Hvala. Na član 1, kao i na ostale, mislim ukupno 54 člana, podneli smo istovetne amandmane, ali naravno, svako od kolega će obrazlagati podneti amandman. Mi smo svojim amandmanima tražili brisanje svakog od ovih članova u ovom zakonu iz nekoliko razloga. Osnovni razlog je taj što se ovaj zakona menja 14 puta i prosto je nemoguće bilo kojim amandmanom, bilo kakvom ispravkom promeniti zakon za koji i sama Vlada i resorni ministar, Zorana Mihajlović, kroz ove izmene pokazuju da je zakon loš. Hajde da se u toku primene zakona negde konstatovalo da je nešto propušteno, da nešto nije u redu, pa da se jedanput zakon promeni, to je prihvatljivo, ali 14 puta govori o tome da je to izuzetno loš zakon. Ali, ovde se krije nešto drugo. Kroz ovaj zakon i kroz ostale zakone, o kojima ćemo danas govoriti, nedvosmisleno je i jasno da Zorana Mihajlović, kao resorni ministar, zapravo radi protiv interesa Vlade Republike Srbije, a samim tim i protiv interesa države Srbije. Naravno, mi kao opoziciona politička partija imamo mnogo primedbi na rad Vlade, na rad pojedinih ministara i uvek o tome govorimo, ali nikada nam ne bi palo na pamet da opstruišemo rad Vlade, jer Vlada kakva god da je odraz je skupštinske većine, volje naroda i to mora da se poštuje, ali Zorana Mihajlović to odavno pokazuje i mi smo jedini koji smo, više od tri godine, u javnosti pričali o tome, skretali pažnju i Aleksandru Vučiću i Ani Brnabić da je krajnje vreme da se Zorana skloni sa tog mesta zato što njoj interes Srbije nije uopšte u vidokrugu njenih interesovanja. Ona je žena koja je šetala iz stranke u stranku, koja je svuda išla za nekim ličnim interesima i interesima nekih koji su neprijatelji Srbije. Zato predlažemo ovakve amandmane, zato i dalje mislimo, bez obzira koliko su blizu izbori da je krajnje vreme da se Vlada Republike Srbije oslobodi balasta, zvanog Zorana Mihajlović. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvinite koleginice, prvo Katarina Rakić, kao ovlašćeni. Izvolite.
Zahvaljujem. Čula sam kada je bila rasprava u načelu o ovim zakonima da su amandmani koji podnose poslanici iz Srpske napredne stranke obesmislili skupštinu, a danas imamo toliko amandmana Srpske radikalne stranke, koje, po meni, ne da nemaju smisla, nego evo sad ću pročitati ono šta pišu u obrazloženju pošto imamo gomilu amandmana koje kažu – briše se. E, sad briše se, a ne predložiti nešto što bi popravilo, po meni zaista nema nikakvog smisla, pa onda pročitamo obrazloženje. U ovom obraćanju ću pročitati samo prvu rečenicu u obrazloženju. Kaže: „Postojeći zakon nije moguće popraviti bilo kakvom izmenom ili dopunom.“ E, sada, ja sam u svom govoru, u načelnom obraćanju, navela koliko su sve izmene i dopune, evo rekoše 12 puta dovele do poboljšanja, ako imamo da je samo u oktobru mesecu, 2019. godine izdato 2.410 građevinskih dozvola, ako imamo da je u periodu od 1.1.2016. do 31.12.2019. godine, izdato 72.411 dozvola, a da smo pre toga imali godišnje po 7.000 dozvola, evo, ja govorim argumentovano, čitam brojeve. Danas u Srbiji imate 53.642 gradilišta. Ta gradilišta rade na osnovu nekih građevinskih dozvola, neko je te dozvole izdao, 53. 642 gradilišta, po meni je ovo nešto što vrlo jasno govori da je ovaj zakon dobar. Ja vas molim da ukoliko ni ovo ne donese neke efekte koje predlažete, menjajte ga ponovo, dajte da radimo, da nastavimo. Naš posao ovde je da svakodnevno donosimo zakone, a ne da kažemo – brišem ovaj prethodni jer nije dao rezultat. Ja vam sad pročitam rezultat, a šta predlažete? Da brišete, da ne postoji zakon ili možda hoćete da vratimo onaj zakon iz 2009. godine, koji je Ustavni sud poništio, da nam na snazi budu loši zakoni, da ih ne primenjujemo, da budu na štetu građanima, da li takve zakone hoćete? Da li su vam takvi zakoni dobri ili hoćete zakone koji kažete da nemaju efekta? Ja vam kažem, Zavod za statistiku kaže da je ovaj Zakon, zakon koji smo prethodno doneli doveo do toga da je izdato 72.000 građevinskih dozvola, znači ne govorim o legalizaciji, govorim o građevinskim dozvolama, govorim o tome da u Srbiji imate 52.000 gradilišta. To ne vidimo? Ako to ne vidimo, onda zaista imamo neki problem. Mi možemo da imamo problem da se ne volimo međusobno, nismo mi ovde ni došli da se volimo, došli smo da radimo, a ja govorimo o rezultatu, a vi govorite o nečemu drugom. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta.
Kada bih imala vremena, stvarno bih napisala jedan podsetnik bisera poslanika vladajuće većine. Ovo je neverovatno da neko ko u četvrtoj godini mandata, a ne znam da li je koleginica bila i u prethodnom sazivu narodni poslanik, da neko najpre ne zna šta je suština predloga amandmana da se neki član zakona briše. To je neverovatno. A, tek da kaže ako mi predlažemo brisanje izmena zakona, da to znači da više ne postoji zakon, to je gore od onog što je pre neki dan koleginica rekla da će zakon biti bez nekog člana ako se usvoji naš amandman. Nemojte, to je tolika količina neznanja da stvarno boli. Razumemo mi da vi imate neki interes da branite Zoranu Mihajlović. Koleginica svakako ima lični interes. Vi znate da je ona u Zoraninoj viziji budući direktor Koridora. Vi znate da njen muž dobija direktno dozvole za prevoz od Zorane. I mi to razumemo. Zato se ona pojavljuje ovde samo kad dolazi Zorana Mihajlović. Zato je ovlašćena za njene predloge zakona i zato ovde dođe tri puta godišnje i onda nama kaže – mi ovde treba da radimo, mi ovde treba da donosimo zakone, mi ovde ne znam šta. Nama da kaže šta mi ovde treba da radimo neko ko ovde dođe samo da bude podrška Zorani Mihajlović. Dakle, ako ne zna koleginica, evo, kolega Arsiću, vi sigurno znate šta znači predlog da se briše neki član predloga zakona. Održite poslaničku grupu, edukujte ih malo. Sramota je zbog naroda koliko ništa ne znaju. Kako je moguće da ako se menja jedan zakon, Zakon o planiranju i izgradnji, i da mi predlažemo da nijedna od tih izmena ne bude usvojena, eto, to da objasnim koleginici koja ništa ne razume, kako to znači da zakona više neće biti?
Privodite kraju.
Privodim, naravno. Ima ovaj osnovni zakon koji se menja, koji je takođe loš, a naši amandmani ukazuju na potrebu za donošenje potpuno novog zakona koji će poštovati interes države Srbije i svih građana koji u Srbiji žive. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović, zatim Katarina Rakić.
Zorana Mihajlović je takav izdajnik da je deo Vlade koja se danas nalazi u Drvaru i Mrkonjić Gradu zajedno sa predsednikom Republike Aleksandrom Vučićem, gde podižemo srpskom narodu fabrike da bi mogao da radi. Ako želite da se rasprava o amandmanima svede na lični rat vaš sa Zoranom Mihajlović, sa Katarinom Rakić ili sa nekim drugim poslanikom SNS, možemo i to da prihvatimo. Mislim da to nije pametno. Mislim da to ne doprinosi demokratskom karakteru Narodne skupštine, ali ako vi na tome insistirate, možemo i to da radimo. Pa bih ja mogao da kažem u nekom od narednih izlaganja da je vaš predsednik stranke u prvom tomu svoje knjige o Srebrenici za jednog vašeg poslanika rekao da je devedesetih godina bio šef auto-mafije koja je krala golfove u Beogradu. To stoji u prvoj knjizi Vojislava Šešelja koja se odnosi na Srebrenicu. Hoćemo li da razgovaramo tim tonom, čiji muž radi neki posao koji je u skladu sa zakonom? Hoćete li da navodimo imena poslanika iz vaše poslaničke grupe čije supruge ovde rade ovde u Narodnoj skupštini ili koje rade u nekim drugim državnim organima? To nema nikakvog smisla. Uopšte ne razumem ideju da kad se u Narodnoj skupštini pojavi ministarka Zorana Mihajlović, to se svede na lični rat, na kopanje po ormarima, kakve cipele nosi, kakve čarape, kakve rukavice, čime se bavi muž Katarine Rakić. Mislim, to je nivo rasprave za pijacu, to nije za Narodnu skupštinu. Ali, ako vi želite zaista da se o tome govori možemo i na taj način da govorimo. Mi od takve rasprave ne bežimo. Vi bar znate da ja, kad želim, nemam dlake na jeziku i mogu da budem bezobrazniji od svih vas zajedno. Ali, mislim da to nema nikakvog smisla. Rezultati rada Zorane Mihajlović su vidljivi. (Predsedavajući: Privodite kraju.) Završavam. Rezultati rada Zorane Mihajlović su vidljivi. Politika nije pitanje simpatija i antipatija, ljubavi ili nekih drugih osećanja, nego rezultata. Rezultati rada Zorane Mihajlović su apsolutno vidljivi, vidljivi su Koridori, novi autoputevi, nove železničke pruge, manje mrtvih na putevima, bezbedniji saobraćaj. To su rezultati njenog rada. Da li je vi lično volite ili ne volite, to ostavite za vas lično. Ali, ne mogu da prihvatim ideju da je Zorana Mihajlović izdajnik. Žena sedi u Vladi koja najviše od svih vlada u prethodnom periodu, između ostalog, pomaže i srpskom narodu koji je ostao da živi u Federaciji BiH. Danas, kada se deo Vlade zajedno sa predsednikom Vučićem nalazi u Drvaru i Mrkonjić Gradu, gde podižemo fabrike da bi taj narod ostao da živi na svojim vekovnim ognjištima, nakon što je preživeo golgotu 1995. godine, vi kažete – Zorana Mihajlović je izdajnik. Da je Zorana Mihajlović izdajnik, ne bi sedela u Vladi koju podržava predsednik Republike Aleksandar Vučić i koju podržava SNS. U SNS nema izdajnika srpskog naroda. U SNS postoje ljudi koji imaju različite poglede na određene etape naše političke istorije, ali to je zato što smo mi jedna demokratska politička organizacija. Nema izdajnika u SNS, nema izdajnika u Vladi Republike Srbije. Svi smo rodoljubi, svi volimo Srbiju, kao što sam ubeđen da je i vi volite. I baš zbog toga, ja vas pozivam da rasprava bude civilizovana, da bude argumentovana i da govorimo na bazi činjenica, a ne na bazi emocija.
Pravo na repliku, Katarina Rakić. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo, ja bih se zahvalila i gospodinu Martinoviću. Upravo je rekao sve ono što ja zaista mislim. I slažem se od prve do poslednje reči sa njim. Mogu da se složim, takođe, da je rasprava prethodne govornice koja je govorila pre gospodina Martinovića interesantna i duhovita i upravo tome služi, samo da zabavi gledaoce i da tu malo ima i činjenica i istine. Ne mogu da prećutim to da oni nas trebaju nešto da nauče, niti da slušam zamene teza. Itekako dobro znamo i šta pišemo i šta radimo i na šta se to odnosi, kako se zakon briše i kako neće postojati, nema potrebe oni nas to da uče. Mi smo dokazali da znamo i da pišemo zakone i da ih menjamo i da radimo po njima i da ti zakoni donesu rezultate. Ono što me je zaista isprovocirala da kažem, mada sam to želela možda i da ostavim da prođe, jeste, kao što sam rekla, napisali su u amandmanu – briše se. I rekla sam da bi ovaj amandman imao smisla da predlože nešto drugo. Ako izbriše jedan član, dajte, predložite. Ako ne predlože, ni u tom delu neko drugo bolje rešenje, po njima, onda se u obrazloženju napiše a šta ste mislili ako se briše, šta onda? A, onda kažu – izmene ovog člana takođe neće doprineti poboljšanju zakona, osim toga, predložene izmene su u interesu malog broja ljudi, predviđaju izdavanje građevinskih dozvola i takođe, u osnovi je zakon loš i koči postupak legalizacije. Kakve veze ovaj zakon ima sa legalizacijom? Ovo je Zakon o planiranju i izgradnji, zakon koji donosi nove dozvole, zakon koji se ticao legalizacije, a koji je bio unutar Zakona o planiranju i izgradnji Ustavni sud je oborio 2013. godine. Mogli ste to da čujete, vrlo jasno i glasno sam rekla to u svom uvodnom obraćanju. Zakon koji je danas pred nama, odnosno amandmani koji su danas pred nama na zakon, odnose se na Zakon o planiranju i izgradnji. Zakon koji se odnosi na legalizaciju, odnosno ozakonjenje, je poseban zakon koji smo doneli 2016. godine. Tako da, kad već hoćete nama da držite govore o tome da ne znamo šta radimo, da nismo pismeni, onda naučite vi ono što želite da naučite nas. Hvala.
Po Poslovniku narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Reklamiram član 162. i ja kao uvažena koleginica Radeta da se pozovem na vaše političko iskustvo, a pre svega sa mesta predsedavajućeg. Vi ste trebali da reagujete po članu 27. stav 1. i, pre svega, članu 162. stav 1. alineja 4). Ne možemo zaista da tolerišemo da, kao predsedavajući Narodne skupštine, sa tog mesta ne održite edukaciju Katarini Rakić i svakoj drugoj osobi koja ne poznaje Poslovnik o radu Narodne skupštine. Ako se gospođa nije pripremila da brani stav Zorane Mihajlović, koja je odbila ove amandmane, i da brani ovaj nakaradni zakon, čiju izmenu danas imamo po četrnaesti put, onda ste trebali da kažete, kolega Arsiću, da jasno stoji u ovoj alineji šta smo mi hteli ovim predlogom amandmana. Dakle, svaki poslanik SRS je, u skladu i sa ovim Poslovnikom koji niste želeli da menjate četiri godine, jasno i glasno u obrazloženju rekao da je zakon loš i da bi primena ovakvog rešenja, da naučimo nešto gospođu Rakić, ako bi se ovakva izmena prihvatila, dodatno pogoršala situaciju za sve one na koje bi se zakon odnosi. Tako da, gospođo Rakić, sledeći put kada budete kritikovali to što vi kažete – briše se, nisu to samo obične dve reči, to je suština nečijeg političkog stava. Pošto ste vi neki političar na početku, naučićete, pred vama je valjda neko vreme, ako vi i Zorana budete u sledećem krugu izvlačenja kod Vučića imale nekakav uticaj.
Pošto sam dužan da vam odgovorim, koliko je meni poznato, koleginica Vjerica Radeta je diplomirani pravnik, dalje, kolega Aleksandar Martinović je doktor pravnih nauka, Katarina Rakić je, takođe, diplomirani pravnik, a ja ne želim da se mešam u stručnu raspravu između pravnika, a to isto preporučujem i vama. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Nataša Sp. Jovanović: Ne, a sad ponovo po Poslovniku.) Ponovo po Poslovniku? (Nataša Sp. Jovanović: Da.) Izvolite.
Član 32. stav 1 i član 27. stav 2. Ne znam za šta ste vi stručni, pošto niste odgovorili juče kolegi Šaroviću i uporno ne odgovarate vezano za struku. Narodna skupština Republike Srbije nije nikakav stručni organ. Ovo je parlament gde narodni poslanici treba sa svim svojim znanjem, bez obzira da li su poput gospođe Jadranke Jovanović priznati umetnici svetskog ranga ili poput koleginice Violete lekari ili nekog drugog zanimanja. Dakle, svako mora i odgovoran je pred narodom i građanima Srbije da poznaje Poslovnik, ma koliko da je on loš, a niste hteli da ga promenite, a vi da biste bili u ulozi predsedavajućeg morate da imate, ne elementarno, nego potpuno znanje. U slučaju da vi to niste u stanju, gospodine Arsiću, vi opet imate pored sebe pravnog stručnjaka, on je tu vama potreban, gospodina Smiljanića, da vam pomogne u predsedavanju i u odlučivanju o tome da li je Poslovnik povređen i da li ste pogrešno postupili.
Koleginice Jovanović, kada bih ja postupao tako kako vi želite, ja bih prekršio odredbe Poslovnika, i to član 107. stav 2. koji se odnosi na iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica. Ja ne želim da licitiram ko ima kakve diplome, ko je kakvog seksualnog opredeljenja, da li je ono manjinsko, većinsko itd. Time se zaista ne bavim. Mislim da time ne treba da se bavi Narodna skupština. Samo sam rekao da ne želim da se mešam u stručnu raspravu između tri pravnika. Moje znanje o pravu je opšte, a njihovo je zaista visokostručno. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Pravo na repliku ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Neke narodne poslanike ne vredi uopšte edukovati, ni pokušavati. Ako neko kaže da ovde govori govornica, onda je to zaista nešto neverovatno. To je neki poseban nivo komunikacije. Ne vodi ovde niko lični rat. Da vodimo lični rat, gospodine Martinoviću, ja bih možda govorila možda o vašoj sedmoj plaćenoj apanaži, gde ste sami sebi juče potpisali odluku o tome, ali zaista se time ne bavimo. Bavimo se onim što je predlog ovog zakona. Da, bavimo se likom Zorane Mihajlović zato što je javna tajna u Srbiji da je Zorana špijun u Vladi Republike Srbije i o tome govore i neki narodni poslanici iz vlasti i pišu o tome. Dakle, ništa mi ne izmišljamo. Što se tiče toga koji su rezultati rada Zorane Mihajlović, pa ona juče ili pre dva dana kaže da kada se govori o predlozima zakona da to nisu Zoranini zakoni, nego Vladini zakoni. Valjda su i ti koridori, ako ne Vučićevi, onda Vladin rezultat? Ipak mislim, bez namere da nešto lepo govorim o Vučiću, ali je tu njegov angažman bio u pitanju, a ne angažman Zorane Mihajlović. Ponoviću ono što sam rekla pre dva dana. Jedino je „Behtel“ njena zasluga gde je budžet oštećen za 300 miliona evra. To je njena zasluga. Što se tiče odnosa prema Republici Srpskoj, istina, rekli ste na kraju da mislite da i mi delimo stav što se tiče Republike Srpske i tačno je. Niko od vas ne voli više Republiku Srpsku, nego mi. Ne govorim ni da je volite manje, ali kada je u pitanju Zorana Mihajlović i njen odnos o Republici Srpskoj, ako hoćete, možemo o tome, a biće verovatno u toku dana mesta i vremena i za tu raspravu, ona se okušala u Republici Srpskoj i odande je isterana. Hvala.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Ja bih sad mogao da kažem da se i vaš predsednik okušao u Bosni i Hercegovini, pa nije uspeo, pa je došao u Beograd. (Milorad Mirčić: Rodio se u srcu Bosne i Hercegovine.) Jeste. Rodio se u srcu Bosne i Hercegovine. Tako je, Milorade. Sve ste u pravu. Ima samo jedna stvar, gospođo Radeta. Ono što ste rekli vezano za te moje apanaže, kako da vam kažem, to je već postalo degutantno. Juče sam pokušao da objasnim i vašem kolegi Nemanji Šaroviću, ali njemu izgleda ne vredi bilo šta objašnjavati, on je čovek ostrašćen i ne govori racionalno, nego govori zato što nekoga lično ne podnosi. Ta moja apanaža ne postoji. Mene je Vlada Srbije u novembru 2019. godine imenovala kao svog predstavnika u Savetu Univerziteta u Prištini sa privremenim sedištem u Kosovskoj Mitrovici. Koliko je to lep i prijatan posao, inače ne plaćen, samo želim da vas obavestim da me je tzv. kosovska policija, kada sam prošle nedelje išao u Kosovsku Mitrovicu, duže od sat vremena držala na jednom prelazu i onda su zvali Prištinu i navodno su čekali odobrenje da li uopšte mogu da uđem na teritoriju AP Kosovo i Metohija ili ne. Tu sam funkciju prihvatio, ne zato što je ona plaćena, nije plaćena, nikome nije plaćena, da ne ispadne da je samo meni neplaćena, nije plaćena nikome ko je član Saveta Univerziteta u Kosovskoj Mitrovici, zna to i profesor Marko Atlagić, ali sam se tog posla prihvatio zato što želim, koliko god mogu, kao predsednik poslaničke grupe, kao narodni poslanik, kao javna ličnost, da pomognem Univerzitetu u Kosovskoj Mitrovici i srpskom narodu koji živi u našoj južnoj srpskoj pokrajini, a koji nema gde drugo da gleda, nego da gleda u Beograd, u Vladu Srbije i u predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. Pošto stalno pričate o tome da je Zorana Mihajlović izdajnik, kažite mi šta je to izdala? Šta je to izdala Zorana Mihajlović? Tako ste tvrdili da je Aleksandar Vučić izdajnik. Šta je to izdao Aleksandar Vučić? Tako ste tvrdili da Aleksandar Vučić samo što nije potpisao neki papir kojim se odriče suvereniteta Republike Srbije na Kosovu i Metohiji. Gde je taj papir? Govorite jezikom iz filma „Balkanski špijun“. Vi pronalazite špijune u Vladi Republike Srbije i sad je Aleksandar Vučić toliko politički slep da bi nekoga ko je američki špijun stavio u Vladu Srbije ili bilo čiji drugi strani špijun. Mislite da je SNS stranka koja bi tako nešto tolerisala. Kažem vam ponovo, nema potrebe da govorimo tim jezikom. Zorana Mihajlović nije izdajnik. Zorana Mihajlović nije bilo čiji špijun. Možete da je volite ili da je ne volite. Možete da vam se sviđa ili ne sviđa njena garderoba, ali rezultati rada ministarstva i rezultati rada Vlade kojoj Zorana Mihajlović pripada… (Predsedavajući: Privodite kraju, kolega Martinoviću.) … su toliko očigledni da ja mislim da nema potrebe da se posebno navode. Samo onaj ko ne želi da vidi ne vidi nove auto-puteve, nove železnice, nove koridore, ne vidi da su nam putnici bezbedniji, da imamo manje mrtvih glava na auto-putevima, da Ibarska magistrala više nije groblje automobila, kamiona i poginulih ljudi, da sad od Beograda do Čačka možete da stignete za sat vremena, do Zlatibora za sat i po. Celu Srbiju možete da prokrstarite uzduž i popreko za nekoliko sati, što je do pre nekoliko godina bilo nemoguće. Dakle, rezultati su očigledni. I hajde da govorimo o rezultatima. Bilo bi dobro da čujemo šta je to što vi predlažete, pa da ti rezultati budu još bolji. Ali, ako je vaš jedini argument protiv Zorane Mihajlović njena garderoba, izvinite molim vas, ne vidim da se bilo ko od vas oblači u "sekend hend" šopovima. Nije ni vaša garderoba baš najjeftinija. Tomislav Nikolić je svojevremeno skidao cipelu pa pokazivao tu famoznu cipelu od 700 evra. Hoćemo sad da se vratimo na tu 2008. godinu? Da skidamo cipele, sakoe, košulje, pa da vidimo ko je više markiran? To nema nikakvog smisla. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Hajde da govorimo argumentovano, da govorimo civilizovano i da ovoj Skupštini konačno vratimo dostojanstvo koje mora da ima, i po Ustavu i po zakonu i po Poslovniku.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Vas je, kažete, gospodine Martinoviću, tzv. kosovska policija držala na administrativnom prelazu sat vremena, meni, nažalost, ne daju nikako da pređem. Ne samo tamo, nego mi ne daju da izađem iz Srbije. Ali, ne kukam ja zbog toga, nego samo da napomenem. Nemojte nikada, molim vas, više da ponovite jednu tako veliku neistinu da smo mi nekada tvrdili da Vučić hoće da potpiše nešto za predaju Kosova. Mi stalno tvrdimo da se nadamo da se tako nešto nikada neće desiti. To je naš stav. Što se tiče Zorane Mihajlović, ja sam zaista na početku mislila da kolega Martinović brani Zoranu Mihajlović. Međutim, on uporno insistira da ja nastavim ovo što sam počela, vezano za Republiku Srpsku. Moramo da se podsetimo da je Zorana Mihajlović bila član Labusove sekte G-17. Da, sekte, zato što je on tada bio član Sajentološke sekte, to je opšte poznato. Da li ste svi koji ste bili u toj grupaciji to bili, to ne znam. I dokle god Labus i Dinkić i svi koji su sa njima sarađivali ne odu u zatvor i krivično ne odgovaraju, Srbija se neće osloboditi kriminala, jer su oni izvor i početak svih velikih kriminalnih radnji u zemlji Srbiji. Onda je Labus, kad više nije mogao sa Zoranom da izađe na kraj, onda je preporučio Miloradu Dodiku, kao velikog eksperta, da ide u njegov kabinet. I ona je bila u kabinetu kod Milorada Dodika jedno kratko vreme i on je rekao - ljudi moji, šta ste mi ovo poslali - da ne upotrebim izraz koji je on upotrebio - ovu, molim vas, vraćajte kako znate i umete. I onda se Zorana Mihajlović vratila u Srbiju. Ovde nije znala gde će i šta će, pa se preko Vilibada Erića učlanila u Srpsku naprednu stranku. Da ne podsećam, gospođo Mihajlović, vidim kako se smeškate, kako vam je njegova žena u "Ju biznis centru" pravila frizuru, ali to je nešto vaše lično, i onda je preko Dušana Stupara, koji je u to vreme bio finansijer SNS i Tomin prijatelj, Zorana postala nešto bitno u SNS. E, to vam je, dragi moji, put Zorane Mihajlović do ovog mesta gde je sada. A gde je izdala i koliki je špijun, gospodine Martinoviću, tvrdim da to odlično znate ali imate neku obavezu da ovako pričate.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Ja sam bio ubeđen da ekskluzivu na citiranje tabloida i Milovana Brkića ima Boško Obradović, Aleksić, Marinika Tepić i njima slični. Sad vidim da ste se i vi dohvatili tabloida i koristite argumente Milovana Brkića. Zarad javnosti i zarad građana Srbije, na kraju krajeva, to je Zorana i sama rekla, jedina stranka kojoj je pripadala pre SNS bila je stranka G-17 plus. I to nije nikakva tajna. Kao što su i neki od vas pre SRS bili u nekim drugim političkim partijama. Nije vama SRS prva stranka u koju ste se učlanili. Gospođa Zorana Mihajlović je bila savetnik Milorada Dodika i došla je u Republiku Srpsku na njegov poziv, da mu pomogne u definisanju strategije energetskog razvoja Republike Srpske. I kad god je Milorad Dodik u Beogradu, on se između ostalog vidi ne samo sa, naravno, pre svega sa predsednikom Republike, Aleksandrom Vučićem, ali se svaki put vidi i sa Zoranom Mihajlović. To znači da je Zorana Mihajlović ipak postigla određene, i to ne male, značajne rezultate u Republici Srpskoj, u vremenima koja su za Republiku Srpsku bila veoma teška. Da vas podsetim, gospođo Radeta, to je bilo vreme kada je visoki predstavnik u BiH dekretom smenio više od hiljadu funkcionera u celoj Republici Srpskoj, od predsednika opština do ministara u Vladi Republike Srpske. U to vreme Zorana Mihajlović je bila uz Milorada Dodika, bila u Banja Luci i bila u Republici Srpskoj, u jedno zlo doba po Republiku Srpsku i u jedno zlo doba po srpski narod u Republici Srpskoj i jedan od razloga zašto je Zorana Mihajlović morala da napusti Republiku Srpsku bio je i pritisak stranih ambasada i visokog predstavnika u BiH - šta će vama kadrovi iz Beograda i šta će vama kadrovi iz Srbije. To je bio proces rasrbljivanja BiH i oduzimanja Dejtonskih nadležnosti Republike Srpske. U to vreme je Zorana Mihajlović bila u Banja Luci. Gde je bio svako od vas, vi to najbolje znate. Eto toliki je Zorana Mihajlović izdajnik. Što se tiče Aleksandra Vučića, ne znam da li u vašoj stranci postoji neki unutrašnji razdor i neke unutrašnje struje, uopšte u to ne ulazim, ali sam čuo i čuli su svi narodni poslanici da je Nemanja Šarović nekoliko puta rekao da je Aleksandar Vučić izdajnik i da se sprema da potpiše nekakav obavezujući sporazum kojim će se Republika Srbija odreći KiM zarad ulaska u EU. To je rekao nekoliko puta. Doduše, to niste rekli vi, ali je rekao on, kao što je juče na sednici Administrativnog odbora, što je opet u koliziji sa vašom zvaničnom politikom, jer ste i vi podržali Srpsku listu na izborima za Skupštinu KiM, juče je njegov argument bio protiv mene i taj što je zajedno sa mnom u Savetu univerziteta u Prištini Goran Rakić, gradonačelnik Kosovske Mitrovice, i to ga označio maltene - evo ga tamo onaj Goran Rakić, izdajnik, iz Srpske liste, evo i njega su stavili da bude predstavnik Vlade Republike Srbije u Savetu univerziteta u Kosovskoj Mitrovici. Ponovo vas pitam - šta je to izdala Zorana Mihajlović, šta je to izdao Aleksandar Vučić, koji je to papri famozni potpisan pa je Republika Srbija izgubila neki svoj deo? Sve što što smo izgubili mi smo izgubili pre Vlade koja je formirana 2012. godine i ništa Zorana Mihajlović nije prodala, kao što nije prodao ni Aleksandar Vučić. Neki drugi su prodavali. Vuk Jeremić je zajedno sa onim Roćenom razbio Državnu zajednicu Srbija i Crna Gora, pa sada imamo ovo što imamo u Crnoj Gori. Žuti i Vojislav Koštunica… (Predsedavajući: Zahvaljujem gospodine Martinoviću.) … završavam, su bili ti koji nisu prstom mrdnuli 2008. godine kada su šiptari proglasili lažnu državu na KiM, ne Aleksandar Vučić i Zorana Mihajlović i mi se sada suočavamo sa posledicama njihove politike. Sada pokušavamo da resetujemo stanje i na KiM, da pomognemo i srpskom narodu u Crnoj Gori, da pomognemo i srpskom narodu u Republici Srpskoj, ali i srpskom narodu u Federaciji BiH. I vi sada kažete - vi ste izdajnici, odričete se ovog ili onog dela Republike Srbije, u Vladi Srbije sede strani špijuni. Kamo sreće da su takvi špijuni sedeli u Vladi Srbije 2004. godine, 2006. godine, 2008. godine, ne bi nam se desio pogrom na KiM, ne bi nam se desilo proglašenje nezavisnosti KiM, ne bismo imali presudu Međunarodnog suda pravde, ne bi se raspala Državna zajednica Srbija i Crna Gora i ne bi sad ovi milogorci atakovali na Svetog Vasilija Ostroškog i na druge svetinje u Crnoj Gori. Ali, to su posledice politike koja je vođena do 2012. godine.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Hajde da krenemo od ovog kraja, ne znam zašto mešate Vuka Jeremića u ovu našu raspravu i njegovu izdaju i njegovu politiku. Mi nikada nismo … (Vladimir Orlić: Zato što ste i sa njim u koaliciji na Starom Gradu.) Bez dobacivanja. Mi, obraćam se kolegi Martinoviću koji zna o čemu pričam, mi nikada nismo rekli nešto suprotno od toga. U knjizi „Vikiliks mi javlja 2“, koju je izdala SRS sa potpisom Vojislava Šešelja lično sam pisala predgovor i sve detalje iznela i napisala i citirala kako je Vuk Jeremić izdavao srpske nacionalne interese. Tu nama ne možete ništa da prigovorite i nemojte da mešate babe i žabe. Što se tiče Republike Srpske, odlično znamo, i vi znate, gospodine Martinoviću, da je taj visoki predstavnik i srpske radikale sklanjao sa vlasti i znate da poslanik SRS nije hteo 48 sati da izađe iz kancelarije kada su bile ustavne promene u pitanju i znate koliko smo se mi tamo borili i znamo šta je rezultat i kako je bilo u to vreme u Republici Srpskoj. Nažalost, taj visoki predstavnik i danas pokušava da bude tamo nešto bitan, srećom Dodik mu se dobro suprotstavlja i ima našu podršku, što se toga tiče. Zorana je, kažete, išla tamo da pomaže oko energetike Dodiku i Republici Srpskoj. Jedino, ne znam što ste je onda odavde sklonili iz energetike, pa kroz ovaj zakon predviđa dodelu građevinskih dozvola bez planske dokumentacije za mini hidroelektrane, koje su inače u vreme njenog ministrovanja u tom resoru počele da se grade. To je jedan razloga zašto smo protiv ovog zakona. Što se tiče toga da je Nemanja Šarović rekao da je Vučić izdajnik, to jednostavno nije tačno. Donesite stenogram, pročitajte, Nemanja Šarović je govorio o tome da su samo stranački, govorim o onome što ste juče vi rekli da je govorio, da su samo stranački podobni ljudi, članovi stranke podobni za određene funkcije, za određene poslove. Nemanja Šarović vam je sad poručio, gospodine Martinoviću, zvao je telefonom, ako nađete da je on juče rekao da je Vučić izdajnik, da je on spreman da se povuče iz politike, a traži to isto od vas ako ne bude tako. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Za razliku od Nemanje Šarovića, ja vas, gospođo Radeta, ipak uvažavam kao jednog ozbiljnog političara. Nemanja Šarović je juče, mislim, ovo je sad već degutantno, zato što to mnogo i ne zanima građane Srbije, ali kad smo se već dotakli te teme, Nemanja Šarović se juče pozivao na rešenje Vlade Republike Srbije koje je objavljeno u „Službenom glasniku Republike Srbije“, ali vrlo selektivno. Pročitao je moje ime, za mene je nesumnjivo da sam politička ličnost, i pročitao je ime Gorana Rakića, gradonačelnika Kosovske Mitrovice koji je deo Srpske liste i koji je jedan od srpskih narodnih vođa na KiM, ali nije pročitao ostala imena koja je imenovala Vlada Republike Srbije. Na primer, ne znam da li je tu Darko Laketić, nije pročitao ime prof. dr Milana Milisavljevića, najvećeg, najboljeg srpskog anatoma, redovnog profesora Medicinskog fakulteta u Beogradu, koji inače predaje i u Foči i na Medicinskom fakultetu u Kosovskoj Mitrovici i koji nikakve veze sa SNS nema. Dakle, nije se Vlada Srbije rukovodila bilo kakvim stranačkim rezonima, nego je vodila računa da u Savetu Univerziteta u Kosovsku Mitrovicu pošalje ljude za koje misli da mogu da pomognu tom Univerzitetu, da taj Univerzitet, odnosno da mi koji smo predstavnici Vlade Republike Srbije budemo spona između Vlade Republike Srbije, Ministarstva prosvete i Univerziteta u Prištini sa privremenim sedištem u Kosovskoj Mitrovici. A, to da li je neko od vaših poslanika govorio da li je Aleksandar Vučić izdajnik - jeste, ja vam to iznosim po ko zna koji put, to je govorio Nemanja Šarović. Zato što je problem sa nekim vašim poslanicima. Vi ne možete da prevaziđete taj lični odnos prema čoveku i vi ste mentalno još uvek u 2008. godini, a sad je 2020. godina. Vi se još uvek bavite temama koje više apsolutno bilo koga ne zanimaju u Republici Srbiji, sem vas. Ali, dobro, to je vaše pravo, ja se u to ne mešam. Sad vas ja ponovo pitam – šta je to izdala Zorana Mihajlović dok je bila u Vladi Republike Srpske, odnosno savetnik predsednika Vlade Republike Srpske i šta je to izdala dok je ministar u Vladi Republike Srbije? Što se tiče mini hidroelektrana, evo ja sad rizikujem da to bude moj lični stav, a ne stav SNS i ne stav Vlade Republike Srbije. Ja lično ne razumem hajku koja se vodi protiv mini hidroelektrana. Hoćemo zelenu energiju, pa šta je alternativa mini hidroelektranama? Nuklearne centrale? Termoelektrane? Kako da proizvodimo? Pa putem hidroelektrana. Ne, sada ne valjaju ni hidroelektrane. Samo da vam kažem nešto, vi ste potpuno naseli na narativ koji nam plasira Dragan Đilas, Vuk Jeremić i Boško Obradović. To je njihova teza, da su sada mini hidroelektrane najveća opasnost za građane Srbije. Profesor Šumarskog univerziteta u Beogradu koji sada vodi kampanju protiv mini hidroelektrana, nekoliko godina ranije je napisao studiju u kojoj kaže da su mini hidroelektrane najbolje rešenje za Republiku Srbiju zato što ne zagađuju životnu sredinu, zato što proizvode dovoljne količine električne energije. Onda je iz ličnih razloga potpuno promenio stav i sada je on glavni protagonista politike protiv mini hidroelektrana.
Zahvaljujem kolega Martinoviću. Pravo na repliku, narodi poslanik Vjerica Radeta.
Vi gospodine Martinoviću pokušavate da se predstavite kao fini i razložan sagovornik, vama je degutantno ovo ili ono, a nije vam degutantno da već drugi put danas, a inače to prilično redovno radite, SRS stavljate na dušu nešto što nema nikakve veze sa nama, što nas pokušavate da izjednačite sa onima protiv kojih smo mi uvek bili i u svojim redovima nemamo njihove članove, kao što vi imate njihove ministre i razne druge funkcionere. Mi nikada nismo rekli da smo protiv mini hidroelektrana izričito. Pre dva dana sam to rekla i sedeli ste ovde. (Vladimir Orlić: Sada ste rekli, pre dva minuta.) Dakle, u ovom zakonu stoji da će se za mini hidroelektrane izdavati građevinske dozvole bez planske dokumentacije. Mi tvrdimo da ne može na taj način, dok nije bilo ovog zakona, kada se vodila ta kampanja protiv tih mini hidroelektrana, u nekim selima su učestvovali i predstavnici SRS. Recimo u Pirotu, naši su čak organizovali te aktivnosti protiv gradnje te mini hidroelektrane. Dakle, mi mislimo da mini hidroelektrane treba graditi. Obnovljiva energija nam treba, potpuno svesni stanja na planeti, stanja u Srbiji itd. Ali, ne može gde kome padne napamet, ne može da najlepšim delovima reka i rečica, ne mogu da se unište male reke, odnosno rečice u mestima gde su jedino neko izvorište. Mora da se za te mini hidroelektrane stručno utvrdi gde je moguće da se grade, da to ne bude u naseljenim mestima. Vi hoćete, ili Zorana, ili neko ko to protežira, da se to gradi baš u naseljenim mestima da bi im jeftinija bila infrastruktura, jer im je skupo da to rade tamo na nekim drugim mestima. Dakle, mini hidroelektrane da, to je stav SRS, ali ne gde se dopadne nekom tajkunu, nego gde stvarno struka i nauka utvrde da je to moguće, a da se ni na koji način ne ugrožava lokalno stanovništvo. To je naš stav i samo bih molila da u okviru toga o tome možemo da razgovaramo, a ne sad nas da izjednačavate sa ovima što šetaju pa ne šetaju, pa neće na izbore, pa hoće na izbore, i vi ih molite najpre se potrudite da ih isterate odavde, pa ih molite da se vrate itd. Mi nismo u toj priči. Nas to uopšte ne zanima.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Zarad javnosti. Prvo, nikoga SNS ne moli da se vrati u parlament niti bilo koga molimo da izađe na izbore. Izbori će biti legitimni izašao Dragan Đilas ili ne izašao. Što se mene tiče neka radi šta mu je volja, bitno je samo da onaj njegov batinaš i crnokošuljaš Boško Obradović, ne sprovodi akte fizičkog nasilja, a sve ostalo im je dopušteno. Zakon uopšte ne tretira mini hidroelektrane, nego postrojenja za biomasu. To su dve potpuno različite stvari. Imao sam utisak da ste pokušali da budete deo jedne kampanje koja plaši građane Srbije sa mini hidroelektranama, kao što su građane Srbije pre nekoliko dana plašili kako je Srbija najzagađenija zemlja u Evropi, najzagađenija zemlja u svetu, kako udišemo vazduh od koga ćemo za dan ili dva svi da umremo itd. To je bila jedna besomučna kampanja koja je trajala nekoliko dana. Pogledajte sad kada se vreme prolepšalo, danas je lep i vedar dan, više o tome niko ne priča. Više niko ne govori o tome da je Srbija najzagađenija zemlja. Gde su sada oni silni eksperti koji su nas ubeđivali da ćemo svi da dobijemo rak, leukemiju, da će deca da nam umiru od rada pluća itd. Ja ne čujem više ni jednog. Sada je glavna tema na „N1“ zašto je „N1“ skinuta sa nekih kablovskih operatera. Što se mene tiče nikad nije ni trebao da bude zato što je to jedna potpuno nelegalna i divlja televizija, ali da sad ne ulazimo u tu temu, postoje neki poslanici koji se u tome mnogo više razumeju nego ja. Do sada su mini hidroelektrane građene u Srbiji, a ja se nadam da će to biti slučaj i ubuduće u skladu sa zakonskom procedurom, a ne tamo gde se nekome prohte. Tako da nema potrebe da plašite građane Srbije da će sad ovaj zakon da omogući nekome da pravi mini hidroelektrane tako da ugrožava prirodu, živi svet, neke zaštićene delove Republike Srbije, koje su od posebnog prirodnog značaja, prirodne lepote itd. To se neće desiti. I, vi i mi, rezervnu otadžbinu sem Srbije nemamo, i vi i mi je volimo i radimo na tome da, između ostalog, imamo i dovoljno električne energije koja se proizvodi na jedan ekološki prihvatljiv način. Oni koji vode kampanju protiv mini hidroelektrana, tu ne mislim na vas, ali oni koji vode kampanju protiv mini hidroelektrana, nikako da nam kažu, a šta je alternativa za hidroelektrane. Ne valjaju atomske centrale, slažem se. Termoelektrane ne valjaju, slažem se, a sada ne valjaju ni hidroelektrane. Odakle ćemo da proizvodimo električnu energiju? Znači više ne možemo da budemo ni izvoznici električne energije kao što sad jesmo, više ne možemo energetski ni da pomažemo srpski narod na KiM, više ne možemo da energetski pomažemo ni Republiku Srpsku. Hajde da ukinemo sve objekte u kojima se proizvodi električna energija. Može, samo mi recite gde ćemo onda da proizvodimo električnu energiju ako ni jedan od ovih načina ne valja. To je jedna ludačka kampanja koja se mesecima vodi unazad, a koju inače vode ljudi koji su velike pare uzeli, to bi građani Srbije trebali da znaju, velike su pare uzeli od EU da bi izradili projekte kojima dokazuju da su mini hidroelektrane najbolje rešenje za Republiku Srbiju.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Vjerica Radeta.
Tri stvari samo. Najpre, što se tiče tog da mi nešto plašimo narod, mi niti smo baba roge, niti plašimo narod. Iznosimo svoje političke stavove koji su ovakvi kakvi jesu, da li narod reaguje ovako ili onako na ono što mi iznosimo, vi ili bilo ko drugi, to neka kaže narod i neka proceni i oceni. Što se tiče tog fašiste Boška Obradovića, mi smo prvi rekli da je on Ljotićevac, da je to fašistička ideologija. Sa ovog mesta su, moguće da ste i vi kolega Arsiću, ali ne tvrdim, sa mesta predsedavajućeg više puta smo upozoreni kad kažemo Ljotićevac, fašista, više puta je bilo – molim vas, nećemo da se vređamo. Dakle, mi smo samo iznosili činjenice. Vama tada nije bilo u interesu, jer je on tada sedeo po nalogu Skota. Mi smo rekli da nije smeo ući u Narodnu skupštinu, jer nije imao cenzus od 5%. Niste prihvatili ni da se to do kraja ispita. Kada je ušao sa onom motornom testerom, mi smo i tada rekli da je on trebao za primer drugima da bude uhapšen, da se dalje ne bi dešavalo sve što se dešavalo po Beogradu. Vi ni to niste uradili. Dakle, mi nemamo problem da kažemo – bobu bob, popu pop. I, nikada i vi to dobro znate, nikada taj problem nismo imali. Nikada ne pričamo da bismo ćaskali, već zato što mi procenjujemo da to treba u javnosti da se čuje. Što se tiče televizije „N1“, ja moram da kažem da mi mnogo više smeta što taj SBB je ukinuo programe Republike Srpske, nego što je zadržao „N1“, jer „N1“ možete da gledate i ne morate, ali meni na primer smeta što SBB je ukinuo programe „BN-a“, RTRS-a i ja sam zato javno na tviteru pozvala sve da se brišu sa te kablovske mreže samo zato što su mi ukinuli programe Republike Srpske. Hvala.
Zahvaljujem. Pravno na repliku narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Evo, jedna tema oko koje se slažemo vi i ja. Dakle, ja se potpuno slažem sa onim što ste rekli, SBB je kablovski distributer čiji je vlasnik Dragan Šolak, poslovni partner Dragana Đilasa. On je taj koji je jedan od glavnih promotera televizije „N1“ i glavnih promotera kampanje koja se ovih dana vodi protiv Aleksandra Vučića, protiv SNS, protiv Vlade Republike Srbije zbog toga što su neki drugi kablovski operateri skinuli program te lažne prekogranične televizije „N1“ sa svojih kanala. Mislim da je to dobro rešenje i da je to dobar potez, zato što se ta televizija nalazi na Novom Beogradu, ne nalazi se u Luksemburku, nište ne reemituje, nego emituje program iz studija u Novom Beogradu. Moje lično mišljenje da ta televizija nikada nije ni poslovala u skladu sa zakonskom regulativom Republike Srbije. Kada budu ispunjavali zakonske uslove, što se mene tiče, neka budu na bilo kom kablovskom operateru i neka tu televiziju gleda ko hoće, ali moraju da ispunjavaju iste one uslove koje ispunjavaju i sve druge televizije sa nacionalnom frekvencijom. Dakle, to nije nikakva televizija iz Luksemburga, nikakva televizija iz Slovenije, to je televizija koja postoji i deluje u Republici Srbiji, imaju studio na Novom Beogradu, a kako posluju, kako fingiraju svoje finansijske izveštaje, kako iz jedne u drugu firmu prebacuju pare, kako peru novac, kako izbegavaju svoje poreske obaveze prema Republici Srbiji, o tome je mnogo puta govorio moj uvaženi kolega Marijan Rističević. One se u tu materiju mnogo bolje razume nego ja, ali slažemo se da je skandalozno da je Dragan Šolak sa svog kablovskog operatera skinuo program televizije Republike Srpske. Hvala.
Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik, koleginica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Mihajlović sa saradnicima, ja volim da kažem da je statistika neumoljiva, a statistika nam ukazuje na uspehe i na dobre rezultate i Ministarstva građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture, a naročito na saradnju sa lokalnim samoupravama. Ono o čemu ja želim vrlo često da iskoristim priliku da govorim, jeste da sa ovog mesta nešto kažem o onome što je urađeno u lokalnoj samoupravi iz koje ja dolazim, ili da postavim neko pitanje. Želim sada da govorim o niškom aerodromu i da vam ukažem na neke stvari. Dakle, ne samo zbog vas, jer vi te sve informacije imate i znate, već i zbog javnosti, zbog građana Srbije, ali pre svega zbog građana Niša, pri čemu su neki od njih doveli u pitanje postojanje niškog aerodroma. Kao što vidimo, aerodrom u Nišu postoji, nalazi se na istom mestu, nije ga država otela od Nišlija, niti ga je odnela kući. Niški aerodrom je u 2019. godini imao više od 422 hiljade putnika, a u 2018. godini oko 350 hiljada putnika. To samo znači da je država pomogla da se niški aerodrom razvija u dobrom pravcu.Zahvaljujući pokretanju linija od javnog interesa i dolaska ER Srbije u Niš, danas se može leteti na duplo više destinacija nego pre preuzimanja aerodroma od strane države. Moram da kažem i kako je najviše primedbi putnika na zgradu i unutrašnje sadržaje, raspisana je javna nabavka za izradu projektno-tehničke dokumentacije za izgradnju pet hiljada kvadrata nove zgrade i za tako nešto nam je, naravno, potrebna podrška Vlade. Kako god okrenemo, mi dođemo kod vas u Ministarstvo i u Vladu Republike Srbije da tražimo podršku za neke stvari za koje zaista ne bi bilo logično da se očekuje od takve lokalne samouprave da izdvoji tolike iznose. Dakle, oprema jeste dotrajala, grad nije imao sredstava da sve finansira, Aerodromi Srbije nisu u stanju da sve te potrebe sami zadovolje, jer sa jedne strane aerodromska taksa nije velika, a što je više putnika, sa druge strane, veće su i potrebe i veći su i troškovi. Želim da kažem i da je dobro da se razvijaju i ostali aerodromi u Srbiji. Na taj način će Aerodromi Srbije dobiti formu zbog koje su i osnovani, a to je upravljanje aerodromom sa jednog mesta, što se u svetu pokazalo kao najbolja praksa. Ove godine, želim i to da kažem, država je izdvojila veliki iznos, a to je 654 miliona dinara za Aerodrome. Ja ću iskoristiti ponovo priliku da apelujem na vas da bude izdvojeno još više novca, jer će se na taj način kvalitetnije upravljati istovremeno i sa jednog mesta. I vi i mi ovde i menadžment Aerodroma Srbije, svi smo tu zbog građana, jer su nas oni birali i očekuju, što je logično, da radimo u njihovom interesu. U tom smislu, želim da vam prenesem neke utiske, a to je jako važno - da su ljudi zadovoljni. Zadovoljni su zaposleni zbog boljih uslova u kojima rade. Takođe, podsetiću vas da je bilo 110 zaposlenih, a sada je 250 zaposlenih, i oni ljudi koji rade tamo znaju da aerodrom ima budućnost. Što se tiče putnika, nešto što bi se nama činilo kao sitnica, ali zapravo nije sitnica, već je pomoć svim ljudima koji putuju ili koji čekaju nekoga, od velikog je značaja što je cena parkinga smanjena i što je besplatno parkiranje povećano na 15 minuta. Zapravo je olakšano funkcionisanje putnika i zadržavanje na aerodromu. Menadžment je potpisao ugovor i o zakupu zemljišta za izgradnju tornja. Dakle, radi se o ugovoru koji su Niš i Srbija godinama čekali i sve ovo pokazuje koliko mi zapravo napredujemo. Decenijama unazad nije ulagano u razvoj infrastrukture, a to je najvažniji preduslov za dolazak kompanija koje će leteti i iz Niša. Ono što je satisfakcija Ministarstva, možemo reći da je to što će 2019. godina zaista ostati upisana u istoriju centralne i zapadne Srbije, a pre svega zbog aerodroma "Morava", ali tu je i sa druge strane, što je meni važnije, naravno satisfakcija Nišlija jer se aerodrom u Nišu razvio do granica koje nikada ranije nije uspeo da dostigne. Ja ću iskoristiti priliku da vam se na tome i zahvalim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Žarko Bogatinović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministre Mihajlović sa saradnicima, na samom početku želeo bih da istaknem da mi je bila velika čast da prisustvujem otvaranju južnog i istočnog kraka i samim tim kompletnom završetku Koridora 10. Ovom prilikom, još jednom bih čestitao predsedniku Aleksandru Vučiću, Vladi Republike Srbije i, naravno, vama gospođo Mihajlović, na ogromnom radu i trudu uloženom u izgradnju ovog puta. Svi smo ponosni na to, jer će dodatno doprineti razvoju naše zemlje, naravno i Leskovca, grada odakle dolazim. Grad Leskovac značajno radi na unapređenju i privrednom rastu, a glavni preduslov za to jesu uređene saobraćajnice. Otkako je SNS preuzela odgovornost rukovođenju gradom Leskovac je dobio 40.000 metara novih saobraćajnica. Za tu namenu izdvojeno 740 miliona dinara. U prethodnoj godini završeni su veliki projekti, poput saobraćajnica u zelenoj zoni, Radanska i Sutjeska u Romskom naselju, saniran je stari put prema Nišu do sela Brestovac, put prema Bogojevcu, deonica Miloševci-Slavujevce i ulica Bore Pešića u Grdelici, veoma bitna. Posebno smo ponosni što smo rešili i neke od najproblematičnijih i najopasnijih saobraćajnica poput ulaska u Grdelicu, koji je zasijao novim sjajem. Rekonstruiše se i dugo očekivani put prema Vlasotincu, saobraćajnica vredna 283,3 miliona dinara, kao i obilaznica oko Svetoilijskog groblja u vrednosti od 21 milion dinara. Posebno smo ponosni na to što smo san velikog broja naših sugrađana počeli da pretvaramo u javu. U oktobru mesecu prošle godine krenulo se sa izgradnjom centralnog gradskog trga, a stanovnici Leskovca će za 360 dana dobiti novo multifunkcionalno mesto okupljanja i obeležje grada. Ova kapitalna investicija vredna je 223 miliona dinara. Velika investicija koja nas očekuje kada je niskogradnja u pitanju je rekonstrukcija Bulevara Nikole Pašića i završetak obilaznice oko grada Leskovca. Grad je za eksproprijaciju na Bulevaru izdvojio 90 miliona dinara. Za završetak ove investicije Vlada će uložiti 165 miliona dinara, što predstavlja veliki korak ka izgradnji obilaznice oko Leskovca. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvažena gospođo ministre sa saradnicima, gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, najpre kao član skupštinskog Odbora za građevinu i saobraćaj da izradim zadovoljstvo da je Vlada spremna da prihvati amandmane i argumente narodnih poslanika, to pre svega. Ono što su već kolege pomenule u prethodnom delu, to je jedna nedoumica koja je izazvala veliku polemiku javnosti, a to je da li su ove izmene Zakona o planiranju i izgradnji vezane za mini hidrocentrale jasno smo definisali i sa amandmanom koji je Vlada prihvatila. Još jednom da ponovim zbog javnosti i zbog svih nas, da se ovo apsolutno ne odnosi na mini hidrocentrale, već da se odnosi samo na postrojenja za biomasu. To hoću da podvučem, prosto svima da bude jasno. Da iskoristim samo ovu priliku da vas, gospođo ministarko, upitam dve stvari. Vi ste u načelnoj raspravi ovde pomenuli da ćete idejni projekat za auto-put "Vožd Karađorđe", koji će da poveže centralnu Šumadiju sa drugim krajevima Srbije, raditi sledeće godine. U redu, ako je ove, to je onda još bolje, ali šta vas pitam. Još 2003. na 2004. godinu Saobraćajni institut CIP je uradio idejni projekat brze "Šumadijske magistrale" i to je jedan projekat koji sam ja ovde više puta pokušavao i na plenumu i na Odboru za saobraćaj da pomenem kao jednu saobraćajnicu od vitalnog značaja za centralnu Šumadiju, koja bi povezala pet šumadijskih opština od Mladenovca, Aranđelovca, Topole, Gornjeg Milanovca i Sopota i povezala dva koridora, Koridor 10 od Malog Požarevca sa Koridorom 11 preko Takova. Da li se razmišlja u Ministarstvu, kada pravimo planove i projekte do 2025. godine, jer bi to za nas, imalo verujte veći značaj i važniji nego sam auto-put koji bi prošao kroz taj deo Šumadije. I sa druge strane, još jednu stvar da vas samo upitam – mi smo ovde 2014. godine glasali, glasali u Skupštini za tačno projekte koji će se finansirati iz projekta sufinansiranja obnove tri hiljade kilometara državnih puteva, prvog i drugog reda od kredita Evropske i Svetske banke. Mi smo tada sve putne pravce nabrojali i glasali smo za njih 2014. godine još da napomenem u prethodnom sazivu. „Putevi Srbije“, određene pravce selektivno rade i menjaju. I sada ja vas pitam, kao ministra saobraćaja – da li „Putevi Srbije“, a ovde su vaši saradnici koji verujem da li to znaju ili ne znaju, selektivno menjaju pravce i dodaju i oduzimaju od nečega što se na Skupštini izjašnjavao . Ja bih voleo, mene interesuje, pre svega, saobraćajnica, Kragujevac – Topola, odnosno Topola – Kragujevac, gde je trebalo još 2017. godine da bude gotova, a ona se i dan danas veoma delimično radi, da ne kažem narodskim rečnikom veoma sporo i veoma kilavo. I zbog toga neko bi trebao da bude odgovoran. Vi ste sa mnom zajedno još 2016. godine najavili završetak izgradnje te saobraćajnice, a to je najstariji magistralni put u Šumadiji, koga je još izgradio Kralj Aleksandar Karađorđević. Kada je pravio taj pravac povezivanja stare prestonice Kragujevca sa novom prestonicom Beogradom. I to je veoma važan pravac za sve nas koji smo u ovom delu Srbije i Šumadije. I zbog toga vas molim da nam prosto pojasnite, jer ja smatram da neke stvari prosto Ministarstvo možda i ne može da isprati na pravi način, a da određena javna preduzeća rade greške koje vi na kraju odgovarate i vi na kraju ispaštate. Hvala.
Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
U pravu ste. Vezano za amandman koji je Vlada Srbije prihvatila u Zakonu o planiranju i izgradnji, da bismo samo precizirali još jedanput dodatno, prvo se i u Nacrtu zakona ne pominju nigde i ne kažu eksplicite malih hidroelektrane, ali da ne bi bilo nikakve zabune i da ljudi ne bi prosto mislili da se izmene zakona prave zbog toga, nego smo u amandmanu prihvatili upravo amandman SNS, da su u pitanju isključivo postrojenja na biomasu u sklopu poljoprivrednih gazdinstava, tako da mislim da tu stvarno zabune nema. Što se tiče auto-puta i brze saobraćajnice „vožd Karađorđe“, da budemo jasni, ove godine će se raditi idejni projekat, ali tako što još uvek imamo dve mogućnosti i dve varijante. Da li će sve biti auto-put ili će biti delova gde će biti auto-put, a delova gde će biti brza saobraćajnica, dakle još uvek nije kompletno napravljena karta tačno kuda će ići auto-put – brza saobraćajnica „vožd Karađorđe“ i u svakom slučaju takav projekat je mnogo širi projekat od ovoga što ste vi sada pomenuli. Mi znamo, imamo svu dokumentaciju iz ranijih perioda i mislim da je bolje uvek nekako gledati, ako smo sada sposobni i finansijski u budžetu, da možemo da razmišljamo o većim projektima i da time zadovoljimo potrebe većeg broja građana Srbije, onda smo se nekako za to i opredelili za auto-put, brzu saobraćajnicu „vožd Karađorđe“. Što se tiče projekta onog velikog, kojeg smo branili ovde u Skupštini, a to su krediti Evropske investicione banke, Evropske banke za obnovu i razvoj, Svetske banke i budžeta Republike Srbije, u pitanju je hiljadu kilometara puteva, to su uglavnom magistralni putevi na teritoriji Republike Srbije i mogu da kažem da je negde taj kredit iskorišćen oko 50% i to ne greškom ili problemima „Puteva Srbije“ ili Vlade Srbije, nego jednostavno ozbiljno, prvo problemima sa projektantskim kućama, prvo je tu nastajao problem, projektantske kuće koje se ili nisu javljale ili kada su se javljale na javne pozive, onda nisu mogle da ispune sve uslove, pa se zbog toga još uvek neki kilometri nisu završili. Konkretno kada pričate o deonici Topola 2 – Kragujevac, deonice gde je došlo na kraju do raskida ugovora, pre svega, o projektovanju i pošto se dešavalo nekoliko puta to, ta deonica je onda isključena, jer smo krenuli da radimo sve ono drugo što je takođe na samom spisku, jer smo mi praktično na ovoj deonici, dakle, trpimo mi, izgubili ozbiljno vreme, zbog toga što smo imali problem sa projektantskim kućama i bilo bi divno kada bi to bila jedina deonica gde smo imali takve probleme. Bilo je mnogo deonica unutar ovog kredita gde smo imali te probleme, međutim, budući da taj projekat se delom, negde ipak ide svojim tokom, ne dovoljno brzim, mi iz tog razloga započinjemo i za lokalne puteve novi projekat pet hiljada kilometara puteva, gde će praktično Ministarstvo da bude investitor u realizaciji tog projekta i onda će ta kontrola izgledati potpuno drugačije, a mislim da nekada mora da bude bolja, nego što je bila na ovom projektu, što ste vi rekli. I upravo, deonice koje ste pomenuli, između ostalog stavljena je i ovde u novi projekat od pet hiljada kilometara puteva.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Zahvalio bih gospođi ministarki na odgovoru, ali jedno je principijelno pitanje. Ako smo mi taksativno u odluci, ja je imam, a verujem da je imate i vi iz 2014. godine, pobrojali puteve, pobrojali smo i dužine, da li bilo ko može na takav način da menja Skupštinsku odluku, a da bar ne izvesti resorni Odbor za saobraćaj, da kaže – gospodo, imamo problem sa projektnom dokumentacijom. Dosta tih putnih pravaca je dobro urađeno, sa nečim što je bila novina u Srbiji u tom trenutku, a to je projekat u izgradnji, gde su iste firme dobijale određene deonice od po 20 ili 30 kilometara, kao što je bio slučaj kod Topole – Rudnik ili Krćevac, Aranđelovac, Aranđelovac – Lazarevac, itd. Znači, imalo se načina kako se to moglo rešiti. Sa druge strane još jednom postavljam pitanje, ako „Putevi Srbije“, projekat ne mogu da realizuju, bilo je potpuno normalno da se Skupštinski odbor koji je glasao oko toga i plenum je glasao, izvesti i kaže da postoje objektivni tehnički problemi, zbog čega mi nešto ne možemo da uradimo. O tome se radi. Ohrabren sam vašom informacijom da će taj novi auto-put, slažem se ja, i dobra je stvar kada predsednik Vučić kaže, imamo više sredstava, pravićemo auto-put, ali sa druge strane postavlja se pitanje, imamo centralnu Šumadiju kao centralni deo Srbije i sa njene leve i desne strane, prolaze dva ozbiljna koridora. Da li je nama tu potrebno da imamo pun profil auto-puta ili je potrebna brza saobraćajnica sa dve trake da bismo se prosto povezali na najbrži mogući način sa Beogradom i Čačkom. Mi smatramo, koji tamo živimo, da smo mi pre svega okrenuti, ka Beogradu i ka Čačku, mnogo manje ka istočnoj Srbiji i zato je važno da se ova saobraćajnica, pa je vi nazivali da li će to biti brza saobraćajnica „vožd Karađorđe“ auto-put ili već kako, ali je bitno da se ona što pre realizuje po toj tzv. dijagonali. Hvala.
Na član 1. amandman sa ispravkama je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Žarko Mićin, a zatim narodni poslanik Mihailo Jokić.
Zahvaljujem se. Poštovani ministre, predstavnici Ministarstva podne sam amandman na član 1. Predloga o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, gde sam dodao tačku u tački 27., u objektima gde se definišu objekti komunalne infrastrukture, dodao pojmove – AP i Republike Srbije. Usvajanjem ovog amandmana, omogućili smo faznu izgradnju objekata javne namene, kao što su škole, bolnice, domovi za stare, svih onih objekata koji su vrlo važni za jednu lokalnu samoupravu, a koje će graditi AP ili Republika Srbija, na teritoriji lokalne samouprave, i za koje dozvolu izdaje sama lokalna smouprava. Usvajanje ovog amandmana omogućava u mom gradu Novom Sadu, nastavljanje investicionog ciklusa koji je započeo gradonačelnik Miloš Vučević i zahvaljujući kome je u Novom Sadu izgrađeno 25 kilometara puta. To zvuči malo, ali to je u stvari jako puno, zato što su ti putevi izgrađeni upravo u prigradskim naseljima gde su ljudi živeli u blatu. Takođe, izgrađeno je preko 200 kilometara kanalizacije u ovim prigradskim mestima, gde je takođe ljudima godinama, pre nego što je SNS došla na vlast, samo obećavano, a mi smo izgradili čak 200 kilometara kanalizacije, gde završavamo muzičko-baletsku školu, gde smo završili tri nova bulevara u Novom Sadu. Upravo ovaj amandman će omogućiti nastavak investicija. Hvala vam, gospođo ministre, što ste imali sluha i što imate sluha za ovakve stvari, što imate sluha za potrebe lokalnih samouprava i za investicije. To je svakako normalno, jer ste vi deo tima Aleksandra Vučića, zahvaljujući kome danas u Srbiji imamo novih 350 kilometara auto-puta, zahvaljujući kome danas u Srbiji imamo preko 52.000 aktivnih gradilišta, što je nekada zaista bilo nezamislivo. Hvala Vladi Republike Srbije i hvala vama.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mihajlo Jokić. Izvolite.
Poštovani ministre, ja poslednji put u ovom sazivu želim da vas zamolim da sagledate problem aerodroma u Divcima, znači, preduzeća aerodroma „Valjevo“. Tu su potrebna mala sredstva da bi se pista, koja je pripremljena pre 20 godina, asfaltira, koja je trenutno dužine kilometar i dve stotine metara, ali koja prema Valjevu može biti duža za još kilometar itd. Znači, molio bih da pošaljete jednu ekipu, da ta ekipa stručno to sagleda, da se to asfaltira, da se to stavi u upotrebu, jer bi to za razvoj turizma na Divčibarama mnogo više značilo nego i ovaj put, mnogo značilo i za razvoj privrede. S druge strane, ja sam diskutujući o preduzeću za aerodrom „Valjevo“ govorio vama da je problem vlasništvo, to je akcionarsko društvo. Glavnica je umanjena, a udeo akcionara veštački uvećan, pa kada je primenjen deobni račun napravljene su teške, da ne kažem, kriminalne greške. To svi znaju, a ja vam to sad kažem, o tome sam više puta govorio, jer mislim da je u vašem mandatu i u mom mandatu, a verovatno … da vi pogledate. Razgovarali smo mi na tu temu, ali konkretno nikad ništa nije urađeno. Zato molim poslednji put da pošaljete stručnu ekipu, da se sagledaju mogućnosti, jer šteta je da taj aerodrom u Divcima, odnosno u Valjevu bude neupotrebljen, a mnogo je potreban i za razvoj turizma i za razvoj privrede grada Valjeva. Hvala.
Reč ima ministar, gospođa Zorana Mihajlović. Izvolite.
Poštovani poslaniče Jokiću, jeste pričali smo mnogo puta tome. Dakle, pista je zemljana, mesta nema. Ako bismo zaista želeli da napravimo to što vi mislite da treba da se napravi onda bismo to morali uraditi na drugom mestu, a ne tom gde je sada ta zemljana pista. Ali, ono što je dobro za sve, to je da pre četiri, pet godina niko nije govorio o malim aerodromima, mi sada imamo preduzeća „Aerodromi Srbije“, dakle, pored Niša, Kraljeva, Srebrnog jezera, Kruševca, Ponikvi koji se već nalaze unutar tog preduzeća, biće i Borski aerodrom, dakle, ima mogućnosti. Nije više problem u tome da li mi imamo sredstava da ulažemo u male aerodrome, stvar je strategije gde su oni zaista potrebni, zašta su tačno potrebni i naravno nakon toga onda i ulaganje. Dakle, nisam sigurna da toj pista o kojoj vi sada govorite, da njoj tu nije baš mesto. Ako budemo dalje razvijali i razgovarali o tome promenićemo mesto i onda će Valjevo pored izlaska na auto-put koji počinjemo da radimo u martu, Valjevo-Iverak deonica se radi, razgovaraćemo i o mogućnosti i potrebi za neki mali aerodrom.
Reč ima narodni poslanik Mihajlo Jokić. Pravo na repliku. Izvolite.
Poštovana ministarka, nema boljeg mesta od Divaca. Ja ne znam da li vi možete da nađete bolje mesto u okolini Valjeva od Divaca. Divci su izmišljeno mesto za to i to nije od juče, to je negde unazad 100 godina i više. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Evo, već koliko dana kako jedna nova afera potresa javnost Srbije i danas treba da bude reči o tome, da je Zorana Mihajlović, zapravo osim što je prevejani špijun stranih ambasada, što je takođe poznato svakome ko je ozbiljan u SNS. I osim što se smejete na to, naravno, niko od vas neće zaplakati uskoro kada ona bude bila odlukom Aleksandra Vučića puštena niz vodu, osim, eventualno, koleginice koje je danas brani, ali ne možemo sada da govorimo o tome kako je amandmanom rešeno da se odnosi na termoelektrane za obnovljive izvore energije na bio masu, a da ne pominjemo afere. Dakle, u pritvoru se nalazi Miroljub Jeftić, koji stavlja na teret Zorani Mihajlović i njenom dečku, jer mislim da vi nemate supruga, partner, kako vam se to već zove u vašem modernom poimanju života, da je uzimao zajedno sa vama procenat od mita i korupcije u infrastrukturi železnice. Vi ste rekli i medijima i ovde da sa time nemate nikakve veze. Da je ovo ozbiljna država i da Tužilaštvo radi svoj posao kako treba, pošto su zaista organi kao što su, pre svega, BIA i Uprava za borbu protiv organizovanog kriminala uradili posao, vi danas ne biste sedeli ovde i ne biste uopšte obrazlagali ove izmene i dopune zakona, već biste sačekali da date iskaz u Tužilaštvu i da na sve te optužbe odgovorite na mestu gde treba da se odgovara. Veoma je važno pitanje za građane Srbije kakav će epilog svega toga biti. Ako ste vi pokrili sve te tragove od svih, ja sam juče govorila o ovom vašem drugom prijatelju, Bori Draškoviću, direktoru Katastra. Svuda su vaši pipci i svuda je vaše poimanje politikom, ne kao ovih ljudi, koji mnogi od njih zaista imaju te neke svoje stavove i stranku u koju su se učlanili, kao što mi imamo našu ideologiju i istrajnost već 30 godina. Vaš moto bavljenja politikom, gospođo Mihajlović, nije vrednoća, kao što kaže kolega Đukanović iz Srpske napredne stranke, jer nešto baš i niste posebno vredni kao što je on lepo primetio, već se kitite tuđim perjem, onim što je uradio predsednik vaše stranke, ali kada ćete da objasnite sve ovo za šta vas mi konkretno i argumentovano prozivamo, evo već četiri godine? Dakle, budite sigurni, kolege iz Srpske napredne stranke, evo vreme je pred nama, a dolazi i vreme izbora da sve što smo tvrdili o Zorani Mihajlović pokazaće se kao istina. Nemojte da branite ono što je neodbranljivo. Ogromna većina vas su časni, pošteni ljudi koji dolaze ovde na posao, rade za svoje poslaničke plate, trudite se da na način koji vi to vidite obrazlažete svako iz svoje sredite i branite predloge zakona koje mi kritikujemo, ali ne upuštajte se u ono o čemu mnogi od vas možda dovoljno ne znaju i ne branite ono što je zaista trgovina uticajem i najviši mogući stepen korupcije koji će i te kako da se dokaže, a koji sprovodi predstavnik izvršne vlasti, a samim tim i ministar i potpredsednik Vlade Zorana Mihajlović.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Pravo na repliku. Izvolite.
Pošto je ovo bilo direktno obraćanje poslanicima Srpske napredne stranke, jel tako, već ste čuli, samo ne znam da li ste razumeli da je za nas apsolutno neprihvatljivo, kao prvo, da se iznose stavovi da u Vladi Republike Srbije sede špijuni i da se to izgovara sa takvom lakoćom, takvom nonšalancijom, da je to nešto prosto neverovatno, kao da ste rekli – jutros smo došli na sednicu, a nismo pročitali ništa, i znamo da niste, ali smo došli da pričamo ono što inače hoćemo da pričamo zato što ne vidimo drugi smisao bavljenja politikom ili boravka u Narodnoj skupštini, za šta sve znamo da je tačno, jer kad počnete sednicu, a tako ste je počeli danas pričom – mi ćemo sad da pričamo o ovom amandmanu zato što ne volimo ministra. Mi ćemo sada da objasnimo da smo podneli amandman zato što ne volimo ministra. Mi ćemo sada da pričamo sve najgore o zakonu zato što ne volimo ministra. E, to su reči sa kojima ste počeli dan danas. Nama je potpuno jasno ono što je jasno svima koji ovo gledaju da vi ovde danas saopštavate koliko samo ne volite ministra. Šta treba bilo ko od nas da kaže o ovom amandmanu ili bilo kom drugom, koji se uopšte zakona ne tiče? Šta bilo ko od nas treba da kaže o nečemu što je podneto samo zato da biste vi pričali dva minuta ili nešto više? Ovo nije amandman koji se tiče zakona, ovo je amandman koji se tiče onoga što ste čitali na internetu jutros i u nekim novinama juče popodne, o čemu ste ćakulali uz popodnevnu kafu ili nedeljni ručak, i to treba da bude problematika kojom se bavi Narodna skupština? Vlada Republike Srbije, ako niste čuli i ako niste razumeli, ima podršku srpskog naroda gde god on živeo. Politika Aleksandra Vučića ima apsolutnu podršku naroda, ne samo u Srbiji, nego Srba i u Hrvatskoj i u BiH, i u onom delu koji je Federacija, a u kom takođe ta politika obezbeđuje opstanak i da ljudi ostanu na svojim ognjištima, da imaju gde da rade, a pogotovu u Republici Srpskoj, a pogotovo na Kosovu i Metohiji, u Crnoj Gori, ako vas zanima. I pitajte srpske predstavnike, političke predstavnike, relevantne ljude, koga vide za svoj lidera, koga vide za svog zaštitnika, svi će vam reći jedno isto ime, sve će vam reći to je Aleksandar Vučić. I onda neko se nađe pametan da kaže – mi ne vodimo računa o našim interesima, mi ne vodimo računa o interesima države, nego radimo za nekoga drugo, mi, špijuni ili nešto tome slično. Znate šta, pošto je neko ovde spominjao izbore, to može samo neko ko se izgleda apsolutno sa svoj sudbinom pomirio, pa ne očekuje da ta tim izborima može da učini bilo šta, nego trošiti poslednje sekunde u poslednjim danima svog mandata da istera nešto svoje da sutra može da se pohvali u razvalinama nečega što mu je nekada predstavljalo politiku stanku, jeste videli kako sam bio opasan i kako sam umeo svakome svašta da kažem, a izbori takve ne zanimaju. Mi ćemo, kad smo izbora, cenzus da smanjimo. Mi ćemo glasati za to da to bude 3%. Sa ovakvim pričama, pa znate koliko podrške može da se dobije? Ne može ni 1%. Tu nikakva naša dobra volja i želja da podržimo razvoj demokratije u ovoj zemlji ne pomaže, otprilike taj procenat ljudi zanimaju ove stvari o i kojima te pričali na način koji ste pričali. To nikakve politike u sebi nema, to ničemu pametnom ne služi. I ako mislite da će vam rači biti značajnije, da ćete biti ubedljivije, time što ćete da dodate na to, da nakitite lepo ličnim uvredama koje su uprene protiv ljudi koji sede u klupama, da znate, niko od nas, poslednja rečenica, vas ne ceni više zbog onih odvratnih stvari koje ste izrekli, a niste imali obraza da se izvinite Aleksandru Martinoviću danas. Možemo da vas cenimo samo manje, a vi sami birajte, jer kako sebi skrojite, tako vam i dođe.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Hvala, gospodine Arsiću. Uopšte nam nije bitno, gospodine Orliću, šta vi o nama pojedinačno mislite. Ja vas mogu da ocenjujem kao političara. Za mene ste neozbiljan političar, danas ste to pokazali, ali ste i neozbiljni kao čovek, kao građanin. Ako se vi niste kao građanin ove zemlje, da izuzmemo to što se narodni poslanik, što ste neko sa funkcijom su SNS, zapitali nad činjenicom, ako vi čitate, evo kažete vi čitate nešto. Šta mi čitamo i da li smo edukovani, pustite da građani to procene. Ali, ako vi to vidite i ako slušate reči vašeg predsednika, ali da ste građanin Srbije, pa slušate šta kaže eno onaj Aleksandar Vučić, predsednik Srbije, pa jasno i glasno na pitanje novinara da zna da mu ni u njegovim redovima svi ne misle dobro. Onda su novinari nabrajali, bavili ste time koliko je tih koji bi mu zaboli nož u leđa, pa da zna da svi nisu spremni da podnesu žrtvu kada on prima te udarce i napade, onda biste vi verovatno gledali a ko je taj neko. Neće Zorana Mihjalović da dođe da kaže - e, ja sam špijun, e ja sam ta koja radi za nečije tuđe interese, ja sam ta koja zajedno sa svojim dečkom nešto muljam, pa me ovaj optužuje. Možda je ona neko ko će da se odbrani i da pruži dokaze da nije učestvovala u tome, ali čekajte da pravosudni organi urade svoj posao. Nemojte vi sad tako. Vi znači, potcenjujete sada i BIA i druge organe MUP koji se bave ovim o čemu sam ja danas pričala. Nećemo to da guramo pod tepih. Hoćemo jasno i glasno da kažemo – previše je afera i previše toga u šta je ona lično umešana. To nije naš lični odnos prema njoj. Uopšte nas ne zanima, jer niko se više neće nje ni setiti u budućem sazivu kada ne bude bila ministar u ovoj Vladi. Boris Tadić je bio dva puta predsednik Srbije, sad prođe ulicom, niko ga ne bi prepoznao. Tako da, pustite nas da odgovorno nastupamo pred građanima, a to da li će građani nama da ukažu poverenje, to će oni da procene. Sigurno da u nama prepoznaju onu jedinu snagu u Srbiji koja je spremna da se odlučno suprotstavi svakom vidu kriminala i korupcije. I na kraju krajeva, ako vi niste lično kao Vladimir Orlić dovoljno informisani, obratite se nekome ko prisustvuje najvišim organima vaše stranke, gde se itekako govori o liku i delu Zorane Mihajlović.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, Vladimir Orlić.
Dobro, pošto vi prisustvujete najvišim organima naše stranke, vi ćete da me informišete o tome, verovatno. Znači, ovako, da neko od vas ustane, uperi prst i kaže – e, ovaj je špijun i ovaj isto, pa da vi određujete ko jeste, ko nije. I to je vama potpuno u redu. A, da mi kažemo – ne možete tako da govorite, a vi kažete – nemate pravo, ne, ne, ne, to neko drugi treba da odluči. Pa, to prosto tako ne ide. Elementarna logika, to je prva stvar, a drugo je pristojnost. Neću ja tome da učim nikoga od vas. Ali, to da razumete da tako funkcioniše, teško će ići. Uostalom, kao št smo rekli, mi možemo na isti način da razgovaramo. Ako vi mislite da vam je to korisno, hoćete li da pričamo šta ste sami vi naveli u delima koje ste potpisali vi, tvrdnje ko je špijun, a sedi u vašim redovima? Jel treba o tim stvarima da pričamo? Mislite li da će to da bude divna tema za današnji dan i da će to Srbiju da obraduje najviše da čuje iz ove sale danas? Mnogo više i značajnije da to bude, nego da imamo 350 kilometara autoputeva, da je to mnogo značajnije da se ljudima objasni, nego koliko znači Koridor 10 i Koridor 11. Uopšte me ne zanima koliko neko o tome zna, ne zna, hoće da zna ili neće da zna. Hoćemo li da pričamo o odgovornosti? Kad se kaže – hoćete da nastupate odgovorno, odlično. Hajde, počnite već jednom. Hoćete da se borite protiv kriminala, korupcije i bilo koje loše pojave u ovom društvu bez kompromisa, odlično. Hajde počnite još jednom. Za početak, imate onog Bastaća što nabija ljudima kese na glavu. Jeste li se setili možda ko je to? Zaboravili ste bili pre nekoliko nedelja kad smo o tome pričali i poslednji put nikako da se setite da je to, igrom slučaja, isti čovek kog vi držite na vlasti, onaj koji reketira po Starom gradu, kome koverte dolaze. O tome govore njegovi najbliži saradnici, kumovi njegovi govore. E, to je onaj isti, to je onaj vaš Marko kome vi držite tu stolicu, omogućavate da stvari radi. Hoćete li da se borite protiv kriminala? Hoćete li da se borite protiv korupcije? Hoćete li da se postarate da te negativne pojave u Srbiji nestanu? Vrlo dobro. Počnite od mesta na kom ste najpre u prilici da to uradite. Počnite od vaše koalicije sa Đilasom, Bastaćem, Jeremićem i ostalim, kako neki vole da kažu, jel ste špijuni rekli, to vi mislite o njima. Odlično. Dakle, sa tim sa kojima sedite, a to im mislite, na Starom gradu, pa da idemo dalje.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, pravo na repliku.
Pa, evo, iz ovih izvora koje mi imamo, mi još uvek nismo obavešteni, da, obnovljivi izvori, svakog dana dobijamo sveže informacije, nisam čula, niti bilo ko od nas, da je Miroljub Jeftić promenio svoj iskaz. On je rekao ono što će da važi u daljem procesu eventualnog njegovog procesuiranja, a to je da je direktno davao mito Zorani Mihajlović i njenom dečku, partneru, izvesnom Vladimiru Atanackoviću. Prema tome, gospodine Orliću, ostavite vi nas da mi odgovorno tvrdimo ono za šta mi imamo određena saznanja. Da li je to tačno ili nije, opet vam ponavljam, pokazaće vreme i utvrdiće nadležni organi. Nemojte vi da trčite pred rudu. Niko nije ni za jednog poslanika iz vaših redova SNS ovde koji sedite, mi svakog dana viđamo te kolege, znamo ko ste, šta ste, kako živite, iz kojih ste sredina, da ste i kriminalci i špijuni. Dakle, niko to ni za jednog od kolega nije rekao i nemojte da vršite zamenu teza. Već, slušajte pažljivo ono što mi govorimo, a mi se, pre svega, obraćamo građanima Srbije, a ne vama, a na kraju krajeva, i nadležnim državnim organima i tužilaštvu da nastavi odgovorno da radi svoj posao. Gospođa, ako joj se ne sviđaju novine koje to pišu i tvrde, pa ima po zakonu mogućnost da reaguje i verujem da će i ovi ljudi koji treba da rade odgovorno svoj posao i nju pozvati da da iskaz o eventualnim saznanjima i o onome za šta je optuženi Jeftić tereti.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, pravo na repliku. Izvolite.
Aha, znači, odustajete sad od onih tvrdnji da smo špijuni. E, pa na to smo reagovali. Pa, sad, da se malo pravimo mudrijim nego što jesmo, pa kao nismo mi to rekli, mi smo nešto drugo rekli. Čuli smo svi jako lepo šta ste rekli i znaju svi na šta smo reagovali mi ovde. Hoćete da pričamo o vašim saznanjima? Je li vam doprlo u krug saznanja da vam onaj Miljuš, koji je palio knjige kao fašista najobičniji, još uvek sedi u veću na Starom gradu. Za kog je Vojislav Šešelj rekao – ako se utvrdi da je to radio, to je nešto neoprostivo. Ako je nešto sinonim fašizma, to je paljenje knjiga. Jel utvrdio Vojislav Šešelj da je Miljuš sam priznao da je to radio? Jel utvrdio Vojislav Šešelj da je Dragan Đilas doveo Miljuša, zajedno stali pred kamere, pa rekli – jesmo mi smo palili i ovaj je tu bio, ali nije on mislio ništa loše. Ako ste to utvrdili i ako niste utvrdili, hajde utvrdite, pa onda pokažite na primeru vaših saznanja i te vaše čuvene odgovornosti kako se borite protiv negativnih pojava u našem društvu, pa se setite da taj Miljuš nije sam tamo na tom Starom gradu, da ima tamo i drugih reketaša, počevši od kese Bastaća pa nadalje, da tamo ima i drugih ogrezlih u kriminal, da im omogućavaju da to rade, da im fotelju drže vaši odbornici koji, pored toga što imaju raznorazna nameštenja, dobijaju i pare preko onih firmi koje peru novac iz budžeta opštine Stari grad, i to otvoreno pričaju ljudi koji rukovode tim firmama. Sad se javljaju ti uzbunjivači, to se tako zove, da plaćaju između ostalog i naše odbornike, pa da vidimo mi te principe, da vidimo mi na delu te stvari o kojima volite da pričate kada prstom upirete optužujući bilo koga bez ikakvog dokaza. Hajde ovo za šta je dokazano i pokazano da se dogodilo, da vidimo tu koliko ste čvrsti, koliko ste jaki, koliko principijelni. Jel vam više znači da vam potraju te pare od naroda uzete još dva meseca na Starom gradu? Znate šta, onih 1% veliko je kao kuća. Kad ljudi vide da to podržavate, da vam je to merilo svih principa, da niste u stanju da priznate kad kažete fašizam je paliti knjigu i to ćemo da osudimo, da tu reč možete da držite duže od jednog jedinog dana… Možda na samom kraju, što se tiče svih onih stvari koje planirate da izgovorite u nastavku ove rasprave, da vam kažem jedno – vi sami sebi ste u tom smislu najveći neprijatelji. Mi nećemo da dozvolimo da se ovo pretvori u vaš pokušaj da u potpunosti uništite to malo što vam je od rejtinga ostalo. Mi ćemo pre svega danas da o zakonu govorimo, ali nemojte da pokušavate da zamerate na patriotizmu, rodoljublju, na onome što smo spremni da i govorimo i radimo za narod i za državu. Nikome ko politički pripada SNS, naš je predstavnik u Skupštini, u Vladi Srbije ili na bilo kom trećem mestu, u Srbiji neće biti bolje ako budete želeli da na taj način isterujete nešto što je samo vaša lična potreba, ali mi nećemo da dozvolimo, koliko god bili svesni da to nije dobro da te stvari radite ne trpeći nikakve političke posledice, pa ako vi tako želite da pričamo dalje, vi izvolite.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Hvala vam na sugestijama, gospodine Orliću, ali zaista mi nećemo da govorimo ono što vi tražite od nas. Verujem da iskreno vi nas savetujete da mi treba ovako ili onako, ne, nećemo i dalje ćemo da nastavimo ono za šta imamo saznanje. Dakle, sada ću malo, pošto je bogat srpski jezik, da to kažem drugačije. Zorana Mihajlović je prevejani špijun stranih obaveštajnih službi, pokazaće se i kojih, i ministar koji je do guše u korupciji sa mesta potpredsednika Vlade. To će da istraže državni organi. Ja sam ovde kao i svaki poslanik SRS na raspolaganju da to nastavim da tvrdim argumentovano, kao što smo to radili svih ovih godina. Pokazaće se da smo u pravu, neću da ulazim, ima vremena, tek je počela ova rasprava, i o onim zloupotrebama državnog novca, trošenja sa kartice za najskuplji donji veš. Dug je dan, imamo i sutra vremena. Ko zna šta će sve još da nam dođe kao informacija, Laufer neprestano radi, vezano za slučaj Jevtić i za nova saznanja.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Dobro, ako tako više vole, dve rečenice. Prvo, pozdravite kesu Bastaća, fašistu Miljuša i čestitam vam na tome što ste prihvatili da ste sa tim takvim fašistima jednaki. Druga stvar, ne treba vam nikakav Laufer, u knjizi Vojsilava Šešelja stoji navod da je britanski špijun Vojislav Šešelj. Toliko vam vrede sve vaše priče o špijunima.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Kolega Mirčiću, izvolite.
Da pokušamo da rešimo ove nedoumice koje vladaju u parlamentu kada je u pitanju ličnost ministra. Ona možda nije interesantna za mnoge… (Predsedavajući: Po amandmanu, kolega Mirčiću, niste u replici.) Ono što je činjenica to je da rad, delovanje, ministra košta ovu državu. Mi smo upozoravali na veliku opasnost od uticaja Zorane Mihajlović u okviru izdavanja dozvola oko legalizacije, poneseni čisto iskustvom koje imamo sa izgradnje ovih magistralnih puteva. Nemarnost, neznanje ministarstva i delova ministarstva državu je koštalo dodatnih 13 miliona, kada je u pitanju deonica Ub – Lajkovac, pa nas je Grdelička klisura dodatno koštala 110 miliona evra, pa nas je „Behtel“ koštao dodatnih 300 miliona evra, mada to nije konačna cifra. To je razlika između onoga što je javnost obaveštena da je ponuda od Kineza i onoga što je potpisala ministar sa „Behtelom“. Drugo, kada govorite u cilju odbrane dela i lika, morate se služiti argumentima. Vi koji treba da štitite interes ove države, zajedno sa opozicijom, treba da se setite, nije to tako davno bilo, kada je ovde prisutan ministar stajao sa ambasadorom američkim koji je pred kamerama u javnosti rekao da je Kosovo i Metohija država, samostalna država. Najmanje što je trebao da uradi predstavnik vlasti u ovoj državi je da napusti tu konferenciju. Ako već nije mogao da reaguje, ako nije bio u mogućnosti, bar da napusti demonstrativno, da pokaže javnosti da je jedinstvo unutar vladajuće koalicije. Drugo, kada je u pitanju lično uvažavanje, pa kako vam se ponaša dotični ministar? Predsednik Vlade Ana Brnabić govori za novinare, iznosi neke podatke, a ona iza nje zavrće očima. Kakvo je to poštovanje? Da bi bili poštovani, morate i vi da poštujete druge, ne možete tako. Vi nama ovde držite lekciju kako mi pričamo o nekim detaljima ili o nekim temama koje nisu direktno vezane za ovu tačku dnevnog reda. Evo, istovremeno raspravljamo o zakonu koji zastupa ovde ministar finansija, da li ste čuli da ga srpski radikali vređaju? Znamo da je bio u jednoj nevolji. Može svakom da se desi. Cenimo to što je bio jedan od najboljih studenata na Ekonomskom fakultetu. Desi se, stoički podnosi to. Poništili su mu doktorat, pa šta sad? Ne zloupotrebljavamo to. Ako kažemo, kažemo takvim tonom da se ne odnosi lično. Šta da pričamo sa resornim ministrom koji je zadužen za ovu oblast? Ona sama ističe i broševe, i priveske, i garderobu. O čemu da pričamo? Ne možemo da pričamo o struci. Nije joj ovo prvo ministarstvo. Pogledajte šta je iza nje ostalo. Pustoš u Ministarstvu za energetiku. Dušan Bajatović je, kao predstavnik SPS i direktor „Srbijagasa“, ucenio, ultimativno zahtevao da je smenite, upropastila je energetiku. Sećate se tih performansa kada je lično upadala, uz prisustvo kamera, kod šalterskih službenika u „Elektroprivredi“ da bi pokazala kako ona revnosno obavlja svoj posao, kod službenika, a direktor te iste „Elektroprivrede“ krali nemilice. Da li su i njoj davali kao ovaj Jeftić, to će… [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Mirčiću, zaista široko tumačim Poslovnik i dozvoljavam poslanicima… (Milorad Mirčić: Ako ti tumačiš, onda je sve u redu.) … i primenjujem, ali to ne znači da možete da govorite šta god hoćete i o čemu god hoćete, da se razumemo. (Milorad Mirčić: Kad sam doživeo da mi ti određuješ šta ću da govorim.) Ja vama ne određujem šta ćete da govorite, ali neću da dozvolim… (Milorad Mirčić: Ti tako uman čovek.) Da li želite da nastavite svoju diskusiju ili ćete da dobacuje kao najobičniji gilipter?
Hvala vam za ovu kvalifikaciju, gospodine Arsiću. Ništa drugo nisam ni očekivao od predsedavajućeg, da poslaniku iza koga stoji 17.000, u proseku, glasova građana kaže - gilipter, to znači svi oni koji su glasali za SRS vi ih tretirate kao giliptere. Ne priliči to vama, gospodine Arsiću. Može ovde malo i da se poveća temperatura, ali niste …
Po amandmanu, kolega Mirčiću. Nisam ja u amandmanu.
Moram da reagujem kao čovek od integriteta na to što ste me nazvali da sam gilipter. U ovim godinama vi dozvoljavate sebi da vi nekoga kvalifikujete kao …
Kolega Mirčiću, za sve one ružne stvari koje ste mi rekli, ja sam gledao da koristim najblaži mogući izraz. Da li želite da nastavite po amandmanu ili ne? Izvolite.
Da nisam fino vaspitan i da nemam ove godine iskustva ja bih vama rekao da ste budala, ali ja to neću sebi da dozvolim. Prema tome, gospodine Arsiću, samo vi nastavite dalje, neka vam je sa srećom. (Vjerica Radeta: Poslovnik.)
Prijavite se. Izvolite.
Neverovatno je ponašanje predsedavajućeg. Ovo je intervencija po članu 27. Vi nemate pravo da kažete narodnom poslaniku - kada bih ja vama vraćao šta ste vi meni sve rekli. Vi niste tu da se svetite na tom mestu. Vi ne smete da pomislite da vi sada nekome se odužujete zato što vam je neko nešto rekao. Kada ste u klupi narodnog poslanika i kada imate replike sa Mirčićem, Vjericom, Markom, Jankom, možete da kažete šta god hoćete. Nikada vam nismo rekli i nikada nikome nismo rekli da nešto sme ili ne sme da se kaže. Morate da budete svesni da ta stolica na kojoj sedite nosi i malo veću odgovornost. Čuj da ja vama vraćam šta ste vi meni sve rekli, upotrebio bi ne znam koji drugi izraz. Ovo je zaista nešto nečuveno i u ovom parlamentu i od vas takvih kakvi ste to je nečuveno. To prekidanje narodnog poslanika dok govori o amandmanu je neverovatno, takođe nedopustivo. Ako narodni poslanik ima dva minuta da obrazlaže amandman, naučite jednom, radili ste to lično, da ta dva minuta koristite tako što se kliknete i ćutite. To može biti odnos narodnog poslanika prema amandmanu i način da objasni građanima šta misli o tom amandmanu. Narodni poslanik može da kaže – predložio sam da se briše član 56. Predloga zakona zato što je Zorana Mihajlović lopov i onda da dva minuta ponavlja - zato što je Zorana Mihajlović lopov, zato što je Zorana Mihajlović kriminalac, zato što je Zorana Mihajlović špijun. [[Isključen mikrofon.]]
Neću vam dozvoliti i dalje da iznosite takve činjenice, pogotovo bez ikakvog zakonskog utemeljenja i dokaza. Razumeo sam vašu povredu Poslovnika. Međutim, član 106. kaže – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Trenutno je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji u pojedinostima, amandman na član 4. Evo ja prihvatam da govorim o čitavom zakonu, o čitavom zakonu. O svim oblastima koje su vezane za planiranje i izgradnju. Ali, ne mogu da prihvatim da govorim o svemu i svačemu. Gubi svaki smisao. Dalje koleginice - za vreme govora narodnih poslanika ili drugih učesnika u pretresu nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika na drugi način, kao i svaki drugi vid postupka koji ugrožava slobodu govora. Govornik na sednici Narodne skupštine dužan je da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku, korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica koje se odnose na privatni život drugih lica. Idemo dalje. Opomena se izriče narodnom poslaniku, pa sada se nabraja, itd. ako drugim postupcima narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog Poslovnika. Ja ništa od svega toga nisam koristio. O ovim merama koje su predviđene ni jednu nisam koristio. Razumem kolegu Mirčića što ne može da govori šta je on zamislio i način na koji je on hteo. Mogao je to da kaže i na mnogo korektniji način to što je želeo. Ne, hteo je da kaže ovako kako je rekao. E, zato sam mu prekinuo izlaganje i zatražio od njega da se vrati na raspravu u pojedinostima u skladu sa Poslovnikom. Onda sam, koleginice Radeta, dobio kroz dobacivanje uvrede. (Vjerica Radeta: Moraš da istrpiš uvrede.) Moram da istrpim uvrede. Ne, ne moram da istrpim uvrede. (Vjerica Radeta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Samo se prvo izjasnite da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o vašoj povredi Poslovnika, pa onda nova povreda Poslovnika.
Ne mogu da se izjasnim zato što mi niste dozvolili puna dva minuta da govorim. Sada nadam se da hoćete. Član 107. je ovaj put u pitanju. Vi ste sada pokazali vašu širinu. (Predsedavajući: Do dva minuta.) Vi niste primenili ovo, niste primenili ono. Gospodine Arsiću, kažete dozvoljavate da se priča o celom zakonu. Čuj vi dozvoljavate da se priča o celom zakonu, a zakon se menja. Svašta ćemo danas čuti od vas. Ako kažete – ali ne dozvoljavate, šta ne dozvoljavate? Nešto što se vama ne sviđa. Nigde u zakonu ne piše predsednik Republike. Nigde u zakonu ne piše predsednik najveće stranke trenutno u Srbiji, a svaki poslanik vaše stranke govori o tom imenu. Mi ne mislimo da to ne treba. To je vaš izbor, vaša stvar, i vi slobodno govorite o tome. Ali, ne razumemo zašto vi mislite. To je osnovni problem vas u vlasti. Vi mislite da možete apsolutno sve, a s druge strane da mi možemo samo onoliko koliko vaše suptilne uši žele da čuju. To ne može tako. Vi dobro znate da to ne može tako. Primenjujte vi Poslovnik koliko god hoćete striktno, ali ga ne primenjujete striktno i mi na tome ne insistiramo. Juče sam dva sedela na tom mestu gde vi sada sedite. Bile su oštre replike između vas i poslanika SRS, vas lično, između ministra i poslanika SRS, oštre reči, prilično grubi izrazi su razmenjeni. Nije mi palo napamet da vam skrenem pažnju da to ne možete da koriste, jer možete, jer ste narodni poslanik, jer vam je obaveza da kažete sve ono što mislite da treba javnost pre svega da čuje. Mi ne pričamo o Zorani zato što nam ona nešto znači. Mi pričamo zato što je to interes javnosti.
Tačno dva minuta. Da vam odgovorim. Znate i sami da su odredbe Poslovnika kada su u pitanju replike drugačije nego kada je u pitanju rasprava u načelu ili u pojedinostima. To sam bar ja od vas tako naučio. Ali svakako i kao predsedavajući morate da vodite računa kada predsedavate da kada je redovna rasprava, ne podrazumeva replike, da koliko toliko ostanemo u raspravi koja je po dnevnom redu, barem malo. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Ne.) Hvala lepo. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Kolega Periću, izvolite.
Gospodine predsedavajući, vi dobro znate da se poslanici SRS ozbiljno i stručno pripremaju za sve rasprave, ne čitaju napisane govore, nego ono što je adekvatno u datom momentu izgovori i to ponekad može da bude striktno vezano za zakonski predlog. Nekada može da bude vezano i za odnos ministra prema zakonskom predlogu, na odnos ministra prema resoru koji on vodi, na odnos ministra prema građanima. Sve je to ono što mi možemo da govorimo. Vrlo često poslanici SNS su govorile o ličnostima koje nisu tu najteže reči. Još češće smo se mi složili sa tim, odnosno bili saglasni sa tim i to prihvatili. Sada je gospođa ministar tu i ima mogućnost da odgovori na ono o čemu mi pričamo. Moram i neke kolege da podsetim da na prvog godini Pravnog fakulteta, možda su to i prve jesenje lekcije kada se uči šta je to jedna pravna norma i šta je to zakon. Niko nije devalvirao zakonske propise kao što je gospođa Zorana Mihajlović. Zamislite kada se nešto menja 14 puta. Da budem korektan, nije to sve u njenom mandatu. Šta to govori? Ponekad steknem utisak da mi ovde raspravljamo i treba da donesemo odluke koje su na nivou mesne zajednice. Zakonski predlog je nešto što se ne menja baš tako često, uvažavajući i potrebe građana Srbije. Gubi smisao, a onda postane devalvirano. Ne mogu ljudi da se snađu, s jedne strane, a s druge strane, ne mogu da znaju o čemu se tu radi. Mi moramo, gospođo Mihajlović, da osvetlimo gde je onih 300 miliona. To je dvostruki problem. Uglavnom se auto-putevi i drugi kapitalni objekti izgrađuju od kredita. Ima ona narodna, koju svaki dobar domaćin zna, jel tako, kolega Matiću, koja kaže - radi, štedi, investiraj. To su tri osnovna postulata. Ne treba biti nešto posebno obrazovan, pa da čovek to zna. To važi i za Vladu. To važi i za državu Srbiju, važi za sve nas. Sad mi tragamo - gde je tih 300 miliona? Na jednoj strani, to je direktna šteta. S druge strane, finansiraju se suvlasnici i vlasnici te američke multinacionalne kompanije koja je u prošlosti, a i u sadašnjosti, a ako ne budemo menjali svoj odnos prema njima, i u budućnosti će kreirati živote građana Srbije. Mi moramo da dignemo glas protiv toga. I onda usput, šta se moglo od tih 300 miliona uraditi, to je već nešto drugo. Evo ga, vratio se i kolega Martinović. Ja mislim, kolega Martinoviću, da je Republika Srpska progledala od momenta od kad je Zorana Mihajlović otišla iz nje. Ali, eto, mi sad imamo tu tešku sudbinu i, rekao bih, nesreću da se borimo protiv nje. Jel ovde neko od narodnih poslanika govorio, čak je i ministar Siniša Mali rekao ono vezano za švajcarce i težak problem građana Srbije i onda se setio predsednik države, Aleksandar Vučić, i rešio taj problem. Uglavnom je i u drugim stvarima učestvovao u rešavanju. Eto, da kažemo da mu je to i dužnost. I ne treba niko da se brine za glasače SRS, njih će biti ili neće, koliko su razumeli i politiku i ono što mi radimo i kakvi smo kao njihove komšije, kao njihovi predstavnici, i to je za nas osnovno. Mi se i ne trudimo da uzmemo vaše glasače, a dobro nam je poznato na terenu i kako vi do nekih dolazite. Postoje ljudi koji su potpuno ubeđeni i misle da svaki član SRS rade dobro. Ja mislim da ima onih koji rade dobro, koji su korektni, vrlo obrazovani ljudi, kao što sam potpuno siguran da Zorana Mihajlović, sad da ne ulazimo ni u tu stručnost, ne radi dobro, radi na štetu interesa građana Republike Srbije, a bogami i predsednika države i Vlade u celini.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Veroljub Matić.
Zahvaljujem. Ja ću da kažem nešto, vezano je za Zakon o planiranju i izgradnji i za jednu grupu članova od 3. do 19. To sam govorio i u ponedeljak. Ali, nešto što nije rečeno ovde, a to je Zakon o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, za dodatno finansiranje za Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji. To jeste pripalo ministru za finansije, ali, suština tog zakona praktično pripada ovom ministarstvu, pa hoću kroz svetlo Zakona o planiranju i izgradnji da kažem deo tog posla, a vezano je za nešto čime se ja i profesionalno bavim, a to je geodezija i Republički geodetski zavod. Ovaj sporazum ćemo ratifikovati ovde i on je u iznosu od 21 milion evra. Sredstva su namenjena prvenstveno za procenu vrednosti nepokretnosti i masovnu procenu objekata. Ono što je najbitnije za ovaj zakon, to je uspostavljanje registra objekata, njegovo održavanje i ažuriranje, na osnovu obnove satelitskih snimaka. To je nešto gde ćemo mi u svakom momentu imati jedno ažurno stanje objekata na teritoriji Republike Srbije i to je nešto što praktično u sprovođenju planiranja, prvenstveno planiranja, znači mnogo. Dalje - izvršiće se kompletna digitalizacija u zemljišnoj administraciji. To znači da ćemo praktično sve imati u digitalnom obliku, a kad imamo u digitalnom obliku, onda brzina, reagovanje, dolaženje do podataka je takva da se to radi u delu sekunde, da ne kažem u sekundi. Zato je ta digitalizacija i ubrzanje i kvalitet. To što će Republički geodetski zavod uraditi i imati to startno stanje, podlogu, itd, omogućava planerima, arhitektama, ljudima od struke iz te oblasti da jako dobro planiraju, počev od infrastrukture objekata itd, čak i u poljoprivredi. Ovde nije ništa rečeno ali mislim da je jako bitno, a to je katastar vodova. Katastar vodova je u malom obimu digitalizovan. On će se sad digitalizovati i od njega umnogome zavisi, s obzirom da se on uglavnom, u najvećoj meri, nalazi podzemno, naravno da se deo nalazi i nadzemno, bez dobrog katastra vodova i digitalizacije tih podataka praktično nemamo taj kvalitet za dobru podlogu, za dobro planiranje. Unapređenje katastra, modernizacija adresnog registra. Adresni registar je nešto gde nam nešto govori da ta nepokretnost ima svoje ime i prezime u smislu vlasnika. Da li je to preduzeće, da li je to fizičko lice, manje je bitno. Dalje, nešto što je bitno, a to je poboljšanje rada Republičkog geodetskog zavoda u celini i njegovih isturenih jedinica po opštinama i gradovima, odnosno to su službe za katastar nepokretnosti. Ovaj projekat će sprovoditi Republički geodetski zavod, što govori da Republički geodetski zavod sa svojim jedinicama u opštinama i gradovima je jako bitan za funkcionisanje ukupnog sistema u našoj državi. Ono što sam ja čuo ovde i juče i prekjuče u raspravi, često deo poslanika, pogotovo iz opozicije, zna da kaže da ne valja katastar, da nešto ne valja, itd. Mislim da je to što se govori iz nerazumevanja. Jer, znate šta, ako svi mi koji smo vlasnici nepokretnosti, sve jedno ko je to, pokažemo jednu punu odgovornost prema toj svojoj nepokretnosti i odradimo svoj posao koji treba da odradimo i dostavimo određene podatke Republičkom geodetskom zavodu i katastru, onda će nam Republički geodetski zavod stvarno izgledati jako dobro, ako smo mi odgovorni prema onome što mi držimo kao vlasništvo ili ono što držimo kao korisništvo. Ta naša puna odgovornost daće jedan pun kvalitet radu Republičkog geodetskog zavoda i katastara. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Matiću. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Jojiću.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, odredbom člana 94. Ustava Republike Srbije, stav 3, propisano je da su ministri odgovorni za svoj rad i stanje u oblasti delokruga ministarstva predsedniku Vlade i Narodnoj skupštini. Nije čudo što mi raspravljamo danas u ovom parlamentu vezano za obim poslova i zadataka koje obavlja Ministarstvo građevine, na čijem čelu je gospođa Zorana Mihajlović. Ono što želim da osporim je da je Srbija deveta na svetu po broju izdatih građevinskih dozvola, ja ne znam koji je to kriterijum, ako budemo dobili podatke od 2000. godine do današnjeg dana koliko je podneto zahteva za izdavanje građevinskih dozvola, koliko je po godinama rešeno predmeta, koliko je ostalo nerešeno. Kada je u pitanju resor građevinarstva, moram istaći da sam ja pre nekoliko godina postavio poslaničko pitanje – koliko je nerešenih predmeta u drugom stepenu po žalbama na rešenja nadležnog katastra? Dobio sam odgovor da je u drugom stepenu u Ministarstvu građevine bilo 36.000 nerešenih predmeta. Zamislite, 36.000 građana čekalo je godinama da se reši u drugom stepenu odluka i njihovo pravo. Od toga 23.000 predmeta bila su u Ministarstvu građevine, pa je potom odlučeno da se ti predmeti vrate katastru i da radi katastar. Tu su građani trpeli veliku štetu. Osim toga, mehanizmi za suzbijanje korupcije su suspendovani kod ugovaranja najvećih investicionih projekata. Pored međunarodnih sporazuma koji se već duže vreme koriste za izbegavanje nadmetanja, nadzora i transparentnosti na ovaj način nanosi se velika šteta, i to na stotine miliona evra po budžet Republike Srbije, zaključujući ugovore pod uslovima koji nisu provereni na tržištu. Šta to znači? Nije bilo putem oglasa, nije data mogućnost drugim učesnicima da učestvuju, kako domaćim, tako i stranim, a ta šteta se ogleda najviše, ono što je rekao gospodin Mirčić, izneo je te podatke, niko ih ne može osporiti. Prema tome, moram reći da stoje činjenice koje su poslanici SRS izneli. Još nešto što bih želeo, ako mi dozvolite, a to je – nemojte, uvaženi poslanici, kolege i koleginice, dozvoliti da neko prisvaja sebi da je on uradio toliko i toliko stotina pruga, toliko i toliko autoputeva. Ne! Predsednik Republike, gospodin Aleksandar Vučić kaže – Srbija gradi, a ne gradi Zorana Mihajlović. Jel to tačno? Drugo, gospođa Mihajlović ne poznaje Srbiju, ne poznaje sela. U Novoj Varoši, rekao sam, nije kročila u 10 sela i kaže da ne zna ni gde se nalaze na geografskoj karti. Naravno da ne zna kad ona nije obišla naselja kao što je to uradio predsednik Republike dok je bio čak radikal sa nama. Nema sela, nema zaseoka u koje nismo otišli. On može da govori o tome gde, u kom selu ovoj Srbiji treba i šta treba učiniti sa prioritetom. Ne slažem se sa time, dame i gospodo, da u ovoj oblasti nema kriminala. U oblasti građevinarstva su duboki koreni kriminaliteta. Tu se tačno zna cena za građevinsku dozvolu po površini i kvadraturi, da li se daje činovniku, da li se daje političaru ili se daje ministru. Tačno se te cene upravo na terenu znaju. Prema tome, ovo je veoma odgovorno, ali šta ćete. Uvaženi poslanici, ovom resoru su dati preveliki poslovi, 40% finansijskih sredstava, naročito kada je u pitanju infrastruktura je skoncentrisano u ovom Ministarstvu, pa nije ni čudo. Gospođa Mihajlović i nije u mogućnosti i da hoće da sve to završi i da ostavi rezultate, ali rezultati će se videti u narednom periodu.
Zahvaljujem, kolega Jojiću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Studenka Stojanović. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Ako mi dozvolite, ja ću se vratiti na pomenuti projekat autoputa vožd Karađorđe i neke od komentare koji su dati na tu temu. To sa kim Šumadija želi da se poveže nije jedini parametar po kome se može odlučivati u ovom projektu. Moramo gledati dvosmerno. Istočna Srbija i te kako ima interesa da se taj autoput izgradi, i zbog privrede u Boru koja će u narednim godinama se ozbiljno razvijati i zbog turizma u Kladovu i Negotinu i zbog Zaječara i ostalih gradova u istočnom delu Srbije. Dakle, mi sa istoka Srbije pozdravljamo ovaj projekat i iskreno se nadamo da će se na kraju odlučiti da se izgradi auto-put u Ipsilon kraku koji će biti povezan i sa Koridorom 10 i sa Koridorom 11. Što se tiče aerodroma u Boru, on će biti pripojen preduzeću Aerodromi Srbije i to je prvi korak koji takođe mi pozdravljamo, a iskreno se nadam da će sledeći korak biti ulaganje u njegovu funkcionalnost. Njegova pista je presvučena suvim asfaltom i on ima sve predispozicije da jednog dana ukoliko za to bude bilo potrebe, bude pretvoren u međunarodni aerodrom, a kao jedini aerodrom u tom delu Srbije svakako je vrlo važan strateški za Srbiju, barem podjednako kao Batajnica, Lađevci i Ponikve. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. U ime poslaničke grupe SRS, podneo sam amandman na član 10. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Članom 10. je predložena izmena naziva Odeljka 9. i člana 37. osnovnog zakona. Predloženo je da u nazivu reči umesto – odgovorni planer, sada piše – odgovorni prostorni planer. Inače, odredba člana 37. se odnosi na to ko može biti odgovorni planer, tj. odgovorni prostorni planer. U obrazloženju koje je dalo ministarstvo gospođe Mihajlović stoji da se naziv licencirani prostorni planer uvodi radi usklađivanja sa direktivom o priznanju stručnih kvalifikacija, jer ovaj profesionalni naziv daje licu ovlašćenje za obavljanje regulisane profesije. Znači da je lice osposobljeno za obavljanje regulisane profesije, jer je zadovoljilo sve popisane potrebe i formalne i stručne uslove. Ono čime nismo nimalo iznenađeni kada je gospođa Mihajlović u pitanju, jeste činjenica da se ovim izmenama i dopunama snižava kriterijum za lice koje može biti odgovorni prostorni planer. Umesto najmanje pet godina odgovarajućeg stručnog iskustva na izradi dokumenata prostornog planiranja, sada ovim zakonom se predviđa odgovarajuće stručno iskustvo u trajanju od najmanje tri godine. Značajna izmena se odnosi na to da se sada stručnim iskustvom smatra iskustvo stečeno na izradi, odnosno saradnji na izradi prostornog plana, odnosno dela prostornog plana. Zakon koji je trenutno na snazi podrazumeva da je stručno iskustvo stečeno isključivo na izradi dokumenata prostornog planiranja, što predstavlja snižavanje jednog kriterijuma. Mi smo amandmanom predložili brisanje ovog člana. Jedino što bi bilo u interesu građana Republike Srbije jeste prihvatanje ovog amandmana. Hvala.
Zahvaljujem, kolega. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Gospodine Milićeviću, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Mihajlović sa saradnicima, ja želim da govorim o velikom značaju projekta koji je podržalo vaše Ministarstvo i Vlada Srbije, a tiče se već višegodišnjeg programa koji sprovodi JP Gradska stambena agencija u Nišu, a radi se o programu socijalnog stanovanja, odnosno stanovanja uz podršku kako je to definisano novim zakonom. Dakle, počela je izgradnja tri stambena objekta lamela 7, 8 i 9 na lokaciji Majakovskog u Nišu. To je četvrta, zadnja faza izgradnje na ovoj lokaciji gde je završeno i useljeno šest stambenih objekata od L1 do L6 sa ukupno 235 stanova. Imamo lamele L5 i L6 koje su završene i useljene u periodu od decembra 2017. godine do marta 2018. godine sa 70 stanova. Vlada Republike Srbije je preko Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture finansirala sa 46 miliona dinara izgradnju 18 stanova za davanje u zakup pod neprofitnim uslovima, a koji ostaju u vlasništvu gradske stambene agencije. Sredstva od zakupa ostaju kao prihod gradskoj stambenoj agenciji i koriste se za dalju izgradnju. Grad Niš je finansirao izgradnju 14 stanova za porodice čije su kuće srušene na klizištu u selima Mramor i Krušce. Vredi napomenuti i da je interesovanje na prethodnom konkursu za dodelu stanova bilo izuzetno veliko, naročito u lamelama L5 i L6. Za zakup jednog stana konkurisalo je čak pet porodica, a za kupovinu jednog stana konkurisale su po tri porodice. To je realan pokazatelj da ovakvim vidom gradnje, uz podršku Vlade Republike Srbije i grada Ništa, treba nastaviti i u narednom periodu, jer za to postoji potreba stanovništava koje svoje pravo na stan, odnosno na neku nekretninu, odnosno nepokretnost ne može ostvariti po tržišnim uslovima. Sredstvima koje javno preduzeće Gradska stambena agencija ostvaruje od zakupa i od prodaje stanova finansira se izgradnja novih objekata, u ovom slučaju kroz finansiranje dela troškova izgradnje lamela 7, 8 i 9, na lokacijama Jakovska u Nišu, koju sam već pomenula. Donošenjem Zakona o stanovanju i održavanju zgrada Vlada Republike Srbije, u saradnji sa lokalnim samoupravama, rešava stambeno pitanje porodicama koje po tržišnim uslovima nisu u mogućnosti da reše stambeno pitanje, i to je od velikog značaja za moje sugrađane. U tri stambena objekta, L7 do L9, bruto površina objekata je čak oko 8.000 kvadrata, izgradiće se 106 stanova površine oko 6.000 kvadrata, različite strukture, od jednosobnih preko jednoiposobnih, pa sve do troiposobnih stanova. Stanovi su projektovani prema najnovijim standardima i normativima koji se odnose na stambene objekte, kao i prema Pravilniku za energetsku efikasnost objekata. Stanovi su namenjeni, kao što sam rekla, pre svega porodicama bez stana, odnosno licima koja nemaju u svojini stan ili porodičnu kuću na teritoriji Republike Srbije i licima koja ne mogu sopstvenim sredstvima da reše stambenu potrebu po tržišnim uslovima za sebe i za svoju porodicu, za svoje porodično domaćinstvo, a pod uslovima i kriterijumima koje propisuje Zakon o stanovanju i održavanju zgrada. Prednost će imati lica koja pripadaju ranjivim društvenim grupama, što je još jedna od stvari koje bih ja pohvalila. Takođe, izgradnju objekta Gradska stambena agencija finansiraće iz sopstvenih sredstava od ranije prodatih stanova i to u iznosu od 40% ili 60%, a u iznosu od 60% npr. potrebnih sredstava obezbediće kreditom komercijalnih banaka namenjenih projektnom finansiranju stanova. Stanovi su namenjeni za prodaju. Devedeset stanova za prodaju i 16 stanova za davanje u zakup. Ono što je jako važno da se kaže zbog mojih sugrađana, jeste da su cena stana i visina zakupa određeni prema kriterijumima koje propisuje zakon, a u skladu sa odgovarajućim uslovima programa stambene podrške. Projektovana cena stana iznosi oko 700 evra po metru kvadratnom, bez PDV. Konačna prodajna cena stana, kao i visina zakupa biće utvrđena u završnoj fazi realizacije projekta. Ukupna vrednost investicije sa svim pratećim troškovima je oko 500 miliona dinara i to je veliki projekat za grad Niš. Javno preduzeće Gradska stambena agencija, još samo nekoliko rečenica želim da kažem, sa ovim ne staju, sa sprovođenjem programa održivog stanovanja, već nastavljaju aktivnosti. Imamo još jednu lokaciju u Nišu, to je ulica Petra Ranđelovića na Ledenoj steni, gde je predviđena izgradnja četiri stambena objekta sa preko 200 stambenih jedinica. Zbog izmene i dopune Plana detaljne regulacije opštine Palilu, koji je usvojen 2015. godine, za tu lokaciju na Ledenoj steni postojeći urbanistički plan iz 2010. godine je prestao da važi, tako da je tamo neophodna sada izrada novog projekta, nova projektna dokumentacija, čekaće se građevinska dozvola i konačno projekat za izvođenje radova. Planirana je izgradnja objekta u dve faze, a za ovu namenu u 2020. godini planirana su sredstva od 12 miliona dinara. Lokaciju na Ledenoj steni čine katastarske parcele koje su ukupne površine oko 6.000 kvadrata i početak izgradnje očekuje se u 2021. godini. Dakle, paralelno se različite aktivnosti vode u gradu Nišu, koji je zaista postao mesto na kome se svakodnevno gradi. Dakle, paralelno sa izgradnjom novih 106 stambenih jedinica, radi se kompletna projekta dokumentacija za novih preko 200 stambenih jedinica. Želim da vam kažem da ovakvi projekti zaista imaju veliki značaj za lokalnu samoupravu iz koje ja dolazim i za stanovnike grada Niša. To su pokazale i analize koje su vršene i koje su pokazale da i dalje postoji potreba za jeftinijim stanovima i to po kriterijumima koji su već unapred određeni. Ja vas pozivam da i dalje sarađujete sa gradom iz kog ja dolazim, jer će vam grad Niš uvek biti dobar partner na ovakvim projektima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvažena ministarsko sa saradnicima, ja se javljam isključivo po amandmanu i vezujem diskusiju isključivo za amandman, pa ne mogu ni u kom slučaju da prihvatim argumentaciju zbog čega bi se ovaj amandman trebao prihvatiti, imajući u vidu da nema adekvatno obrazloženje. Radi se o sledećem. Ovde je u pitanju prostorno planiranje. Ako postoji bilo kakva barijera od zloupotreba, onda ta barijera treba da bude uređeno prostorno planiranje. Kamo lepe sreće da smo uređeno prostorno planiranje imali do sada, ne bi imali problema koji se vezuju za praktičnu primenu Zakona o planiranju i izgradnji, odnosno ne bi imali stihiju ili anarhiju u oblasti izgradnje. Ako je prostorno planiranje takvog značaja, a nesumnjivo da jeste, onda se tim pitanjem moraju baviti izuzetno stručne osobe. Da bi se taj stručni profil stekao, potrebno je ispuniti i određene uslove koji su za taj stručni profil neophodno potrebne. Između ostalih i sertifikacija, odnosno licenciranje. Ovde apsolutno ne vidim ništa sporno da odgovorni prostorni planer mora imati odgovarajući stepen stručne spreme, stručno iskustvo i, naravno, sertifikat, odnosno licencu. A gde to stručno iskustvo može da stekne, osim na samim poslovima prostornog planiranja? Dakle, ono što je dobro normirano, normirano je upravo da se stručnim iskustvom smatra iskustvo stečeno na izradi prostornih planova. Gde bi drugo mogao da stekne to iskustvo nego na izradi prostornih planova. Imajući u vidu da je ova odredba predloženog zakona više nego jasna, a svojom, da je tako nazovem, pravničkom imperativnošću, odnosno obaveznošpću nameće neophodnost da se u buduće, odnosno od dana donošenja ovog zakona na jedan vrlo precizan način utvrđuje ko može da obavlja ovako značajne vrste poslova. Jer, ovaj posao koji se vezuje za odgovornog prostornog planera je posao koji u oblasti planiranja i izgradnje može biti sigurno na vrhu piramide odgovornost. Zašto? Zbog toga što se upravo kroz ono što odgovorni prostorni planer uradi i potpiše, pa čak i garantuje da je njegov potpis verifikacija svega onoga što je urađeno u skladu sa zakonom, to znači preuzimanje ogromnog stepena odgovornosti da je posao prostornog planiranja urađen i legalno i legitimno. Zbog toga smatram da ovaj amandman ne bi trebalo prihvatiti, a imajući u vidu da su se ostale kolege u nekom širem konceptu izjašnjavale o projektima i investicijama koje je država učinila, moram da istaknem jednu činjenicu koju niko neće dovesti u sumnju, a ta činjenica se vezuje za teritoriju Zlatiborskog okruga i odnosi se na Aerodrom „Ponikve“. Jedna od sigurno jako bitnih odluka koju je donela Vlada Republike Srbije jeste da se Aerodrom „Ponikve“ preuzme, odnosno da se upravljanje aerodrom izmesti iz grada, da grad nema upravljačka prava, a da ta upravljačka prava i sva ostala prava koja se odnose na Aerodrom „Ponikve“ preuzme država. Očigledno je da se radi o jednoj odluci koja ima višestruko pozitivan značaj, s obzirom da će se u aerodrom uložiti ni manje ni više nego 20 miliona evra, a ako grešim vi me ispravite, da li je to ta cifra ili ne, imajući u vidu da grad nije imao mogućnosti, ni kapacitete, ni bilo šta drugo, da iznese teret ne samo finansiranja i ulaganja, već čak i upravljanja tim kapitalnim objektom za taj kraj. S obzirom da veliki deo pratećih objekata i sadržaja koji aerodrom po zakonu mora da ispuni, nisu bili zastupljeni tamo gde treba da budu, pored sletno-poletne staze, odnosno piste, svih ostalih tehničkih i drugih uslova, koji moraju takođe biti zakonom zadovoljeni. Sve to grad, ni u kom slučaju nije mogao, govorim o gradu Užicu, nije mogao da iznese na svoj teret, zbog toga je taj teret odgovornosti i obaveze prema aerodromu sa pravom preuzela država. Ono što se sa velikim stepenom poverenja očekuje, imajući u vidu i dosadašnja iskustva, jeste očekivanje građana cele teritorije zapadne Srbije, da će ova ulaganja vrlo brzo da se realizuju i da će aerodrom Ponikve, u sklopu ostalih aerodroma, odnosno u sastavu ostalih aerodroma, imati puni kapacitet i funkciju, što znači funkciju komercijalnih letova, a to je od nemerljivog značaja za sve ono što se vezuje za potrebe građana i što je u interesu građana. Kako kada je u pitanju oblast turizma, tako i u oblast razvoja privrede, privrednih potencijala i svega onoga što taj kraj trenutno nema, a sigurno je da će imati nakon realizacije ovog projekta. Imajući u vidu, da je turizam, da kažem, jedan od primarnih projekata koji se vezuju za planove i realizaciju planova na teritoriji Zlatiborskog okruga, onda moram da skrenem pažnju da turističke destinacije, kao što su Zlatibor, Tara i Zlatar, imaju i te kako veliki značaj nakon realizacije ovog projekta, s obzirom da će i auto-putevi, odnosno putna infrastruktura morati pratiti realizaciju projekta, koji se vezuje za aerodrom, a na taj način normalno i sve ono što se vezuje upravo za turističke potencijale, doživeti punu afirmaciju. Da ne zaboravim, da je tu jako značajno da je u blizini aerodroma, nešto što se iz godine u godinu sve više i sve bolje afirmiše, a to je lokalitet Mokre Gore, Drvengrad i povezanost sa Kamengradom u Višegradu. Prema tome, ono što može da se kaže, kao jako dobro, jako pozitivno, to je realizacija projekta za koji se nadam da će biti vrlo brzo i da ćemo dobiti ono što već dugo čekamo, a logično je da nismo uspeli, imajući u vidu nedostatak potencijala i kapaciteta. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Da. Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici i ja, kao i moje ostale kolege, sam tražio brisanje ovog člana 11. i svih ostalih članova na koje sam podneo amandmane, na Predlog ovoga zakona, ne iz razloga što je ovo jedan nevažan zakon, naprotiv, iz razloga što se radi o jednom izuzetno važnom zakonu i smatram da ovaj zakon treba preraditi, odnosno da treba temeljno doneti jedan novi zakon. U oblasti planiranja i izgradnje, nažalost već dugi niz godina vlada ovaj, hajde da kažem, jedna politika koja ne vodi rešavanju ovih stvari i ne mogu da kažem da je ovo nastalo sa ovom Vladom, to vuče korene još od nekih davnih vremena. Ali, ono što je karakteristično za ovu Vladu i ovo Ministarstvo, da je taj urbanistički haos, hajde da ga tako nazovemo, nekada vladao na periferiji gradova, kada su se masovno stanovnici, iz seoskog područja doseljavali u regionalne centre i tamo kupovali placeve i pravili svoje porodične kuće. Sada, nažalost naša sela odumiru, nema toliko ljudi koji bi, odnosno mladih koji bi mogli da dođu u grad i taj urbanistički haos sa periferije gradova, preselio se u centralna gradska jezgra. To je ono što je najveća zamerka ovoj Vladi, odnosno ovom Ministarstvu, pored onih stvari oko korupcije i sličnog. U centralnim gradskim jezgrima, po velikim gradovima, kao što sam rekao, vlada haos. Ja bi to nazvao jedan urbicid, vrši se nadgradnja, dogradnja, tamo gde ne postoje nikakvi tehnički uslovi, nikakve tehničke karakteristike. Tamo gde je negde bilo tri, četiri i pet kuća, kupuju se kuće i tamo gde su nekada živele četiri, pet i šest porodica prave se stambene zgrade, gde živi po 20, 30, a nekada i 50 porodica i nema parkinga, nema svih drugih elementarnih uslova i zaista sa tom praksom mora jednom da se prestane.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Olivera Pešić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem predsedavaući. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Srbija je na 9. mestu na svetu po izdavanju građevinskih dozvola, i to ne kažemo mi poslanici SNS, niti to kaže predstavnik predlagača, nego to kaže Duing biznis lista Svetske banke. Toliko o tome, pošto je bilo nekih diskusija na tu temu da li neko priznaje tu poziciju Srbije ili ne, a bili smo na 186. mestu 2014. godine, 2015. godine na 139. mestu, 2016. godine na 36. mestu, 2017. godine na 10. mestu, a 2018. godine na 11. mestu na Duing biznis listi Svetske banke. Ovo su ogromni rezultati za Srbiju, između ostalog to su rezultati i efekti zakona koje mi danas ovde poslanici SNS ustvari i branimo. Poređenja radi, da bi građanima Srbije bilo jasnije, o čemu govorimo i koliki smo uspeh postigli, ja ću vam reći pozicije na koje se nalazi zemlje u regionu – Albanija na 166. mestu, BiH na 173. mestu, Hrvatska na 150. mestu, Mađarska na 108. mestu, Rumunija na 147. mestu, Slovenija na 119. mestu. Ovo su izuzetni rezultati. Što se tiče ukupnog rejtinga Srbije na Duing biznis listi, mi smo na 44. poziciji i napredovali smo u odnosu na 2018. godinu za četiri mesta, a od 2014. godine, pozicija Srbije je izgledala ovako – 2014. godine 91. mesto, da skratim 2016. godine 47. mesto, 2018. godine 48. mesto, kao što sam malopre pomenula, i sada na 44. mestu i ovo su sve rezultalti efekti donetih zakona. Ja pozivam kolege narodne poslanike da u nastavku sednice, govorimo o zakonu. Kada govorimo o planiranju i izgradnji, imamo samo jednu molbu za potpredsednicu Vlade, a to je da učinite sve što je u vašoj moći, da se u Leskovcu što pre krene sa radovima na obilaznici. Hvala unapred.
Zahvaljujem koleginice Pešić. Reč ima, po amandmanu narodni poslanika Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, kada govorimo o amandmanu, čini mi se da su ove kritike bile upućene ranije kada je mnogo što šta negativno građeno, a vezano je za Inženjersku komoru i onda bi bili daleko kritičniji i to osnovano kritičniji, kada su u pitanju problemi vezani za ovu oblast o kojoj pričamo. Imajući u vidu jedno potpuno neuređeno stanje koje je postojalo i da je radio ko je kako i šta hteo, a da apsolutna odgovornost nije nikakva postojala. Ono što se isključivo sa jednog pravnog aspekta posmatranja može zaključiti, kada su u pitanju ove odredbe koje se napadaju amandmanima, jeste činjenica da upravo ovim činjenicama koje ste predložili se sprečava ili sužava prostor, kako zloupotreba, tako i određenih manipulacija kada su u pitanju sticanja određenih stručnih sertifikata, licenci i sve ostalo. Dakle, upravo je to ograničenje ili sužavanje prostora, da se radi kao što se nekada radilo, pa je mogao kako je ko hteo i na koji način je hteo da dođe do bilo kakvog, da ga pežurativno nazovemo, papira, na osnovu na koga će steći legitimitet ili legitimaciju da može da se upusti u ovako značajne poslove od opšteg interesa, kao što je prostorno planiranje, a u konkretnom slučaju izrada urbanističkih planova. Naravno, one moje digresije koje sam izneo kao u nekom načelnom delu, kao diskutant, kada je bila priča oko rešenja koja se dostavljaju licenciranim licima i da li ta rešenja mogu biti konačno danom dostavljena ili ne, ta digresija ostaje. Tu nemam apsolutno ni jedan jedini problem da krajnje dobronamerno ukažem na to. Ali, o tome možemo da pričamo kasnije, kada eventualno budemo razgovarali i o praktičnoj primeni zakona i rezultatima praktične primene ovog zakona. Kako će se u praktičnoj primeni ovaj zakon prepoznati, odnosno oni koji ga primenjuju da li će ga primenjivati na adekvatan način, sa jedne strane, a sa druge strane da li je ta adekvatnost zaista moguća, s obzirom na problematiku u određenim odredbama ovog zakona. Da ne bih ponavljao ono što sam malo pre rekao, jer bi bilo stereotipno i deplasirano, mislim da ono što je intencija vašeg Ministarstva bila jeste da se stepen stručnosti kada su u pitanju svi oni koji učestvuju u postupcima izrade projekata, oni koji učestvuju u postupcima izgradnje moraju pojaviti sa velikim stepenom odgovornosti za svoj rad sa jedne strane, a sa druge strane pokazati izuzetno visok stepen stručnosti koji opravdava poziciju ili ulogu onoga koji učestvuje u ovim postupcima. Zbog toga postoji podrška Socijalističke partije Srbije za ovakve predloge zakona i za ovakvo normiranje zakona. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Pre nego što idemo dalje, samo jedno pitanje za vas. Pretpostavljam da ste sve vreme trošili vreme poslaničke grupe, jel, tako?
Izvinjavam se, nisam to na vreme rekao. Da, trošim vreme poslaničke grupe, a ne ovlašćenog predstavnika.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Slavica Živković. Po amandmanu. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, predsedavajući. Moram nešto da kažem kao ovlašćeni predstavnik moje partije, a govorim o radu Inženjerske komore i o postupku izdavanja licenci. Vrlo je bitno, bez obzira na probleme koji su postojali u Inženjerskoj komori u prethodnom periodu, nije baš da su se licence dobijale kako je ko hteo. Ja sam i u svom izlaganju vezano za zakone u ponedeljak vrlo jasno rekla da komisije koje postoje u Inženjerskoj komori i dalje Inženjerska komora sprovodi postupak polaganja stručnog ispita.Komisije su sastavljene zaista od najkompetentnijih ljudi, kako iz reda nauke, tako i iz struke. Ono što se javilo kao problem u Inženjerskoj komori jeste jedan, da kažem dosta nedefinisan sukob koji je paralisao rad Inženjerske komore. Ministarstvo je pokušalo u par navrata da interveniše i da pomogne da se funkcionisanje Inženjerske komore vrati na prethodni nivo. S obzirom da te intervencije nisu urodile rezultatima, zaista je bilo nemoguće. Ono što je jedino moglo u tom trenutku da se uradi to je da taj posao na sebe preuzme Ministarstvo, što se sada i radi, s tim što je Inženjerska komora zadržala postupak polaganja stručnog ispita, a sam postupak izdavanja licenci je preuzelo Ministarstvo i to funkcioniše jako dobro. Ono što se ovim zakonom dodatno propisuje i što smatramo da je jako dobro jeste Program permanentnog usavršavanja koji će biti obavezan za sve inženjere, građevinske struke i arhitekte, urbaniste, kao što je to i u nekim drugim strukama. Građevinarstvo je nešto što napreduje iz godine u godinu, i jednom stečeno zvanje diplomiranog inženjera se ne može smatrati dovoljnim za njegov čitav radni vek. On mora da pohađa određene stručne skupove i mora da svoje znanje dodatno usavršava kako bi bio konkurentan i u toku svog čitavog životnog veka. I to je apsolutno u redu. U prethodnom periodu Program permanentnog usavršavanja je sprovođen, ali nije bio obavezan. Određene strukovne organizacije su se bavile organizovanjem naučnih skupova, organizovanjem određenih seminara na zahtev privrede, na zahtev struke. Određeni sertifikati iz ovih oblasti su bili potrebni mladim inženjerima koji se nalaze na fakultetima koji se bave istraživačkim radom, kao potvrda za napredovanje u više zvanja, ali u privredi to nije bio uslov. Zato smo možda i dolazili u probleme u prethodnom periodu da se na određene zahteve u privredi nije moglo odgovoriti na adekvatan način. Obavezno usavršavanje građevinskih inženjera sigurna sam da će u narednom periodu doprineti samo jednom boljem kadru, znači kadru građevinskih inženjera koji će biti dodatno edukovan, koji će odgovoriti na sve zahteve savremenog građevinarstva i koji će nama i kao zemlji obezbediti jedan kadar koji je potreban da ne moramo nikada doći u situaciju da angažujemo nekoga iz inostranstva da nam uradi neke stvari koje su vrlo bitne zato što mi možda nismo dovoljno ulagali u naš inženjerski kadar. Ono što sam navela kao jedan problem i što je primećeno u postupku permanentnog usavršavanja u nekom prethodnom periodu kao neobaveznog jeste odsustvo mladih inženjera iz privrede. Ja želim to još jednom da pomenem. Gospođa ministarka kada je odgovarala rekla je da je to novim programom predviđeno da će imati u vidu taj problem i da će mladi inženjeri koji su zaposleni i angažovani na ovim velikim infrastrukturnim projektima imati mogućnost da se permanentno usavršavaju po posebnim programima. Hoću još jednom da kažem da je to važno za sve inženjere u Srbiji, gde god da rade i da podzakonskim aktom koji se bude definisao Program permanentnog usavršavanja za inženjerski kadar iz građevinske struke u narednom periodu se mora predvideti mogućnost finansiranja Programa permanentnog usavršavanja za mlade inženjere koji su zaposleni u privredi. Smatram da ćemo na takav način doprineti njihovoj obuci da ostanu da rade u Republici Srbiji jer će tu imati priliku da se usavršavaju, a ne da imamo trend odliva mladog stručnog kadra i želje da odu negde u drugu zemlju gde će imati priliku da se dodatno usavršavaju. Smatram da su predlozi koji se nalaze u Zakonu o planiranju i izgradnji, a tiču se permanentnog usavršavaju izuzetno dobri i da će to unaprediti naše građevinarstvo.
Zahvaljujem, koleginice. Reč ima narodni poslanik Neđa Jovanović. Po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Imajući u vidu da iskreno izuzetno uvažavam diskusije uvažene koleginice Slavice Živković koja krajnje stručno, utemeljeno, kompetentno iznosi stavove vezane za teme dnevnog reda, što je učinila i sada. Postoji samo jedna njena digresija u odnosu na ono što sam istakao u malopređašnjoj diskusiji, a radi se o Inženjerskoj komori. Neću generalizovati, niti smatram da je generalizacija prihvatljiva na bilo koji način, jer generalizacija nas vodi u jednu sasvim drugu, apsolutno negativnu stranu, a to znači da sve one koji su u određenoj branši, u određenom poslu, okvalifikujemo na negativan način. Ja to ne želim, ali moram podsetiti i građane Srbije, a to sigurno zna i uvažena koleginica Živković da je postojao period rada Inženjerske komore pre 2010. ili 2011. godine, kada smo imali zaista određene situacije koje se ne mogu prihvatiti kao pravno prihvatljive, a radi se o tome da brojni, nazovimo licencirani stručnjaci u bilo kojoj oblasti, da li se radi o prostornom planiranju, izvođenju radova ili bilo čemu drugom imali su određenih nedostataka ili propusta u svom radu koji su bili na granicama protiv pravnog delovanja, da ne kažem izvršenja krivičnog dela. Ne znam da li je u tom periodu neko od tih kolega uvažene koleginice Živković bio sankcionisan? Iako jeste, to je vrlo mali broj. Da li je bilo ko od onih koji su se ogrešili i grubo ogrešili o zakon snosio materijalnu odgovornost? Sa stanovišta sudske prakse kojoj pripadam znam da nije, a i ako jeste to je bio vrlo mali broj slučaja. Zbog toga ukazujem, bez namere da kroz generalizaciju okvalifikujem negativno uvažene stručnjake iz te oblasti, visoko kompetentne, i inženjeri i arhitekte i sve ostalo, samo sam skrenuo pažnju da je krajnje vreme da se to preseče i to se čini ovim zakonom. Koleginica Živković i ja se tu potpuno slažemo, imamo potpuno identičan stav, isto mišljenje. Ove odredbe ovog zakona ukazuju na to da smo suzili mogućnost, ograničili mogućnost zloupotreba koje su do sada činjene, a bilo ih je na sreću ne mnogo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Marina Ristić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vera Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ministarko sa saradnicima, kolege poslanici, u periodu od 2012. godine, kada smo tog trenutka zatekli oko 500 gradilišta, danas ih ima oko 55.000, gde god da vas put nanese, svuda se vide kranovi. Zahvaljujući Aleksandru Vučiću i njegovoj viziji, Vladi Srbiji i Ministarstvu građevine, od te 2012. godine izgrađeno je oko 350 km auto-puta, kao i 350 km rekonstruisanih pruga. Pokrenut je novi ciklus investicija u infrastrukturi vredan više od 10 milijardi evra, a to su auto-put Preljina-Požega, 30,9 km, Moravski koridor, odnosno auto-put Pojate-Preljina, 110 km, auto-put Beograd-Sarajevo, sa deonicama Sremska Rača-Kuzmin, 17 km i Požega-Užice-Kotroman, 60 km, auto-put Ruma-Šabac, kao i brza saobraćajnica Šabac-Loznica, obilaznica oko Beograda, koja se momentalno gradi i Fruškogorski koridor, oko 45 km. Zatim, prva deonica auto-puta Niš-Merdare-Priština. Ako bih mogla da nabrajam još koliko, mogla bi da, ali moram da pružim i svojim kolegama da se jave. Na kraju, moram da kažem i to da građane niko ne može da prevari, jer brigu za njih i njihove pristojnije uslove za život i odgovornost pokazao je predsednik Aleksandar Vučić i SNS. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 13. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Ja sam svojim amandmanom tražio da se ovaj član zakona briše. Poznat vam je stav SRS da mi principijelno nemamo ništa protiv da se stvari u ovoj oblasti urade na način kako to najviše odgovara našim građanima. Međutim, mi smatramo da su se mnoge stvari u ovom zakonu mogle rešiti na drugačiji način i efikasniji način. Državna uprava nam je sve više nestručna i nesposobna za poslove koji su joj povereni. Postoji opravdana bojazan da će ovo u bliskoj budućnosti stvoriti ogromne probleme našim građanima. Iskustva nam govore da je moj strah opravdan. Ne može ministarka da dođe pred narodne poslanike i da se ponaša kao da je u njenom resoru sve u najboljem redu. Kakvo je stvarno stanje, mogu videti i sami građani Srbije u mestima u kojima žive. Mnogi naši građani i dalje nemaju rešene elementarne komunalne potrebe, to je nedopustivo u 21. veku. Situacija je pogotovo kritična na rubnim područjima gradova, kao i u većini sela. Izmena ovog člana neće doprineti poboljšanju ovog zakona. Zakoni je u osnovi loš i koči postupak legalizacije. Zato sam mojim amandmanom tražio brisanje ovog člana, jer je neophodno da se donese potpuno novi zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Stojanoviću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Žarko Bogatinović. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministre Mihajlović, pruga Niš-Preševo-državna granica je jednokolosečna, dužine 157 km i predstavlja deo pan-evropskog Koridora 10. Pruga se zajedno sa magistralnim putem Niš-Preševo nalazi u dolini reke Južne Morave i prolazi kroz Grdeličku klisuru. U okviru programa modernizacije pruga Železnice Srbije a.d. planirana je rekonstrukcija železničke pruge Niš-Preševo-državna granica. Cilj modernizacije je podizanje nivoa bezbednosti i kvaliteta prevozne usluge. Sa modernizacijom pruge Niš-Preševo-državna granica se krenulo 11. aprila 2016. godine na deonici Bujanovac-Bukarevac, u dužini od 13.759 metara. Tehnički prijem nad deonicom obavljen je već 14. marta 2017. godine. Zatim je urađena rekonstrukcija još na dve deonice, i to Ristovac-Vranjska Banja, u dužini od 17.723 metra i Vinarca-Đorđevo, u dužini od 15.015 metara. Ukupna dužina remontiranog dela pruge Niš-Preševo-državna granica na pomenutoj deonici je 46.497 metara. Prema knjižici reda vožnje, za red vožnje 2017/2018. godine najveća dopuštena brzina na pruzi Niš-Preševo-državna granica je 100 kilometara na čas, a najmanja 30 kilometara na čas. Da bi iskoristili i bolje eksploatisali remontovane deonice u potpunosti, potrebno je na delu pruge Leskovac-Đorđevo, putni prelaz obezbediti polubranicima ili branicima i uključiti u sistem elektrorelejnog osiguranja, kako bi podigli brzinu na 100 kilometara na čas, jer sada zbog trougla preglednosti je ista smanjena na 30 kilometara iz pravca Leskovca. Odrađen je, takođe, i putni prelaz PBH3 i ugrađen na delu pruge Leskovac-Đorđevo i brzina podignuta na 100 kilometara na čas. Takođe, na deonici Bujanovac-Bukarevac, radi eksploatacije remontnog dela pruge, potrebno je putne prelaze uključiti u elektrorelejno osiguranje sistema Simens, obezbediti branicima ili polubranicima, jer navedeni putni prelazi ne mogu podržati brzinu od 100 kilometara na čas zbog trougla preglednosti zato što je brzina preko pomenutih putnih prelaza 30 kilometara na čas. Teškoće u odvijanju železničkog saobraćaja, naročito u zimskom periodu, javljaju se na delu pruge koji prolazi kroz Grdeličku klisuru, zato što često dolazi do smetnji pri kretanju skretnica, usled niskih temperatura, kao i odrona usred erozije. Takođe, zbog neredovnog održavanja pruge, vremena vožnje vozova se stalno povećavaju, pa je to glavni razlog drastičnog pada broja prevezenih putnika i robe na ovoj pruzi. Potrebno je remontovati ovaj deo pruge, kako iz bezbednosnih razloga, tako i zbog redovitosti železničkog saobraćaja, i to od ukrsnice Đorđevo do stanice Vladičin Han, što je ukupno 31.710 metara. Do sada je odrađeno oko 900 metara u Caričinoj dolini. Takođe, jedna sugestija, železnička stanica Leskovac se nalazi u srcu grada Leskovca, u neposrednoj blizini Tekstilne škole u Leskovcu. Železničku stanicu Leskovac od Tekstilne škole odvaja ulica Vilijama Pušmana, a učenici, kao i građani grada često prolaze preko kolosečnih kapaciteta koloseka, jer zaštitna ograda u dužini od 150 metara nije postavljena zbog podele zemljišta između grada Leskovca i Železnice Srbije a.d. i zbog ovoga, nažalost, dolazi do velikog broja vanrednih događaja, jer građani i đaci svojom nepažnjom budu povređivani od strane železničkih vozova. Dakle, potrebno je postaviti zaštitnu ogradu u što kraćem roku, jer brzina na ovom delu pruge je 100 kilometara na čas. Na kraju, ministre, na regionalnom putu Pečenjevce-Lipovica odrađen je drumski put, presvučen asfaltom, tako da ne bi bilo loše odraditi putni prelaz gumenim panelima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Despotović.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, amandman SRS na član 14. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Predložili smo brisanje sa obrazloženjem da postojeći zakon nije moguće popraviti bilo kakvim izmenama i dopunama. Zakon je u osnovi loš i koči postupak legalizacije. Izmena ovog člana, takođe, neće doprineti poboljšanju zakona. Osim toga, predložene izmene su u interesu malog broja ljudi i predviđaju izdavanje građevinskih dozvola za mini hidroelektrane bez planske dokumentacije. Ove izmene će biti izvor zloupotreba. Izazivaće se veliko nezadovoljstvo velikog broja ljudi u Srbiji. Poslednja izmena Zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji doneta je u decembru, ako se ne varam, 2018. godine, dok je od 2009. godine pretrpeo čak 11, ili mislim da je ovo 12. izmena i dopuna. Ovakve kozmetičke izmene sa trećinom zakona koji se menja, tada bi trebalo izmeniti i ceo zakon, odnosno doneti novi. Kada je reč o mini hidroelektranama, vidimo da je u ovaj projekat izgradnje, odnosno zabrane gradnje uključeno i Ministarstvo za zaštitu životne sredine, što mi srpski radikali smatramo opravdanim. Mogućnost izgradnje mini hidrocentrala treba raditi, ali samo tamo gde nema stanovništva, gde se ne narušava flora i fauna i sa ovakvim dozvolama o izgradnji mini hidrocentrala ne mogu da imaju benefite pojedinci. Obično su to pojedinci bliski vlasti, nego da ima i mesna zajednica u kojoj se to gradi i ta opština gde se grade takve mini hidrocentrale. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Despotoviću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Milosav Milojević. Izvolite, kolega.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, cenjeni ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nove izmene Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji donele su čitav niz odredbi koje opširnije i preciznije definišu nove pojmove neophodne za bolje funkcionisanje i razvoj građevinarstva, uticaj na vrednosti izvedenih radova i njihovu regulativu, rast BPD-a i opšteg napretka života građana. Prema zvaničnim podacima Republičkog zavoda za statistiku i broj izdatih građevinskih dozvola je u stalnom rastu, a tokom proteklih sedam godina povećao se tri puta. Danas imamo aktivno skoro 54.000 gradilišta, dok je taj broj krajem 2015. godine bio ispod 13.000. Sistemske reforme donele su ogroman napredak u razvoju građevinarstva u čitavoj Srbiji. Prestonica Beograd danas je veliko gradilište i nećemo biti neskromni ako kažemo da je obim ulaganja u infrastrukturu, izgradnju danas veći nego ikada ranije u modernoj istoriji Srbije. Ne samo u Beogradu, već i u drugim gradovima naše države primetan je veliki uticaj rasta životnog standarda. U opštini Aranđelovac, u poslednjih nekoliko godina, završena je i započeta izgradnja velikog broja novih stambenih objekata, potražnja za stanovima je značajna, raste i potražnja za nekretninama. Samo u poslednjih nekoliko meseci više desetina lokala u glavnoj ulici Knjaza Miloša i užoj i široj gradskoj zoni su rekonstruisani i počeli sa radom, što je posledica i ogromnih ulaganja u infrastrukturu. Ulaganjem više od tri miliona evra u kompletnu rekonstrukciju glavne gradske ulice, zamenom vodovodne mreže, novom asfaltnom podlogom, sadnjom drveća i uređenjem pešačkih zona i zelenih površina stvorili su se uslovi za rast potražnje i izdavanje nekretnina. Ovo je samo jedan primer koliko je važna veza između ulaganja u investicije i rasta male privrede. Takođe, osnova svega je bolji životni standard, a sa većom potražnjom moći stanovništva stvara se mogućnost razvoja i drugih privrednih oblasti. Zakon o planiranju i izgradnji ide u korak sa jasnim ciljevima, normalno EU, i zato se najbitnije izmene i dopune tiču regulisanja profesija, odnosno profesionalnih kvalifikacija i izdavanja licenci inženjerima, arhitektama, profesionalnim planerima, odnosno sticanja prava na bavljenje svojim stručnim oblastima. Izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji donele su i nove termine koji će omogućiti lakše povezivanje i organizovanje ljudi u zatvorenim stambenim blokovima u cilju uređenja zelenih površina, međusobnih odnosa i drugih važnih pitanja bitnih za funkcionisanje određenih lokalnih zajednica. Takođe, uveden je i novi termin „Metro“, potreba koja je proistekla zbog početka realizacije projekta izgradnje beogradskog „Metroa“. Mislim da nema potrebe previše pričati o važnosti tog projekta, kao što bi to značilo razvoju Beogradu, a samim tim i čitave Republike Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, želim da se pre svih zahvalim predsedniku Republike Srbije, Aleksandru Vučiću, na izuzetnoj viziji uređenja i napretka naše zemlje, zatim ministarke građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture Zorani Mihajlović i svim članovima Vlade koji pokazuju ozbiljnost i želju da Srbija postane uređena i razvijena zemlja. Za razliku od malog broja pojedinaca iz dela opozicije, kojima je jedini cilj bavljenje politikom plasiranja laži i jeftine demagogije, predstavnici SNS u Vladi Republike Srbije govore mnogo jasnijim jezikom, jezikom rezultata i činjenica. To je nešto što građani Republike Srbije i te kako umeju da vide i prepoznaju. Zato pozivam sve narodne poslanike i čitavu javnost da podrže napore ljudi koji se iskreno i časno bore za sve ljude u našoj zemlji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, svi se sećamo poslednjih izmena i dopuna na Predlog zakona o planiranju i izgradnji koje nije bilo tako davno. Čuli smo tada mnogo reči hvale na tada postavljeni zakon i malo ko u ovoj Skupštini je verovao da će tada tako hvaljeni zakon doći tako brzo na remont. Mislim da u našoj skorašnjoj zakonodavnoj praksi nismo imali sličnog primera da se na jednom zakonu toliko interveniše u smislu izmena i dopuna, krpljenja, usaglašavanja itd. Mi iz SRS smo vam tada govorili da nije dobro to što radite, da zakon takav neće zaživeti, a vi ste nam onda govorili da, ako smo protiv nekog projekta, protiv neke ideje, ne daj Bože, protiv nekog vladinog člana, da smo protiv razvoja Srbije, da smo protiv izgradnje autoputeva, smo protiv Srbije na kraju. Moram da vam kažem da možemo biti protiv svega, ali nikada protiv Srbije. Što se tiče naših amandmana koji se uglavnom sadrže u „briše se“, oni izražavaju naš principijelni stav i prema ovom zakonu i prema određenom članu, jer ako je nešto krivo postavljeno, ako je temelj kriv, teško da možete ispraviti taj propust u procesu gradnje. Ostalo mi je još malo vremena i rekao bih dve rečenice o kraku Koridora 11, čija se izgradnja planira u skorašnje vreme i, pored opština jugozapadne Srbije, zaobići će planine Taru i Zlatar, poznate turističke destinacije koje za godinu dana poseti više od 500.000 turista, bilo domaćih ili stranih.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić, po amandmanu.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana gospođo Mihajlović, poštovani gosti iz ministarstva, poštovani narodni poslanici, prvo ću da pohvalim gospođu ministar i resorno ministarstvo u svom radu, a tiče se železničke obilaznice oko Niša, odnosno od železničke stanice Niš, odnosno do Proseka, odnosno Sićeva, što je deo većeg projekta železničke pruge Niš – Dimitrovgrad u iznosu od 268,28 miliona. Mislim da sam cifru tačno naveo. Ako nisam, vi me ispravite. Da podsetim da se godinama priča o tome da će pruga biti izmeštena iz grada Niša i sve vlasti su o tome pričale dok SNS nije došla na vlast. Napraviću samo jednu malu analizu. Prvi konkretni korak je bio potpisivanje Protokola o izmeštanju pruge decembra 2012. godine, a sada je 2020. godina, i to između predstavnika EU, gospodina Mrkonjića i gradonačelnika Niša gospodina Perišića. Analiza ovog projekta je pokazala opravdanost sa ekonomskog aspekta, jer 11 miliona su bili godišnji gubici na relaciji železnička stanica Niš – Prosek, a dobit svega milion i po dinara. Drugo, ekološki aspekt i, treće, gubitak života, što je i najvažnije. Projekat je predviđao dupli kolosek za putnički saobraćaj, za teretni saobraćaj i kolosek za Zaječar je poseban i odvajao se od Panteleja. Bivši direktor „Železnica“ Dragoljub Simonović je rekao da se od toga odustalo i da prugu samo treba elektrificirati, što bi faktički bilo i trajno rešenje i kraj ove priče. Reagovao je zamenik gradonačlenika, gospodin Savković, tako da je 2015. godine Republička agencija za prostorno planiranje zabranila elektrifikaciju pruge. Konačno, 2016. godine češka firma „Sudopraha“ parama EU završila je projekat obilaznice. Sama železnička obilaznica oko Niša, dužine 22kilometra, koštaće oko 80.000 evra. Izgradnju će finansirati država Srbija, odnosno njeni građani kroz budžet i drugo Evropska investiciona banka. Kao što znate, usvojili smo Predlog zakona o potvrđivanju finansijskog ugovora železnička pruga Niš-Dimitrovgrad između Republike Srbije i Evropske investicione banke u vrednosti od 134 miliona evra. Toliko o tome kako radi Ministarstvo u Vladi Republike Srbije i ovaj gorući problem najzad ćemo rešiti u gradu Nišu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Rančiću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović. Izvolite, koleginice.
Hvala uvaženi kolega Milićeviću. Javljam se po amandmanu koji je podneo moj poštovani kolega Dubravko Bojić ne toliko zbog sadržaja samog amandmana, već zbog onog što je kolega rekao, a tiče se ovog zakona. Naime, ja smatram da nijedan sistem ne može da se uredi preko noći, pa tako ne može ni ova oblast, oblast izgradnje, odnosno građevine. Svedočimo o tome unazad decenijama. Kao što je moj kolega Neđo Jovanović rekao, imali smo jednu haotičnu situaciju i tu situaciju je trebalo koliko-toliko urediti. Te potpuno je bilo normalno da imamo izmene i dopune ovog zakona, a i neke zakone koje smo usvojili u međuvremenu kako bismo sredili stanje na terenu. Verujem da inspektori i da svi koji rade u sistemu gradnje znaju da su primeri brojni, može se brojati u hiljadama različitih primera koje niste znali ni ta treba da regulišete do momenta dok se sa tim problemima na terenu niste suočavali. S toga, za razliku od svih prethodnih izmena i dopuna, rekla bih, da ova izmena i dopuna, zapravo, njena bazičnost jeste samo unapređenje onog što je sada već uspostavljeno kao dobri primeri prakse. Neću ponavljati ono što je moj kolega Neđo Jovanović rekao malo pre a tiče se unapređenja, zapravo, licenciranih prostornih planera, odnosno potrebe da se i oni licenciraju. U svakom slučaju podršku našu imate. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Miladinović. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, ukoliko se u praksi tokom primene nekog zakona pojave problemi, najgore rešenje je vršiti njegove izmene i dopune. Konkretno, ovaj zakon menja se osmi put od kada je na čelu resornog Ministarstva ministar Zorana Mihajlović. Mi smatramo da predložene izmene i ovog puta apsolutno neće doprineti nikakvom rešavanju problema kojih je u prethodnom periodu bilo mnogo. Mislim da za jednu odgovornu Vladu, kako to kažu kolege iz vladajuće koalicije, ovaj Predlog zakona, odnosno ove silne izmene zakona nikako ne mogu biti nešto čime se mogu pohvaliti. Ovaj predlog, to smo više puta istakli, je suštinski loš i mi smo to kroz naše amandmane, tačnije brisanjem svih predloženih članova jasno i iskazali stav da je zakon loš, da ga treba menjati tako što će se doneti potpuno nov zakon, kao što treba promeniti i resornog ministra. Takođe bi ukazali i na još neka nebulozna i loša rešenja s obzirom da se izmene predlažu u cilju pridruživanja Srbije EU, a neke od predloženih izmena će biti primenljive, odnosno stupaju na snagu u momentu pridruživanja i pošto Srbija, hvala Bogu, nikada neće ući u EU, dobar deo zakonskih normi, predloženih ostaće neprimenjiv. Zato bi najbolje bilo da se ovaj zakon povuče iz procedure, da sačeka da na čelo ovog ministarstva dođe ministar koji će raditi pošteno i isključivo u interesu građana Srbije, što za aktuelnog ministra nikako ne možemo da kažemo. Zahvaljujem.
Zahvaljuje koleginice Nikolić. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite kolega Birmančević.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, poštovana ministarko sa saradnicima, ja sam se već ranije javio, ali nisam dobio reč zarad istine i jednostavno da potvrdim ono što znaju svi građani u Srbiji, a posebno građani Mačvanskog okruga, da je upravo ministarka Zorana Mihajlović u selima, gradovima, seoskim naseljima, prigradskim naseljima bila više puta sigurno nego svi ministri od kako postoje ministri u Srbiji i siguran sam da ako nešto možemo da kažemo za poslove koje je sprovodilo ministarstvo kada je na tom čelu ministarka Zorana Mihajlović da ti poslovi su doneli dobar rezultat, dobar rezultat za građane Srbije, dobar rezultat za Vladu Republike Srbije i dobar rezultat za našu državu. Kako god i šta god neko pokušavao da promeni, odnosno da sto puta ponovi laž ne bi li to postalo istina, to se ni u ovom slučaju neće desiti. Istina je samo jedna da smo mi upravo u gradu iz koga ja dolazim, a Šabac je grad u kome već godinama nije ulagano u putnu infrastrukturu, da smo radili od sredstava Vlade Republike Srbije i to puteve u najmanjim mestima i verujete najmanje selo koje pripada gradu Šapcu je Miloševac, koje ima samo 54 birača, upravo kroz centar tog sela je urađen put i time smo pokazali da ova Vlada Republike Srbije i ovo ministarstvo misli o svakom pa i o građanima gde ima 54 glasača u selu. Uradili smo neke magistrale, kako su ih nazivali, pripadnici, ja ne mogu ni više da se setim kojoj oni stranci pripadaju, ipak je različita varijanta žute boje, DS podeljena sada, siguran sam da ni oni nisu sigurni ko je u kojoj stranci, ali obećavali su neke tamo cerske magistrale, posebno tamnavske. Podsetiću građane Šapca, a i građane Srbije da smo upravo između Bukora i Donjeg … uradili put koji se čeka od Drugog Svetskog rata na ovamo, da je urađena baš Cerska magistrala povezana sela u Pocerini, da su urađeni putevi oko sela u Tamnavi, da je urađen put u Progu, da je urađeno jako dosta na putnoj infrastrukturi u opštini Koceljeva, opštini Vladimirci. Ono što je jako bitno i što je najznačajnije i što će zaista promeniti sliku zapadne Srbije i naravnom Mačvanskog okruga je upravo započeta izgradnja autoputa na relaciji Ruma-Šabac, novog mosta preko reke Save i brze saobraćajnice od Šapca do Loznice, ukupna dužina 77 kilometara, ukupan novčani iznos od 467,5 miliona evra, skoro pola milijarde evra će Vlada Republike Srbije da konačno i ovaj deo zapadne Srbije, i Ljubovija i Mali Zvornik i Krupanj i Loznica i naravno Šabac, Bogatić, Koceljeva i sva sela koja pripadaju tim opštinama konačno budu na karti onih koji imaju autoput. Zahvaljujući Aleksandru Vučiću i ovom ministarstvu i ovoj Vladi ništa nije više daleko, tako ništa više neće biti daleko ni u Mačvanskom okrugu. Za kraj. Time ću završiti. Koliko god pokušavao da ospori sa 188 mesta po brzini izdavanja dozvola, sa 188 mesta u svetu Srbija se sada nalazi na devetom mestu. To je informacija koja jednostavno pokazuje da je ovo ministarstvo, da je ova Vlada, da je ova država na pravom putu. Da bi neko došao na deveto mesto, tu nije potrebno samo reagovati u ovom segmentu ministarstva nego kompletna Vlada, niz ministarstava, niz zakona i za kraj menjamo ovaj zakon i menjaćemo koliko god je potrebno. Prepoznajemo probleme ako se pojave, pa menjamo u skladu sa interesima, isključivo interesima građana Srbije i države Srbije. Još jednom hvala Zorani Mihajlović u ime građana Mačvanskog okruga, ali i građana cele Srbije. Ponavljam, niko nikada nije više puta bio u svim selima, ne samo Mačvanskog okruga nego cele Srbije. Hvala.
Zahvaljujem kolega Birmančeviću. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dakle, radi javnosti u tom članu 17, a odnosi se na član 60, ovo moramo precizno da pročitamo, napisano za koje sve objekte je moguće dobiti građevinsku dozvolu bez planske dokumentacije. Tu je između ostalog napisano – objekti za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora i slično. To su te male hidroelektrane. Kada se priča u javnosti oko ovoga pokrenula, kada smo mi počeli ovim da se bavimo onda ste se dogovorili da neko od vaših poslanika podnese amandman, pa da ovo suzi, da se ne odnosi baš sve mini hidroelektrane. Mi tvrdimo i evo neka nas sada čuje i javnost, da ćete upravo to da zloupotrebite i da će to biti ono što ste vi naumili ovim zakonom. Onda nam još ministarka malopre kaže – to ne piše u Nacrtu zakona. Otkuda mi znamo šta piše u Nacrtu zakona. Mi baratamo Predlogom zakona. Ali je to toliko neznanje da je prosto neverovatno. Dok mi pričamo ovih dana o svemu ovome, verujte mnogo ljudi se javlja, očajni, nezadovoljni, itd. Malo da pokvarimo ružičastu sliku o onome što radi Zorana Mihajlović, ružičastu sliku koju vi iz vlasti pokušavate da predstavite. Javljali su nam se stanovnici, dok smo mi ovde govorili prekjuče, okupilo se mnogo njih na licu mesta, sela Trnava, Trnavska Baluga, Atenica, Zablaće, Vapa, sve su to čačanska sela. A šta je smešno? Šta vam je najsmešnije gospođo Mihajlović sada, u ovome dok ja govorim? Kako vas nije sramota? Kako vas nije sramota lopužo lopovska, još mi se smejete u lice.
Nemojte molim vas koleginice Radeta. Koleginice Radeta, dozvoliću vam da govorite, samo trenutak. Molim vas. Nemojte da koristite tu retoriku i nemojte direktno da se obraćate na takav način. Dajte molim vas da nastavimo u demokratskom duhu u kojem smo radili do sada. Molim vas da se prijavite ponovo.
Problem tog demokratskog duha nije do danas. Vi odatle ne vidite šta radi, kako se ponaša i kakve face pravi ta što sedi ispred vas. Vi to ne vidite. Znate šta je radila iza leđa Ani Brnabić kada joj se bečila, kolutala očima. Ako Ana Brnabić dozvoljava, mi ne dozvoljavamo. Nemojte nas da upozoravate, nego nju. Pitajte bar zbog čega tako reagujemo. Dakle, ova sela su duž pruge Čačak-Kraljevo i sva pripadaju opštini Čačak. U ovim selima nema rampe ni na jednom pružnom prelazu, nema nikakve signalizacije, nema uličnog osvetljenja, nemaju stanicu, a imaju preko 20.000 ljudi. Na žalost na ovo mestu je zabeleženo 13 smrtnih slučajeva. Ovuda svaki dan deca prelaze, idu svakodnevno u školu, prelaze prugu i kada je magla, kada je sumrak to je prosto ruski rulet, kako preći i preživeti u tom delu. Inače, lokalni put koji povezuje svih ovih pet sela, velikih, nema nijednog milimetra asfalta. Dakle, postoji nešto što se ne vidi iz onih otvorenih autobusa kada se obilazi, postoji nešto što vide samo ljudi u Srbiji koji žive tamo na licu mesta. Ono što je najvažnije, kada su se obraćali predstavnici ovih sela nadležnim organima, rekli su im da su njihovi zahtevi skupi. Zamislite, 13 mrtvih, 13 poginulih na nepostojećem pružnom prelazu i rešenje tog problema je skupo za vlast u Srbiji. Sećate onog kada je slično bilo u Nišu, pa kada se digne u javnosti malo veća vika, onda izvole da urade nešto od toga. Kuriozitet ovoga je da u jednom od tih sela u Atenici živi takođe neko ko je bio ministar na istim ovim poslovima Velja Ilić, čak ni njemu nije palo na pamet da uradi ovaj deo i da ispuni ovu obavezu. Dakle, mnogo toga treba da se uradi, ništa neće da se uradi od onoga što, ponavljam, što se ne vidi pred TV kamerama i ne može da se uradi dok je ovakvog zakona i neverovatno je. Slušam poslanike koji će glasati za ovaj zakon, kako kažu, moraju zakoni da se menjaju, mora ovaj zakon da se menja, mora ovaj haos nekako da se iskoreni u bespravnoj gradnji, u građevinskoj mafiji itd. Pa, odakle bespravna gradnja, odakle građevinska mafija? Naravno, nastala je davno, mnogo pre naprednjaka, ali za osam godina, ne uraditi ništa, kao što niste uradili vi, kao što nije uradila ova ministarka, to je zaista nešto neverovatno. Ništa niste uradili gospođo ministar zato što opstruišete rad Vlade Republike Srbije, zato što donosite zakone na osnovu kojih ništa ne može da se uradi, zato što ste doneli i Zakon o legalizaciji, o ozakonjenju, vi ste ga prekrstili i ovaj o planiranju i izgradnji. Na taj način, sa takvim odredbama da je nemoguće legalizovati ono što je ozbiljna problem, a još ozbiljniji problem su vaši inspektori na terenu. I dan danas se gradi širom Srbije, prave se stanovi, prave se objekti, prave se kuće. Vi ste napisali da se ne može dobiti struja npr. u objektu koji nema građevinsku dozvolu, zna se kome se ide sa 10.000 evra, pa se priključak struje dobije, samo je pitanje kada će se opet pojaviti još neki Miroljub Jeftić, pa da vidimo koliko se tih hiljada evra deli sa vama. Očigledno vam jedino to dobro ide.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednica Vlade Republike Srbije, ministar prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Dobro, ja slušam zaista već jedno dobra tri sata vašu političku partiju, predstavnike vaše političke partije sa standardnom pričom, sa kojom idete decenijama. Uglavnom i u 90% slučajeva samo laži, laži, laži. Vrlo biram reči, ne kažem ne istine, nego kažem laži, zato što i vi jako dobro znate da lažete. Dakle, ono što ste radili pre dva dana i govorili ovo što govorite danas i o tome kako ja izgledam i čime se bavim, da li sam lopov, kriminalac i ta doza i taj stepen, pre svega nevaspitanja, naravno, ne očekujem da se vi lepo ponašate i vaspitano, jer je to kućno vaspitanje i to treba neko drugi da vas nauči. Ne očekujem naravno ni da recitujete Prevera, zato što je to opet stvar obrazovanja, ali i te kako očekujem da, ako je danas rasprava o amandmanima koju je Vlada Republike Srbije usvojila ili odbija, onda pretpostavljam da treba da pričam o njima. No, ja sam uvek tema, moje ime se izgovara 1000 puta, pa evo, samo ću sada da se javim, na ono što kažu i što su govorili radikali tri dana i nemam nameru više uopšte da vam odgovaram zato što je to jedna.. Potpuno, svaka stvar koju ste izgovorili za mene, moj privatni život, moj poslovni život, moju karijeru, svaka stvar koju ste rekli je laž. Dakle, sve što ste izgovarali mesecima je laž. Vaša politička partija to radi decenijama i svi znamo kako ste prolazili. Na kraju krajeva, znamo i koliko procenata sada imate podrške građana, mnogo manje u odnosu na ono što sedite sada u parlamentu. Zbog ljudi koji su vas glasali, moja obaveza je da kažem šta je to sve laž koju vi, predstavnici te političke partije, izgovarate danima, mesecima, godinama u ovom parlamentu. Dakle, da krenemo, pošto ste navikli jedino da radite, a to je da lažete. Hajmo sa tom pričom o Moravskom koridoru. Hajmo sa tom pričom da smo ja i američki ambasador ukrali 300 miliona evra, jer je, navodno, kineska kompanija ponudila za 500 miliona evra. Radi javnosti, poštovana politička partijo, lažete, zato što ne postoji nijedan jedini papir, nijedan jedini sporazum, nijedan jedini ugovor, nijedna jedina ponuda kineske kompanije koja kaže da oni mogu da neki posao, taj konkretni posao, da urade za 500 miliona. Naprotiv, postoji papir gde kažu da ne mogu da urade za taj iznos. Znači, slagali ste i lažete da sam ja uzela 300 miliona evra na izgradnji Moravskog koridora. Dakle, nema 300 miliona evra, pošto neki predstavnici vaše političke partije kažu - gde je 300 miliona evra. Pa, evo, da vam kažem - slagali ste. Sledeća laž. Lažete da sam ja špijun, američki, britanski, šta vam već padne na pamet. Kako se probudite tog jutra - ja sam špijun. I građani i građanke ove zemlje slušaju godinama da me nazivate špijunom. Dokažite slobodno, postoje institucije. Ja špijun nisam, ali vi lažete da sam ja špijun. Govorite o tome da ja treba da idem u zatvor, da sam lopov, itd. Nemam nikakve veze sa tim što je v.d. direktor jednog preduzeća primio mito i eno ga tamo gde mu je mesto. Lažete, zato što je advokat tog istog čoveka vrlo jasno rekao da niti moje ime, niti bilo kog člana moje porodice, nije pomenuto od početka do kraja. A vi dovoljno znate, isto tako… (Predsedavajući: Molim vas da privodite kraju.) Izvinjavam se, ja slušam tri sata ove stvari i moje je da zbog građana Srbije odgovorim kako jeste. Znači, govorite mi sa mesta - lopužo, vičete mi da li sam normalna, građani Srbije neka čuju.
Potpredsednice, samo trenutak. Vi za repliku, kao i poslanici, imate dva minuta. Već je prošlo četiri minuta. Samo sam vas zamolio.
Onda ćemo da radimo do ponoći ili još 500 dana, ali moje je da odgovorim na užasne optužbe koje ja ovde slušam. Samo još jedna rečenica i završiću, zato što ja više neću da odgovaram ovoj političkoj partiji. Sledeća stvar. Mene ne traži ni jedan sud. Vas traže sudovi. Mene i moju porodicu sudovi ne traže. Verujem da ćete doći tamo gde vam je mesto. Sve što ste vi do sada izgovorili o mom radu je laž. O tome da ja uzimam novac je laž. Podnesite sve moguće prijave i krivične prijave, ja vas pozivam i ohrabrujem da to uradite. Imamo institucije, rekli ste da njima verujete. I ja verujem institucijama, neka to provere. Ali, zbog građana Srbije, želim da vam kažem da te inspiracije koje imate na moje ime i na to što ja radim, i dalje ne može da izbriše nijedan jedini kilometar puta za koji sam ja odgovorna i zadužena u Vladi Republike Srbije. I preko 500 kilometara pruga. Ne može niko da izbriše. Možete me napadati, za mene je svaka stvar koju vi budete izgovorili na dalje radikalska laž. Neću vam odgovoriti više nijednom na sve uvrede koje mi upućujete s mesta, kada nemate hrabrosti da uzmete mikrofon, nego s mesta mi govorite jako ružne, nevaspitane i primitivne stvari. Nastavite to da radite, radili ste to i pre 20 godina, izvlačili pištolje na studente, slobodno, ja vam više neću odgovoriti. Znači, za mene je priča sa vama završena.
Zahvaljujem [[Vjerica Radeta: Pravo na repliku.]] Imate, naravno, samo da pojasnim. Potpredsednice, moja je obaveza bila da ukažem da svako ima pravo na repliku i da ta replika traje do dva minuta. Naravno, uvek ostavimo jedan vremenski period da može da se završi misao. Izvolite, koleginice Radeta, želite repliku.
Ovakvu salvu uvreda ja mislim da nijedan ministar nikada, od kada je Narodne skupštine, nije izgovorio nekom narodnom poslaniku, pogotovo ne celoj poslaničkoj grupi i baš iznenađuje da ste vi sve to dozvolili. Ali, ne smeta nama to. Što više Zorana Mihajlović promoviše sebe i stranku za koju misli da stoji iza nje, to gore po nju. Jel vi vidite ovo, jel vi vidite šta ova lopuža radi?
Ja vas molim.
Šta me molite, pogledaj šta radi.
I vas i potpredsednicu. Molim vas.
Izbaci je sa sednice. Ove odavde ste izbacivali zbog transparenata. Čuj, ona da stavi transparent "Radikalska laž". Kučko, sram te bilo. Sram te bilo.
Molim vas. Shodno članu 112. pravim pauzu u trajanju od 10 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom, uz apel svim narodnim poslanicima da se pristojno ponašaju u sali i da se drže poslaničkog digniteta i poštovanja same institucije visokog doma, ali i naroda i građana Republike Srbije. Hvala vam. Vjerica Radeta ima pravo na repliku, koliko mi je preneseno. Izvolite.
Prosto je neverovatno da vi, potpredsedniče, upozoravate narodne poslanike zbog incidenta koji je u sali izazvala Zorana Mihajlović. Prosto je neverovatno, ja stvarno ne znam šta je vama? Šta je ona svima vama uradila da morate tako da se ponašate? Ona, između ostalog, kaže da mene traži sud u Hagu. Na taj je mislila, jer mene jedino taj može da traži, na šta sam ja ponosna. Kaže i da se ona nada da ću ja otići tamo. Tako je svojevremeno rekla kad je bila aktuelna ta optužnica, mislim i sad je, ali kad se tek pojavila, pa joj je onda Darko Glišić, predsednik njihovog izvršnog odbora, rekao da neko ko se obogatio na račun stranke, dakle Darka Glišića i Aleksandra Vučića citiram - ko se obogatio na račun stranke ne može da iznosi stavove suprotne stranci. Ali, to je stvar njihove stranke. Mi ne očekujemo od Zorane ništa dobro i ništa pametno. Odnosno, ono što Zorana radi onima koji je hlebom hrane, pri tom ne mislim na narod Srbije u ovom slučaju, nego na Vučića, na Nebojšu Stefanovića itd, pitajte njihove članove predsedništva šta su njih dvojica rekli šta je ona radila njima iza leđa. Pitajte Vučića ko je… Vlado Marinkoviću, opet podiže transparent: „Radikalska laž“. Ja vas molim da ovo zaustavite, nemojte da pravite incidente. Nemojte, budite ono što treba da budete.
Koleginice Radeta, ja se…
Ja nisam kriva što svi iz predsedništva znaju da joj je Vučić lično rekao da je ona pustila pre dve godine onu vest da je on tukao ženu i tako izgubio dete. Vučić joj je rekao, nisam ja… [[Isključen mikrofon.]]
Dajte, molim vas, Vjerice, šta očekujete sada sa takvom diskusijom? (Vjerica Radeta: Očekujem da skloni ovo i da odreagujete, to očekujem…) Na šta da reagujem? Ona nema pravo da se bori, nema pravo da iskaže politički stav? Nema nikakva prava ovde u parlamentu? Ja stvarno vas ne razumem. (Nataša Jovanović: Ja tebe ne razumem, šta ti znaš, dogovori se ti sa njom.) Pozivam vas, ako možemo normalno da nastavimo, da nastavimo u normalnom tonu raspravu. Eto, ja vas molim, ovako kolegijalno, potpredsednik ste parlamenta kao i ja, uvažavam vas, da krenemo da raspravljamo o ovoj temi. (Vjerica Radeta: Daj da završim rečenicu.) Nema, isteklo vam je vreme. Dogovorite se šta želite. Gospodin Mirčić želi povredu Poslovnika.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavićemo sa daljim radom. Skrećem pažnju svim narodnim poslanicima da čuvaju dostojanstvo Narodne skupštine, želim da mi u tome pomognu i koristiću sve instrumente predviđene Poslovnikom da sačuvam dostojanstvo Narodne skupštine. To se odnosi na sve, počev od narodnih poslanika, pa do ministara i njihovih saradnika. Po Poslovniku, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Dame i gospodo, reklamiram povredu Poslovnika, člana 107. Apelujem na kolege iz SNS, koji su najodgovorniji za ovakvo ponašanje, da normalizujemo odnose u Skupštini. Neprimereno je do sada u istoriji parlamentarizma da su se predstavnici izvršne vlasti na ovakav drzak i bezobrazan način odnosili prema poslanicima. Naravno, mi razumemo da su oni revoltirani, mi razumemo kada se razmatra i raspravlja o nekom predlogu zakona da nema tu sve lepih reči i hvalospeva, ali nedopustivo je ovakvo ponašanje. Mi, srpski radikali, smo prepoznatljivi po tome – sve možemo da oprostimo, sve možemo da tolerišemo, ali kriminal i lopovluk nećemo tolerisati. Sve može da se pogreši u zakonu, u predlogu izmena i dopuna zakona, ali da se krade, da se lopinja, to nećemo dozvoliti. Kao srpski nacionalisti mi uvažavamo, pre svega, interes države. Nismo mi ni protiv interesa pojedinca. Zato smo, kao pravi džentlmeni, za ovu priliku odredili jedan fin, prigodan poklon resornom ministru. Pošto je ona poznata po tome što je nemilice trošila pare na kupovinu ličnih stvari, mi ćemo joj sad uručiti fin poklon. Možda nismo od ukusa vašeg, ali od srca je vama, pa bih molio da se javnost uveri koliko mi ipak imamo širinu, za razliku od vas, gospođo Mihajlović. (Narodni poslanik Milorad Mirčić pokazuje donji veš.)
Kolega Mirčiću, nemate saglasnost predsedavajućeg da priđete.
Evo, vidite kakav jedan odevni predmet… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Mirčiću, izričem vam opomenu. Gospođo Mihajlović, izričem i vama opomenu. (Milorad Mirčić: Mi atakujemo na vas kao ličnost. Zamoliću koleginicu Ružicu Nikolić da priđe za astal i preda vam poklon.) Nema niko pravo da priđe stolu predsedavajućeg. (Milorad Mirčić: Ako vam ne odgovara veličina, zamenićemo, nikakav problem.) (Narodna poslanica Ružica Nikolić prilazi stolu ministarke Zorane Mihajlović.) Koleginice Nikolić, kažem vam da nemate pravo da priđete. Izričem vam opomenu. Izričem vam drugu opomenu. Određujem pauzu u trajanju od pet minuta, u skladu sa članom 112. Poslovnika. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa daljim radom. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, ja ću malo govoriti o obnovljivoj energiji, ako predsedavajući dozvoli. Dakle, ima jedna stara pesma, kaže – niz Moravu vetar duva, stari seljak na plus 35 spaljuje žetvene ostatke. Šta ovi stihovi govore? Govore o tome da nedovoljno koristimo obnovljive izvore energije, dakle ne koristimo dovoljno hidropotencijale, ne koristimo dovoljno vetar, ne koristimo dovoljno sunčevu energiju i što je najvažnije, za mene kao poljoprivrednika, ne koristimo dovoljno obnovljivu energiju, posebno je upečatljivo to što ne koristimo dovoljno obnovljivu energiju od žetvenih ostataka biomase. Dakle, oni koji se žale na zagađenje vazduha, nikako da shvate da veliki deo zagađenja dolazi od spaljivanja žetvenih ostataka. Samo u Vojvodini imate milion i po hektara obradivog poljoprivrednog zemljišta na kome se proizvede, spali ili uništi preko tri miliona tona žetvenih ostataka odnosno biomase. Kada bi sakupili tu biomasu, prvo to bi bilo povoljno za kvalitet vazduha, nespaljivanjem žetvenih ostataka svakako da bi vazduh bio čistiji. Ono prvo zagađenje u Beogradu i oko Beograda bi bio proizvod upravo spaljivanja žetvenih ostataka, to je jedno. Drugo, spaljivanje žetvenih ostataka na njivi narušava se kvalitet zemljišta, uništavaju se mikroorganizmi koji treba da zanove, obnove i da budu povoljni za humus, a samim tim da se očuva ono što su generacije pre nas čuvale, proizvodnjom u stočarstvu i đubrenjem njiva, koristili su žetvene ostatke da obnove kvalitet zemljišta ne da ga zanove i da ga unište. Dakle, dame i gospodo, ja mislim da tri miliona tona, a ovde svakako ima neko ko se bavi time, da tri miliona tona žetvenih ostataka, je ravno energetski ravno milion tona nafte. Dakle, ukoliko spalite ili uništite tri miliona tona žetvenih ostataka, to je jednako energetski jednako, milion tona nafte. To bi moglo da zameni, znači od uvoza dva miliona tona nafte, mi bi mogli da smanjimo izvoz za 50%, a samim tim godišnje da uštedimo 400 miliona evra. Zato verujem da valja i podržavam Vladu Republike Srbije, koja je prepoznala da kroz proizvodnju električne energije od biomase treba dizati proizvodnjom obnovljive energije i to subvencionisati ono povoljnijom tarifom. To je svakako dobro zbog kvaliteta vazduha, dobro je zbog kvaliteta zemljišta a i korisno je na takav način ubuduće možemo da uradimo ono što oni žuti nesrećnici nisu hteli da urade, da smanjimo uvoz energenata i da tako prihodimo 400 miliona evra koji će otići u poljoprivredu, zato što će se žetveni skupljati, od toga praviti energija i ono što seljak ne zaradi u stočarstvu, zaradiće kroz energetsku farmu, kroz proizvodnju električne i toplotne energije, koja se opet može koristiti višak te toplotne energije za zagrevanje plastenika, staklenika. Može se kroz tu toplotnu energiju proizvoditi od kukuruza etanol i na takav način povećavati prihod iz poljoprivrede, da ne izvozimo milione tona žitarica, a da uvozimo meso, često sumnjivog kvaliteta. Zato podržavamo napore Vlade Republike Srbije i hoću da kažem da je Srbija konačno postala normalna zemlja, jer raspravljamo o obnovljivoj energiji, raspravljamo o kvalitetu zemljišta, o kvalitetu vazduha. To je bilo gotovo nepojmljivo za vreme ovih žutih žohara koji bojkotuju Narodnu skupštinu ali ne i platu, jer njima je najvažnije bilo da izgrade auto-puteve prema svojim džepovima i da enormnu količinu narodnih para strpaju na svoje račune. Dok su oni sticali sve, narod je gubio sve. Na nama je da izgrađujemo ovu državu i da izgradimo poverenje građana i da budemo normalna država, što ova Vlada i vladajuća većina želi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani prisutni, izgradnja puteva je jedan od osnovnih pokazatelja civiliziranosti jednog društva, a općenito, izgradnja i građevinska industrija zapravo pokazuju stepen razvoja ili dinamiku razvoja u određenom društvu. Mi se radujemo svakoj vesti o najavi i početku radova o izgradnji puteva. Ono što se čini proteklih godina na području većeg dela zemlje je radosna vest i obećava da nam može budućnost biti bolja od prošlosti. Istina, kada analiziramo područja, određena područja ove zemlje, videćemo da je i pitanje razvijenosti, privredne razvijenosti određenog dela zemlje uglavnom vezano za putnu mrežu, pa tamo gde je određeni prostor bio putno zapostavljen godinama ili decenijama, tu je jako teško pokrenuti privrednu inicijativu ili dinamizirati taj prostor, čak naprotiv, ukoliko su postojale određene inicijative, kao što je slučaj sa područjem Sandžaka, odnosno Novog Pazara, gde je određenih godina, stanovništvo tog prostora pokazalo izuzetnu sposobnost i vitalnost za pokretanje privrede, pogotovo malih, srednjih, posebno porodičnih preduzeća, poznat je bio poduhvat sa proizvodnjom konfekcijske robe, nameštaja i još nekih drugih delatnosti koje su proteklih godina zablistale u Novom Pazaru, ali nažalost, uprkos tolike pokrenute energije i koja se ogledala u sposobnosti samih građana, nažalost, to sada imamo u stagnaciji i nažalost, možemo konstatovati da određene okolnosti koje su kumovale o dakle sprečavanju daljeg razvoja privrede na tom prostoru, zapravo su dale negativne rezultate. Tu je pre svega, putna infrastruktura. Ja uz svo ovo pozitivno očekivanje, uz sve radosti koje dobijamo sa druge strane, ali ne možemo ostati nemi na to da, vezano za sandžački prostor, svi putni projekti su i dalje u fazi, očekujemo, biće. Dakle, jedan rok, drugi rok, treći rok, zaista ne možemo više tako, mora se konkretno krenuti. Dakle, najavljen je auto-put preko Peštera, to je najstariji projekat u ovoj zemlji od onih koji nisu započeti, općenito, Koridor 11 i vidimo da on napreduje sa svih strana, ali tada je ta deonica od Požete preko Ivanjice do Boljara, prosto je samo i dalje teoretska zamisao. Vidimo da Moravski koridor koji je prvi put pomenut, godinama iza početka realizacije, Koridora 11 zapravo već pretiče ovaj prethodni projekat, što nam apsolutno ne smeta, ali vas molim da konačno sa svim kapacitetima, prostor Sandžaka počnemo tretirati kao integrativni deo zemlje. Mi o Sandžaku uglavnom govorimo kada čujemo neke negativne glasove, neke političke ideje koje nisu od interesa za ovu zemlju i obično se na ovaj prostor gleda kroz potrebu administrativne i pravne integracije. Nema administrativne, političke i pravne integracije jednog dela ove zemlje, bez pune ekonomske razvojne privrede i uopšte, psihološke integracije. Mislim da ova dva diskursa su u raskoraku, pogotovo u operativnom delu. Isto tako, raduje nas intenziviranje građevinske aktivnosti na području Sandžaka, posebno području Tutina i Novog Pazara, ali moramo upozoriti na to da imamo nicanje određenih stambeno-poslovnih objekata, mimo, da ne kažem, zakonskih procedura, ali zasigurno elementarnih i humanih principa. Dakle, usred Novog Pazara, u centru Tutina, niču ogromne zgrade, bez metra trotoara, bez metra parkirališta, bez metra zelene površine. To su uglavnom stanovi koje će koristiti porodice sa većim brojem dece. Ne možemo to prosto nemo posmatrati i ignorisati. Zato vas molim da pored onih elementarnih i fiktivno zakonskih aspekata se povede računa o strategiji gradnje, kroz Zakon o urbanizmu, jer postoje stvari koje se kasnije ne mogu ispravljati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, poštovani potpredsedniče Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, nisam planirao da se javljam po amandmanu, niti mnogo da komentarišem predloge zakona koji su predloženi od strane Vlade Republike Srbije, a vezani su za ono što će učiniti da možemo što brže, što efikasnije, efektivnije da gradimo auto-puteve i da gradimo našu infrastrukturu, više sam se javio iz etičkih razloga, poštujući moralni kodeks i mogućnost, kao potpresedavajući parlamenta da utičem na to da rasprava bude bolja, da bude pristojnija i da diskutujemo i fokusiramo na to što je budućnost naše zemlje i da ta diskusija u našem parlamentu bude pristojnija, bolja i u skladu sa onim što bi trebalo da definiše ugled ove institucije. Ono što mogu da iskažem je potpuna podrška ministarki Mihajlović na svemu onome što je uradila od 2014. godine, kao… (Vjerica Radeta: Potvrđena selfijem.) Potvrđena selfijem, jeste, Ja jesam ponosan na to, naravno i vidite nije me sramota to da kažem, isključivo iz razloga što je napravljeno preko 200 kilometara auto-puteva, zato što u Srbiji danas slavimo život, zato što u Srbiji gradimo pruge, gradimo infrastrukturu, za našu decu, za naše stare, za sve građane Republike Srbije, gradimo i modernizujemo našu zemlju i naravno da sam zahvalan i da ću podržati svakoga, naravno i potpredsednicu Zoranu Mihajlović, kada radi takve stvari za Srbiju. Ono što je jako važno to je da će taj proces i sve to što će se dešavati u narednom periodu biti mnogo lakše, biti mnogo efikasnije i ne mogu da ne izrazim podršku tim stremljenjima potpredsednice i njenog tima, da imamo više auto-puteva, da imamo više mostova, da imamo bolju komunikaciju i da podržim i izgradnju puta ka Sarajevu, izgradnju puta preko, kao što je kolega Zukorlić govorio, preko Peštera do granice sa Crnom Gorom, ali naravno i povezivanje naše zemlje sa Tiranom i sve to u tom smeru da ostvarimo i implementiramo ideju našeg predsednika Aleksandra Vučića, o „malom Šengenu“, kako bi to sve išlo u korist naše zemlje, kako bi više robe prodavali, kako bi više usluga mogli da ponudimo celom regionu. Naravno da su „conditio sine qua non“ ekonomskog razvoja, ekonomskog rasta, svemu onome čemu mi svi ovde nadam se stremimo, bolji putevi, bolje konektovanje naše zemlje i naših kompanija sa preduzećima i zemljama, pogotovo u okruženju, dakle, u našem susedstvu. Smatram da u tom domenu nema nikakve dileme, da treba i dalje podržati rad ministarke Mihajlović i da još zdušnije treba braniti stavove i pozicije koje čine to da u Srbiji ima što više stranih direktnih investicija, boljeg povezivanja, definisanja i prepoznavanja naše zemlje, kao ekonomskog i političkog lidera u regionu. Šta mislite, kolege narodni poslanici, zašto smo mi ekonomski i politički lideri ovog regiona? Tako što smo se sami nazvali tako ili zato što imamo lepu reklamu? Pa, nije tačno. Imam upravo zbog tih auto-puteva. Imamo upravo zbog toga što neke moje kolege i dajem im svo pravo da to kritikuju zato što u Srbiji grade i kineske kompanije, kompanije iz Azerbejdžana, kompanije iz Grčke, kompanije iz Španije, kompanije iz Amerike. Da, „Behtel“ će graditi Moravski koridor u dužini od 113 kilometara i to je dobro za Srbiju zato što je to signal svim investitorima u celom svetu da su dobrodošli ovde, da u Srbiji postoji povoljan ambijent za investiranje i to je ono što je politika predsednika Aleksandra Vučića. Kritikujući i razapinjući ovu ženu na krst, ovde, jeste kritika i samog predsednika i celokupnog koncepta većine naše u parlamentu, naše politike koja je usmerena i koja je silno fokusirana na nova radna mesta, na ostanak mladih ljudi ovde u Srbiji, na ekonomski razvoj, na konačno ono što se zove renesansa u Republici Srbiji, politička, ekonomska, kulturna i na bolje geo-političko pozicioniranje naše zemlje. Koliko svi građani Republike Srbije mogu da vide, Srbija je danas poštovana zemlja, ali je poštovana i zbog toga što smo u stanju da izgradimo 100 kilometara auto-puta godišnje, što smo u stanju da gradimo prugu Beograd–Budimpešta, kojom će prolaziti vozovi sa brzinom većom od 100, možda 150 kilometara na čas, što modernizujemo našu zemlju i spremni smo da zarad nacionalnih interesa naše zemlje i naših građana sarađujemo sa svima, sarađujemo i sa Narodnom Republikom Kinom, sarađujemo i sa Ruskom Federacijom, sarađujemo i sa SAD, ali i sa našim strateškim partnerima iz EU, zato što želimo bolje našem narodu. I mislim da treba da vratimo, uvaženi potpresedavajući, ovu diskusiju u onaj tok koji će definisati međusobnu, našu konkurenciju ovde, kada su u pitanju ideje, kada su u pitanju programi. Želeo bih da čujem od kolega, možda oni imaju neku ideju da dovedu nekog investitora, iz Evroazijske unije, koji će da dođe ovde da investira, da izgradi neki put, na napravi neku fabriku, da otvori neko radno mesto. Nemamo ništa protiv toga, neka izvole, neka pomognu ovoj državi. Veoma su turbulentna ova vremena, veoma je izazovna i veoma teška geo-politička situacija Srbije. Nama trebaju saveznici, ali nam treba i unutrašnji konsenzus o ključnim političkim i ekonomskim pitanjima, vezanih za napredak naše zemlje. Zato vas molim da usmerite ovu raspravu ka onome što jeste život i budućnost građana Republike Srbije, kao što je moj kolega Martinović to dobro jutros rekao, da se manemo i da se okanemo otvaranja međusobno ormana, kuća, ko šta nosi, kako nosi, ko je sa kim oženjen. To malo zadire i u ono, što se kaže, osnovno definisanje jedne civilizovane rasprave u visokom domu Narodne skupštine. Mislim da Srbija ne zaslužuje ovo. Nekako, kad se vratimo u istoriju, pa u dvadesetim, tridesetim godinama prošlog veka imali smo bolje i kvalitetnije rasprave nego što to imao sada. Tako da, u svakom slučaju, treba podržati rezultate. Ono što je suštinski važno u ovom poslu kada se vodi, očigledno, Ministarstvo građevine, infrastrukture i saobraćaja vaš rezultat je koliko je kilometara auto-puta izgrađeno, da li i koliko putnika je prošlo kroz aerodrom „Nikola Tesla“. Godine 2012. ili 2013. godine, možda će me gospodin Ilić ispraviti, imali smo dva i po miliona putnika, a sada imamo preko pet miliona putnika i sad će neko da dođe i da kaže – znate, to ništa ne valja. Zorana Mihajlović nema lepu frizuru. Znate šta? Hajde da se vratimo jednoj ozbiljnoj raspravi, hajde da se vratimo raspravi o stvarima koje su važne za našu zemlju. Veoma su teška vremena na globalnom nivou da bi mi vodili ovakvu raspravu u parlamentu Republike Srbije. Hvala, gospodine potpredsedniče.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje saobraćaja, infrastrukture i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Zahvaljujem. U gradu u kojem sam rođena, u Kragujevcu, u centru grada, tačnije u ulici u kojoj sam odrasla do nekog svog doba u detinjstvu, a kasnije i preseljenjem u drugi deo grada, je toliko toga od istorijskog i kulturnog značaja uništeno pod patronatom urbanističke mafije i ne reagovanja Zorane Mihajlović i Republičke građevinske inspekcije na tu činjenicu. Građani Srbije znaju da se potpuno urušila kuća Đure Jakšića, baš prekoputa kuće u kojoj sam ja rođena, da su počele da niču višespratnice tamo na mestima gde porodica Nikolić ima direktni interes da obezbeđuje to investitorima, da se peru pare preko fondacije „Dragice Nikolić“ i naravno, pokazaće vreme i kad se klupko obmotavalo i koja je direktna uloga i Zorane Mihajlović i u takvim poslovima. Na kraju, sve je lepo, evo to su novi detalji, i ta frizerka i to kako je ona došla preko Tomislava Nikolića u Srpsku naprednu stranku, gospođa Radeta je to objasnila. Valjda uz zahvalnost sve je dozvoljeno u gradu koji je imao jednu ipak, kakvu takvu urbanističku sređenu sliku do dolaska tog nesrećnog, Radomira Nikolića na vlast. Međutim, gospodine Arsiću, pred nama je još mnogo zakona koje je predložilo ovo Ministarstvo. Ja nemam od predstavnika Vlade, osim gospođi Damnjanović, ovde kome, a da je zaista kompetentan, da se obratim u ovom trenutku da bih tražila prihvatanje bilo kog amandmana. U skladu sa članom 150. Poslovnika, ja vas molim, gospodine Arsiću, da odmah obavestite, i člana 151, gospođu Anu Brnabić, predsednika Vlade, koja nam je uputila ove zakonske predloge, da poslanička grupa SRS traži da se obezbedi drugi predstavnik Vlade za nastavljanje rasprave po ovim zakonima. Hvala.
Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Član 21. Predloga zakona, a ne nacrta, odnosi se na član 70. Zakona o planiranju i izgradnji i on govori o zemljištu za redovnu upotrebu, zemljištu ispod objekata i zemljištu oko objekata, da bi to sve moglo da čini jednu celinu. Gospođo Mihajlović, vi znate da sam ja jedan od možda retkih radikala koji se u nečemu i slaže sa vama, a to je vaspitanje da potiče iz kuće. Voleo bih da mi vi kažete gde se uči lopovluk? Ja to nisam mogao da naučim, nisam mogao da savladam, pa eto, samo čisto onako teorijski, ako nije problem, kada budete odgovarali, a i ne morate to da radite, uopšte nije bitno. Rekoste malopre vi da su neki članovi SRS odgovarali pred sudovima i nisam mogao da uočim između vas i gospođe Aleksandre Jerkov, kako se zove, Nenada Čanka i mnogih drugih, koji ste pričali o Haškom tribunalu. Svaki onaj ko je pozvan da da izjavu i kao svedok odbrane je bio ponosan, da ne pričam od našem predsedniku stranke, koji je bio spreman da ode na službeni put u trajanju od 12 godina. Vi to nikada ne bi mogli, ne bi smeli, niste takav karakter ličnosti, ali sad to nije ni važno. Ovaj član 70, već sam rekao o čemu on govori i dodaje se jedan novi stav koji govori o kondominijumu, a to je umesto kompleksa stambenih zgrada i pretpostavljamo da ste to želeli da rešite, zbog toga što veliki broj građana u Srbiji sada, upravo zbog ovoga što sam ja pitao kako se i gde uči lopovluku, ne znači svi, svakako, jer ima vrednih, marljivih, stručnih ljudi, priznatih u svojim sredinama i u ustanovama gde rade i mogu da zarade više nego neki drugi, neki su bili i u inostranstvu i kupili su te stanove sa posebnim uslovima, gde se unapred kupac izjasni šta to želi, a onda ostaju te zajedničke prostorije koje su onako na visokom nivou i ovaj sistem stambenih objekata nije samo mesto za stanovanje, nego i mesto za uživanje, jer omogućava mnogo bolji i ugodniji taj stambeni standard nego što je to kod drugih. Ali, verovatno kada kupe te stanove, ostaje problem potrebe uređenja i daljeg plaćanja održavanja tih troškova, pa ste vi onda u ovom stavu predvideli kako i na koji način se to može uraditi. E, sad, ja sam juče, odnosno pre dva dana vama rekao da postoje pripadnici snaga bezbednosti koji su 2012. godine dobili stanove na privremeno korišćenje, gde plaćaju zakup, a ne mogu da ih otkupe. I zamislite tog, ne mogu reći jadnika, to je čovek koji je više puta išao i na Kosovo i Metohiju, branio našu otadžbinu i danas kao penzionisani pripadnik policijskih snaga spreman je da se stavi u službu otadžbine i kada on zna za svoj nerešeni stambeni problem i čita ovo ovde, vidi šta se tu radi, gde je. Da li vi planirate u narednom periodu da gradite još ovakvih objekata? Kako će se to sve okončati? Gospodine Martinoviću, ja sam saglasan sa vama kada ste rekli da nam ne trebaju neki drugi, dovoljno je i ovo, ali znate, uvek ti neki drugi koje ste vi imenovali, mogu i da pomenem ta imena, i Kolinda i Milanović i Milo Đukanović, oni poseju svoje seme ovde u Srbiji, pa onda oni i ne treba nešto da urade. Uradiće to za njih i Zorana Mihajlović i još neki broj takvih ili sličnih, nažalost, pripadnika Vlade Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja molim i gospođu Zoranu Mihajlović, molim i moje kolege iz poslaničke grupe SRS, da ako je ikako moguće ovu sednicu vratimo u normalne tokove i da pokušamo svi zajedno da ne bacimo senku na jedan događaj koji je danas veoma važan za srpski narod, važan za odnose Republike Srbije i Republike Srpske, važan i za odnose Republike Srbije i BiH, a to je poseta predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića dvema opštinama koje se nalaze u Federaciji BiH, a to su Drvar i Mrkonjić Grad. Tim posetama Aleksandar Vučić šalje jasnu poruku, pre svega, srpskom narodu koji je ostao da živi u Federaciji BiH da u Srbiji ima državu koja će mu u svakom trenutku pomoći i u političkom i u ekonomskom smislu i istovremeno, šaljemo poruku BiH da želimo dobre dobrosusedske odnose, da želimo mir, da želimo stabilnost, da želimo ekonomski razvoj i ekonomski prosperitet, da je vreme ratova iza nas i da se sad svi zajedno i mi Srbi zajedno sa Bošnjacima okrenemo nekoj novoj budućnosti, ekonomskom razvoju, saobraćajnom povezivanju, razvoju nauke, kulture, duhovnosti i svega onoga što jedan narod unutar njega samoga, a onda i jedan narod sa drugim može da spaja. U tom smislu, evo, molim i vas gospodine Arsiću da povučete opomene koje ste dali i da, ako je ikako moguće, ovu raspravu nastavimo u jednom civilizovanom duhu, jer mislim da onaj ko je danas gledao sednicu Narodne skupštine, a nije prijatelj Srbije i srpskog naroda, mogao je samo da se smeje i da trlja ruke i da se podsmeva i nama i vama. Ja sam ubeđen da svi mi koji sedimo u ovoj sali, bez obzira kojoj političkoj partiji pripadamo, želimo dobro Republici Srbiji, njenim građanima, da želimo dobro Republici Srpskoj, da želimo dobro i BiH i ljudima koji žive i u Republici Srpskoj, i u Federaciji BiH. Danas je jedan dan koji nije baš uobičajen. Predsednici Republike Srbije su pre Aleksandra Vučića, neki su odlazili da se izvinjavaju za zločine koje Srbi nisu učinili. Predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić je uveo jednu novu praksu, a to je da izvinjavanja protokolarne prirode ne znače ništa, nego da tačku na prošlost možemo da stavimo samo tako što ćemo se okrenuti budućnosti, ekonomskom razvoju, povezivanju, miru, saradnji i stabilnosti. Evo, ja vas molim u ime toga da ovu raspravu nastavimo dalje u civilizovanom duhu, onako kako to priliči Narodnoj skupštini i da zaista ne padne senka, a već je pala, ali da ne pada dalje, na ono što su danas uradili predsednik Republike Srbije, zajedno sa određenom grupom ministara iz Vlade Republike Srbije, otišavši u posetu Drvaru i Mrkonjić Gradu.
Zahvaljujem, kolega Martinoviću, na podršci koju dajete predsedavajućima da sačuvamo dostojanstvo Narodne skupštine. Svakako, u toku dana će Administrativni odbor, sa moje strane, da bude obavešten o ovim opomenama koje su izrečene u prethodnom delu sednice i ja ću te opomene da povučem pisanim putem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Mi srpski radikali apsolutno sve najbolje želimo Republici Srpskoj, i to valjda niko ne može dovesti u pitanje, kao i svakom Srbinu gde god živeo na kugli zemaljskoj. Pomalo je neprimereno, najblaže da kažem, da se nama skreće pažnja da mi nešto treba da se uvedemo u red itd, a neće da se kaže ono šta se desilo u Narodnoj skupštini, a desilo se nešto što nikada, ali apsolutno nikada nije. Mi smo juče ovde raspravljali sa ministrom Sinišom Malim, imali smo dosta primedbi na predloge zakona, imali smo replike i nije bilo nijedne teške reči, nije bilo nijedne uvredljive reči. Vi ne možete da ono što je izazvala Zorana Mihajlović stavite na dušu SRS. To jednostavno nećemo dozvoliti i bilo bi najbolje zaista da, u skladu sa članom 151, ako hoćete normalan nastavak rada ove sednice, mada mi ne mislimo da smo išta nenormalno uradili ni pre ovoga, lepo zatraži predsedavajući od predsednika Vlade da ovde dođe drugi predstavnik Vlade koji koliko toliko uvažava Narodnu skupštinu. Poniženja koja je Narodna skupština, ne bilo ko od nas pojedinačno, danas doživela od Zorane Mihajlović, ovaj parlamentarizam, parlamentarni život u Srbiji obnovljeni i ne poznaje. Jednostavno, mi nećemo da uzimamo deo odgovornosti za ono za šta je odgovorna Zorana Mihajlović. Ona je meni rekla da jedva čeka da idem u Hag. Ja mislim da to nije politika države Srbije i da to nije politika Aleksandra Vučića, koliko ja znam, ali Zoranina jeste i vi onda kažete – mi nešto protiv Zorane. Mi samo skrećemo pažnju na način funkcionisanja tog ministra koji se očigledno ne uklapa ni u ono što radi Vlada Republike Srbije, Srpske pogotovo. Ona kaže meni da je moje ponašanje stvar mog vaspitanja itd. Svačije ponašanje je stvar vaspitanja. Ja sam vaspitana da budem časna, poštena, patriota, da se zalažem za interese svoje države i svog naroda na svakom mestu i nisam vaspitana ni da lažem, ni da kradem, ni da otimam, ni da izdajem državu. Žao mi je što postoji ta razlika između nas dve. Sada ovde, zamislite, pa vi ste narodni poslanici koji danima, mesecima pričate o bogatstvu Šolaka, Đilasa i mi to podržavamo, ponovimo često te cifre o kojima vi govorite, to ništa nije sporno. Dakle, o njihovom bogatstvu sme da se govori, a kada pitamo – odakle Zorani Mihajlović bogatstvo, onda vi kažete nemojte zavirivati u ormare, nemojte zavirivati u kuće itd, a ona je ta koja je Nebojši Stefanoviću poslala novinare da mu slikaju kuću na Bežanijskoj kosi. Čuli ste to na vašem predsedništvu, gospodine Martinoviću. (Predsedavajući: Koleginice Radeta.) Kolega Arsiću, što se tiče nas srpskih radikala, mi ceo dan govorimo o vladinim predlozima i naravno nemoguće je i vama je jasno, pa narodni poslanici ste, da je nemoguće govoriti o predlozima Vlade Republike Srbije, a ne govoriti o ličnosti ministra koji predstavlja određeni resor. Za neke ministre smo ovde govorili – ministre, vi imate dobar odnos sa narodnim poslanicima i volimo kada vi dođete, volimo sa vama da repliciramo. Vi dobro znate da mi sa nekim ministrima repliciramo po 30-40 minuta, ali to su ljudi koji uvažavaju Narodnu skupštinu. Zorana to nije. Gospodine Martinoviću, iskoristite vaš autoritet i tražite od Ane Brnabić, Poslovnik vam to dozvoljava, da pošalje drugog predstavnika Vlade ovde, koga god hoće.
Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? Na član 24. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Doživeli smo još jedan skandal u Narodnoj skupštini koji nije zabeležen. Očigledno da aktuelni ministar u Vladi Republike Srbije oponaša Ljotićevca u ovoj Narodnoj skupštini. Sećate se nedavno da je Ljotićevac napao fizički predsednika poslaničke grupe SNS, gospodina Martinovića, i Maju Gojković. Molim vas, ovo nije zabeleženo u istoriji srpskog parlamentarizma. Gospodine potpredsedniče, odredbe člana 105, 106, 107, 108, 109. i 110. se primenjuju u skladu sa članom 116. Poslovnika Narodne skupštine koji kaže – odredbe ovog Poslovnika o radu na sednici Narodne skupštine primenjuju se na druge učesnike na sednici Narodne skupštine. Ne mogu da zaboravim onaj događaj kada je Ljotićevac napao, Boško Obradović, predsednika poslaničke grupe SNS. Fizički ga napao ovde, čovek koji je pokušao da održi red i da se na neki način nastavi sednica. Dame i gospodo narodni poslanici, ono što je bitno, potvrđeno je da u resoru za građevinarstvo ima korupcije. Nesporno je, treba učiniti, da je direktor za infrastrukturu Železnica Srbije uhapšen. Ukoliko je on uhapšen nezakonito, trebao bi da odgovara onaj koji ga je uhapsio. Gde je taj čovek radio? Dakle, radio je u resoru gde je ministar gospođa Zorana Mihajlović. Ono što bih želeo da kažem, ministri iz SNS, autentične, se ovde ponašaju korektno, u skladu sa Poslovnikom i političkim moralom, a ovi preletači iz G17 i ostali dokazuju ko su, šta su, odakle su i da li im treba dati poverenje koje im je dato. Gospođa Mihajlović govori o nekim sudovima… (Predsedavajući: Kolega Jojiću, u skladu sa članom 106. stav 1, pošto ste vi citirali Poslovnik, molim vas da se u skladu sa tim članom ponašate.) Dozvolite mi samo da kažem nešto, jer sam pomenut indirektno. Gospođa Mihajlović pominje neke sudove. Ako mislite, gospođo Mihajlović, na Haški tribunal, ponosan sam, branio sam Srbe, a nisam bio na strani NATO pakta. Sa druge strane, ni jedan sud iz ove države nas ne traži, možda vaš sud traži nas, ali recite vi danas predsedniku Republike Aleksandru Vučiću na koji sud ste mislili, na koga ste mislili da ga traži, da li na nas ili još na nekoga, pa to pitajte upravo predsednika Republike.
Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Ljubenoviću.
Hvala predsedavajući. Poslanička grupa SRS podnela je ovaj amandman na član 26. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Predlagač ovim izmenama i dopunama želi članom 26. da izvrši izmenu člana 128. zakona, koji je trenutno na snazi i koji obrazlaže teme da je u zakonu nedostajao pojam „profesionalni naziv“. Bilo ga je potrebno uvesti zbog ujednačavanja za Zakonom o regulisanim profesijama, kojim je u potpunosti preuzeta direktiva o priznavanju stručnih kvalifikacija, koja predstavlja krovni zakon u ovom području i svi sektorski zakoni moraju biti usklađeni sa tim krovnim zakonom. Naziv licenciranih arhitekata, odnosno licenciranih inženjer uvodi se radi usklađivanja sa direktivom. Opis davanju stručnih kvalifikacija, jer ovaj profesionalni naziv daje licu ovlašćenje za bavljenje regulisane profesije jer znači da je lice osposobljeno za obavljanje regulisane profesije, jer je zadovoljio sve propisane potrebne, formalne i stručne uslove. Srpska radikalna stranka predlaže amandmanom brisanje člana 26. Predloga zakona, o kome Narodna skupština danas vodi raspravu, između ostalog i zbog toga što se u ovom slučaju snižavaju kriterijumi u delu koji se odnosi na to što se smatra stručnim iskustvom. Predloženo je da se stručnim iskustvom smatra iskustvo stečeno na izradi, odnosno saradnji, na izradi projekta iz odgovarajuće stručne, odnosno uže stručne oblasti za koje se polaže stručni ispit. Zakon koji je trenutno na snazi, stručnim rezultatima za projektanta smatraju se rezultati ostvareni na rukovođenju, izradi ili saradnji na izradi najmanje dva projekta. Prihvatanje ovog našeg amandman bilo bi od velike koristi, jer stručni ljudi koji će se baviti ovim odgovornim poslovima ne bi bila dovedena u pitanje, kako se to želi ovim predlogom zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, što se tiče ovog člana 27. traži se takođe njegovo brisanje, kao i ostalih članova ovog zakona iz istog onog razloga koji smo ovde puno puta čuli i sad ne bih da ponavljam to. Nastaviću tamo gde sam stao o svom prethodnom amandmanu, a radi se o urbanističkom haosu, pre svega u centrima gradova, odnosno u centralnim gradskim jezgrima. Takvu situaciju imamo i u Beogradu i naravno u svim većim gradovima Srbije. Evo, recimo, kakva je to politika, da navedemo primer, mada nisam Beograđanin, da navedemo primer Novog Beograda. Novi Beograd je grad koji je napravljen, odnosno izgrađen po svim pravilima, u duhu svih pravila urbanističkog planiranja i svega ostalog i zaista jedan prelep grad koji može da bude ponos čitave Srbije. Ali, onaj ko je nekada počeo, planirao određene delove Novog Beograda, znamo svi, pogotovo mi koji imamo malo više godina, da je ovde na ovom poslovnom centru „Ušće“, kako se danas zove, postojala samo jedna zgrada, a to je bila zgrada tzv. CK – Centralnog komiteta, u međuvremenu naravno, to nije samo vaša zasluga, u međuvremenu su podignuti prvo poslovni centar „Ušće“, koji je u osnovi mnogo veći nego ta prvo postojeća zgrada CK, sad vidimo svi da je podignuta još jedna zgrada. Naravno, ja nisam stručnjak za arhitekturu, ali samo sam hteo kroz ovaj ilustrativni primer da pokažem u kom smeru ide planiranje izgradnje u našoj zemlji. Možda će, nekom uskoro pasti na pamet ovde u Beogradu da i preko puta poslovnog centa „Ušće“, na onoj drugoj strani, na onoj zelenoj površini, gde se održavaju koncerti i BIR fest i ostalo da pravi još nešto. Znači, sa takvom politikom mora da se stane, jer prava je navala i pravi, ja bih to nazvao, urbicid na centralna gradska jezgra, gde je samo cilj što više kvadrata, što više novca, a da li postoje prateći sadržaji, da li postoji mogućnost da tu ljudi priđu svojim stanovima, da parkiraju svoje automobile i sve ostalo, o tome niko ne vodi računa.
Hvala gospodine Saviću. Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik Marina Ristić. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 29. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Slično kao i kod mog prethodnom amandmana gde sam izrazio bojazan da će nesposobna državna uprava ovakvom politikom dovesti građane u ćorsokak ovde izražavam jednu drugu vrstu bojazni. Svaka nova izmena zakona je po pravilu gora od prethodne verzije. Nijedno dosadašnje zakonsko rešenje nije sagledalo kompletnu situaciju na teritoriji čitave naše zemlje. Ovde ima mnogo otvorenih pitanja koje negativno utiču na jednu oblast koja se bukvalno tiče svakog građanina Srbije. Kao lice koje rođeno i najveći deo života proveo na KiM pitam ministra kakva je dole situacija u ovoj oblasti, koliko je novca izdvojilo njeno ministarstvo za izgradnju stambenih objekata na području KiM? Ovde pre svega mislim na one sredine koje većinski nastanjuje srpsko stanovništvo. Da je samo 10% novca koje je nepotrebno poklonjeno američkoj firmi „Behtel“ uloženo u srpske sredine na KiM danas bi dole imali barem još nekoliko hiljada naših sunarodnika. Ali, ko u ovom ministarstvu još razmišlja o Srbima koji su ostali da žive na teritoriji KiM? Postojeći zakon nije moguće popraviti bilo kakvim izmenama i dopunama. Osim toga, predložene izmene su u interesu malog broja ljudi i predviđaju izdavanje građevinskih dozvola za mini hidroelektrane bez planske dokumentacije. Ove izmene će biti izvor zloupotrebe i izazvaće nezadovoljstvo velikog broja ljudi u Srbiji. Zahvaljujem.
Hvala gospodine Stojanoviću. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite prof. Bojiću.
Hvala gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, u razlozima za donošenje ovog Predloga zakona naveli ste pre svega potrebu da se usaglase odredbe Zakona o planiranju i izgradnji sa propisima EU sa silnim direktivama kao što je direktiva o priznavanju profesionalnih kvalifikacija, zatim, direktivom regulisanim profesijama, sa direktivom o uslugama i ne znam više sa kakvim ne sve direktivama i komesarima nećemo imati ovde posla. Navešću ovde najznačajnije izmene ovim predlogom za praćenje stanja u prostoru. Formiran je registar investicionih lokacija. Zatim, predloženo je preciziranje odredbi u vezi pripreme urbanističkog projekta, kao i preciziranje odredbu u pogledu mogućnosti izrade urbanističkog projekta, kao i to da su precizirane odredbe u pogledu kompatibilnosti planskih namera. Uveden je i termin kondominijum kao oblik organizovanja u zatvorenom stambenom bloku ili kompleksu, kao i mogućnost formiranja revizione komisije. Jedna od novina je i to da je vraćena nadležnost ministarstvu da odlučuje po žalbama donetim u gradu Beogradu. Dame i gospodo, rekao bih par reči o neravnomernom razvoju Srbije pa bih spomenuo u tom kontekstu i izgradnju autoputa do Crne Gore koji će proći i zaobići mnoge opštine jugozapadne Srbije, koje bi se tako razvile i infrastrukturno i turistički. Znamo da su komunisti gradili železničke i magistralne puteve do Lima jer je to bilo najjeftinije i najkraći put i samo da se podsetimo da je robna razmena sa Crnom Gorom blizu milijardu evra. Hvala.
Hvala profesore. Na član 32. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, kroz prethodne diskusije dokazali smo vam da ovaj zakon nije moguće popraviti nikakvim izmenama i dopunama i da su izmene isključivo u interesu malog broja građana. Moje kolege iz poslaničke grupe su već upitale ministra o pljačkanju građana na naplatnim radnjama, odnosno stanicama, što ćete se složiti, predstavlja ozbiljan problem jer je mnogima putarina naplaćena i pet puta više nego što je trebalo. Takođe bih iskoristila priliku i pitala ministra Zoranu Mihajlović kako je moguće da na naplatnoj rampi dobijete karticu za plaćanje putarine sa tuđim registarskim brojem, odnosno sa registarskim brojem vozila koje bilo ispred vas? Kako je to moguće, a često se dešava. Postavlja se pitanje kakva je to sada prevara i nova moguća pljačka građana? Svi znamo da se putarina naplaćuje prema kategoriji vozila, pa ukoliko je ispred vas, odnosno ispred vašeg vozila, bio autobus ili kamion, putarinu ćete platiti mnogo puta više nego što bi trebalo. Ovo vas pitam zato što na naplatnoj stanici u Jagodini dobila sam karticu za plaćanje putarine sa registarskim brojem vozila koje je bilo ispred mene, a bio je autobus ispred i pošto sam tu deonicu u tom periodu često prelazila, prilikom plaćanja videla sam da je putarina mnogo veća nego što je uobičajeno. Zato pitam koliko je građana Republike Srbije na ovaj način oštećeno, odnosno opljačkano i apelujem na sve građane da obrate pažnju, da na ovaj način ne bi bili prevareni. Pitala bih ministra Zoranu Mihajlović koliki je njen procenat u celom ovom?
Hvala. Gospodine Miletiću, jeste li se vi javili po ovom amandmanu gospođe Nikolić ili? Jeste. Izvolite, po amandmanu.
Zahvaljujem se. Uvaženi predstavnici Vlade, drage kolege, ja sam i ranije govorio, a sad govorim o ovim naplatnim rampama, o plaćanju putarina. Ja mogu da budem kao čovek i kao poslanik koji dolazi sa jugoistoka Srbije, odnosno iz Svrljiga, zadovoljan saradnjom sa „Putevima Srbije“ u jednom delu, zato što smo mi kao lokalna samouprava, a i grad Niš isto tako, potpisali i dogovorili se da građani koji žive na teritoriji lokalne samouprave Svrljig i teritorije grada Niša imaju mogućnost da na prelaze preko naplatnih rampi koje idu u delu preko autoputa. Inače, ja sam bio jedan od zagovornika da naplatne rampe i te putarine ne budu tu gde su sada, ali pošto je to dogovoreno u nekom prethodnom periodu unazad, ja znam da je to unazad nekoliko godina, to je već moralo da se uradi i to je urađeno da bi država Srbija obezbedila, što se kaže, više sredstava za održavanje puteva i za izgradnju puteva u svakom delu naše Republike Srbije, pa to da bude i Svrljig i Bela Palanka i Gadžin Han i te opštine koja ima dosta puteva koji su u lošijem stanju ali ih se sada polako ali sigurno rade i grade. Inače, „Putevi Srbije“ su zajedno sa lokalnim samoupravama, sa predsednicom opštine, sa gradonačelnikom Niša potpisali da će mogućnost da građani koji idu iz Svrljiga iz pravca Svrljiga da idu preko autoputa. Njima će imati besplatan prelaz, a deo troškova će pokriti lokalna samouprava iz svog budžeta. To važi isto za grad Niš. Kada neko kaže - pa to nije besplatno, jeste da budžet Republike Srbije i budžeti lokalnih samouprava se pune iz realnih sredstava, iz svega onoga što građani rade, privrednici rade, poljoprivrednici rade, ali, s druge strane budžet, budžeti lokalnih samouprava treba da služe za potrebe građana, pa da li je to izgradnja puteva, rešavanje vodosnabdevanja, da li su sportske organizacije, da li je prosveta, da li je bilo šta. I ovo je deo toga da mi svi zajedno činimo da građanima bude lakše. Prema tome, ja mislim da možda postoji nekad i greška i za svaku grešku treba da odgovara onaj što je napravio grešku. Siguran sam da država Srbija i Vlada Republike Srbije, a i svaki od nas koji smo tu ne želimo da radimo na štetu građana Srbije. Ja još jednom mislim da i podržavam rad Ministarstva. Dobro je da možemo da radimo, da pravimo puteve, da radimo autoputeve, da radimo železnicu, da radimo aerodrome, da obezbedimo bolje uslove za infrastrukturu, jer normalno to će dati i veće rezultate kada dođu sutra kod nas investitori, da ima boljih puteva, bolje železnice. Svedok toga jeste deo pruge koji se radi od Niša preko Svrljiga, od Zaječara, tamo prema Prahovu. Radi se niški aerodrom, nadograđuje se, putevi se rade. Bilo bi dobro i dobro je što lokalna samouprava ima pravo da svojim građanima obezbedi besplatan prevoz, besplatna putarina da građanina Niša to ne plaćaju. Još jednom, potpredsednice Vlade, mislim da je dobro da nastavimo i da gradimo svuda, sa akcentom da se živi bolje u svakom delu naše Srbije.
Hvala kolega Miletiću. Reč ima dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na tome što ste rekli. To je pre svega podrška radu Vlade Republike Srbije i ministarstvu koje vodim. Mislim da je Niš strateški veoma važan, odnosno mi u Vladi mislimo da je strateški veoma važan i to je bio jedan od razloga zašto smo toliko ulagali i u aerodrom Niš, ali isto tako i u prugu, ne samo obilaznu prugu, nego pre svega prugu Niš-Dimitrovgrad i naravno završetak Koridora 10 koji je toliko značajan. Oni koji se bave lažima, oni će se u lažima udaviti, ali ono što je važno za nas, za Srbiju, jeste da idemo napred i da nastavimo to da radimo. Što se putarina tiče, rešeno je pitanje putarina. One su takođe značajne zato što je to novac koji koristimo za održavanje autoputeve pre svega i zbog toga što mi danas zaista beležimo neverovatan skok broja automobila koji prolazi Koridorom 10. To je zato što je ovo ministarstvo, ova Vlada i naš predsednik napravili sve ovo čime mi danas možemo da se ponosimo. Znate šta, od 34 miliona automobila koliko ih je bilo pre nekoliko godina na Koridoru 10, blizu 60 miliona sa koliko je završena 2019. godina, govori da se u Srbiji i te kako radi. Ko to hoće da vidi, ko neće to je stvar svakog pojedinca, ali ono što je takođe važno, šta god se pričalo i koliko god se ljudi vređali koji obavljaju određene javne funkcije, činjenica jeste da rezultati jesu jedino merilo bilo čijeg rada. Hvala.
Hvala. Pravo na repliku, Milija Miletić.
Hvala. Sve što ste rekli ste u pravu u tom delu zato što, evo ovih dana je potpisan ugovor za izdvajanje u delu kod Pirota, gde se sada pravi mogućnost da naši ljudi koji tamo, tih 17 ili 18 sela ima mogućnost da se uradi ta raskrsnica, da mogu ljudi da odu do tih sela, da mogu da odu do Stare Planine. Na taj način imamo veliku šansu da radimo u okviru turističkih kapaciteta. Jedna stvar o kojima smo govorili ranije i još jednom ću reći sada, stvarno mi je prioritet i uvek sam govorio. Naplatna rampa, sve je urađeno što je moralo i sada ide svojim tokom. Bitno je da završimo onaj deo puta o kome smo govorili prošli put, Malčanska petlja, Knjaževačka ulica. Kada sam bio sa gradonačelnikom Niša, govorili smo o tome i potpisan je ugovor, očekujem da će vrlo brzo krenuti sa izgradnjom tog dela auto-puta. Ono što sam isto rekao, a bitno je za taj deo od Malčanske petlje, jeste još jedan ulaz za Niš preko sela Prosek, urađen je projekat, sada ostaje taj deo da se uradi. Oko toga smo razgovarali sa gradonačelnikom Niša i načelnicom okruga. Sve ove stvari koje sada radimo i deo puta, kada bude urađen deo puta od Malčanske petlje do Knjaževačke ulice, taj deo puta je oko 6,5 km i on je toliko bitan za nas koji dolazimo iz istočne Srbije, iz Svrljiga, Knjaževca, Zaječara. Bitan je zbog toga što mi sada ne želimo da idemo preko auto-puta. Svrljig ima mogućnost zato što se to refundira iz budžeta opštine i ti ljudi nemaju potrebe da plaćaju, ali za one ljudi koji dolaze iz okolnih opština ovaj put do Knjaževačke ulice je bitan da će to za njih mnogo značiti. Sada je u lošem stanju. Ima veliki broj privrednih subjekata, to su vrlo ozbiljne firme koje rade na teritoriji grada Niša i njima je ovaj put veoma bitan, da bi tu mogli lakše da funkcionišu. Čak ima potrebe da se tu napravi neki bulevar, odnosno postoji neki projekat oko kojeg treba da se radi. Još jednom, dobro je da se radi, da uradimo ono što smo započeli, recimo put do Stare Planine preko Svrljiga, u odličnom je stanju. Pozivam sve kolege da dođu do Niša, do Svrljiga, pa da zajedno odemo do Stare Planine da se vidi kakav je put. Kada se prođe tim delom puta takvim, isto je kao da se nalazimo u Švajcarskoj. Još jednom podržaću vas zato što mislim da pozitivno radite i dobro je da svaki deo naše Srbije može da se radi, gradi i ovako da se nastavi dalje.
Hvala gospodine Miletiću. Reč ima Mihailo Jokić, po amandmanu. Izvolite.
Poštovana ministar, ja bih želeo da istaknem jedan vrlo važan i bitan momenat o kome niko nije govorio. Mislim da je Vlada Republike Srbije i resorno ministarstvo, da su izabrali pravi trenutak da ulažu i da grade. Danas je novac najjeftinija roba. Danas je trenutak kada treba ulagati. Mi smo svedoci da se novac povlači iz banaka, da je u bankama negativna kamata. Mnogi pričaju i pišu o tome da će možda evro doživeti sudbinu marke. Znamo i vidimo Amerikanci upumpavaju sve više dolara u opticaj, da je zlato kao majka svih valuta takođe u padu. Znači, ovo je sada trenutak da što više ulažemo, jer će se taj novac kroz ove rampe naplatne, o kojima vi pričate, kroz te automobile koji će proći kroz te rampe. Mi ćemo sačuvati na taj način svoj novac i to će se vratiti, možda ne nama, ali našoj deci itd. Znači, najbolji primer ulaganja je ovo što upravo radi Vlada Republike Srbije i ono što radi vaše ministarstvo ulažući i praveći te kreditne aranžmane i u evrima i u dolarima, mada sam ja više za to da to bude u evrima, jer mora se dominacija dolara prekinuti, jer dolar koji je nekada pokrivao 100% tržišta, po nekim poslednjim informacijama dolar pokriva negde sada oko 70% tog tržišta. Toliko. Kažem samo ovim putem treba nastaviti dok oni postoje. Hvala.
Hvala, doktore Jokiću. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, gospođo Radeta.
Kada ne bismo imali ovakav stav prema ovim predlozima zakona, odnosno ovom predlogu zakona za kojeg tvrdimo da je katastrofalno loš, neprimenjiv, ovaj član na koji se odnosi amandman, a odnosi se na član 142. kao i sve što radi Zorana Mihajlović, protiče, protkano je mogućom korupcijom. Jednostavno žena bez toga ne može. Govori se o izgradnji ili rekonstrukciji linijskih infrastrukturnih objekata ako nastupe elementarne nepogode itd, i onda govori o nekim investitorima, valjda takve stvari rešava država, ako je elementarna nepogoda u pitanju onda se država bavi tim, gospodine Marinkoviću. Ali, to kod Zorane ne ide tako. Ona to radi preko raznih svojih Miroljuba Jeftića. Mi tražimo da se što pre nadležno tužilaštvo precizno izjasni o tome šta je do sada urađeno u slučaju Miroljub Jeftić koji je, podsećamo, priznao da je uzimao mito za legalizaciju i da je veći deo tog novca davao Zorani Mihajlović, odnosno njenom partneru kako ona to kaže. Dakle, mi želimo da se sazna istina, a ne kako provejava u javnosti, gospodine Marinkoviću, opet smo ovde videli transparent.
Kolega Arsić i Milićević, svi smo pokušavali i kolega Martinović se obraćao vašoj poslaničkoj grupi i evo ja vas još jednom pokušavam da vas zamolim da razgovaramo o zakonu. Vi ste to rekli juče, ja sam čuo. Imate pravo na svoj stav, ali ako želite da nastavimo normalnu raspravu, eto ja vas molim ako možemo da pričamo o amandmanima, o zakonu. To je korektno, kolegijalno.
Ovo je prilično nenormalno. Znate na šta ovo podseća? Kao kada Šiptari naprave neki incident na KiM i onda dođe neko iz EU i kaže Aleksandru Vučiću – obe strane treba da spuste loptu.
Pa šta sam ja sada, Maja Kocijančić. Šta hoćete da kažete.
Dakle, neverovano. Vi ste potpredsednik Narodne skupštine.
Ja sam rekao šta sam imao dole kada sam bio u klupi. Ja sam spreman da branim taj stavi. Molim vas sada kao vaš kolega poslanik da nastavimo normalno bez neke tenzije.
Gospodine Marinkoviću, vi ste potpredsednik Narodne skupštine i ja to uvažavam. Govorim i vama i gospodinu Martinoviću i Arsiću, svima koji pokušavate da obrnete igricu. To me sve podseća kad kažem na to kada neki šiptar napravi incident na KiM i dođe neko iz EU i kaže Vučiću – obe strane treba da spuste loptu. Vi ste to sto puta komentarisali gostujući u raznim televizijskim emisijama i osuđivali ste to. Osuđujemo i mi, naravno. Mora da se zna ko kosi, ko vodu nosi. To mora da se zna i u Narodnoj skupštini. Meni je žao što neki od vas imaju neke lične simpatije prema Zorani Mihajlović iz ovog ili onog razloga, ne ulazimo u to. Govorim o činjenici, govorim o Miroljubu Jeftić, o čoveku koji je rekao u istrazi da je uzimao pare za mito, za legalizaciju i deo para davao Zorani Mihajlović. Ona ne može da stavlja ovaj transparent…
Ja vas molim koleginice Radeta, da li se slažete, odrediću pauzu od pet minuta. Ima pauza, mora pauza, koleginica Radeta koja sjajno poznaje Poslovnik i sve procedure, možda najbolje ovde u Narodnoj skupštini, govori sve vreme van amandmana, van diskusije. Ja mogu da razumem političku nameru, ali vas opet kolegijalno molim da nastavimo normalan rad. Određujem pauzu od pet minuta, da jednostavno ne vređamo jedni druge i ne izazivamo jedni druge, da govorimo o amandmanu. Rekli ste to, čuli smo vas, ima organa koji će to da urade svoj posao i to je to. Nemojte ovu ženu…
Hajde da ja nastavim, ionako ste mi pojeli dva minuta vremena.
Dao sam pauzu, molim vas. Vratićemo vam vreme, ovo što sam ja govorio, vratićemo vreme, bićemo korektni. Ja vas molim da i vi budete korektni. Hvala. [[Posle pauze]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Gospođa Radeta, imate još 45 sekundi koje sam vam ja uzeo. Izvolite.
Dobro. Dakle, vi ste ovde slušali pre samo nekoliko minuta kada je Zorana Mihajlović, govoreći o nečem što smo mi govorili, ko se, kako je rekla - ko se lažima služi, u lažima će se udaviti. Vama to ne smeta što ministar kaže narodnim poslanicima, a mi narodni poslanici SRS njoj kažemo – ko se lopovlukom služi, u zatvoru će završiti. Sad, vama se to sviđa, ne sviđa, ne znam kako bih vam rekla, ali drugačije za nju ne možemo da kažemo. Nemojte više da pokušavate da nas sprečavate da zamolimo tužilaštvo da obavesti javnost koja je uloga Zorane Mihajlović u kriminalnim radnjama, krađi para Miroljuba Jeftića. Samo to smo tražili.
Hvala. Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Vi od nas tražite da budemo ovde do kraja ozbiljni. Mi jesmo ozbiljni i odgovorni ljudi i tako se bavimo ovim poslom, neko kraći, neko duži period, ali mi nemamo adekvatnog sagovornika, jer Zorana Mihajlović to svakako nije. Ona se apsolutno ne razume u ovu oblast iz koje nam predlaže zakone, jer da je nešto znala, ne bi u ovu Skupštinu dolazila sa toliko puta izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Niti je interesuje što Kragujevac nema završenu ni južnu, ni severnu obilaznicu, ni što su nerešeni imovinski sporovi, ni što narod ne može normalno da vozi automobile na deonici koju je pominjao kolega Jovanović, od Topole do Kragujevca, zbog toga što to nisu uopšte njeni prioriteti. Prioriteti ove gospođe su tamo gde postoji model za korupciju, za lopovluk, itd. I onda kaže - radikali lažu. I što je skandalozno, evo, ja sam, gospodine Marinkoviću, ovde u šestom mandatu u Narodnoj skupštini, a prišao joj je i kolega Filip Stojanović, koji je najduže ovde, od 1992. godine, pokazuje transparent i govori da mi navodno lažemo. Za sve što govorimo, imamo jasne argumente. Mi tražimo i zahtevamo i da se državni organi time bave. Kako vi očekujete, gospodine Marinkoviću, da ljudi koji su ojađeni takvim ponašanjem ovog ministra, Zorane Mihajlović, i ljudi koji su pod njenim patronatom, dođu ovde, valjda uđu na vrata i da kažu - meni je traženo toliko i toliko u katastru da ja uradim svoj posao. Ili, došli su mi Zoranini ljudi, da to kaže neki investitor, da bih ja mogao da krenem sa tim poslom, da dam toliko i toliko novca. Jel ti ljudi mogu da uđu ovde ili smo mi predstavnici naroda da sve to iznosimo i da govorimo o stvarima jezikom činjenica koje bole građane Srbije? Jednog normalnog, običnog čoveka takva zloupotreba i takav vid bahatosti svakako da boli, a mi smo tu da štitimo te građane.
Hvala. Reč ima dr Mihajlo Jokić, po amandmanu. Izvolite.
Ja moram da postavim jedno pitanje za ministra. Dobijam već 10 SMS poruka, gde pitaju - šta će biti i kada će se raditi put Valjevo-Kosjerić-Požega. Evo, sad, poslednja SMS poruka je od ranijeg predsednika opštine, Milijana. On je 11. koji mi je poslao SMS. Ja molim ako možete da odgovorite. Hvala.
Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Vrlo rado. Kao što smo sve ono što smo obećali i završili, u ovom delu, baš konkretno taj put se nalazi u novom projektu "Pet hiljada kilometara puteva" koji će se raditi od ove godine. Ali, da ne bude zabune. Ove godine se radi uglavnom projektno-tehnička dokumentacija i evo ga ovde, dakle, sledeće godine će biti radovi a ove godine ide dokumentacija. Ono što je za vas važno, mi u martu mesecu počinjemo da radimo auto-put Valjevo-Iverak i to je ono što se radi u tom kraju. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgraditi 320 km auto-puteva a pri tome smanjiti procenat javnog duga spram BDP je ravno podvigu. Kad uporedimo to, recimo, sa Crnom Gorom, koja radi samo 40 km auto-puta koji još uvek nije završila, da joj javni dug raste 600 miliona evra godišnje, ili 13 do 14% BDP, to bi, kad bi preračunali u Srbiji takvu vrstu izgradnje, značilo da bi javni dug trebalo da raste negde otprilike za 7-8 milijardi spram auto-puteva koje je Srbija izgradila. Znači, Crna Gora svojih 40 km koje gradi u zadnje dve godine, 600 miliona evra im je rastao javni dug, što je 13% BDP Crne Gore, dve godine, znači 26% im je porastao javni dug, a pri tome nisu uspeli da izgrade ni 40 km auto-puta. Otuda možda i ovi događaji možda u Crnoj Gori, jer ona plovi u ekonomske nevolje, a Srbija polako izlazi iz ekonomskih nedaća i nevolja i pri tome gradi svoju infrastrukturu, podiže prerađivačke kapacitete i BDP joj raste, što iz izgradnje, što iz turizma, a najviše iz industrije i prerađivačke delatnosti. U Crnoj Gori je, recimo, industrijska proizvodnja pala za 8% na godišnjem nivou. Dakle, samo kad se uporedimo sa Crnom Gorom, koja je bila nekoliko stepenika iznad Srbije, do pre nekoliko godina, možemo da vidimo koji je to uspeh Vlade Republike Srbije, vladajuće većine i državnog rukovodstva.
Reč ima Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Mihajlović sa saradnicima, želela sam da se nadovežem na kolegu koji je pre mene govorio o stotinama kilometara izgrađenih auto-puteva koji su od značaja za povezivanje naših gradova i opština, ali i Srbije sa regionom. Želim i da navedem još dobrih primera iz Niša. O njima možemo da govorimo kada je u pitanju resor građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture. Jedan od projekata jako važnih za Nišlije jeste i izmeštanje železničke pruge iz centra grada i izgradnja železničke obilaznice oko Niša. Železnička obilaznica oko Niša u dužini od 22 km jeste deo projekta elektrifikacije pruge Niš-Dimitrovgrad. Radovi će koštati oko 268 miliona evra i veliki deo se finansira iz kredita Evropske investicione banke. Grad Niš se nalazi na mestu gde se Koridor 10 deli na dva kraka - jedan ide prema Bugarskoj, jedan ide prema Grčkoj. Pruga prolazi kroz centar grada, kao što sam navela, i deo od Niša do Bugarske je jedini deo zapravo Koridora 10 koji nema elektrifikaciju. Jedan od razloga za izmeštanje jeste i ideja da se teretni saobraćaj izmesti van grada i da se razdvoji odvijanje putničkog od teretnog saobraćaja na pristupnoj železničkoj deonici do grada, odnosno cilj je oslobađanje centra grada od teretnog saobraćaja, što će smanjiti buku, zagađenje i druge štetne uticaje. Takođe, osim ovih benefita, za Nišlije koji žive u blizini pruge, odnosno u centru grada, ova nova pruga će povećati brzinu, smanjiti vreme putovanja vozova i vreme zadržavanja vozova u stanicama. Dakle, govorimo o izmeštanju pruge koja podrazumeva osam železničkih linija koje prolaze kroz grad. Broj putovanja u toku samo jednog dana je 260, a oko 70% je teretnih vozova i predviđeno je čak i povećanje broja vozova. Onda možemo svi da zaključimo zašto je izmeštanje te pruge iz centra grada važno za ljude koji žive u blizini pruge. Realizacija ovog projekta će umnogome popraviti kvalitet života građana Niša, ali i kvalitet same pruge, koja će biti izmeštena iz centra grada. Hvala.
Hvala. Reč ima po amandmanu dr Milan Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, značajne izmene ovog zakona su profesionalne kvalifikacije u oblasti planiranja i izgradnje, izdavanje licence inženjerima, arhitektima i prostornim planerima za obavljanje ove vrste stručnih poslova. Radi se o konstantnom usavršavanju i sticanju znanja, kompetencija. Izmenama i dopunama Zakona stvoriće se uslovi za bržu i efikasniju realizaciju infrastrukturnih projekata koji su od značaja za Republiku Srbiju. Smanjuju se procedure, omogućava se brže izdavanje dozvola. Sve ovo je značajno zbog ubrzanja realizacije projekta iz novog investicionog plana, čija je ukupna vrednost veća od pet milijardi evra. Investicioni plan "Srbija 2025. godine" odnosi se na saobraćajnu, energetsku, komunalnu infrastrukturu i obuhvata izgradnju brzih saobraćajnica, projekte u drumskom i železničkom saobraćaju, kao što su izgradnja auto-puta Beograd-Sarajevo, Moravskog koridora, Fruškogorskog koridora, kao i izgradnju brze pruge Beograd-Budimpešta, rekonstrukcija pruge Niš-Dimitrovgrad. Danas govorimo o povezivanju, drumskom, železničkom, vazdušnom, vodenom. Osnovna ideja povezivanja svih različitih projekata je stvaranje modernije, uspešnije, organizovanije i efikasnije Srbije. Uz uređene javne finansije, stabilnost i noviji investicioni plan Srbija se razvija. To nam govori koliko Srbija ide napred. Ovo su važni koridori. Moći ćemo da idemo brzim i novim putevima. Danas je Srbija jedno veliko gradilište sa obnovljenom građevinskom industrijom koja značajno doprinosi stalnom rastu BDP, smanjenju broja nezaposlenih i rastu privrednih aktivnosti. To je dobra vest, to je ogroman napredak. Sve ovo znači, svaki taj rast, u skladu sa stopom rasta, sa našim napretkom, veći prihod u budžetu. Plate će biti veće i penzije će biti veće. Sve ovo možete da radite kada imate stabilne finansije. Odgovornom politikom novac koji zaradimo investiramo u nešto što podstiče naš rast. Danas Srbija, zahvaljujući Aleksandru Vučiću i SNS, može mnogo više nego pre u odnosu na one koji su je devastirali, koji su je opljačkali, ostavili nama da rešavamo probleme i nikada im na pamet nije padalo da vode računa o mladim ljudima, pripadnicima snaga bezbednosti, ni o kome drugom sem njih. Sve ovo je u ekonomskom interesu kako bi Srbija rasla, razvijala se. Mnogo toga je urađeno i uloženo u poboljšanje poslovnog ambijenta, napretka na međunarodnim listama, danas smo na devetom mestu. Sve ovo će omogućiti Srbiji da se ekonomski rast naše zemlje u budućnosti nastavi. Zahvaljujem.
Hvala, dr Ljubiću. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Sasvim normalno bi bilo da mi ovde raspravljamo o nijansama Predloga izmena i dopuna ovog zakona, međutim, umesto toga da vidimo koliko je korisno, a koliko je štetno licenciranje prostornih planera. Kada su u pitanju strana lica, mi ovde moramo da se bavimo nečim što nas podseća na ranije periode kada su predstavnici G17 bili ministri u Vladi, pre svega Mlađan Dinkić, koji je imao ovakav stil kao trenutno Zorana Mihajlović, koji je sadašnjem guverneru NBS kao član Vlade rekao da laže kao pas. Onda, nije mu bilo dovoljno to, nego je išao korak dalje, što je priznao kasnije da je obmanuo javnost da će oni koji budu glasali za Tadića imati po 1.000 evra. Zar vas ne podseća ova atmosfera sad na taj period, kada neko ko je iskonski i dalje u toj matrici političkoj ovde se nabusito osiono ponaša prema predstavnicima onih koje je narod birao? Vi mislite, drage kolege iz vladajuće koalicije, da je to dobro, jer vi niste ciljna grupa. Grdno se varate. Pitanje je samo trenutka, ako dozvolite ovo, pitanje trenutka kada ćete vi doći na red. Uostalom, idu izbori, u izborima niko ne može sa sigurnošću da prognozira kakvi će rezultati biti. Posle izbora sve je moguće, ali jedno je sigurno – ako SRS bude u mogućnosti da učestvuje u izvršnoj vlasti, da vodi ovu Srbiju, žestoko će se obračunati sa onima koji su nosioci kriminala i kriminalnih radnji, a među njima svi oni koji su bili perjanice G17+.
Hvala. Reč ima, po amandmanu, dr Branimir Rančić. Izvolite, dr Rančiću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, gospođo Mihajlović, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovani narodni poslanici koji ste u sali, čitajući Predlog ovog zakona, obrazloženje i razloge za donošenje ovog zakona može se zaključiti da oni utiču na sveukupni razvoj Republike Srbije, odnosno ravnomerni regionalni i lokalni ekonomski razvoj, kao i međunarodno i unutrašnje povezivanje. Pored izgradnje autoputeva, ja ih ovde ne bih nabrajao, jer su prethodnici o autoputevima dosta govorili, odnosno puno govorili i izgradnji brzih saobraćajnica, podvukao bih pitanje o ulaganju u „Železnicu“. Kao što znate, predsednik Vučić najavio je, predstavljajući program 20-25, a Vlada u svom planu rada i budžeta za 2020. godinu i dalje za 2021. i 2022. godinu procenila na oko pet milijardi evra za ulaganje u infrastrukturne projekte, između ostalog i za „Železnicu“. Nabrojiću: izgradnja brze pruge Beograd – Budimpešta, izgradnja beogradskom metroa, rekonstrukcija pruga Jajinci – Mala Krsna, rekonstrukcija pruge Niš – Dimitrovgrad, rekonstrukcija pruge Niš – Brestovac, rekonstrukcija regionalnih pruga i drugo. U vezi sa tim, postavio bih pitanje gospođi Mihajlović – zašto nije pomenuta pruga Niš – Beograd koja treba da bude rekonstruisan do brzine od 130 kilometara na sat? Sada imamo sledeću situaciju. Pruga Beograd – Novi Sad – Budimpešta planira se do 200 kilometara na sat, a pruga Beograd – Niš do 130 kilometara planira se do 130 kilometara na sat. Zato je predsednik Vučić zamolio Vladu i regionalno ministarstvo da razmisliti o mogućnosti da i ovaj deo pruge bude napravljen za brzinu veću, da ne bi posle dvadeset godina opet pravili rekonstrukciju te iste, jer će potrebe biti povećane. Ako možete odgovorite mi. Hvala.
Hvala, doktore Rančiću. Reč ima Prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Čekajte da ovo sklonim, ovo nije moj broj. Dakle, mi smo počeli da radimo brzu prugu Beograd – Budimpešta i ona će da bude na 200 kilometara na sat. Dakle, radi se na Prvoj sekciji, na Drugoj sekciji, Beograd – Stara Pazova, Stara Pazova – Novi Sad, a od marta meseca počinju radovi na deonici Novi Sad, pa sve gore, do granice. U isto vreme krenuli smo da radimo Projektnu tehničku dokumentaciju upravo za ovu deonicu za koju ste vi i pitali, Beograd – Niš – Preševo. Beograd – Niš će biti brzina, dakle još uvek se razmatra da li 160 kilometara na sat, dakle ne 130, nego 160 kilometara na sat, ili 200 kilometara na sat. U toku ove godine treba da se donese odluka, verovatno negde tu već do maja meseca i onda bi sledeće godine mogli da radimo na ugovoru o finansiranju. Deonica od Niša do Preševa je deonica kojom ćemo ići 120 kilometara na sat. Za nas je to svakako važno zato što cela ta pruga Koridora 10 za nas je važna, a pre svega za kargo transport, naravno važno je i za putnički, ali kargo transport je nešto što je prioritet. Dakle, realno je očekivati da sledeće godine možemo da imao Ugovor o finansiranju i da mogu da počnu radovi zato što bi ove godine i delom početka sledeće godine, praktično završavana dokumentacija. I mislim da je to za Srbiju jednako važno kao i svaki auto-put koji smo završili zato što ako hoćemo uopšte da razvijamo naš tranzitni saobraćaj onda je to upravo taj Koridor 10, dakle, koji ide sa severa ka jugu i povezuje nas, na kraju krajeva, sa vrlo važnom lukom u Grčkoj.
Hvala, gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik dr Rančić. Izvolite.
Ja bih vas još jedanput zamolio kao i predsednik Vučić da razmislite o ovoj mogućnosti da ova pruga zaista bude napravljena na 200 kilometara na sat, jer ja nisam stručnjak, inženjer, ali zemljište kroz Vojvodinu je faktički isto kao i zemljište duž doline reke Morave. Tu nemate problema sa Sićevačkom klisurom, tu nemate problema sa Grdeličkom klisurom, a već ima postojeća železnička pruga. Dakle, još jednom razmislite ukoliko je tehnički moguće da kada gradimo nešto napravimo za sva vremena, a ne da posle 20 ili 30 godina ponovo pravimo rekonstrukciju, kao što je, ako ste slušali moje prethodno izlaganje kada sam pomenuo gospodina Simonovića koji je hteo da unazadi grad Niš na taj način što je hteo da elektrificira prugu kroz Niš i saobraćaj u Nišu bi bio za sva vremena zacementiran. Hvala.
Hvala, doktore Rančiću. Reč ima profesor doktor Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo mala dopuna. Dakle, u našem investicionom planu 2025 nalazi se pruga Beograd-Niš, Niš-Preševo. Mi pitamo struku. Struka još uvek daje svoje preliminarne procene za Beograd-Niš. Nije sporno da bi mi svi želeli 200 kilometara na sat, ali je vrednost te investicije ogromna i prilična je razlika između 200 kilometara i 160 kilometara. Ono što je sigurno, to je da je težak teren tek od Niša ka Preševu i ta deonica će iz tih razloga gotovo jednako koštati kao i Beograd-Niš, ali će svakako biti manja kilometraža. Znači, bliži smo odluci Beograd-Niš 200 kilometara, Niš-Preševo 130 kilometara. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Ja ću probati da stručno govorim o ovom amandmanu, ali pre toga moram jednu stvar da kažem. Najbolji i autentični predstavnik „jedan od pet miliona“ je Zorana Mihajlović. Kada sam video kako lepo drži onaj transparent, eno, uklapa se za prvi red i to je, doduše, i gospođa Vjerica Radeta jedne prilike rekla, nisam verovao, ona je upućena dobro i znači to je sad istina. Sad malo da pričam o ovom Zakonu o planiranju i izgradnji. Član 150 i 151. govore o onome ko može da izvodi radove, koje uslove treba da ispunjava izvođač radova, ovlašćeni izvođač. Tu treba imati jedno u vidu, da je planiranje i izgradnja jedan poprilično kompleksan posao. Prvo, podrazumeva dobru zakonsku regulativu, a kasnije i visok stepen struke i naravno, sve to mora da bude praćeno da ne bi došlo do zloupotrebe. Većini od vas, poštovane kolege, je poznato, možda nisu konkretne cifre, ali sigurno to znate, razgovarao sam sa nekoliko investitora u Beogradu, u unutrašnjosti je cena nešto manja. Kažu za dobijanje građevinske dozvole po bruto površini 110 evra po kvadratu izvan onih obaveznih, gde vi dobijete određenu dokumentaciju, imate dokaz da ste vi to uplatili. Sad, tu ne treba nikakva pamet ni neka posebna analiza. Ako se ima u vidu da jedan građevinski objekat ili jedna stambena zgrada ima 3.000 kvadratnih metara bruto površine i tih 110 evra, to je otprilike negde oko 330.000 evra za građevinsku dozvolu za jedan objekat, koja se ne vidi. Ja onako sa svojim skromnim znanjem i solidnim vaspitanjem, ali neobučen za krađu i ostalo, ne pada mi na pamet da poverujem da postoji neki pojedinac ko sme toliko novca da uzme, a da nema podršku od nekoga, odnosno da neko iza njega ne stoji. Još kada se zna da malo bolje organizovani ti investitori u toku jedne godine završe jednu ili za dve kalendarske godine tri zgrade, pa pomnožite, pa ćete videti koji je to iznos. Onda nije ni čudo što su neki bogati i što neki imaju enormno velike potrebe, zahteve i mogu sebi to da obezbede, a neki ne mogu, odnosno jedna preživljavaju. Nije predsednik Vučić omogućio direktno ni ovim što su mnogo bogati, ni onim što su posebno siromašni…
Hvala, kolega Periću. Reč ima Dragana Kostić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, narodni poslanici, čovek može svašta da kaže, ali dela su ono što ostaje iza nas i što govori mnogo više od reči. Tako da, ministarka, vi nastavite da radite posao koji radite, a građani Srbije znaju to na izborima da pohvale i da kažu ko je pravi čovek koji radi nešto u Srbiji. Ja bih u ime građana opštine Sokobanje se zahvalila za regionalni put koji je rekonstruisan od Aleksinca do Sokobanje. Međutim, još neke deonice su ostale nerekonstruisane. I pitala bih šta je ušlo u plan za ovih 5.000 kilometara koje je za rekonstrukciju rezervisano u ovoj godini? Da li je u tom planu ušao i regionalni put Sokobanja-Knjaževac, odnosno regionalni put Sokobanja-Boljevac? Ovo je jako bitno za građane Sokobanje, s obzirom da je to turističko mesto i prvo ono što turisti negoduju, to jeste dolazni put do Sokobanje. Drugu stvar koju bih htela da vas upitam, a to je – dokle se stiglo sa izradom projektne dokumentacije za petlju Rutevac na Koridoru 10, koji je ne samo zahtev Sokobanjčana, nego i zahtev još dve opštine, a to je Boljevac i Knjaževac, ne da bi se samo skratio put do Sokobanje, već i da bi se skratio put do Stare planine, kao jedne veoma ekskluzivne turističke destinacije? Taj memorandum su potpisale tri opštine, među njima je i Aleksinac. Oni, u svakom slučaju, smanjili bi tranzit kroz svoje mesto i smanjili bi zagađenje životne sredine. Zahvaljujem se.
Hvala, koleginice Kostić. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
U pravu ste. Ono što ostaje iza nas jesu rezultati, ono što nas meri u svemu jesu rezultati, a ukoliko ima bilo kakve sumnje na bilo kakvu korupciju ili nezakonite radnje bilo koga od nas, dakle, koji sedimo ovde u parlamentu, bilo da smo izvršna vlast ili smo u parlamentu, zna se kako se to radi. Dakle, institucije treba da rade svoj posao, ali i mi, ako imamo saznanja, dužni smo, takođe, da te institucije informišemo. Tako da, ja pozivam sve koji imaju bilo kakva saznanja o tome da ja nešto nezakonito radim ili posedujem nezakonito, da lepo pozovu nadležne organe da reaguju. Ja sve što imam, uvek sam imala, moja porodica je uvek imala i sve je prijavljeno agenciji i ono što imam ja i što ima moja porodica i što je imao moj bivši muž i što ima moj sadašnji partner ili njegova porodica i ovde i u inostranstvu, postoji prijavljeno u agenciji, tamo gde je to red da se prijavi. Tako da je sve dostupno, za svaku stvar koju ja imam, počev od mojih odevnih predmeta, pa nadalje. Ali, ovo što ste vi pitali, 102 kilometra puta se nalazi trenutno u velikom projektu od 5.000 kilometara puteva koji će se rehabilitovati. Jedna deonica je Boljevac-Sokobanja-Aleksinac, znači, 60 kilometara. Druga deonica je Boljevac-Knjaževac, 42 kilometra. Dakle, obaveza Puteva Srbije u odnosu na ovo što sada imamo jeste da ove godine urade dokumentaciju, a da sledeće godine, ili ako je moguće ranije počnu radovi, mada je naša procena da pre 2021. godine nije moguće početi radove na ovim deonicama, ne samo na ovim, nego na većini deonica koje su iz ovih 5.000 kilometara puteva. To je odgovor na vaše prvo pitanje. Odgovor na vaše drugo pitanje, Koridori Srbije su investitor i oni su, koliko ja znam, već kontaktirali predsednike opština i rade na tome. I ono što ja očekujem da dobijem možda detaljniju informaciju, pa ćemo da pošaljemo kroz naš odgovor vama tačno kad se očekuje realizacija ove petlje.
Hvala, gospođo Mihajlović. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, kolega Jojiću.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Da ima korupcije u ovoj oblasti građevinarstva najbolje pokazuje primer da se ne poštuju zakonski propisi. Izneo bih jedan slučaj iz južnog Banata, tj. iz Kovina. Postoji odluka skupštine opštine, odnosno opštine Kovin, u kojoj je regulisano da je zabranjena gradnja industrijskih objekata u naseljenim mestima i to tačno, precizno koje vrste. Međutim, jedan biznismen, koji se zove Nedeljkov Đura, izgradio je usred mesta naseljenoga u Deliblatu silose sa stotine vagona žita, gde prerađuje i lageruje i isporučuje i suši i na taj način on je ugrozio život i zdravlje građana Deliblata, čak je došlo do crkavanja stoke usled toga što su komšije neposredno susedi tih objekata. Ali, ko je odgovoran za to? Ministarstvo je o ovome bilo i obaveštavano. Pre svega, suprotno prostornom planu i urbanističkom planu, Nedeljkov Đura iz Deliblata je sagradio objekte opasne po zdravlje i život građana. Porodica Mirjanić Lazara iz Deliblata trpi teške posledice, obolela je čitava porodica, crkavaju mu i krave i prinuđen je da likvidira svoje krave, tj. da ih proda, jer nema uslova da ih može uspešno izdržavati i koristiti za proizvodnju mleka.
Hvala, kolega Jojiću.
Samo da napomenem. Načelnik opštinske uprave je doneo rešenje o izdavanju građevinske dozvole suprotno odluci svoje opštine. Sad možete misliti šta je tu bilo odlučujuće. Odlučujuća je bila korupcija i potplaćivanje i ni u kom slučaju ne možemo biti zadovoljni. Na lokalu vam je veliki kriminal u oblasti građevinarstva. Uzmite ono što sam rekao kada je u pitanju onaj divlji zapad, ona lepa planina Zlatibor, videli ste šta je tamo, ono je haos, ono je strašno. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Jojiću. Po amandmanu se javila Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o Zakonu o planiranju i izgradnji važno je da se kaže da je broj izdatih građevinskih dozvola 2012, 2013. i 2014. godine iznosio oko 7,5 hiljada. Taj broj se 2015. godine povećava na 10,5 hiljada, a zatim od 01. januara 2016. godine, od kada kreće objedinjena procedura, ti podaci izgledaju sasvim drugačije. Tako smo 2016. godine imali izdato preko 12,5 hiljada građevinskih dozvola, 2017. godine preko 18,5 hiljada građevinskih dozvola, 2018. godine preko 19 hiljada građevinskih dozvola i u 2019. godini smo imali blizu 22 hiljade izdatih građevinskih dozvola. Dakle, od uvođenja objedinjene procedure, za samo tri godine, od 2016. do 2019. godine, je izdat isti broj građevinskih dozvola, kao što je to bilo u prethodnih devet godina. Dakle od 2007. do 2015. godine i ovo su u stvari rezultati i efekti zakona o kome danas raspravljamo. Što se tiče broja gradilišta u Srbiji, trenutno je otvoreno preko 53 hiljade gradilišta i ovo je dokaz da je Srbija danas jedno veliko gradilište. Vrednost izvedenih građevinskih radova u 2019. godini se procenjuje na oko 3,3 milijardi evra, a poređenja radi, to je duplo više nego u 2013. godini kada je vrednost izvedenih građevinskih radova iznosila oko 1,6 milijardi. Takođe, ovi podaci govore o rezultatima i efektima ovoga zakona. Građevinarstvo je glavni pokretač rasta BDP u 2018. godini, a udeo građevinarstva u BDP-u je povećan sa 3,2% u 2014. godini na blizu 5% u 2019. godini. Stopa rasta građevinarstva iznosila je 13,4% u 2018. godini, a u 2019. godini je preko 27%. Tako da su ovo sve efekti i rezultati ovog zakona o kome danas govorimo. Hvala.
Hvala. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala što ste još jedanputa konstatovali to, i to na osnovu činjenica i podataka, a nikako na osnovu nekih priča da Srbija danas izgleda drugačije. Kada govorimo o izdavanju građevinskih dozvola i ne treba da zaboravimo nikada da 2014. godine mi zaista jesmo bili 186. u svetu i niko živi nije želeo da ulaže u Srbiju, baš zato što se građevinska dozvola čekala godinama i zato što je… Ako je nekada bila korupcija za izdavanje građevinskih dozvola, bila je tada, sve do perioda dok građevinske dozvole nisu počele da se izdaju elektronski. Dakle, vi ne možete nikoga da vidite, da vam neko čuva predmet, drži u fioci, izdaju se elektronski, dakle, i lokacijski uslovi i građevinske dozvole. U tom smislu, kod izdavanja građevinskih dozvola ne može se reći da ima korupcije. Nije slučajno što je Srbija deveta u svetu po izdavanju građevinskih dozvola zato što je taj proces u Srbiji najpregledniji u odnosu na taj neki prethodni period. Da je to tako i da to daje rezultate, vi ste sami rekli, jeste broj gradilišta. Bila je mislena imenica da pričamo o tome, da 2014. godine imamo 50 hiljada gradilišta, svi su govorili da je to nemoguće. Imamo 53 hiljade gradilišta danas u Srbiji, i to se takođe elektronski prati. Dakle, ne da je neko sada išao, pa pričao po opštinama koliko imamo gradilišta, nego se elektronski prati, kada dođe do prijave radova, gde su gradilišta otvorena. To je ono što je, po meni, u ovom delu vrlo važno ako hoćemo da pričamo o novim investicijama i nekom boljem privrednom ambijentu. Sve što se zove, ponavljam još jedanputa, bilo kakav vid korupcije ili nezakonitog delovanja, svako od nas je dužan da takav vid korupcije prijavi nadležnim državnim organima. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 39. Ministarstvo na čijem je čelu ministar predložio je članom 39. izmenu člana 159. osnovnog zakona. Predloženo je da se posle postojećeg stava 5. doda stav 6. koji glasi: „Izuzetno od stava 5. ovog člana, u slučaju da je u skladu sa zakonom kojim se uređuje stanovanje, formirana stambena zajednica za stambene, odnosno stambeno-poslovne zgrade, odnosno udruženje, zahtev za izdavanje upotrebne dozvole može podneti samo zajednica, odnosno udruženje.“ Dosadašnji st. od 6. do 13. postaju st. od 7. do 14. Dalje, predloženo je da se u dosadašnjem stavu 14, koji postaje stav 15. reči: „donosi rešenje o kućnom broju i“ brišu se. Posle stava 15. dodaje se stav 16. koji glasi: „Elaborat geodetskih radova se pre izdavanja upotrebne dozvole dostavlja na pregled organu nadležnom za poslove državnog premera i katastra.“ Ovim predlagač želi da omogući i stambenoj zajednici, odnosno udruženju da podnese zahtev za izdavanje upotrebne dozvole, a mi smo ovim amandmanom predložili brisanje ovog člana. Naš amandman izražava naš principijelni stav prema Predlogu zakona koji je, čiji je ministar gospođa Mihajlović, podnela na razmatranje i usvajanje Narodnoj skupštini, a Predlog zakona je takav da on ne može popraviti postojeći zakon. Jedino što bi moglo ispravno učiniti jeste prihvatanje ovog i svih ostalih amandmana koje je na ovaj predlog zakona podnela SRS. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Darko Laketić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, javio sam se iz razloga što sam dobio veliki broj poziva građana iz Prokuplja i Toplice, a ta tema o kojoj smo razgovarali je upravo „autoput mira“, kako ga neki zovu, a ja bih ga nazvao „autoputom života“ za građane Toplice i Prokuplja. Ono što građani žele da čuju jeste da li početak radova na ovom autoputu odgovara onoj dinamici koja je predviđena. To je nešto što je vrlo značajno za nas i što kao narodni poslanik moram da prenesem građanima Prokuplja. Druga stvar koja je, takođe, vrlo bitna, pošto smo videli da je predviđen pun profil autoputa od Merošine, račve, one raskrsnice do Merošine, a nakon toga je poluprofil do Prokuplja, odnosno do Beloljina, interesuje me da li će moći da se uradi pun profil ukoliko se utvrdi analizom i studijama da prolazi dovoljan broja automobila tom trasom? To je nešto što je vrlo značajno. Ono što bih naglasio jeste da Prokuplje, nažalost, predstavlja možda jedini grad u Srbiji kroz koji prolazi jedina magistralna trasa koja ide ka Kuršumliji, odnosno Prištini. To kažem zato što nam taj ogroman teretni saobraćaj pravi velike probleme i, ne samo da se otežano odvija saobraćaj, već i broj udesa, to već bolje znate na osnovu studija i analiza, je svakako povećan. Isto tako, moram da kažem da na toj trasi, gde je sada magistralni put, to je centar grada Prokuplja, živi veliki broj dece, male dece. Tu prolazi dnevno veliki broj teretnih kamiona i sve to, ne samo da narušava kontinuitet i strukturu saobraćajnice, već ugrožava komfor i život, rekao bih, stanovništva. Mislim da ovo što treba da se napravi predstavlja jednu perspektivu, predstavlja život za sam grad Prokuplje iz razloga što će sama obilaznica oko Prokuplja predstavljati olakšicu, ne samo za saobraćaj, već i za narod, za jedan normalan život i funkcionisanje u gradu. Takođe, ono što je vrlo bitno i što bih želeo da poručim svim onim da kažem protivnicima ove trase puta jeste da su njihova poruka i njihova alternativa kozije staze. Dakle, narod Toplice, građani Prokuplja, željno iščekuju početak radova ovog autoputa. Znam da je eksproprijacija krenula, ali interesuje me - dokle smo stali, interesuje me kada će krenuti zvanično radovi na ovoj trasi? Hvala.
Hvala doktore Laketiću. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
I predsednik Srbije, ali i Vlada Srbije i ministarstvo koje ja vidim, mi smo i te kako svesni i koliko je značajan svaki autoput koji se gradi i nismo slučajno završavali najbrže što smo mogli i Koridor 10 i delove Koridora 11. Setite se samo, recimo 2014. godine, da li je iko verovao da ćemo nekoliko godina nakon toga ići od Beograda do Čačka autoputem? Stvarno mislim da većina ljudi nije verovala, ali smo to uradili. I u tom smislu smo bili, odnosno započeli smo i kako Moravski koridor, a tako isto i dokumentaciju za Niš-Pločnik, odnosno za Niš-Merdare-Priština, autoput. I bilo je naravno mnogo onih koji su bili protiv. Jedan od njih nije naravno u ovom parlamentu, neki jesu, dakle oni koji su napolju poput Jeremića i ostalih su pričali da smo izdajnici, kao i ovde što nam to govore i za Moravski koridor, ali suština je u tome da bez izgradnje novih autoputeva, ljudi bi ostali bez osnovne svoje konekcije i sigurno bi se dalje iseljavali iz ovih predela. Dakle, govorim i o Moravskom koridoru, ali i o Niš-Merdare-Priština. Dakle, prva deonica, 38 kilometara, Niš-Pločnik, treba da počne da se gradi, dakle da vidimo fizički izgradnju u trećem kvartalu ove godine. Vlada Republike Srbije se prošle godine opredelila, već je obezbedila finansiranje za tu prvu deonicu. To finansiranje za početak je 200 miliona evra, 100 miliona je kredit od Evropske banke za obnovu i razvoj, a drugih 100 miliona je od Evropske investicione banke. Jedan ugovor smo već potpisali, drugi ugovor sa IBRD ćemo potpisati u toku ove godine. Dakle, radovi sigurno idu i to sada više nije pitanje da li će taj put da se radi ili neće. Hoće. Kada pitate za poluprofil, studije jesu pokazale, zato što u suštini studije u delovima Srbije, gde sada naravno imamo jako mali intenzitet saobraćaja, što je jasno i prirodno zbog toga što znamo kakav je to kvalitet puteva, pokazuju naravno mnogo duži vremenski period koliko je potrebno da se taj put zaista i isplati. Zato smo krenuli u tom jednom delu sa poluprofilom, što ne znači, ali se zato tuneli prave za pun profil, što ne znači da ćemo u periodu iza toga kada krenu radovi, kada se napravi bar prva deonica, ne osnovu daljih analiza, razmišljati da to bude i pun profil. Najvažnija je stvar da ćemo mi za nekoliko godina imati već prvu deonicu urađenu Niš-Pločnik. To za naš narod dole koji živi znači mnogo. Tako da svi oni koji su protiv protiv su pre svega sopstvenog naroda, što mislim da je zaista strašno. Još jedna stvar, gledali smo ovde, kada ste se već javili. Postoje dva puta koji će se isto raditi iz projekta „Pet hiljada kilometara puteva“. Jedan je Prokuplje-Ribarska banja, 31 kilometar, a drugi je Prokuplje-Beloljin-Kuršumlija, 30 kilometara. Rehabilitacija jednog od ova dva puta treba da počne nešto krajem trećeg kvartala ove godine, 2020. godine. Hvala.
Hvala gospođo Mihajlović. Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, gospođo Mihajlović, vi ste na sva usta i na svakom mestu hvalite kako je vaše ministarstvo uradili mnogo toga i da je to isključivo ili u najvećoj meri vaša zasluga. Pošto se radi o Zakonu o planiranju i izgradnji, da vas pitam jedno konkretno pitanje. Naime, radi se o sledećem – mi znamo da je Srbija nažalost najvećim delom pusta što se tiče naseljenosti pogotovo u njenom istočnom delu, istočna i jugoistočna Srbija. Sela su nam potpuno pusta. Ima mnogo naselja u kojima ne živi nijedan stanovnik, a to je jedna od najvećih teritorija Srbije, teritorijalno najveći deo Srbije, i ujedno, prirodno gledano, i jedan od najlepših delova Srbije. Da li je vaše ministarstvo razmišljalo o tome, pa i dalo predlog eventualno Vladi kojoj pripadate da se recimo na teritoriji Stare planine ili eventualno Suve planine ili u nekom drugom delu gde nema dovoljno stanovništva da se izgradi jedan mini grad, jedno mini naselje potpuno novo i to je apsolutno legitimno i puno je takvih primera bilo i u mnogim državama. Vidimo da Orban planira nešto slično. U Carskoj Rusiji se gradio maltene godišnje po jedan novi grad i u Sovjetskom Savezu isto se pravio jedan novi grad, i u bivšoj Jugoslaviji takođe se pravio po jedan novi grad i Kraljevini Srbiji u predratnoj Srbiji takođe su podizana nova naselja i takvo naselje bi imalo jedan strateški značaj za taj region i za celu državu Srbiju, gde bi to bilo samoodrživo u smislu da se tamo vrši proizvodnja biološke hrane, zdrave hrane. Imamo ionako prirodne lepote, turizam i sve ostalo. Dakle, da li se razmišljalo u tom pravcu?
Hvala prof. Saviću. Po amandmanu reč ima Snežana Petrović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Gospođo potpredsednice i ministre u Vladi Republike Srbije nadležna za infrastrukturu, nadovezaću se na kolegu u pogledu ove diskusije. Pozdravljamo sve infrastrukturne projekte na izgradnji puteva u našoj zemlji. Zašto? Putevi su kao i ljudski krvotok. Ukoliko je krvotok dobar i funkcionalan najpre sa onim vitalnim krvnim putevima, pa onda i onim manjim krvnim putevima, onda organizam živi. Ukoliko nemamo dobar krvotok organizam izumire. Gledano na Srbiju potrebni su nam autoputevi, potrebni su nam koridori, potrebno je da budemo dobro uvezani, da se brzo krećemo. Ta mreža dobrih puteva je zapravo veza za mnoge druge sektore i njihov dalji razvoj i napredak i naš sveukupni privredni napredak i razvoj, za nove investitore, za nove fabrike, nova radna mesta i tu nema dileme. To pozdravljamo i mi kao poslanička grupa PUPS i ja kao predsednik Odbora za privredu to podržavamo i to su dobri rezultati i o tome govori predsednik, o tome govori naša Vlada. To će se, nadam se, vrlo brzo dobro oceniti na izborima koji slede, ali moram da vam kažem da je Srbija zemlja sela, da imamo 4.700 sela, da mnoga odumiru. Naročito nam je teško u onim pograničnim delovima, ruralnim planinskim krajevima odakle je veliki broj ljudi otišao, a ono starije stanovništvo u dosta teškim uslovima svoj život privodi kraju, odnosno živi teško. Molim vas, predsednik je najavio da će se infrastrukturnim projektima i jednom ozbiljnom cifrom u narednim godinama učiniti sve da se Srbija infrastrukturno osnaži, poveže i ja vas molim da nikako ne zapostavljate naša sela, da u selima naši ljudi mogu da žive pristojno tako što će imati puteve, tako što će imati zadruge, tako što će deca imati škole, vrtiće i svu onu potrebnu infrastrukturu koja je neophodna da bi mladi i mlađi ljudi koji su još uvek na selu još uvek mogli da nastave normalno da žive. Punu podršku dajemo svim vašim aktivnostima, ali molim vas da obratite naročitu pažnju na te ruralne planinske krajeve, pogranične delove, konkretno u mom slučaju Podkopaonički kraj gde sam odrasla, koji je za naš turizam veoma važan, gde recimo od sela Blaževa prema Kuršumliji postoji jedan put, ali postoji i prilika za drugi alternativni put preko sela, kao što su Sudimlja i Babica. Ne treba tu velikog ulaganja, čak i tamo gde vi radite puteve, gde radite nove koridore, onaj greban stari asfalt je dovoljan da se ovamo naprave dobre alternative. Duboko verujem u vašu pragmatičnost, preduzimljivost i sposobnost i verujem da ćete učiniti sve da žive srpska sela, jer zemlja Srbija je zemlja srpskog seljaka koji je nju i gradio i branio i ratovao i danas je došlo takvo vreme da mi moramo da utkamo taj pravac da se iz gradova vraćamo u sela, da oživimo ta sela i da ostanemo kao jedna jako poljoprivredna zemlja. Znam da to nije samo vaš zadatak, da je to zadatak i mnogih drugih ministara, ali i jednako i vi znate da osim onoga što vi radite to čini i naš predsednik, odnosno ministar bez portfelja gospodin Krkobabić, to čini i ministar poljoprivrede i nama je to potrebno i potrebna nam je ta sinergija. Potrebno je da čuvamo našu Srbiju na najbolji mogući način. Hvala vam.
Hvala, gospođo Petrović. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 41. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Ovim mojim amandmanom sam tražio da se ovaj član, kao i ostali članovi zakona brišu. Stav SRS je da je sprovođenje ovakvog zakona neizvodljivo, iako je jasno da je ova oblast podložna korupciji, koruptivnim radnjama, a sada neka od takvih treba zakonski legalizovati. Džaba se vi gospođo Mihajlović hvalite činjenicom kako je Srbija značajno napredovala u ovoj oblasti. Realnost na terenu je drugačija. Ostavimo sad po strani autoputeve, to niko ne želi da spori, da vidim šta je sa onim stvarima koje neposredno tište naše građane. Ogroman broj srpskih porodica i dalje nema komunalne uslove dostojne savremenog čoveka. To je ono o čemu vi treba da vodite računa. Koliko puta sa ovog mesta poslanici SRS, treba da vam ponove da ovakav zakon nanosi ogromnu štetu našim građanima? Zato je najbolje za sve da ovaj zakon povučete iz procedure, predložite potpuno novi koji će uzimati u obzir sve ove primedbe koje ovde navodimo. To nisu naše lične primedbe, to su primedbe građana Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Jelena Žarić Kovačević. Izvolite, gospođo Žarić Kovačević.
Hvala vam, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Mihajlović sa saradnicima, raspravljamo već neko vreme o Predlogu zakona o planiranju izgradnji, ali i o mnogim drugim rezultatima, ali i pitanjima i predlozima vezanim za Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture. Očekuju nas i ostali predlozi. Ja bih podsetila samo u ovom trenutku da smo u ovom mandatu na dnevnom redu već imali Predlog zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekata, izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednost i usvojili ga, i time doprineli da u najkraćem roku počne izgradnja ovakvih stanova i u Nišu. Tada smo govorili o 188 stanova, želim da kažem da se grade na lokaciji gde je nekada bila kasarna „Stevan Sinđelić“, što je oko tri kilometra daleko od samog centra grada i praktično predstavlja uži centar na kome se gradi i Naučno-tehnološki park, čije je otvaranje ove godine. Dakle, u sedam gradova Srbije biće izgrađeno oko 8.000 kvadrata, stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Prvo je počela gradnja u Nišu i u Vranju, ali tu su i Kraljevo, Kragujevac, Novi Sad, Beograd i Sremska Mitrovica. Osim svega što sam navela, želim da pomenem i izgradnju stanova za izbeglice u Nišu u naselju „Branko Bjegović“, koji su u završnoj fazi. Dalje, u naselju „Novi Niš“ se grade stanovi koje je grad preuzeo i koji treba da se predaju vojsci nakon uknjiženja, a to je samo prva tranša stanova na istoj lokaciji gde se nalazi „Novi Niš“, je u završnoj fazi i druga tranša stanova i očekuje se da po preuzimanju od strane grada i po uknjiženju ti stanovi budu predati vojsci. Znači, očekujemo da zaista 2020. godina bude jako uspešna za Nišlije, jer će je obeležiti realizacija velikih projekata o kojima smo do 2012. godine, kada je SNS preuzela vlast, mogli samo da sanjamo. U tome nam je mnogo pomoglo vaše Ministarstvo, Vlada Srbije, da ne pričam o tome koliko je predsednik Republike najavio, koliko stvari je najavio i koje god obećanje da je dao za jug Srbije, to obećanje je ispunjeno i sa njegove strane i sa strane Vlade Srbije. Niš je postao veliko gradilište i ja se nadam da će tako ostati u budućnosti. Nama je u Nišu dosta i preko glave vladavine Demokratske stranke i njima sličnih. Samo ako uporedimo period do 2012. i posle 2012. godine, možemo da se setimo da ništa nije bilo mnogo drugačije nego na republici, budžet su očerupali. Danas u gradu Nišu imamo stabilan budžet. Fabrike su zatvarali i prodavali u bescenje i privatizovali. Danas imamo šest novih fabrika, radna mestu su tada gasili, sada imamo na hiljade novih radnih mesta gde Nišlije mogu da rade. Da ne govorim o tome da je do 2012. godine bilo nula projekata, sada ima mnogo projekata koji su realizovani u saradnji lokalne samouprave i Vlade Republike Srbije. To je nešto što zaista svim građanima Niša služi na ponos. Još nešto kad smo kod lokacije za izgradnju stanova za pripadnike snaga bezbednosti, pomenula sam kasarnu „Stevan Sinđelić“ i želim da kažem da je taj deo 1999. godine bio besomučno bombardovan svakodnevno. Zapravo ceo Niš je bio besomučno bombardovan 1999. godine. Na toj parceli koja je tada bila bombardovana sada se grade stanovi. Znate kakva je situacija bila do 2012. godine? Godine 1999. ako me situacija ne vara, gradonačelnik je bio Zoran Živković i tada niko ništa nije mogao da dobije od ljudi koji su stradali u bombardovanju ukoliko nisu bili članovi DS ili pristalice ovoj politici koju je on tada u gradu zastupao. Danas je potpuno drugačija situacija, danas se grade stanovi, bez obzira na stranačku pripadnost, bez obzira na neku drugu pripadnost, već za sve građane Srbije da mogu da ih kupe i da mogu da reše stambena pitanja za sebe i za svoje porodice. Ja se više neću javljati. Iznela sam čini mi se danas dovoljno primera iz Niša i dovoljno primera kako naša lokalna samouprava dobro sarađuje sa vašim ministarstvom i sa Vladom Republike Srbije. Želela bih da se tako nastavi. Želim vam svaki uspeh u daljem radu. Hvala.
Hvala gospođo Žarić Kovačević. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam na svemu što ste izneli zato što to takođe govori da neki zakoni treba da trpe određene izmene zato što te izmene donose dobro u onome što mi radimo. Na kraju krajeva svi ovi rezultati koje je Vlada Srbije napravila, napravila ih je upravo zahvaljujući zakonodavnom okviru koji smo ovde donosili, odnosno usvajali i određenim izmenama zakona koje smo pravili. Naravno, postoje oni koji su i van ove Skupštine, koji su protiv toga ili protiv bilo kakvih promena u ovoj zemlji, da se oni pitaju, ko zna gde bi bili, kao što ima ovde u parlamentu onih koji su protiv svake promene zakona, zato što takođe žele da nas zaustave i vrate na neko prošlo vreme. Evo vam upravo primer, vi ste pomenuli stanove koje gradimo za snage bezbednosti. Na primer, da nismo promenili prošli put zakon, ne bismo omogućili borcima ili porodicama palih boraca da takođe mogu da kupe te stanove. Prema tome, zakoni i sasvim je normalno i prirodno da trpe određene izmene kako bismo napravili bolje rezultate i kako bismo svima omogućili određene mogućnosti iz zakona koje pravimo. Vezano takođe za stanove, ono što smo najavili na početku pre dva dana, a to je da će doći do novih tendera, kako u gradu Beogradu, tako i u drugim gradovima za nastavak ovog prvog dela izgradnje stanova, za snage bezbednosti. Biće svakako urađeno do kraja aprila. I dalje postoji velika inicijativa i mi se nadamo pozitivnom odgovoru da mogućnost za te stanove dobiju zdravstveni radnici, profesori i možda neki drugi radnici u drugim preduzećima. Hvala.
Hvala gospođo Mihajlović. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvaženi narodni poslanici, ovakav predloženi zakon o planiranju i izgradnji nije moguće popraviti bilo kakvim izmenama i dopunama, jer ako se predloženi zakoni menjaju svaki šest do osam meseci, onda to izaziva sumnju da se ti zakoni prave isključivo po diktatu interesnih grupa, kako domaćih, tako i stranih. Kao što smo u više navrata, mi srpski radikali rekli, jeste da se rade putevi, da se obnavlja železnički saobraćaj, da se Srbija ravnomerno razvija, što nažalost nije tako, jer gospođo ministre kada bi vi malo više išli po Srbiji, a malo manje u šoping ili kod stiliste, videli bi da nisu putevi samo problem. Veći problem tih puteva su, što nam mladi ljudi odoše tim putevima. I, što su nam putevi bolji sve manje ljudi ide tim putevima, a iako idu, idu samo u jednom pravcu. Nažalost, na to su i primorani, jer tamo gde je stao život, gde nema stranih investicija, gde nema autoputa, gde nema novih radnih mesta odlaze za boljim životom, tražeći posao kako bi prehranili svoje porodice. Jedino im je zapad nužno rešenje, jer drugo ne vide kada je u pitanju egzistencija i borba za život. Kao odgovorni ljudi ne smete dozvoliti da nam godišnje nestaje jedan grad od 35 do 40 hiljada stanovnika. U vašem uvodnom izlaganju, gospođo ministre, vi ste se pohvalili da je urađeno 350 kilometara autoputa, 300 kilometara železničkog saobraćaja što je dobro, da ste uradili i zaobilaznice. Dobro, evo, ja vas pohvaljujem što ste zaobišli jedan deo Srbije i to jugozapadni deo Srbije, gde ste zaobišli Novu Varoš, gde se zaobišli Prijepolje, gde ste zaobišli Priboj i sa autoputem i sa uloženim investicijama i sa otvorenim radnim mestima. I, po ko zna koji put ću ovo ponoviti, da i vi kao i Vlada Republike Srbije, smatrate Srbiju do Zlatibora. Nažalost, što se tiče ravnomerno regionalnog razvoja to samo stoji na papiru. Hvala.
Hvala, kolega Despotoviću. Reč ima Olivera Pešić. Izvolite, koleginice Pešić.
Hvala vam predsedavajući na prilici da se još jednom obratim. Mi iz SNS, i mi poslanice SNS, danas dok branimo Zakon o planiranju i izgradnji iznosimo samo činjenice, odnosno iznosimo rezultate rada i efekte zakona koji je u primeni. Ja još jednom moram da kažem, zarad građana Srbije, da je Srbija na devetom mestu u svetu po izdavanju građevinskih dozvola. To smatram da je jako važno, i to je ono što ne kažemo mi poslanici SNS, niti to danas ovde tvrdi predlagač ovog zakona, to su podaci, odnosno Srbija je danas na devetom mestu na Duing biznis listi Svetske banke, to je ogroman uspeh i uspeh koji svi mi poslanici danas i svi građani Srbije treba da slavimo. Zašto je to tako? Evo zvaničnih podataka o prosečnom vremenu izdavanja elektronskih akta u objedinjenoj proceduri. Dakle, prosečno vreme izdavanja izraženo u radnim danima za lokacijske uslove 19,3 dana, za građevinske dozvole 9,8 dana, za upotrebnu dozvolu 9,9 dana. Dakle, to su sve rezultati, to su efekti ovog zakona koji je u primeni. Broj izdatih građevinskih dozvola se od 2010. godine povećao u odnosu na 2018. godinu za 200%. Opet, u 2019. godini u odnosu na 2018. godinu broj izdatih građevinskih dozvola se povećao za blizu 12%. I, mi iz SNS čvrsto verujemo da će se ovaj trend rasta izdavanja građevinskih dozvola i u 2020. godini nastaviti i s tim u vezi podržavamo sve izmene i dopune koje će omogućiti da ovaj Zakon o planiranju i izgradnji bude još kvalitetniji i da da još bolje rezultate. Zahvaljujem.
Hvala, koleginice Pešić. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Profesore Bojiću, izvolite.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, još jednom želim da se osvrnem na praksu prilagođavanja i usaglašavanja naših propisa sa propisima EU. Da li smo sposobni da uredimo našu zemlju po meri građana koji u njoj žive ili sve moramo da usaglašavamo i prilagođavamo zakonodavstvu drugih. Ovde mislim na naše prevremene Evropljane među kojima prednjači danas ovde prisutni resorni ministar. Pitanje, koliko u praksi prepoznajemo ovaj vid servilnosti kada i vi znate da od članstva u EU nema ništa. Naveo bih ovde danas, govorile su moje kolege, Slavica Živković i Neđo Jovanović, o inženjerskim komorama, i podsetio da je inženjerskim komorama oduzeto pravo da izdaju licence. To pravo je povereno ministarstvu koje ne poseduje stručni kadar, a inženjerske komore su svedene na obična udruženja građana. Lično sam razgovarao sa mnogim ljudima iz ove oblasti i svi do jednog se slažu da je prethodno rešenje bilo bolje i da je to bila greška. Ako su problemi bili neki pojedinci u inženjerskim komorama, koji su samostalno odlučivali, i to se moglo personalno rešiti. Mi iz SRS smatramo da je svako rešenje koje je u interesu naših građana prihvatljivo, a protiv smo svakog onog nametnutog, posebno ako ono dolazi iz EU. Hvala.
Hvala, prof. Bojiću. Slavica Živković, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Govoriću po prethodnom amandmanu, jer je pomenuta moja diskusija vezano za inženjersku komoru. Nije inženjerska komora svedena na nivo udruženja. Ja sam i danas ponovila da inženjerska komora obavlja stručni deo polaganja stručnog ispita, da komisije koje rade pri inženjerskoj komori i pred kojima se polaže struni ispit, funkcionišu decenijama unazad i da se to radi na najvišem mogućem nivou i da ni jedno trenutka u tom delu nije bio upitan rad inženjerske komore. Došlo je do određenih problema u radu u prethodnim godinama 2017, 2018. godine, i naravno napravilo jedan ozbiljan problem u građevinarstvu da smo imali situaciju da smo gubili tendere, jer nismo imali licencirane inženjere koji su mogli određene projekte da potpišu. Pošto određeni problem koji je postojao u komori, da ne ulazimo u prirodu problema, Ministarstvo građevinarstva se trudilo da interveniše i da prevaziđe problem, nije bilo moguće rešiti. Jedini način je bio da Ministarstvo građevinarstva preuzme obavezu izdavanja licenci, a ostale funkcije kao što je gospođa ministar rekla, kada se budu stekli uslovi, vratiće se inženjerskoj komori ukoliko ona bude opravdala to poverenje i ukoliko se u narednom periodu budu stekli uslovi za tu vrstu poslova, tj. dopunskih poslova koje će inženjerska komora raditi. Znači, nije ovo krajnje rešenje i nisu ovo neke mere po ugledu na EU, to je nažalost bilo jedino moguće rešenje. Možda u tom trenutku iznuđeno, ali jedino moguće rešenje koje je moglo obezbediti nesmetan rad građevinarstva i uopšte nesmetano izdavanje građevinskih dozvola kako bi gradilišta mogla da rade u narednom periodu i kako bi poslovi mogli da se obavljaju nesmetano, a složićete se bez ikakve licence to nije moguće. Toliko, hvala.
Hvala, gospođo Živković. Profesor dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Poštovana Slavice, hvala što razumete i što ste još jedanputa, u stvari po ko zna koji put, objasnili zašto su neke mere morale da budu sprovedene u samoj inženjerskoj komori, koja za nas jeste veoma značajan, ali moramo da budemo potpuno iskreni i da kažemo da je ona do jednom trenutka bila gotovo privatno vlasništvo DS i ministra koji je odgovoran za to što je Srbija bila poslednja na listi u izdavanju građevinskih dozvola, to je bio Dragoslav Šumarac. Potpuni zastoj je bio, ona je bukvalno bila privatna inženjerska komora i svi su trpeli u toj inženjerskoj komori, i inženjeri, ali pre svega trpela je i država. Naravno, oni koji se zalažu za to da ponovo Šumarci i ostali budu u toj inženjerskoj komori, koji smatraju da je to jako dobro, oni već govore više o sebi, ali je činjenica takođe da ćemo mi izmenama i dopunama ovog zakona vrlo brzo u vremenu ispred nas vratiti sve ono što su praktično poslovi inženjerske komore i čime ona suštinski treba da se bavi, kao i ovo o čemu smo razgovarali nekoliko puta pored permanentnog usavršavanja, jako je važno, vi ste sami pomenuli mlade inženjere i poseban projekat i deo inženjerske komore mora se baviti time. Sve drugo što su neke druge radnje nezakonite, zna se kako se i to rešava. Ovde sam čula takođe da se pominju i neke planine i problemi na nekim planinama, zna se i to kako se radi. Tamo gde ima nezakonitog poslovanja ili nezakonitog rada ili plaćenih građevinskih dozvola, ako toga zaista ima, onda se podnesu tužbe. Ministarstvo saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture je pre tri godine podnelo krivičnu prijavu za organizovani kriminal upravo protiv kako predsednika Čajetine, tako isto grupe ljudi koji su se bavili nezakonitim, nelegalnim radnjama. Dakle, postoje institucije za takve stvari. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Pravo na repliku ima Dubravko Bojić. Izvolite.
Gospođo Živković, ja sam rekao da ste vi lepo govorili danas na temu inženjerskih komora i ni jednom nisam rekao ono što sam ja rekao, da su one danas, kako im je oduzeto pravo da izdaju licence, svedene na udruženje građana. To je moje, jer ministarstvo ne poseduje kadrove koji mogu da iznesu ovaj stručni posao. Znači, ja sam rekao da su svedene, a ne vi.
Hvala, kolega Bojiću. Reč ima Slavica Živković, pravo na repliku.
Uvaženi prof. Bojiću mi se potpuno razumemo u diskusiji, ali ono što ja hoću da ponovim, govorite o stručnom kadru koji je u obavezi da sprovede postupak rada. Ja govorim da se stručni ispit i dalje polaže u Inženjerskoj komori. To podrazumeva stručni kadar i angažovanje stručnjaka kako iz reda fakulteta, tako i iz prakse i govorila sam ko su članovi tog stručnog kadra. Ostali postupak, znači, to je samo jedan od uslova, sticanje uslova da ste položili stručni ispit predstavlja jedan od uslova da vi možete podneti Ministarstvu zahtev za izdavanje licence. zahtev za izdavanje licence podrazumeva još niz određenih aktivnosti i uslova koje svaki inženjer mora ispuniti. Na sajtu Ministarstva nalazi se jasno propisana procedura šta je potrebno da vi pored tog stručnog ispita, tj. potvrde o položenom stručnom ispitu, podnesete Ministarstvu. Taj proces funkcioniše dobro. Rečeno je, naravno, zna se šta je bio posao Inženjerske komore u prethodnom periodu i svi smo mi saglasni da je možda najbolje da taj posao treba da radi kompletno. Kako je gospođa ministar i rekla, ti poslovi će biti vraćeni Inženjerskoj komori, ali verovatno se još uvek nisu stekli uslovi za tako nešto i to će, to će, sigurna sam, već su neki poslovi u međuvremenu vraćeni Inženjerskoj komori, nije ono kako je bilo u prethodnom periodu, ali će sigurno, vremenom ćemo doći u situaciju da se ti poslovi vrate u potpunosti. Eto, toliko. Hvala.
Hvala gospođo Živković. Profesore Bojiću, izvolite.
Gospođo Živković, nadam se da se razumemo, nisam ja hteo to, hteo sam da apostrofiram razliku u stručnosti između ljudi koji su u Ministarstvu i koji danas rade taj posao i ljudi u Inženjerskoj komori koji su do tada izdavali licence.
Hvala. Po amandmanu se javio Žarko Bogatinović. Gospodine Bogatinoviću, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministre sa saradnicima, nadovezao bih se na malopređašnju diskusiju moje koleginice Žarić Kovačević. Hteo bih da istaknem da Centar za Ministarstvo odbrane za lokalnu samoupravu Leskovac je tri puta za redom proglašen kao najbolji u okviru regionalnog centra Ministarstva odbrane Niš. To se pokazalo prilikom davanja ocene, usaglašenosti planova odbrane lokalnih samouprava sa Planom odbrane Republike Srbije. Takođe, saradnja Centra Ministarstva odbrane za lokalnu samoupravu Leskovac sa Kabinetom gradonačelnika Grada Leskovca i kabinetima svih predsednika opština Jablaničkog upravnog okruga je veoma aktivan i učinkovit. To se vidi u velikom broju kandidata za dobrovoljno služenje vojnog roka sa oružjem. Slobodno mogu reći da je taj broj u gradu Leskovcu najveći u Srbiji. U tom kontekstu ja pozdravljam Predlog zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti i ovim bih hteo da podvučem da Grad Leskovac ima potrebu za izgradnjom stanova za pripadnike snaga bezbednosti koji bi se kupovali po povoljnim uslovima. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture je dalo informaciju na osnovu sprovedenih anketa Ministarstvu odbrane, Ministarstvu unutrašnjih poslova na teritoriji Grada Leskovca. Informacija ima sledeći karakter, među pripadnicima Ministarstva odbrane i Vojske Srbije na teritoriji Grada Leskovca 128 pripadnika je bez ikakvog stambenog objekta a 53 sa neodgovarajućim stambenim objektima, što je ukupno 181 pripadnik snaga bezbednosti sa nerešenim stambenim uslovima. Kod pripadnika Ministarstva unutrašnjih poslova 373 pripadnika je saglasno o kupovini stana po povoljnim uslovima, a među njima je 149 bez rešenog stambenog pitanja. Grad Leskovac je spreman da uđe u projekat izgradnje stanova i poseduje ovog momenta dve lokacije spremne za izgradnju, od kojih je jedna komunalno opremljena. Za obe lokacije postoji planska dokumentacija, tako da je moguće izdati lokacijske uslove i građevinsku dozvolu. Poštovani ministre, želim uspeh u realizaciji ovog projekta lokalnim samoupravama gde je to već početo, ali takođe, ovom prilikom, želim da vas pitam kada će se to dogoditi u Leskovcu? Zahvaljujem.
Na član 44. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 44. Zakona o planiranju i izgradnji je potpuno u skladu sa preporukama EU i kao i prethodni amandmani i ovim se predlaže brisanje. Obrazloženje je isto i mi smo istakli da pomaka i poboljšanja u sferi građevinarstva, koje je od izuzetnog značaja, neće biti, odnosno da ova predložena rešenja nikako neće doprineti poboljšanju zakona. Kao veliki problem koji se veoma sporo rešava, svakako je legalizacija objekata i na Opštini Čukarica sa koje dolazim ima preko 20.000 podnetih zahteva za legalizaciju, odnosno nerešenih predmeta, dok u Opštini Grocka, odnosno u gročanskom naselju Kaluđerica, 35.000 domaćinstava ima nerešen problem kanalizacije. Nemojte da nam govorite da legalizacija danas nije na dnevnom redu, da je to potpuno drugi zakon, jer mi to znamo, ali od vas kao resornog ministra svakako očekujemo određene odgovore. Tačno je da je izdavanje građevinskih dozvola i legalizacija na nivou lokalnih samouprava, ali da li vi uopšte imate uvid koliko je nerešenih predmeta i da li Ministarstvo uopšte vrši bilo kakav nadzor nad istim? Imate li predstavu do kada će se taj posao privesti kraju? Ono što je zabrinjavajuće je svakako korupcija koja je i te kako prisutna u ovoj oblasti, jer lokalni funkcioneri uzimaju novac, odnosno imaju svoje tarife kada je u pitanju legalizacija. Kao što vidite, gde god je problem koji treba da reši Ministarstvo građevinarstva, odnosno sve one oblasti za koje kao resorni ministar je zadužena Zorana Mihajlović, leži ozbiljna korupcija, a slobodno možemo reći i kriminal, što je svakako poražavajuće za Vladu Republike Srbije, ali i za sve građane Republike Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala predsedavajući. Ja sam imala neke podatke koje želim da podelim sa vama i sa građanima, a ticali su prethodnog amandmana, tako da ću iskoristiti vreme da kažem nešto o licencama i o podacima vezanim za to. Stupanjem na snagu zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, 6. novembra 2018. godine, izdavanje licenci za odgovornog projektanta, odgovornog urbanistu, odgovornog prostornog planera i odgovornog izvođača radova, prešlo je kao što znamo u nadležnost Ministarstva građevine, saobraćaja i infrastrukture. Od preuzimanja nadležnosti i izdavanja ličnih licenci do 17. januara 2020. godine, Ministarstvu je predato 1.523 zahteva za izdavanje ličnih licenci za 13 stručnih oblasti. Doneto je rešenje o obrazovanju stručnih komisija za izdavanje licenci po stručnim oblastima, a 14. aprila 2019. godine je izmena rešenja. Organizovan je rad stručnih komisija od polovine decembra 2018. godine, do sada je održano 98 sednica, stručnih komisija za 13 stručnih oblasti. Broj zahteva za koja su doneta rešenja, iznosi 1.197. Za podnete zahteve za izdavanje licenci redovno se na nedeljnom nivou organizuju zasedanja stručnih komisija, tako da svi zahtevi koji pristižu se raspoređuju za preglede od strane komisija po stručnim oblastima, prema redosledu zasedanja i u dogovoru sa članovima Komisije. Što se tiče velikih licenci, 2018. godine je izvršena vanredna provera važenja licenci za 101 privredni subjekat, koje su izdate u periodu od 2009. do 2015. godine, za 14 je utvrđeno da rešenja ostaju na snazi, a za 32 su izdata nova rešenja, a 54 privredna subjekta više ne ispunjavaju uslove za izradu tehničke dokumentacije i građenje objekata za koje građevinsku dozvolu izdaje Ministarstvo. Od januara 2018. do januara 2020. godine Ministarstvu građevinarstva je predato 339 zahteva. Ukupno je održano 25 sednica Komisije. Broj zahteva za koja su doneta rešenja iznosi 320. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Mrdaković Todorović. Na član 45. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dužnost narodnog poslanika me obavezuje da javnost podsetim na jedan istinit detalj iz političke karijere, odnosno ministarske karijere Zorane Mihajlović. Radi se o tome da je Zorana Mihajlović 2015. godine sa kartice ministarstva za ličnu potrošnju potrošila oko milion i po dinara. Dakle, to se nikako ne može nazvati nego krađa. Ona je navodno taj novac kasnije vratila, odnosno jedan deo je vratila odmah, a tek kada je u javnosti obelodanjena ta krađa onda je ona, navodno, vratila još 895.951 dinar. Pitanje na koje nikada niko nije dobio odgovor je – kako se moglo desiti da bez ikakvih posledica ministar potroši milion i po dinara iz budžeta sa kartice Ministarstva? Drugo pitanje na koje nikada niko nije dao odgovor je – da li bi Zorana Mihajlović ikada vratila taj novac da nije u javnosti dospela informacija da je novac otet? Treće pitanje na koje nikada niko nije dao odgovor je – kako to neko olako može tako da skoro milion dinara da vrati, odnosno 895.951 dinara te 2015. godine? I vi se onda čudite zašto se Zorana Mihajlović u javnosti sumnjiči za kriminalne radnje, za malverzacije. Molim vas držite još malo, držite još malo, upravo je pokazala transparent – radikalska laž. Držite još malo da Vučić dobro vidi, zato što je Vučić rekao na konferenciji 2015. godine da ste vratili tih ukradenih 895.951 dinar. (Predsedavajući: Vratite se na temu.) Molim vas, ja podržavam da ona to pokaže, da Vučić dobro vidi da je upravo rekla - radikalska laž.
Vučić je u Drvaru, koleginice Radeta. Radi važan posao za našu zemlju. Vi o nekom donjem vešu, pa nemojte molim vas da ste neozbiljni.
Vučiću, prijatan boravak u Drvaru želim, Srbima u Drvaru što je moguće više investicija iz Srbije. Srbima u Drvaru želim što pre da se pripoje Republici Srpskoj. Srbima u Drvaru želim, kao i svim Srbima na teritoriji Republike Srpske Krajine da se što pre stvore uslovi da Srbi vrate Republiku Srpsku Krajinu. Niko od vas ne želi više nego mi. Ovoliko možda, ali više od nas ne. Pustite sada to Vučić je u Drvaru, pa ja ne smem da kažem da je Zorana Rekla da je Vučić izrekao radikalsku laž. Nisam ja, ona je. Što se nas tiče, Vučić kada kaže nešto iz radikalskog vremena, mi kažemo svaka čast, evo vraća se korenima. I odlazak u Drvar znači njegov povratak korenima i zato je to lepo. Što se tiče i ovog zakona i ponašanja današnjeg ministra Zorane Mihajlović, zaista moram, evo na samom kraju, kada je ovaj zakon u pitanju, da kažem da je ovaj incident koji je danas izazvala ili napravila bolje reći Zorana Mihajlović, porast parlamentarizma u Srbiji. Džabe smo krečili. Sve ove decenije koliko se radilo na izgradnji parlamentarizma ona je danas, Zorana Mihajlović je danas porazila, ne poslanike SRS, nije, celu Narodnu skupštinu, sve potpredsednike. Ljudi, vas trojica potpredsednika niko nije smeo… Jeste Arsić u jednom momentu joj je izrekao opomenu, niko nije smeo da joj kaže sklonite taj transparent, ili nemojte tako da se obraćate poslanicima, nemojte da vređate poslanike. Niko od vas to nije smeo da kaže. Znate zbog čega niste smeli? Zato što smo mi u pravu kada kažemo da je ona špijun i da nju taj neko ko je postavio u Vladu toliko čvrsto drži da ona može sa svima vama da se ruga. Nije poslušala ni šefa. Završavam, molim vas. Ja vremena imam.
Nemate više vremena. Iskoristili ste vreme. (Vjerica Radeta: Kako nemam?) Proveriću još jednom, ali vi ste istrošili vreme definitivno. (Vjerica Radeta:Imam vreme šefa poslaničke grupe, imam 12 minuta.) Molim samo službu da mi dostavi taj podatak. Napraviću pauzu minut jedan, samo da proverim vaše vreme. [[Posle pauze.]] Izvolite nastavite. Imate vreme. Izvinite. Samo se prijavite. Izvolite.
Hvala, kolega Marinkoviću. Stvarno sam mislila da vi verujete da sam ja ozbiljan narodni poslanik i da nikada ne bih slagala da imam još vremena, ako nemam. Nije lepo, ali dobro. (Predsedavajući: Meni je samo displej pokazao pogrešno. Izvinite.) Sve je u redu, nećemo se svađati zbog nekih 12 minuta. Vi ćete još dva da mi dodate i sve je u redu. Dakle, Zorana Mihajlović je, i ovom rečenicom ću ovo obraćanje da završim, porazila sve vas. Maja Gojković je pametna žena, ne kažem da vi niste, vas trojica koji ste tu sedeli, nije htela da dođe tu da se izloži opasnosti onoj što joj se jedanput desilo kada je Zorana Mihajlović, takođe, nezabeleženo u parlamentarizmu u mikrofon Maji Gojković, predsedniku Narodne skupštine, rekla – lažeš.
Reč ima narodni poslanik Desanka Repac. Izvolite.
Zahvaljujem. Htela bih nešto da kažem o uspehu Ministarstva, gospođe Mihajlović i njenih saradnika. Prvo bih htela da kažem da je završen „Ipsilon“ krak Koridora 10 koji smo čekali 30 godina. Krak se gradio 25 kilometara auto-puta. Sa tim krakom brže idemo do granice sa Mađarskom, smanjili smo gužve na Horgošu, satima se čekalo praznikom i u toku leta. „Ipsilon“ krak, to je obilaznica oko Subotice koja povezuje prelaz Kelebiju sa auto-putem Horgoš – Novi Sad – Beograd. To je jedno veliko olakšanje za sve putnike i za Subotičane koji su trpeli da im prolazi teretni i tranzitni saobraćaj kroz sam grad. Dnevno je kroz sam grad prolazilo oko 300 šlepera što reče jedan kolega, tu su prelazila deca, puno pešačkih prelaza. Izmešten je teretni saobraćaj iz samog grada. U taj završetak „Ipsilon“ kraka uloženo je 2,8 miliona dinara. Ovo je urađeno za vreme Ministarstva gospođe Mihajlović. Gradila ga je naša firma „Vojput“. Još jedan od značajnih investicionih poduhvata koji je najavljen za izgradnju brze saobraćajnice Sombor – Kula - Bečej - Novo Miloševo – Kikinda je u planu. Gospođa Mihajlović je kao deo delegacije u Kini potpisala ugovor za izgradnju deonice brze pruge Novi Sad – Subotica, odnosno Beograd – Budimpešta, a od Novog Sada do Subotice, to je jedna trećina deonice brze pruge. Jednu trećinu deonice, ja mislim da grade ruske kompanije, a dve gradiće Kineske kompanije. Taj deo deonice će se finansirati iz novog investicionog ciklusa infrastrukture. Ta pruga je duga oko 108,2 km i na njoj će biti 49 podvožnjaka i nadvožnjaka i sličnih objekata. Htela bih samo da pitam gospođu Mihajlović dokle je stigla ova deonica oko Čortanovaca, odnosno od Stare Pazove do Novog Sada i kad će početi ova deonica da se radi od Novog Sada do Subotice? Htela bih samo još da kažem da treba da se rekonstruiše pruga od Subotice do Sente, 38,5 km, ili je možda već i rekonstruisana? Toliko. Hvala vam.
Hvala, gospođo Repac. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na pitanjima koje ste postavili i hvala na tome što vidite šta je sve Vlada Republike Srbije i Ministarstvo saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture uradilo u prethodnom periodu. Jer, znate kako, bilo je i nekih drugih ministara saobraćaja i građevinarstva, ali smo mi tada bili poslednji u svetu po izdavanju građevinskih dozvola, ili su ti ministri otvarali po pet puta gradilište i nikad ih nisu završavali. Ali, mi smo to završili. Znate, bilo je puno onih koji su lagali ovaj narod i ništa nisu uradili i ostavili iza sebe. Neki danas sede u parlamentu. Ali, mi smo ti i naša obaveza jeste bila da završimo sve što možemo, najbrže što možemo. Pitali ste za brzu prugu Beograd-Budimpešta. Beograd-Novi Sad, brzim vozom 200 km na sat, Srbija će ići na jesen 2021. godine. Sve što se radi na obe sekcije, Beograd-Stara Pazova, Stara Pazova-Novi Sad, ide po dinamici koja je dogovorena. Znači, više ne može da se desi da mi kažemo u jesen 2021. godine - e, nije nešto gotovo. Dakle, jesen 2021. godine, od Beograda do Novog Sada ići će se brzim vozom. I po tome se razlikujemo od mnogih koji su i van parlamenta i u parlamentu. Dakle, mi ne lažemo. Mi govorimo ono što je istina i pokazujemo svakog dana na delu, sa svakim kilometrom puta i pruge koji završimo. Deonica od Novog Sada do granice sa Mađarskom, građevinski radovi će fizički početi u martu ove godine, dakle, 2020. godine. Minimum tri godine je potrebno da i ta deonica bude završena. Onog trenutka kada Srbija bude imala potpuno, od Beograda do granice sa Mađarskom, dakle, kada se završi ta treća sekcija, u tom istom periodu će i mađarska strana završiti svoj deo. Mi ćemo opet već 2021. godine početi i dole ka jugu deonicu od Beograda do Niša. Prema tome, kao što se završavaju putevi, tako isto se ulaže u osnovne koridore i to je ono što ljudi vide, bez obzira na sve laži i klevete koje možemo da čujemo o onima koji to rade. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Na član 46. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Jedno blic pitanje za vas, gospodine Marinkoviću. Vi odgovor znate, ali, evo, za uvaženog profesora gospodina Atlagića - kakva je veza Zorane Mihajlović, Marka Čadeža, Jove Bakića, Marka Blagojevića, ima tu još dosta njih? Odgovor na to pitanje je vrlo jednostavan - oni su svi članovi jedne produžene ruke trilaterale u Srbiji, tzv. "Ist Vest Bridž grupe" i po priznanju samog predsednika te grupe, kada se Zorana Mihajlović učlanila u tu produženu ruku trilaterale, razbežalo se - izvinjavam se profesore Atlagiću, zaboravila sam da pomenem i ovog Bojana Kostreša, Čankovog - oni su se razbežali jer nisu prihvatili da ona uđe u to kolo. A zašto je to važno? To je važno zbog toga što zakon o kome će i najviše biti kasnije reči i taj američki intervencionizam koji je još Truman promovisao u Kongresu posle Drugog svetskog rata je Zorana Mihajlović i te kako vešto primenila, naravno, zbog činjenice da je lično promovisala, zajedno sa bivšim američkim ambasadorom, Kajlom Skotom, posao za "Behtel" za izgradnju Moravskog koridora koji je 300 miliona evra skuplji od cene koja je mogla da bude. Odlično što vi to držite, ali, eto, mi nećemo danas recitovati Prevera. I kud nađoste Prevera, pored Šantića ili, recimo, Jesenjina i svih onih drugih čuvenih pesnika, a pre svega srpskih rodoljuba o kojima mi mnogo više znamo nego mi. Dakle, gospođo Mihajlović, ovo su sve nepobitne činjenice. Gospodin Kovačić, koji je predsednik te produžene ruke trilaterale vas je kao takvu označio, i ne samo vas već i ove pobrojane likove, i kada mi kažemo da ste vi američki špijun u Srbiji, mi za to imamo zaista izvesna i veoma dobra saznanja… (Predsedavajući: Nemojte, koleginice Jovanović, stvarno nema smisla.) Ja ne znam što to vas lično potresa? (Predsedavajući: Pa to je najveća uvreda koju možete nekome da uputite u Narodnoj skupštini.) Verovatno vas, gospodine Marinkoviću, zbog vašeg najnovijeg selfija sa Zoranom Mihajlović i ovog novog, izuzetno smešnog, ali s druge strane, da ga ne potcenjujemo, opasnog lika u vidu novog ambasadora Godfrija u Srbiji. Sve su to činjenice na koje mi ukazujemo godinama. A da je tačno to, i malo pre ste, zaista, zaboleće vas ruke kad podižete taj transparent a znate da govorimo istinu, Vučić je ovde potvrdio i u Skupštini Srbije. Vi ste malo pre prekidali gospođu Radetu. Aleksandar Vučić je, kada je izabran za premijera, bio je čovek tu, rekao da kada je saznao da je Zorana Mihajlović karticu, evo sada da demonstriram, izvadim svoju ličnu, privatnu karticu… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala, koleginice Jovanović. Isteklo vam je vreme. (Nataša Sp. Jovanović: Šta bi sa Trumanovom doktrinom?) Možete o tome da raspravljate koliko god želite, nemam ja ništa protiv, ali nema smisla da ministarku i potpredsednicu Vlade optužujete za špijunažu. Znate da su to najteža krivična dela i nije u redu da se to radi. Nema smisla. Ja moram u tom smeru da je zaštitim. Naravno, pozivam sve kolege da to urade, jer to nije korektno da radimo jedni drugima. Sve ovo drugo, Trumanova doktrina, teorija zavere… (Nataša Sp. Jovanović: Jesi li ti možda član?) Nisam ja ničiji član. Možda je žena i Rozenkrojcer, ne znam šta je, iluminat, ali, dajte malo sa argumentima. Reč ima Milimir Vujadinović.
Hvala. Poštovane kolege, uvaženi članovi Vlade, uvaženi građani, nekako u predvečerje ovog dana, kada raspravljamo o amandmanima na ovaj zakon, u predvečerje ovog saziva Narodne skupštine, ali i u predvečerje mandata ove srpske Vlade, možda je momenat da svi zajedno saberemo rezultate i vidimo šta je to što je u prošlim godinama radila ova Vlada. Čuli smo povodom zakona i povodom svih poslova Vlade u današnjem i u prethodnim danima dosta kritika. Većina njih je bila potpuno neosnovana. Čuli smo i neke stvari koje možda i ne priliče ovom uvaženom domu i koje same po sebi ni na koji način ne utiču na sve ono što je rađeno u Vladi i što će se raditi. Međutim, budite sigurni, poštovana ministarka, sve te stvari koje možda nisu prilične ovakvom jednom danu, će biti zaboravljene i vreme će ih prekriti. Ono što će ostati zauvek jesu rezultati, jesu kilometri, odnosno stotine kilometara puteva, stotine kilometara pruga, hiljade gradilišta. I činjenica da je Srbija u prethodnim godinama ozbiljno ustala na noge, kako to metaforički kaže naš narod. Činjenica da je Srbija zemlja u kojoj se građevinske dozvole dosta lagano i brzo dobijaju, naravno, ukoliko se ispune svi zakonski uslovi i činjenica da je Srbija zemlja gradilišta. To je ono što će ostati za pamćenje. Međutim, budimo iskreni, sve to ne bi značilo ništa, kao u svakoj normalnoj kući, domaćinskoj, ukoliko nemate plan za budućnost. Vi ste sa predsednikom države napravili jedan ozbiljan plan za budućnost i ispunili ste i taj deo svog posla. Da vam budem iskren, i sam kad sam ga video i sam kada sam video obim poslova koji se planira uraditi u budućnosti, pa bio sam u najmanju ruku možda i zabrinut ili možda skeptik, kao i svaki drugi građanin. Nisam bio u strahu ili zabrinut da ne postoji volja da se ti poslovi urade, nego me je brinulo to da li postoji mogućnost i da li smo u stanju da uradimo jedan tako obiman i velik posao. Ako kao svaki ozbiljan čovek pogledam u prošlost i uporedim koje su to pozicije sa kojih je Srbija krenula te 2013, 2014. godine i to gde smo danas, pa sve te moje sumnje su bile odagnane i čini mi se da će možda biti lakše uraditi taj posao koji je pred nama, nego sve što smo uradili u prethodnim godinama. Nije samo Srbija napredovala u prethodnim godinama. Koliko smo mogli, a čini mi se dosta, pomagali smo naš narod i naš narod u okruženju je ozbiljno napredovao. Kao što reče predsednik države danas – šta je taj narod u okruženju bez Srbije i šta li je Srbija bez našeg naroda, a naročito bez Republike Srpske? Ozbiljna sredstva su ulagana u infrastrukturu u okruženju. Pre svega, tu mislim na Republiku Srpsku i Federaciju Bosne i Hercegovine i ovi današnji događaji u Drvaru i u Mrkonjiću su samo još jedna potvrda te politike i tog opredeljenja koje je prvi, da kažem, promovisao predsednik države Vučić, ali ni vaša Vlada nije zaostajala u realizaciji te politike. Kaže naš narod – što je pravo i Bogu je drago. Istini za volju ja moram da kažem da sam bio svedok i sam da ste i vi kao ministarka učestvovali u ozbiljnim projektima i ozbiljno pomagali naš narod u okruženju. Podsetiću samo na projekte pomoći obrazovanju našoj zajednici u Mostaru, asfaltiranje puteva u mnogim srpskim selima u Mostaru, izgradnji mostova, odnosno njihovoj obnovi na Drini. Tako da ste i sami ozbiljno doprineli realizaciji tog dela politike. Vreme i narod su najbolje sudije. Sud vremena već se polako vidi. Narod će svoj sud dati u aprilu, siguran sam, na načine kao što je to davao 2012. godine, samo možda još malo i ubedljivije. S druge strane, mi poslanici SNS, ako hoćete, i naš narod smo vam zahvalni, ne zato što ste nešto uradili što nije vaš posao, nego što ste uradili posao i što ste ispunili obećanja koja ste dali u danu izbora ove Vlade u ovom uvaženom Domu i time pokazali da ste zavredeli poverenje nas poslanika SNS. Siguran sam da će to biti tako i u budućnosti, a pre svega da će biti kada je u pitanju i ovaj zakon o kome sada raspravljamo i svi ovi ostali zakoni, a konačni sud će dati narod u aprilu mesecu. Hvala vam.
Hvala. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na toj iskrenosti da je bilo dosta skepse da li je moguće ovako veliki investicioni plan Srbija 20-25 zaista realizovati, ali budući da iza nas stoje rezultati i sve ono što smo uradili u prethodnih četiri, odnosno pet godina, onda je potpuno jasno da možemo. Prvo, zato što imamo jedan stabilan budžet, zato što naš deficit pada, zato što možemo da garantujemo velike investicije na dugi niz godina i zato što smo, na kraju krajeva, pokazali. Dakle, mi se nismo služili lažima, nismo se služili kojekakvim klevetama, mi smo rekli – imamo problem, godine 2014. ili 2013. godine u Srbiji se samo obećavalo, a nije se radilo. Seli smo, zasukali rukave i završili koridore, otpočeli neke nove koridore. Danas možemo slobodno da kažemo – da, sve što smo stavili, sve što je predsednik Srbije pokazao građanima Srbije da će se graditi u oblasti autoputa, uopšte u oblasti infrastrukture, to se zaista i realizuje. Negde smo na početku, negde smo na idejnom projektu, negde smo na završetku dokumentacije, a negde ćemo, Boga mi, početi i radove. To je ono što krasi SNS i sve ljude koji je predstavljaju ili su predloženi ispred SNS da vode ovu državu i zato ćemo to završiti. Kažem još jedanput, mi se ne služimo lažimo i mi nismo ti koji nemamo rezultate, jer oni koji nemaju rezultate i iza kojih stoje otprilike huškanje i pozivi na rat, oni nemaju, oni mogu jedino da kleveću, mi imamo ono što smo uradili, treba da budemo jako ponosni na to što smo uradili. Ja sam ponosna.
Hvala. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ovde se radi o formiranju komisije koja će, uprošćeno gledajući, ocenjivati stručnost, sposobnost i efikasnost diplomiranih inženjera. O činjenicama govorim, ne služimo se sa lažima, obmanama, medijskim performansima, kako to priređuje ministar resorni. Grdelička klisura, sećate se te afere kada je stručno mišljenje bilo da je klizište, šteta nastala iz razloga zato što je preprojektova dokumentacija. Šta je uradio resorni ministar? Optužio je inženjere, optužio je struku. To je jedan od najvećih poraza, najvećih poniženja struke. Kako se obratila inženjerima? Biće im oduzeta licenca, direktna pretnja. Kako mi sada možemo da imamo, odnosno moje kolege inženjeri kako da imaju poverenje u ovakvu osobu koja nosi subjektivno mišljenje, ostrašćenost, mržnja, netrpeljivost? Zar to nije previše? Pored svih obećanja da će se izaći sa istinom vezano za klizište u Grdeličkog klisuri, evo koliko je vremena prošlo, završilo se kako se završilo, nema odgovornih. Ima. Preprojektovanje je napravljeno da bi se uštedelo u materijalu. Kada je optužen CIP i direktor CIP-a, rekao je čovek – nemamo blage veze sa tim, jeste li vi normalni, naša originalna dokumentacija je predata i ona garantuje sigurnost, kada je u pitanju Grdelička klisura. Ove priče – mi smo napravili autoputeve, pa ko je napravio do Leskovca autoput, da nije isti ministar to radio, pa ko je napravio do Niša, da nije isti ministar to radio, pa ko je napravio ove delove autoputa? Pravile su druge garniture. Sličnost između Šumarca i njegove priče i ovo što sad slušamo je toliko velika da čovek prosto ne može da poveruje da je DOS otišao sa političke scene.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko puta je danas rečeno, za mene je to zaista glavni događaj današnjeg dana, da je Aleksandar Vučić danas u Drvaru, da je obišao opštinu Drvar… (Milorad Mirčić: Gde?) U Drvaru. Jeste li dobro čuli? U Drvaru. Obišao je Drvar i Mrkonjić Grad gde je otvorena ekspozitura „Komercijalne banke“ i gde je danas otvoren pogon fabrike „Jumko“. To nije prvi put da na inicijativu predsednik Vučića Srbija na vrlo konkretan način pomaže srpskom narodu izvan Srbije, bilo to Republika Srpska, bila to Federacija Bosne i Hercegovine, bila to Crna Gora, Makedonija ili bilo koja druga zemlja u regionu i nastavićemo to da radimo još više u budućnosti i pomagaćemo naš narod uvek i na svakom mestu i to je trajno opredeljenje Aleksandra Vučića i SNS. Sa druge strane, ono što ću reći predstavlja suštinsku razliku između Aleksandra Vučića i SNS i Dragana Đilasa i ostalih iz Saveza za Srbiju. Zašto to kažem? Ako se neko pitao gde je Dragan Đilas i šta radi danas, eno ga u Briselu sa onim Zelenovićem iz Šapca, eno ih u Briselu gde opanjkavaju svoju zemlju, gde olajavaju svoju državu. Ovako to izgleda. Ovo je najsvežija fotografija. Evo ga Đilas, tu je i Zelenović, smeškaju se, primila ih je ona Tanja Fajon i mogu zajedno tamo da olajavaju i opanjkavaju svoju zemlju, drvlje i kamenje da bacaju na svoj narod i na svoju državu. Interesantno je gde je i Sergej Trifunović ovih dana. Eno ga u Rimu, ponosno se slika sa utakmice Roma – Lacio. Voli da gleda uživo utakmice, verovatno. Ne znam samo od kojih para plaća put, i to je suštinska razlika između nas i njih. Ako se neko pitao – odakle novac za ova putovanja po belom svetu, ajde za Đilasa znamo, on bar ima para, šta je njemu karta do Brisela i sve ostalo, smeštaj i šta već spada pod to, ali postavljam pitanje – od kojih para je Zelenović putovao u Brisel? Da li od svojih ličnih para ili mu je ovo putovanje i ceo aranžman platila Skupština grada Šapca, jer je nažalost građana Šapca, još uvek gradonačelnik tog grada, još koji mesec do izbora? (Milorad Mirčić dobacuje s mesta.) Zelenović, znate vi dobro kako se zove. Ne, ne, Petrović mu je mentor. To mu je učitelj, a Zelenović je gradonačelnik Šapca. Dakle, u krajnjem slučaju, ovo nije ni prvi put. Ovo je šesti ili sedmi put u poslednje vreme da putuju u Strazburg, u Brisel, drvlje i kamenje da bacaju i na državu i narod, ali jedina sreća u svemu tome je što građani imaju prilike da vide ko i na kakav način zastupa interese svoje zemlje u inostranstvu. Vučić u Drvaru, a oni u Briselu. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Markoviću. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite, kolega Periću.
U predlogu ovog zakona stoji da se član 221. briše. Gospođo ministre, jedan od pet miliona poznatiji građanima Srbije, ja sam mislio da vi volite svoju državu, nekako mi je to sasvim normalno da svaki građanin Srbije voli svoju državu, međutim, ako vi imate takav odnos prema onima koji su branili ovu državu u vreme kada je to trebalo i nazivate ih ratnim huškačima i priznajete neki sud za svoj sud i za legalan sud i tu smestite i sadašnjeg predsednika države, onda vi meni ne možete objasniti, ja ne mogu da verujem ni vama ni svim kolegama mojim narodnim poslanicima koje uvažavam, koji pokušavaju da vas odbrane. Nemoguće je to verovati. Mi imamo problem, odnosno predsednik ove države Aleksandar Vučić ima problem zato što je Vilijam Voker, kojem ste vi pomogli da ostvari izuzetno visoku zaradu, niste direktno njemu, ali kao vlasniku i nosiocu upravljačkih prava u toj firmi, vi jeste i onda se postavlja pitanje za koga vi to stvarno radite. Ima još jedno pitanje gde nekoliko investitora kažu i pitaju se kada će se izvršiti legalizacija objekata? Ni jedan od ovih investitora nije ni blizu simpatizera a kamoli člana SRS, ne bih sada da ulazim da li su ljudi u nekim drugim strankama, to je prosto i ustavno pravo i mogu to da budu. Zašto se čeka na ozakonjenje objekata gde su projekti izvedenog stanja predati, gde su sve primedbe koje su navedene kao takve otklonjene, gde postoje grafikoni na osnovu kojih se tačno zna kolika bi trebala da bude taksa? Šta se tu čeka? Čeka se verovatno mogućnost, ono što sam rekao da po 110 evra po legalizaciju, odnosno dobijanju građevinske dozvole, po jednom kvadratnom metru stana, da i ovde nije takva ili slična situacija. Onda to dovodi da krajnji kupac sve plati. Onda to dovodi, da ne kažem, siromašenja, kupi onaj koji ima, ali do odliva mnogo sredstava koja ne bi morala da se potroše na taj način. Rekli ste da svaki odnos mora da prijavi saznanje kod korupcije. Mi zbog toga i vodimo ovakvu vrstu rasprave. Mi to radimo. Da li vi to radite?
Hvala, kolega Periću. Za reč se javila Adrijana Avramov. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Pre svega, želim da pružim punu podršku potpredsednici Vlade Zorani Mihajlović, a posebno izgradnji 350 kilometara auto-puteva, što donosi nove investicije i otvaranje novih radnih mesta. Ako treba da ponavljamo to 1.500 puta, evo ponovićemo još jednom. (Nataša Sp. Jovanović dobacuje s mesta.) Ne čujem vas. Javite se za reč. Poštovani građani, bez racionalnog projektovanja budžeta i novih investicija ….
Molim vas da omogućite koleginici Avramov da završi svoju diskusiju.
Bez racionalnog projektovanja budžeta i novih investicija, na kojima učestalo radimo, ne može se unapređivati ni privreda, ni dovoditi investitori, otvarati nova radna mesta, pa ni graditi stanovi za pripadnike snaga bezbednosti, niti ulagati u drumski, železnički, vazdušni i vodni saobraćaj. Do sada smo izgradili preko 350 km autoputa, kao što sam već rekla. Imamo tri međunarodna aerodroma, infrastruktura je znatno unapređena i novi investicioni plan „Srbija 2020-2025.“ predviđa vrednost projekata investicija u iznosu od 14 milijardi evra. Za infrastrukturu je planirano ulaganje od devet miliona evra, u nove autoputeve, kao i za rekonstrukciju 5.000 km postojećih puteva i železnica. Poštovani građani, pet milijardi evra će biti izdvojeno za putnu infrastrukturu, za železničku će biti izdvojeno 3,5 milijardi evra i ono što je jako važno našim građanima, jeste što će se realizovati izgradnja metroa u Beogradu, koja vredi 1,3 milijardi evra. U vodni saobraćaj je planirano da obezbedimo 275 miliona evra, a kada je reč o vazdušnom saobraćaju, tu ćemo kroz budžet obezbediti sredstva za dalji nastavak njihovog razvoja. Podsetiću naše građane da još maja 2010. godine, tadašnji gradonačelnik gospodin Dragan Đilas je obećao građanima izgradnju metroa. Gospodine Đilas, ostaćete u istoriji kao gradonačelnik koji je davao nažalost nemoguća obećanja, jer metro za vreme vaše vladavine, mi građani nikada nismo videli. Ostaćete u sećanju građanima po tome što ste hteli da gradite prokop na klizištu, u vaše vreme građani su vas molili da imaju kante za smeće, organizovani odvod smeća, kanalizaciju, trotoar u ulici. Građani su vas molili da napravite barem 10 km autoputeva kroz Srbiju, jer bi se na taj način doveli i novi investitori. Građani bi se približili jedni drugima. Beograd i Srbija su u vaše vreme nažalost bili nefunkcionalni, grad je bio unazađen, a državna kasa je bila u potpunosti prazna, da smo kao tadašnja nova vlada imali sredstva za dalji rad za svega 15 dana. Što vi niste primenili izgradnju velikog kapitalnog projekta, poput „Beograda na vodi“ na mojoj opštini Savski venac i mnogih drugih kapitalnih projekata, izgradnje autoputeva, razvijanja privrede, ali nažalost, državna kasa je bila prazna. Mi najbolje to znamo kada smo vas nasledili. Vama je bilo preče uzeti od građana 618 miliona evra. Uprkos našem iskustvu koje mi kao građani pamtimo, zaista moramo da nastavimo da radimo i gradimo budućnost Srbije. Na osnovu novog investicionog plana, predviđena je izgradnja 8.000 stanova, a već smo počeli izgradnju stanova za pripadnike snaga bezbednosti u Vranju. U prethodnoj godini smo svakako počeli izgradnju već navedenih stanova, kao što je Novi Sad, Niš, Kraljevo, Sremska Mitrovica i drugi gradovi. Ono što je važno napomenuti, jeste da tokom gradnje najmanje 80% materijala mora da bude domaćeg porekla. Dugujemo i veliku zahvalnost domaćim građevinskim kompanijama koje se javljaju na tendere, jer veruju našoj vladi i veruju da poslovi nisu namešteni za nekoga. Budžetom za 2020. do 2025. godine, odnosno novim investicionim programom je predviđeno 14 milijardi evra iz novog investicionog plana. Implementacija navedenih sredstava počinje već od ove tekuće godine. imamo novca da ulažemo u izgradnju stanova za mlade parove, zatim izdvajaćemo i nova sredstva za finansiranje veštačke oplodnje. Još više u zaštitu i prevenciju dece za obolele od autizma. U zdravstvo ulažemo dodatnih 600 miliona evra. U planu je izgradnja i 16 novih bolnica, šest novih klinika i dva nova klinička centra. Nastavićemo da izdvajamo sredstva i za obrazovanje, digitalizaciju, kulturu i sport. Za turizam su predviđena ulaganja u iznosu od 200 miliona evra, što podrazumeva ulaganje u banje, sportske centre, planinske ski centre, arheološke lokalitete, jer zahvaljujući uređenom gradu Beogradu i našoj Srbiji, primetan je značajan porast turista kod nas, što takođe doprinosi porastu ekonomije i otvaranju novih radnih mesta. Za kanalizaciju i sisteme za preradu vode, isto izdvajamo milijardu evra. Za infrastrukturu na KiM, investicioni plan predviđa 150 miliona evra i to ne samo za sever Kosova, već i južno od Ibra za naše Srbe. Poštovani građani, mi gradimo svuda gde možemo, izdvajamo i dodatnih 100 miliona evra za saradnju sa Republikom Srpskom. Sve navedene investicije i stavke koje sam izdvojila jesu samo dokaz stabilnih finansija, jer situacija danas jeste znatno lakša. Neki su imali takvu priliku, pa su je zloupotrebili i napunili svoje džepove. Svoj govor bi završila uz zaključak da nije važna kritika, niti takozvana opozicija čak i prisutna u ovoj skupštini ovde, koja ukazuje kako je posao mogao biti bolje urađen, jel te, pa što ga onda nisu oni bolje uradili? To je prosto i jednostavno pitanje. Poštovani građani, važno je sve navedeno što smo uradili i što planiramo da uradimo za naše građane, jer gospodin Đilas nije, i zahvaljujući našem predsedniku koji poseduje veliki entuzijazam, veliku posvećenost, ima vredne razloge, a ti razlozi smo mi građani, naša deca, zato se toliko i radi u našoj Srbiji i toliko se brzo razvijamo. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Dakle, Ustavom Republike Srbije u članu 94. je propisano da Srbija ravnomerno vodi računa o njenome razvoju. Međutim, to se ne poštuje. Srbija je dobila 42 miliona evra za rekonstrukciju pruge Beograd–Vršac, odnosno Pančevo. Za vreme Zorane Mihajlović, ukinut je Beovoz Pančevo–Beograd i ostali delovi južnoga Banata koji su koristili prevoz, a tu je oko 15 hiljada radnika, studenata, đaka koji na toj relaciji dolaze u Beograd, jer se radi o južnom Banatu, koji je najnerazvijeniji deo u AP Vojvodini i očigledno da je gospođa Mihajlović kaznila Pančevce da ne mogu da koriste Beovoz, a za vreme vlasti radikala i socijalista, Beo voz je išao od Beograda, Pančevo, do periferije Vojlovica. Da li gospođa Mihajlović nije obišla naseljena mesta u Srbiji, jeste da je otišla do Leskovca i do Pirota i da je otišla do Čačka, da se slika i da ide autoputem da se voza. Ali, molim vas, nije mogla da mi navede ni jedno selo na teritoriji opštine Nova Varoš, da je obišla. Da li je gospođa Mihajlović obišla Pančevo i da li je otišla u naseljeno mesto koje se zove Mali London, romsko naselje koje ima oko 500 stanovnika, koji tu žive, ali nemaju vodu, nemaju struju, nemaju kanalizaciju. Pa, što nije tamo izmestila ministarstvo, pa da tamo nešto pomogne Romima i onim siromašnima koji nemaju ništa od infrastrukture?
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Planiranom implementacijom infrastrukturnih projekata u strategiju razvoja, Vlada Srbije će obezbediti dalji razvoj i stabilnost Srbije. Evo, ja ću se ovde nadovezati upravo na sve ovo što je moja koleginica Avramov pre mene govorila. Upravo iz razloga podjednake regionalne obuhvaćenosti, izgradnja stanova za pripadnike bezbednosti nije ostala samo na gradovima Beograd, Niš, Novi Sad, Vranje, Kragujevac i Kraljevo, već i drugi gradovi u Srbiji koji su zainteresovani da se uključe u program, dat je predlog i lokacija na kojima bi ti stanovi mogli da se grade. Započeta je izgradnja ovih stanova u Novom Sadu i to 548, u Nišu 190, Vranju 186, Kraljevu 200, Kragujevcu 216, Sremskoj Mitrovici 190. Ono što je vrlo bitno, angažovane su domaće građevinske operative i koristi se domaći građevinski materijal, što znači da u ovim radovima ima posla za različite struke i zanate što je direktno dovelo do povećanja zaposlenosti i sveukupnog razvoja Srbije. Svaki blok stanova uvek prate novi putevi, domovi zdravlja, škole, vrtići, otvaraju se nove firme, raste aktivnost male privrede i trgovine i vrlo brzo se ovakvi novi delovi grada šire. Danas Svetska banka prepoznaje Srbiju kao jednog od lidera u projektu posvećenom olakšanju trgovine i transporta u regionu, i zainteresovana je da pruži podršku u razvoju planova u oblasti urbane mobilnosti u gradovima i opštinama Srbije. Tako da će doprineti širem opštem cilju, odnosno unapređenju kvaliteta životne sredine u gradskim sredinama. Htela bih da istaknem da me izuzetno raduje projekat izgradnje autoputa Beograd-Zrenjanin-Novi Sad. Sporazum je potpisan sa kineskom kompanijom Šandong, a vrednost je procenjena na blizu 600 miliona evra, a takođe smatram da je veoma bitan sporazum o saradnji i ugovorni sporazum za projekat sakupljanja i prečišćavanja otpadnih voda Centralnog kanalizacionog sistema grada Beograda, mislim da to nismo ni spominjali, koji je potpisan sa kineskom kompanijom "Machinery Engineering corporation" u Srbiji. Činjenica je da je Beograd jedini gradu Evropi koji nema sistem za prečišćavanje otpadnih voda i da je ovaj projekat od izuzetnog značaja zato što će se rešiti dugoročni problem grada Beograda. Ovde se radi o kapitalnom projektu izuzetno važnom. Istraživanja kažu da se godišnje u Savu i Dunav izlije 190 miliona kubika otpadnih voda, a samo prva faza izvođenja ovog projekta koštaće 270 miliona evra. Izgradnjom ovog postrojenja ukinućemo 80% ispusnih otpadnih voda u Savu i Dunav. Dakle, građani će imati dvostruku korist, poboljšaće se kvalitet života, izbeći će se opasnost od poplava. Ove godine radiće se na realizaciji velikih projekata koji se tiču zaštite životne sredine i unapređenja života Beograđana, koji će sa realizacijom, zahvaljujući stabilnoj finansijskoj situaciji u Srbiji, imati rešenje ovoga problema, a najbitnije za grad Beograd su upravo prečišćavanje otpadnih voda, izgradnja metroa i izgradnja obilaznice oko Beograda. Ja vam čestitam na tome ministarka. Zahvaljujem.
Reč ima ministar, gospođa Mihajlović. Izvolite.
Poštovana Olivera, hvala što ste posebno pomenuli stanove za snage bezbednosti, to je još jedan od načina da se država Srbija oduži svim onim ljudima koji rade u oblasti bezbednosti, ali isto tako mogućnost da ti stanovi, novi koje ćemo raditi i graditi, budu i za zdravstvene radnike, profesore i neke druge profesije. To je jedan od načina da ti ljudi ostanu u našoj zemlji i da ne odu iz Srbije. Naravno, mi smo to obećali, to i radimo. Predsednik Srbije je pre dve godine predstavio taj projekat i mi po tom projektu u tom smislu radimo. Imaćemo prve stanove već, odnosno ključeve prvih stanova koje ćemo u martu mesecu dati u Vranju, pa zatim i u svim ostalim gradovima. Dakle, rezultati jesu ono što je najvažnije i što građane Srbije interesuje. Neki drugi su ostavili iza sebe suze svih onih koje su huškali, a mi pravimo i puteve, i pruge, i nove aerodrome i nove stanove, i realno brinemo o građanima, nemamo nekakvu lažnu brigu o građanima ili struci. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Dali neko želi reč? Izvolite.
Apsolutno je neprihvatljivo, opet moramo da se obratim ovde jedinoj stručnoj osobi, a to je gospođa Damjanović, da ovakav tekst za ovaj član bude promenjen, odnosno da insistirate na tome da gradski urbanista, opštinski može pored iskustva u arhitekturi da ima ili nema urbanističko iskustvo. Mi imamo takvu situaciju u Kragujevcu zbog trgovine uticaja porodice Nikolić i Radomira Nikolića. Ono što Zorana radi na republičkom nivou, to taj porodični klan radi u Kragujevcu. Aleksandar Nenković, glavni gradski urbanista nema nijedan jedan jedini radni dan radnog iskustva, kao urbanista. On jeste arhitekta, ali sa veoma sumnjivim poslovima. Naime, njegova firma „Vektra sistem“, tako mislim da se zove, koja postoji dugi niz godina nije ništa doprinela u smislu izgradnje nekog ili poslovnog ili objekta za stanovanje, jer on je apsolutno antitalentovan za arhitekturu koju je završio. Ali, zato mu je Radomir Nikolić, kao glavnom urbanisti u gradu Kragujevcu poverio posao rekonstrukcije zgrade, „Energetike“, odnosno naše gradske toplane i apsolutno moram to da kažem da su i zaposleni bili zapanjeni zbog toga kao i mnogi ljudi koji rade i u gradskoj upravi grada Kragujevca. Postavlja se pitanje – kako vi onda podstičete da se urbanistički haos po gradovima Srbije reši, da građevinske inspekcije rade normalno svoj posao, da kontrolišu kako se sprovodi Zakon o planiranju i izgradnji, na nivou lokalnih samouprava kada u jednom ovakvom i ovako velikom gradu imate ovakav skandal. Da nema nas koji smo predstavnici naroda koji govorimo, mi srpski radikali istinu i istinu i uvek samo istinu, građani bi ostali nezaštićeni, kao i svi ovi koji su ojađeni zbog takvog vašeg ponašanja i svih vaših mahinacija i u prethodnom Ministarstvu i ovom. Naravno, govorićemo i o tome šta ste radili kao ministar energetike, kada ste NIS ojadili.
Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovana gospodo narodni poslanici, rečeno je da država, odnosno Vlada ove zemlje pored aerodroma, pored autoputeva i železnice vodi računa i o aerodromima. S obzirom da najverovatnije nećemo imati vremena da govorimo o ostalim zakonima, a tu je i Zakon o vazdušnom saobraćaju, moram da kažem i sledeće. Kako je aerodrom „Konstantin Veliki“ od posebnog značaja za Republiku Srbiju i grad Niš, nijednog trenutka se nije dovelo u pitanje, konstantno, trajno, operativno njegovo funkcionisanje, kao međunarodnog aerodroma koji pruža usluge u redovnom i vanrednom avio prevozu preko utvrđenog reda letenja. Od kada je država preuzela upravljanje aerodromom od strane grada Niša, država je uložila oko 256 miliona dinara. Od toga 70 miliona dinara interventno je prebačeno na preduzeće „Aerodromi Srbije“ za uklanjanje leda i zaštitu aviona od zaleđivanja. Što se tiče daljeg ulaganja u niški aerodrom „Konstantin Veliki“, treba reći da od 2020. godine do 2025. godine od strane „SMATSA“ treba da se uloži pet miliona 750 hiljada evra za tehničku dokumentaciju i izvođenje radova na tornju aerodroma „Konstantin Veliki“ i 120 hiljada evra za elektro instalacije za novu opremu, 135 hiljada evra za produžetak piste od 300 metara. Milion i 500 hiljada evra za sistem svetlosnog obeležavanja, 5 miliona i 400 hiljada evra za rekonstrukciju i dogradnju putničkog terminala, milion i 500 hiljada evra za dogradnju platforme, 150 puta 100 metara od 15 hiljada kvadratnih metara i 4 miliona i 400 hiljada evra za izgradnju nove rolnice. Sva ova sredstva grad Niš i zato je bilo neophodno da upravljanje nad aerodromom preuzme država. Što se tiče putnika i tu je zabeležen rast na Niškom aerodromu je za 20 posto više putnika u 2019. godini u odnosu na 2018. godine. Evidentirano je 422 hiljade putnika, što je 20 posto više od 2018. godine kada je bilo 352 hiljade putnika. Statistika pokazuje da je rast broja putnika praćen i rastom brojem aviona, u 2018. godini Niš je bio odredište za hiljadu i 417 putničkih aviona, a u 2019. godini za hiljadu i 967. Takođe prošle godine, zabeležen je i rast broja kargo aviona, u prevozu robe, u 2018. godini aerodrom „Konstantin Veliki“ bio je odredište za 34 kargo aviona koji su prevozili ukupno 688 tona robe, dok je u 2019. godini opslužio 45 kargo aviona sa ukupno hiljadu i 180 tona robe. Znači, da predsednik Aleksandar Vučić, Vlada Republike Srbije i resorna ministarstva, gde spadate i vi, vodi računa o ravnomernom razvoju Republike Srbije. Na kraju, kao i prošli put, i dalje mislim da tužilaštvo treba da pokrene istragu o 620 miliona Dragana Đilasa.
Amandman kojim se posle člana 51. dodaju članovi 51a i 51b, podnela je narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje saobraćaja, infrastrukturu i telekomunikacije, prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Ako se ja dobro sećam, nesrećni građanski rat je bio već završen na prostoru bivše Jugoslavije 1995. godine bombardovanjem SRJ, 1999. godine, a samo da vas podsetim, današnji predsednik države Aleksandar Vučić, je bio član SRS i to njen visoki funkiconer i sada je malo nekorektno od strane nekih članova Vlade, da kažu da su članovi SRS ratni huškači, i to govori koliko se neko ceni. Što se tiče člana 52. koji se nalazi u delu prelaznih i završnih odredbi koje govore kako će se okončati svi podneti zahtevi za izdavanje dozvola i licenci, kako pojedincima, tako i za ove građevinske dozvole, i kaže se da će svi započeti postupci da idu po zakonu koji je bio na snazi u vreme kada su oni započeti, a u izuzetnim prilikama, po ovom zakonu koji će biti verovatno usvojen. To je dobra slika, konkretnog ministra građevinarstva, zato što je, i prethodnih dana sam rekao, o tome je najviše zakona, leks specijalis, ili posebnih zakona doneto po njegovom predlogu ili predlogu Vlade, gde je ministar nadležan da obrazlaže te zakone. To je takođe jedan deo u koji može da se sumnja. Poštovane kolege narodni poslanici, i građani Srbije i mi vidimo te autoputeve, i verujte da se divimo, ne samo putevima, svakom mostu, svakoj lepoj sređenoj ulici u gradskim sredinama, i ja sam nedavno bio u jednom ne velikom mestu, gde je predsednik opštine u svoje vreme bio onako vrlo uspešan, a sada je narodni poslanik, ne bih da govorim o kome se radi, da ne bilo nekih problema, vidim da nije daleko. Nije Ješić, to je vaš pacijent, ja bih rekao, ja sa malo ipak korektnijim i boljim ljudima razgovaram, da ne kažem, sarađujem i video sam da su i do sela urađeni putevi, ne u svakom selu, ali uglavnom maksimalno se uradilo što je moglo da se uradi. Ta sela nisu čak ni daleko od mesta, varošice, od sedišta opštine, možda samo neko kilometara, ali ono što je zabrinjavajuće za sve nas, jeste da je tamo malo ljudi. Nisu oni došli ni u svoju opštinu da ostanu da žive, da potraže tu egzistenciju, nego da zajedno sa vrednim ljudima razvijaju svoje mesto, nego su otišli dalje. Neki se čak nisu zadržali, ali mi moramo razmišljati da putevi budu putevi povratka a ne putevi odlaska.
Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Inđija je brojala 31 hiljadu stanovnika, a sada broji 48 hiljada stanovnika. Godine 2000, posle promena neki od nas su se posvetili izgradnja auto-puta. Borovica je bio problem koga smo morali da rešimo, jer u ugovorenom roku nije nijedan metar auto-puta asfaltirao. Morali smo na određeni način da ga pod znacima navoda uklonimo, da bi se auto-put završio. Ta prva deonica koja je došla do Novog Sada nam je pomogla da u Inđiji napravimo industrijsku zonu. Dakle, do 2007. godine smo uporno pravili industrijsku zonu. I danas bez obzira što je broj stanovnika porastao sa 30.000 na gotovo 50.000, nezaposlenost u Inđiji je manja od 5%, što govori da na vreme gde situacija rešavala pravili auto-putevi industrijske zone, da su se tu ljudi zadržali. Mi smo 2007. godine, posle izgradnje industrijske zone, mene su žuti žohari smenili u zgradi Uprave vodovoda, na nelegalnoj sednici na kojoj je, gle čuda nekom koincidencijom predsedavao jedan odbornik koji se prezivao Divljak. Znači na divljoj sednici kojom je predsedavao Divljak bez sekretara, predsednika zamenika, ja sam smenjen kao predsednik skupštine, a istovremeno su neki ljudi razjureni u Rumi. Ali, bože moj, bila je čast biti smenjen na takav način. Danas je tamo nezaposlenost manja od 5%. Situacija kojom smo zatekli u Republici, kada se vratimo 2012. godina, bila loša, ne loša već tragična. Nije bilo dovoljno crne boje kojom se mogla oslikati situacija u Republici Srbiji u svim oblastima, posebno u građevini. Zašto danas niko ne kaže, da recimo, samo 2019. godine, vrednost građevinskih radova u odnosno na 2018. godinu, kada je takođe rasla u odnosu na 2017. godinu, čini mi se za preko 15%, da je 2019. godina, rasla u odnosu na 2018. godine za preko 25% ukoliko se ja ne varam, vrednost građevinskih radova? To bitno utiče na BDP. Prethodno su bile teške operacije finansijskom solidacijom. Što niko ne kaže da su ovi bivši nesrećnici potrošili 6,7 milijardi evra iz privatizacije i da ništa nisu sagradili, da su nas ostavili bez auto-puteva, da su nas ostavili bez industrije, da su nas ostavili bez bilo kakve privrede, da su nas ostavili bez radnih mesta, praznih fondova, razorenih banaka, da je kurs rastao 50% za nekoliko godina, da je inflacija bila gotovo dvocifrena ili je već bila dvocifrena to niko neće da kaže? Danas nam zameraju što supersoničnom brzinom ne rešavamo probleme koje su nam oni ostavili. Ali, mi moramo biti svesni da svi mi živimo u Republici Srbiji, da svi mi treba da budemo vredni i posvećeni, marljivi, a našom energijom gradimo Republiku Srbiju, da će Srbija biti na dobrom putu kad svi mi budemo na dobrom putu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Član 54. je poslednji član ovog Predloga zakona i kada se vidi samo ovaj član onda je jasan besmisao celog ovog zakona, ali se čini da poslanici vlasti nisu ni pročitali tekst zakona, pa ni ovaj član. Oni su se svi danas utrkivali ovde kada su govorili, čovek bi imao utisak da se javljaju sa radne akcije. Mi smo uradili toliko auto-puteva, mi toliko kilometara na Koridoru, mi toliko kilometara ovde, mi toliko kilometara onde, Boga mi, kao da su svi zasukali rukave i radili auto-puteve. A šta je besmisleno u ovom članu? Ovo je poslednji rekoh član koji kaže – da ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“ i da je samo ovo onda bi to bilo potpuno normalno, regularno i u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Međutim, stoji da odredba člana 3. ovog zakona stupa na snagu tek 1. juna 2020. godine. I onda odredba člana 43. koja se odnosi, zapravo na devet drugih članova kažu – stupiće na snagu danom pristupanja Republike Srbije EU. Znači, nikada. Nama je neverovatno i više puta smo govorili, nije ovo prvi put da imamo ovakve besmislice da Narodna skupština donosi zakone koji će stupiti na snagu kada Srbija pristupi EU. Vi ovakvim zakonima, zapravo demantujete sebe i vašu zvaničnu politiku, kada kao predstavnici vlasti, ne samo poslanici, nego i predstavnici izvršne vlasti i predstavnik države kada kažete da vi ne radite ništa po nalogu EU zato što je to bitno vama bitno zbog EU i zato što će Srbija možda ući u EU, jer otprilike znate da neće, nego vi to radite da bi nama u Srbiji bilo bolje. E, sad, kada bi ovih devet članova koji neće stupiti na snagu dok se ne uđe u EU, ne znam ko, mi nećemo, kada bi bili najbolji na svetu, nama oni ne znače ništa zato što se ne mogu u Srbiji primenjivati do tog nekog dana „D“. Dakle, o ulasku Srbije u EU više nema ni govora, ni najveći optimisti među vama više ne razmišljaju o tome. Uostalom, nedavno je predsednik države rekao da je njemu potpuno jasno kad je bio tamo na nekom sastanku na međunarodnom nivou, da čak i kada bi, ne daj Bože, neko u Srbiji priznao lažnu državu Kosovo, mi opet ne bi ušli u EU. To je, naravno, nama jasno od samog početka, ali vama nije i zato donosite i ove zakone koji će stupiti na snagu, rekoh nikada.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovde se dosta pričalo o jednoj širokoj temi, kao što je planiranje i izgradnja, ali se dosta malo reklo, bar sam ja tako primetio o posebnom postupku radi realizacije izgradnje i rekonstrukcije linijske infrastrukture objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Mislim da je to jako bitno što će se tim postupkom ubrzati postupak eksproprijacije i drugi postupci, da nećemo gubiti vreme, da će Republika, zajedno sa lokalnim samoupravama ubrzati izgradnju linijske infrastrukture. Želim da podsetim koji su to linijski objekti infrastrukture, naravno da ću nešto i propustiti Ima ih više, to su elektro-mreže, nadzemne, podzemne, putna mreža, TT kablovi, kanalizacija, toplovod, gasovod, vodovodna mreža, verovatno sam nešto ispustio. Sve je to od posebnog značaja za Republiku, a naročito, u svemu ovome je vodosnabdevanje. Ja ću reći o vodosnabdevanju sa akomulacije „Stubo Rovni“, koje se nalazi iznad Valjeva i sa te akomulacije, preko pećine u Valjevu, odnosno gde će se nalaziti fabrika za pročišćavanje vode, snabdevaće se sedam opština, i to Valjevo, Lajkovac, Ub, Mionica, Ljig, Lazarevac i Koceljeva, koja je u ovoj godini ušla kao nova sedma članica tog regionalnog vodovoda od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Naravno da to neće biti tako brzo, ali neće biti ni tako daleko, tako da će se jedna velika teritorija, opština gde postoji nedostojeći deo zdrave, ispravne, pijaće vode, će se snabdeti sa akomulacije „Stubo Rovni“, odnosno preko prečistača vode u Pećini Valjevo. Naravno da je ovo sjajna vest. Čestitam na donošenju, odnosno, posle glasanja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, kao i ovog Zakona o posebnim postupcima radi ubrzanja postupka kod infrastrukture. Zahvaljujem.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj i infrastrukturu i telekomunikacije, kao mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj i infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovaj zakon se menja deseti put i ovo je prilika da kažemo da je Zorana Mihajlović, o tome smo obavestili javnost u decembru prošle godine, umešana u trgovinu naftnim derivatima i skladištenju naftnih derivata u Srbiji. Naime, iz Udruženja naftnih kompanija Srbije su tražili od ovog ministarstva, a i preko Privredne komore Srbije, da se rok za ispunjavanje tehničkih uslova za mnoge kompanije koje su uložile ogromna sredstva produži do kraja ove 2020. godine, međutim, ona se o to oglušila. Zbog čega? Zbog toga što Zorana Mihajlović uzima 10% provizije od kompanije „Mitan Oil“ koja ima ekskluzivitet za skladištenje naftnih derivata, a čiji vlasnik je sin nekadašnje ozloglašenog komunističkom funkcionera Mike Špiljka, izvesni Vanja Špiljak, koji taj posao nesmetano radi. Moram da podsetim, evo, verovatno se i gospodin Matić i gospodin Atlagić toga sećaju i gospodin Rističević, da je Mika Špiljak, kada je bio direktor zagrebačke INE, ukrao 10.000 tona nafte na Atlantskom okeanu. Eto, vidite da iver ne pada daleko od klade. A da je upravo sa takvim likom, sada sinom Mike Špiljka, Vanjom Špiljak, povezana Zorana Mihajlović. U protivnom, ona bi uslišila sve ovo. Ne, nije laž, možete opet da podižete, stavite i one rukavice od 300 evra na ruke, ako vam je hladno i ovde, da podižete taj transparent. Upravo su nam se obratili ljudi iz Udruženja naftnih kompanija. Oni traže, gospođo Damjanović, vama se kao ozbiljnoj osobi obraćam, da se onaj rok za njihovu preregistraciju, odnosno za ispunjavanje svih ovih uslova produži, a i sa validnim razlogom. To je već urađeno i slično odabrano šljunkarima i definisano je članom zakona, članom 60, da oni mogu to da usklade do 31. decembra 2023. godine. Prema tome, ovo je apsolutna istina, jer da neko želi da pomogne ovim privrednicima Srbije, a njih je zaista veliki broj to bi uradio. Naravno, ona to ne želi, zbog ovog ličnog interesa i protežiranja firme Vanje Špiljka.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Dali neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 9. ovog zakona, gde sam tražio da se posle reči „ministarstvo“ dodaju reči „nadležno za rečni saobraćaj“. Naravno, Vlada nije usvojila ovaj amandman, mada su postojali svi razlozi da prihvate ovaj amandman, ali to me i ne čudi, čak me ne bi ni začudilo da ovde stoji umesto „ministarstvo“, da stoji da je nadležna Zorana Mihajlović. Kad smo već kod ovog zakona, kod luka i plovidbe na unutrašnjim vodama, mi znamo da nam je Bog dao nekoliko velikih reka koje su plovne: Dunav, Tisa, Sava, Morava možda u svom donjem toku, ali me sad interesuje jedna druga stvar. Možda ljudi koji žive u Vojvodini, možda to znaju, ali mi dole sa juga Srbije sigurno nismo upućeni kakva je situacija sa stanjem na kanalu Dunav-Tisa-Dunav. Svi znamo još iz davnih vremena da je to još posle Drugog svetskog rata bio jedan od najvećih projekata one komunističke Jugoslavije. Znamo čak i pre Drugog svetskog rata, pa čak imaju neke priče da je to još iz vremena, izgradnja tog kanala, prvi temelji tog kanala su udareni još u vreme Marije Terezije. Nigde i ništa nismo ni videli, ni pročitali u ovom zakonu, niti čuli od ministarke u njenom ekspozeu, niti u odgovoru narodnim poslanicima, šta je sa kanalom Dunav-Tisa-Dunav? Da li se tu planira nešto uraditi i da li je uopšte moguća plovidba barem ona projektovana plovidba, kako je to zamišljeno prilikom izgradnje kanala?
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala. Pošto već govorimo o amandmanima na izmenu i dopunu Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, želim da istaknem i neke podatke da je Dunavom i Savom u 2015. godini prevezeno 7.500.000 tona robe, u 2019. godini prevezeno je oko 14.000.000 tona, a 15.000.000 tona robe očekuje se do 2021. godine. Što se tiče projektnih aktivnosti, posle 30 godina Republika Srbija ima značajne investicije u oblasti vodnog saobraćaja. Ukupna vrednost tekućih i planiranih projekata je 518,8 miliona evra. U fazi realizacije su sledeći projekti: hidrotehnički i bagerski radovi na kritičnim sektorima na reci Dunav u Srbiji između Bačke Palanke i Beograda. Očekuje se završetak radova 2020. godine u ukupnoj vrednosti od 9,3 miliona evra i sve to doprineće unapređenju uslova i bezbednosti plovidbe. Zatim, adaptacije brodske prevodnice u sastavu HE „Đerdap 1“, zatim, proširenje kapaciteta terminala za rasute i generalne terete luke Smederevo. Zatim, izgradnja nove pruge od pruge Mala Krsna-Smederevo do nove luke Smederevo. Zatim, privatizacija lučkog operatera luka Novi Sad. Zatim, vađenje potonule nemačke flote iz Drugog svetskog rata, međunarodno putničko pristanište u Zemunu. Što se tiče planiranih projekata razvoja luka, u planu je izgradnja nove luke u Beogradu u vrednosti od 190 miliona evra, a rok za realizaciju je 2023. godina. U toku je izrada generalnog projekta i prethodne studije opravdanosti luke Beograd. Zatim, proširenje kapaciteta luke Sremska Mitrovica, zatim, proširivanje kapaciteta luka Bugojno i proširivanje kapaciteta luke Prahovo. Zahvaljujem.
Reč ima ministar.
Veoma važna oblast je vodni saobraćaj. Isto tako, pre nekoliko godina nismo mogli ni da sanjamo ni da pričamo o projektima ulaganja u vodni saobraćaj, a danas možemo da stanemo ovde i da kažemo da projekti koji su već potpisani, koji se realizuju, imaju vrednost preko 250 miliona evra, a da novi projekti ulaganja u luke sve zajedno iznosiće sa ovim postojećim projektima pola milijarde evra ulaganja u vodni saobraćaj Srbije. Nekako vodni saobraćaj kao da nije postojao u prethodnom periodu. Mi smo to drugačije sagledali, smatrajući da svi vidovi saobraćaja moraju da se razvijaju i da ne možemo ni da razmišljamo o tome da imamo napredak u infrastrukturi ako ne ulažemo u vodni saobraćaj. Zato je država, recimo, i pre 10 godina donela određene zakone, tražeći od svih privrednih subjekata da se prilagode tom zakonu, 10 godina se neki subjekti nisu prilagodili tom zakonu i onda su, naravno, nastali i određeni problemi, ali i to je rešeno. Svi privredni subjekti koji su imali bilo kakvih problema, uspeli su da se usaglase sa zakonom i nakon 10 godina. Naravno, neki drugi su objašnjavali i govorili, pod tom lažnom pričom, kako brinu o privredi, kako brinu o građanima, optužujući i ministre i mene lično, ali znate kako ja to radim? Kada me optuže, onda ja pisano tražim od tužilaštva da ispitaju sve navode, dakle, svih tih, i da ispitaju i mene i kompletne projekte ili sve ono na šta se sumnja, što je urađeno vezano i za ovaj zakon koji je bio donet 2010. godine, a pominju se kompanije poput „Mitan Oil“ itd. Znači, postoje institucije, ako nešto nije u skladu sa zakonom urađeno. Ja sam lično tražila i pisano, za šta postoje dokazi, da se to ispita. Ono što je mnogo važnije od svega toga, svako radi svoj posao, jeste da ovi projekti koji su započeti i na Dunavu i na Savi i koji će početi sa izgradnjom prevodnice i na Tisi, dakle, jednako su važni kao i svaki autoput i kao svaka železnička pruga. Zato što mi danas pričamo o modernom, intermodalnom, pre svega, saobraćaju. Bez toga nema razvoja dalje infrastrukture. Pola milijarde evra država Srbija ulaže u vodni saobraćaj. Pola milijarde evra je ogroman novac za našu zemlju.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam samo hteo da dam jednu vrstu odgovora ili komentara na ono što je ministarka malo pre govorila. Mislim da nema potrebe, gospođo Mihajlović, trošiti energiju i vreme, i tužilaštvo i bilo ko troši svoje vreme i energiju na neke stvari koje su apsolutno nepotrebne, jer svoju energiju treba da usmerimo na upravo ono o čemu smo malo pre govorili, a to je da unapredimo vodni saobraćaj i da iskoristimo maksimalno resurse koje imamo kada je u pitanju voda i, naravno, privučemo što više i domaćih i stranih investitora koji će učiniti da vodni saobraćaj bude bolji i da budemo konkurentniji kao zemlja u tom domenu, pogotovo kada je u pitanju privreda, kada je u pitanju prevoz roba, jer smatram da je to jako, jako dobar i veliki resurs za našu zemlju. Što se tiče ovih spekulacija o ovim kompanijama o kojima su prethodni govornici malo pre govorili, ovde su, moram da to kažem još jednom jasno, dobrodošle sve kompanije koje žele da ulažu svoj kapital u Srbiju, koje žele da investiraju u nove tehnologije u Srbiju. To što je „Mitan Oil“ kompanija kompanija iz Hrvatske apsolutno nema nikakve veze ako oni žele da investiraju svoj kapital, ako oni žele da zapošljavaju ljude ovde, ako oni hoće da ožive neku luku ovde u Republici Srbiji. Mi, apsolutno, kao većina u parlamentu, kao Vlada i sam predsednik države, nismo imuni na razvoj, nismo imuni na kapital, nas apsolutno ne zanima, zanima nas samo ako je kapital špekulativan. Naravno da ćemo se boriti za to da investiciju u našu zemlju budu one koje, hajde kako bi to ekonomisti rekli, imaju prelivajući karakter, da su to zdrave investicije, dakle, kapital koji će moći dobro ovde da se oplodi, da zaposli ljude, da uposli neke nove tehnologije i, naravno, da ima takav efekat na našu privredu u smislu da se u tim kompanijama koje investiraju ovde zapošljavaju visokokvalifikovani i visokoobrazovani ljudi. Nas ovde apsolutno ne zanima da li je kompanija… Evo imamo hrvatsku investiciju u Jelen Do, kamenolom, imamo još neke investicija. Ljudi, ako hoćete da investirate u Srbiju, dobrodošli. Južna Koreja, Kina, Ruska Federacija, SAD, Azerbejdžan, Grčka, bilo ko je dobrodošao. Ne bih voleo i smatram da je jako loše po ekonomiju naše zemlje i jako loša poruka da mi kažemo – mi smo gadljivi sada na kapital ili na nekog ko hoće da dođe da investira novac u našu zemlju. Ne mogu da se apsolutno nikada složim sa tim pristupom, pogotovo ne mogu da se složim sa tim da zbog toga ministarka u Vladi naše zemlje mora da bude primorana, naravno, zbog odbrane svoje časti, svoje porodice, svog deteta, roditelja, njenih prijatelja da potvrđuje nešto što je nama svima jasno, a zbog toga što to neko hoće da iskoristi u dnevno-političke svrhe. I u prethodnom govoru sam rekao da je jako važno da mi danas i u narednim mesecima razgovaramo o ključnim stvarima za budućnost naše zemlje. Nas, gospodo draga, narodni poslanici, čeka rešavanje ključnih političkih pitanja za našu zemlju i mi govorimo o nekim besmislenim ovde stvarima, gubimo energiju. Treba da se borimo za Kosovo i Metohiju, da se borimo za odbranu teritorijalnog integriteta i suvereniteta naše zemlje. Predsednik je danas u Mrkonjić Gradu, u Drvaru, u Čipuljićima, u Bugojnu, bori se svakodnevno za zaštitu interesa naše zemlje, kao što to i radi Zorana Mihajlović i cela naša većina ovde u parlamentu, a vi ste našli da govorite o „Ist vest bridžu“, o ne znam nekom gospodinu Jovanu Kovačiću, nekim stvarima koje ne zanimaju građane Srbije i oni za to nikada nisu ni čuli, niti sam ja čuo za to. Mene zanimaju kao narodnog poslanika rezultati. Molim vas još jednom da se u raspravu uključite tako što ćete da date neki dobar predlog ili možda da dovedete nekog dobrog investitora iz Ruske Federacije, Kirgistana, Kazahstana, neke od zemalja bivšeg Sovjetskog saveza ili možda Iraka, pošto sa njima održavate sjajne veze. Možda to nije loše. Možda su iračke kompanije bolje od američkih, izraelskih ili bilo kojih drugih. Dobrodošli. Hajde da se vratimo i razgovaramo o nekim normalnim stvarima i temama, a ne da se bavimo teorijama zavere, da li je Zorana Mihajlović član nekog udruženja ili ne znam Rotari kluba. Na kraju ćete reći da je, ne znam, član „saveta 300“ koji kreira svetsku politiku i novi svetski poredak. To stvarno nema smisla. Ono što je najgore u svemu tome i što mene ovako iz moralnih nekih razloga jako boli kao čoveka i vašeg kolegu narodnog poslanika, to je što smo spremni svi mi ovde da otrpimo da se napada nečija porodica, da se napada nečije dete, da se napadaju nečiji roditelji bez bilo kakve reakcije. Ljudi, valjda smo mi neki ljudi ovde, narodni poslanici smo, štitimo interese građana Republike Srbije. Hajde malo da promenimo tu praksu, da se ponašamo u skladu sa onim što jeste visoki Dom Narodne skupštine Republike Srbije, da se ovde borimo svojim idejama, svojim programima, svojim politika. Izvolite, evo, spreman sam uvek sa svojim kolegama da izađem na crtu, da pričamo o ekonomiji, da pričamo o investicijama, da pričamo šta je bolje za našu zemlju na spoljno-političkom planu i nivou i da branim te svoje stavove, ali naravno nisam spreman da ulazim u neke debate koje, po mom mišljenju, nisu usmerene na korist građana Republike Srbije. Hvala, gospodine potpredsedniče.
Nemate pravo na repliku, koleginice Jovanović. Ja sam shvatio da se sve to odnosilo na diskusije Katarine Rakić. Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Ružica Nikolić, Sreto Perić i Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Moram da se osvrnem na ovu prethodnu diskusiju. Ovo mi liči kao kada je Radnički bataljon branio Kadinjaču. Tako je gospodin Marinković branio stavove, decu, porodicu. Ne znamo ni čija su deca, ni čija je to porodica. Nemamo blage veze, ali je marketinški dobro. Znate, kada se to prezentuje u javnosti da mi napadamo nečiju decu, odmah javnost po logici stvari staje na stranu onoga čija su deca ugrožena. Čija su to deca ugrožena, gospodine Marinkoviću? Ko to napada nečiju decu u ovom parlamentu? Niko. Izmišljate. Idete toliko daleko u licemerstvu da mi raspravljamo o Zakonu o lukama, a sve luke prodate, o plovidbi, a nema naših domaćih brodara. O čemu vi pričate? Šta pričate? Bajke? Nama pričate neke ekonomske kategorije. Zna svako ko je iole otvorio bilo kakvu ekonomsku literaturu ili koja je vezana za tu oblast da je vodni saobraćaj je najjeftiniji, ali gde vam je onda priča o autoputevima? To je najskuplji prevoz. Vodni saobraćaj i transport je jeftiniji od drumskog do tri puta, od železničkog jedan i po put. To svako zna. Gde su vam brodari domaći? Šta vi branite? Strani kapital. Gde je to strani kapital razvio domaću privredu? Recite neki primer? Pogotovo na ovaj način kako se to potencira u Srbiji da stran ulaganja još subvencionišemo. Još stranci proizvode poluproizvode koje izvoze i ugrađuju u gotov proizvod. Pa gde se to razvija koja privreda, recite vi koji se non-stop namećete kao ekspert iz ekonomije. To da vi želite da se nametnete Aleksandru Vučiću, evo ja preuzima na sebe. Prava prilika posle izbora ja ću vas preporučiti. Kako možete da branite kad ga napada njegov resorni ministar i kaže da je rušio, da je huškao, da je razarao. Jel malo razmišljate o čemu vi pričate? Non-stop se ponavlja ta matrica da je Aleksandar Vučić učestvovao u razaranju, rušenju, u pozivanju tuđe dece da idu da ginu, stalno je to. To se spočitava srpskim radikalima. To je radio i kolega Martinović. Po toj logici stvari i on je to isto radio. Gledajte malo da zaštitite kolege.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Vladimir Marinković.
Hvala potpredsedniče Arsiću. Ja sam upravo ovo i hteo da postigne. Dakle, jednu raspravu upravo ovome o čemu ste vi pričali. Predsednik je upravo obišao one kuće koje su spaljene u ratu, dakle njegove porodice, dakle u Čipuljićima, ako baš želite taj odgovor. Upravo sam hteo da razgovaramo o vodnom saobraćaju. Želeo sam kolega Mirčiću da razgovaramo o putevima, o izgradnji infrastrukture i o tome kako da mi gradimo budućnost naše zemlje i kako da gradimo ono što je najbitnije za razvoj ekonomije naše zemlje, za našu decu, a to jesu i auto-putevi i to jesu pruge. To je ono što nas spaja međusobno, ali što nas spaja sa svim zemljama u regionu. To je ono što jeste naša vizija i strategija da pravimo ekonomske saveze, da pravimo ekonomske integracije. Direktno ću vam odgovoriti na jedno od pitanja, kada je u pitanju vaš stav o tome koliko strane direktne investicije mogu da razviju ekonomiju jedne zemlje. Reći ću vam samo da Narodna Republika Kina, ja znam da vrlo dobro poznajete ekonomsku situaciju i ekonomski razvoj Kine, da u Narodnoj Republici Kini većinu novca u njihovim bankama u stvari imaju tajvanske banke i da ima tajvanski kapital bez obzira što oni imaju politički problem i što Narodna Republika Kina, naravno ne priznaje Tajvan i smatra ga delom svoje teritorije. Zbog ekonomskog interesa sopstvene zemlje i sopstvenog naroda spremna je da sarađuje na ekonomskom, trgovinskom i svim drugim planovima sa svima. Tako sarađuje i sa SAD koje jesu jedan od najvećih političkih i ekonomskih rivala Narodne Republike Kine. O tome ja govorim kolega Mirčiću da mi uopšte ne treba da budemo i ne treba da nas zanima čiji kapital dolazi u Srbiju ako je namera tih kompanija da zapošljavaju naše ljude, da zapošljavaju našu decu, da otvaraju kompanije, da modernizuju zemlju. Mi u stvari treba da budemo jedna otvorena zemlja. Suviše smo mali da bi bili izolovani. To je ono u čemu se mi razlikujemo. Mi smo spremni i mnogo otvoreniji za saradnju i to su naši stavovi, za razliku od vas.
Pravo na repliku narodni poslanik Milorad Mirčić.
Gospodine Marinkoviću, vi ovde što bi se običnim žargonom reklo mešate babe i žabe. Vi navedete primer pandam Kine. Kina po broju stanovnika, po ekonomskom potencijalu je daleko iznad Amerike, daleko iznad razvijenijih zemalja, a ne Srbije. Svako je zainteresovan da investira u takvu jednu zemlju. Preko milijardu stanovnika. Samo da računate da prosečno po glavi stanovnika jedan evro se ostvari, pa to vam je milijarda evra dnevno. To je prosta logika. Vi ovde ne govorite o suštini problema. Ovde se prevozom vodnim transportom bave, tu su sve više i više zastupljeniji Nemci, nemačke kompanije. Pogledajte na Dunavu, monopol uspostavili. Od izvorišta Dunava do Crnog mora sve vam je Nemačka. O čemu vi pričate? Mi da idemo u neku korist koju će imati Srbija treba da vodimo računa. Pa mi smo prodali po logici koju nam je zagovarao Miroljub Labus, govoreći nije naše da proizvodimo, naše je da prodajemo. Mi smo prodali Luku Pančevo, gospodine Marinkoviću ako niste znali jedan tehnički podatak. Ona je osposobljena za pristajanje prekookeanskih brodova. Znači ima dubok, gaz. Ima za transport žitarica. Prodali je. Prodali isti kao ovi sada što imaju logiku stvari dok je bio DOS. Čujem ja Filipe kada neko dobacuje, ali ne primećujem uopšte tu ličnost. Nisam ja kriv što svako pogreši. Pogreši i jež pa siđe sa ribaće četke, a ne Milorad Mirčić što je Arsiću pomagao u političkoj karijeri.
Pravo na repliku narodni poslanik Vladimir Marinković.
Ja sam se stvarno začudio, mislio sam da je SRS stranka koja promoviše tržišnu privredu i koja potpuno podržava jedan još brži prelaz naše privrede, dakle, privrede Republike Srbije ka tržišnoj liberalnoj ekonomiji. Zašto je jeres ako je neko preduzeće, pa bilo to i luka, prodato? U čemu je problem, valjda svi ovde zajedno treba da se zalažemo za privatnu inicijativu i privatni kapital. O čemu mi ovde pričamo? Možemo da se složimo i oko toga da u državnom vlasništvu može da ostane elektroprivreda, da treba da ostanu eventualno železnice, ali naravno mislim da nema dileme oko toga šta je efikasnije u ekonomskom svetu i u ekonomiji, da je to naravno privatni kapital. Ono što sam malopre govorio uvaženi kolega, to je apsolutno jedna podrška privatnoj inicijativi i investitorima koji imaju dovoljno novca da investiraju ovde u Srbiju, da uvode nove tehnologije u naše fabrike, i u našu ekonomiju i da na taj način zaposlimo, vi ste lepo pomenuli Pančevo, jako mi je drago zbog toga. U Pančevu je pre nekoliko meseci predsednik otvorio jednu fabriku u kojoj radi 360 ljudi gde je prosečno neto zarada 1700 evra. To je bruto 2700. To je ta politika koju polako dovodi, a to je kako da kažem, prošle godine tri i po milijarde evra stranih direktnih investicija, jačamo sopstvenu privredu, jačamo privatnu inicijativu i jačamo preduzetnički duh. Uvodimo dualno obrazovanje, gradimo infrastrukturu. Dakle, meka, tvrda infrastruktura, jasna naša vizija šta je moderna Srbija, kako ćemo da zaposlimo Srbiju i kako ćemo da obezbedimo blagostanje našim građanima. To radimo. Jel mogao neko pre samo nekoliko godina da zamisli da će u nekom preduzeću, zamislite u Pančevu, da prosečna plata bude 1700 evra? Nije mogao niko, ali jeste, izvodljivo je, radimo na tome.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić.
Niko nije protiv privatizacije, ali vi očigledno gospodine Marinkoviću niste u toku. U ovom zakonu se radi o tome da je obećanje da će se praviti luke. Ko će ih praviti? Pravi će ih država. Što smo prodavali? Poslednja je privatizovana luka Novi Sad. Zamislite dokle se išlo daleko. Vršen je pritisak na ljude da kupovinom luke se kupuje i zemljište. Vršen je pritisak. Neću da kažem da je to rađeno od strane ministarstva inostrane vlade, ali lobisti su to radili, pa su se pravile različite akrobacije ekonomske kako bi se i zemlja prodala. Dokle je to otišlo. Moramo da se opredelimo, da kažemo racionalno je i isplativo je da se u Srbiji privatnici bave transportom, sa vodnim saobraćajem, to ste u pravu, da osposobimo svoje železnice, da osposobimo puteve, pa da vidimo da Srbija ima koristi. Te priče oko ulaganja stranog kapitala i da neko ima toliku korist, a pri tome daje subvencije, plaća tom koji dolazi iz inostranstva, te priče nisu ni ekonomski, a pogotovo praktično, nisu utemeljene. Niko se tako nije razvio, gospodine Marinkoviću. Vi to dobro znate. To da je dobro, prvi bi uradili Nemci, prvo bi uradile zemlje Evropske zajednice. Ne rade, razvijenije zemlje to ne rade. Ovakav način kako se zagovara, mi sve više i više postajemo kolonija. To oko zapošljavanja radne snage, brojčano jeste u pravu, ali nemojte da zaboravite - nadoknada za njihov rad je sve niža i niža. Konkurencija sve veća i veća za radno mesto a nadoknada sve niža i niža. Nemojte da se zanosite. Nemojte da pričate u Srbiji šta je to futurističko sagledavanje vas kao pojedinca. Srbija živi u realnom životu.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Marinković.
Ja ću biti vrlo kratak. Apsolutno smatram da ovde većina u našoj sali nema ništa protiv, u stvari, podržava da u Srbiji bude što više investicija iz Nemačke. Građani Republike Srbije treba da znaju, dakle, da ponovim, da kompanije iz Nemačke trenutno zapošljavaju više od 55 hiljada građana Republike Srbije. To su kompanije u kojima se poštuju radnička prava, to su kompanije koje uvode ovde najnoviju tehnologiju, to su kompanije koje kada ulože svoj kapital ovde, to je jasan signal svim kompanijama u svetu da smo mi sigurna zemlja, da smo pouzdana zemlja, da smo stabilna zemlja. To je ono što će odrediti dalje naše napredovanje i onaj naš cilj koji smo zacrtali, a to je da imamo privredni rast veći od 5% koji nam je potreban kako bi došli do našeg strateškog cilja, a to je nezaposlenost koja će biti spuštena ispod 5%. Kolega Mirčiću, vi to vrlo dobro znate. I Milan Stojadinović je za vreme svoje vlade doveo "Simens" u Kraljevinu Jugoslaviju i sarađivao u to vreme, dakle, i u to vreme i prethodno sarađivalo se i trudili su se naši ljudi i naša vlada da dovede strane kompanije, sarađivao i sa grofom Ćanom, sarađivao sa Benešom, sa Masarikom, sa Kemalom Ataturkom. I tada smo mi imali, sećate se tog vremena, privredni rast od preko 10… Ne možete se setiti, naravno, ali znam da ste puno čitali o tome, da smo imali privredni rast veći od 10%. Ni tada nismo bili, zato što smo bili pragmatični, gadljivi na bilo čiji kapital, jer smo vodili jednu politiku koja se i danas vodi, a to je politika orijentisanosti ka našim interesima. Znači, mi volimo i najviše poštujemo svoju zemlju i sopstvene ekonomske interese i spremni smo da sa svima sarađujemo, kako bi naš narod bio upošljeniji, kako bi naš narod bolje i kvalitetnije živeo. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić.
Čuli ste, gospodine Marinkoviću, konstataciju ministra resornog koji ovde sedi kao freska, koja je rekla da mi ne čitamo. Ali, evo da vama, već kad ste se dotakli Stojadinovića, pre njega je to uradio Nikola Pašić. Uveo je strani kapital kao akcionare u železnicu Srbije. Ima jedna veoma interesantna, zanimljiva priča, možda će vam biti poučna. Da ne obraćamo pažnju na one koji kažu da mi ne čitamo. Lazar Paču, reumatolog, lekar, je bio ministar finansija u Vladi Nikole Pašića. Uzme veliki kredit Srbija od Francuske, jer tad se cenio srpski dinar. Laza Paču uloži u podzemnu železnicu Pariza taj kredit, postane Srbija akcionar. Pašić pita Lazu Pačua da nije previše velik kredit, kako ćemo vratiti, a Paču mu odgovara - nek razmišlja o tome onaj ko je dao kredit, a pustite to. Razvija se privreda, svoja ekonomija, tako što ulažete u druge, ako može da rade za vas, a ne obrnuto, da mi budemo jeftina radna snaga, sirovinska baza, kako se to kaže. U ekonomiji je osnovno pravilo - ako imate jeftinije energente i imate proizvodnju, vi ste konkurentni, vi imate šanse da oživite. Nama je energent na drugoj strani, kod Rusije. Niko ovde ne isključuje nemački kapital i ulazak Nemaca, nismo mi isključivi, ali u Rusiji je sad perspektiva, tamo su jeftini energenti, tamo su sirovine jeftine, tamo je tržište za Srbiju. Nama je šansa za razvoj da energetski budemo konkurentniji, a to možemo ako gas magistralni prolazi, što se konačno desilo, jer zbog toga je smenjen bivši ministar za energetiku, da ga ne imenujem, sedi ovde kao freska.
Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Kolega Periću, nemate vremena. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, koleginice. Nisam razumeo pitanje. Na član 12. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Ružica Nikolić, Sreto Perić i Milorad Mirčić. Po odredbama Poslovnika o radu Narodne skupštine, ako više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika zajedno i primeniće se odredbe iz stava 5. ovog člana. Kao što vidite, nisam dekoncentrisan, nego vrlo koncentrisan i gledam da svoj posao radim kako treba. Meni tako piše i tako je Služba rekla. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Radeta, izvolite.
Nastavljamo ovo što smo počeli, vezano i za ovaj predlog zakona. Hteli ili ne, mi jednostavno moramo da radimo svoj posao i da iznosimo ono što mi vidimo kao razlog izmene nekog zakona. Ovo je već deseti put da se ovaj zakon menja i mi smo svaki put skretali pažnju na to iz kojih razloga se menja zakon, zato što smo znali da se nešto iza toga krije, pa smo govorili i o prodaji novosadske luke, itd. I svaki put smo bili u pravu. Šta da radimo kad se dobro informišemo pre nego što počnemo da se bavimo ovim. Stvarno bi bilo dobro da sa ovog mesta podsetimo javno tužilaštvo da su oni u obavezi da reaguju na svaku informaciju koju saznaju u javnosti. Tako moraju da reaguju i ako nešto pročitaju u novinama, vide na televiziji, pa tako naravno pogotovo ono što čuju u narodnoj Skupštini. Jer, ovo što se odnosi na ove informacije koje smo mi dobili od Udruženja naftnih kompanija je nešto što zaista ukazuje na očigledan organizovani kriminal. Interesantno je da od decembra od kada smo mi pokrenuli to pitanje, da niko u državi nije reagovao. Onda kažete da mi nešto izmišljamo itd. Ne, mi ništa ne izmišljamo, mi samo iznosimo suve činjenice. Činjenica jeste da taj „Mitan Oil“, da je vlasnik njegov Vanja Špiljak i da ovi iz udruženja i ne samo oni, nego mnogi poznavaoci kažu da su oni dobili tu dozvolu zato što je raznim izmenama zakona dolazilo do toga da su gotovo sve firme osim dve, jedna od te dve je „Mitan Oil“, da im je prosto onemogućeno da otvore ta skladišta naftnih derivata, pogone zato što jednostavno ne mogu da ispune uslove, jer je svaki zakon rigorozniji u odnosu na onaj prethodni upravo da bi se istisla konkurencija i da bi u poslu ostali oni koji su u dilu, u talu, u ovom konkretnom slučaju, „Mitan Oil“ i Zorana Mihajlović. Šta je još problem sa tom firmom „Mitan Oil“, gospođo Mihajlović? Samo držite to, ako vas ne boli ruka, obucite one rukavice od 30.000 dinara i držite to, pokažite vaš očajnički pokušaj da se odbranite od istine. Ali, ne ide. Od istine se niko odbranio nije. Može trenutno da vam se čini, ali istina se probija kao voda, uvek nađe put tamo gde treba da dođe. Dakle, taj „Mitan Oil“ i taj Mika, odnosno Vanja Špiljak, potomak Mike Špiljaka, rade nešto osim ovog kriminalnog posla vezanog za skladištenje nafte. Oni rade nešto apsolutno protiv države Srbije i to Zorana Mihajlović zna. Oni su ekskluzivni snabdevači naftnih derivata NATO trupa na KiM i to je nešto što bi trebalo da bude osnovni razlog da se njima uskrati gostoprimstvo u našoj državi na ovom poslu. Onda neke kolege pokušavaju da to nekako zamagle pričom – mi smo protiv stranih ulaganja, oni su – neka dođe ko god dođe. Pa, ne može. Ne može na taj način. Prvo, nažalost u Srbiji je jako malo stranih ulaganja. Ovi strani pogoni, pogoni stranih firmi koje dolaze u Srbiju zato što dobijaju podsticajna sredstva, po 10.000 evra po radnom mestu, nisu to strana ulaganja. Strana ulaganja su nešto drugo čega, nažalost, u Srbiji ima malo. Naravno, danas, odnosno u okviru ove tačke dnevnog reda nam je konkretno u fokusu ovo vezano za ovu firmu i za nemogućnost ostalih firmi da se bave ovim naftnim derivatima, prodajom. Zato što ponavljamo, reći će Zorana Mihajlović „radikalska laž“, ali ne, zato što ponavljamo što je Zorana Mihajlović u dilu sa „Mitan Oilom“ i sa Vanjom Špiljkom koji je sin Mike Špiljaka.
Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, dobre su domaće investicije, dobre su i strane investicije. Male zemlje, kao što smo mi, moramo da živimo od izvoza. Svoje potrebe za kupovinom robe, posebno u ovim stranim trgovinskim lancima koji su zamenili industrijske lance za vreme vladavine ovih bivših nesrećnika, žutih, ti trgovinski lanci prodaju robu. Ne možemo za strani novac kupovati stranu robu ako ga ne zaradimo. Države kao što je Srbija moraju da žive od povećanog izvoza da bi od tog izvoza finansirale standard stanovništva, ali i izvozom pokrili uvoz. Strane investicije su dobre, ne samo što donose nova radna mesta, donose nove tehnologije. Strane investicije, koje je neko ovde prezreo, donose i komad tržišta. Recimo, nama u Inđiji svi strani investitori, osnivači naših firmi stranim kapitalom, dakle, to su domaće firme, te fabrike ne mogu da se uzmu na ranac i odnesu, one ostaju ovde, samo je osnivač strani kapital. Neki od osnivača se menjaju, ali ti strani investitori su nam doneli i deo svog tržišta. Recimo, Hrvati misle baš da su prevarili Srbe time što su investirali u Srbiju, ali danas mi imao suficit i sa Hrvatskom. Ako smo protiv stranih investicija, onda smo i protiv Kineza, onda smo i protiv Rusa, onda smo i protiv toga da „Sartid“ proizvodi čelik, onda smo protiv toga da „Bor“ proizvodi bakar. Pitanje je da li bi Kinezi investirali u Srbiju, da ne računaju CEFTA tržište, a ima ovde poslanika koju su protiv CEFTA tržišta. Dakle, pitanje je da li bi investirali, da ne razmišljaju o evropskom tržištu, odnosno da ne koriste sada predpristupni period, a kasnije možda, ako uđemo, što naravno nije sigurno, računaju da će koristiti jedno veliko tržište, čini mi se sa više stotina miliona. Pitanje je da li bi investirali, je li tako, gospodine Arsiću, da ne računaju da će time da stvore profit, a time donose radna mesta. Nije tačna tvrdnja da će stranim investicijama radna snaga dobiti previše konkurencije, tako da će biti jeftinija. Obrnuta je. Povećanjem broja radnih mesta će se povećati dnevnice, radnici će biti cenjeniji i uskladiće se odnos između kapitala i rada. Rad će biti sve cenjeniji, jer će biti nedostatak radne snage.
Po kom osnovu, koleginice Radeta? Replika, izvolite.
Ništa kolega niste uradili, nego ste komentarisali ono što sam ja već komentarisala, tako da, mi nismo protiv stranih investicija i nikada nismo rekli da smo protiv stranih investicija, ali da želimo da se više pažnje posveti domaćoj proizvodnji, to apsolutno sigurno jesmo. Mi nismo protiv dolaska Kineza u Srbiju, naprotiv, da nije bilo SRS, pitanje je kako bi završila „Železara“ u Smederevu, a zahvaljujući nama, zaustavili smo onaj američki projekat, pa su došli Kinezi. Mi smo jedva čekali da Kinezi preuzmu „Bor“ i bili smo obradovani kada se to desili i zato ne može niko nama da prigovara nešto što je potpuno suprotno politici SRS. Mi smo bili protiv zaključivanja CEFTA Sporazuma, to je apsolutno tačno, to je bilo u vreme Vlade Vojislava Koštunice, ali sada kada postoji taj CEFTA Sporazum, već godinama, kada postoje i neke obaveze, itd, onda se opet ne može nama reći da smo mi danas protiv CEFTA Sporazuma, jer su danas protiv CEFTA Sporazuma, oni koji su za „mini Šengen“, jer „mini Šengen“ i CEFTA Sporazum su u koliziji. Morate se opredeliti da li te za jedno ili ste za drugo. Mi smo bar precizni i jasni uvek, mi se ne okrećemo kako vetar duva, imamo svoju politiku, za koju građani nekada kažu da je više dobra, nekada da je manje dobra. Nama je najvažnije da smo dosledni u sprovođenju te politike i najvažnije nam je da verujemo u ono što radimo, da verujemo u svoju ideologiju i da smo ubeđeni da ono što mi narodu nudimo, najbolje rešenje svih problema u Srbiji. Hvala.
Pravo na repliku, Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da neki od poslanika u Republici Srbiji, žive u nekoj utopiji i u nekim vremenima koja su prošla i koja ne mogu više da se vrate. Znate, kada neki od mojih uvaženih kolega kaže da treba da se takmičimo u ceni energenata, ja postavljam pitanje – sa kim da se takmičimo? Sa Ruskom Federacijom? To je unapred izgubljena bitka. Znate šta, još jedna stvar me iznenađuje, da isto tako kaže, znam, brojke su tačne, porastao je broj zaposlenih, ali je cena rada sve niža. Hajde neka mi objasni tu matematičku, bilo koju drugu ekonomsku logiku. (Nataša Jovanović: Nije to na dnevnom redu, nego Zorana Mihajlović.) Samo hoću da kažem i da pokažem, kako izgleda to kada neko ponavlja i mantru koju čak i neki zvaničnici EU, nama govore, a navodno se bore, jedan deo opozicije je protiv članstva Srbije u EU. Evo, i oni govore – morate se odlučiti na koju ćete stranu, na istok ili na zapad. To su isto govorili neki iz EU, pa su im rekli, ne, Srbija ima svoj put, to je nezavisna suverena zemlja i mi odlučujemo sa kim ćemo, kada ćemo, koliko ćemo i šta ćemo da radimo. Još nešto, po pitanju tih čuvenih subvencija, kada neko postavi pitanje, da li je neka zemlja obezbedila sebi ekonomski razvoj, mogu da spomenem zemlje koje su pre 26, 27 godina bile na daleko nižem stepenu ekonomskog razvoja, nego Srbija. Tu, pre svega, mislim na Poljsku, Čehoslovačku, današnju Češku i Slovačku, na Mađarsku. Samo postavljam pitanje, pošto su oni subvencionisali investitore i domaće i strane da li smo danas mi ispred njih, oko njih ili iza njih? Mislim da smo po stepenu ekonomske razvijenosti iza njih. Jedna Poljska danas ima prosečnu platu nešto preko 1.000 evra. Ali to kada pričate kako je nešto pogrešno, nikad ne uzimaju tačne podatke nego iznose proizvoljne ocene koje nemaju nikakvu opravdanost što su bile iznete. Tako je kroz čitavu diskusiju. Evo, čak je bila i priča – pa što prodajemo luke? Pa, da li znamo da ih vodimo? Što nisu te luke dobro poslovale? Zato što privatan kapital hoće svoj profit. Da bi obezbedio profit mora da ima uslugu. Da bi obezbedio uslugu mora da bude konkurentan sa tom uslugom koju će da vrši. Država se pokazala kao jako loš poslodavac u ovim oblastima.
Hvala, kolega Arsiću. Reč ima profesor doktor Zorana Mihajlović. Izvolite.
Poštovani poslaniče Arsiću, meni je potpuno jasno zašto neki vole da zatvore Srbiju i da Srbija ne bude ni član nekih većih važnih i regionalnih i drugih organizacija, jer je nekima jako dobro da posluju kada je Srbija zatvorena. Jer, kada je Srbija zatvorena znaju odlično da posluju i znaju kako to izgleda. Kada je Srbija nekada bila pod sankcijama, tada sve može da se dešava i sve može da se radi. Srbija je jedna moderna demokratska država koja poštuje svoj Ustav i svoje zakone i Srbija, naravno, vodi računa i o lukama i za razliku od svih pre SNS, dakle Vlada Srbije je izdvojila lučka zemljišta i lučku infrastrukturu, baš zato da se ne bi prodavalo lučko zemljište, pa je obezbedila da se ulaže u sve drugo. Prema tome, ono što ćemo raditi u budućnosti u ulaganjima u luke koje za nas jesu važne u vodnom saobraćaju, dakle biće možda i mogućnost koncesije, a ne potpuno prodaje jednog dela luka, zato što mi hoćemo da ostanemo vlasnici, zato što znamo šta znači ulaganje u vodni saobraćaj. Oni koji nemaju nikakve rezultate i koji su pravili rezultate samo za svoje neke lične potrebe, interese, jer kao što kažem, za vreme sankcija i zatvorene Srbije, nema sistema, nema pravila i svašta može da se radi. E, pa mi tako ne radimo. Mi radimo pregledno i transparentno. U tome se razlikuje naša stranka i naša Vlada od nekih drugih koji su imali neke druge interese. Dakle, još jedna stvar, kada se pominju sve ove kompanije, mi tu imamo tržište. Kada pričamo o kapacitetima, dakle, „Mitan Oil“ ima kapacitet 50.000 kubika skladišta u luci Smederevo, NIS ima kapacitet 200.000 kubika u istoj luci, OMV - 19.000, MOL - 12.000, „Lukol“ - 30.000. To znači da nema monopola nekih od kompanija koje se pominju, jer nama nije u interesu da imamo monopol, upravo u lukama. Želimo da nemamo monopol i sve smo učinili u tom smislu da ga nema. Tako da puno poluistina je bilo, ali još više laži, ali na sreću verujem, zbog građana Srbije, da ipak istina dođe na svoje mesto.
Hvala, gospođo Mihajlović. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član 19. govori o ograničenju broja operatera za pružanje lučkih usluga u jednoj luci. Ja sam mojim amandmanom tražio brisanje navedenog člana, upravo iz ovoga razloga, jer smatram da ovde ne treba da bude nikakvog ograničenja, jer je ovo idealno mesto za eventualne koruptivne radnje. Kao što vidite, gospođo Mihajlović, ministarstvo koje vi vodite ništa ne može da prođe, a da ne postoji neka određena sumnja za određenu korupciju. Koji je to kriterijum da će neko dobiti odobrenje za pružanje usluga, a neko neće? To je situacija u kojoj se na najdirektniji način uništava konkurencija. Pustite neka bude konkurencija i u toj oblasti, pa ko izdrži, izdrži. Ali, očigledno da se na ovaj način protežiraju određeni svoji ljudi i vidite da se čak i Marijan naljutio, verovatno je i on ukapirao nešto da ovde nije u radu sa ovim zakonom. Kažem da sve što je vezano za vaše Ministarstvo ne može bez afera, počevši od afere „Behtel“. Sada smo videli ovde i danas čuli i za ovu aferu u vezi sa naftom, vezano za sina ili unuka od Mike Špiljka, Vanje Špiljka. Dakle ovaj član 19. treba da se briše, ne treba sprečavati nikakvu konkurenciju, nego da ljudi imaju slobodan pristup da rade svoj posao.
Hvala. Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Eto, pričali ste o stranim investitorima ali niste, gospodine Marinkoviću, pominjali kako treba ovi domaći privrednici da posluju. Njima to brani izmena ovog zakona i svi ovi dosadašnji zbog toga što prema zakonu koji je sada deseti put u izmeni, to da vam kažem, lučko pristanišno područje na konkretnoj lokaciji utvrđuje Vlada Republike Srbije na predlog Agencije za upravljanje lukama, i to ste osnovali ili vaši prethodnici, nebitno je. Međutim, određivanje i tumačenje odredbi strategije razvoja vodenog saobraćaja i urbanističko planske dokumentacije radi donošenja odluke da li će negde da bude utvrđeno ili neće Lučko područje, donosi ovo Ministarstvo. Tu opstrukciju za ove ljude koji su napravili te terminale i uložili ogromna sredstva dobili su sve sertifikate, sprečava upravo ministar, Zorana Mihajlović i oglušuje se o sve njihove zahteve, predloge, inicijative da se formira radna grupa, da im se rok za njihovo privođenje nameni po zakonu produži do kraja ove godine iz ovog razloga Vanje Špiljka i „Mitan Oila“ o konkretnog protežiranja tako nečega. Čekajte, ako ste vi za razvoj domaćeg sektora, ako hoćete da pomognete ljudima koji su izvesno zaposlili određeni broj ljudi, ako su oni dobili sve tehničke uslove da ispunjavaju, protivpožarne, zaštite životne sredine, zašto se svi onda oglušujete? To je nemali broj ljudi koji pripadaju ovom udruženju na ovakve njihove zahteve, onda, pustite posle slobodno tržišnu privredu, gospodine Marinkoviću za koje se zalaže Srpska radikalna stranka, a vi to nećete, vi ste monopolisti, odnosno, vi podržavate konkretno ministra, znači, slažete se sa takvim konceptom privrede u Srbiji koja hoće da određene kompanije drže monopol. Stvarno nemam vremena da navedem sva ova preduzeća, ali to su ljudi, gospodine Marinkoviću, koji ne primaju platu u Skupštini, kao ovde većina narodnih poslanika, svoj novac su uložili, a sada ne mogu da dobiju dozvolu da rade posao koji inače mogu da rade.
Zahvaljujem. Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Ovaj amandman smo podneli zato što smo verovali da je Zorana Mihajlović vredan ministar, pa smo hteli da joj skratimo postupak za donošenje podzakonskih akata na 30 dana u odnosu na 60 dana koliko je ona predvidela, a pogotovo smo shvatili da se njoj, zapravo, posebno žuri da ove izmene zakona što pre stupe na snagu, upravo zbog njenog kompanjona i tih 10% provizije sa tim „Mitan Oilom“ i sa tim Vanjom Špiljak. E, sad, ne znamo zašto nije prihvatila, valjda neće naše amandmane da prihvata, a nije to baš ni preterano važno. Sa ovim amandmanom ili bez ovog amandmana, sa ovim izmenama ili bez ovih izmena mi imamo monopoliste na skladištenju i trgovini naftnim derivatima, imao dve firme. Mnogo firmi je ugašeno, zato što nisu ispunili uslove koji im se, iz jednih do drugih izmena zakona dodaju. Nažalost, vi iz vlasti, koji ćete glasati za ove zakone, nekako bojim se ne shvatate ozbiljno sve ovo što mi govorimo. Ako dobro razmislite i ako nas pažljivo slušate, onda treba da vam bude jasno da mi ovde zaista govorimo konkretno o predlozima zakona, a pre svega o posledicama primene ovih zakona ili eventualno o nemogućnosti primene zakona. I jedno i drugo je nešto sa čime građani Srbije treba da budu upoznati. Nije nama u žiži Zorana Mihajlović, niti bi ikada bila da nije upravo tih informacija koje dobijamo na sve strane, koje sigurna sam dobijate i vi. Jer, pored toga što mi imamo određene izvore, koji nas upoznaju sa mnogim detaljima, verujemo da ima ljudi koji se obraćaju i vama, koji vam skreću pažnju, ali ne znamo zbog čega ne želite da reagujete, a kada se desi ono što je neminovnost i ono što reče kolega Perić, kada Zorana postane "jedan od pet miliona" javno i otvoreno, onda ćete svi da se udarate rukom o čelo i da kažete - kud ne poslušasmo one radikale, što joj dozvolismo da prođe onoliko njenih zakona, a iz svakog od ovih zakona stoji lična korist Zorane Mihajlović. Hvala.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda – Predlog zakona o hidrografskoj delatnosti. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Marijan Rističević, Sreto Perić, Milorad Mirčić, Nemanja Šarović, Nikola Savić, Dubravko Bojić, Ružica Nikolić, Nataša Sp. Jovanović, Filip Stojanović i Vjerica Radeta. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Zbog neregulisanosti ove oblasti jednim ozbiljnim zakonom, mi smo do sada imali, nažalost, u Srbiji velikih problema, imamo ih i dan danas. Ali, ovaj zakon neće rešiti ni jedan od tih problema, bar ne na način na koji smo mi očekivali, na koji je trebalo da budu rešeni. Dovoljno je da vidimo da će se zakon mahom primenjivati tek od 1. juna 2023. godine. Sećate se svi i sećamo se svi kakva su bila obećanja kada su se desile i one strašne poplave i kada su se dešavale razne situacije sa klizištima itd, kada smo imali puno problema sa koritima reka. Ovde smo govorili o reci Moravi, govorili smo o arteškim bunarima, govorili smo o potrebi rušenja vila Tomislava Nikolića na Savi, zato što najdirektnije ugrožavaju bunare kojim se snabdeva voda, prečišćava voda za ceo donji Srem. Ali, jednostavno vama ti konkretni slučajevi ne dopiru do svesti, i ja stvarno sa žaljenjem moram da konstatujem da možda neko od poslanika koji će za ovo glasati, kada vidi Zakon o hidrografskoj delatnosti, zapravo i ne zna šta bi ovim zakonom sve trebalo da se reši. Ovo su vrlo životne stvari i od dobrih zakonskih rešenja u ovoj oblasti mnogo toga zavisi. Znate, koliko god ste se vi hvalili onim šta ste i kako ste na brzinu rešili probleme i u Obrenovcu i u Krupnju itd, pa nije to bilo baš tako. Bilo je puno problema i nažalost, ako se, ne dao Bog, desi nešto slično, biće ih i dalje, zato što vi, jednostavno ne želite. Vama je najvažnije da nam objasnite neke izraze EU u ovom zakonu i u ostalim zakonima i da zakone donosite pod tim direktivama i da oni budu, zapravo, nekako prilagođeni tamo nekim uređenim zemljama i uređenim ne samo u pravnom smislu, nego uređenim i u tom tehničko-tehnološkom smislu. Ne možete takve zakone donositi za Srbiju u kojoj, nažalost, kada je u pitanju hidrografska delatnost, mi smo na samom početku, u predškolskom. Zato je ovaj zakon morao biti znatno drugačiji. A, Zorana Mihajlović duguje odgovor na pitanje kada će se rušiti vile Tomislava Nikolića. Da li je ona zaista obećala onom što je doveo u SNS preko Tomislava Nikolića da će te vile biti zaštićene ili je u pitanju nešto drugo? Možda će i odgovoriti jednog dana, onda kada bude morala pred nadležnim organima svakako.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 3. Predloga zakona o hidrografskoj delatnosti. Ovim mojim amandmanom sam tražio da se izmeni stav 2. ovog zakona, kako u njemu jasno stoji da je hidrografija delatnost od javnog interesa za celokupnu teritoriju Republike Srbije. Ovako kako je predloženo u zakonu stvara se nedoumica da li ovaj zakon važi na teritoriji AP Kosovo i Metohija i da li je AP Kosovo i Metohija sastavni deo Republike Srbije. Da li ste pre pisanja zakona pogledali šta kaže Ustav Republike Srbije? Svakoj državi na prvom mestu moraju biti državni i nacionalni interesi i država Srbija u tom smislu ne treba da bude nikakav izuzetak. Po završetku NATO agresije morao sam da napustim svoje rodno Gnjilane i lično sam na svojoj koži osetio kako to izgleda preko noći ostati bez svoje imovine. Pitajte moje Gnjilance, a i ostale građane srpske nacionalnosti, šta oni misle o ovome. Pitajte njih da li je Kosovo i Metohija sastavni deo Srbije i dobićete nedvosmisleni odgovor. Kosovo i Metohija je sastavni deo Republike Srbije po Rezoluciji 1244. Zato vas molim da dobro razmislite o mom amandmanu i donesete jedinu moguću odluku. Prihvatanjem ovog mog amandmana na najbolji način se štiti državni i nacionalni interes. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala. Novina u našem zakonodavstvu je upravo ovaj zakon o hidrografskoj delatnosti, kojim se prvi put detaljno uređuju uslovi i način merenja vodotokova, potrebne kvalifikacije i kadrovski potencijal pravnih lica koja će se baviti merenjem, ali i prilika da se na pravi način utvrdi čime sve raspolažemo kada je u pitanju hidropotencijal naše zemlje. Prosto je neverovatno da niko pre nas do sada nije to uradio. Tako da, predložena zakonska rešenja predviđaju da se izvrše detaljna merenja svih vodotokova, kao i rečnih i jezerskih dna, pristup obalama, mogućnost plovidbe i još mnogo, mnogo detalja koji nam u budućnosti mogu i te kako koristiti. Takođe, činjenica je da pojedini vodotokovi često menjaju pravac kretanja. Reke se izlivaju, plave domaćinstva i poljoprivredno zemljište i nanose veliku štetu i državi i građanima. S obzirom da se poslednjih godina intenzivno radi na izgradnji infrastrukture kroz Srbiju, mislim tu, pre svega, na autoputeve koje smo izgradili, koje ćemo tek da gradimo, potrebno je da precizno poznajemo teren sa svim pojedinostima vezanim za gradnju i precizni podaci koji se tiču upravo gradnje pored vodotokova pored kojih prolaze te saobraćajnice. Takođe ćemo, između ostalog, preduprediti npr. i izmene projekata i izvođenje dodatnih radova, tako da, nadam se da usvajanjem ovog predloga zakona ćemo izbeći i ove moguće probleme u praksi. Imajući u vidu činjenicu da je ovaj zakon i ovakav zakon novina u našem pravnom sistemu, ovo je dobar početak i ova Vlada i Ministarstvo pokazuju da se zalažu i za kreativnost, ali i za iznalaženje najboljih rešenja. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunkacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Izvolite.
Ovde želim sada da potenciram, ovaj amandman je više tehničke prirode, ali pitanja koja su važna za plovni tok Srbije, pre svega, za to da nas do sada Vlada Republike Srbije i nadležno Ministarstvo, osim zaista, to mora da budem iskrena, o tome govori na ovim redovnim pojavljivanjima na Odboru za spoljne poslove ministar spoljnih poslova Ivica Dačić. Do sada nas uopšte niste obavestili, kao vladajuća stranka, formirali ste nekakvu međudržavnu Komisiju sa ustaškom hrvatskom vlašću, kakav ste do sada pomak napravili, jer vama je dobro poznato da bilo koja vlast da se menja u Hrvatskoj potražuje 10 hiljada hektara na levoj obali Dunava. Ono što je veoma važno je da znamo to da u oblasti hidrografije i ne iskorišćenosti puno kapaciteta plovnog toka reka u Srbiji, pre svega Dunava i Save, kao i mnogih jezera, direktno odgovornost snosi Vlada Republike Srbije. Nisu ljudi koji su registrovani za oblast nautike, pre svega, oni koji imaju funkciju pružanja turističkih usluga, dužni da se sami edukuju. Zašto ste postavili tamo novog direktora u Direkciji za plovne puteve? Zašto imate načelnike upravnih okruga? Šta radi ministarstvo Zorane Mihajlović? Da upravo tim ljudima pomogne da svoje kapacitete, a naravno i uz stručnu i finansijsku pomoć, stave u službu iskorišćavanja resursa u Srbiji. Zar vi mislite da nije veliki broj ljudi koji dolazi da poseti meandre Uvca i neke druge destinacije, a gde se koriste upravo ti brodići koji treba da provedu kako kineske, tako i turiste širom sveta koji dolaze u našu zemlju? (Predsedavajući: Hvala.) Dakle, Vlada Srbije u ovom mandatu nije dovoljno uradila da se taj ogromni potencijal, koje Republika Srbija ima na raznim lokacijama, a pre svega u plovnom toku Dunava i Save, iskoristi na pravi način.
Hvala. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je reč o uslovima koje moraju da ispune pravna lica za vršenje poslova hidrografskog premera na unutrašnjim vodnim putevima, koje je regulisano članom 6. ovog zakona, mi smo zbog preciznosti morali da intervenišemo. Naime, smatramo da uslove u pogledu tehničke opreme mernih uređaja, materijalnih i tehničkih sredstava za izvođenje radova koje pravna lica moraju da ispunjavaju propisuje Ministarstvo, a ne resorni ministar koji je u svakom smislu podređen resornom ministarstvu. Smatramo da je previše nadležnosti dato resornom ministru, odnosno prevelika su ovlašćenja koje ima i da neko za čije se ime vezuju brojne afere i čiji je rad praćen raznim skandalima ne treba više da sedi u Vladi Republike Srbije. Jasno je svim građanima Srbije da je vaše obavljanje važnih državnih funkcija isključivo volja stranog faktora i da su poslovi koje obavljate isključivo u vašem ličnom interesu, ali i u interesu stranih agentura, a ne u interesu građana Srbije, kako bi trebalo da bude. Potrebno je zbog toga da što pre ili podnesete ostavku, odnosno da vas smene, jer svaki dan koji provedete na toj funkciji ministra je poguban za sve građane Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj Zakon o hidrografskoj delatnosti kompatibilan je sa zakonom koji smo prethodno razmatrali, a to je Zakon o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama. Naime, i ovaj član 10, na koji sam podneo amandman, govori o lučkim operaterima, a i mnogi od članova u prethodnom zakona, takođe, govore o tome. Naime, u ovom članu 10. se kaže da je lučki operater dužan da najmanje jednom u pet godina Direkciji za vodne puteve dostavi rezultate hidrografskog merenja na lučkom području. Amandmanom sam tražio da se taj rok smanji i da umesto pet godina to bude tri godine. Za to, naravno, postoji više razloga, jer u poslednje vreme dolazi do značajnih i izraženim promena u ovoj sferi. Nije potrebno naglašavati, jer svi se sećamo ogromnih poplava koje smo imali pre četiri, pet godina u Obrenovcu i neku godinu kasnije na nekim drugim mestima, onda dolazi do klizišta, dolazi do erozije itd. i smatram da ovaj rok treba skratiti, jer zaista, nažalost, su se intenzivirale promene, tako da mora ovo merenje da se radi češće, kako bi se imala prava slika onoga stanja na terenu. Srbija nije Holandija gde se već godinama, pa i vekovima unazad imaju svi podaci u ovoj oblasti. Jednostavno, ovde još uvek, za to ne želim da krivim ovu Vladu, nego i prethodne vlade, nemamo pravu sliku onoga što se dešava ovde u hidrografiji i ovo je jedan potpuno novi zakon. Nije ni loše što se donosi, ali mora da se vodi računa.
Hvala. Na član 11. amandman je podneo narodi poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 12. ovog Predloga zakona, gde sam tražio brisanje navedenog člana iz razloga što zabrana skeniranja i umnožavanja plovidbenih karata gubi smisao u eri informacionih tehnologija, a gde je ionako sve dostupno preko interneta. Ovaj mali zakon od svega 24 člana ima za cilj da uredi pravni okvir za obavljanje hidrografske delatnosti koji do danas nije uspostavljen, tj. nije bio zakonski regulisan. Ovo je jedna interesantna oblast koja se bavi merenjem, opisom fizičkih karakteristika reka i jezera, a u cilju bezbedne plovidbe na plovnim rekama, uključujući podršku svim plovidbenim aktivnostima, ekonomskom razvoju, bezbednosti, naučnim istraživanjima i zaštiti životne sredine. Tu su prikupljanje podataka iz hidrografije, kartografije, plovidbe, geologije rečnog dna i izdavanje i održavanje plovidbenih karata, publikacija i slično. U cilju primene modernih sistema u ovoj oblasti predviđeno je da Direkcija za vodne puteve uspostavi upravljanje centralnom bazom hidrografskih podataka, kao i sa integrisanim informacionim sistemom koji će obavljati hidrografske delatnosti, razmenjivati podatke od značaja za bezbednost plovidbe, zaštite životne sredine i iskorišćavanja vodnih resursa. Hvala.
Hvala. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Ovaj član 15. govori o nadležnostima u ovoj oblasti, pa se, između ostalog, tamo navodi da su neke stvari u nadležnosti Republike, neke stvari u nadležnosti autonomne pokrajine i neke stvari u nadležnosti lokalnih samouprava i sada da ne nabrajam o čemu se tu radi. Ako se pažljivo pročita tekst, znači, te i te stvari su u nadležnosti autonomne pokrajine. Ja sam svoj amandmanom tražio jednu leksičku ispravku, koja u suštini nije samo leksička, nego je suštinska da, umesto autonomne pokrajine, stoji autonomnih pokrajina. Iz teksta zakona se može nedvosmisleno zaključiti da je u pitanju samo jedna pokrajina, znači da je u pitanju jednina. Bukvalno ovaj zakon se u startu izuzima u svojoj primeni sa teritorije AP Kosovo i Metohija. Zbog toga sam tražio ovo. Jednostavno zakon mora da se poštuje. O tome je govorio maločas i moj kolega Filip Stojanović, koji je rođen i odrastao dole na Kosovu i Vlada Republike Srbije, odnosno ministarstva ne smeju nikako da u ovoj oblasti izuzimaju Kosovo i Metohiju, nego svaki zakon koji se donosi mora tačno i jasno biti preciziran, da se sve to odnosi na AP Kosovo i Metohija. Međutim, s obzirom da se radi o ministarstvu na čijem je čelu gospođa Mihajlović, zaista takve stvari me i ne čude.
Hvala. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Pa, mi idemo sve od oblasti do oblasti, odnosno od predloga izmene i dopuna zakona do predloga i uveravamo se koliko je ovo folirantski posao koji radi resorno ministarstvo. Ova, što je držač ovog transparenta, ona sad na kraju mandata krenula da donosi izmene i dopune koje će regulisati obaveznost za snimanje i merenje rečnih vodotokova i regulisanje saobraćaja. Sedam godina ništa ne radi osim što se na televiziji pojavljuje u najnovijim modelima, sa kreatorima, sa svojim svim tim stilistima, a onda sada došlo da mi ovde raspravljamo o nečemu što… Mogu vam ja dati nešto da bolje držite umesto ruku da zamarate, to bi vam bilo dobro. Korisno bi vam bilo. Imamo držače mi srpski radikali, kao srpski nacionalisti provereno dobre, tako da ne morate sami da se mučite. Ono što je veoma bitno ovde, to je da u visini kazni kada se ide, onda se drastično propisuju kazne, a pri tome, recimo, u oblasti nadležnosti Luke Sremska Mitrovica, imate potpuni haos, javašluk, blago rečeno javašluk. Niko ne mrda prstom od onoga da se ne zna ni u kakvom je stanju rečno korito, do toga da nanosi peska, šljunka i svega, bukvalno na divlje se vadi, menjaju se tokovi, menjaju se korita, menjaju se oblici. Sremska strana to zna, kolega Mijatović, ona je inače dosta ranjiva kako bi se to moglo reći, dosta je rovita, sklona klizištima i tu nikom ništa. Sada se predlaže ovde da će se kazniti oni koji se ne pridržavaju zakona i uputstava ministarstva sa 150.000. U ovoj osiromašenoj bednoj Srbiji, ništa drugo nema nego tako da se kažnjavaju ljudi sa visokom kaznama.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospođo Mihajlović… (Milorad Mirčić: Pitajte ministarku da li joj treba držač, da joj sad dam?)
Dame i gospodo narodni poslanici, prekidam sednicu. Određujem pauzu od pet minuta. Ovo su potpuno nenormalni uslovi za rad. Videćemo šta ćemo da radimo dalje.
Nastavljamo sa daljim radom. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Gospođo Mihajlović, u narodu poznatija kao jedan od pet miliona ili odlazeći ministar, ova problematika koja je predložena ovim predlogom zakona je trebala da bude na dnevnom redu, ali da bude mnogo ranije, ali nećemo sad, naravno da se od vas to nije moglo ni očekivati. Ima više razloga da je trebalo ranije ovu oblast rešiti zakonom, jer nije Beograd jedini grad na vodi. Mi na reci Drini, jednoj prelepoj, evropski lepoj i svetski lepoj reci, imamo bezbroj objekata koji su podignuti i niko ne haje i ne mari da se to ukloni, tim pre što reka Drina za mnoge građane na tom delu služi kao izvorište pijaće vode. Vama nije palo na pamet to da da rešavate. Nije vam palo na pamet da rešavate, mi smo više puta postavljali pitanje kada će se neke kuće, objekti, Tomislava Nikolića ukloniti sa Save. Ali, ovde smo predložili jedan amandman koji suštinski bi trebalo prihvatiti, jer imajući u vidu značaj ove materije, ovih problema, mi smo predložili ovaj rok sa tri godine da se smanji na dve godine i to je trebalo da bude sasvim prihvatljivo, možda ukoliko su namere dobre, ovo bi moralo da se završi za godinu dana. Imajući u vidu šta reke i vode znače i koliko je bitna ova hidrografska delatnost, ovaj amandman je trebalo prihvatiti bez ikakve dileme. Međutim, nama je to jasno zbog čega vi to nećete. Ništa, samo vi tako nastavite, pa verovatno daleko nećete stići. Veliki broj ljudi stručnih koji su bili zainteresovani da se uključe u ovu materiju, pre svega predstavnici „Voda Vojvodine“, javnih preduzeća iz oblasti voda su bili zainteresovani da se uključi ovo, da daju svoj pun doprinos u stručnom i svakom drugom smislu. Vi, čini mi se da to niste dovoljno sagledali, niste bili spremni da to prihvatite i da se ovaj problem reši na jedan neuporedivo bolji način.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović, još minut i 18 sekundi od preostalog vremena poslaničke grupe SNS. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ovde smo mogli čuti o deponijama šljunka i peska na našim rekama i htela sam da kažem, prema procenama Ministarstva građevinarstva, po osnovu pretovara robe na nelegalnim mestima, na godišnjem nivou gubitak je oko dva miliona evra, od čega 30% ili 600.000 evra ovog iznosa je gubitak budžeta, a 70% milion i 400.000 evra gubitak lučkih operatera samo po osnovu neplaćenih lučkih taksi i naknada od pretovara robe. Ministarstvo građevinarstva je preduzelo sledeće mere. Izvršilo je identifikaciju svih nelegalnih lokacija na rekama gde se odvijala siva trgovina, ukupno identifikovano 147 nelegalnih deponija šljunka i pesma na obalama Dunava, Save i Tise. Zatvoreno je 30 nelegalnih pretovarnih mesta. Osim toga, u saradnji Ministarstva građevinarstva i grada Beograda, doneta je gradska odluka o postavljanju privremenih deponija šljunka i peska na teritoriji grada Beograda, koja predviđa da se na 14 lokacija omogući rad privremenih deponija šljunka i peska, umesto sadašnjih 54. Po isteku prelaznog perioda od šest godina i ovih 14 lokacija će morati da se relocira na… [[Isključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj i infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč%? Izvolite.
Ovaj amandman je, rekla bih, formalno pravne prirode. Inače mi podnosimo takve amandmane da skrećemo pažnju na nepotrebno unošenje u zakon ovakvih formulacija. Ali, suština ovog zakona i suština onog što se dešava u vazdušnom saobraćaju jeste sve ono što se dešava sa našim nacionalnim avio prevoznikom, pa onda dalje sa ovi koji svaki dan niču, sa pitanjem koliko je to isplativo ili koliko nije isplativo. Znate, nije dovoljno samo hvaliti se, reći – mi otvaramo ovaj aerodrom, otvaramo onaj aerodrom, ulažemo mnogo novca, ali koliko treba vremena da se postigne neki efekat? Vi ste poslednji otvorili kao aerodrom „Morava“ kod Kraljeva. Sa tog aerodroma postoji samo jedan jedini let. Šale se tamo ljudi u okolini aerodroma, kažu – au, šta nam uradiše, ne možemo oka da sklopimo, ali ne od letenja, preleta aviona, nego očekivanja kada će ti avioni više da polete. Uložili ste ogromna sredstva, i mi smo vam kao poslaničko pitanje svojevremeno to odavde postavljali i nikada nam niste dostavili dogovor, zato što nije bilo potrebe uopšte da se proširuje letno poletna staza na ovom aerodromu zato što je ispunjavala sve uslove. Mi smo tada imali sve tehničke uslove i to original od boinga koje uslove treba da ispunjava neka pista da bi takvi avioni tamo sletali i da bi tamo mogli da ostanu. Naravno, vas to baš briga, umesto da ste ovoliko novca uložili u poljoprivredu na teritoriji opštine Kraljevo i da zaista ima nekog efekta od toga, vi biste valjda 155 miliona nepotrebno uložili. Vi ste bez tih 155 miliona mogli da pustite tu jednu liniju, koja postoji, sa tog aerodroma „Morava“, a da ne kažemo da je isti aerodrom otvarao Dragan Šutanovac, pa ste ga onda otvarali vi. Ništa se promenilo nije i dan danas isto stanje i najavljujete još neke aerodrome, a niste još uvek obelodanili sve detalje za „Er Srbiju“. Mi vam već godinama govorimo da je to jedan od najkorumpiranijih poslova i ekonomski najneisplativiji posao za Republiku Srbiju. Vi pokušavate tako na konferencijama da to prikažete kao nešto od čega treba Srbija da ima koristi, ali nažalost podaci su ubitačni i podaci pokazuju da je i to jedan od jako loših, odnosno štetnih poslova za naše nacionalne interese.
Na član 2. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Najveći deo, površina aerodroma Morava je u ataru sela Katrga, odakle je moj oca i gde žive Jovanovići, dakle, moji bliski srodnici, moja braća od stričeva, moje snahe i njihova deca. Porodična kuća moje porodice i imanje se nalazi na 800 metara vazdušne linije od aerodroma Morava. Kada je aerodrom počeo da radi, kada je pompezno onaj let sa teškoćama i maglom tog jutra krenuo, posle toga su otišle ekipe raznih televizija da pitaju meštane pre svega, mog sela, kakvu će korist imati od toga. Oni su rekli da mnogi od tih ljudi nemaju pasoše. Mnogi od njih su sa devastiranom poljoprivrednom proizvodnjom, mnogi nemaju iako je to plodno zemljište, sistem za navodnjavanje zato što se bave povrtarstvom, a Zorana Mihajlović koja je upriličila sebi garderobu od više desetina hiljada evra, valjda se smeje tim ljudima i seljacima iz mog sela Katrga i okolnih sela i kaže – to će biti kargo centar kada budemo napravili moravski koridor, pa će ljudi moći da plasiraju svoje proizvode. Ja vas sada pitam – da li vi znate kako jedno prosečno domaćinstvo u okolini tog aerodroma živi? Ako hoćete i strukom da se bavite, a aerodromi i komercijalni putnički letovi su vezani za turizam i za dolazak ili odlazak ljudi, da li ste vi pre toga napravili, vi stalno gospođo Mihajlović se gađate nekim ciframa. Čas kažete biće 20.000 letova u ovoj godini, pa onda 15.000 letova, dajte saberite se malo i recite narodnim poslanicima i javnosti da li ste napravili jasniji elaborat o isplativosti tog aerodroma?
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član 4. odnosi se na član 49. osnovnog zakona, pošto su u pitanju izmene i dopune Zakona i on govori o pojmu usluga i informisanja vazduhoplova tokom leta. Amandmanom sam tražio da se ovo precizira na bolji i na precizniji način da se definiše, jer nije potrebno uopšte naglašavati o kakvoj važnoj oblasti se radi. Ne daj Bože jedna greška ovde i gotovo. Dakle, suština amandmana je bila da se ovo na bolji i precizniji način definiše, da nema tu više nikakve dileme. Mi smo videli i pored svih preduzetih mera, nažalost, uvek se dešavaju po svetu neke nesreće. Skoro smo imali jednu tragediju, gde je poginuo košarkaš Brajant i to je, zaista, potreslo ceo svet. Jednostavno, treba preduzimati sve moguće radnje i sve moguće eventualnosti kako bi se otklonile i neke sve moguće posledice. Što se tiče samog avio-saobraćaja, kao čovek koji dolazi iz Niša, moram da kažem da je situacija sa niškim aerodromom nešto bolja nego što je bila, međutim, ima tu još mnogo, mnogo toga da se uradi. Nišlije jesu zadovoljne što JP „Aerodromi Srbije“ ima sedište u Nišu, ali puno ljudi me je zvalo i kontaktiralo sa mnom da treba otvoriti još neke linije iz Niša, npr. kao što je linija Niš-Moskva, Niš-Sankt Petersburg, Niš-Tel Aviv itd, jer zaista postoje interesovanja za takve linije. Ja sam sa ove govornice pre nekih pola godine govorio da treba da se otvori linija Niš-Malta i ta linija je otvorena. Dakle, poslušajte šta dolazi sa terena i da se… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 9. koji se odnosi na član 132. stav 1. gde se reči: „avio-prevozioca“ zamenjuju rečima „avio-prevoznika“. Odmah da vas pitam, ne znam ko je kumovao ovakvoj lingvističkoj gluposti? Srpski jezik ne poznaje ovakav izraz – prevozioc, bio bi prevozilac, molilac, ali srpski jezik poznaje za izraz – prevoznik. Ne znam da li ste u tom vašem Ministarstvu imali stručnjaka, nekoga ko je nekad učio maternji srpski jezik, pa verovatno i ovo, pa se pitam, da li će ovakav termin biti ugrađen u tekst zakona. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, intervencije u smislu izmena i dopuna, odnose se na osam temata, masa vazdušnog prostora, usluga, informisanje vazduhoplova u letu, izdavanje sertifikata za pružanje usluga u vazdušnoj plovidbi, kao i medicinsko obezbeđivanje na aerodromu. Ostala četiri se odnose na oblast obezbeđenja u kontrolisanoj i obezbeđenja u restriktivnoj zoni aerodroma. U šta spada znak identifikacije, bezbednosna provera, bezbednosna smetnja i obuka instruktora u oblasti obezbeđivanja. Ostala rešenja se ne menjaju značajno, već se postojeća unapređuju i uređuju na jasniji i detaljniji način. Generalno, neke stvari se centralizuju, pooštravaju, a neke idu u pravcu olakšavanja uslova za korisnike… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član 10. govori o tome da se mora voditi evidencija vazduhoplova koju poseduje služba Vlade i ti vazduhoplovi, znamo svi, koriste za prevoz članova Vlade, šefova država, visokih državnih delegacija, pre svega se to može odnositi i na delegacije koje dolaze i posećuju državu Srbiju i u tom pogledu ne mora ništa da bude sporno. Međutim, ja sam amandmanom tražio i suština mog amandmana je u tome da služba u ovom pogledu vodi striktnu evidenciju, kako bi se izbegle eventualne zloupotrebe i ukoliko se zaključi ili dođe do takvih zloupotreba, da se obavezno upozna javnost sa tim. Nažalost, mi smo pre nekoliko godina imali jednu tragediju sa jednim avio-prevoznim sredstvom Vlade, gde je na neki način došlo do zloupotrebe, a tu su možda bili i motivi najhumaniji, ali se kasnije ispostavilo da tu nešto nije štimalo i došlo je do tragedije, reč je o padu onog helikoptera od pre nekoliko godina. Dakle, suština je da mora da se vodi striktna evidencija i da niko nema pravo ni na kakvu zloupotrebu, nego da se striktno pridržavaju propisa i pravila u ovoj oblasti, ko, kada, kako i pod kojim uslovima može da se prevozi državnim avionima, odnosno vazdušnim plovilima. Ukoliko dođe do zloupotrebe, da se o tome obavezno obavesti javnost.
Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, izmene su uglavnom odnose na terminologiju, odnosno na nove termine i kasnije odredbe u obezbeđivanju i upravljanju i organizaciji vazdušnog prostora. Takođe se navodi da će se propisi za izvršavanje ovog zakona biti doneti u roku od 18 meseci, od dana stupanja ovog zakona. Drugim rečima, suština izmena i dopuna je unapređenje bezbednosti, kako na samom aerodromu, tako i u kompletnom vazduhoplovstvu. Članom 13. predloga zakona na koji se odnosi intervencija SRS, proširuje se kroz lica koja spadaju u vazduhoplovno osoblje koja posredno utiču na bezbednost vazdušnog saobraćaja. Na način da se pod osobljem obezbeđenja ne podrazumevaju samo lica koja obavljaju pregled obezbeđivanja, na aerodromu, već i druga lica koja obavljaju pregled obezbeđivanja kontrole, pristupa, nadgledanja, a koja se zajedničkim imenom zovu osobe obezbeđivanja. Ne postoji oblast društvene delatnosti koja je toliko osetljiva i gde je svaka vrsta bezbednosti toliko potrebna, a ovde ne sme da bude iskakanja, ni improvizacije, jer i mala greška ne sme da se desi, jer tada su posledice uglavnom katastrofalne.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Član 16. se odnosi na 188. važećeg zakona, a govori o dokazivanju zdravstvene sposobnosti, pa je rečeno da letačko osoblje, kontrolori letenja, studenti i kontrolori letenja, kabinsko osoblje, kao i osoblje obezbeđivanja treba, odnosno mogu obavljati tu delatnost samo ukoliko imaju određene zdravstvene preglede. Činjenica je da je avio saobraćaj jedna vrlo rizična privredna delatnost i da zbog toga treba i zdravstvena sposobnost da bude u svakom trenutku na zadovoljavajućem nivou. Kroz izmene i dopune ovog zakona, vi niste vodili računa o nekim stvarima koje su mogle biti veoma zanimljive i interesantne, za Srbiju, a Srbija je nekada imala i dobre takmičare u ovoj oblasti, kao što su pripadnici jedriličarskih sekcija, motorne epilotaže, padobranstva, zmajarstva i slično. Mene gospođo ministar ili „ jedan od 5 miliona“, iznenađuje i danas odgovor koji ste dali docentu dr. Jokiću kada je on pitao da li postoji neka mogućnost da se aerodrom u Divcima stavi u funkciju. Evo odlične prilike da se to kao sportska delatnost može vršiti na tom aerodromu, ali ako se ispravno sagledava turistički potencijal naše države, vama je to takođe poznato, a mogli ste to da vidite od ovih koji koriste usluge i aerodroma „ Nikola Tesla“, i drugih prevoznika, da turisti iz inostranstva vrlo rado posećuju one destinacije čija je udaljenost sat, do sat ipo vožnje, od mesta na kojem se nalazi aerodrom. U tom kontekstu, u tom smislu bi trebalo ubrzano rešavati problem aerodroma na Ponikvama. Manje bi se koristio jer ste vi možda emotivno više vezani za taj aerodrom u Tuzli, manje bi se koristio taj aerodrom, koliko bi se ovaj na Ponikvama stavio u funkciju.
Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacija prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatuje da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Možda je ovo prilika dame i gospodo na razgovaramo o isplativosti ovih aerodroma koji se pojavljuju u novije vreme. Prosto se nameće razmišljanje da aerodromi u Srbiji niću kao pečurke posle kiše. Aerodromi koji su bili za vojne svrhe oni se pretvaraju, na neki način, u civilne uz obrazloženje da je to za potrebe privrede, da je to za potrebe turizma, da je to za potrebe stanovništva. Sada kada pogledate realno koliko to u Srbiji je sposobno finansijski stanovništvo da može sebi da priušti let avionom, da plati kartu i da leti negde. To vam je kao ona priča kada su skidali sankcije, pa onda su se hvalili kako su sankcijama ukinuti zabrane na letenje, a koliko je moglo stanovnika da leti sa tim avionima to nikoga nije interesovalo, nego marketinški je dobro da svako veće mesto u Srbiji, eventualno potencijalni kandidat za otvaranje aerodroma. Kakva će bezbednost, kakva isplativost, kakva sigurnost, o tome brinuće civilna direkcija, mada tu ima preklapanja kada je u pitanju i Vojska i civili, ali nikoga to ne interesuje. Aerodrom u Kraljevu po svim realnim ekonomskim parametrima nije tako isplativ kako se to predstavlja. Sada kada bi mi počeli da pričamo od jednog do drugog to bi izazvalo određeni efekat gde bi se lokalno stanovništvo osetilo diskriminisanim i onda bi rekli šta oni nama uskraćuju. Doći će kad tad do saznanja, do spoznaje da je to samo novo opterećenje. Evo vam najbolji primer. Sportski aerodrom u Čeneju kod Novog Sada nema nikakve uslove da bi bio isplativ da se otvori za privredne potrebe ili za turizam. Nema, zato što je blizu aerodrom Surčin.
Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Podneo sam amandman na član 33. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Ovim mojim amandmanom sam tražio da se ovaj član definiše na drugačiji način. Naime radi se o rokovima za donošenje podzakonskih akata. Zakon se donosi po hitnom postupku, što nije sporno. Sporna je jedna druga stvar, a to je da su rokovi za donošenje podzakonskih akata neopravdano dugi. Na taj način se obesmišljava sam zakon. Niste predvideli da se podzakonskim aktom moraju doneti u roku od 18 meseci, što je apsolutno neprimereno. Šta je razlog da se to ne donese u kraćem roku, u roku od šest meseci kao što sam tražio svojim amandmanom. Možda je razlog za to činjenica da su mnogi nosioci visokih državnih funkcija na sumnjiv način došli do svojih akademskih zvanja. Nikada nisu razrešeni slučajevi sumnjivih diploma i sumnjivih doktorata nekih državnih funkcionera. Onaj koji je na sumnjiv način došao do akademskog zvanja, on je logično podložniji i korupciji od onoga koji je do toga zvanja došao na regularan način. U najboljem slučaju on je nesposoban da svoj posao obavlja na vreme i na valjan način. Sve dok se dešavaju ovakve stvari situacija će biti kakvu imamo trenutno. Zahvaljujem.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje predlagača i Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, članom 1. Predloga zakona propisan je uslov u pogledu finansijske sposobnosti koje treba da ispunjava privredno društvo, drugo pravno lice ili preduzetnik. Ovo ste dopunili sa uslovom da isti izmiruje sve poreske i poslovne obaveze i da raspolaže određenim iznosom kapitala i novčanih rezervi. Mi smo amandmanski intervenisali na ovaj član zakona i na vaše predložene izmene, tako što smo tražili brisanje predloženog teksta iz razloga što on suštinski ništa ne menja u odnosu na postojeći zakon. Naime, pošto se radi o zakonima iz oblasti saobraćaja i saobraćajne infrastrukture ukazala bih na određene probleme. To su udarne rupe na putevima na kojima građani polomiše svoje automobile, zatim nedostatak rampi za regulisanje saobraćaja, nedostatak lokalnih puteva. To su samo neki od nagomilanih problema. Zatim česta prepravka asfalta gde se za tri godine tri puta presvlači asfalt. Svi znamo da su tu i najveće krađe, da se krade na materijalu, na asfaltnim podlogama i tu su uložena ogromna sredstva koja dobrim delom nestaju bez traga. Znači još jedan vid korupcije i kriminala u vašem resoru, ministre Mihajlović. Tu nema nikakvog nadzora, a upravo zbog ovoga nastala je i milionska šteta na Koridoru 11, obrušavanjem potpornih zidova, zatim, put Obrenovac, Ub, Lajkovac, Ljig i da ne nabrajam gde nije bilo adekvatnog inspekcijskog nadzora.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Pitanje je uopšte kada će putnički saobraćaj organizovan od strane prevoznika u Srbiji da doživi potpuni kolaps zbog nemogućnosti države da obezbedi i tih, pre svega, preduzeća, adekvatnu radnu snagu, odnosno Srbiji u ovom trenutku fali 5.000 vozača sa ovom kategorijom. Svi oni koji se bave ovom privrednom delatnošću svakoga dana strepe da li će neko od tih vozača da se, ne daj Bože, razboli, da mu se desi nešto u porodici i da jednostavno, prevoz stane. Sama sam često korisnik takvog međugradskog prevoza i na kraju i neki moji poznanici i prijatelji su vlasnici takvih preduzeća, ljudi koji su sve sami stvarali i obezbeđivali. Onda, postavlja se pitanje kako je moguće da Vlada Republike Srbije i resorni ministar i Ministarstvo hvali samo time koliko je izgrađeno puteva, a da se ne zahvali upravo tim ljudima koji su svojim porezima, svojim naporima, kao i građani Srbije koji plaćaju visoke putarine, koji plaćaju registracije za vozila, evo kao vaše, gospodine Arsiću? Svaka vama čast. Evo, kao upisani onaj vaš „C5“ sećam se kad ste ga juče novog kupili, on je prešao, koliko, 500, 600.000 kilometara? Ima mnogo takvih kolega koji imaju automobile slično godište ili kategorije. Da li je normalno da vi plaćate registraciju za kubikažu vašeg automobila istovetnu kao neko ko je sada izvezao novi „Restajling C5“ iz salona? Normalno da nije. Da li je normalno da u državama koje hoće da podstiču, upravo taj razvoj infrastrukture, jer uzimaju od građana novac. Vi samo znate ko mantru da ponavljate - izgradili smo toliko, izgradili smo toliko. To su izgradili građani Srbije, oni koji su dali za registraciju, za putarinu, za gorivo.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Goran Pekarski. Predlagač, Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Kolega Pekarski, izvolite.
Ja sam hteo samo da se zahvalim nadležnom odboru i predlagaču što je prihvatio ovaj moj amandman koji sam predložio i kojim sam zatražio da se obriše član 3. Predloga o izmeni Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju i da se zadrži član 56. stav 3. osnovnog zakona, iz prostog razloga što postoji mogućnost reciprociteta, pa da dođemo u situaciju da naši auto-prevoznici, odnosno prevoznici koji prevoze putnike u inostranstvo dođu u situaciju da ne mogu da prodaju karte preko interneta. Drugi razlog je što se mi zalažemo da dođemo do nesmetanog prometa roba, usluga i kapitala. Meni je drago da ministarka Mihajlović drži do sebe, i ne samo ona, nego sve dame u Vladi Republike Srbije. Nije potpuno tačno da ministarka Mihajlović ne gradi auto-puteve, ali je tačno da ih gradi Srbija. Ali je isto tako tačno da je Srbija, odnosno građani Srbije, dali poverenje SNS na izborima i isto tako je tačno da su građani Republike Srbije dali poverenje Aleksandru Vučiću na izborima, tako da dolazimo u situaciju da smo mi, poslanici, SNS i Aleksandar Vučić, dali zadatak i poverenje Zorani Mihajlović da na mestu ministra, kao resorni ministar, gradi, da i mi sa njom gradimo i da Aleksandar Vučić zajedno sa njom gradi. Znači, svako radi svoj deo posla i zato je verovatno predsednik Srbije Aleksandar Vučić i rekao - moj posao je da zajedno sa vama dižemo Srbiju, sprat po sprat, stepenik po stepenik, ploču po ploču. Hvala vam na prilici da budućnost Srbije gradimo zajedno. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Kolega Saviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 3. ovoga zakona odnosi se na član 56. postojećeg Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Ja sam amandmanom tražio da se posle stava 3. ovoga člana doda novi stav, koji će omogućiti da se prodaja voznih karata i drugih putnih isprava putem interneta omogući i onim prevoznicima koji nemaju sedište na teritoriji Republike Srbije. Zaista, ne znam zbog čega je Vlada uskratila prodaju ovih karata prevoznicima čije sedište nije na teritoriji Republike Srbije? Naravno, to sve treba da se odvija u skladu sa zakonom. Činjenica je svima poznata da najveći broj prevoznika, odnosno putnika iz Srbije i u Srbiju, je sa Republikom Srpskom i Crnom Gorom. Znači, mi na ovaj način faktički kažnjavamo naše sugrađane, naše sunarodnike. Zašto neko iz Podgorice ili nekog drugog mesta u Crnoj Gori, Kolašina, Mojkovca, ne bi mogao putem interneta da kupi voznu kartu za Beograd ili iz Beograda, pogotovo ako vidimo, znamo i svedoci smo šta se danas dešava dole u Crnoj Gori, da su Srbi u Crnoj Gori danas najugroženiji narod, ne samo na prostorima bivše Jugoslavije, nego najugroženiji narod u Evropi i oni se hrabro i junački, u skladu sa svojom tradicijom, bore za svoja prava i nadamo se svi i dajemo im podršku da će u tome istrajati.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovaj predlog je zapravo predložila naša koleginica Katarina Rakić, ali je svakako iz resora Zorane Mihajlović i evo, nikako ne možemo zaobići raspravu o njoj kada i o ovom Predlogu zakona govorimo. Neke kolege iz vlasti, zapravo jedan kolega je ishvalio gospođu Zoranu Mihajlović, samo moram da ga podsetim da njega pohvala nije baš dugog veka. On je, čovek, ne tako davno, kao član jedne druge stranke čiji je mandat preneo u sadašnju stranku, još mnogo toga lošeg govorio o Zorani Mihajlović, pogotovo što je pre nje bio njegov tadašnji partijski šef Velja Ilić ministar. Unesite ljudi malo realnosti u ovo što radite i što govorite. Šta je problem u prevozu putnika u drumskom saobraćaju? Problema je mnogo. Ali, mi nikako da razrešimo problem koji je, opet, moram da kažem, indukovala Zorana Mihajlović, a to je problem "Kargo" vozača. Imali smo problem sa "Jandeksom", to je nekako sređeno, uvedeno u zakonske okvire, ali sada imamo problem sa "Kargom". Oni kupuju ogromne količine, zapravo veliki broj vozila, oni rade u Beogradu, kažu neki da rade suprotno zakonu, neki da rade u skladu sa zakonom. Bila je onako biserna Ana Brnabić kada je rekla da su oni samo pronašli rupu u zakonu, a ona je pre te izjave svega dva ili tri meseca pre toga predložila izmene zakona koje su ovde usvojene. Taj problem definitivno mora da se reši. Ja koristim sve moguće prevoze u Beogradu, i onda slušam priče i jednih i drugih i trećih. Ovi kažu da je "Kargo" vezan za Anu Brnabić, za njenog brata, da ona tamo ima dosta vozila. Ovi drugi kažu da u "Pink" taksiju partner Zorane Mihajlović ima dosta vozila i da je zapravo to njihov lični sukob, a iz tog ličnog sukoba građani Beograda imaju ozbiljnih problema što ne znaju ni s kim se voze, ni kako se voze i što, verovali ili ne, ako padnu dve kapi kiše, morate pola sata da tražite neki da li taksi, da li "Kargo", da li "Jandeks", bilo koju vrstu prevoza u Beogradu. O linijskom prevozu, o vozačima, o odlasku vozača, o tome da nikome ne pada na pamet da tim ljudima povećaju plate da bi mogli normalno da rade, o tome da ti ljudi rade 10, 12 sati, što je apsolutno nezakonito, to nikoga više u ovoj državi ne interesuje, a najmanje resornog ministra Zoranu Mihajlović.
Na član 5. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Zoran Despotović. Kolega Despotoviću, izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju, amandman SRS se odnosi na član 5. koji se odnosi na član 65. postojećeg zakona, reči "30. maja" zamenjuju se rečima "15. juna", naravno, uz obrazloženje da amandman traži povećanje roka za podnošenje zahteva za registraciju i overu reda vožnje u međumesnom prevozu. Na ovaj način će se dati veća mogućnost za razmatranje i usvajanje eventualnih primedbi. Što se tiče prevoza putnika u drumskom saobraćaju, on je na istom nivou kao u prvom polugodištu prošle godine, uz pad obima rada od 5,6%, dok je, recimo, prevoz robe u istom periodu porastao za 25,5%. Iako je situacija u prevozu tereta daleko složenija, zbog komplikovane procedure, a znamo da su to u pitanju licence, što se tiče i odredbi koje se odnose na skraćenje rokova usaglašavanja, naveli ste da imaju za cilj uštedu u vremenu i troškovima za domaće prevoznike u javnom linijskom prevozu putnika. Ovo je, koliko se meni čini, peta izmena zakona za kratko vreme, a imali smo ne tako davno blokade ulica Beograda od strane taksi udruženja zbog neraščišćenih odnosa u oblasti javnog prevoza putnika. Protesti su bili tog intenziteta da je čak i morao predsednik države da reaguje. Zato SRS smatra i zalaže se da zakoni koji se donose znatno duže opstaju i bili bi sigurno mnogo kvalitetniji.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić Predlagač, Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona, Da li neko želi reč? Izvolite.
Milo mi je zbog ovog prihvatanja amandmana, ali ipak moram da kažem nekoliko rečenica. Počeću Bečkom konvencijom o drumskom saobraćaju iz 1968. godine koja je doneta da bi pojednostavila međunarodni drumski saobraćaj i standardizovala zakone i pravila koja se tiču drumskog saobraćaja unutar zemalja potpisnica. Podsetiću vas da ova Konvencija nije potpisana od strane SAD i Kanade. Ogromna većina zemalja je svoj saobraćaj uredila brojnim pravilima i sistemom znakova, saobraćajnih signala i pravila koja su važeća u opštem smislu. Međutim, drumski saobraćaj ne čine samo pravila, čini ga i infrastruktura sa svim putevima, petljama, mostovima i tunelima na kojima se pravila primenjuju, kao i vozila zbog kojih je sve to i osmišljeno. Prema primeni, izgledu, dozvoljenoj brzini, pravilima koja na njih važe i načinu i pravilu izgradnje putevi se dele na autoputeve koji imaju tri i više jednosmernih traka i fizički razdvojene smerove, zatim brze puteve i ostale asfaltne puteve, a to su svi oni koji nisu u kategoriji brzih. Hvala.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Član 7. Predloga zakona odnosi se na član 67. Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju. Predložene izmene tog zakona glase – Ministarstvo donosi rešenje kojim odobrava prevozniku izmenu reda vožnje do isteka roka važenja registrovanog reda vožnje. Ovo je nešto što se u praksi retko ili nikad ne dešava, a ako se dešava onda ukazuje na određenu vrstu problema. Šta bi tu mogao da bude problem? Problem je da je ta linija već postala neisplativa, nije rentabilna, ekonomski nema opravdanja za prevoznika da je održava, pa se kaže da može da smanji broj polazaka, da se smanji broj autobuskih stanica, promeni naziv linije, itd. Ono na šta je Ministarstvo trebalo da obrati pažnju i da napravi određenu vrstu analize jeste da veliki broj seoskih, prigradskih linija ostaju, odnosno ukidaju se. Prevoznici ne mogu da izdrže taj tempo, jer ekonomski nisu opravdane. Lokalne samouprave nisu uvek u situaciji da mogu da subvencionišu rad tih prevoznika da bi građani tih njihovih naseljenih mesta mogli da dođu u administrativna sedišta, obave određeni posao ili vrlo često i učenici kada odlaze na školovanje u te sredine. Nadalje, ja nisam mogao da verujem kada sam skoro slušao jednu priču, ona mi je ličila na jedan insert iz filma, kad je mlad čovek, koji je imao 21 godinu, dobio jednu liniju u Gradskom saobraćajnom preduzeću u Beogradu, a da pre toga nikad nije ni bio u Beogradu, nije ni živeo u Beogradu. Zamislite, sad kad u taj autobus uđe 50, 100 putnika i ovaj ne zna koja mu je sledeće autobusko stajalište. To su veoma veliki problemi. Da li vi o tome razmišljate? Sećate se vi one stare narodne – drumovi će poželeti Turke, jel tako? Imaćemo mi, izgleda, imaćemo i autoputeve, imaćemo i neke puteve, ali neće imati ko da vozi autobuse. Ne znam da li će biti putnika, putnika se nadam da će biti. O ovome treba voditi računa.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Na član 8. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Goran Pekarski i narodni poslanik Milorad Mirčić. Predlagač, Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, gledajući više puta ovaj snimak iz Narodne skupštine, prilikom prepodnevnog zasedanja, kamera je uhvatila u jednom trenutku resornog ministra kako sa usana možemo da pročitamo kako je nama, srpskim radikalima, sočno opsovao majku. Znate, nije to lepo, ne pristaje to jednoj dami. Nije lepo bilo kome spominjati majku ili oca. Ima ona narodna, kaže – nije šta je rekao, nego od koga je. U ovom slučaju, ne ljutimo se mi, ali to pokazuje nestabilnost ličnosti. Možete misliti ko nam vodi državu? Neko ko ne može da izdrži kritike, odjednom počinje da nam psuje majku. Koleginice, daću vam držač, imam ja dobar držač, možete da… [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Mirčiću, nećete vi davati nikome što neko ne traži od vas. Reč ima narodni poslanik Goran Pekarski. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Predložio sam da se ovaj član 8. Predloga o izmeni Zakona o prevozu putnika u drumskom saobraćaju briše, iz prostog razloga, jer ako se prilikom vršenje provere propisane članom 87d stav 2. utvrdi da je taksi prevoznik prestao da ispunjava uslov u pogledu osuđivanosti vozača, a koji već propisan u članu 87d stav 2. U tom slučaju bila bi isključena mogućnost da se iz ovog razloga ukine odobrenje za taksi prevoz. Iz tih razloga sam tražio da se ovo obriše i hvala što je usvojen predlog. Što se tiče kritika na vaš račun, gospođo ministarka, znate, kad neko počne da radi uvek se nađe neko ko će i da kritikuje, uvek se nađe neki pojedinac ili neka politička grupacija kojoj će da smeta način na koji vi radite, uvek će da se nađe neki pojedinac ili neka politička grupacija koja će biti kritički okrenuta ka personalnim rešenjima u Vladi Republike Srbije, i to ne samo prema vama, nego prema svim ministrima, prema Ani Brnabić, premijerki, pa čak i prema Aleksandru Vučiću, predsedniku države. Sve je to razumljivo, ali niko ne bi smeo da osporava volju, niko ne bi smeo da osporava trud, a pogotovo niko ne bi smeo da osporava nešto što je postignuto u zadnjih sedam godina, a to su rezultati koje ste vi postigli. Ne vidim razloga da iko može da bude protiv 350 kilometara autoputeva ili neko da bude protiv bolnica, mostova, aerodroma, da neko bude protiv brze pruge Beograd – Budimpešta ili planova za putni pristav Lepenski Vir ili za autoput Beograd – Sarajevo, za most na Drini ili za brzu saobraćajnicu od Novog Sada ka Rumi, Inđiji, Šapcu i Loznici, da bude protiv autoputeva, odnosno puteva u Raškoj oblasti, Novi Pazar – Tutin ili Novi Pazar – Sjenica, ako tako beše. (Predsedavajući: Zahvaljujem, kolega Pekarski.) Ne vidim razloga da iko može da bude toliko, ne znam koju reč da upotrebim, da može sve to da osporava zato što ima nešto lično, a evidentno je da neko ima nešto lično.
Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, sa ukupnom dužinom od 38.000 kilometara mreža puteva u Srbiji je relativno dobro razvijena, iako je njen kvalitet smanjen zbog nedostatka investicija i nedovoljnog održavanja u periodu od 1990. do 2000. godine. Na našoj teritoriji se nalazi 792 kilometra Koridora 10 sa njegovim kracima „10B“ i „C“. Za rehabilitaciju i održavanje puteva od 2001. godine procenjuje se još oko 600 miliona evra. U saobraćajnim nesrećama u Srbiji je 2006. godine poginulo 900 ljudi, a 18.407 ih je teže ili lakše povređeno. Od 1990. godine do danas u Srbiji je poginulo više od 18.000 ljudi, a 266.000 ih je teže i lakše povređeno. Što se tiče drumskog transporta, on čini u Srbiji oko 8% od ukupnog broja prevezenog tereta, odnosno 74% od ukupnog broja prevezenih putnika. Privredni subjekti koji obavljaju drumski transport i koji su bili u društvenoj svojini, uglavnom su privatizovani i funkcionišu u uslovima slobodne konkurencije. Što se tiče međunarodnog drumskog saobraćaja, on funkcioniše u režimu kvota bilateralnih i multilateralnih dozvola. Upravljanje mrežom puteva dato je putevima Srbije, a mrežom opštinskih puteva i ulica upravljaju jedinice lokalne samouprave.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom na član 9. tražio sam da se izađe u susret prevoznicima i da se rok za ispunjavanje određenih uslova poveća sa tri na šest meseci. Naime, svi danas znamo da su prevoznici u veoma teškoj situaciji. Sve je manji broj putnika, čak i najveći prevoznici u državi poput „Laste“ i „Niš ekspresa“, su u problemima, a da ne govorimo o onim sitnim koji imaju po nekoliko autobusa itd. glavni razlog je što je broj putnika sve manji, a cene goriva i cene putarina već znamo kakve su. Kada je reč o ovom zakonu, mislio sam da će se ovde nešto predlagati vezano za izlazak u susret putnicima, kada su u pitanju autobuske stanice, svi znamo da se na autobuskim stanicama naplaćuju peronske karte, međutim, nigde se ne kaže i ničim nije definisano šta obuhvata i šta sve ulazi u cenu te peronske karte. Logično bi bilo da, kada kupite peronsku kartu, uđete u neku autobusku stanicu da u sklopu te usluge imate i uslugu toaleta, onima kojima je potrebno i da imate česmu sa, ako ne pijaćom vodom, ali česmu sa vodom kada u letnjim vrućinama možete da operete ruke, da možete da se umijete itd. Međutim, u većini autobuskih stanica toga nema, pogotovo nema u ovim većim gradovima na autobuskim stanicama, kao što nema u Beogradu, nema ni u Nišu, nego se naplate peronske karte naplaćuju se dodatno i ove druge usluge, a mislim da ne treba trostruko kažnjavati putnike nego jednostavno treba sve regulisati kroz jednu naplatu.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Goran Pekarski. Predlagač Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistem Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Goran Pekarski. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Predložio sam da se briše ovaj član 12. zato što je to logični sled. Kada smo obrisali član 3. onda je prestala i potreba za brisanje odnosno izmena člana 169. stav 1. tačka 13), tako da ovde nema šta posebno da se doda. Ovo je samo logičan sled. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.)
Baš se iznenadih da čujem malopre da kolege iz vlasti predlažu amandman – briše se. Kako sada razumeju šta to znači? Pre nego što kažem nešto o ovom amandmanu, moram da vam kažem da svi možete da pogledate na „ju tjubu“ klip - radikali uručili poklon Zorani Mihajlović. Na tri minuta i 54 sekunde se precizno vidi da će ona nama mamicu, videćemo. Dakle, precizno se vidi. Naravno, punu psovku je ona izgovorila. Kada je u pitanju ovaj član konkretno koji govori i izricanju kazni, ovde imamo jedan principijelan stav kada je u pitanju raspon kazni. Šta god da je u pitanju, ovakav raspon kazni uvek je izvor korupcije. Čak i da ministar nije neko ko je sklon korupciji, da je neki pošten čovek, ministar i njegovi službenici bi mogli doći u iskušenje da zloupotrebe funkciju zato što raspon kazne od 300 hiljada do milion dinara je jednostavno neprihvatljiv. Šta to znači? Ko je taj na osnovu čega će proceniti da je neko za isti prekršaj, ne znam, kaže – ako obavlja javni prevoz koji je ovim zakonom zabranjen, ko će proceniti da treba da se kazni sa 300 hiljada ili sa milion dinara? Neko ko će dobiti pola tih para u džep, da bi izrekao manju kaznu, a da bi onda i ovom ko treba da plati kaznu, ostao dobar deo sredstava koje neće platiti kroz kaznu. U ovo niko ne može da nas ubedi, kada god imamo ovakav predlog, ovakav raspon kazni, niko ne može da nas ubedi da to nije osnov za korupciju. Kada su u pitanju ova poprilično visoka sredstva, odmah se setimo ovog Miroljuba Jeftića i pitamo se, onaj ko bude uzimao ove pare, koliko će dati Zorani? Hvala.
Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Goran Pekarski. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistem Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Goran Pekarski.
Ovde sam predložio u izmeni člana 14. da se posle reči – u „Službenom glasniku“ Republike Srbije tačka zameni zarezom i da se dodaju reči – osim člana 5. ovog zakona koji stupa na snagu 1. oktobra 2020. godine. Ovde se radi o postupku usaglašavanja novih redova vožnje koji bi trebalo da stupe na snagu 1. februara. Obzirom da mi kasnimo malo i onda će ovaj zakon stupiti, pretpostavimo 8. februara, onda smo preskočili rok za usaglašavanja novih redova vožnje. Samo se o tome radi. Hteo sam da kažem, pošto je neko rekao da se ne radi ništa na održavanju državnih puteva, hteo sam da kažem da su u toku radovi na 11 deonica u dužini od 188 km, u vrednosti od preko 77 miliona i na rehabilitaciji državnih puteva, čiji se početak očekuje u prvoj polovini 2020. godine. U toku su radovi na šest deonica u dužini od 130 km, investicione vrednosti preko 52,5 miliona evra. U toku je projektovanje pet deonica, neke od njih su podeljene na više poddeonica u ukupnoj dužini od 287 km, ukupne vrednosti 1,7 miliona evra. Znači, ipak se radi i ono što je rečeno da se ne radi na održavanju puteva, apsolutno ne stoji i mislim da bi trebali malo da obratimo pažnju kada optužujemo, da se prvo obratimo, da pročitamo, da nešto saznamo pa tek onda da paušalno iznosimo optužbe. Hvala.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmeni Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona o pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Kada je u pitanju ovaj zakon, koji hajde da ga kratko, skraćeno prevedem, zakon na osnovu koga se grade stanovi pod posebnim povoljnijim uslovima za predstavnike snaga bezbednosti, mi smo kada je donošen ovaj zakon izneli svoj stav. U principu nemamo ništa protiv ovakvog zakona, ali smo i tada rekli da broj lica, odnosno profesija koje bi trebale biti obuhvaćene ovakvim zakonom, mora značajno da se proširi. To smo govorili još 2018. godine kada je zakon donošen, a i godinu dana kasnije kada su bile prve izmene, i tada nam je obećano, odnosno rečeno da Vlada razmišlja u tom pravcu i da će svakako i to da se desi. Međutim, prošle su dve godine i dalje se ništa ne dešava po tom pitanju, kao što nije realizovano ni sve ono što je rečno kada su u pitanju stanovi za pripadnike snaga bezbednosti. Nešto se tu jeste radilo, nekih useljenja će, kako se najavljuje po nekim gradovima biti, ali to nije ni deo onoga što nam je Zorana Mihajlović ovde onako logoreično obećavala, tvrdila, biće ovoliko stotina, hiljada, miliona, milijardi i tako dalje. Naravno, dobro je da se išta od toga radi, ali mora se poštovati i ono što se obeća u Narodnoj skupštini i ono što se obeća u javnosti. Ne znamo baš zbog čega je došlo do ove promene, izmene ovog zakona. Nema tu nekih posebno značajnih razloga za te izmene. Još jedanput skrećemo pažnju na ono o čemu smo govorili, takođe oba puta kada se raspravljalo o ovom zakonu, da lokalne samouprave, odnosno Ministarstvo sa lokalnim samoupravama mora voditi računa o izboru lokacija, jer to što neko dobija stanove pod povoljnijim uslovima, one te stanove kupuje, nema decenijama rešeno stambeno pitanje. Svako će, ko god može sebi da priušti da može da plaća tu ratu, to i prihvatiti, ali svakako ti ljudi ne zalužuju da budu u nekakvim getima, nego treba da budu u stanovima, u zgradama u kojima i ostali građani kupuju stanove. Hvala.
Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Od 216 stanova za koje će biti mogućnosti i koja će se graditi u Kragujevcu na lokaciji Denino brdo, do sada se prijavilo 139 pripadnika snaga bezbednosti. Znači, to interesovanje i to što je najavljivala ministar Mihajlović, nije bilo tako pompezno, i ako se i taj broj bude popunio problem je veliki zbog određivanja lokacije što su nerado prihvatili odbornici SNS u Kragujevcu, ali eto tako ih je uslovio još uvek aktuelni gradonačelnik, jer vrlo dobro znaju i vaši koalicioni partneri u Kragujevcu da tamo nema zaista ni deseti deo, ako ste bili na tom terenu, ali Kragujevčani to dobro znaju, potrebne infrastrukture. Dodatna infrastruktura, kolege narodni poslanici, će koštati na desetine miliona evra. Verujte. To je potpuno jedna, to nije u Beogradu neka lokacija, mada i ovde je to zaista problematično sa aspekta ovoga što je rekla koleginica Radeta, da ljudi žive u nekakvim getoima, odnosno da snage bezbednosti sada budu samo na tom jednom mestu. Kada se pravio novi deo grada, mi to zovemo aerodrom, jer je nekada još neko to koristio za te svrhe u gradu, jedan stambeni blok, naravno da su mogli da biraju ljudi koji su radili u vojsci i u policiji i u drugim državnim organima mogućnost da se tu nasele, ali ovako nešto neverovatno, a sa druge strane vi niste uopšte ispratili reakcije svih drugih zaposlenih, iako smo mi za to da se veće pare daju i za plate u vojsci i policiji i lekara i naučnika i svih drugih kojima niste omogućili da pod ovim uslovima … [[Isključen mikrofon]]
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovde se ovom izmenom interveniše kada je u pitanju spratnost objekata, jer bilo je maksimalno do šest spratova, sada se to povećava na osam spratova, plus potkrovlje, odnosno mansarda. I to je dobro. To je racionalno korišćenje i prostora i gradnja racionalna i sve je to dobro i rešavanje tih stambenih problema, kao što su više puta naglasili srpski radikali, mi smo se zalagali da se to proširi i na neke druge službe. Da, recimo na taj način mlade lekare pokušamo i na ovaj način da zadržimo da ostanu ovde, mlade naučnike i Vlada je to na kraju krajevi i sam predsednik Republike je rekao da će to biti realizovano. Ali, šta je ovde čudno? Pogledajte, uvažene kolege, obrazloženje ovog predloga izmena i dopuna. To je čist politički pamflet. Politički pamflet koji objašnjava kakav je značaj snaga bezbednosti i svega, a ne govori o tome da zbog racionalnosti, u gradnji i korišćenja prostora da se Vlada odlučila na to. Kako čovek da tumači ovo? Jedino logično tumačenje je predizborna kampanja, da svi misle kako, eto, jedino Vlada i resorno ministarstvo pridaje značaja, pa zbog toga povećala spratnost budućih objekata u gradnji. Prosto ne može da se veruje. Ovde kada mi srpski radikali govorimo, upozoravamo, ne govorimo mi to da bi se zaustavio ovaj proces izgradnje stanova, ne nego da se ipak ima neka mera. I, kada se daje obrazloženje, da to bude u svrhu ovih izmena i dopuna zakona, a ne tako što će se politički pamfleti pisati u obliku ili u vidu obrazloženja.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakonu u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekata izgradnje i rekonstrukcije linijskih infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju, podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj i infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ovo jeste ozbiljan zakon tj. zakonski predlog i veoma komplikovan, ne samo u glomaznom nazivu, nego uopšte u strukturi. Srpska radikalna smatra da je trebalo doneti jedan novi zakon za oblast građevinarstva i urbanizma. Mi smatramo da postojeći zakon o eksproprijaciji nije dobro rešenje, ali je uvek važeći i kao takav treba ga sprovoditi. Projekti koji su završeni zaključno sa 2019. godinom, zatim projekti koji su u toku, kao i oni koji su u planu do 2025. godine i koji će predstavljati jednu saobraćajnu funkcionalnu celinu u oblasti svih vidova saobraćaja drumskog, železničkog, vodnog i vazdušnog, i koji će omogućiti bolju povezanost regiona i povezanost cele Srbije. To su obilaznice oko Beograda sektor B, autoput Moravski koridor, autoput Ruma-Šabac, Preljina-Požega, Kuzmin-Rača, zatim Šumadijski koridor „Vožd Karađorđe“, obilaznica oko Beograda drumsko železnička, rekonstrukcija pruge Novi Sad-Subotica, rekonstrukcija pruge Beograd-Zrenjanin, izgradnja nove Luke Beograd, izgradnja metroa u Beogradu itd.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Koleginice, Jovanović. Izvolite.
Evo, primetili ste gospođo Damjanović, šta je bila intencija ovakve reakcije poslaničke grupe SRS. Mi smatramo da je apsolutno nepotrebno da se donose posebni zakoni i da jednim uređenim zakonom o eksproprijaciji i utvrđivanjem javnog interesa Republike Srbije za sve infrastrukturne projekte, ovaj način može da bude drugačiji i da se reši u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Mi smo bili i protiv onog posebnog zakona, kada je bilo u pitanju utvrđivanje svih uslova za Moravski koridor, zato što smatramo da u buduće ne treba da bude takvih izuzetaka i onaj aspekt te cene koju mi osporavamo, posla koja je poveren „Behtelu“ i nemogućnosti još uvek građana kroz čija naseljena mesta će, imali smo ovde priliku da vidimo i onu mapu, da prođe ovaj Koridor, da znaju, a koje su to tačno parcele koje će biti predmet eksproprijacije. Državi Srbiji treba još mnogo, mnogo infrastrukturnih projekata. Pre svega, da bi se čitava mreža puteva i da kažemo i kolegi Orliću i svim drugim kolegama koji su ovde u sali, da SRS je za to da se prave, grade putevi, ali i putevi koji su regionalnog karaktera, putevi tzv. prvog reda, kao što je put od Novog Pazara do Sjenice, od Ivanjice do Sjenice. Ne možete to da stavite negde tamo u zapećak i da kažete – e to će da posle bude u nekom drugom ciklusu, jer i ti ljudi tamo koji možda nikada ili će retko ići auto-putem, traže da se njihov problem reši, a naročito za sve one koji žive od poljoprivrede, mislim na sve te padine, planine Golije, mislim na oblast Zlatara, mislim na čitav potez zapadne Srbije, gde i te kako potrebno mnogo više da se radi.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ono što izaziva veliku rezervu, to je sama činjenica da ovi zakoni, koji imaju i specijalni tretman pojavljuju se postaje, potpisivanje ugovora sa „Behtelom“ i najave izrade Moravičkog koridora. Naslušali smo se svega i svačega, a do sada je tu bilo problema, prisetimo se samo kada je Vlada manje više u istom sastavu odlučila se da pravi put, već pomenuti Ub-Ljig, išlo se od njive do njive, zato što se dogovaralo, razgovaralo sa vlasnicima, nije htelo da se naruši to neprekosnoveno pravo vlasništva i to je otežavalo sam projekat. Ovde se odjednom napravio presek i sve po principu leks specijalisa, ubrzava se kada je u pitanju interes države ili projekti koji su od interesa države, onda se prvo gradi, a pravo žalbe na neadekvatnu nadoknadu koji su bili vlasnici pre izgradnje, odnosno eksproprijacije i to u modernoj demokratskoj Evropi, uvek će izazivati određenu rezervu. Mi srpski radikali smo za izgradnju, za gradnju, ali mora ipak da se napravi jedna granica gde ne sme da se pređe ili da se prelazi preko neprekosnovenog prava imovine. Postoje i ranije regulisana zakonskim odredbama nešto što je pravo preče gradnje ili interes države ili nešto što ima poseban tretman, ali ovo je posle „Behtela“, prosto za ne verovati. U svim projektima, jednostavno pravite, a posle ćemo da plaćamo vlasnicima. Da li će biti adekvatna nadoknada ili neće, ma šta nas boli briga. Kada je u pitanju spajanja parcela, isti princip, ono što odgovara ili što je u potrebi aktuelnoj vlasti, to će biti i spojeno, a ono što ne odgovara, to će biti razdvojeno. Karikiram, ali otprilike, to ispada da će dolaziti sve više do izražaja samovolja.
Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, i na član 10. Predloga zakona, podneli smo amandman kojim tražimo brisanje i ovog člana. Naime, osnovni razlog za to je što je za nas poslanike SRS, neprihvatljivo da se donosi ovakav poseban zakon. Član čije smo brisanje tražili, propisuje ko može biti stranka u postupku eksproprijacije i kada je u pitanju eksproprijacija, podsetiću vas da smo nedavno ovu temu imali na dnevnom redu. Govorim o onom leks specijalisu koji ste usvojili i mi smo vam i tada ukazivali i govorili šta će se desiti kao posledica jednog lošeg zakona, pa ću vam ponoviti. Promene, namene zemljišta iz građevinskog u poljoprivredno zemljište, koja je mnogo jeftinije, i na taj način građani dobijaju mnogo manje novca, nego što bi trebali da dobiju za svoje zemljište. Znači, vi na jedan potpuno nezakonit način tretirate eksproprijaciju zemljišta i građani su vidno nezadovoljni ponuđenom cenom i može se zaključiti da na ovaj način je oštećen i opljačkan veliki broj građana Srbije. Zatim, problemi u delu Moravskog toka gde je zbog krađe peska i šljunka nestao veliki broj parcela. Kao što vidimo, sve sami problemi koje očigledno resorni ministar ili nije sposoban ili joj ne odgovara da reši, jer je lični interes njen iznad svega.
Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da)
Neko je u raspravi o amandmanima na neke od ranijih zakona u toku današnjeg dana rekao da smo mi mala država, da mi moramo nešto da trpimo. Mi jesmo mala država, ali su građani ove države ponosni ljudi i trebalo bi tako i da ostane. Moram kolege da vas podsetim, da kada ste došli na vlast, zna se dobro kako ste došli, da su oni žuti pokrali i opljačkali sve što je bilo da se uzme. (Vjerica Radeta: Tu je bila i Zorana.) A, je li, učestvovala je i ona u tome? Ja vama verujem sve, pa verujem i to. Vi ste obećali da ćete se boriti protiv kriminala i korupcije, građani Srbije su to i očekivali i zato su vam dali podršku, ne koju ste kasnije uspeli da obezbedite, jer ona je bila značajna i u tom trenutku. Od toga, u prvoj fazi vaše vladavine, nije bilo ništa, čak borba protiv korupcije nikada nije bila iskrena i stvarna, ali su određene stvari išle napred. Sa ovakvim predlozima zakona, poštovane kolege, možete vrlo brzo očekivati da će ta popularnost u narodu Srbije prestati da raste. Ja ovo kada pogledam kao diplomirani pravnik, kolega i vi se slažete, kao dugogodišnji sudija, znate da ovo zaista ne liči ni na šta. Ako bi čovek uzeo da iščitava, stiče utisak da je Srbija jedna banana država, jer pogledajte ovde, ovde se nešto preti, kolega Rančiću, u zdravstvenim ustanovama su neke intervencije na sate, pa ponekad i na dane. Ovde vam je u ovom članu 12, ako se pokaže da postoji javni interes za utvrđivanje eksproprijacije, onda je korisnik eksproprijacije dužan da u roku od tri dana dostavi sve dokaze uz to, pa onda ovaj organ koji sprovodi taj postupak je dužan da to pregleda, pa ako nešto nedostaje da u daljem roku od tri dana on zatraži. Onda kada sve to bude kompletirano, organ za sprovođenje eksproprijacije, na ovaj poseban način, ne u redovnom postupku eksproprijacije, onda je on dužan da dostavi vlasniku nepokretnosti dalje na pet dana da se on izjasni, pa ako i tu bude nekih nedostataka, onda će on zakazati raspravu u roku od tri dana. Hvala.
Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Kada smo pre dva dana govorili u načelnoj raspravi i ovom zakonu i kada sam pomenula problem eksproprijacije u Batočini, Zorana Mihajlović je rekla da ja ne govorim istinu, ali su se javljali ljudi iz Batočine. Kažu da jeste tačno to da postoje skoro nove kuće, koje su na oko 80 centimetara udaljene od auto-puta Batočina – Kragujevac, ali da te kuće neće biti srušene, da će ti ljudi o svom trošku morati da okreću ulaz na drugu stranu, a kako će živeti tik uz auto-put to niko živi ne zna. Ali, istovremeno dešava se nešto drugo u Batočini. U Batočini je izvršena eksproprijacija popriličnog broja kuća lokalnih funkcionera, opštinskih funkcionera. Kuće koje su udaljene i po 50 metara od tog puta u kojima se i dalje živi, u kojima će i dalje da se živi, a ti funkcioneri su dobili, po skoro 500.000 evra za te kuće. Tamo je bilo i hapšenja i to taman kad je Zorana Mihajlović bila sa tim funkcionerima tamo u obilasku. Odmah posle njenog odlaska su neki ljudi hapšeni. Dakle, nije dobro to što radite, kao što nije dobro što ste u eksproprijaciji, što u eksproprijaciji uzimate, ulazite u posed ljudima pre nego što isplatite naknadu. Vi, spustite taj transparent. Ona je ministar, a vi ste samo službenik. Spustite taj transparent i to odmah. Gospodine Arsiću, molim vas, ako ne možete Zorani Mihajlović ništa, onda ovom tu stvorenju kažite da spusti transparent. Ovo zaista prelazi sve granice normalnog ponašanja. (Katarina Rakić: Objasnite šta je to stvorenje?) To što je Zorana Mihajlović, jednim sličnim ovakvim zakonom, dalje ćemo od toga preko Behtela, ukrala 300 miliona evra, to ne može ispraviti ni to što je ova napisala - radikalska laž i što drži ovde da se vidi. Molim vas, gospodine Arsiću, intervenišite da se ovo skloni. Nemojte da opet mi sklanjamo.
Molim vas da uklonite, odnosno spustite to, vaš politički stav ako ste ga postavili da bude vidljiv. (Narodni poslanici Srpske radikalne stranke govore u glas.) Koleginica je završila izlaganje, pa vas molim… Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Marina Ristić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Kolega Saviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo jedno, u najmanju ruku čudnog zakona za koji samo Zorana Mihajović zna zbog čega je donet. Mada smo mi iz SRS prozreli njenu nameru i to najbolje pokazuje nervoza koju ona ovde ispoljava prema narodnim poslanicima. Naime, ovaj zakon je čudan od svog samog naziva. Zakon u nazivu ima tačno 20 reči. Ako znamo da prosečna srpska rečenica ima četiri do pet reči, znači ovo je zakon od četiri, pet rečenica i garantujem da niko od narodnih poslanika ovde prisutnih u sali ne može bez čitanja ponoviti naslov ovog zakona. Ja priznajem da ne mogu, a ako ima onih koji mogu, ja im se stvarno divim, a verujem da i njih nema toliko. Nije ni čudno što se Zorana Mihajlović ponaša ovako. Mi smo zbog nje danas ispropustili, prekršili Poslovnik, zasedamo od 10.00 časova bez pauze, kako bi ona mogla ovde da provocira i da sprovodi svoj hir zahvaljujući zaštiti nekoga koga ima, a otprilike svi znamo ko su njeni prijatelji u ovoj državi i ja molim gospodina Arsića da prekine ovo zasedanje, a to što ministarka ima neke obaveze sutra privatne, ili neke druge vrste, to je njen problem. Podsetiću vas, ministar u doslovnom značenju se prevodi kao sluga. Znači, ministar je sluga naroda. Narodni poslanici su narodni predstavnici i ophođenje prema narodnim poslanicima je zaista neprimereno. Ovakvo provociranje sa ovim transparentom i upiranje prema poslanicima SRS je nešto što je nedopustivo i ja bih završio sa ovim.
Ništa od toga kolega Saviću, niti je ministar Zorana Mihajlović insistirala da nastavimo da radimo, već imamo obaveze da što pre završimo ove rasprave. Kao što znate, sutra po Poslovniku imamo i poseban deo sednice, znači očekujem da ćemo u petak da završavamo drugu raspravu u pojedinostima koje je predviđeno, da bismo u ponedeljak možda mogli i da glasamo o zakonima o kojima sada raspravljamo. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 16. Predloga zakona o posebnim postupcima radi realizacije projekta izgradnje i rekonstrukcije linijskih, infrastrukturnih objekata od posebnog značaja za Republiku Srbiju. Ovaj moj amandman sam tražio da se ovaj član, kao i ostali članovi zakona brišu. Stav Srpske radikalne stranke sprovođenje ovakvog zakona je neizvodljivo. Amandman je u skladu sa stavom Srpske radikalne stranke i da je neprihvatljivo da se donosi sa ovakvim posebnim zakonom. Svi poslovi iz ovog Predloga zakona o eksproprijaciji i drugim, tako da je neophodno da se konačno, posle dvadeset godina postupi izgradnji jednog sistematskog zakona iz oblasti građevinarstva i urbanizma. Izmena ovog člana neće doprineti poboljšanju ovog zakona. Zakon je u osnovi loš, zato sam mojim amandmanom tražio brisanje ovog člana, jer je neophodno da se donese potpuno novi zakon. Zahvaljujem.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, zaista moram da kažem da sam zaista premoren, s obzirom da sam od šest sati jutros u Narodnoj skupštini, pišući ove silne amandmane. Kako ste naveli ovim zakonom se vrši definisanje efikasnih postupaka, kako bi građani u najkraćem roku dobili puteve, pruge, vazdušne i vodne luke, kao i komunalnu infrastrukturu, čime se pomaže ravnomerni razvoj Srbije, makar to na papiru tako lepo stoji. Moje kolege su ovde govorile o nezadovoljstvu građana cenom i odnosom za svoje parcele. Kao što se vidi, ovde hvali projekat parcelacije i preparcelacije preko sprovođenja procedura u Katastru do samog procesa eksproprijacije koji je dugotrajan za puteve i pruge, jer se grade na više hiljada parcela koja pri tome nisu čisto pravno imovinski rešena ili nisu upisana u Katastar ili treba da dođe do raseljavanja stanovništva. Zatim, žalbena rešenja za upis u Katastar ili rešenje o eksproprijaciji. Podvući ću još jednom stav SRS da je neprihvatljivo ponavljanje, donošenje ovakvog jednog zakona, jer su svi poslovi iz ovog predloga već sadržani u drugim zakonima, kao što je Zakon o eksproprijaciji i drugi, tako da je nepotrebno da se posle dve decenije pristupi izradi jednog ozbiljnog, sveobuhvatnog zakona za ovu oblast. Hvala.
Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite koleginice.
Mogli smo sad u štampi i danas da vidimo, ali čuli smo lično od Zorane Mihajlović da ona priča o novom projektu koji treba da se izgradi u Srbiji, koji ona svakako neće graditi na ovom mestu u budućoj vladi, ali i da ne zna kako će to da izgleda. Reč je o novom Projektu „Vožd Karađorđe“. Mi svi znamo da je vožd bio hrabra i odlučan čovek i da je, naravno, kada je krenuo sa ustanicima da oslobađa Srbiju znao šta mu je cilj. A imamo ministra koja kaže – da, to možda bude kombinacija autoputa i puta koji bi imao drugu kategoriju puta prvog reda ili već kako kroz deo Srbije i kroz deo Šumadije da se još ne zna kako to izgleda. Najpre moramo da vam kažemo da je ovo što je danas pomenuo jedan kolega iz druge stranke veoma važno. Vi ste trebali, imali ste puno novca, u Ministarstvu da do sada uradite kompletnu rekonstrukciju deonice puta od Topole prema Kragujevcu. Zbog činjenice da je svako odlaganje da se to uradi opasno, ljudi izbegavaju da koriste autoput, mnogi od njih, iz razloga, pre svega, što im je jeftinije da idu preko Topole, kraće, naravno, a i mnogi zbog poslova koji povezuju ta dva mesta. Slušali smo puno o tome da će ako se odlučite na ovu varijantu, i to smo pre svega čuli i od Aleksandra Vučića i od vas, da spojite industrijski kompleks fabrike „Simens“ sa Koridorom, što je, u principu, dobra ideja, ali ne možete vi da ostavite jedan ceo deo Šumadije nepokriven i da prenebregnete činjenicu da je ipak Kragujevac mesto koje treba da bude obuhvaćeno budućim autoputem.
Zahvaljujem. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Nema direktnog TV prenosa, postavlja se pitanje čemu svrha ovakve rasprave voditi u parlamentu, pošto će ovo biti emitovano u odloženom prenosu, ali nema veze, ostaće zapisano, zabeleženo da je u ovom sazivu jednostavno većina ćutala, pokorno slušala predstavnike izvršne vlasti, čak i onaj koji vodi Skupštinu nije smeo da se suprotstavi ministru, kad je ministar pokazala kažiprst, zapretila ćutanje. Sve može da radi, zato što nama iz nepoznatih razloga to je novina u radu parlamenta, izvršna vlast komanduje nama koji smo izabrani od naroda. Ali, neće to dugo trajati. Mi se nadamo da izbori će pokazati sasvim nešto novo, novo u smislu da neće morati da se trpe predstavnici izvršne vlasti na ovakav način. Ovde se radi o specijalnom zakonu - lex specialis i sve ono što je bilo predviđeno javnim nabavkama, raspisivanjem konkursa, to je sad u direktnom dogovoru i zamislite kakav će to biti izazov za aktuelnog ministra kada je u pitanju ovakav način dogovaranja oko izvođenja određenih radova. To je kako bi se reklo – date kozi da čuva kupus, u ovom slučaju znamo ko je kupus.
Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, član 27. ovog predloga propisuje postupak uklanjanja objekata i podsetila bih vas da su srpski radikali u više navrata sprečavali rušenje nedovršenih privatnih porodičnih kuća. Istakla bih da se mi prvenstveno zalažemo za poštovanje zakona, ali da nema pravičnosti, pravnog poretka i principa zakonitosti u državi u kojoj prilikom kršenja zakona ne dođe na udar prvo najviši državni funkcioneri, pa tek onda obični građani. Nikome ništa ne bi smelo da se ruši u Srbiji dok se ne sruše tri nelegalne kuće Tomislava Nikolića na Novom Beogradu u zaštićenom pojasu reke Save, gde je apsolutno zabranjena bilo kakva gradnja. Tomislav Nikolić je svoje kuće sazidao na državnoj zemlji koju je protivpravno uzurpirao. Mi smo spremni da svim građanima pomognemo i da sprečimo rušenje bilo kog objekta u vlasništvu građana dok se ne poruše upravo ti privatni objekti Tomislava Nikolića koji su podignuti na državnoj zemlji. Zahvaljujem.
Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Javni prenos ovog dela sednice nije toliko ni bitan. Ostaje ovaj skandal od predloga zakona kao svedočenje o jednom vremenu, o jednom vremenu koje liči na sve više nego na parlamentarizam. Neke od kolega ovde prisutni, ne znam koliko vas ima, kolega Arsić jeste sigurno, seća se silnog ponašanja Gordane Čomić. I gde je ona danas? Ona je samovoljno odlučila da ne dolazi u ovu salu, ali pre toga nije imala pravo na svoje mišljenje, koje bi bilo normalno. Tako sve što se radi drugim, stići će i vas. Nije to dobro. Ne brinem ja ni za odlazećeg ministra. I ona misli da će ovim posebnim zakonima da se zaštiti za svoja nezakonita dela. Nećete vi, gospođo „jedan od 5 miliona“ uspeti da se izvučete od suda naroda, ni vi, ni bilo ko drugi. Prepoznajem tu nekoliko državnih činovnika koji su bili još od onog vremena neposredno posle 2000. godine i verovatno ste imali više slobode. Vi danas možda i uživate tu dok sedite, ali imali ste više slobode i kod one, rekao bih, potpuno nenarodne rušilačke vlasti. Da li se sećate, pre nekoliko dana, kada je prof. Marko Atlagić rekao, nisam vas možda najbolje razumeo, profesore, da ste morali pisati recenziju za neke koji ne zaslužuju da vi napišete recenziju za njihove radove, a da to i nisu bili njihovi radovi? Vi ste to progovorili kad oni više verovatno ne mogu da vam uzvrate. Mnogi od kolega poslanika danas u ovome uživaju zadovoljni, ne znam samo čim. Ovo na sve više liči nego na jednu raspravu, a tim pre što je ovakav predlog zakona na dnevnom redu. Onaj ko se razume u pravni sistem države Srbije zna da postoje posebni zakoni koji regulišu ovu materiju.
Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
U normalnim i uređenim državama leks specijalisi su retkost i donose se zaista u izuzetnim nekim slučajevima koji nisu regulisani nijednim zakonom, a desi se nešto u državi što je od tolikog značaja da mora hitno zakonom da se reguliše. I takvih zakona leks specijalisa u normalnim i uređenim državama ima možda u 10, 20 godina jedva jedan, ako ima i toliko. Ovde je postala moda leks specijalis. Zato što je leks specijalis zakon najpogodniji za krađu, za izbegavanje javnih nabavki, za lopovluk svake vrste, za otimanje zemljišta. Leks specijalis za „Beograd na vodi“, leks specijalis za Preljina – Pojate, leks specijalis za sve buduće od metroa do ne znam ni ja, ako se ikada bude gradio ili ne znam da li je ovde ugrađena i ona karta Aje Jung za vožnju metroom. Nju baš briga, ona ima kartu, metro ne mora da ima. Dakle, donošenje ovakvog zakona da bi se iza njega zapravo krilo nešto što nije u skladu sa Zakonom o eksproprijaciji niko normalan ne bi prihvatio. Tvrdnja da se ovo donosi da bi se brže gradili neki infrastrukturni objekti itd. nema veze sa istinom i nema veze s mozgom. Postoji Zakon o eksproprijaciji koji, istina, ima određene mane, ali te mane je odavno trebalo ispraviti, a i takav sa manama je bolji kao sistemski zakon nego zakoni koji će se… Lepo sve piše u ovom zakonu. Dakle, nema javnih nabavki, džabe ste donosili, EU vam je rekla da vam Zakon o javnim nabavkama ne valja, pa vi onda nedavno donesoste nov, a sada ćete glasati za zakon koji će, zapravo, ukinuti javne nabavke kod izgradnje infrastrukturnih objekata, što naravno podrazumeva ogromnu količinu novca koja će proći kroz ruke, sigurno ne Zorane Mihajlović, biće neko drugi umeto nje.
Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Marina Ristić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moja koleginica Vjerica Radeta je sada ovde iznela jednu tezu da je ovo svojevrstan leks specijalis i ja njoj apsolutno verujem kao vrsnom pravniku. Ovo nije prvi leks specijalis koji donosimo u ovom parlamentu. Uglavnom ti zakoni koji nose indeks leks specijalis se odnose na ono ministarstvo kojem pripada i kojem predsedava Zorana Mihajlović. Ovde ima jedan problem, a taj problem je u tome što su svi ovi zakoni pisani u kondicionalu. Znači, jednostavno, ako bude ovo biće ono, ako bude ovo biće ono. Ako je to već tako, zaista se postavlja pitanje zbog čega je uopšte pisan i donošen jedan ovakav zakon. Najviše bih voleo da ovaj kondicional, odnosno ako bude, da se odnosi na Zoranu Mihajlović, a ako ona ne daj bože bude ministar, a svi verujemo i ubeđeni smo da neće biti više ministar u narednoj vladi posle izbora koji će biti uskoro, tako da će možda na ovo ministarstvo verovatno doći neko ko ipak malo trezvenije i racionalnije gleda na ove stvari i da će ovaj zakon staviti ad akta i prema potrebi i prema realnoj situaciji proceniti šta od ovoga treba prihvatiti, šta ne treba i to dovesti u jedan sklad sa realnošću i onim što odgovara građanima Srbije.
Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, naš stav prema ovom zakonskom predlogu najkomplikovanijeg i najglomaznijeg naslova, otkad sam ja u ovom parlamentu, je poznat i da se ne ponavljam. Treba posebno podvući činjenicu da je poseban zakon za realizaciju projekta izgradnje Moravski koridor postigao očekivane rezultate za vrlo kratko vreme primene, pa je logično uticao na to da se za izgradnju svih linijskih infrastrukturnih objekata donese novi zakon. Kompleksnost linijskih infrastrukturnih projekata jasno ukazuje da se radi o izuzetno kompleksnim i zahtevnim projektima u smislu planiranja, pripreme, tehničke dokumentacije, finansiranje, kao i same realizacije. Donošenjem takvog zakona će omogućiti i doprineti završetku pripreme i realizacije upravo tih projekata.
Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Osim toga što je leks specijalis, ovo je zaista jedna papazjanija od zakona, jer odredbe Zakona o javnim nabavkama, o eksproprijaciji i mnogi drugi sadržani su u ovom tekstu koji ima ovako smešno napisane zakonske norme koji, kako reče kolega Savić, su i nespretno napisane u kondicionalu i zbog činjenice da se ovde sada otkriva ono što smo mi tvrdili. Opet ću da se obratim gospodinu Orliću, koji verovatno žuri, pa nije raspoložen za replike. Tvrdili smo pre mesec i nešto dana da je čitav posao oko „Behtela“ bio od početka namešten za poznatu kompaniju, i to iz političkih, pre svega, razloga. „Behtel“ je kompanija koja ima i te kako bliske veze sa republikanskom američkom administracijom. Upoznat je i gospodin Marinković da su Vilijem Kejsi, nekadašnji direktor CIA, kao i Vajdenberg, koji je bio glavni vojni strateg američke administracije, ljudi koji imaju najveći uticaj u toj firmi i da bi se, što kažu – da se Vlasi ne dosete, izbegle sve procedure, kako je to propisano Zakonom o javnim nabavkama, najpre je Vlada Republike Srbije usvojila Memorandum o razumevanju o infrastrukturnim projektima sa Amerikom, a u prisustvu Kajla Skota i sedam dana posle toga je Zorana Mihajlović, onda kada je Skot rekao da je Kosovo nezavisno i kada je stajala pored njega, potpisala, takođe, sa kompanijom „Behtel“ Memorandum o strateškom projektu. „Behtel“ je firma koja gradi i radi samo tamo gde ima političke veze. Svuda su ih pretplatili. Već smo govorili o tome, ali nastaviću, jer imam još dva, tri amandmana.
Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Na bazi činjenica da uporedimo neke stvari, pošto se ovde radi o specijalnom zakonu gde će dosta toga biti sklonjeno od očiju javnosti. Vi ste nas, gospodo, ovde uveravali da je realna cena koja se plaća za izgradnju Moravskog koridora, rekli ste da je 800 miliona početna cena sasvim realna i da tu nema ništa nejasno, da je to toliko transparentno da i u tome prednjačimo kada je u pitanju region. U međuvremenu, pre neki dan, saopštiše da je potpisan Protokol sa kineskom kompanijom oko izgradnje puta Beograd – Zrenjanin – Novi Sad. Dužina tih autoputeva otprilike je ista ili približno, nije to neka velika razlika da bi mi sad mogli da kažemo – tolika je razlika, pa je ta razlika u ceni proistekla iz dužine autoputa. Ovaj autoput je 110 kilometara od Beograda, Zrenjanina do Novog Sada. Ovaj Moravski koridor je 112 ili 115. Sad gledajte, 600 miliona se planira da će kompletni troškovi izgradnje ovog autoputa Beograd – Zrenjanin – Novi Sad da iznose, a ovde 800 miliona. I sad, šta je pitanje? Pitanje je - pa, nije valjda da digitalizacija u Moravskom koridoru pravi tu razliku od 200 miliona? Ako je digitalizacija tamo, što niste i ovde digitalizovali? Što su to uskraćeni Zrenjaninci ili Novosađani da nemaju digitalan auto-put? Ne, nego se upetljate. Događaji vas pretiču. Vi mislite da ćete obmanuti javnost, lako ćete vi to sa radikalima, međutim, događaji vas… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, član 42. Predloga zakona propisuje kriterijume za izbor strateškog partnera za projekte izgradnje i rekonstrukcije. Mi smo i ovaj član brisali, ali moram da se osvrnem na izbor partnera za izgradnju auto-puta Pojate-Preljina, koji spaja Koridore 10 i 11. Iako je, pored "Behtela", bila zainteresovana i jedna kineska kompanija, bira se "Behtel", jer je očigledna namera SAD da potisne sve konkurente sa istoka iz velikih projekata u Srbiji. Ova firma je uz lobiranje Zorane Mihajlović i Kajla Skota uspela da ostvari svoju interesnu sferu i finansijsku korist. Naime, jasno je da je ovaj posao namešten i moglo je da se sprovede sve to za mnogo niži iznos od ugovorenog. Međutim, zbog interesa aktuelnog ministra Mihajlović, "Behtel" dobija iz budžeta 300 miliona evra više. Podsetiću vas da je upravo za tih 300 miliona moglo da se izgradi preko osam i po hiljada stanova, površine od 70 kvadratnih metara, a po ceni od 500 evra za mlade bračne parove, naučnike, lekare, itd.
Zahvaljujem. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovaj Predlog zakona stavlja van snage nekoliko zakona. Naravno, ne stavlja on kad su u pitanju građani Srbije, nego kad su u pitanju nedodirljivi. Ti nedodirljivi ne verujem da crpe snagu iz volje naroda, ni čak iz podrške predsednika Republike, nego, naravno, nekih drugih, kojima se neki poslovi poklanjaju i dodeljuju. Kako ovde izbeći redovnu proceduru, vezano za eksproprijaciju? Nije dovoljno. Ovde treba da se ide korak dalje i da se izbegne i postupak javnih nabavki. Ovde se propisuje u jednom delu ovog zakona poseban postupak za izbor strateškog partnera. Znači, Vlada može, u slučaju kad ona bude odlučila i procenila da je potrebno doći do strateškog partnera, da ovlasti neku komisiju koja će da pregleda sve prispele prijave i onda da predloži Vladi koga će da izabere za strateškog partnera, odnosno kao izvođača određenih radova. Sada ako vi nas, srpske radikale, pitate da li mi smatramo da trebaju moderni putevi, moderne železnice, vodni putevi i sve što je drugo, da li trebaju - trebaju. Da li to treba da ima svoju normalnu proceduru - pa, naravno. Zar je u poslednjem mesecu, u poslednjih par meseci potrebno da se izbegnu redovne procedure? Ovde se postavlja pitanje i garancije privatne imovine. Sigurno, kad se ovakav zakon bude primenio, kad bude stupio na snagu i bude se primenio, da privatna imovina neće biti zaštićena. A donosili ste neke zakone pod pritiskom, ne mogu sad da se setim, mislim da je to bila ona DOS-ova vlast, ali, vi ste to prihvatili, o vraćanju imovine, gde jednom napravljena nepravda može samo da se razreši pravljenjem i drugi put nepravde. Vi se uvlačite u nešto što nema potrebe i ne znam ko vam je stavio žar u ruke, da vi sad morate nešto da uradite na brzinu, da uradite na štetu sopstvenih građana.
Zahvaljujem. Na član 44. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovaj Predlog zakona predviđa projekte od posebnog značaja, definiše ih kao nešto specijalno, a to je u stvari osnov za izbegavanje redovne procedure, osnov za zloupotrebu osnovnih zakona, pre svega Zakona o eksproprijaciji i na osnovu ovog leks specijalisa ministar će proglasiti, kad god joj padne napamet, nešto da je projekat od posebnog značaja, i to uvek kada ona unapred zna ko će biti izvođač radova, za koju količinu novca će ti radovi biti urađeni. Znači, ono što je već unapred dogovoreno, pokrivaće se ovom formulacijom projekta od posebnog značaja. E, tako je bilo sa "Behtelom". Mi smo godinu i po dana pre nego što je zaključen taj ugovor sa "Behtelom" tvrdili da će "Behtel" dobiti za 800 miliona evra taj posao i da je to 300 miliona evra više nego što bi neko drugi to radio, odnosno konkretno kineska firma. Vi ste nam oči vadili tvrdeći da mi izmišljamo, da to nema veze sa istinom, da se to neće desiti. Kad se desilo, svi ste nešto podvili rep i niko da reaguje kada o tome govorimo. Dakle, donosite zakon, drage kolege, koji će od ministra praviti još većeg lopova, zato što će zakon biti taj iza kojeg će ona moći da se krije ukoliko bi se desilo da ona bude ministar koji će u nekom narednom periodu primenjivati ovaj zakon, mada je i ovo kratko vreme koliko je ostalo do kraja mandata ove Vlade sasvim dovoljno za niz zloupotreba koje ćete vi zapravo servirati ovim zakonom. Ja vam zaista najtoplije preporučujem, kolege pravnici, pogledajte dobro šta sve ovde piše, pa objasnite i drugim vašim kolegama. Loše je ovo, štetno je po državu, štetno je po budžet Republike Srbije, izazvaće niz zloupotreba.
Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj leks specijalis, kako ja nazivam ovaj zakon, predviđa, odnosno ovde piše u ovom tekstu šta će da se radi od onih sredstava koja budu predviđena za ovu namenu. Otprilike, kad pogledamo jednu teritorijalnu mapu Srbije, ima većina Srbije pokrivena, izuzev jugoistok Srbije. Sada, ako je već napokon, posle ko zna koliko vremena, završen ovaj Koridor 10, južni i istočni krak Koridora 10, to ne znači da ovaj region treba apsolutno zapostaviti. Samo da uzmemo Pirot i pirotsku okolinu. Pirot je jedna od najvećih teritorijalno opština u Srbiji, ako ne i najveća, a sa aspekta prirodne okoline ubedljivo, ubedljivo najlepšu okolinu ima u celoj Srbiji. Tu je Stara planina. Ja znam da je lokalna samouprava Pirota radila nešto iz njenog domena, vezano za povezivanje auto-puta sa Starom planinom, odnosno Babinim zubom i to bi bila najkraća veza, za nekih 20-25 km kraće nego što je to sadašnji put preko Svrljiga i svrljiškog dela opštine. Ne vidim ovde u ovom zakonu da je tako nešto predviđeno, a mislim da bi to trebalo da stoji. Jer, badava nam taj auto-put ako nismo povezali naše prirodne lepote sa tim auto-putem i da na najlakši i najbrži mogući način stignemo do toga.
Na član 46. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dakle, u nastavku i oko svakog amandmana su ovde u suštini isti razlozi zbog čega smo mi amandmane podneli i zbog čega mislimo da ovakav zakon ne sme postojati u našem pravnom sistemu. Pored ovog o čemu sam već govorila postoji još jedna opasna zamka u ovom zakonu, a to su naročito slučajevi hitnosti i ugroženosti realizacije određenog projekta. Dakle, kada god padne na pamet nekome ko će učestvovati u izradi nekih od ovih projekata, ne zna se kojih, utoliko možda neko može reći da ovo nije leks specijalis, jer se ne zna tačno na koje se radove i na koje se investicione radove odnosi, ali tim gore što se može pojaviti svaki čas negde neko ko će da kaže da je u pitanju hitnost, da je posebno ugrožena realizacija nekog projekta. To je nešto što je nedokazivo, što ne može da se potkrepi nikakvim argumentima, ali će biti razlog da se zaključuje ugovor. Velike pare su u pitanju, ove ogromne investicije koje su predsednik Vlade i predsednik države predstavili, pa čak i ako ne bude sve to realizovano, ako bude jedan deo toga realizovan, to su ogromna sredstva. Zato je Zorani Mihajlović palo na pamet da sebe obezbedi, računajući da će i dalje biti ministar, i da na osnovu ovog zakona uzme ozbiljan deo tih sredstava koja se planiraju u tim nekim investicijama u nekom petogodišnjem ili ne znam kojem planu koji je, kažem, predstavljen javnosti. Dakle, ponavljamo, ovo je zakon kojim će se izbegavati javne nabavke. Javne nabavke su bile vaša zakletva kada ste preuzimali vlast, odnosno u toj kampanji. Pre nego što ste došli na vlast zaklinjali ste se – uredićete javne nabavke, štedeće se na tom novom zakonu na osnovu javnih nabavki. Rekoh, zakon ste doneli, primenjivali ga. Svi nadležni koji su dolazili ovde, koji su podnosili izveštaje, predstavnici svih tzv. nezavisnih organa, svi su vam rekli da ne primenjujete Zakon o javnim nabavkama, svi do jednog. Svi izveštaji ovde o kojima smo raspravljali su imali tu stavku i onda su vas naterali ovi vaši Evropljani da promenite taj zakon i sada donosite zakon leks specijalis koji će potpuno derogirati Zakon o javnim nabavkama.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Na član 48. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
I bez obrazovanja ove radne grupe koju predviđate ovim zakonom izabrali ste „Behtel“ za svog strateškog partnera za ovaj posao koji košta 300 miliona evra više za izgradnju Moravskog koridora. Da nastavim onu priču od malopre, dakle, ne samo ovde u Srbiji, već posle američkog razaranja Iraka, ubistva Sadama Huseina i svega što su naneli tom narodu, zamislite ko je dobio posao baš tamo da gradi i radi? „Behtel“. Zato što su američki špijuni postavljeni na vlast i zato što po sličnim vezama i linijama, kao što imaju kod Zorane Mihajlović. Verujem da je ona apsolutno bila spremna da u tom poslu ide do kraja i da insistira na tome, a sa druge strane vaša briga za to kako ćete da ostvarite i kakve političke kontakte i na koji način će da vas tretira američka administracija su vaš problem i vaša stvar. Opet, da se vratim na onu Marinkoviću poznatu Trumanovu doktrinu koju su promovisali i koje se Amerikanci i dan danas drže, da njihov sistem koji primenjuju u Americi apsolutno ništa ne vredi ako ga ne primenjuju u drugim zemljama u svetu. Rukovodeći se time, američka kompanija „Behtel“ je izražajno nastupila na području, kako vi to volite da kažete, zapadnog Balkana. Pre toga i u delu koji se ne tretira tako. Moram da podsetim javnost, jer ovo je sada već i poslednji član ovog zakona, da je jedan ministar u Hrvatskoj zbog toga i zbog mutljavine sa „Behtelom“ morao da podnese ostavku. Tražićemo da se ovaj zakon stavi van snage u budućem sazivu Skupštine, koji će Zorana gledati, odnosno… [[Isključen mikrofon]]
Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Poslanička grupa SRS sad na vreme ukazuje na određene propuste, nedostatke predloga izmena i dopuna zakona. Ne iz razloga da bi mi pred širokim auditorijumom jeftino iskoristili njihovu naklonost, odnosno dobili te glasove, nego iz razloga da možemo sutra da kažemo – na vreme smo vas upozoravali. Znate, iskustva su veoma dragocena. Mi ovde imamo dosta poslanika koji imaju određena iskustva. Imamo čak poslanika koji se borio protiv samovolje kada je u pitanju predsedavanje i vođenje Skupštine. Niko nije mogao da poveruje da bi ta ličnost bilo kad, u bilo kom trenutku mogao da liči na te protiv kojih se borio. Međutim, vreme i događaji demantuju razmišljanja neka koja su pozitivna. Nadmašio, ne da reč, on odlučuje ko je stručan, ko nije, ko govori u sklopu tačke dnevnog reda, ko ne govori. To je prosto iznenađujuće. Možda za mene lično nije, jer sam navikao na sve i svašta u ovom parlamentu. Ali, gledajte, mnogi od nas će i u sledećem sazivu biti u ovom parlamentu. To što neki dušebrižnici vode računa da li će SRS da pređe cenzus ili neće, nemojte se brinuti. Mi smo žešće napadali onog kriminalca Mlađana Dinkića, napadali Miroljuba Labusa još kad je uvozio naftu iz Sirije, Miroljub Labus. Znate ko mu je bio prvi saradnik? Sadašnji ministar, ova što neće nikako držač da uzme, pa je boli… [[Isključen mikrofon]]
Izričem vam opomenu, kolega Mirčiću. Na član 50. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovo je pretpostavljam poslednji amandman na ovaj predlog zakona i izražava stav SRS o tome da ovaj zakon nikako nije smeo biti donet i još uvek mislimo da ne sme biti donet, zato što će na osnovu ovog zakona da se zapravo formalno uvije u neku formu navodni pravni akt koji to neće biti, koji će zapravo legalizovati ono što se već zna i koji su dogovori napravljeni sa određenim bankama u inostranstvu, sa određenim firmama u inostranstvu. Ponavljamo, velike količine novca biće oprane i biće opljačkane upravo preko ovog zakona. Ako se ne plašite, onda kažite – nećemo doneti ovaj zakon, imamo Zakon o eksproprijaciji, imamo ostale građevinske propise, pa ćemo lepo na osnovu Zakona o eksproprijaciji eksproprisati zemljište, pre toga utvrđivati opšti interes. Ovako će Vlada utvrđivati opšti interes, ovako će ministar da mulja sa raznim stranim bankama, sa raznim stranim nekim izvođačima i na osnovu toga će da uzima pare iz budžeta, iz tog Investicionog fonda, a sve pod plaštom tih projekata od posebnog značaja ili hitnosti itd, što ste predvideli ovim zakonom koji u bilo kojoj ozbiljnoj državi, u bilo kojem ozbiljnom pravnom sistemu nikada ne bi bio donet. Zaista me iznenađuje, poznajem neke ljude i u zakonodavstvu u Vladi, ne mogu da verujem da puštaju ovakve zakone, da je toliki uticaj ministra Zorane Mihajlović, da je u stanju da proturi ovako loše i neustavne, na kraju krajeva, zakone.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona o registru prostornog o registru prostornih jedinica i adresnom registru podneli narodni poslanici, primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaja, infrastrukture i telekomunikacija kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. u stavu 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
E, vidite. Odnos Vlade Republike Srbije prema Narodnoj skupštini se valjda, najbolje može videti baš po ovom amandmanu. Mi smo ovde predvideli u članu 1. i sada da ne trošim vreme da ne objašnjavam, jer nema svrhe kome pričati to, ali mi smo to uradili da ostane zabeleženo. Mi smo rekli da deo rečenice ovog člana 1. svega možda desetak reči treba brisati, zato što nema nikakve svrhe da to postoji, jer sve što je htelo da se kaže rečeno je u tih prvih pet redova člana 1. Ali, kaže Vlada – amandman se ne prihvata iz razloga što bi brisanje ovog član narušilo razloge i ciljeve donošenja ovog zakona. Ko je tražio da se briše ovaj član? Pa vi ste nepismeni. Vi ste bezobrazni. Vi ste drski. Vas ne zanima Narodna skupština, vi terate ono što vi mislite da treba, baš vas briga šta zaista znači ovo što vi radite. Vi ste ti gospođo Mihajlović, rekla sam vam to danas i ponoviću koliko god treba puta, vi ste ta osoba koja je danas zakucala ekser u sanduk parlamentarizma u Narodnoj skupštini. Hvali te se u biografiji kod ovih vaših zapadnih gazda – kažete sredila sam ih. Ni jedan potpredsednik ništa ne sme da mi kaže, šef najveće poslaničke grupe ništa ne sme da mi kaže, radim šta god hoću, može mi se. I ponašate se tako, ali ko god se ponašao po sistemu „može mi se“ gorko se kajao, kajaće se i vi, verujte. Čudi me od vaših saradnika, tu imate i ozbiljnih ljudi i neke koje mi poznajemo kao stručnjake koji su prošli, raznim ministrima su videli leđa i vama će i ostaće ljudi iz struke. Čudi me da su ovako sebi nešto dozvolili.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč?
Registar prostornih jedinica je važan kako za državnu administraciju tako i pre svega za privredu i postoje mnoge situacije gde se pojavljuje u rupe između dva naseljena mesta za koje nije utvrđeno kome pripadaju i to je ono što mora da se sredi u mnogim delovima Srbije. Naročito, na zapadu Srbije, u planinskim i ruralnim područjima, ali ima takvih slučajeva, evo i u centralnom delu Srbije, kod mene u Šumadiji, verujem i u nekim prigradskim opštinama, grada Beograda. Zašto je to važno? Važno je zbog činjenice da sva ta planska dokumenta, a pre svega zbog ljudi koji žive u tim mestima, i zbog lokalne samouprave, moraju do kraja da budu uređena. Ako biste sada pitali nekoga, naravno, veštijeg i nekog mladog stručnjaka iz Orlićeve struke, za koliko dana bi mogao da sredi jedan upravni okrug, nekog ko ima valjani program za to i nekoga ko ne koristi resurse državne administracije, već neke druge, možda bi to mogao da uradi za dve nedelje, ili manje. Zaista ne znam, jer se ne razumem detaljno u taj deo posla, što se tiče sređivanja, na takav način, ali iz života i prakse, vam govorim, da su zaista problemi veliki. Obraćali su se meštani mesne zajednice Rudnik u više navrata lokalnoj samoupravi u Kragujevcu, da kažu da zbog toga što pojedina Rudnička sela, a u nekim delovima parcela ne znaju se koje nisu privatno vlasništvo kome pripadaju, oni traže zbog toga što je bila neažurna administracija, u Gornjem Milanovcu da se priključe gradu Kragujevcu, i to ima neke logike, ali je put za to veoma dugačak.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ono što je suština da predlagač insistira da se što pre odrede nazivi ulica, da se odrede brojevi u tim ulicama, i to nema onog ko zdravo logično razmišlja a ko se ne slaže sa tim. Međutim, ovi rokovi, jednostavno ne odgovaraju realnosti u kojoj mi živimo. Pošto je to u nadležnosti lokalne samouprave, lokalna samouprava bi to trebala sve kroz skupštinsku proceduru da donosi, a skupštinska procedura podrazumeva, pre svega, zakazivanje sednica određenih odbora, pa sednica Skupštine, da bi se sve to usvojilo. Ali to je potpuno jasno da ovi zakoni, teško da će se moći primenjivati u ovakvom obliku kako je to predložio predlagač, jer će morati doći do promena, a promene će nastupiti posle izbora. Meni je veliko zadovoljstvo lično, što mi je potpredsednik trenutni izrekao dve opomene, i ako budem nešto pamtio iz svoje političke karijere, to će biti moj najveći uspeh, što sam čoveku kome sam najviše pomogao u životu doživeo da je isti i gotovo isti kao Gordana Čomić.
Pa vi ste koleginici Čomić pomagali. Na naslov iznad člana 5. amandman je podneo narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Sa zadovoljstvom. Pa da ne čitate amandmane da niste raspoloženi da polemišete to se vidi iz ovog obrazloženja zbog čega niste prihvatili amandman. Član 5. Predloga zakona glasi – podaci registra prostornih jedinica i adresni registar su javni deo nacionalne infrastrukture, geodetskih podataka i vode se u okviru katastra nepokretnosti i vodova, u skladu sa zakonom. Mi u SRS smo predložili da se umesto zapete stavi tačka, reči - u skladu sa zakonom brišu. Vi to ne prihvatate i još u obrazloženju zbog čega ne prihvatate ovaj amandman kažete – ne prihvatate iz razloga koji je naveden za neprihvatanje amandmana na član 1. i kažete – da bi brisanje člana 5. ovde bilo potpuno besmisleno. Niko nije predložio da se briše član 5. nego samo ovaj deo rečenice u skladu sa zakonom. Vi kažete da postoji ne oko, nego vi tamo iznosite u obrazloženju Predloga zakona precizan podatak tri miliona 028 hiljada, 20 građana koji nemaju kućni broj, a kažete da od toga dva miliona 676 hiljada nema ni ulice. Ja mislim da taj podatak nije dobar lično znam da je u toku prošle godine veliki broj lokalnih samouprava imenovao Komisije za utvrđivanje naziva ulica i trgova i da su one taj deo posla veliki broj lokalnih samouprava rešio. Istina je da kućni brojevi na tim ulicama ne postoje, ali ulice postoje. Možda neki manji broj lokalnih samouprava taj posao nije završio do kraja. Ovo svakako i jeste važan podatak da se zna da imamo iz bezbedonosnih iz obaveza građana prema državi u poreskom smislu i niz drugih obaveza.
Na član 6. amandman je podne narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč'? Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite kolega Saviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobro je što se donosi Zakon prostornih jedinica i Adresni registar i protiv te činjenice niko nema ništa protiv, naravno, ali uvek postoji ono - ali. Pitanje je sada da li je glavni motiv ovde da se zaista uredi jedna stvar koju treba urediti jedna stvar koju treba urediti na način kako to dolikuje ili što bi naš rekao, da li je u pitanju „da se Vlasi ne sete“? Dajte da mi popišemo sve i što se koristi i što se ne koristi, i što vredi i što ne vredi, i posle toga da udelimo porez na to. Vidite, do pre samo možda nekoliko godina, porezi na kuće, stambene jedinice gde ljudi žive bili su simbolični. Međutim, iz godine u godinu to se sve povećava, tako da možda je to jedan od glavnih razloga zbog čega se donosi ovaj zakon. Ali, otom potom, sačekajmo da vidimo šta će se na kraju desiti. Međutim, ovde ima mnogo problema. Ima jedan obiman posao gde se javljaju veliki problemi i gde neće biti moguće ovaj posao dovesti do kraja. Evo, videli smo samo kroz jedan nemio događaj koji se desio pre nekih mesec dana, kada je cela Srbija bila na nogama iščekivajući šta će biti sa sudbinom male Monike Karimanović iz okoline Niša, gde se cela policija, žandarmerija digla u potragu za tim, i hvala Bogu, desio se epilog onakav kakav smo svi očekivali. Ali, upravo najveći problem im je bio što su objekti stambenih jedinica koje su napuštene, koje nisu imale vlasnike, imali su vlasnike za čije se vlasnike nije znali, a ima i naslednika u Srbiji koji ne znaju da su naslednici nekih stambenih jedinica. E, to je najveći problem i ne znam kako će i na koji način će se Vlada izboriti sa ovim.
Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Marina Ristić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. na naslov iznad člana 12. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. na naslov iznad člana 12. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 12. ovoga predloga zakona, gde sam tražio da se ova skraćenica „AR“, zameni tekstom Adresni registar. Znači, tražio sam da se ova inicijalna skraćenica piše punim imenom i prezimenom, znači, Adresni registar. Predlog zakona o registru prostornih jedinica je Adresnom registru preko potreban, zato što je u ovoj oblasti vlada haotično stanje. Ovo je potpuno novi zakon od 40-ak članova. Ova oblast je ranije bila uređena sa tri propisa: Uredbom o adresnom registru, Zakonom o registru prostornih jedinica i Adresnom registru koji su bili objedinjeni u jednom propisu - Registru prostornih jedinica. Adresni registar je bio pri Registarskom geodetskom zavodu. U bazi podataka postoji 55.000 ulica, a kroz unapređenje Adresnog registra, predviđeno je još 67.308 novih ulica. Postoji preko dva miliona kućnih brojeva, čuli smo malo pre od kolege Perića, ne znam koliko je verodostojan i ovaj podatak. Dok je digitalizacija, mi satelitskim snimcima 2015. i 2016. godine evidentirano, preko četiri miliona objekata koji nisu upisani u katastar nepokretnosti, tri miliona i 28.020 građana ima prijavljeno boravište u ulicama bez određenog kućnog broja, od čega je 2.676.898 građana prijavljeno na adresama za koje nije određen ni naziv ulice. Hvala.
Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Zakon koji bi regulisao registar prostornih jedinica je Adresni registar, svakako treba da postoji u Srbiji, ali ovaj Predlog zakona je loš. Ovo je zaista pisano kao novo. Toliko skraćenica u zakonu ovo još niko nije video „JLS“ zamislite, to je jedinica lokalne samouprave. (Katarina Rakić: Strašno.) Pa, to je neverovatno. Ne znam šta znate, koleginice Rakić, ali ovako nešto pisati u Zakonu nema nigde. Dakle, ovako loše napisan zakon ne samo u ovom formalnom smislu, nego i suštinski ovaj zakon neće rešiti one najvažnije stvari i mi smo sve to kroz amandmane i rekli, koji prate ovaj problem koji zaista dosada nije bio ni na ovaj način regulisan. Odredbe koje vidimo u ovom Predlogu zakona kao nekakve pravne norme ovo nigde nema. Pravna norma mora biti konkretna, precizna, koncizna i ne dozvoljava opis nekakvog stanja kao što je to slučaj u ovom zakonu. Više od pola ovih članova Predloga ovog zakona su više kao obrazloženje nečega što se želelo ovim zakonom, nego što je u suštini zakonska norma, jer ovo zaista ne može biti zakonska norma. I ovde krijete nešto, ovde se krije nešto prilično opasno. Vi ste ovde kroz ove prostorne jedinice ubacili i područje biračkog spiska. Područje biračkog spiska, gospodo i sve što je vezano za birački spisak ne može se regulisati nijednim drugim zakonom osim Zakona o biračkom spisku. Malo vam je što u kampanji koristite kopije biračkih spiskova kada idete od čoveka do čoveka, nego ćete još i na ovaj način da zloupotrebljavate i ovo ćete koristiti u budućoj kampanji.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Da svi građani Srbije dobiju adresu i broj trebao je da bude završan posao do sredine 2018. godine, pa onda do sredine 2019. godine i još uvek je ogroman broj bez kućne adrese i broja. Znate, nikome nije prijatno kada mu piše nema ulice i bez broja, iako je država rekla da će svakome kada dobije ulicu i broj, konačno, država o svom trošku izdavanje dokumenata i zamenu dokumenata sprovoditi. Ovo je zaista neverovatno, naročito zbog toga što to stvara veliki problem i kod Katastra, koji izuzetno loše radi pod vođstvom ovog vašeg Draškovića i zbog činjenice da ste usvojili zakon o stanovanju, pa profesionalni upravnici koji inače lutaju od zgrade do zgrade, ulicama i traže to, ne mogu ni da urade taj posao kako treba, a da ne govorimo o građanima koji imaju u svom stalnom, svakodnevnom životnom okruženju probleme zbog toga. Ko je odgovoran što ovaj posao nije urađen do kraja? Šta vas je u tome sprečavao? Vi kažete iz Ministarstva, iz Nadležnog inspekcijskog organa nisu ažurni, to nisu uradili na vreme. Zar je bio preči posao? Evo, kolega Savić je pominjao Niš, ali ima mnogo drugih gradova u Srbiji gde je to i te kako trebao da bude glavni posao svakoga ko brine o građanima. Kako biste se vi, gospođo Mihajlović, osećali da ste u jednoj takvoj situaciji? Lako je svima vama koji kada izađete iz vaših zgrada, iz stanova, zgazite na asfalt, imate urađenu infrastrukturu, a šta da kažemo građanima Srbije koji isto plaćaju i poreze i doprinose i registraciju, a nemaju ništa?
Zahvaljujem. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Po nama srpskim radikalima mnogo prioritetnijih poslova ima kada je u pitanju sređivanje naseljenih delova lokalne samouprave. Vi imate ne mali broj ulica koje su samo na teritoriji grada Beograda koje do dana današnjeg nemaju asfalt, nemaju vodovod, nemaju kanalizaciju, da ne govorim o ovim drugim gradovima Novi Sad, Niš i ostali. Ono što je alarmantno, vi sedam godina bukvalno zanemarujete jedno životno pitanje najvećeg broja stanovnika na teritoriji AP Vojvodine. Najveći broj koristi neispravnu vodu za piće. Najbolji primer vam je srednji Banat, severni Banat. I sedam godina obećavate tim ljudima, uz obrazloženje kada bude jedinstvena vlast, mi ćemo to da uradimo. Pa, sad je u proteklom mandatu SNS imala i na lokalnom i na pokrajinskom i na republičkom vlast jednobraznu. Niste to uradili. Ne, bitno je pokrenuti neka pitanja koja se odlažu, prolongiraju se dugi niz godina i sada se ponovo dopunama aktuelizuju tako da se ostavi utisak da se vodi računa. Bliži se kraj ovim raspravama. Pošto je resorni ministar naveo jedan primer da smo mi srpski radikali nepismeni, ne čitamo Prevera. Ima jedna pesma koja se zove „Barbara“, ona bi mogla da bude poučna za resornog ministra jer počinje - seća se Barbara. [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite, kolega Periću.
Gospođo „jedna od pet miliona“, čega ste se god dohvatili u ovom ministarstvu to je haos i katastrofa. Zakon o stanovanju i Zakon o rešavanju stambenog pitanja zaposlenim u službama bezbednosti na različite načine definišu šta je stambena zgrada. To smo ukazivali kada je to bilo na dnevnom redu. A, evo, i ovde ovaj član 21, vi koristite neke žargonske izraze. Počeli ste lepo, kako i na koji način treba utvrditi brojeve stambenih objekata, pa ste definisali koji je levi, koji je na desnoj strani, odakle se kreće i to je bio dobar početak, a onda na kraju kažete - ako je to naselje razbijenog tipa. Ponekad je nešto teško i definisati i naći mu najadekvatniji izraz, ali evo, vi ste ovde to - razbijenog tipa, pa onda ćete od centra administrativnog sedišta JLS. Da, već je to rečeno da je to jedinice lokalne samouprave. Pa to može u slobodnom govoru, to može žargonski, to zakonski propis, pravna norma ne trpi. Evo, i ovde ste rekli da se amandman ne prihvata iz razloga objašnjenih za neprihvatanje amandmana u članu 1. i kažete – amandman se ne prihvata, to ste vi napisali, amandman se ne prihvata iz razloga što bi brisanje ovog člana narušilo razloge i ciljeve donošenja ovog zakona. Niko od nas nije predložio da se briše član, nego da se briše ovo JSL. Tako da, zaista, jedan običan propis izgleda ne možete da sredite, ne možete da uredite. A neko reče, kolega Mirčiću, koliko je ovaj Ritopek udaljen odavde, nemaju vodu. Znači, nije to tamo neka periferija, neka udaljena sela istok, jug Srbije, zapad, evo, takoreći gradsko područje nema vodu i nikog za tim nije briga. Briga je da se uzme lepa apanaža. [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, kolega Periću. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovaj član 22. je napisan tako kad čitate stav po stav deluje kao da slušate razgovor dva polupijana čoveka. Ovo je zaista čudo Božije od teksta. Ako stvarno želite da uredite ovu oblast, onda ovaj član ne može uopšte da postoji u ovom zakonu. Kako je moguće da kao hoćete adresni registar, a imate 100 razloga gde ćete imati i slovne oznake? Pa valjda se počinje sad da se radi nešto u startu što do sada nije bilo urađeno ili što je bilo loše urađeno. Mora se učiniti sve da ne postoje uopšte mogućnosti za slovne oznake kod brojeva ulica. Svaki ulaz mora imati svoju adresu, mora imati svoj kućni broj, svaki ulaz. Da se ne bi dešavalo ovo što se desilo nedavno u Leskovcu, kad je izvršitelj promašio ulaz, pa uzeo izuzetno vredne stvari od jedne porodice. Nisu mogli da dokažu da to nije njihov ulaz, jer nije bilo dobro napisano. I to se desilo. A dešavaće se i kada se bude primenjivao ovaj zakon. Kako je moguće uopšte planirati da će se, ako se između dva već izgrađena objekta, posle izvršenog utvrđivanja kućnih brojeva, utvrđuje se broj prvog susednog objekta za objekte između ova dva broja. Ja ne znam da li iko sad razume? Ovako piše. Ali, kako je moguće, ako će se utvrđivati kućni broj i za objekte i za građevinske parcele, tako negde ovde piše, a tako u suštini i treba, kako je moguće onda da se u zakonu planira da će valjda neka građevinska parcela biti preskočena, pa će se opet dodavati slovne oznake umesto brojeva?
Zahvaljujem. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Član 22. govori o načinu utvrđivanja kućnih brojeva u posebnim situacijama i ovo je ovde zaista onako nabacivanje i ne bih se ja složio sa koleginicom Vjericom, ne, nego baš ono potpuno pijana dva čoveka kad razgovaraju o ovome. Kolega Orliću, u Engleskoj kad zaseju travu, žele da naprave park. (Predsedavajući: Kolega Periću, bez direktnog obraćanja.) Izvinjavam se, hoćete preneti kolegi Orliću? Zaseju travu, puste građane da oni naprave kuda će biti staza i onda kasnije urede tu stazu. Pa, ovo je gospođo „jedna od pet miliona“ neko radio i pre vas… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Periću, možete o ministrima da mislite šta god hoćete, to je vaše pravo, ali ove ministre je birala Narodna skupština Republike Srbije. Tako da, ministre, kao što vi očekujete da budete uvažavani dok sedite, barem imate onu elementarnu pristojnost da nekoga zovete gospođo ministre ili ministre ili gospođo Mihajlović, a ne da joj dajete pogrdne nadimke. Verujte, za svakog člana SNS uvreda je da kažete da pripada pokretu „jedan od pet miliona“, uvreda. Vama to možda nije bitno, nije značajno, ali je uvreda. Da li želite da nastavite vašu diskusiju, gospodine Periću? Imate još minut. Kolega Mirčiću, molim vas, pustite gospodina Sretu Perića da završi svoju diskusiju.
Hvala, kolega Arsiću. Ja sam ovo pripejd koristio svoje vreme. Hvala vam.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 23. stav 1. i odnosi se na podnošenje zahteva za utvrđivanje kućnog broja. Može se reći da je ovaj amandman lingvistički interesantan. Naime, u jednoj rečenici, tačnije u stavu 1. jedna reč se ponavlja nekoliko puta, što smatramo da je neprimereno, da je i u običnom ćaskanju ili neobaveznoj komunikaciju, a ne ugrađeno u tekst zakona. U dugogodišnjoj primeni ovog zakona ukazala se potreba za ažuriranjem naziva naseljenih mesta i katastarskih opština iz razloga postojanja slovnih i tehničkih grešaka koje su nastale još prilikom ranijih zakona, kao potreba usklađivanja sa ranijim stanjem na terenu, u smislu nastanka novih ili prestanka postojanja naseljenih mesta i katastarskih opština. Dame i gospodo, u Srbiji danas ne postoji registar stanova, zgrada i adresni registar, koji još uvek nije kompletan i ažuran. Posle neimenovane ulice nedostaju kućni brojevi, a tamo gde i postoje ne podudaraju se sa podacima iz registra. Toliko za danas.
Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Žarku želju imam da ovaj član pročitam, da čujete vi što niste čitali Predlog zakona na šta ovo liči. „U slučajevima iz člana 25. i člana 29. stav 1. i 2. ovog zakona stambena zajednica, odnosno vlasnik objekta, odnosno zakup na građevinskom zemljištu u javnoj svojini na kojem je izgrađen objekat, odnosno investitor, odnosno podnosilac zahteva za ozakonjenje objekta, dužni su da omoguće JLS…“ ne znam jel to neka droga „… označavanje naziva ulice i/ili označavanje objekta ili građevinskog zemljišta unutar katastarske parcele kućnim brojem.“ E, ko uspe da razume šta ovde piše ovako na brzo čitanje, stvarno, skidam kapu. Ovo je najbolji primer kako izgleda kako je napisan ovaj zakon. Ovo je prosto nešto neverovatno. Možda je postojala dobra namera da se ovaj deo života uredi, potreba postoji, ali tvrdimo ovim i ovakvim zakonom to apsolutno neće biti moguće. Ne znam, kolega Arsiću, što ste vi danas pred kraj radnog vremena nervozni, danas ste ceo dan bili lepo raspoloženi. Malo pre ne date kolegi Mirčiću da citira stih neke pesme, nije vam smetalo kada je Zorana Mihajlović pominjala Prevera.
Nije koleginice, nego proteklo je vreme.
Dozvolite, trošim svoje vreme. Čekajte, kolega Arsiću, zaboga, čemu nervoza, jel vas neko dira? Kažite da vas branimo.
Nemojte vi molim vas.
Nemojte, molim vas. Opušteno. Dakle, kako je moguće da vi malo pre ne dozvoljavate Sreti Periću da Zorani Mihajlović, koja ne znam šta sve nama nije rekla, vama smeta što on kaže da je ona jedna od pet miliona. Ali, jeste Arsiću, jeste i vi… [[Isključen mikrofon.]]
Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pretvaranju prava korišćenja u pravo svojine na građevinsko zemljište uz naknadu podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Mi smo, srpski radikali, insistirali, donošenjem Ustava Republike Srbije 2006. godine, da se pitanje korišćenja prava otkupa građevinskog zemljišta reši jednim sistemskim zakonom koji ne bi trebao da se menja. To bi pružilo pravnu sigurnost i pravni okvir i za građane, jer građani moraju da znaju da se građevinsko zemljište deli na ono građevinsko zemljište koje pripada tom gradu, odnosno jedinici lokalne samouprave i ostalo građevinsko zemljište, najčešće i nekategorisano koje se nalazi u pojedinim delovima grada. Međutim, i dan danas je i te kako veliki problem ko od ljudi koji imaju svoje kuće, imaju parcele, a kada se pojavi neki bahati investitor kome je dozvoljeno sve. Zaista je ova Vlada pokazala da ima i te kako razumevanja za sve one koji imaju novac i tras došli su – hajde sad ćemo da pravimo neke solitere, da se neplanski gradi. Vi se svi putovali negde po svetu. Da li ste vi videli neke ogromne solitere pored Ajfelove kule? Niste. Da li ste ih videli u užem centru nekih drugih gradova? Da li ste videli neki soliter pored Akropolja? Jeste li videli da je došlo do konverzije građevinskog zemljišta u takvim gradovima samo zato da bi neko gradio i sticao ogroman kapital? Nemojte da se igrate nekim stvarima koje će ostati ruglo budućim generacijama. Mnogi od vas su pominjali nekadašnjeg gradonačelnike Beograda i drugih gradova, pa kako se i planski radilo i posle između dva svetska rata, posle Prvog svetskog rata gde je zaista Srbija imala velike probleme u svakom smislu. Vi danas to gledate… (Predsedavajući: Zahvaljujem, koleginice Jovanović.) Taman sam htela o Požarevcu i onim svetlim trenucima istorije vašeg grada.
Žao mi je, ali iskoristili ste svoje vreme. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Vi se, gospodine Arsiću, pretpostavljam sećate kada je svojevremeno sličan ovakav zakon donošen da je ministar bio Oliver Dulić. Tada smo imali dosta amandmana na taj predlog zakona i jedan od amandmana odnosio se upravo na ovu konverziju. Ja sam tada ministru, tadašnjem, Oliveru Duliću rekla – ministre, prihvatite naš amandman, ovaj zakon će vas koštati slobode, zbog ovog zakona ćete otići u zatvor. Sećate se da je tako bilo? On nije poslušao i završio je tako kako je završio. Naravno, Zoranu ne želim da upozoravam, jer me baš briga što će ona otići u zatvor. Ovo će joj biti sitnica u odnosu na sve ono što je ona već zaradila za zatvor, ali zaista se ne može reći, ovako kako je napisano u ovom stavu 2, da govorite o pripadajućem pravu korišćenja. Ne, može biti samo pripadajuća parcela. Ne može, jer je parcela ta na kojoj se vrši konverzija. Imate više, kroz ovaj zakon, amandmana, ali sve kolege nisu tu da govore o tim amandmana. Zapravo, vi ovde nemate, isto kao što je bilo u tom Dulićevom zakonu… Ne zna se kolika je parcela, ne zna se kolika je pripadajuća parcela koja pripada nekom objektu. Svi mi dobro znamo da su svojevremeno privatizacije u 90% slučajeva vršene upravo zbog tih parcela. Sećamo da su te burazerske privatizacije bile takve da su sačinjavani ugovori. Na osnovu tih ugovora kupci, novi vlasnici tih bivših preduzeća su se obavezivali… Po sledećem ću amandmanu, jer vidim da ste nestrpljivi.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovaj član baš i govori o tom atraktivnom zemljištu koje je bilo razlog većine privatizacija i nikako tim novim vlasnicima ovim zakonom niti bilo kojim ne sme se činiti ustupak. Dakle, stotine hiljada ljudi su ostali bez posla u toku tih burazerskih kriminalnih privatizacija. Vi ste doduše obećali da ćete 24 privatizacije da razrešite i da će one dobiti sudski epilog. To se nikada nije desilo, ali nije ni čudo. Ovde govorimo o nečemu drugom. Prodavane su i kupovane su fabrike sa četiri, pet, šest hiljada zaposlenih. Ljudi su ih kupovali, ti novi vlasnici, tajkuni, zato što im je bilo interesantno da dobiju tu lokaciju. Zaključivali su ugovore gde su se obavezali da za dve godine neće menjati namenu tog objekta. Iza te dve godine niko nije dobijao otkaz, nije dobijao ni platu ili su dobijali neku siću. Kad su prošle te dve godine on više nije imao nikakvu obavezu prema tim hiljada ljudi koji su radili u tim firmama. Mi danas umesto 5.000 ljudi iz „Zmaja“ imamo, na znam, „Rodu“, IDEU, šta sve ima tamo ti tržni centri. Imamo hotele po Beogradu, ne samo po Beogradu, po centrima svih gradova u Srbiji jer nekada te značajne fabrike od kojih se živelo, koje su dobro radile, od kojih je živela i država i narod, te fabrike su bile na dobrim lokacijama, one su rasprodate. Mi sada ovim zakonom činimo uslugu onima koji su došli do tih objekata. Te objekte su rušili, gradili nove ili ih nisu rušili, nego su samo te dograđivali, sređivali i oni sada po ovom zakonu nemaju određenu parcelu, nema parcela koja je potrebna za normalno korišćenje objekta, a to je inače termin u građevini apsolutno neprikosnoven. Ne, nego koliko se odredi toliko će neko dobiti za konverziju i dobiće za džabe lokaciju u centrima na najlepšim mestima svih gradova u Srbiji.
Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Radi se o delu koji se odnosi na restituciju. Kada se utvrdi da je recimo neka parcela predmet restitucije postupak se obustavlja. Vi se igrate sa vatrom. Mi smo vas upozorili. Sve to oko restitucije, to su mutne rabote. Posle toliko godina vi gledate da ispoštujete privatno vlasništvo, da vratite to, a sa druge strane otimate nemilice. To prosto čovek ne može da veruje. Ne vredi o tome da razgovaramo, ne vredi da mi srpski radikali stručno raspravljamo o ovome. Kad dođemo u priliku mi ćemo sprovodi sve ovo što vama sada iznosimo. Možda će doći to vreme, možda neće, to niko ne zna. Ali, ono što želim za kraj. Želim da kolegama poslanicima se izvinem ako je u današnjoj raspravi dolazilo do izliva žuči od strane predstavnika izvršne vlasti. To ste vi direktno omogućili. Resornom ministru da se iskreno lično zahvalim što je meni i mojim kolegama i koleginicama spominjala porodicu. Možda nije adekvatno, ali mi njoj poklon …
Kolega Mirčiću to se nije desilo. Molim vas da govorite o svom amandmanu. Izvolite.
Evo govoriću o amandmanu. Iskreno želim sve najbolje njenoj porodici i ocu i majci, ako su živi, moji nisu živi, ali šta da radimo, to je tako. Ne možete uvek da uzvratite istom merom, niti je nama želja. Neka je vama sa srećom, ali se nadamo da Srbija više neće imati priliku da vas gleda. Nadam se da je ovo poslednji nastup kao ministar ispred Vlade Srbije.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković.
Hvala uvaženi potpredsedniče Arsiću, dame i gospodo narodni poslanici. Evo pri kraju ove naše današnje rasprave posle 43 godine života ja sam shvatio da ona teorija koja kaže „homo hominis lupus est“ čovek čoveku vuk, da je ona u stvari ispravna. Mi smo to danas mogli da vidimo i u našem parlamentu, imajući u vidu toliku količinu žuči, uvreda na ličnom i na svakom drugom planu. To je prevazišlo sve ono što podrazumeva jednu političku debatu i raspravu između političkih protivnika, ma koliko da su oni sukobljeni, ma koliko da su različite njihove političke opcije ili ideologije. Smatram da je jako ružno što smo danas ovo dozvolili, što smo raspravljali na ovakav način, ali u svakom slučaju nadam se da ćemo mi zajedno sa ministarkom Mihajlović nastaviti da radimo ovaj posao, nastaviti da radimo za Srbiju. Ja sam siguran i to pokazuju sva istraživanja javnog mnjenja da ova naša opcija ima tih tzv. 50 plus 12%, dakle nekih 62% podrške na čelu sa Aleksandrom Vučićem i da ono što ste vi tokom ovog dana prikazali da to jeste stvarno jedan mali, mali deo podrške naših građana, a mi ćemo i dalje nastaviti da gradimo i da podržavamo izgradnju i auto-puteva. Malopre je jedna koleginica pominjala izgradnju solitera, izgradnju nekih modernih građevina. Naravno mi smo ponosni na „Beograd na vodi“ i Zorana Mihajlović je i potpisala taj ugovor. Imate pre nekoliko meseci je sagrađen i Vašington na vodi, to je nešto slično ovde. Da, mi putujemo, mi gledamo, mi učimo i radimo ono što rade najrazvijenije zemlje. Zato u tom „Beogradu na vodi“ se sada, dok nije temelj iskopan u novoj kuli u kojoj će biti hotel „St. Regis“, jedan od najvećih lanaca hotela na svetu. Košta negde, kako mi je ministar finansija, gospodin Mali rekao, već sada košta nekih 9.000 evra. Ako to nije uspeh, ako to nije nešto što smo svi priželjkivali decenijama, da Beograd, da Srbija bude zemlja koja je jako interesantna za ljude koji su poslovni, koji imaju novca, koji imaju neki profit ovde u našoj zemlji, za strance, za naše ljude iz dijaspore koji žele da plate toliko kvadratni metar, onda ne znam šta je uspeh i žao mi je što nismo razgovarali o tome kako da napravimo i kako da učinimo sve da utičemo da se zemlja ravnomerno i regionalno razvija, da Beograd bude primer i da pomognemo kao što to činimo, da otvorimo fabriku i da u svakom, pa i u najmanjem mestu u Republici Srbiji. Šta mislite, da bi bez ovih ljudi, da bi bez predsednika Vučića, pa i ministarke Mihajlović imali fabriku „Džinsi“ u Krupnju, imali „Teklas“ u Vladičinom Hanu, imali fabrike u Vranju, Leskovcu, Pančevu? Otvoreno je 150 fabrika u prethodnih nekoliko godina. Mislim da će nas skupo koštati ovakav negativan pristup, ovako odsustvo potrebe, odnosno odgovornosti da se dođe do nečega. Nešto što je dobro, što neko dobro uradi, da se kaže, da budemo konačno racionalni. Ta naša racionalnost i zaslepljenost i isticanje neprijateljstva na ličnom planu je nešto što po mom mišljenju jako skupo košta Srbiju. Ono što je moj apel svim kolegama, da raspravljamo argumentovano, da raspravljamo na osnovu činjenica i na osnovu rezultata koje neko postigne. Ja sam mislio da smo davno prevazišli raspravu koja podrazumeva lične uvrede, koja podrazumeva privatan život određenih ljudi i, na kraju krajeva, mi treba da budemo i dobri domaćini ovde. Bez obzira da li smo predstavnici vlasti ili smo predstavnici opozicije, mi treba naše goste ovde, a to jeste ministar ili potpredsednik Vlade ili predsednik Vlade, predsednik države, kada dođu sa svojim saradnicima, da budemo dobri domaćini i da raspravljamo o ideologijama i da se tu raspravljamo, da tu žestoko polemišemo, argumentima, a ne da dozvolimo da svedemo danas ovu raspravu na nešto što predstavlja stvarno, mogu slobodno tako da se izrazim, razapinjanje ministarke Mihajlović iz, sada stvarno ne mogu racionalno da objasnim iz kojih razloga, jer nijednog trenutka nisam čuo - e, ministarka Mihajlović, nije dobar auto-put, loš je auto-put, loši su izvođači, loši su podizvođači, loš je most, loše ste predstavili ovu državu kad ste otišli u Moskvu, kad ste otišli u Kinu, kad ste otišli u bilo koju stranu državu. Ne. Bar mi iz parlamenta to pratimo. Možemo da se ponosimo kad neko ode, kao što to ona uradi, i predstavlja dobro zemlju i u Kini i u Moskvi i u EU i u SAD. Dakle, nama trebaju ljudi od ugleda. Nažalost, nemamo ih mnogo. Ako ćemo ovo raditi što smo radili danas, sa najboljim ljudima koje imamo, ja mogu da razumem i političke razlike i sve, ali, to nije dobro za našu zemlju, ma koliko se mi politički i na bilo koji drugi način razlikovali. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Ovo malo pre je bio školski primer objašnjavanja amandmana, jedino ne znam što nama ne dozvoljavate da na isti način govorimo. Kaže kolega da je danas ponašanje u Narodnoj skupštini bilo uvredljivo. Ja mislim ako je neko vređao danas Narodnu skupštinu, to su predsedavajući, koji su dozvolili nešto što nikad do sad nije bilo, da ministar čak psuje majku narodnim poslanicima i da radi i govori sve ono što govori. Ali, dobro, to je vaš izbor, vaša stvar i nećemo mi tim da se bavimo. Kajaćete se vi svi, verujte, vrlo brzo i biće vam neprijatno zbog svega ovoga kad budete saznali neke stvari koje će se definitivno i izvesno desiti. Ovaj član 8. na koji je podnet amandman, znate šta predviđa? Predviđa primenom ovog novog stava da će dosadašnji korisnici i dalje koristiti građevinsko zemljište bez naknade. I onda vi objasnite kako to nema veze sa Zoranom Mihajlović i sa onim načinom na koji je ona navikla da radi. Kaže kolega da nismo rekli - ne valja put, ne valja ovo, ne valja ono. Rekli smo sve što ne valja, kako nismo. Rekli smo - ne valja da se krade, ne valja da se uzimaju provizije, ne valja da se uzimaju pare za eksproprijacije, sve smo to rekli. Ali, nadamo se, drage kolege, zapravo, sasvim smo sigurni, da ovaj degustator hrane koji je zamenio Skota neće imati toliko uticaja i neće više Zorana biti na ovom mestu gde je sada.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Reč ima Vladimir Orlić. Izvolite.
Samo da primetim, dame i gospodo, da predlagač ne bi ništa pogrešio čak ni da je prihvatio amandman kolege Rističevića. Ali, bez obzira na to, gospođo Mihajlović, sve čestitke na izvanrednim rezultatima koji su ostvareni u resoru o kom se starate i sve čestitke na odličnim predlozima zakona. Jel vidite, kada za ceo jedan dan čujete da su jedine zamerke na temu bilo čega što se tiče zakona, ne sadržaj zakona, nego to što neko ne voli vas lično, onda vam je potpuno jasno da su zakoni više nego dobri. Dakle, sve čestitke na tome. Zbog toga ćete i dobiti podršku za ove predloge od naše poslaničke grupe. A što se tiče tih priča, znate kako, da bilo koga od nas hvali onaj kome nisu dobri novi auto-putevi, onaj kome nisu dobri stanovi za pripadnike snaga bezbednosti, onaj kome nije dobra modernizacija, niti uspeh ove zemlje, mi bismo se verovatno zabrinuli da li nešto radimo pogrešno. Kad nas takvi kude, da znate, sve se radi taman kako treba a njihove reči svakome kome dođu kao otrovni i sa zlom namerom upućeni gestovi, mogu da dođu samo kao odlikovanje. Čestitke i na tome i nastavite sa dobrim poslom.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, iako je nešto obećao.
Vrlo kratko, predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, imali smo priliku danas da čujemo mnogo štošta a malo o zakonu, malo o zakonskim odredbama, malo o suštini zakona, malo o onome što je trebalo da bude predmet rasprave. Nažalost, sve ono drugo što je bilo prisutno u vokabularu mnogih poslanika nije primereno ovom domu, nije primereno nečemu što podrazumeva demokratsko sučeljavanje i razmenu mišljenja, naročito oportuna stanovišta. Imajući u vidu da takav način ni u kom slučaju ne treba da bude primeren radu ove Skupštine, mi u poslaničkoj grupi Socijalističke partije Srbije smo uvereni da će u daljem toku rada, kada su u pitanju zakoni o kojima raspravljamo, sednica biti daleko, daleko primerenija, sa vokabularom koji odgovara nečemu što podrazumeva i pristojnost i kultivisanost i sve ono što treba da oličava narodnog poslanika. Imajući u vidu da je set zakona koji vi predstavljate u Skupštini dao određene pokazatelje u smislu kvaliteta, mi još jednom ističemo podršku jednom takvom načinu i pristupu normiranja zakona, sistematizacije zakona i nadamo se da će svi budući zakoni biti još bolji, još kvalitetniji u odnosu na ove o kojima raspravljamo i nadamo se da će u buduće rasprava o predlozima zakona biti na onom nivou koji građani od nas očekuju, a mi smo dužni da to očekivanje ispunimo, to podrazumeva kulturu dijaloga. Zahvaljujem se.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sa ovim smo završili sa današnjim radom. Nastavljamo sutra u 10.00 časova.