstva. Tako je bilo do sada i daj bože da se nešto promeni. Mislim da samo dalekosežnim i dugoročnim zajedničkim merama možemo da dođemo do fiskalne konsolidacije našegkompletnog finansijskog sistema i sigurno će ti na duge staze doneti određenu korist. Fiskalni savet je, takođe, rekao da mora da se izvrši penziona reforma, reforma subvencija, restrukturiranje javnih preduzeća, kao i racionalizacija radnih mesta u državnom aparatu. To, naravno, na kratke staze neće doneti nikakvu korist. To je sigurno. Nešto slično je uradila Margaret Tačer i zamalo nije odletela sa vlasti u tom periodu. Međutim, imala je sreće. Neke druge stvari su joj doprinele da ostane, tako da verujem da samo oni ministri i ona vlada koja se bude založila za dugoročne reforme na ovaj način moći će nešto da uradi. Ovako, ovo nešto gde mi malo ukidamo, pa malo nešto menjamo u sredini budžetske godine, mislim da je to ubitačno za lokalne samouprave, da su one svakako na kolenima i oduzimamo im procenat po procenat, a nadležnost po nadležnost dodajemo. Verujem da će biti velikih problema do kraja ove godine ako ne budemo zajednički radili na tome da to nekako ispravimo i da zaista gledamo projekte koji će se finansirati u lokalnim samoupravama po nekim prioritetima, a ne onako na nekom sitnom politikanskom nivou, nego da se manemo tih političkih razmirica i da zaista radimo u interesu Srbije i njenih građana.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Miroslav Petković i Dejan Mihajlov i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada nije prihvatila amandman u predloženom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za finansije, republičku budžet i kontrolu javnih sredstava nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Dejan Mihajlov. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo, uvaženi poslanici, gospodine ministre, ovo je poslednji amandman i poslednji član za danas. Hteo bih samo da sumiram ono što smo radili prethodna dva dana u raspravi u načelu i danas vezano za Zakon o porezu na imovinu. Demokratska stranka Srbije je kroz amandmane uspela da pokaže da u svojoj najboljoj nameri je htela da ovaj zakon učini pravednijim, pravičnijim i da ga uskladi sa onim što je interes građana u ovom trenutku. Građani su po meni, iskreno, jedini koji će snositi cenu poreske reforme, jer će se sve u krajnjoj distanci svesti na građane, da li govorimo o porezu na njihovu imovinu, da li govorimo o porezu na javna komunalna preduzeća, da li govorimo o tome da se ukida porez na eksproprijaciju i ako govorimo o smanjenju poreza na zarade. Mi kao DSS smo tražili i sada tražimo da se ovi zakoni povuku iz procedure, da se dorade i da se usklade sa situacijom u kojoj se građani Srbije danas nalaze. Plašim se da oni neće biti u situaciji da izvršavaju sve ove obaveze koje se pred njih stavljaju i da način na koji se bude tražilo izvršenje zakonskih obaveza će po nama biti jedan način vršenja prinude nad njima, a to će sud raditi putem prodaje pokretne i nepokretne imovine građana, da bi se namirio porez. To je nešto što za nas u ovom trenutku nije prihvatljivo i ne treba ići dalje sa povećanjima nameta građanima što poreza, što povećanja obaveza lokalnoj samoupravi, da javna komunalna preduzeća plaćaju porez a da se smanjuju prihodi lokalne samouprave time što se smanjuje porez na zarade i što se ukida naknada eksproprijacije i druge sitne obaveze koje se ukidaju. Predlažemo da se ovi zakoni povuku iz procedure, da se eventualno dorade i da se u sklopu jedne poreske reforme o kojoj ministar priča, koja je neophodna, da se pristupi racionalizaciji rashoda što republičke, što svih ostalih administracija po lokalnoj samoupravi, javnih preduzeća, kako republičkim tako i lokalnim pristupi. Pre svega da raspravljamo o rebalansu budžeta pre rasprave o porezima. Mislim da ovako idemo od kraja i da će u prvom koraku opet građani štedeti, a država neće. Očekujemo da prvo vidimo kako će država da štedi, javna administracija, javna preduzeća, pa tek onda građani da dobiju motiv da i oni stegnu kaiš i učine svoj doprinos i napor da pomognu državi da izađe iz teške situacije u kojoj se nalazi. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Za danas prekidamo sa radom i nastavljamo sutra u 10.00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno daje u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Imajući u vidu da je danas utorak, da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond. Izvolite.