Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 67 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sednici sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Stefana Miladinović, Bojana Đorđević, Zvonimir Stević, Čedomir Protić, Miletić Mihajlović, Nataša Vučković i Miroljub Stojčić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača dr Rasima Ljajića, potpredsednika Vlade i ministra spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija i prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine, pozvao da sednici prisustvuju i: Dejan Novaković, državni sekretar u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Petar Stanojević i Dejan Trifunović, pomoćnici ministra energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Dušan Protić, pomoćnik ministra spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija, prof. dr Milorad Rakonjac, pomoćnik direktora Republičke direkcije za robne rezerve, Mirjana Janjić, viši savetnik u Republičkoj direkciji za robne rezerve, Snežana Ristić, načelnik odeljenja za naftu i gas u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine, i Zoran Ibrović, načelnik Odeljenja za harmonizaciju propisa i međunarodnu saradnju u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima osme tačke dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O ROBNIM REZERVAMA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Milica Vojić Marković, Aleksandar Pejčić i Katarina Rakić, kao i amandmane Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Primili ste izveštaj Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici: Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Milica Vojić Marković. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, na Odboru za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku razgovarali smo o svim predloženim amandmanima. Mnogo toga je usvojeno u cilju poboljšanja zakonskih rešenja, dosta toga je išlo kroz ispravke, ali postoji 16 amandmana koji su prihvaćeni od naše koleginice Katarine Rakić, koja direktno proizilaze kao pravni sled direktiva 119 koje se odnose na Energetsku zajednicu i Strategiju koja se bavi razvojem energetike i ovaj deo koji se odnosi na naftne derivate. Postoje tri amandmana Odbora, koje smo podneli, na osnovu mišljenja Agencije za zaštitu podataka i s obzirom da nisu išli u regularnu proceduru, oni se odnose najvećim delom na čl. 7. i 12, koji se odnose na nadležnosti direktora Direkcije za robne rezerve, a koji inače govore o tome na koji način treba da se čuvaju podaci, na koji način robne rezerve predstavljaju stratešku imovinu jedne države i kako treba prema njima da se ophodimo. Zaštita podataka spada u nadležnost direktora Direkcije i smatramo da smo to predložili kao Odbor na osnovu mišljenja Nacionalne agencije za zaštitu podataka, smatramo da oba ministarstva, kao predlagači, Ministarstvo za trgovinu i Ministarstvo za energetiku ništa neće imati protiv. Smatramo da je to naš mali doprinos u poboljšanju ovih zakonskih predloga. Zahvaljujem se.
Samo da konstatujem, pošto nisam pročitao, Vlada je prihvatila amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku je prihvatio amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, ovim članom 2, naš amandman glasi da načelo jedinstvenosti i funkcionalnosti treba da stoji pored ostalih načela kako bi se sačuvala uloga Direkcije kao samostalnog pravnog lica. Vi ste taj amandman usvojili na Odboru i on je postao sastavni deo ovog zakona. Bilo bi lepo da ste prihvatili još neke naše amandmane, jer smo sigurni da bi oni poboljšali ovaj zakon. Hvala.
Reč ima ministar Ljajić. Izvolite.
S obzirom da je sednica Vlade u toku dok traje ova sednica, prihvatili smo ovaj amandman sa ispravkom.
Konstatujem da je Vlada prihvatila ovaj amandman sa ispravkom i da je postao sastavni deo zakona. Na član 3. amandman zajedno su podneli narodni poslanici: Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev.
Ovim amandmanom smo predložili da se član 3. stav 3. briše, a on se odnosi na to da autonomne pokrajine, jedinice lokalne samouprave mogu obrazovati robne rezerve, a da se ovaj stav prenese i da bude samostalan član. To je da bude član 5a, jer mislimo da mu ovde jednostavno nije mesto, da štriči, jer u članu 3. se reguliše u kojim slučajevima se koriste robne rezerve. Zato smo predložili da se u članu 3. ovaj stav 3. briše, a da ovaj stav postane samostalan član 5a u ovom zakonu. Molim vas da još jednom razmislite i da prihvatite ovaj amandam. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici: Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada je prihvatila amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku je prihvatio amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima ministar Ljajić.
Prihvatamo amandman sa ispravkom.
Konstatujem da je amandman sa ispravkom prihvaćen i da je postao sastavni deo ovog zakona. Amandman koji se posle člana 5. dodaje član 5a, sa ispravkom, zajedno su podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev. Izvolite.
Ministre, o ovome sam govorila malopre. To je ovaj stav iz člana 3. koji smo prebacili da bude kao član 5a. Pored toga, takođe smatramo da Direkcija mora da daje saglasnost na ono što planiraju opštine i pokrajine kao republičko centralno telo za robne rezerve, što smo ovim amandmanom i predložili.
Reč ima ministar Ljajić.
Ima više sličnih amandmana. Iskreno, ne mislim da je ovo suštinska stvar koja će bitno da promeni sadržaj ovog člana i ovog zakona. U prethodnom rešenju smo imali da je Direkcija davala saglasnost i to je činila. Sada je ovo jedno rešenje koje je praktičnije, jednostavnije. Iskren da budem, ovo je bio i predlog Ministarstva pravde, u prvobitnom tekstu rešenja je bilo ovo što vi sada predlažete, tako da smo uskladili sa tim mišljenjem Ministarstva pravde da nije potrebno da se daje saglasnost od strane direkcije, već da opštine, odnosno autonomne pokrajine mogu da osnivaju robne rezerve u skladu sa ovim zakonom.
Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev.
Uvaženi ministre, mi smo predložili da ipak treba da ostane ovo, zbog svih dešavanja koje smo imali u robnim rezervama. Smatramo da nadzor i kontrola treba da budu u svim nivoima. Ne vidimo razlog zašto bi smetalo da Direkcija jednostavno da saglasnost na predlog onoga što autonomne pokrajine i lokalne samouprave misle da treba da bi planirale robne rezerve. Zbog toga smo mi ovim amandmanom predložili da ipak ostane kao što je bilo u do sada važećem zakonu, da ipak direkcija daje saglasnost. Hvala.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku podneo je amandman na član 7. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima ministar.
Vlada će prihvatiti ovaj amandman na sednici koja je u toku.
Konstatujem da je prihvaćen ovaj amandman i da je postao sastavni deo zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Samo sam htela da se zahvalim gospodinu ministru i da se zahvalimo predsednici Odbora za kontrolu službi bezbednosti, koja je Kancelariji saveta nacionalne bezbednosti za zaštitu tajnosti podataka praktično dostavila ovaj predlog. To pokazuje još jedan način na koji nacionalne službe koje se bave ovom temom štite interese ne samo države, nego i učestvuju u kreiranju boljih zakonskih rešenja. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovano predsedništvo, uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, poslanički klub SPS svakako je zadovoljan sa predlogom amandmana u članu 7. stav 1. koji se menja i glasi da Direkcija posluje robnim rezervama na transparentan način osim u slučaju podataka koji su u skladu sa posebnim propisima određeni i označeni kao tajni podaci. Čuli smo od predsednice resornog odbora da je u ovom slučaju Nacionalna agencija za zaštitu podataka imala svoj predlog. Mi smo u načelnoj raspravi, ja i moje kolege, upravo imali određene predloge, sugestije, moguće načine, kako da se u punoj meri obezbedi transparentan i javan rad kada su u pitanju robne rezerve. Želim da kažem da stav našeg poslaničkog kluba, pored toga što je ovaj zakon po nama sveobuhvatniji i precizniji, usklađen je sa direktivama EU, Svetske trgovinske organizacije, otklonio je i određene nedostatke koje je pokazao Zakon o robnim rezervama, još uvek aktuelan i u prethodnom periodu. Pre svega, po nama obezbeđuje javnost rada, odnosno određenu transparentnost, jer kao što smo videli u prethodnom periodu, robne rezerve su praktično tretirane kao neka vrsta državne tajne. Svakako, to je proizvelo određene probleme. Dobro je što su Vlada Republike Srbije, premijer Dačić i koalicioni partneri preduzeli određene mere kada su u pitanju robne rezerve. One su se, pre svega, odnosile na konkretna zaduženja prema MUP, prema radnoj grupi koja je obrazovana još 12. aprila 2013. godine i resorno Ministarstvo trgovine u smislu nadzora nad Republičkom direkcijom. S tim u vezi, mi smo i u načelnoj raspravi ukazali da treba ozbiljno shvatiti probleme koji se pojavljuju kod robnih rezervi, da li su istinite tvrdnje da postoji duplo dno u silosima, da li određene robe nisu upotrebljive, koliki je manjak. Koliko danas, neki su i u načelnoj raspravi izrazili određenu sumnju i bojazan da se u tom smislu neće ići do kraja. Želim pohvalim rad Vlade i MUP. Imamo i danas konkretne rezultate, hapšenja, privođenja najodgovornijih lica. S obzirom da je ova Vlada u mnogim oblastima značajnim za život građana i uopšte napretka našeg društva pokazala odlučnost i opredeljenost da ide ka pravim rešenjima i do kraja, očekujem da će i kada su ovi problemi u pitanju, upravljanje robnim rezervama, dobiti svoj epilog na kraju. Zašto je ovaj član 7. bitan? On, pre svega, u svom stavu 1. kaže da direkcija posluje robnim rezervama na transparentan način. Prvobitno rešenje je bilo – osim u slučajevima ako u propisima kojima se uređuje postupanje sa podacima značajnim za odbranu zemlje nije drugačije određeno. Dakle, on određuje da Direkcija mora da posluje na transparentan način, ali istovremeno uvodi izuzetke. U stavu 2. je bilo određeno i ostalo je da direktor Direkcije propisuje stepen tajnosti podataka, dokumenata i ugovora koji se vode, čuvaju i zaključuju u vezi sa poslovima upravljanja robnim rezervama, u skladu sa propisima koji uređuju tajnost podataka. Mislili smo da možda u tom smislu treba pojačati ovu odredbu i suziti mogućnost direktoru da određuje tajnost podataka i na taj način da suzi transparentnost rada. Mislimo da je ovaj amandman Odbora, uz ovaj amandman na član 12. koji sledi, nešto preciznija odredba koja jasno upućuje i govori da osim u slučaju podataka koji su u skladu sa posebnim propisima određeni i označeni kao tajni podaci, što je u dobrom delu suzilo delokrug odluke direktora i preciziralo u kojim to slučajevima će biti izuzeci da se ne bi ugrozila tajnost podataka. S obzirom na sve to izneto i činjenicu da je za nas jako bitno da postoji javnost rada i transparentnost u robnim rezervama, jer je to pretpostavka da se sve moguće koruptivne radnje, bilo koja vrsta nepravilnosti pojavi u narednom periodu i da robne rezerve u potpunosti ispune svoju funkciju, uz želju da bude što manje razloga da se deluje u nekim vanrednim situacijama, poslanički klub SPS će podržati ovaj predlog i spremni smo da učestvujemo i dalje u radu po amandmanima. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev.
U članu 9. stav 1. mi smo izmenili amandmanom tako što smo precizirali i skladištenje robnih rezervi i podvukli smo – bez obzira na uvedeno načelo u članu 2. Predloga zakona da Direkcija poslovanje vrši po tržišnim principima. To je ovaj prvi deo našeg amandmana. Drugim delom smo predložili brisanje stava 4. Zašto smo predložili brisanje stava 4. koji se odnosi da prioritetno mogu robne rezerve na zajam MUP, vojska i Ministarstvo odbrane? Zato što po nama to već podrazumeva vanrednu situaciju i ratno stanje, a takvi slučajevi su definisani članom 3. zakona, pa smo zato mislili da nema potrebe da se i ovde ponavlja. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što krenem na sam amandman, da prokomentarišem, pre nekoliko dana kada smo govorili u načelu, pričali smo i pitali šta se dešava sa onim zloupotrebama vezanim za robne rezerve. Danas imamo odgovor da se neki hapse. Ali, mislim da se to neće izbeći kada bude ovaj zakon stupio na snagu, jer ima dosta propusta u vezi sa tim. Član 10. se odnosi na sredstva za poslovanje robnim rezervama. Kažete da se obezbeđuju u budžetu Republike Srbije i iz drugih izvora u skladu sa zakonom. Mi smo smatrali da treba staviti još jednu tačku: „Iz prihoda ostvarenih davanjem na zajam ili zakup roba ili opreme iz robnih rezervi i zakupa slobodnih skladišnih prostora, u skladu sa godišnjim programom poslovanja“. Naravno, u obrazloženju koje ste nam dostavili, vi kažete ono što znamo, da su Zakonom o budžetu ukinuti sopstveni prihodi i da bi ovo bio problem. Ali, mi smo imali u vidu drugu stvar, da ova sredstva mogu da budu pozajmica i da se posle toga vraćaju budžetu, da se kasnije vrate iz budžeta. Nisam sigurna koliko budžet može izaći u susret potrebama koje država ima kada su u pitanju robne rezerve. Treba predvideti sva moguća sredstva koja mogu da doprinesu da se robne rezerve napune.
Hvala. Reč ima potpredsednik Vlade Rasim Ljajić. Izvolite.
Prošli put smo o tome razgovarali kada je bila rasprava u načelu. Mogu s vama da se složim, ali naprosto ovo je usklađivanje sa Zakonom o budžetskom sistemu, pošto je Direkcija direktni budžetski korisnik. Nemaju sopstvene prihode. Dali smo jednu široku formulaciju da mogu da se finansiraju iz drugih izvora, uključujući sve ove izvore koje ste vi sada naveli.
Hvala. Amandman kojim se posle člana 10. dodaje član 10a zajedno su podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić-Marković. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici,dodali smo još jedan član koji glasi: „Sredstvima iz člana 10. ovog zakona raspolaže Republička direkcija u skladu sa ovim zakonom i drugim propisima. Ostvarena dobit, odnosno višak prihoda nad rashodima, u poslovanju Republičke direkcije utvrđuje se u godišnjem obračunu i koristi se za finansiranje potrebnih robnih rezervi, a ako to Vlada odluči i za druge namene. U slučaju da Republička direkcija ne može izvršiti svoje obaveze u skladu sa ovim zakonom, Vlada će preduzeti mere radi obezbeđenja uslova za poslovanjem robnim rezervama.“ Šta smo hteli da preciziramo ovim što smo dodali? Raspolaganje i trošenje sredstava Direkcije i način trošenja ostvarenja dobiti. Mislim da je ovo vrlo potrebno upravo iz razloga koje sam navela pre nego što sam počela da obrazlažem amandmane.
Hvala. Amandman kojim se posle člana 10a dodaje član 10b zajedno su podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Milica Vojić Marković i Aleksandar Pejčić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom koji su predložili poslanici DSS kaže se da Republička direkcija o rezultatima svog poslovanja podnosi godišnji obračun Vladi, a uz taj godišnji obračun Direkcija dostavlja i izveštaj o poslovanju. Smatramo da treba prihvatiti ovaj amandman. Veoma je dobro poznato i vi ste o tome, gospodine ministre, govorili u načelnoj raspravi koliko je bilo zaloupotreba vezano za robne rezerve u nekom prethodnom periodu i vidimo da danas po tom osnovu imamo privođenja nekih ljudi koji su pretpostavljam odgovorni za takve zloupotrebe. Smatramo da zakonom treba rešiti da zloupotreba ne može da bude u nekom narednom periodu. Smatramo da je dobro da Direkcija za robne rezerve podnese izveštaj o svom poslovanju Vladi. Ne vidimo ništa loše u tome i u tom smislu smatramo da treba podržati ovaj amandman.
Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev. Izvolite.
Evo samo par rečenica. Kao što je koleginica Gerov rekla, mi smo iz tih razloga i podneli ovaj amandman. Danas imamo hapšenja. Ja sam rekla i u načelnoj raspravi da ne bude iz svega ovoga – tresla se gora, rodio se miš, kada se pričalo o proneverama i da se svašta dešavalo, a da nemamo epilog svega toga, da nema odgovornosti iza ovoga. Da bi se sprečilo to u budućnosti, da bi konačno postojala odgovornost, ne vidimo zašto je suvišno da se taj izveštaj podnosi Vladi? Smatramo da bi trebalo da, iako niste u obavezi i iako ne stoji u ovom zakonu, izveštaji o radu dolaze i u Narodnu skupštinu u vidu nekog izveštaja u koji možemo da imamo uvid i mi kao poslanici, ako ne svi poslanici, onda bar resorni odbor, da bismo svi učestvovali u ovoj kontroli i da bi se smanjile u budućnosti zloupotrebe što se tiče robnih rezervi koje su izuzetno važne, a bilo ih je značajno, što nije dopustivo i nadamo se da se u budućnosti to više neće dešavati.
Hvala. Reč ima potpredsednik Vlade Rasim Ljajić. Izvolite.
Nije sporan izveštaj. Inače, Direkcija će podnositi izveštaj Vladi. Sporan je drugi stav ovog amandmana, da odluke o raspodeli dobiti, odnosno viškova prihoda nad rashodima donosi Vlada na predlog direktora Direkcije. Iz prethodnog mog objašnjenja da nemamo više prava na sopstvene prihode, mislim nema Direkcija, onda nema ni raspodele te dobiti. Sva dobit ide direktno u budžet.
Na član 11. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušica Morčev. Izvolite.
U članu 11. stav 1. navodi se kako se obrazuju robne rezerve - nabavkom robe, ugovaranjem proizvodnje određenih proizvoda ili robnom razmenom. Mi smo predložili da se ovim stavom reguliše i nabavka robe za robne rezerve i na stranom tržištu u slučaju da iste nema ili se ne proizvodi na domaćem tržištu. Ovo je stajalo u važećem zakonu, a sada ne. To se članom 8. stav 2. regulisalo i ne vidimo razlog, iako ste vi u obrazloženju naveli da je sada članom 12. regulisano kako se nabavka robe uređuje, kroz javne nabavke, ali smatramo da je moglo da ostane i u ovom članu. Hvala.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku podneo je amandman na član 12. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima ministar Ljajić. Izvolite.
Prihvatamo ovaj amandman.
Konstatujem da je Vlada prihvatila ovaj amandman i da je postao sastavni deo ovog zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Zahvaljujem se gospodinu ministru. Htela bih radi građana Srbije i javnosti. Koleginica mi je dala šlagvort. Ovaj amandman glasi: „Nabavka robe za robne rezerve se vrši u skladu sa propisima kojima se uređuju javne nabavke i rad sa tajnim podacima“, znači, ovde sada imamo praktično dva zakona koji se direktno implementiraju u ovome, „osim u slučajevima kada se vrši otkup poljoprivrednih proizvoda od poljoprivrednih proizvođača ili kada bi primena postupka javne nabavke dovela do otkrivanja tajnih podataka, o čemu Vlada donosi posebnu odluku.“ Ovde je praktično pokazana velika društvena odgovornost prema upravljanju robnim rezervama i smatramo da je na ovakav način to ovaj zakon jako dobro uredio ovu oblast. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jadranka Joksimović. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, zaista bih želela da, s obzirom na amandmane koji se odnose na čl. 7. i 12. Predloga zakona, se zahvalim resornom ministru i uopšte Vladi, koji su našli sluha za ovakvu intervenciju, koja mislim da je imala punog smisla, kako je koleginica Tomić već i obrazložila. Samo bih dala jedno kratko obrazloženje vezano za ovaj amandman, jer odredbama člana 2. to su tačka 1. i 3. Zakona o tajnosti podataka, date su zapravo definicije pojmova koje treba primenjivati kada se radi o podacima od interesa za Republiku Srbiju, odnosno o tajnim podacima, dok je sa druge strane jednim drugim pravnim aktom Zakonu o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja pravo pristupa ograničeno kada bi ustupanjem zahtevanih podataka došlo do štete za interes Republike Srbije, što faktički znači da bi odavanjem tajnog podatka došlo do takve štete. Mislim da je samo značajno u smislu obrazloženja pomenuti da se članom 3. Zakona o tajnosti podataka predviđa koji se podaci ne smatraju tajnim podacima, odnosno ako je podatak označen tajnim radi prikrivanja ili krivičnog dela ili prekoračenja ovlašćenja ili zloupotrebe službenog položaja ili drugog nekog nezakonitog akta ili postupanja organa javne vlasti. Zbog toga mislim da je veoma važno da smo ovakvu odredbu uneli i precizirali do kraja ovako važan predlog zakona kao što je Zakon o robnim rezervama. Hvala.
Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Milica Vojić Marković i Aleksandar Pejčić. Vlada i nadležni odbore nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici. Mi smo malo promenili član 17. stav 1. i on bi, ovako kako smo mi predvideli glasio ovako: „Direkcija na predlog ministarstva nadležnog za poslove energetike (u daljem tekstu: Ministarstvo), donosi dugoročni program postepenog formiranja i održavanja obaveznih robnih rezervi za period od 10 kalendarskih godina (u daljem tekstu: dugoročni program).“ Stav 2. smo promenili i glasio bi: „Dugoročni program iz stava 1. ovog člana dostavlja se Vladi na usvajanje.“ Stav 3. menja se i glasi: „Direkcija i Ministarstvo nadležno za poslove energetike prate ostvarenje dugoročnog programa iz stava 1. ovog člana i po potrebi predlažu njegovo usklađivanje sa realnim potrebama najmanje svake treće godine.“ Naravno ovde se govori o ovom dugoročnom planiranju i mi apsolutno nismo izašli iz onog što kaže direktiva, iako vi u obrazloženju kažete da se ovo što smo mi predvideli ne slaže sa onim što je predviđeno direktivom. Stvarno ne vidim šta je to što je sporno i što je suštinski suprotno onome što tvrdi direktiva? Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Milica Vojić Marković i Aleksandar Pejčić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u prethodnom smo imali dugoročni program postepenog formiranja i održavanja robnih rezervi. Sada imamo srednjoročni program, iako je meni tu pitanje zašto se srednjoročni program bazira na tri godine a ne na pet, što bi bilo logično, jer je ovaj dugoročni na 10, i godišnji program. Mi smo takođe tu promenili i opet u skladu sa onim što mi smatramo da je uputstvo direktive. „Direkcija na predlog ministarstva nadležnog za poslove energetike, donosi srednjoročni program finansiranja i održavanja obaveznih robnih rezervi za period od 3 kalendarske godine (u daljem tekstu: srednjoročni program). Stav 2. menja se i glasi: „Srednjoročni program iz stava 1. ovog Zakona dostavlja se Vladi na usvajanje.“ Stav 3. menja se i glasi: „Na osnovu srednjoročnog programa Direkcija na predlog Ministarstva donosi godišnji program formiranja i održavanja obaveznih rezervi za period od 1-3 kalendarske godine (u daljem tekstu: godišnji program obaveznih rezervi).“ Prosto mislim da ovo što smo mi u članu 17. i članu 18. naveli jeste u skladu sa Direkcijom, čak nismo hteli ni da menjamo ovo što ste vi predvideli na vremenski period od pet godina ili od tri godine, ostavili smo da bude kako ste predvideli, iako nam nije logično, ali ovo što smo mi napisali jeste direktiva. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman je podnela narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman sa ispravkom podnela je narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podnela narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman sa ispravkom podnela je narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, možda je malo vreme da prekinem ovu divnu, idiličnu atmosferu. Lep zakon, svi ga podržavamo, svi smo saglasni da je neophodan. Urađen je još za mandata prošle Vlade, sve je to lepo, međutim, za mandata prošle Vlade zakoni nisu imali zakonske odredbe koje su bile visoko koruptivne. Ovde ne mislim na ministra i na ministarstvo, ovde mislim na neke druge ljude. A evo šta je za nas problem. Problem je baš ta naknada koja nije utvrđena ni kolika je, ni definisana, a ono što je posebno problematično, pošto smo dobili Predlog budžeta za sledeću godinu, ja je nešto nisam ni video u budžetu za sledeću godinu pod nekim razdeliima. Pitam da li ona postoji ili ne postoji, da li je predviđena u budžetu za sledeću godinu, kolika je, šta će biti s njom? To su prosto neka pitanja na koja ne treba da izbegavate odgovore vi iz SNS-a. To pitam vas, pošto ste vi podnosioci amandmana koji su prihvaćeni. Da vidim, u ime građana Srbije, šta će biti sa tom naknadom, kolika je? Ko propisuje naknadu, gde se usmerava? Da li se usmerava u onaj isti fond u koji ste usmerili silne milijarde ušteda od Zakona o javnim nabavkama?
Gospodine Milivojeviću, molim vas da se vratite na amandman.
Baš sam u temi. Želim da mi se objasni gde je ta naknada prikazana u budžetu za sledeću godinu.
Gospodine Milivojeviću, mogu da vas razumem, ali to ste trebali u načelnoj raspravi. Sada raspravljamo o konkretnom amandmanu.
Konkretno da vam pročitam amandman i da vam pročitam kako glasi član zakona. Član zakona kaže – visinu naknade za formiranje obaveznih rezervi, način obračuna i način plaćanja ove naknade, kao i raspolaganje sredstvima ove naknade propisuje Vlada na predlog ministarstva nadležnog za poslove finansija i ministarstva nadležnog za poslove trgovine, a na osnovu potrebnog iznosa sredstava za izvršenje godišnjeg programa obaveznih rezervi. Sada pitam, pošto me niste razumeli i verujem u vašu dobru nameru da želite da upriličite sednicu kako treba i u tome vas podržavam, ali kažite mi kolika je naknada. Neka mi neko odgovori kolika je ta naknada. Da mi odgovori gde je prikazana ta naknada u budžetu koji smo dobili za sledeću godinu i da mi kaže neke numeričke parametre kako se ta naknada izračunava. Da li je to neka virtuelna kategorija, pošto je u ovoj zemlji sve virtuelno. Voleo bih da mi se odgovori na ova pitanja od strane podnosioca amandmana koji je prihvaćen.
Reč ima ministar Ljajić.
Ono za šta znam je da će u Zakonu o budžetu biti intervenisano amandmanom da se precizira stavka na razdelu Ministarstva energetike vezana za ovu naknadu o kojoj govorite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Prihvatam obrazloženje ministra. Verujem da će to tako biti, ali imam veliku skepsu kada je reč o dobrim namerama SNS i ove Vlade i Ministarstva finansija. Apsolutno sam uveren da će gospodin Ljajić prihvatiti onaj amandman koji će nam u budžetu pokazati gde će se ta naknada nalaziti, ali pošto će budžet biti na dnevnom redu za par dana, kolika je naknada? Kažite mi u numeričkim parametrima da li je naknada u procentima, u dinarima, u evrima i kako ste došli do načina i modela izračunavanja te naknade? To su neka važna pitanja koja omogućavaju da se na njih prosto odgovori. Ako ste spremili zakon i amandman, valjda ste izračunali kolika je naknada i kako se ta naknada obračunava. Ako niste, sačekaćemo budžet, pa ćemo o ovome razgovarati i o budžetu, da ne dovodim ministra u neprijatnu situaciju, jer tu ne vidim njegovu krivicu. Ovde se jasno kaže da to nije u njegovoj nadležnosti, da mu vi deo nadležnosti njegovog ministarstva uzimate. Gospodine Ljajiću, apsolutno ne upirem prst u vas. Vi ovde nemate nikakve odgovornosti niti krivice. Vi ste zakon temeljno pripremili, dobro ga branite, ali vam ovde opet ovi pod čijom vlašću Srbija napredno nazaduje, umeću kukavičije jaje, naknadu koju će oni obračunati na način na koji oni žele, a da mi niti znamo kolika je, niti modalitet obračunavanja te naknade, niti gde će u budžetu završiti. Hvala.
Hvala. Na član 23. amandman je podnela narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Želeo bih da postavim, u vezi ovog amandmana, jedno pitanje koje nameće život. Iskoristiću priliku da u okviru ovog amandmana pitam ljude koji su odgovorni za Direkciju za robne rezerve – da li imate situaciju da ste nekom skladištaru poverili na čuvanje i upravljanje merkantilni kukuruz, pšenicu ili neku drugu robu iz robnih rezervi i da je on neuslovno čuva, a da ste vi to komisijski utvrdili, a da on neće da vam to vrati nazad, kako bi se prebacilo u skladište koje je ipak odgovarajuće za čuvanje takve robe? Ne morate sada da mi odgovorite. Napravite određeni odgovor u pisanoj formi. Ja ću sačekati 30 dana, pa ćemo onda videti da li neki koji najglasnije prozivaju DS da zloupotrebljava neka svoja prava, da organizuje neke zloupotrebe, da li su baš ti kandidati za fresku Belog anđela toliko moralni ljudi, pa mesto njima da rastu bela krila, nama rastu bela krila jer nas pretvaraju u guske i onda nas još mažu katranom i perjem, a u suštini reč je o ljudima koji neće Direkciji za robne rezerve da vrate ono što je njeno vlasništvo i još to čuvaju u neuslovnim objektima, gde to može da propadne. Ne morate sada da mi date odgovor. Polako, proverite u papirima. Ako nemate, ja ću vam pomoći da se setite, pa ćemo onda malo da čitamo to u ovoj skupštinskoj sali ko su ti ljudi. Hvala.
Gospodine Milivojeviću, molim vas. Vidim koji je vaš cilj. Ali vas molim da se pridržavamo dnevnog reda kada raspravljamo o ovim amandmanima. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Ovim amandmanom, koji je prihvaćen, kaže se da obavezne rezerve moraju svo vreme biti fizički dostupne i ne mogu biti predmet nikakvih mera kojima bi se ograničilo njihovo raspolaganje, a skladište i infrastruktura za prihvat i otpremu obaveznih rezervi i skladišta moraju svo vreme biti ispravna i uredno održavana. Vlada je taj deo, znači ovaj amandman, gospodine Ljajiću, prihvatila. Sada moram da vam postavim jedno pitanje, obzirom da nije tu ministarka energetike – da li ovo znači, a ja sam o tome govorila u načelnoj raspravi, da će skladišta nafte i naftnih derivata u Prahovu kod Negotina, za koje je NIS poslao dopis da se konzerviraju, a 30% tih skladišta je u vlasništvu Direkcije za robne rezerve? Da li će ta skladišta biti u funkciji, obzirom na stav 1. ovog amandmana koji ste prihvatili, koji kaže da moraju da budu u funkciji? Da li će se na takav način sprečiti konzervacija i ukidanje skladišta za naftu i naftne derivate u Prahovu, kod Negotina?
Hvala. Na član 24. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman, sa ispravkom, je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku podneo je amandman na član 41. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Član 41. u stavu 2. definisali smo praktično da se podzakonski akti koji su vezani za donošenje ovog zakona vežu za period koji se odnosi na datum, odnosno period donošenja godišnjeg programa obaveznih rezervi. Znači, da se ne vezujemo za donošenje samog zakona nego onog trenutka kada se donese plan tih robnih rezervi. To je neki period od 30 dana. Zahvaljujem se.
Reč ima potpredsednik Vlade, ministar Ljajić.
Prihvata se ovaj amandman.
Konstatujem da je Vlada prihvatila ovaj amandman i da je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O ZABRANI RAZVOJA, PROIZVODNjE, SKLADIŠTENjA I UPOTREBE HEMIJSKOG ORUŽJA I O NjEGOVOM UNIŠTAVANjU Primili ste amandman koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević, kao i amandman Odbora za zaštitu životne sredine. Narodne poslanice Milica Vojić Marković, Donka Banović i Sanda Rašković Ivić, pisanim putem povukle su amandmane koje su zajedno podnele na članove 1. i 2. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 1. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Mi smo predložili amandman na član 2, jer se u članu 2. kaže da izuzetno od stava 1. ovog člana izveštaj se ne podnosi za hemijsku supstancu, pa se kaže – ukoliko je koncentracija te supstance manja ili jednaka 1% u odnosu na ukupnu masu, veća od 1%, ili manja ili jednaka 10% u odnosu na ukupnu masu, u zavisnosti od toga kolika je proizvodnja itd. Mi smatramo da je apsolutno nepotrebno da stoje reči „u odnosu na ukupnu masu“, obzirom da se koncentracija izračunava u odnosu na ukupnu masu. To je, znači, definicija iz hemije šta je koncentracija. Pa kada kažete - koncentracija bakra u rudi je 3%, zna se da se 3% računa u odnosu na ukupnu masu. Smatramo da je Vlada mogla da prihvati ovaj amandman, jer ne vidim zbog čega ga nije prihvatila, ukoliko se po definiciji iz hemije zna šta je koncentracija.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, određujem pauzu do 14,00 časova i ujedno vas obaveštavam da ćemo raditi i posle 18,00 časova do završetka pretresa zakona koji je u toku. Hvala.
Nastavljamo zasedanje. Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, povodom pretresa u pojedinostima predloga zakona iz tačaka 10, 11. i 12. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Aleksandra Antića, ministra saobraćaja, pozvao da sednici prisustvuju i Miodrag Poledica, državni sekretar u Ministarstvu saobraćaja, Dejan Lasica i Mirjana Trifunović, pomoćnici ministra saobraćaja, Siniša Trkulja, pomoćnik direktora Direkcije za železnice, Dejan Kocić i Demir Hadžić, viši savetnici u Ministarstvu saobraćaja i Vidu Stevanović, samostalnog savetnika u Ministarstvu saobraćaja. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O BEZBEDNOSTI I INTEROPERABILNOSTI ŽELEZNICE Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milica Vojić Marković, Donka Banović i Milan Lapčević, kao i Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pisanim putem, amandmane su povukli narodni poslanici Milica Vojić Marković na član 8. stav 3. tačka 2) podtačka (2) i Donka Banović na član 8. stav 2. tačka 1) podtačka (4) i Vlada na član 54. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne) S obzirom da je dobijena saglasnost Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, a Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga Zakona. Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Donka Banović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Izvinjavam se, ako možemo da se vratimo na ovaj član 7, malo ste brzo krenuli, nisam ni bila svesna da smo jedino mi podnosili amandman.
Gospođo Banović, nemam ništa protiv. Znači, vraćamo se na vaš prvi amandman na član 7, amandman pre ovoga?
Jeste.
Dobro, onda se vraćamo jednu tačku nazad. Gospođa Banović nije stigla da se javi. Izvolite, gospođo Banović.
Hvala vam. Ovaj amandman se odnosi na stav treći u ovom članu. Inače, član 7. govori o zahtevima za interoperabilnost. Pročitaću ga zbog građana, jer znam da ministar i Ministarstvo zna o čemu se radi. Dakle, član glasi ovako: „ Da se zahtevi za obezbeđenje interoperabilnosti mogu primenjivati i na železničke pruge koje su funkcionalno odvojene od ostale železničke mreže i koje su predviđene isključivo za gradski i prigradski prevoz putnika, kao i za vozila koja se isključivo koriste za turističko-muzejske železnice i koja voze po posebnim uslovima“. Naša intervencija je da se reči: „mogu se primeniti“ zamene rečima: „primenjuju se i na ove delove železnice“, tim pre što se npr. u članu 1, mislim da je to stav 4, kaže da se odredbe ovog zakona ne primenjuju na metroe, tramvaje i lake šinske sisteme i na turističko-muzejsku železnicu. Tako da se ovde pojavljuje u samom Predlogu zakona različit tretman, gde vi u prvom članu kažete tačno da se ne primenjuje između ostalog i za turističko-muzejsku železnicu, a u članu 7. kažete da se ti zahtevi mogu primenjivati. Pošto mi smatramo da ovaj zakon o bezbednosti i interoperabilnosti zaista doprinosi bezbednosti kompletnog sistema, mi smo onda išli korak dalje, a vidimo da kod vas postoji neusaglašenost čak i između ta dva člana kada je reč o ovome, tako da smo predložili da se reči: „mogu se primeniti“ promene rečima: „primenjuju se“. Shvatam i vaše obrazloženje gde vi kažete, ako je to tačno, da oni ne pripadaju standardnom železničkom sistemu, ali pripadaju. To jeste neki železnički sistem i smatramo da bi zbog ukupne bezbednosti, jer sigurno i ta interoperabilnost, u stvari sam potpuno sigurna, zato što postoji čitav niz standarda i uslova koji pod interoperabilnošću podrazumevaju da treba i na ove sisteme primeniti sve ove zahteve i da ih ne treba izdvajati. Žao mi je što nije bilo drugačijih amandmana, pa da usklade, ako ne prihvatite ovaj naš koji je korak napred, u zahtevu za primenu zahteva, da neko nije takođe primetio pa se pozvao na član 1, gde vi apsolutno isključujete ovaj deo železnice. Hvala.
Zahvaljujem se. Ako se prekorači ovo vreme od dva minuta za komentar amandmana koji je podnet, mi ćemo malo oduzimati od vremena poslaničke grupe. Na sledeći amandman 8. pretpostavljam da ćete opet vi, gospođo Banović? Ne želite? (Ne) Hvala. Na član 8. amandman je podnela Vlada. Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije je prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, gospođo Banović.
Hvala vam. Član 10. govori o oblasti primene, a u stvari oblast primene se odnosi na prethodni član, a to su jedinstveni tehnički propisi. To je čitav niz veoma ozbiljnih propisa. U ovom članu gde se definiše oblast primene, to je otprilike ista argumentacija kao i za amandman na član 7, gde predlagač kaže da se jedinstveni tehnički propisi mogu primenjivati i na vozila i železničke pruge koje nisu obuhvaćene stavom 1. ovog člana, to je onaj stav o kom sam govorila, opet primenjujete reči: „se mogu primenjivati“. Dakle, ono što se iz ovoga vidi jeste i da sam predlagač nije siguran da li treba primenjivati ili ne, odnosno da će se pojaviti verovatno potreba da se primenjuje. Onda vi tu ostavljate kroz sam zakon otvorena vrata. Vi ste takođe u nedoumici. Zbog značaja ovog zakona, pre svega za bezbednost, a i tu operabilnost, odnosno da kompletan sistem deluje i funkcioniše kao celina, koja takođe jeste deo neke druge veće celine, da li je sistem ili podsistem, ista je argumentacija, da ne ostane: „mogu se primenjivati jedinstveni tehnički propisi“, nego da glasi: „da se primenjuju jedinstveni tehnički propisi“.
Zahvaljujem. Za reč se javila i gospođa Radmila Gerov. Izvolite gospođo Gerov.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani ministre. Mi smatramo da treba prihvatiti ovaj amandman, jer je članom 10. predloženog zakona predviđeno, da se jedinstveni tehnički propisi primenjuju na novoizgrađena, unapređena ili obnovljena vozila kojima se obavlja međunarodni prevoz u železničkom saobraćaju, kao i na novoizgrađene, unapređenje ili obnovljene železničke pruge na kojima saobraćaju vozovi kojima se obavlja taj prevoz. U drugom stavu na koji je podnet ovaj amandman, kaže se da se ti propisi mogu primenjivati na vozila i železničke pruge koje nisu obuhvaćene stavom 1. ovog člana. Obrazloženje Vlade zbog čega nije prihvatila ovaj amandman kaže da bi prihvatanjem amandmana bilo nepotrebno iz razloga što bi se prouzrokovali veoma veliki troškovi upravljača železničke infrastrukture i železničkim prevoznicima. Mi mislimo da je pre svega bitna bezbednost, u odnosu na troškove koji bi imali upravljači železničke infrastrukture i prevoznici. Ako se sećate gospodine Antiću, kada smo ovde govorili u raspravi o načelu o ovom predlogu zakona ja sam vam skrenula pažnju, i vi ste rekli da ćete proveriti i raspitati se zbog čega je 300 vozova otkazano iz pravca Zaječara ka Negotinu i Majdanpeku u oktobru mesecu, a 180 polazaka u septembru. Samo tri dana nakon toga, kada sam ovde u Skupštini govorila da je loš urađen remont i da „Železnice Srbije“ to znaju, mi smo imali situaciju da je kog Majdanpeka izgoreo u potpunosti voz koji je prevozi negde između 30 i 50 putnika. Sreća putnicima ništa nije bilo. Ako Vlada smatra da se nešto može primenjivati, znači mi smatramo da se mora primenjivati, bez obzira na troškove jer je bezbednost tih putnika i roba koja će ići tim transportom daleko od većeg značaja u odnosu na troškove koje će imati „Železnica Srbije“. Molila bih vas da mi odgovorite da li ste dobili informaciju od direktora, ko je odgovoran za loš remont tih vozova, a ima ih ukupno tri u Zaječaru, i hoće li direktor „Železnica Srbije“ npr, zbog takve situacije, zbog situacije da je loše urađen remont, a da je takav voz ipak prevozio putnike npr, smoći snage, da ako ništa drugo makar podnese ostavku na tu svoju funkciju?
Zahvaljujem. Da li neko želi reč? Ministar, gospodin Aleksandar Antić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče, ja na samom početku želim da se zahvalim na prvom mestu poslaničkoj grupi DSS na velikom broju podnetih amandmana, gospođi Donki Banović, koja je bila pre svega nosilac čitavog tog seta pokušaja da se zakon popravi, da se zakon doradi. Mi smo jedan broj amandmana prihvatili. Ponavljam, izuzetno sam zadovoljan svakim zajedničkim pokušajem da zakon učinimo kvalitetnijim i potpunijim. Ja ću se povremeno javljati za reč da ne bih sada posle svake diskusije komentarisao amandmane. Znači, vaše primedbe vezane član 7. i član 10. i nedostatak imperativa da se određeni segmenti za interoperabilnost moraju primenjivati je vezan isključivo za turističko-muzejsku železnicu. Naprosto molim da se to tako shvati. Oni segmenti železnice, one železničke linije, one pruge po kojima se obavlja redovan saobraćaj, one moraju biti potpuno utegnute u skladu sa ovim sistemom koje zakon predviđa, kada su u pitanju turističko-muzejska, kada je u pitanju „Šarganska osmica“, koju ovi elementi tangiraju, taj imperativ nije neophodan. Zašto kažemo može se primenjivati? Pa ako se jednog dana steknu uslovi dajte da to podignemo na viši nivo, ali nemojte da dižemo lestvicu na onaj nivo za koji smo u startu svesni da ne možemo da preskočimo. Čest problem našeg zakonodavstva je upravo takav što Vlada, ministarstva, pa i moje ministarstvo, izlazi sa zakonskim projektima koji jednostavno nisu prilagođeni vremenu i trenutku u kome živimo, pa odmah nakon toga idemo za šest meseci ili godinu dana sa zakonom u kome menjamo vreme kada će se zakon primenjivati. Ovaj zakon je pokušao da bude realan, da definiše gde se mora primenjivati i to gde se mora primenjivati vrlo eksplicitno, a tamo gde nije imperativ da se mora primenjivati, mi tu normu nismo kao takvu predložili. Kada je u pitanju diskusija gospođe Gerov, ja sam i prošli put kada ste gospođo diskutovali, apsolutno se složio sa svim onim što ste vi rekli, ali na žalost, ovo vreme između rasprave u načelu i rasprave u pojedinostima je dodatno potvrdilo ispravnost svih vaših izgovorenih reči. Ovaj incident koji smo imali na liniji prema Zaječaru je još jedan bolan dokaz činjenice, da je stanje, naše ukupno stanje u železničkom sistemu jako loše. Taj slučaj je de fakto i potvrda onoga o čemu sam ja pričao i na ovoj Skupštini i gde smo se u dobroj meri i slagali sa većinom poslanika da su potrebne sistemske promene u „Železnici“. Mislim da je potvrda činjenice da moramo izvršiti restrukturiranje železnica i da moramo izdvojiti infrastrukturu sa jedne strane i da se time bave jedni ljudi a da železnički transport, stanje te njihove operative i lokomotiva, vagona, da to bude nešto čime će se baviti druga ekipa ljudi i da će takav jedan novi sistem celu stvar unaprediti. Kada je u pitanju konkretna stvar, svi problemi su vezani za onih deset čuvenih švedskih vozova koji su nabavljeni 2006. godine. Te lokomotive su se pokazale u dobrom segmentu kvalitetne i vrlo ekonomične, pre svega sa stanovišta potrošnje goriva, jer prema podacima kojima ja raspolažem, one troše npr. nekih 15 litara dizela na 100 pređenih kilometara, što je jedna odlična ekonomičnost, ali sa druge strane imaju određeni problem sa turbinama. Ovo je već treća takva lokomotiva koja je iz istog razloga došlo do zapaljivanja, mogu slobodno tako da kažem. Komisija pri železnicama u kojoj učestvuje, odnosno čitav rad prati naš inspektor iz Ministarstva, izašla na lice mesta. Rade se procene. Pokušaćemo da iznađemo tehničko rešenje koje će tih preostalih sedam takvih lokomotiva da učine bezbednim. Mi pitanje odgovornosti uvek možemo postavljati. To je uvek atraktivno pitanje. Na žalost, postoje neke stvari koje su prenesene iz prethodnog vremena. Postoje neke stvari koje su dočekale svakoga od nas, pa i te ljude koji danas vode železnicu. To zatečeno stanje koje su oni nasledili je bilo do te mere loše da je zaista teško govoriti o segmentu objektivne i subjektivne odgovornosti ljudi koji danas vode železnicu. Zaista pokušavam, radeći posao ministra saobraćaja dva i po meseca, da budem realan i da budem korektan prema ljudima unutar sistema i ne mogu, teško mi je da izađem sa bilo kakvom ocenom koja bi išla na teret sadašnjeg rukovodstva železnice, jer ponavljam, i njih je dočekalo jako teško stanje, i njih su dočekale lokomotive i vagoni koji su oronuli, potrošeni. Sve se to pokušava servisirati, sve se to pokušava održavati, na žalost taj proces održavanja je teško uspostaviti nad opremom koja je jako stara. U ovoj konkretnoj situaciji ponavljam, postoji tehnički problem sa turbinama na tim švedskim lokomotivama. Ubrzano se radi na prevazilaženju tog problema i pokušaj da se tih sedam preostalih lokomotiva sačuvaju u saobraćaju. Hvala.
Gospođa Gerov, vi želite reč. Izvolite.
Ja vam se zahvaljujem ministre na odgovoru i drago mi je što se slažete sa mojom diskusijom. Ali, ja ne mogu da se složim sa delom vaše diskusije. Razumem loše nasleđeno stanje. Stare lokomotive deset tih šveđanki. Ali ne mogu da razume sledeću stvar da neko zna da je loše urađen remont i da takav voz pusti da prevozi putnike. To su putnici, nije krompir. Sigurna sam da direktor železnica da zna npr. da ima havariju i loše urađen remont automobila, ne bi seo da se vozi takvim kolima. O tome se radi. Znači, da nisu znali da je loše urađen remont, mogu da kažem vozili su, to se desilo. Ali ovde se u startu znalo. Znači znao je šef iz Zaječara, znači zna „Železnica Srbije“, i to javno kaže da su loše urađeni remonti za te vozove u Zaječaru. Za mene je zaista nedopustivo da takvi vozovi prevoze putnike. Jer, sada, na sreću, nije niko nastradao. Ali, ne znači da to neće da se desi sutra, prekosutra ili za mesec dana. Ukoliko „Železnica Srbije“ može da gradi podvožnjak, ukoliko je to tačno, blizu mesta prebivališta sadašnjeg direktora i baci na to 500 miliona, onda sigurno ima novac i da servisira vozove koji saobraćaju u istočnoj Srbiji.
Na član 16. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Rekla bih da ova intervencija ima veze sa dobrom komunikacijom ili komunikacijom na vreme. Čuli smo iz diskusije gospođe Gerov da je tu postojala komunikacija. Sada je pitanje da li je ta komunikacija bila valjana, da li je sve to tako bilo, da su svi sve znali, a da se ništa nije preduzelo kako ne bi došlo do te havarije. Član 17. govori i nosi naslov „Neusaglašenost činilaca interoperabilnosti sa određenim setovima propisa“. Između ostalog, ovaj član govori o tome da Direkcija ima pravo da ograniči područje upotrebe činilaca intero-perabilnosti, da zabrani njegovu dalju upotrebu ili da naloži njegovo povlačenje sa tržišta ukoliko se utvrde, pa se ovde nabraja, neke nepravilnosti, pa između ostalog i nepravilnost da je Deklaracija o usaglašenosti nepropisno izdata, da činilac interoperabilnosti ima Deklaraciju o usaglašenosti ili pogodnosti za upotrebu i koji se koristi za utvrđenu namenu ne ispunjava osnovne zahteve, odnosno ukoliko Direkcija utvrdi da činilac operabilnosti nije ispoštovao ili ne poštuje određene propise. Sam amandman se odnosi na stav 2, gde se kaže da rešenje o preduzetim merama Direkcije dostavlja se licu koje je izdalo Deklaraciju o usaglašenosti i prijavljenom telu koje je izdalo sertifikat o usaglašenosti. Vi ste tu stavili tačku, odnosno niste da li nikakav rok Direkciji u kom periodu treba da dostavi rešenje. Kada razmislim, možda je ovo i suviše kratak rok, jer pretpostavljam da tu ima, ali ako prođete čitav proces i utvrdite da činilac interoperabilnosti ne radi u skladu sa rešenjem koje ima, onda je taj rok od 30 dana sasvim u redu. Dakle, ako ste već utvrdili činjenice, zašto je problem da se u roku od 30 dana i dostavi rešenje od strane Direkcije? Odgovorili ste mi da ne prihvatate amandman i kažete da nije potrebno određivati Direkciji za železnice rok za dostavu rešenja, pa vi napominjete da je Direkcija državni organ i da se tu primenjuje Zakon o upravnom postupku. To je tačno. Međutim, mi smo vrlo česti, ne mislim samo u vašem mandatu ili prethodnom, nego je to nekako i manir nekih naših državnih organa, ne da ne poštuju rok, nego niste ni dali rok, nego imamo da imaju rokove u zakonima, ali da ne dostavljaju na vreme rešenja. Čak imamo, više i ne znam da li je to nekakva stečena tradicija ili stečena odredba, vrlo često se govori o tome, to je ćutanje administracije, gospodo, pa sada ako je administracija ćutala izvesni period, onda vi to shvatite kao da je dato pozitivno mišljenje. Ovo sam sada malo karikirala. Dakle, ta priča oko ćutanja administracije je nešto što sve nas mnogo košta, i građane, a bogami, kad košta građane, košta i državu.
Opomenut sam, ali su mi obećali da me neće kazniti. Preskočio sam jedan amandman. Moramo da se vratimo na član 15. To je, inače, strana 9. u tekstu. To je amandman koje su podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Znate li, gospođo Banović, na koji amandman mislim? U članu 15. stav 6. posle reči: „obaveze“ briše se tačka i dodaju se reči: „o tome poseduje pisani dokaz“. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Izvinite, niste možda videli, sada sam se javila. To je amandman na član 20. stav 10. Tu je reč o vođenju dokumentacije, odnosno čuvanju dokumentacije i u pitanju je obaveza Direkcije za železnice. Videćete, imamo dosta takvih amandmana, gde smatramo da nije dovoljno da u zakonu stoji da će Direkcija voditi evidenciju o izdatim sertifikatima o verifikaciji. U ovom članu je reč o toj vrsti evidencije. Videćete kasnije, neću da govorim o svim intervencije, ali prosto smo gospođa Marković i ja htele da u zakonu stoji da je obaveza Direkcije da vodi evidenciju, u ovom slučaju, o izdatim sertifikatima o verifikaciji i u elektronskom obliku. Odgovorili ste mi, mogu da se složim i sa vašim odgovorom, da se to podrazumeva da se vodi i u pisanom, ali i u elektronskom obliku. Čak me upućujete valjda, ne valjda, nego znam, na sajt „Železnica Srbije“, gde postoje razne vrste vođenja evidencija za različite predmete i to u elektronskom obliku. Smatrale smo da to i u zakonu treba da stoji, pogotovo što je u nekim drugim zakonima, gde se takođe govori, ili neka druga ministarstva imaju obavezu da vode evidenciju, naglašeno, dakle u pisanom, elektronski oblik se ne podrazumeva. Ne znam kod vas na Železnici da li imate taj problem ili da li su sve vaše jedinice dobro umrežene kada je u pitanju elektronska komunikacija ili internet, ali znam neke druge sisteme gde se godinama pokušava uspostaviti jedinstveni informacioni sistem, a uloženo je mnogo novca, a nije se stiglo do tog jedinstvenog sistema. Još ću negde govoriti o ovome, ali neću o svim amandmanima, jer su oni otprilike slični, da je u zakonu trebalo da stoji da, u ovom slučaju, Direkcija ima obavezu da vodi i elektronsku evidenciju.
Prelazimo na član 22. Na član 22. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Milica Vojić Marković i Donka Banović. Reč ima Srđan Milivojević, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, gospodine ministre, vidim da je atmosfera lepa, prijatna, lepo se raspravlja o zakonu, kao da današnje novine ništa ne pišu. Da ne bude da ne govorim po dnevnom redu, sačekao sam da u okviru ovog dnevnog reda dođe nešto što se zove dozvola za korišćenje. Kada je reč o dozvoli za korišćenje, mene zanima kakvu će dozvolu za korišćenje dobiti „Simin nadvožnjak“ u Vrčinu, na 200 metara od njegove kuće? Reč je o direktoru „Železnica“. Ako meni ne verujete, pročitajte današnji „Blic“. U današnjem „Blicu“ vidimo kako SNS troši novac poreskih obveznika. Znam, gospodine ministre, da vama nije draga moja diskusija i da verovatno ova diskusija izlazi iz onih okvira na koje ste navikli, koje očekujete, ali mi iz DS kao pripadnici stranke slobodnomislećih ljudi trpimo žestoke kritike ovih dana za neke mostove u Beogradu. Znate, Dragan Đilas nije pravio most kod svoje kuće, pa do svog posla. Ovde imamo direktora „Železnica“, gospodina Simonovića, koji pravi podvožnjak ispred svoje kuće, tamo gde živi, gde po planu i budžetu „Železnica“ nije predviđen projekat tog mosta, niti izgradnja tog nadvožnjaka. Da li samo treba da vas upozorim, da su neki ljudi iz DS, koji su bili lokalni funkcioneri, završili u zatvoru zato što, navodno, nisu trošili novac iz opštinskog budžeta u skladu sa planom opštinskog budžeta? Ja sam danas kao narodni poslanik informisan da kada je reč o ovom nadvožnjaku ili podvožnjaku, nema tog projekta u planu za tekuću godinu. Naprotiv, kaže se da postoje mnogo urgentnija mesta. Pitam sada vas, da li je to taj moral SNS o kome nam pričate? Da li jeto taj moral, da li je to ta kritika tih mostova koji koštaju po vašim hipotezama i umišljenim informacijama, ne znam koliko milijardi? Da li ovako trošite novac poreskih obveznika? Voleo bih da sada ovu raspravu o ovom zakonu prekinemo i da nam kažete kada ćete smeniti generalnog direktora „Železnica Srbije“. To je jedini odgovor na ovu temu i na ove povike tema. To je jedina ispravna stvar da se ovaj zakon odmah povuče, jer ja imam sumnju da je generalni direktor u stanju da sprovodi ovaj zakon, s obzirom da nije u stanju da sprovodi odredbe nekih drugih zakona i kada demonstrira samovolju. Mislim da je to opasno za Srbiju, da to govori o pravoj prirodi SNS, o njihovom bahatom načinu na koji troše novac poreskih obveznika i potrebi da o nekim drugim temama ovde razgovaramo, a ne o ovom zakonu.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pošto, nažalost, ne pričamo o amandmanu uvaženih koleginica, već pričamo o nekim drugim stvarima, pričamo o nadvožnjacima, podvožnjacima, nečemu što je iz domena vašeg ministarstva, gospodine Antiću, ja bih voleo da znam koliko nadvožnjaka, koliko podvožnjaka, koliko puteva u Srbiji može da se napravi za 38 milijardi dinara, odnosno za oko 350 miliona evra koliko je prihodovala samo jedna kompanija, samo jedna firma bivšeg gradonačelnika Beograda, i to od trenutka kada je postao ministar, a posle toga i gradonačelnik Beograda. Pitaću i druge ministre, pitaću ministra zdravlja koliko je moglo porodilišta da se uradi, ministra prosvete koliko škola, koliko stambenog prostora, ali pošto pričamo o podvožnjacima i nadvožnjacima, o putevima, o železničkoj infrastrukturi, da je taj novac umesto u privatne džepove, umesto o kontu jednog čoveka, jedne firme, mogao da se uputi za javno dobro, u interesu i korist svih građana Republike Srbije, ja bih zamolio, onako prosečnih nadvožnjaka i podvožnjaka, koliko takvih infrastrukturnih stvari je moglo da se uradi kako građani Srbije ne bi rizikovali svoje živote kada prelaze prugu, negde neobeleženu, negde zbog pokradene infrastrukture i rampi, a nažalost, još uvek Krivični zakonik u tome domenu nismo izglasali, ali verujem da ćemo na narednom glasanju i taj Krivični zakonik dobro definisati. Hvala.
Hvala. Kao predsedavajući trenutno, da kažem, kao što ste vi rekli nešto o stranci, sad ste dobili odgovor i bojim se da ćemo otići od amandmana. Reč ima ministar.
U skladu sa ovim, zaista apelujem da se vratimo na raspravu o amandmanima. Ovo o čemu je gospodin Milivojević govorio, ja kao neko ko sada vodi ovo ministarstvo, koje vodi računa i o stanju infrastrukture, ali i o bezbednosti u svim segmentima korišćenja te infrastrukture, ne mogu da apriori budem protiv bilo kog projekta koji ide u pravcu rešavanja onih mesta gde su naši sugrađani, nažalost, ugroženi. Ponekad se dešavaju nesreće. Nažalost, nekad su te nesreće i sa tragičnim posledicama. U Srbiji danas imamo više od 2000 putno-pružnih prelaza, od kojih je jedva nešto preko 20% adekvatno obezbeđeno ili denivelacijom ili rampama, potpunom signalizacijom i to jedan veliki posao, veliki zadatak koji je pred nama kao društvom i državom, pred „Železnicama“, pred „Putevima Srbije“, pred svim lokalnim samoupravama, da te putno-pružne prelaze kvalitetnije i bolje obezbedimo. Jedan od tih putno-pružnih prelaza se nalazi u Vrčinu. On bez ikakve dileme u nekoj perspektivi treba da se uradi poput mnogih drugih. On se nalazi na spisku tih tačaka koje ćemo mi kao država i „Železnice“ morati da rešavamo, da li u nekom prioritetu taj putno-pružni prelaz treba raditi sada ili ima nekih koji su višeg stepena prioriteta, to je stvar o kojoj možemo da raspravljamo i polemišemo. Ja sam direktoru „Železnica“ izneo svoje mišljenje da pre nego što se krene na rešavanje tog putno-pružnog prelaza, koji definitivno treba uraditi, treba rešiti nekoliko drugih, da ne bi imali ovakve polemike da li se taj putno-pružni prelaz radi u nekom prvom prioritetu zato što je igrom slučaja direktor „Železnica“ iz Grocke ili iz Vrčina ili nije. Direktor „Železnica“ živi u opštini Grocka, ne živi u centru grada. To što on živi u Vrčinu, to ne sme da bude nikakva otežavajuća okolnost za građane Grocke i za građane Vrčina. Ponavljam, taj putno-pružni prelaz treba uraditi. Treba ga uraditi u prioritetu u kome se nalazi. Rekao sam direktoru „Železnica“ danas i on se složio da pre nego što se uradi putno-pružni prelaz u Vrčinu, treba ići i rešavanje onih koji su možda višeg prioriteta od njega i taj putno-pružni prelaz se neće raditi izolovano od drugih. Njegovo rešavanje je u direktnoj vezi sa rešavanjem i onih drugih problematičnih, poput Batajnice, poput Sremčice, Železnika i mnogo drugih na teritoriji Grada Beograda, koji su u takvom stanju da ozbiljno dovode u pitanje regularnost ukrštanja putničkog, odnosno automobilskog i železničkog saobraćaja. Jednostavno, ponavljam kao neko kome su bezbednost u saobraćaju, životi ljudi, dece na prvom mestu, ne mogu da osuđujem bilo koga ko pokušava da radi projekat rešavanja putno-pružnih prelaza, ali sam tražio da se to radi u skladu sa prioritetima i mislim da sam se oko toga usaglasio sa rukovodstvom „Železnica“, tako da ne bih voleo da se to pitanje politizuje zato što smatram da to pitanje duboko u sebi ne sme da bude politički aktivno, nego je reč o pitanju bezbednosti u saobraćaju, gde ne treba da stvari doživljavamo na bazi toga ko gde živi, ko je odakle, nego koliko je mesto samougrožavajuće i koliko imamo statistiku da je to mesto izazvalo saobraćajnih nesreća. Po toj logici se nalazi u nekoj od faza prve ili druge grupe prioriteta.
Hvala lepo. Za reč se javio ponovo narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, da ne bude nikakvih nesporazuma da ne govorim o amandmanu, ja ću zarad građana, zarad javnosti, da pročitam zbog onih koji mi spočitavaju da sada izmišljam neku temu u vezi ovog amandmana ono što piše u članu 22. zakona u poslednjim stavovima. „Nakon izdavanja dozvole za korišćenje strukturnih podsistema, Direkcija kontinuirano proverava: 1) infrastrukturu u smislu izdavanja i nadzora nad ispunjenošću uslova za izdavanje sertifikata o bezbednosti za upravljanje infrastrukturom.“ Dakle, ovo je par ekselans tema zakona o čemu govorim. Drugo, razumem vas, gospodine ministre, vi ste od skora ministar i zaista ne zameram, mi ćemo vam dati sto dana vremena da vidite malo gde ste vi sve došli. Niti vas kritikujemo zbog ovoga, niti vam nešto spočitavamo. Znamo da dolazite iz najuređenijeg sistema u Republici Srbiji, iz Grada Beograda u Ministarstvo saobraćaja i tamo zatičete situaciju situaciju kakvu zatičete i zaista pitanje ne postavljam vama, ali imam apel. Kada govorimo o infrastrukturi, molim da ovu skupštinu ne pretvarate u kozačku skupštinu, gde se dva atamana pred kozacima biju tako što jedan ataman vadi sablju i seče glave, a drugi ataman uzima koplje i prebaca preko ramena, pa ko će dalje konjima da skoči, kao u ruskim romanima i ruskim klasicima, preko provalije i preko ambisa. Ovde sučeljavamo ne sablje, ne koplja, ne konje, nego argumente. Molim vas da u okviru sučeljavanja argumenata,vi koji znate odgovor na svako pitanje, sem na pitanje zašto Srbija napredno nazaduje od kada ste vi na vlasti, odgovorite na pitanje vrlo konkretno, a tiče člana 22. zakona – da li je ovaj infrastrukturni objekat, zvani „Simin nadvožnjak“ ili „Simin podvožnjak“, bio predviđen budžetom „Železnica“ za 2013. godinu? Ako nije, da li znate da kada neko nešto radi parama poreskih obveznika mimo onoga što piše u budžetu, čini krivično delo? Da li ćete zbog toga vi iz SNS, zakleti borci protiv kriminala i korupcije, podneti krivičnu prijavu protiv generalnog direktora „Železnica“? To su tri vrlo prosta pitanja, jednostavna pitanja i zaslužuju odgovore. Pošto vi odgovore nemate, ja ću da vam odgovorim. Krivičnu prijavu nećete podneti vi, jer se vi ne borite protiv kriminala i korupcije sistemski nego selektivno. Briga vas kako Sima troši pare, jer da ste imali brigu o tome kako troši novac, smenili biste ga posle bahanalija na ručkovima. Ono što moram ponovo da vam pročitam – programom poslovanja „Železnica“ za 2013. godinu, radovi na pružnom prelazu u Vrčinu nisu bili predviđeni. Onda je Sima uzeo pola miliona evra, što je preostalo od ručka, i da li znate koliko bi on za 39 milijardi, pošto ste me pitali, napravio podvožnjaka? Nijedan. Da li znate kada bi on napravio most preko Ade? Pa, most preko Ade pri kretao iz Vrčina od njegove kuće, a završavao bi se negde tamo gde ima vikendicu. Tako vi brinete o parama poreskih obveznika i tako vi zamenjujete teze. Da li hoćete da vas pitam koliko bi Agencija „Profajler“ mogla da napravi ovih nadvožnjaka za profit koji je uvećala od kada ste na vlasti, za jednu godinu?
Kolega Milivojeviću, da li bismo mogli da se držimo tačke dnevnog reda? Zanimljivo je i korisno, ali nije ta tačka. Imam još jedno pitanje. Da li ovo govorite kao repliku?
Govorim po amandmanu. Dakle, zbog građana, zbog javnosti ponovo čitam ovaj amandman. „Nakon izdavanja dozvole za korišćenje strukturnih podsistema Direkcija kontinuirano proverava infrastrukturu u smislu izdavanja i nadzora nad ispunjenošću uslova za izdavanje sertifikata o bezbednosti.“ Vi koji brinete o građanima, šta ćete reći građanima Batajnice, gde je bilo predviđeno da se po hitnom postupku osigura i obezbedi pružni prelaz? Da li znate koliko ste glasova dobili u Batajnici? Da li mislite da ćete ponovo da ih dobijete? Pa, nećete. Sada će Simina ulica da glasa za vlast. Tamo živi Simin otac i majka i brat i familija i ne znam ko sve. U Batajnici ne živi niko od vaših. Verovatno tamo žive neki marsovci i oni prelaze prugu bez rotacionih svetala i ne mogu da zaustave voz kao Aleksandar Vučić. Šta ćete reći građanima Batajnice sutradan, zašto niste novac tamo usmerili? Šta ćete reći Simi da kaže kod tužioca kada ga tužilac pozove? Da li ćete mu reći da se brani ćutanjem? Pa, to je vaš model. Kad god ste suočeni sa argumentima i činjenicama, branite se ćutanjem, zamenom teza ili napadom na Dragana Đilasa. Napad na Dragana Đilasa je odgovor na svaku vašu zloupotrebu na koju vam mi ukažemo. Ali, znate, to prolazi na kozačkoj skupštini. Ovo nije kozačka skupština. Odgovore ne očekujem od vas, ali očekujem od tužilaštva.
Reč ima gospodin Lapčević. Izvolite.
Uz sve razlike koje mi iz DSS imamo sa DS, mogu da zaista potpuno podržim ovo što je gospodin Milivojević pričao. Zaista je bilo interesantno da čujemo ko je taj ko određuje prioritet u obezbeđivanju nekih pružnih prelaza i na osnovu kojih kriterijuma. Imali smo situaciju pre dva meseca da je taj isti direktor „Železnica“ boravio u Nišu povodom određenog praznika, razgovarao sa ljudima i napomenuo da rešavanje problema bezbednosti prolaska vozova kroz Grad Niš i ukrštanja na nekih desetak mesta sa putevima i izmeštanje pruge iz Niša nije prioritet „Železnice“ i da, što se njega tiče, to neće biti u skorije vreme. Kako sada ispade da je prioritet baš taj pružni prelaz u njegovom mestu? Na osnovu kojih kriterijuma se određuje šta je to prioritet i da li su životi ljudi koji žive u Vrčinu, dece i putnika bitniji od nekih drugih delova zemlje? Ko to može da određuje da li je bezbednost ljudi u Vrčinu ugroženija od onih koji žive u Nišu? Ne treba valjda da vam napominjem da je u zadnjih pedeset godina na neobezbeđenim, a i obezbeđenim pružnim prelazima kroz Grad Niš i njegovu okolinu poginulo 150 ljudi? Hoće li neko da snosi odgovornost za to? Razmatrajući aspekte ovog zakona, naravno da smo svi za to da interoperabilnost i sve stavke koje se tiču bezbednosti železničkog saobraćaja treba da budu na vrhunskom nivou. Jedan od članova zakona i govori o tome da svi pružni prelazi treba da budu obezbeđeni, da postoje različiti nivoi ukrštanja, ali da u svakom slučaju treba da na što većem broju mesta imati denivelaciju pruga ili bar elektronsko i automatsko spuštanje rampi. Hajde da vidimo ko to finansira. Ako finansira „Železnica“, ko je dao pravo gospodinu Simonoviću da on određuje prioritet mimo nekakvih strukovnih pravila? Ako je ministarstvo uključeno u taj posao, onda pretpostavljam da vi, ministre, treba da imate odgovor na to pitanje o kojim prioritetima će se raditi i na osnovu kojih kriterijuma da onda pružimo, ako je ovo Skupština Republike Srbije i ako ste vi ministar saobraćaja, svim građanima Srbije podjednake uslove da imaju mogućnost da se bezbedno kreću svojim putevima i na ukrštanjima sa prugama, da ne doživljavaju saobraćajne udese i, ne daj Bože, da ginu i da ti kriterijumi budu transparentni, javni, jasni i da se svi osete podjednako zaštićeni, a ne samo da budu zaštićeni građani Batajnice, Vrčina, protiv kojih, naravno, nemam ništa. I oni treba da budu potpuno bezbedni, ali dajte da imamo nekakav ujednačen odnos prema svima.
Reč ima ministar Antić.
Izvinjavam se gospodinu Babiću, nisam shvatio da se javio, mogu da sačekam da se završi krug polemika pa onda da odgovorim. Da li može tako?
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se.
Izvinjavam se, da li je to replika ili po amandmanu? Treba da znam.
Kako god, samo mi recite koliko vremena imam.
Ne, vi se izjasnite molim vas.
Neka bude replika. Pošto smo dobili epitet Kozaka, meni nekako više odgovaraju Huni taj bič Božiji, Atila mi je uvek bio draži, nije sporno. Dugo će trajati sve ovo, možda ću dobiti i taj nadimak. Velike i teške stvari se dešavaju na železnicama svuda u svetu pa i u Srbiji.Solidarišem se sa svim ljudima koji su imali nesretne slučajeve na pružnim prelazima. Nisu svi obezbeđeni. Nisu svi dobri. Dešavaju se i dešavaće se nažalost i loše stvari na pružnim prelazima. Mnogo toga smo čitali u prošlosti. Moramo na tome intenzivnije i bolje i brže da radimo. Da li ćete snositi posledicu i reći ako se taj pružni podvožnjak ne bude uradio u Vrčinu, a neko možda nastrada za tri, pet, deset dana, da li će biti odgovaran direktor „Železnica“ i ako uradi i ako ne uradi? Da, biće odgovoran. Negde mora nešto da se uradi. Da li može da se uradi svuda u Srbiji sve i odjednom? Ne može. Nije realno. Ali, odnekuda mora da se krene. Znate šta je kretanje? Kretanje je, kada recimo u 2011. godini se ne uradi ni jedan u Beogradu pružni prelaz. Ni jedan, ponavljam, jer gradonačelnik više vodi računa o svojoj firmi, onih 38 milijardi dinara, nego da uradi to. Sada je problem što će se uraditi 10 i to u Zemunu, Batajnici, Sremčici, Rakovici, Resniku, Vrčinu i Lazarevcu. Deset u odnosu na nula, kao što je bilo ranije. Devetnaest i ovim ću završiti, između Sopota kosmajskog i Kovačice devet i između Male Krsne i Velike Plane 19. U odnosu na nulu koliko je urađeno, ali znate šta, 38 milijardi je bilo bolje da bude na bankovnom računu, bolje da se prihoduje privatna firma nego bezbednost. Nije dobro, mora odnekuda da se krene i za tako nešto potrebno je vreme.
Reč ima ministar Antić.
Samo bih podsetio i kolege poslanike i ukupnu javnost gde se mi u ovom trenutku nalazimo sa ovom sednicom. Znači, amandman na član 22. koji su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović, koji kaže – u članu 22. stav 4. posle reči „dva meseca“ menjaju se rečima „60 dana“ i Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zahvaljujem se podnosiocima amandmana na činjenju da ovaj zakon izgleda i deluje ozbiljnije, ali pozivam ih da se vratimo na zakon. Ova Skupština čiji sam bio član do pre dva i nešto meseca, ima dve institucije. Svakog utorka mogućnost postavljanja pitanja i dobijanja obaveštenja i svaki poslednji četvrtak u mesecu postavljanje pitanja. Imate apsolutno puno opcija kada možete postavljati pitanja Vladi, ministrima, premijeru, tako da dajte da se vratimo tome da takva pitanja kakva je imao gospodin Milivojević se postavljaju kada im je vreme. Ne na amandmanu koji je prihvaćen i koji zaista se bavi potpuno drugom tematikom. Ponavljam, sada ću i ja iskočiti iz teme, ali zbog javnosti. Mi imamo u Srbiji oko 2.100 i nekoliko putno-pružnih prelaza. Od njih nešto manje od 500 je obezbeđeno denivelacijom ili branikom, odnosno polubranicima. Ostali su takođe obeleženi i vode se kao putno-pružni prelazi koji su bezbedni jer imaju određenu signalizaciju u zavisnosti od putno-pružnih prelaza. Nažalost, mi kao država i društvo ne možemo biti zadovoljni time kada je putno-pružni prelaz obeležen znakom – stop, iako je to neka zaštita, iako je to neko obezbeđenje. Rekao sam to i na plenarnom zasedanju, odnosno kada smo u načelu razmatrali zakon da će se ministarstvo posebno baviti tim putno-pružnim prelazima. Na samom kraju, nemojte da preračunavamo ničije pare u putno-pružni prelaz niti bilo čije ručkove putno-pružnog prelaza, dajte da budemo odgovorni, dajte da te putno-pružne prelaze rešavamo. Dobro je što „Železnica“ i ovo rukovodstvo „Železnica“ hoće da se tim problemom bavi, kao što je bilo dobro što je i prethodno rukovodstvo „Železnice“ rešavalo te i takve probleme i rešilo koliko u prethodnom mandatu 10-ak putno-pružnih prelaza. Rešeno je i kada je bio gospodin Marković direktor „Železnica“. Ponavljam, rekao sam gospodinu Simonoviću, da mislim da taj putno-pružni prelaz u Vrčinu treba rešiti, tamo žive neki ljudi, tamo su neka deca svakog dana ugrožena. To treba obezbediti. Upravo zbog ovih polemika u javnosti sam tražio da to ne bude u ovom prvom prioritetu nego hajde da rešimo ovim nekoliko krupnijih problema, da ovo ubacimo u neki drugi prioritet i kao takav da ga rešavamo. Ponavljam, ne mogu građani Grocke da budu obespravljeni zbog činjenice da gospodin Simonović je došao na čelo „Železnica“ iz opštine Grocka. Kao što ne mogu ni građani Niša da budu hendikepirani zbog činjenice da direktor „Železnica“ nije iz Niša. Dajte da čitavu stvar dovedemo na neki nivo objektivnosti i nemojte da politiziramo svaki segment života u našoj zemlji. Jednostavno, postao sam alergičan na politiziranje svake moguće i nemoguće situacije u Srbiji. Ponavljam, ljudi, dajte i tamo žive neki ljudi, i tamo žive neka deca i ta deca zaslužuju da imaju bolje organizovan putno-pružni prelaz i to će biti politika ovog ministarstva, da pokušamo zajedno sa „Železnicama“ da napravimo neku listu prioriteta. To nije u opisu posla mog ministarstva, to je posao „Železnice“. Oni definišu svoje prioritete, ali kroz politiku Vlade, kroz davanje saglasnosti na programe poslovanja i slično. Mi ćemo uticati da ti prioriteti budu zaista kvalitetno dimenzionirani.
Gospodine Milivojeviću, po kom osnovu? Milan Lapčević, replika verovatno? Izvolite, gospodine Lapčeviću.
Samo kratko. Niko ovde, barem ja nisam situaciju politizirao, niti sam bilo šta pričao da li je on iz ove ili iz one stranke. Drago mi je da nećemo biti hendikepirani time što nemamo direktora „Železnice“ ili nekog ministra koji će vući priču svako za svoje mesto. Verujem da će biti kriterijumi objektivni i da ćemo doći do pravnih prioriteta, ali ja sam vas upravo i pitao koji su to kriterijumi, kako će se određivati i koja je to nezavisna stručna komisija koja će reći – ovo je prvi stepen prioriteta tu ćemo uraditi zaštitu, uradićemo nadvožnjak, zato što tu prolazi toliko vozova, prolazi toliko automobila, toliko pešaka, toliko ljudi je bilo ugroženo do sada, pa je to prioritet. Niko ne napada građane Grocke zato štoje njihov sugrađanin direktor Železnice, pa sad oni treba da budu hendikepirani zbog toga i da nemaju zaštitu. Ali, ajde da napravimo te objektivne kriterijume, pa možda je neko iz Batajnice ugroženiji od tog iz Grocke ili iz nekog drugog dela zemlje, iz Kladova, iz Negotina, nije važno. Podržavam tu vašu priču samo da je vidimo na delu. Kako će to funkcionisati na delu.
Ministar Antić ima reč.
Pre svega prioriteti vezani za bezbednost i rešavanje tih putno-pružnih prelaza su vezani za nivo i kategorizaciju same pruge o kojoj se radi. Znači, prvi prioritet su, naravno, koridori i oni magistralni pravci. U konkretnom slučaju, zbog javnosti, taj pravac koji prolazi kroz Vrčin je na pravcu prema Nišu. To je Koridor 10. To jeste kategorizacija prvog stepena koji se mora obezbediti ili denivelacijom ili putno-pružnim prelazom sa polubranikom i potpunom svetlosnom signalizacijom. Ponavljam, u situaciji kada mi imamo stotinak takvih slučajeva teško je biti objektivan. Sve su to prioriteti koji se moraju rešavati, ali upravo zato i treba čitavom takvom poslu pristupiti na sledeći način. Kada u skladu sa rekonstrukcijom pruge zatvaramo prugu i radimo ozbiljnu rekonstrukciju tada treba rešavati i putno-pružne prelaze. Mi imamo za tu deonicu železnice, evo tu je gospodin Anđelković, čini mi se da je to IBRD 5, da ta pruga treba da se rekonstruiše npr. u toku 2015. godine po nekim planovima i programima Železnice i mislim da je to pravo vreme, kada se zatvori pruga i kada se radne neke ozbiljne rekonstrukcije pruge, da se uradi i taj putno pružni prelaz. Kada je Niš u pitanju znate čitavu problematiku i prošli put smo o njoj govorili. Ponoviću ono što sam rekao i tad. Nije pitanje Železnice Srbije to na koji će način pruga prolaziti kroz ili oko Grada Niša. To je pitanje razvoja Republike Srbije. To je pitanje o kome ćemo odluku zajedno donositi i sa Ministarstvom prostornog planiranja i Ministarstvom saobraćaja i Gradom Niš. Zbog toga smo dobili sredstva od EU. Zbog toga radimo studiju, i dajte da nam stručnjaci kažu šta je najbolje i šta je najkvalitetnije rešenje. Nemojte da o tome opet odluke donosimo politički i da snagom političkih glasova procenjujemo šta je najkvalitetnije saobraćajno rešenje, nego nek to urade zaista najkvalitetniji saobraćajni stručnjaci. Hvala.
Po amandmanu Srđan Milivojević.
Ja bih završio oko ovog člana 22. konstatacijom da očigledno nismo uspeli da se dogovorimo i sporazumemo da li je ovo zaista bilo potrebno s obzirom da na 50 metra postoji i drugi kružni prelaz koji nije obezbeđen na odgovarajući način. Ali, čisto da ne ostane nekih nedoumica. Ako mudrac ne poduči neznalicu, on je napravio dvostruku štetu. Prvo, unizio je sopstveni ugled i ugled institucije koju predstavlja, i drugo, ohrabrio je neznalicu da dalje nastavi da radi ono što već radi. Zbog toga morate shvatiti da opozicija ima pravo, pri tom mudracom ne shvatam sebe, da kritikuje vlast jer vlast je rekla da će ispraviti stare greške i zaista te greške više nisu stare i izgledaju kao nove. Mi ne živimo u vreme samoupravnog socijalizma. Živimo u vreme kada opet postoji mogućnost da se nešto planira, kada postoje neke demokratske institucije, demokratske tekovine, na kraju krajeva, kada postoji budžet koji se planira za tekuću godinu i čije nenamensko trošenje predstavlja krivično delo i to ozbiljno krivično delo zbog čega ste više od 10 ljudi iz DS, ni krive ni dužne, oterali u pritvor, a nakon toga brže bolje pustili iz tog istog pritvora. Istine radi, tek sada vidim kako planirate da vodite Grad Beograd. Ne može Grad Beograd da određuje gde će se praviti pružni prelazi. To nije u nadležnosti grada. To morate pitati Nebojšu Čovića i gospodina malog, pa kada porastu kao Đilas onda će znati kako se prave pružni prelazi. Sa druge strane, ako nam govorite da je to potreba građana Vrčina, zašto ta potreba nije bila predviđena planom i budžetom? Sutradan će nas tako uveravati da je potreba građana Bajčetine bila opservatorijum ili aerodrom, pa ćete iz budžeta RS tamo praviti opservatorijum ili aerodrom, da vidimo koliko ste se visoko u zvezde vinuli. Slobodni pad ćemo gledati golim okom. Hvala.
Reč ima ministar Antić.
Defakto, očigledno sam slučajno pritisnuo dugme. Ponavljam taj putno-pružni prelaz se ne radi. Ono što sam rekao, danas sam razgovarao sa direktorom Železnica, on se neće raditi pre nego što se bude radila rekonstrukcija pruge na osnovu kredita iz IBRD 5. Mislim da bez potrebe trošimo bilo kakvu energiju. Zaista mislim da treba da se vratimo na ovu temu i završimo sa ovim setom prepucavanja jer ispred nas je amandman na član 23. i dajte da pređemo konačno.
Molim sve poslanike da se vratimo na temu. Pročitaću kako glasi amandman, a vi zaključite da li mi uopšte pričamo o tom amandmanu. Još je prihvaćen. Moram zato da sebi dam opravdanje da više sebi neću dozvoliti da se priča van teme. Dozvola za korišćenje izdaje se u roku od dva meseca, pa je to prihvaćeno na 60 dana od dana podnošenja zahteva uz koji je priložena propisana dokumentacija, osim u slučajevima kada je ovim zakonom propisan drugačiji rok. Sve do sada što pričamo vezano za ovo ne znam kako da povežem sa dozvolom. Molim da pređemo na amandman. Po Poslovniku, gospodin Babić.
Član 107. stav 1. Prihvatiću sugestiju gospodina ministra i mislim da je red da govorimo o amandmanima i dnevnom redu. Ali, ono na šta moram da ukažem je da svaki narodni poslanik ne može i ne sme da se obrati drugom narodnom poslaniku, već predsedavajućem ili ministru koji je ovde. Govornik, a niste ga opomenuli gospodine predsedavajući, je vama rekao da ste hapsili ljude, da ste ih puštali. Ne znam da li prihvatate tako nešto izrečeno na vaš račun? Ja ne bih prihvatio naročito što se zna ko može da procesuira, ko može da hapsi, ko može da sudi. To nije ova Skupština. Sigurno nije, niti iko od nas i zbog toga vas molim na takve teške konotacije, na pretvaranje ove Skupštine u sudnicu, a nas u tužioce, advokate ili šta već, a vas pretvaranje u nešto van Ustava, van okvira i Poslovnika i svega toga, da ubuduće sankcionišete i opomenete da ne bi sve nas narodne poslanike ovde izlagali neprijatnostima.
Dobrovoljno prihvatam da budem žrtva svega što treba zato što mi je mirna savest i svi znaju da nikoga nisam uhapsio. Ako je potrebno da se prema nekom iskažete, slobodno prema meni. Sve ću udarce da trpim, ali nemojte se međusobno svađati. Po Poslovniku, gospodin Milivojević.
Ja bih ovaj član 27. a u vezi sa članom koji se tiče održavanja reda na sednici. Gospodine predsedavajući, nijednog trenutka, kao što znate i vi, a i ja, nisam se obratio vama, jer i građani Srbije i ja i svi u sali znamo ko u ovoj zemlji hapsi, ko sudi, ko presuđuje, ko je advokat, tužilac, to je jedan čovek, Aleksandar Vučić. Njega u sali nema, ja se njemu zaista nisam obraćao, a još manje vama. Ja sam se obraćao SNS. Ako neko sebe smatra personifikacijom SNS i hoće da nas spreči da se obraćamo SNS, ja ću onda da zamolim da ovde okačimo sliku predsednika Republike, kao što ima u Zrenjaninu, pa ću da se obraćam fotografiji.
Gospodine Milivojeviću, vi ste dobro razumeli šta je Babić hteo da kaže. Zna on dobro, a i ja sam ga razumeo. Moram da ponovim zato što ste to tako rekli. Po Poslovniku, inače, nije dozvoljeno obraćati se neposredno poslanicima, nije dozvoljeno uvredljivo govoriti o strankama, nije uvredljivo u tom smislu. Jasno, ja sam ovde samo bio personifikacija onoga što treba da se radi u Skupštini. Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 107. Opet ste morali da prekinete i kaznite govornika koji uzbunjuje javnost, govori neistine. Gospodin Aleksandar Vučić odgovorno radi posao prvog potpredsednika Vlade Republike Srbije u okvirima koje definiše zakon, koje definiše Ustav ove zemlje i prvi put da jedna Vlada Republike Srbije poštuje zakon i svoje okvire. Ja mogu da razumem da je neko kivan, da je neko ostao bez beneficija, da neko ne može da zarađuje kao prethodnih godina po šest, sedam, osam milijardi dinara godišnje, dok je ministar ili gradonačelnik. Ja mogu to da razumem, da nema beneficija, da nema kabineta, da nema bogaćenja [[Predsedavajući: Ja vas razumem, ali nemojte ići u repliku.]] da nema vlasti u Subotici, da nema podrške u Vojvodini, da nema podrške u Beogradu, da nema podrške u Srbiji. Ja mogu to da razumem, frustriranost. Ne mogu da podržim mržnju koja dolazi sa te strane, ali vas molim gospodine predsedavajući da prekidate svakoga ko uzbunjuje javnost mešanjem činjenica, korišćenjem neistina i na taj način ljaganjem stranke i predsednika gospodina Aleksandra Vučića koji pokušava,zajedno sa svima nama naravno, da izgradimo zemlju sigurnih i jakih institucija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo, mislio sam da se ne javim zato što ovo samo potvrđuje onu načelnu raspravu, kada sam govorio ovde koliko je važno da što pre završimo restrukturiranje „Železnica Srbije“ i da se sprovede Zakon o železnici, da infrastruktura ili pruge Srbije, kako bi se zvalo, budu zasebno preduzeće, a to bi značilo da plan poslovanja „Železnica Srbije“ za pet godina, a ne godišnji plan, jer ne postoji ozbiljna železnica u svetu koja nema petogodišnji ili šestogodišnji plan, usvaja ovaj parlament. Prema tome, ubuduće, kada se završi restrukturiranje i kada „Železnica Srbije“ ima infrastrukturu kao posebno preduzeće, plan poslovanja, a to znači koje će se pruge popravljati, koje graditi, koji podvožnjaci, nadvožnjaci, usvajaće poslanici na osnovu predloga Vlade Srbije. To je jedno. Drugo, za ovaj izmenjeni predlog plana poslovanja za 2013. godinu glasali su članovi DS, a ja nisam. To treba da znate kada diskutujete vi iz DS o tome. Nisam baš zbog ovih vaših argumentacija - da mora da postoji plan šta je koji prioritet, koji su prioriteti za nadvožnjak, koji za podvožnjak, koji za rampe. Inače, jedna rampa, samo da vam kažem cifru, košta 150.000 evra. Rešavanje jednog pružnog prelaza na najbenigniji način, postavljanje rampe je 150.000 evra. Niži nivo pružnog prelaza, to se uglavnom rešava, da budem iskren, uz sredstva opštine i Železnice. Železnica radi, a opštine finansiraju. Jedan projekat je sad u Bačkoj Topoli na taj način rađen, prošle godine je rađeno nekoliko, u Trsteniku i nekoliko mesta, gde opštine iz svog budžeta obezbede finansiranje pružnog prelaza, a Železnica radi. Treća stvar je, da, gospodin Antić je u pravu, i ovaj predlog ne bi mogao da prođe ako Vlada ne usvoji. Prema tome, Vlada neće dati saglasnost, doći će do izmene plana i ovo će se raditi, učešće Srbije za ruski kredit je EBRD 5, u materijalu, a radiće se tri deonice do Niša i tri od Niša do Preševa. Znači, šest deonica u 2014. ili 2015. godini iz ruskog kredita, pa u sklopu tih je moguć ovaj pružni prelaz. Hvala.
Na član 23. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala gospodine predsedavajući. Da podsetim i kolege poslanike i sve ostale koji ovo gledaju, mi smo u srpskoj Skupštini i pričamo o amandmanima na Zakon o bezbednosti železnice. Kad smo već o tome počeli priču, moram da postavim pitanje svima koji ovoliko govore o pružnim prelazima i o značaju pružnih prelaza. Naravno da smo mi iz DSS potpuno svesni značaja svega toga i zbog toga smo u članu 6. i podneli jedan amandman koji ove pružne prelaze tretira kao infrastrukturu i o njima vodi računa i te kako. Svesni smo koliko ih ima, a koliko smo ih samo do sada završili, govorim u množini zato što smo država koja bi trebalo zajedno sa vodi računa o tome šta radi i šta su joj prioriteti. Sa druge strane, očekujem da ćemo glasati za amandman DSS na član 6, jer svi, koliko vidim, podržavate taj amandman i bilo bi dobro da o njemu govorimo. Zatim, kada se govori o bezbednosti dalje i kada se postavlja pitanje da počnemo da gradimo podvožnjake i pružne prelaze, pa izvolite od Valjeva, ako ne možete da se dogovorite, ja ću da predložim da to bude Valjevo, jer ovde je očigledno princip – nemamo prioritete, nego su prioriteti tamo gde smo mi i odakle smo mi. Treća stvar oko koje bih takođe kada govorim o bezbednosti, opet ministar izmače, ja sam i prošli put govorila to isto, …. (Aleksandar Antić: Tu sam, slušam.) … jedna od najvažnijih stvari koje se tiču bezbednosti u okviru ovako komplikovanog sistema jeste unutrašnja kontrola, a na čelu naše unutrašnje kontrole ovog trenutka je čovek koji je gipser. Sad o amandmanu na član 27. Inače, član 27. se odnosi na dodatne dozvole za korišćenje vozila. Sad taj poslednji stav 11. glasi u predloženom zakonu: „Ukoliko Direkcija ne odluči o izdavanju dozvole za korišćenje u roku iz stava 10. ovog člana, smatraće se da je vozilo dobilo dozvolu za korišćenje posle tri meseca od isteka tog roka. Ovo vozilo može se koristiti samo na mreži koja je navedena u zahtevu za izdavanje dozvole.“. Govorimo o bezbednosti i svi govorimo o bezbednosti i posao Direkcije jeste da vodi računa o tome tako što će kontrolisati vozila i na osnovu toga procenjivati da li mogu dobiti dozvole ili ne mogu, a govorimo o tome da, ako Direkcija ne izda dozvolu, vozilo može da se nađe u mreži. Da li smo dovoljno ozbiljni i da li time pokazujemo da to vozilo jeste bezbedno? Ne mogu da prihvatim ćutanje administracije, prihvatamo kao rad administracije. Ova Vlada je kao jedno od načela svog rada i svog delovanja navela da će administracija raditi svoj posao, da će institucije ubrzano raditi svoj posao, a sada im kažemo da ne morate da radite svoj posao, Direkcija ne mora da radi svoj posao, pa ako ga ne uradi u navedenom roku, to će se podrazumevati da je taj posao izveden. Ovde se radi o vrlo važnoj bezbednosnoj stvari. Prosto ne mogu da prihvatim da Direkcija nema nadležnost i nema zahtev da ona mora da radi svoj posao, jer se radi o bezbednosti vozila. Svi znamo sa kakvom vrstom vozila i koliko su nam stare lokomotive i vagoni i sve ostalo. Mislim da je vrlo važno da o ovome otvoreno razgovaramo i ja tražim od vas, narodni poslanici, podršku za ovaj amandman, jer mislim da ovim mi radimo na bezbednosti ovog sistema. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
U ovom članu se govori o različitim situacijama kada Direkcija oduzima dozvolu za korišćenje, ukoliko se nadzorom nad sistemima za upravljanje bezbednošću železničkog prevoznika i upravljača ili po prijavi republičkog inspektora utvrde različite nepravilnosti. Dakle, govori se o oduzimanju ili pak o suspenziji za korišćenje vozila u železničkom saobraćaju. Konkretno ovaj naš amandman se odnosi na stav 5. koji glasi: „Dozvola za korišćenje postaje nevažeća ukoliko je železničko vozilo povučeno iz saobraćaja“, a onda imamo u zagradi: „kasacija vozila i slično“. Dakle, ukoliko je vozilo povučeno iz saobraćaja. Šta mi ovde tražimo? Praktično tražimo da se doda da će se o tome voditi posebna evidencija, odnosno da Direkcija treba da vodi evidenciju o tome koja su vozila povučena iz saobraćaja. Vi ste meni odgovorili da je to regulisano članom 22. stavom 7, da se vodi evidencija o tome. To baš i nisam videla u tom članu i ne vidim razlog zbog čega u ovom stavu ne bi stajalo da se o tome vodi evidencija. Drugi deo ovog amandmana opet ima veze sa rokovima. Vi ovde kažete da o povlačenju iz saobraćaja imalac vozila obaveštava Direkciju bez odlaganja, a onda kažete da to bez odlaganja može da traje čak i osam dana. Ako kažete bez odlaganja, to je kao da kažete odmah. Odmah u mom nekom vremenskom sistemu ne znači rok od osam dana. Dakle, osam dana nije nikako odmah i mi smo tu predložili da se tih osam dana skrati na 48 sati, ne ni dana, nego 48 sati. Ne vidim šta je tu sporno da Direkcija bude obaveštena o povlačenju nekih vozila iz saobraćaja u roku od praktično dva dana.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 34. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 34. su nacionalni registri železničkih vozila i vi u 1. stavu kažete – Direkcija vodi Nacionalni registar železničkih vozila. Super. Ali, kako ga vodi? To nam ne kažete, pa mi kažemo. To što smo smatrali da treba uneti da se vodi u elektronskom obliku, znate zašto smo uneli? Zato što u drugim zakonima to stoji i zato što to jeste stvar koju treba uneti u zakon da bi bilo jasno. Ono što je još važnije za nas, to je u stavu 6. koji glasi: „Imalac vozila bez odlaganja prijavljuje Direkciji sve izmene podataka unetih u Nacionalni registar železničkih vozila, uništenje vozila ili svoju odluku o prestanku registracije vozila“. Hajde da se zadržimo na ovom da on prijavljuje svoju odluku o prestanku registracije vozila i na terminu koji ste vi ovde stavili: „bez odlaganja“. Mislim da, kada stavite ovako termin: „bez odlaganja“, on može da se tumači različito. Nisam sigurna da za mene „bez odlaganja“ znači isto kao i za gospodina Anđelkovića, koji me sluša. Prosto, ako kažete - bez odlaganja je u roku od jedan sat, bez odlaganja je u roku od 24 časa, bez odlaganja u roku od sedam dana i već kako god hoćete da to tumačite, ali morate staviti rok šta to znači za vas „bez odlaganja“, da ne bismo tumačili zakone. Glavni problem uopšte u primeni naših zakona jeste da je potrebno da se oni tumače. Nema potrebe da se tumače ako vi napišete tačno šta hoćete da kažete. Zbog toga je naša intervencija u tom pravcu potpuno jasna. Mi želimo da to bude u roku od 24 sata. To je razuman rok. Jer, ako u roku od 24 sata vi, recimo, ne prijavite svoju odluku o prestanku registracije vozila, može se desiti da se takvo vozilo pojavi u sistemu, jer je taj koji je trebao to da uradi rok „bez odlaganja“ shvatio kao 30 dana. Hvala.
Da li još neko želi reč? Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Vezano za način na koji se vodi Nacionalni registar železničkih vozila, postoji univerzalni softver koji važi za celu Evropu i, naravno, reč je o elektronskom vođenju, ali kod nas se pored tog elektronskog vodi i u pisanoj formi. Ako bi to suzili na način koji vi predlažete, izgubili bi taj segment u pisanoj formi. Znači, to da se vodi u elektronskoj formi, to se podrazumeva. Moram da vam kažem da ni sam nemam kvalitetan odgovor za vas zašto u zakonu imamo formulaciju - bez odlaganja. Podsetio bih vas da su ovi zakoni ušli u proceduru tokom proleća i leta pre nego što sam izabran za ministra i ja ih sada branim u formi u kojoj sam ih zatekao. Lično imam sličan odnos prema formulaciji „bez odlaganja“ kao što ga imate i vi. Više bih voleo da je ona na neki način dimenzionirana u nekim satima ili danima. Videćemo kako ćemo taj problem da prevaziđemo.
Hvala. Reč ima Milica Vojić Marković, replika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, vrlo je jasno, ako već i vi i ja imamo isti pristup prema ovoj formulaciji, onda prihvatite amandman i onda smo na dobitku i vi i ja i zakon. Što se tiče ovoga da se kod nas vodi evidencija pisanim putem, ali da je dobro da se vodi i u elektronskom obliku i da je to nešto što je u zemljama EU prirodno, a mi pokušavamo da se približimo standardu, vrlo je jednostavno kada se doda samo još jedan glas, odnosno još jedno slovo „i“. Možete da kažete da se vodi i u elektronskom obliku. Naravno da nam nije cilj da uništimo način vođenja evidencije pisanim putem, nego prosto da u zakonu stoji obaveza da se vodi i ovako. To znači da ako u zakonu nemate propis da se vodi u elektronskom obliku, on nije obavezan da je vodi na taj način, a mi pokušavamo da ga dovedemo do toga da je obavezan da vodi i u ovom obliku. To je razlika između onoga što vi i ja govorimo. Ja govorim da tražimo obaveznost u zakonu, a ne dobru volju onoga ko vodi registar. Mislim da je bolje da u zakonu stoji formulacija, jer onda stoji i obaveza onog ko treba da vodi registar. Ovako nisam sigurna da će baš svako biti dobre volje da vodi to na taj način. Hvala.
Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Ponavljam, mi vodimo Nacionalni registar železničkih vozila u elektronskoj formi i to je naša obaveza po međunarodnim aktima koje smo prihvatili i čak ni sama formulacija da se vodi Nacionalni registar železničkih vozila nije morala da se nađe u zakonu jer se sama po sebi podrazumeva, kao što se podrazumeva i da se vodi u elektronskoj formi. Ponavljam, vaš amandman bi samo isključio opciju koju mi imamo u ovom trenutku da ga vodimo i u pisanoj formi. Kada je u pitanju bez odlaganja i 24 sata, jednostavno to nije moglo da se prihvati zato što, kao što su me stručnjaci za proceduru obavestili, nismo u mogućnosti da prihvatimo deo amandmana, a deo amandmana da odbacimo i to je jedini razlog zašto amandman nije prihvaćen.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Ministar je na neki način objasnio, ali mi polazimo, ovaj zakon na osnovu koga Direkcija za železnice, pravi svoje naredbe i svoje pravilnike. Naravno, i sama železnica, ima svoje pravilnike i naredbe koji sadrže ovo, ali sasvim je izvesno da u pravilniku Direkcije za železnicu, ovo što vi kažete piše i on je svetinja, ne samo za „Železnicu“ Srbije, nego za sve železničke uprave koje dobijaju licencu, a ima više preduzeća u Kargu koje već imaju licencu u državi Srbiji, i nezavisno što nemaju linije za vožnju.
Reč ima Milica Vojić Marković.
Mogla sam da prihvatim ovo što je reako gospodin ministar, prosto ja znam da ne može da se prihvati deo amandmana, naravno može suštinski da ovaj deo amandmana predloži Odbor, u ovom trenutku, ali nema veze, nije ni važno. Sa druge strane, da li nešto piše u pravilniku ili piše u zakonu, je jako različito i ja insistiram da je potrebno da piše u zakonu, jer to je mnogo viši zakonski akt i to obavezuje i zbog toga ja insistiram na tome. Mogu da prihvatim da nećete to da prihvatite, ali nemojte dovoditi u dve ravni. Te dve stvari nisu u ravni i ne mogu biti u ravni.
Reč ima ministar Antić.
Nije reč o pravilniku, ponavljam, mi vršimo evidenciju u skladu sa Međunarodnom konvencijom koja je ratifikovana u ovoj Skupštini. To se radi upravo u formi u kojoj vi predlažete amandmanom, pa mislim da u ovom trenutku nepotrebno trošimo energiju vi i ja.
Samo da učinimo jasnim, gospođa Vojić Marković je replicirala na izlaganje Anđelkovića. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor, nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor, nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč?(Da) Izvolite.
Gospodine ministre, ja rizikujem da budem već dosadna, koliko puta ćemo se javljati, ali prosto, imali smo potrebu da radimo i intervenišemo na onim stvarima koje su problematične u zakonu što se tiče DSS. To je Peto poglavlje, upravljanje bezbednošću u železničkom saobraćaju, a naslov je garantovanje bezbednosti u železničkom saobraćaju. Stoji ovako – Ministarstvo, Direkcija upravljaće železnički prevoznik svako u skladu sa poslovima koje obavlja, garantuju da se bezbednost železničkog saobraćaja u železničkom sistemu očuva i tamo gde to je to opravdano izvodljivo stalno unapređuje, pri čemu se prednost daje sprečavanju nesreće. Formulacija je bila malo problematična i mi smo tu malo intervenisali na ovaj način. Dakle, prednost je sigurnosti prevoza putnika i robe u sprečavanju nesreće. Zatim piše da se propisi za bezbednost primenjuju transparentno i nediskriminitaroski i to je ono zbog čega je sledeća stvar da se ubrzava razvoj jedinstvenog železničkog sistema što je u redu. Ali, podvlačim ovu tačku 2. da se propisi za bezbednost primenjuju transparentno i nediskriminatorski upravo zbog onog što smo pričali danas skoro pola sata i o čemu smo potrošili jako mnogo reči, a to piše u zakonu, i to je vezano za ove pružne prelaze koji se bez prioriteta grade.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedavajući. Ako neko u ovoj sali nije verovao meni da sam ja u pravu, neka veruje zakonu koji je sam predložio. Dakle, član 37. zakona kaže – da se propisi za bezbednost primenjuju transparentno i nediskriminatorski. Izgradnja nadvožnjaka preko pružnog prelaza svakako je bezbednosni postupak za unapređenje bezbednosti železničkog saobraćaja i kada gospodin Simonović, generalni direktor Železnica Srbije radi i izgradi pružni prelaz nadvožnjak mimo plana, mimo budžeta, da li ga radi transparentno ili ne, i da li primenjuje diskriminaciju prema građanima Batajnice ili ne? I da li su oni u jednakom položaju sa građanima Batajnice, oni koji su rođeni u Vrčinu? Da li su oni privilegovani samo zbog toga što je generalni direktor iz Vrčina. Naravno da jesu i naravno da je rođen u Bajčetini kao Tomislav Nikolić i ako nema pruge i tamo bi napravili nadvožnjak za pružni prelaz, samo ako se njima hoće i može i to jedan neodgovoran način kako se ova Vlada u stvari ponaša. To sam malopre probao da kažem. Kada se pozivate na slobodu odlučivanja, slobodan pre svega podrazumeva odgovornost. Sloboda podrazumeva jedan etički momenat, jedan moralna momenat, jedan akt savesti pre svega prema samom sebi, pa onda prema imovini koja vam je poverena, pa onda prema ljudima o kojima brinete. Ako nemate taj red, taj redosled ako nemate u svom političkom delovanju, ako tu slobodu na takav doživite, onda sprovodite diskriminaciju suprotno zakonu. Onda nema transparentnosti u izvođenju radova koji se tiču bezbednosti i onda nema ni jedinstvenog železničkog sistema. Onda u stvari ne treba da bude ni ovakvog direktora Železnica, niti ovakve stranke na vlasti. To su sve logične posledice vašeg delovanja. Žao mi je što se vas ovo ne dotiče, što ste uhvaćeni po stoti put, po milioniti put ne sa rukama do laktova u pekmezu, nego ste i glavu gurnuli u teglu sa pekmezom i onda su vas u tome uhvatili i građani i novinari i demokratska javnost. Ali, ta bahatost i osionost koja isijava iz vas jednostavno vam ne dozvoljava da snosite breme odgovornosti i da jednostavno to teško breme odgovornosti, koje ste navalili sebi na pleća, pokazujete da ste nedorasli da se sa njime nosite. Podvlačim, da li je diskriminacija ili nije kada neko zahvaljujući samo tome što je generalni direktor rođen u Vrčinu dobio nadvožnjak mimo plana, mimo budžeta, a da neko kome je to predviđeno planom i budžetom ima da čeka dok se završe svi objekti u Vrčinu, u Grockoj, u Bajčetini, pa redom gde sve nekome ne padne na pamet da radi mimo plana, mimo programa, mimo budžeta onako kako se njemu hoće u skladu sa svojim odnosnom prema odgovornosti, koja pre svega podrazumeva po vašem načinu očigledno privilegije, a ne odgovornost. Ovim ću završiti, vršenje vlasti, vršenje javnih poslova i tojedanput naučite za svagda od nas iz DS, pre svega podrazumeva odgovornost prema građanima, prema državi, prema budućnosti, a nikako privilegije. Nažalost, vi ste vršenje vlasti sveli isključivo na privilegije i zloupotrebe tih privilegija. To je veoma loše i ne postoji zakon koji će doći na dnevni red, a koji nam neće dati mogućnost da vam na to ukažemo i da vam o tome govorimo.
Reč ima ministar Antić.
Ja bih i ovom prilikom hteo da se zahvalim gospođi Milici Vojić Marković i gospođi Donki Banović na celom ovom jednom trudu da se ovaj zakon dodatno upriliči i učini funkcionalnijim. Moram da kažem da je upravo ceo zakon u duhu ovog vašeg amandmana koji, nažalost, nismo prihvatili iz razloga što vi kroz ovaj amandman uvodite reč „sigurnost“, a materija zakona je bezbednost. Bezbednost vuče na „sejfti“ i to je ono čime se zakonodavac bavi. Sigurnost na „sekjuriti“, to je ono čime se zakonodavac ni u ovom zakonu ne bavi, tako da razumem šta ste hteli ovim amandmanom. To je duh zakona, ali molim vas da se držimo reči „bezbednost“, jer reč „sigurnost“ jednostavno ne može da nađe mesto u ovom zakonu, zato što ma koliko to svima nama slično zvuči, drastična je razlika i jednostavno nije nešto čime možemo u zakonu da se bavimo.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Posle njega reč ima Donka Banović.
Mogu da prihvatim činjenicu da li je taj podvožnjak u Vrčinu trebao da se radi pre ili je trebao u Nišu ili u Kruševcu ili bilo gde. Mnogo je mesta gde treba u Srbiji da se uradi, i to mogu da prihvatim. Ne mogu da prihvatim zamenu teza. Ne mogu da prihvatim zamenu teza da je vrhunska privilegija uraditi podvožnjak u delu grada u kojem živiš u odnosu na vrhunsku privilegiju da od trenutka kada si postao ministar ili gradonačelnik Beograda, kao što je to Dragan Đilas, anonimnu firmu pretvaraš u milijardersku firmu. To je vrhunska privilegija. To ne treba da hvata demokratska javnost u tome. Postoji izveštaj u APR, pa se lepo ugugluje APR, pa se lepo uđe u APR, pa se vidi da je samo jedna firma Dragana Đilasa, koristeći vrhunsku privilegiju, zaradila od trenutka, simptomatičan je trenutak, nemam ništa protiv ljudi koji rade, privređuju, zarađuju, kamo sreće da je mnogo više imućnijih ljudi u Srbiji, da od kada si postao ministar, kada si postao neko i nešto u ovoj Srbiji, kada si se dohvatio tih vrhunskih privilegija, kao gradonačelnik Beograda, odjednom si prihodovao 38 milijardi dinara. Sada prihod od 38 milijardi dinara se zaboravlja i on nije vrhunska privilegija, ali je vrhunska privilegija podvožnjak. Za tih 38 milijardi, ministre, još mi niste odgovorili, koliko smo mogli podvožnjaka u Srbiji da uradimo.
Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, stvarno moram da se pozovem na član 107. Danas imamo na dnevnom redu tačno određen zakon, moja koleginica Donka Banović i ja smo pisali amandmane tačno na taj zakon i danas očekujemo da govorimo tačno o tom zakonu, jer vidimo ministra ovlašćenog tačno za taj zakon. Volela bih da naše kolege pišu amandmane ako hoće da govore mimo toga što smo mi danas na dnevnom redu imali, jer onda dovodimo u poziciju sve ovo što smo mi radili, da to nije važno. Hvala.
Gospođo Vojić Marković, potpuno vas podržavam, mislim da ste potpuno u pravu. Nastojaću da uvedem narodne poslanike u dnevni red. Reč ima ministar Antić.
Ovo što je uvažena koleginica iznela više puta sam ponovio. Iz poštovanja prema svim onim narodnim poslanicima koji su sa punom pažnjom pristupili usvajanju ovih zakonskih rešenja, pripremi amandmana, njihovim obrazloženjima, uporno ih braneći ovde, ja ću polemisati o odgovarati samo na pitanja koja su vezana za materiju zakona. Sve ostale teme, do kraja zasedanja ovih mojih zakona, neću tretirati, neću odgovarati, sem u danima koji su za to predviđeni. Neću moći da vam danas, gospodine Babiću, podelim koliko je 38 milijardi sa 150.000 evra, koliko košta jedan putni prelaz.
Reč ima narodni poslanik Donka Banović, replika.
Trebalo je meni odmah da date reč, a da gospodin Babić koji je govorio o nekim drugim stvarima govori posle [[Zoran Babić, sa mesta: Bila je replika.]] Pa i ovo je replika, ali je to replika na ministrov komentar da u zakonu ne može da stoji reč „sigurnosti prevoza putnika i robe i sprečavanju nesreće.“Da smo umesto reči „sigurnosti“ upotrebili reč „bezbednost“, da li biste prihvatili taj amandman? Onda ste nam rekli dve engleske reči, čini mi se, safety i security, što je pokazalo, što je nekada i normalno, da prevod i upotreba određenih delova … to je uredu zato što je ovo usaglašavanje, pa se tu prevode različiti delovi određenih zakona, direktiva itd. Međutim, te dve reči nisu toliko suprotstavljene jedna drugoj, pa i reč security, odnosno sigurnost ne može da znači isto što i safety. Nije stopostotna sinonimija, ali tu ima delimičnog preklapanja. Žao mi je što ste vi to upotrebili kao argument da odbijete ovaj amandman, da sigurnost u zakonu koji govori o bezbednosti i interoperabilnosti i gde se reč „bezbednost“ pominje verovatno jedno hiljadu puta, sada smatrate da reč „sigurnost prevoza putnika i robe“, da nema nikakvih dodirnih tačaka sa rečima „bezbednost prevoza putnika i robe“. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Iskoristiću vreme za amandman, a u okviru tog vremena govoriću po replici. Ponovo se pozivam na član zakona, koji kaže u stavu 2. da se propisi za bezbednost primenjuju transparentno i nediskriminatorski. Tu smo od malopređašnjeg iskoraka ka samoupravnom socijalizmu došli u robovlasničko društvo. Znate, nije ovde javna svojina Republike Srbije ničije privatno vlasništvo, ničija privatna prćija, pa da on kaže sada ću u svom selu da pravim, a u nekom drugom neću. Ta svest kod vas, dame i gospodo naprednjaci, mora da postoji. Vi ovde neraspolažete privatnom svojinom. Nije Sima iz Vrčina otvorio sopstveni novčanik, pa sopstvenim novcem napravio podvožnjak, nego je uzeo novac iz republičke kase, iz kase javnog preduzeća, a za to nije imao saglasnost u budžetu i time je napravio krivično delo i sproveo diskriminaciju naspram žitelja drugih delova Srbije koji nemaju tu čast i zadovoljstvo da u njihovom mestu živi neko ko je u 50-toj godini otkrio tartufe. To je velika razlika. Nije ovde reč o korišćenju privatnih para. Ovde govorimo o načinu na koji se troše državne pare. To uporno prozivanje Dragana Đilasa, pa da li je on bio predsednik devet država u kojima ima svoju firmu? Nije. Da li je u Češkoj, Slovačkoj imao izvršnu vlast u rukama? Nije. Tamo je uvećao kapital. On u devet država posluje. Mnogo je veće pitanje kako je anonimna firma „Profajler“ uvećala svoju imovinu 37 puta a radi samo u Beogradu i nekada je imala samo jednog zaposlenog koji se zvao Aleksandar Vučić? Tu nema odgovora. Onda se pobegne iz sale kada se ta pitanja postave, onda se ode na pauzu da se neko umije hladnom vodom i da se osvesti …
Gospodine Milivojeviću, molim vas.
Dakle, završavam …
Niste završili.
Evo završavam, još jednu rečenicu.
Hoću ja nešto da kažem. Molim vas, ne bih više da vas opominjem. Neću vam ubuduće dozvoliti. Vi sada politizujete zakon. Znam ja vašu potrebu, ali mislim da ipak ima neka mera, mora postojati neka mera.
Imaću meru, mera će biti vreme koje je na raspolaganju Demokratskoj stranci. Reći ću vam samo jednu stvar. Ovde imamo situaciju da se propisi za bezbednost ne primenjuju transparentno, da se primenjuju dikriminatorski ovoga trenutka, da se ne ubrzava razvoj jedinstvenog železničkog sistema i da se prema državnom vlasništvu, prema budžetu, prema novcu poreskih obveznika raspolaže kao prema Alajbegovoj slami, kao da je to lično vlasništvo jedne političke stranke, jednog čoveka koji pravi ono što niko nikada nije radio sa državnim parama – pravi svoju zadužbinu za života parama poreskih obveznika. Mi iz DS, naspram takvog ponašanja, ne možemo da ćutimo. Žao mi je, vi ste se koleginice iz DSS spremali amandmanima, završavam. Prema tome, mi nećemo ćutati, ukazivaćemo. Sada ćemo ići po drugim amandmanima, pa kada dođemo do nekog sličnog amandmana, ponovo ćemo ukazati. Hvala.
Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 38. je zajednički pokazatelj bezbednosti. U stavu 2. vi kažete sledeću stvar zbog koje mi intervenišemo: „Da bi se omogućila procena ostvarenosti zajedničkih ciljeva bezbednosti i omogućilo praćenje opšteg razvoja bezbednosti na železnici, Direkcija prikuplja informacije putem godišnjih izveštaja o bezbednosti upravljača i železničkih prevoznika.“ Pošto mi zaista raspolažemo nečim čime nismo zadovoljni, a to su recimo sledeći podaci – da imamo elektrificirano samo 32,7% pruge, samo 7% pruge ili 276 km ima dva koloseka, samo 45% pruga ima dozvoljeno osovinsko opterećenje od 22,5 tone, dok je na 30% pruga to opterećenje ispod 16 tona, dozvoljena brzina prelazi 100 km na svega 3,2% pruga, najveći deo pruga, oko 50%, ima maksimalnu brzinu do 60 km, a 16% pruga ima do 30 km, ima 320 mesta u ukupnoj dužini od 535 km koje predstavljaju tačke gde se vozi do 30 km na sat. Imamo i sledeći podatak, da imamo otprilike 480 lokomotiva, 8,5 hiljada teretnih i 550 putničkih vagona koji su svi preterano visoke starosti preko 30 godina. Imamo podatke da, recimo, u Rakovici je voz ispao iz šina, iako je ograničenje 30 km. Zašto ovo govorim? Bebednost nam je generalno ugrožena i moramo da vodimo računa o našem sistemu. Naš sistem je takav. Zbog toga smatramo da je mnogo pametnije raditi makar prvih nekoliko godina sa polugodišnjim izveštajima. Mi ništa drastično nećemo povećati kapacitet našeg sistema, niti bezbednost našeg sistema i moramo voditi računa o svakom mesecu koji prolazi. Zato mislimo da je mnogo pametnije raditi sa polugodišnjim izveštajima o proceni bezbednosti. Dalje, u stavu 3. upravljač i železnički prevoznik dužni su da svake godine najkasnije do 30. juna dostave Direkciji godišnji izveštaj o bezbednosti za prethodnu kalendarsku godinu. Ponovo je naša intervencija u tom pravcu da dva puta godišnje dostavljaju izveštaj, pa smo pored 30. juna predvideli i 30. decembar. Smatramo da je potrebno našem sistemu. Zašto? Upravo sam rekla, kapacitet i kvalitet našeg sistema je takav kakav jeste. Drugo, mi jedino što imamo kao prednost i čime raspolažemo i što treba da unapredimo jeste naš ljudski potencijal, znači, oni ljudi koji rade na železnici. Hajde onda da sve to podignemo na mnogo viši nivo i da od tih ljudi dobijemo maksimum koji možemo, jer očigledno na infrastrukturu ne možemo da se oslonimo. Hvala.
Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Ovo je opet na tragu i prethodne diskusije, a i reč je o istom članu, gde umesto jednogodišnjeg izveštavanja mi predlažemo da to bude izveštavanje dva puta godišnje, upravo zbog stanja u kome se nalazi celokupan železnički saobraćaj u Srbiji. Inače, ovaj amandman se odnosi na stav 9. koji opet govori o redovnom izveštavanju. Ovde je sada u pitanju Direkcija i izveštavanje Direkcije. Ukoliko se nakon dostavljanja izveštaja Direkcije za železnice otkriju nove činjenice ili greške, da je Direkcija dužna da pokazatelje koji se odnose na određenu godinu dopuni ili ispravi prvom prilikom, a najkasnije u sledećem godišnjem izveštaju. Predlagač je kroz ovaj zakon nekako hteo da kaže – može i pre, ali eto za svaki slučaj da stavimo nekakav najduži rok, a to je taj redovan godišnji izveštaj. Da tako ne mislite, vi biste samo rekli – mi ćemo to u sledećem, narednom godišnjem izveštaju uneti uočene promene ili probleme. Vi opet ostavljate otvorena vrata da se dopuni ili ispravi prvom prilikom. Šta je prva prilika? Revizija već predatog godišnjeg izveštaja ili šta, ne razumem? Hvala.
Na član 39. amandman je podnela Vlada. Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije je prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naslov iznad člana 51. je – Izdavanje sertifikata o bezbednosti za upravljanje železničkom infrastrukturom. U stavu 3. kažete sledeće: „Sertifikat o bezbednosti za upravljanje železničkom infrastrukturom važi pet godina“. Iz razloga koje sam malo pre navela, da ne ponavljam sve to, starost naše infrastrukture, stanje naše infrastrukture, pruga, vozila i sve ostalo, smatram da je zaista potrebno da se skrati ovaj rok i da se sertifikat izdaje na tri godine. Mislim da je to mnogo delotvornije. To bi podiglo bezbednost celog sistema. U to sam potpuno sigurna. Znam da to malo ubrzava celu priču, da se svake tri godine radi izdavanje sertifikata, ali mislim kada imate konkretno našu situaciju u vidu, a navodila sam malopre koliko pruga imamo, u kakvom su stanju, koliko nam je samo procenata elektrificirano, koliko ima dva koloseka, da to ne ponavljam svaki put. Vi to znate sigurno mnogo bolje od mene. Mislim da je onda mnogo važno da sertifikat izdajemo na tri godine, jer onda mnogo više vodimo računa o bezbednosti celog sistema. Hvala.
Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor su prihvatili ovaj amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Vlada je amandmanom predložila istovetne izmene u čl. 54, 136. i 143. Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
U članu 61. govori se o održavanju podsistema energija. Mi smo videli kroz ovaj zakon da je zakon veoma detaljno opisao razne sisteme i podsisteme. Dakle, ovde je reč o podsistemu energije. Nekim drugim članom su propisani uslovi, ali ovde se govori o sertifikatu o ispunjenosti uslova iz stava 2. ovoga člana i da taj sertifikat izdaje Direkcija za železnice u formi rešenja, sa rokom važenja od pet godina. Šta mi predlažemo ovim amandmanom? Predlažemo da taj sertifikat ima kraći rok trajanja, da ne važi pet godina, nego da važi tri godine, upravo zbog silnih problema koji postoje u čitavom sistemu, pa i u tom podsistemu koji se zove energija. Pretpostavljam da ste vi to usklađivali sa nekim određenim direktivama i da je tako u drugim evropskim državama, ali mi smatramo da je u ovom trenutku isuviše dug rok da taj sertifikat važi pet godina i da bi on trebalo da važi najviše tri godine.
Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Ovo je stav Direkcije za železnice, nije reč o usklađivanju sa bilo kakvim evropskim propisom, pri čemu i tri i pet godina su potpuno irelevantne zato što se vrši konstantna kontrola o ispunjenosti uslova i dozvola može biti oduzeta i posle šest meseci, tako da je to otprilike kao i za vozačku dozvolu. Vi je dobijete na 10, 20 godina, ali može da se uzme i posle šest meseci u skladu sa zakonom koji to prati, tako da razumem šta je vaša intencija, ali, ponavljam, i tri i pet godina su potpuno irelevantni jer se kontinuirano vrši praćenje ispunjenosti uslova.
Na član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao što vidite, mi smo uporne jer mi mislimo da zaista možemo da popravimo nešto u ovom zakonu. U članu 64. koji ima naslov „Saobraćajna signalizacija, signali, signalne oznakei oznake na pruzi“, u stavu 5. koji glasi ovako: „Signalima i signalnim oznakama označavaju se opasnosti privremenog karaktera, naročito one koje nastanu usled iznenadnog oštećenja pruge i privremena ograničenja u zabrani saobraćaja. Ti signali i signalne oznake moraju se ukloniti čim prestanu razlozi zbog kojih su bili postavljeni“ i sad kad pročitamo ovo što smo mi napisali u našem amandmanu, možda i nismo bile sasvim u pravu, jer smo mi rekle da bi bilo dobro da se oni uklone u roku od 24 sata zato što sam više puta doživela da vidim da stoje, iako se saobraćaj normalno odvija, da oznake i signali stoje pored i da oni nešto predstavljaju, iako ne znate šta predstavljaju i onda predstavljaju samo zapravo opasnost. Zbog toga možda to što smo napisali, kažem, i nije dobro, ali mislim da je potrebno dati neki rok i da je taj rok racionalno 24 časa, da se sve to skloni odatle i da se saobraćaj pusti. Hvala.
Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Uvažena koleginice, ovde je problem što je taj rok od 24 sata de fakto predugačak rok i ovde mislim da se mi savršeno dobro razumemo – kako ispoštovati ovu odredbu koja piše u zakonu čim prestanu razlozi? Mi nemamo prava ni mogućnosti da na našim ionako presporim prugama dozvoljavamo usporenu i laganu vožnju signalnim znacima, tako da je neophodno momentalno te znakove ukloniti. Ovaj rok od 24 sata je predugačak. Treba insistirati na ovoj zakonskoj odrednici i treba sve inspekcije koje vrše kontrolu da bukvalno insistiraju da se to učini onog trenutka čim se završe radovi i otklone uzroci zbog kojih su signalni znaci bili postavljeni.
Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 95. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Zahvalila bih se na tome što ste prihvatili amandman i pokazali razumevanja i za mašinovođe. Hoću da kažem i mašinovođama da smo i mi vodili računa o njihovim interesima kada smo pisali amandmane, prosto da se čuje. Uglavnom je ovde reč o registrima i o razmeni informacija, pa smo mi, to sada stoji u zakonu, ali se to i podrazumevalo da mašinovođa ima pravo pristupa svojim podacima iz registra Direkcije i poslodavca, kao i pravo da mu se na zahtev dostave ti podaci. Pretpostavljam da je to i do sada bilo besplatno. Ne verujem da ste naplaćivali tu uslugu, ali eto nije zgoreg da stoji i u zakonu, da ćete dostavljati podatke bez naknade i prihvatili ste ovaj amandman.
Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Kao što je koleginica rekla, naravno, nije ni do sada bilo to naplaćivano. Nije valjda da mislite da bi dobili saglasnost Ministarstva finansija da se ovaj amandman prihvati da je to bio neki prihod za Republiku Srbiju? Malo se šalim. Naravno, slažemo se, treba voditi računa o pravima onih ljudi koji žive teško od tog železničkog posla u Srbiji i treba na ovaj način ostaviti trag i sprečiti možda nekada neko razmišljanje da se neka taksa ili naknada u budućem periodu uvede.
Na član 96. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 130. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 135. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 139. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 140. amandman, sa ispravkom, podnela je Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman sa ispravkom. Konstatujem da je ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 145. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 147. amandman, sa ispravkom, podnela je Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 148. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 151. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 152. i član 152. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada je podnela amandman kojim predlaže da se posle člana 154. doda novi član 154a. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 156. amandman je podnela Vlada. Resorni odbor je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM PUTEVIMA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Ivan Jovanović, Srđan Milivojević i Milan Lapčević. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3 Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POMORSKOJ PLOVIDBI. Primili ste amandmane koje je na Predlog zakona podnela narodni poslanik Stefana Miladinović i amandman Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Stefana Miladinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44. amandman je podnela narodna poslanica Stefana Miladinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije podneo je amandman na član 61. Vlada je prihvatila amandman. Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna Skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto smo završili razmatranje pojedinosti svih predloga zakona, sa radom nastavljamo u utorak u 10,00 časova.