Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 81 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Suzana Spasojević i Vesna Stepić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pozvala da sednici prisustvuju dr Jorgovanka Tabaković, guvernerka Narodne banke Srbije. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata i iz tačaka 33 do 36 dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata po tačkama 33. 34, 35 i 38 dnevnog reda 35, 36 dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa podsećam vas da prema članu 193. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi 5 časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: SNS jedan sat 15 minuta i 48 sekundi, DS jedan sat jedan minut i 12 sekundi, SPS 30 minuta, DSS Vojislav Koštunica 25 minuta i 12 sekundi, URS18 minuta, LDP 16 minuta i 48 sekundi, PUPS 14 minuta i 24 sekunde, SDPS 10 minuta i 48 sekundi, NS 9 minuta i 36 sekundi, JS 0sam minuta i 24 sekunde, SVM šest minuta, SPO – DHSS šest minuta, LSDV 6 minuta, Poslanička grupa Nacionalne manjine, Narodna partija i Bogata Srbija 6 minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa, međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaj upravo da govore samo po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih po ovim tačkama dnevnog reda predstavljaju narodni poslanik Đorđe Stojšić poslanička grupa LSDV, narodni poslanik Miroslav Petković poslanička grupa DSS Vojislav Koštunica, narodni poslanik Zoran Kasalović poslanička grupa SPS, Predrag Marković URS, Milorad Stošić PUPS i Bojan Đurić LDP. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajedničkim jedinstvenim pretresom predlogu za izbor viceguvrnera NBS, predlogu odluke o izboru Saveta državne revizorske institucije, predlozima odluka o izmenama odluka o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije i predlogu odluka o izmeni odluka o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li predlagač dr Jorgovanka Tabaković guverner NBS želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem. Čast mi je da se danas nalazim u ulozi predlagača pred svojim kolegama poslanicima i da u skladu sa izmenama i dopunama Zakona o NBS, predlažem viceguvernere o kojima ću vam danas govoriti onoliko koliko je to neophodno. Iako je za mnoge, način na koji je izmenjen Zakon o NBS, bio u najmanju ruku neobičan i poslužio mnogima da neka druga svoja nezadovoljstva izraze tim povodom, hoću da vam kažem da je sve ono što su tendencije u razvoju centralnih banaka od Evropske Centralne banke preko Narodne banke Velike Britanije, primenjuju ili već pripremaju primenu istih rešenja, koja će primeniti i NBS. To znači da će deo koji se bavi nadzorom nad ukupnim finansijskim sistemom, biti posebno osvetljen pod lupom javnosti i biti tako organizovan da njegov rad ne bude tajna i da se rezultatima u finsijskom sistemu, koji ponekad znaju da budu ne baš pozitivni, ne iznenađujete. Tog direktora Uprave za nadzor koji će biti u rangu viceguvernera ćemo birati kasnije, kada budemo izabrali nov savet i kada ti novi organi budu usvojili izmene statuta NBS, koji će ovde u Narodnoj skupštini biti overen, potvrđen i izglasan. Svi oni koji kažu da je to umanjenje nezavisnosti NBS, moraju da imaju na umu jednu jedinu stvar. Samostalnost NBS, koja je Ustavom definisana, se ne može namerno zamenjivati, navodnom nezavisnošću od zakonodavnog organa, ove skupštine, Parlamenta koji je jedini nadzorni organ NBS. Čitav svet poznaje sistem odgovornosti i javnosti za ono što jeste državni posao, stabilnost finansijskog sistema, ciljana inflacija i upotreba javnih sredstava, na kraju krajeva. U tom smislu, viceguverner se danas bira u Narodnoj skupštini na način kako je 2010. godine predstavnik misije MMF, gospodin Albert Jeger i predlagao. Ne zato što je on predlagao, nego zato što je logično da član izvršnog odbora, čiji je predsedavajući viceguverner, bude sa jednakom snagom da glasa o određenim odlukama, kao i sam guverner koji se takođe bira ovde. Najveća moguća nezavisnost o odlučivanju se postiže upravo na način da imate izvornu snagu izbora i da ta snaga izbora i vaše odluke ne zavise od onoga ko vas plaća. U tom smislu, zaista smatram naprednijim rešenjem da viceguvernere bira parlament, na predlog guvernera, a ne sam guverner. Ta finansijska nezavisnost Narodne banke je zadržana, kao i institucionalna, kao i ona koja se tiče funkcionalne nezavisnosti u smislu izbora ciljeva, ali i mera instrumenata za primenu i ostvarivanje tih ciljeva. Kao guverner vam predlažem da za viceguvernere izaberete Anu Gligorijević, Dianu Dragutinović i Veselina Pješčića. Svi oni su zaposleni u Narodnoj banci, rade dugi niz godina. Ana Gligorijević je, iako je dama, nije to problem, vrlo mladoliko i energično izgleda, 1961. je godište, filolog po osnovnom obrazovanju, a na Ekonomskom fakultetu Univerziteta u Beogradu je odbranila magistarsku tezu – Restrukturiranje državnog spoljnog duga i ponovno uspostavljanje održivog nivoa spoljne zaduženosti. Njeno obrazovanje od 2007. godine na završetku postdiplomskih studija u inostranstvu, u Francuskoj, je nešto što se zove kontinuirano učenje, koje Narodna banka primenjuje i danas. Ona je od 1996. godine zaposlena u Narodnoj banci Srbije na mestima specijalnog savetnika, direktora, generalnog direktora, viceguvernera, na kom je položaju i danas. Ono što želim da naglasim, da je mene opredelilo baš za ovo troje ljudi, jeste ne samo njihovo obrazovanje i to što jesu iz kuće kojoj su privrženi, nego i ljudske osobine da znaju da okupe najbolji tim i da od svojih saradnika zaista izvuku ono najbolje u njima. Školu može da završi svako. Vaspitanje u smislu obrazovanja i vaspitanja, jedno stičete u kući, obrazovanje na visokim školama, ali ljudskost, donošenje zajedničkih odluka i poštovanje ljudi u kući koja treba da bude simbol za mnoge u ovoj državi nije nešto što može da se nauči. To jednostavno čovek poseduje i to se, verujte, prepoznaje, a ja želim da ovim izborom i negujemo takve osobine. Gospođa Diana Dragutinović vam je poznata kao nestranačka ličnost, koja je bila ministar finansija, a jeste došla iz Narodne banke sa mesta viceguvernera. Mnogi od nas su imali prilike ovde da sa njom razmenjuju argumente na stručne teme i o tome kako smo sa njom sarađivali, ne verujem da ima različitih iskustava. Bila je otvorena za primedbe, bila je vrlo odana struci, profesiji i posle boravka u Vladi, ponovo je imala svoje mesto u Narodnoj banci, gde je nastavila da se bavi svojim istraživačkim radom. Kao što ste videli, njen CV je jedan od najdužih jer se ona bavi naučenim radom. Trenutno se bavi finansijskom stabilnošću. Ali, kod Diane postoji jedna posebna crta koju svi mi ističemo, ali retko ko na njoj praktično radi, a to je stvaranje mladih kadrova koji treba da zamene one koji sada rade u NBS. Davanje podstreka mladim istraživačima, ekonomistima, ekonometričarima da se školuju u inostranstvu, da ovde u kući primene svoje znanje i da budu neko ko je spreman da tu svoju kreativnost zadrži, da ne pravi od sebe klona svog šefa od koga mu zavisi potpisivanje puta u inostranstvo ili povišica ili način napredovanja. Samostalni mladi ljudi, koji jesu članovi tima i koji treba da zadrže kreativnost jesu jedan od bitnih kvaliteta u delu posla koji radi Diana Dragutinović i radi to veoma uspešno. Kolega Veselin Pješčić je do juna 2012. godine bio direktor direkcije koja se bavila monetarnim operacijama i sa tog mesta je sam sklonjen u trenutku kada su počele neke turbulencije o kojima ne želim da govorim, jer ne želim ni na jedan način da unesem bilo koju vrstu rasprave ili teme koja će da umanji značaj predlaganja po prvi put viceguvernera ovde u Narodnoj banci i ne želim da ličnosti, struka, ljudskost i profesionalnost ovo troje ljudi bude u drugom planu. On je 1971. godište, Diana je 1958. godište. Generacijski smo slično. Ja sam 1960. godište, vrlo se lepo razumemo kao tim. Gospodin Veselin Pješčić je neko ko radi u Narodnoj banci od kada je završio fakultet, svega šest meseci je radio na Ekonomskom fakultetu. Diplomirao je sa ocenom 10, prosečna ocena 9,72 na fakultetu. Uglavnom se bavio finansijama, bankarstvom i osiguranjem. Magistrirao je 2001. godine na temu – Nezavisnost Centralne banke i makroekonomska stabilnost. Usavršavao se u zemlji i inostranstvu, u Švajcarskoj, Americi, Engleskoj. Bavi se istraživačkim radom. Član je redakcije stručnog časopisa "Mesečene analize i prognoza". Otac je dva sina. Diana je majka sina i ćerke. Ljudi koji su međusobno i zajedno sa mnom za ovih mesec i po dana zaista uspeli da ostvare jedno jedinstvo na odlukama koje donosimo zajednički, ne želeći da u uzdizanju mladih kadrova i jednog trenutka prepustimo odluku o bitnim pitanjima koje se tiču finansijske stabilnosti ove zemlje, stručnim timovima i stručnim ekipama. Vrlo često pojava u Srbiji jeste da ministri jesu prezenteri odluka srednjeg nivoa upravljanja koji menja ministre, sloj ispod, ali oni ostaju večiti i tako se ministri često kriju i sa pravom što su dobili da predstave kao odluku srednjeg sloja kadra u ministarstvima. Verujte da je vrlo čest slučaj da se to dešava i u Narodnoj banci, ali uvažavajući njih, kada dobijete odluku gde piše – 58 eksperata je predložilo određenu visinu referentne kamatne stope, mi smo se složili da tih 58 eksperata zaslužuje svako uvažavanje, ali da odluke donose imenom i prezimenom ljudi koje birate vi ovde i koje ste izabrali i da oni za to moraju da snose ličnu odgovornost, procenjujući u kojoj su meri preporuke i odluke stručnih timova primenjive danas u Srbiji, u kojoj Narodna banka nije izolovano ostrvo, koja ne sme da živi u sopstvenoj samozaljubljenosti i samozadovoljnosti, koja ne sme ni jednu kritiku, savet i primedbu da primi kao napad na svoju nezavisnost, koja mora da bude otvorena, da razgovara sa bankarima, privrednicima, sa građanima, jer postoji međuzavisnost između građana i banaka, Narodne banke i banaka, kao i ona između lekara i pacijenta. Da nema jednih, ne bi bilo ni drugih. Narodna banka zavisi ne samo od uspeha bankarskog sistema, nego i realnog sektora, nego i od ljudi koji rade u Srbiji i u prilici su da plaćaju svoje kreditne obaveze, ako ih imaju. Mislim da ovi ljudi zaslužuju ne samo ocene koje su dobili na fakultetu, ne samo da su zaslužili da ih ja predložim sa ovako malo reči, imajući razumevanja za to da ste vi do kasno sinoć radili i da će najbolje moguće ocene tek dobiti posle izbora u njihovom praktičnom radu. Bićete u prilici da kao parlament svoju ulogu, nekoga ko vrši nadzor nad Narodnom bankom, realizujete na najbolji mogući način, ne samo preko Odbora za finansije, nego i na svaki drugi način koji budete smatrali za potrebnim i u tom smislu ćemo vam stajati na usluzi. Zahvaljujem.
Hvala. Da li predstavnik predlagača narodni poslanik Vesna Kovač, predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, želi reč? (Ne) Da li predstavnici predlagača, narodni poslanici Jovan Palalić, Meho Omerović, Đorđe Milićević, Vladimir Ilić i Miroslav Markićević žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Predrag Marković.
Hvala poštovana potpredsednice Skupštine. Gospođo Tabaković, dame i gospodo narodni poslanici, prvo bih se zahvalio kolegama narodnim poslanicima iz LSD i SVM koji su omogućili da na početku današnjeg dnevnog reda po ovim tačkama govorim pre nego što Skupština, kako to često biva, krene pravim ili nekim čudnim tokom koji nema veze sa tačkama dnevnog reda. Ovo je možda idealna prilika da svi zajedno, ovaj saziv je na početku svog mandata, sa ovakvim dnevnim redom gde, sa jedne strane, imamo jednu od najuglednijih i najstarijih nacionalnih institucija, kakva je NBS, gde biramo viceguvernere, imamo jednu novu instituciju koja tek ulazi u drugi mandat, ako danas izaberemo Savet DRI. Naravno, o svemu tome razgovaramo u trenutku koji je prethodnih dana, prethodnih meseci predstavljan kao sporan po mnogo čijim političkim projekcijama, pa i svakoga od ljudi koji sedi ovde u Narodnoj Skupštini. Svakako raspravljamo u jedinom zakonodavnom i najvišem telu vlasti - u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Zato ću i krenuti obrnutim redom. Prvo, o samoj Skupštini i da ne bude zabune, pošto su prethodnih dana često mnogi od nas imali potrebe da podsete predsedavajućeg ili nekog od učesnika da mora da se držimo teme kada govorite u Narodnoj skupštini. Narodna skupština je uvek tema. Šta može Narodna skupština da uradi, sem što na kraju svake sednice glasanjem potvrdi većinom ili ospori tačke predloga dnevnog reda bilo da su zakonski predlozi, bilo da su u pitanju pojedinačni predlozi o kadrovskim rešenjima? Gospođa Čomić, potpredsednica Skupštine, i ja smo sinoć uz mnogo komplimenata, moji su bili iskreni, podsetili sve nas da u situaciji u kojoj smo se našli prethodna dva dana, sa mnogo strasti, sa zaklinjanjem da je najvažnije što pre, najhitnije uraditi nešto, doprinosili optužujući druge da taj posao ne radimo, već da u međuvremenu ulazimo u sporenja oko budućnosti i prošlosti. To je sve uobičajeno u Skupštini, ali to nije ništa novo. Ono na šta smo vas podsetili jeste da je postojao jedan trenutak 2006. godine u kome su sve stranke koje su sedele u Skupštini su se pre sednice složile da je strašno važno da se donese jedna odluka i da se stvori mogućnost nadležnim organima da nastave da rade svoj posao. Kada je počela ta sednica ispostavilo se da zbog političkih apetita ili zbog jedne ličnosti su se bavili dva dana. Na kraju smo ustanovili, i poslanici i političke stranke, nečim što nije bila tema, ali ono što je ključna poruka bila u jednom i drugom izlaganju, da je rešenje iz toga mogla da nađe samo Narodna skupština i da je samo saglasnošću svih poslaničkih grupa, pozicije i opozicije u Narodnoj skupštini, bilo moguće da se završi ta sednica u trenutku kada država Srbija ima privremene organe, nije još preuzela sve nadležnosti, nema najviši zakonski akt, pred raspisivanjem je izbora i naravno, ono što se stalno dešava ovde, i u ekonomskom i u političkoj krizi. Skupština, dakle, može, ali je neophodno, to smo zajedno konstatovali, neko od nas da preduzme adekvatan korak u skladu sa zakonom, da podseti sve nas da postoje trenuci u kojima je važno da se prvo reše prioriteti, a da će biti vremena i za svađu i za raspravu u narednom periodu. Tačka dnevnog reda koja se tiče izbora Saveta DRI je dobrodošla danas, jer je ova institucija nastala u istoj toj godini o kojoj smo mi juče govorili, zahvaljujući narodnim poslanicima. Godine 2005. smo svi bili u situaciji da nije postojao usvojen završni izveštaj države ni za 2000, 2001, 2002. i 2003. godinu. Dakle, funkcionisala je država, već pet godina, koja nije podnosila nikakav završni izveštaj, završni račun o trošenju budžeta. Pri tome, to je ona država koja je kažnjavala svakog vlasnika kioska ako ne preda završni račun u martu. Uvek postoji ono što se dešava u Skupštini, proziva se jedna Vlada ili jedan čovek u Vladi da nešto predloži, i to jeste obaveza Vlade. Ni ta, ni prethodne vlade, naravno, nisu predlagale jednu novu instituciju koja bi bila nezavisna i koja bi njih same kontrolisala. Uvek postoji način. Mislim da je danas prisutan poslanik koji je bio na čelu tog stranačkog tela, višestranačkog tela iz Skupštine koje je napravljeno od poslanika pozicije i opozicije, koji su onda krenuli u pravljenje zakona o DRI. Bukvalno od početka. Od toga da su se prvo edukovali kakva je to institucija, opredeljivali se koji model, opredelili se za "vestminsterski" model koji odgovara našem sistemu, potom se usaglasili oko zakona, da bi on bio usvojen, da bi ova nova institucija postala i ustavna u Predlogu ustava, da bi, naravno, u sledećem sazivu bio izabran državni revizor i da bismo mi danas mogli da prvi put biramo za drugi mandat predložene kandidate. Zašto je ovo važno? Zato što se deo svađa i rasprava, što je krajnje legitimno, prethodnih dana ticao i ukidanja ili promena funkcija nekih institucija koje su stvorene u prethodnom periodu. S razlogom je postojala različita zabrinutost. Naravno da se uvek govorilo samo o novcu, jer je to ono što trenutno tišti sve slojeve stanovništva i naravno da svaka politička opcija želi na tome da profitira. Ali, institucije nisu pre svega novac. Neke institucije su preskupe ako ne funkcionišu. Neke su preskupe zato što loše funkcionišu. Državna revizorska institucija u prethodnom periodu je pokazala, za razliku od nekih drugih koje su stvorene u međuvremenu, bilo kao agencije, bilo kao fondovi, kako mora jedna institucija, kada se formira, da vodi računa o kontekstu, o tome smo juče govorili, društva u kome se nalazi. Ono što bih želeo da pohvalim, a to onda znači i da podržimo predlog za izbor članova Saveta Državne revizorske institucije, jeste da, ne revizor, ne jedan čovek, ne može on da promeni, kao što ne može jedan član Vlade ili Vlada, ili jedan ministar, koliko god se lažno predstavljali da će samo oni odmah sve da promene i da samo od njih zavisi, ne, nego cela institucija, svi revizori, opredelili su se u prethodnom periodu, i to sam mogao da vidim na različitim primerima, pa i u ministarstvu koje sam prihvatio da vodim jedno kratko vreme, da rade na sledeći način. U državi u kojoj se, naravno, stalno menjaju zakoni, pa nove izmene zakona koji su predloženi, pa onda stupanje tih zakona na snagu, recimo, 2010. godine, ali do 2012. godine ne mogu realno da stupe, jer kasne podzakonska akta ili postupci prema podzakonskim aktima, revizori su, i to smo videli, radili sledeće. Odlazili su u institucije gde vrše reviziju, upoznavali se sa činjenicama, pozivali one kojih se to tiče, postavljali pitanja – zašto je ovako urađeno, davali preporuke kako da se nešto otkloni, pri tome se otvoreno onim izveštajima koji su stizali na kraju i koji često imaju 200 – 300 strana i za institucije koje zapošljavaju samo pedesetak zaposlenih i revizija se vršila samo na godinu dana, detaljno u tim izveštajima objašnjavali da se i sami revizori često nisu snašli, ili nisu mogli da opredele između onoga što je ta institucija tvrdila, a to je da je postupila po jednom važećem slovu zakona donoseći neki akt ili odluku, i sopstvene obaveze Državne revizorske institucije da ukaže da postoji i drugo paralelno zakonsko rešenje i da je teško uspostaviti pravu odluku, koje bi bilo više, jer nema te vrste hijerarhije. Na taj način činili su dve stvari, edukovali su zaposlene na koje se zakoni i odnose i svi koji su ušli u neku instituciju znaju da u svakoj od njih radi često veliki broj stručnih i kvalitetnih ljudi, koji nemaju ni volju ni želju, ni spremnost, niti je iko to od njih tražio, da se upoznaju sa promenama zakona koji se odnose na njihovu oblast, a često su i te institucije bili njihovi predlagači. Kada pravite jednu novu, a toliko važnu instituciju, morate da budete smotreni i prema činjenicama i prema kontekstu u kome se nalazite, da bi rezultat bio dobar. Nije prva stvar da li će stići neka prekršajna prijava ili će stići neka viša, kao što je krivična prijava nad onima nad kojima je revizija izvršena, mnogo je važnije kako ide ceo ovajpostupak. Ministri koji se žale, jedan mi se požalio pre nekoliko godina – kakav je to način, on nikad, kaže, nije bio krivično ni prekršajno gonjen, a njemu je sada stigla prekršajna prijava, pa je morao da se pojavi na sudu, rekao sam mu da nikad pre toga nije ni bio ministar. Kao što znate, u tranziciji se ne porede vlade koja je bolja, nego se porede vlade koja je gora. Naprosto, to je deo sudbine. To je jedan lep primer da ćemo danas ili u danu za glasanje biti u mogućnosti da jednu tako uspostavljenu, ali tako vođenu instituciju, kao što je DRI, ohrabrimo svi zajedno, i to će onda biti odluka Skupštine, da nastavi na taj način da priprema teren za nešto što sigurno neće doći skoro, a to je za mogućnost da se od strane nezavisnih institucija vrši kontrola, podnosi izveštaj, vrše prekršaji, nezavisno od ma kakvih političkih opredeljenja. Treći segment onoga što sam želeo danas da vam kažem odnosi se, sad potpuno obrnuto, na jednu od najstabilnijih institucija, najstarijih i najvažnijih institucija, kakva je Narodna banka Republike Srbije. Pre nešto više od mesec dana o izmenama zakona koji se tiče ove institucije smo svi razgovarali i, naravno, sporili se. Kao što znate, ja sam i u izlaganju i u glasanju, podržavajući amandmane i glasajući za amandmane, jer je strašno važno, svejedno da li se smatrate pozicijom ili opozicijom, da ono što kažete i uradite, pa pošto sam ja imao primedbe na neka rešenja tog zakona, shodno tome sam i glasao za amandman koji je potpisalo nekoliko poslanika. Pretpostavljam da je njima važnije da se kaže iz koje su poslaničke grupe, ali to su upravo kolege gospođa Mićić, gospodin Milić, Andrić, nekoliko njih je potpisalo taj amandman. Ukazao sam, naravno, na neophodnost svih nas da u govoru ne poremetimo ono što je strašno važno i što je tako sporo dostignuto, a to je važnost, stabilnost i nezavisnost ove institucije. Posle toga smo pristupili izboru guvernera. Gospođu Tabaković sam tri puta sreo u životu i razmenili smo u ovoj skupštinskoj sali po nekoliko rečenica, ali je bilo veliko zadovoljstvo da su poslanici koji su bili sa njom u sazivu izneli toliko komplimenata na njen račun lično i, naravno, u skladu sa svojim političkim opcijama glasali protiv. Priznajem, da je mene neko pitao za predlog guvernera, a ja sebe, to sam i tada rekao, samovoljno smatram, i tako se i ponašam, zaštitnikom svih guvernera u poslednjih 12 godina, stvarno se ne bih setio da prvo vas predložim. Ali, bilo je zadovoljstvo upravo danas, kada ste govoreći o kandidatima, a sva tri kandidata su i stručni i iskusni, sa sjajnim iskustvom i u teškim trenucima upravo u NBS, tom prilikom govorili i o nekim ljudskim karakteristikama, a ne samo o stručnim. Želim ovom prilikom, vama lično, da prenesem jedan utisak koji sam stekao ovde u Skupštini da su prilikom rasprave o zakonu, odnosno izmenama zakona i prilikom rasprave o predlogu za guvernera mnogi poslanici plašili Narodnu banku u vama. Tada i sada sam smatrao da treba obrnuto, treba svakoga ko dolazi na mesto guvernera plašiti tradicijom samostalnošću, ogromnim mehanizmom i obavezama kroz koje se taj mehanizam upotrebljava u samoj Narodnoj banci. Zbog toga bih iskoristio ovu priliku prvo zahvalivši se što su upravo ovi kandidati predloženi čime se pokazalo da se poštuje, i samostalnost, i nezavisnost Narodne banke što nije isto. Želeo bih, da vam skrenem pažnju da mnoge stvari i ubuduće neće zavisiti od guvernera, nego od institucije i od ove skupštine. Dozvolite mi samo nekoliko sekundi. Hvala svima na razumevanju. Ako se ne daj Bože nađete u situaciji, možda iz dobrog razloga da štampate novčanicu od najviše vrednosti, recimo 10.000, kao što je u prethodnom periodu štampana novčanica od 5.000 pa je Slobodan Jovanović i pre nego što je rehabilitovan stavljen taj lik, molim vas neka taj lik bude Sava Tekelija, jer postoje različite potrebe da se ljudi svađaju, ali se često svađaju, jer ne znaju sopstvenu prošlost, pa stalno ističu da neko važan, jer je bio u 20 veku ili je bio u 19 veku, ili je bio sa juga ili sa severa. Postoje važne ličnosti i u 17, i 18, i u 20 veku, i ako ne pokažemo koliko poštujemo svakog od njih za jednu zajednički instituciju svakako nećemo omogućiti da i dalje ova institucija vrši osnovnu funkciju, a deo te funkcije da bude u stalnom sporu sa onom politikom koja se vodi u finansijama. Hvala vam najlepše. To je ono što sam želeo danas da vam kažem. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Uvažena potpredsednice, gospođo Tabaković, dame i gospodo narodni poslanici, na samom početku molim vas, nemojte gospodine Markoviću da predlažete u parlamentu izgled novčanica postaće i to predmet političkih pregovora i prepora kao što je postalo i sve drugo i onda više nećemo ni imati nove novčanice. Zašto to kažem? Ne govorim o tome slučajno. Mi danas ovde imamo nekoliko tačaka dve su najvažnije, to je izbor viceguvernera Narodne banke, izbor Saveta DRI, mislim da je atmosfera u kojoj smo počeli ovu sednicu ne govori u prilog tvrdnji koje dolaze pre svega iz vladajuće koalicije da je ozbiljno posvećena izgradnji nezavisnih ili nezavisnih i regulatornih tela u ovoj zemlji, i u jednom i u drugom slučaju. Vi ste gospođo Kovač izbegli da govorite ili niste želeli da govorite, ili niste osetili potrebu da govorite i o kandidatima za sastav Saveta DRI, ako sam dobro shvatio kao predstavnik Odbora za finansije. Mislim da to nije dobro, prosto onda nije moguć ni ozbiljan razgovor ne samo o kandidatima nego i o svemu onom što je DRI do sada predstavljala i što treba da predstavlja u budućnosti, a znate da u ovi specifičnim situacijama oni koji su predloženi, praktično ne mogu da učestvuju u radu, ne mogu da ovde govore ili odgovaraju na pitanja u ime ili za kandidate za viceguvernera, to će činiti gospođa Tabaković kao njihov predlagač i u tom slučaju je situacija nešto jednostavnija. Prvo ću govoriti o viceguvernerima. Vi ste gospođo Tabaković, čini mi se olako prešli preko, zapravo najvažnije teme u ovoj situaciji, a to je način na koji je menjan Zakon o Narodnoj banci, način na koji ste vi izabrani i sve ono što ste nakon toga dešavalo. Potpuno se slažem sa vama da ne treba da bacamo senku na kvalitete kandidata, njihove biografije su odlične, neke čak impresivne i u tome ne vidimo nikakav problem. Liberalno demokratska partija je uvek podržavala takvu vrstu kandidata. Neke od ovih kandidata smo čak podržavali i u vreme, ili njihove koncepte, neke delove njihovih predloga, u vreme dok su bili članovi Vlade, ministri, mislim pre svega na gospođu Dijanu Dragutinović. Ali, ne radi se ovde o tome. Najveću senku na budući rad, na položaj ljudi koje predlažete za viceguvernere prave političari ili političke stranke, ili vi koji ste njihovi predstavnici. Mislim da pre ozbiljnog razgovora o biografijama, o tome kako će raditi budući viceguverneri koje ste predložili, moramo da razjasnimo nekoliko prethodnih pitanja. Naime, vi ste ove kandidate predložili pre, otprilike dvadesetak dana, ovom parlamentu, možda nešto manje, iako se dobro sećam predsednik parlamenta je neposredno iza toga zakazao vanredno zasedanje Narodne skupštine na koje je trebalo da biramo viceguvernere. Ta sednica je pod vrlo čudnim okolnostima dva puta zakazivana i otkazivana. U javnosti su se pojavile različite sumnje i različite interpretacije razloga zašto je to tako. Mislim da ovde moramo da čujemo od vas objašnjenje zbog čega se zastalo kao i od predstavnika parlamentarne većine sa tim izbora, zbog toga ono što smo tada čuli kao obrazloženje ili opravdanje, u međuvremenu se pokazalo kao netačno. Recimo, čini mi se da je gospodin Ilić kao predstavnik poslaničke grupe URS govorio o tome da je ta stranka insistirala da se ta rasprava odloži na neko vreme, a da se u međuvremenu izabere Savet guvernera Narodne banke, da se napravi, usvoji statut Narodne banke i da se onda svi ti izbori obave u istom trenutku ili kada svi potrebni dokumenti budu pripremljeni. To se u međuvremenu nije dogodilo. Pri tom nije ni bilo moguće pošto po zakonu statut Narodne banke usvaja Savet guvernera, a onda ga potvrđuje ili glasa o njemu Narodna skupština, tako da bismo time zapravo stvorili začarani krug, nikada ne bismo mogli da završimo sve te izbore. U međuvremenu je pred ovu sednicu najavljivan izbor, predlaganje i izbor Saveta guvernera Narodne banke, na kraju se to nije dogodilo. Mi smo kao parlament, članovi Odbora za finansije posebno bili dovedeni u gotovo neverovatnu poziciju pre nekoliko dana. Dakle, sednica je bila zakazana za 12 sati, očekivalo se da će tokom danastići predlog za predsednika Saveta guvernera, a onda te sednice nije bilo. Mi smo svi očekivali kada će se iz Budimpešte, iz Mađarske uključiti gospodin Jelašić i reći nam šta je odlučio. Pre njega se javio portparol ERSTE banke i obavestio nas da gospodin Jelašić zbog svojih poslovnih obaveza nije u stanju, ili nije spreman da preuzme taj odgovoran posao. Takva dezorganizovanost, ostavljanje prostora za različite interpretacije, insinuacije u javnosti, to stalno stvaranje tenzije između političkih partija članica vladajuće koalicije, da uvek neko traži neko mesto kao kompenzaciju za glasanje o nekom drugom kandidatu, baca ozbiljnu sumnju na inače impresivne biografije kandidata o kojima mi danas ovde treba da govorimo. Dakle, ništa se u međuvremenu nije desilo, osim što je pretpostavljam vašoj poslaničkoj grupi URS ili nekoj drugoj političkoj partiji omogućeno da u procesima vezanim za Narodnu banku, ili neki drugi segment države dobiju neku vrstu kompenzacije za eventualno nezadovoljstvo nekim kadrovskim rešenjima. Ako to nije tako na vama je gospođo Tabaković da me razuverite i da razuverite ovaj parlament, a što je još važnije javnost. To odlučujuće utiče i na odnos javnosti prema budućim viceguvernerima i na odnos prema budućim potezima i politici Narodne banke. Na žalost, vi ste svojom odlukom izmenama zakona koje ste izvršili pre mesec, mesec i po dana doveli parlament, odnosno pretvorili pitanje izbora guvernera u pitanje, o kome se vodi ipak politička rasprava i parlamentu. Kada vi ustanovite nadležnost parlamenta da bira viceguvernera, neminovno to pitanje prebacujete u političku sferu. Liberalno demokratska partija misli da je bolje da guverner kada je već izabran ima pravo da formira svoj tim, da u potpunosti odgovara za njega. Sa druge strane, možda je bolje bilo da smo drugačije, ili da ste drugačije organizovali ovaj dnevni red, dnevni red ovog zasedanja i da je možda ova tačka izbora viceguvernera bila vezana za sve one zakone o kojima smo razgovarali u prethodna tri dana. Nekako je prirodnije, sva ta pitanje su vezana za ekonomsku politiku ove zemlje, možda je bila dobra prilika da ministar Dinkić i guverner Tabaković u istom trenutku sede ovde, odgovaraju na pitanja poslanika i da onda možda preciznije znamo šta će biti politika ove zemlje u ekonomskoj oblasti u narednih nekoliko meseci ili godinu danak. Na kažem to slučajno, zbog toga što čak i u ovom predlogu rebalansa budžeta o kome govorimo gospođo Tabaković ovih dana postoje neki različiti brojevi ili različite projekcije u odnosu na ono što vi saopštavate ili govorite kao guverner Narodne banke. Nije bilo prilike da o tome govorimo prethodnih dana.Rebalans budžeta je napravljen na projekciji, na predstavi, da će godišnja inflacija u ovoj godini biti 9,1%. Mislim da ste vi na jednoj od svojih prvih, ili prvoj konferenciji za štampu dali drugačiju prognozu kolika će biti inflacija, i da je vaša formulacija otprilike bila nadam se, a tačno citiram – neće biti mnogo iznad 10%. To neće biti mnogo iznad 10% i 9,1%, nije mala razlika. Bojim se da ne dođemo u situaciju da imamo u nekom sledećem budžetu ili završnom računu budžeta različite brojeve, pa da ponovo ovde raspravljamo ko je koga prevario. Kad smo već kod završnog računa, gospodin Marković je ovde izneo jednu neistinu. Dakle, nije tačno da nisu usvajani, da nisu pravljeni, da nisu usvajani završni računi države, pretpostavljam da misli na završne račune budžeta od 2000. do 2003. godine. To je zapravo jedini period vremena kada je ovaj parlament usvajao takve zakone, poslednji, čini mi se, završni račun budžeta za 2002. godinu. U periodu posle toga, ili nisu pravljeni završni računi, ili ih parlamentarna većina nije razmatrala i usvajala u ovom parlamentu nekoliko godina. To je nešto što je očigledno činjenica, tek kada je Diana Dragutinović, sadašnja kandidatkinja za viceguvernera došla u Ministarstvo finansija, ta praksa je nekako ponovo ustanovljena, ali kažem ponovo parlament nije bio u prilici da razgovara o tim stvarima. Još jednom kažem, olako ste prešli oko tih kritika. Rekli ste otprilike, da su mnogi iskoristili raspravu o izmenama Zakona o Narodnoj banci i vaš izbor, vaše imenovanje da pokažu neka druga nezadovoljstva, da se u međuvremenu pokazalo da te kritike nisu bile opravdane. Mislim da vas život sve ono što se dešavalo, ubedljivo demantuje. Tu ne govorim čak ni o tome kakvi su bili vaši prvi potezi. Govorim o utiscima koji su stavljeni i na papir i pretočeni u zvanične odluke različitih, međunarodnih institucija, ako hoćete. Znate šta se dešava, šta se dešavalo i šta se još uvek dešava sa procenama rizičnosti ove zemlje, a to je u našoj situaciji vrlo važno. Znate šta kaže MMF, druge institucije, Evropska komisija. Svi oni izražavaju vrlo ozbiljnu zabrinutost za budući položaj Narodne banke, a pogotovo s obzirom na to u kakvoj su atmosferi i na kakav način nametnute izmene tog zakona. Tu činjenicu ne možete da demantujete. Možda ćete čak moći da je demantujete svojim radom u narednim mesecima i godinama, ali šteta koja je napravljena u ovom trenutku je nepopravljiva. Ona se odražava na svaki segment našeg ekonomskog, a onda i ukupnog života. Taj utisak, to uverenje, to ponašanje vladajuće koalicije koja uzrokuje takve štetne posledice su očigledne. Vidi se na svakom koraku, vide se svake nedelje kada se prodaju državni zapisi, vidi se i ta vaša najava da će inflacija biti ne mnogo iznad 10%, već na prvoj sledećoj aukciji državnih zapisa. Naši papiri nisu sjajni, kamate su inače bile velike ili ogromne, oni koji kupuju znaju u kakvoj zemlji kupuju i za šta ih država kupuje, i da je u stanju velike nužde, ali nekoliko dana posle te, naravno, investitori znaju, otprilike, kakva će biti inflacija i bez vaše tako pesimistične najave, ali onda su državni papiri na tri godine dostigli stopu od gotovo 16%, 15,99% na poslednjoj aukciji. To je katastrofalan podatak i on je u dobroj meri posledica i ekonomske politike koju je vodila prethodna vlada, ekonomske politike koju najavljuje ova vlada, ali pre svega psihološkog uverenja da je ovo nestabilna zemlja u kojoj svako, pa i pitanje guvernera, politike, konkretnog ponašanja Narodne banke, političko pitanje, odnosno pitanje pogađanja između stranaka koje su koalicioni partneri u aktuelnoj vladi. Kažete da nećete nijednu kritiku, nijedan predlog smatrati atakom na samostalnost Narodne banke. Možda i mogu da imam poverenje da vi lično to tako nećete shvatati, ali sistem Narodne banke, sistem banaka, finansija uopšte je vrlo osetljiv sistem. Vi znate da on reaguje na svaku najavu, na svaku pošalicu, na svaki uzvik premijera ili nekog drugog funkcionera vlasti. Nisam siguran da ćete biti u stanju da se tome oduprete, nisam siguran da ćete biti u stanju da to uradite ni sa svojim timom. Konačno, vi u ovom trenutku imate situaciju da tek danas predlažete viceguvernere, da ne znamo do kraja ni koliko će viceguvernera imati Narodna banka, pretpostavljam da će to pitanje biti uređeno Statutom, zakon kaže od dva do četiri, sada predlažete troje kandidata. Poslanici u ovoj sali to znaju, vi to znate još bolje, pitanje i broj viceguvernera nije nevažno pitanje, oni nisu vaši, da tako kažem, pomoćnici, oni su ljudi ili funkcioneri Narodne banke koji su zaduženi za vrlo konkretne stvari, za vrlo konkretne oblasti u radu i politici Narodne banke. Zavisi i mnogo od toga kako će biti organizovana Narodna banka, ništa od toga nije moguće bez statuta. U ovom trenutku ne možete da usvojite statut, je li tako, nemate Savet guvernera. Troje članova Saveta guvernera se povuklo u trenutku kada ste vi birani, novi sastav Saveta guvernera ne može da izaberete, očigledno, ili zbog toga što ne možete da nađete kandidate, ili zbog toga što ne možete da postignete političku saglasnost u okviru svoje vladajuće koalicije. Kada ste već tu, iskoristiću to prisustvo za jednu pomoć ovom parlamentu. Verovatno ste poslednjih nekoliko dana uspeli da ispratite tu situaciju gde se otvorila polemika u javnosti oko toga, koliki je bio javni dug ove zemlje na kraju prošle godine. Državni revizor je o tome govorio, on danas nije tu, ne možemo s njim o tome da razgovaramo ili polemišemo, ali vi možete da pomognete. Vi ste ovde bili dugogodišnji član Odbora za finansije, vrlo aktivni i kada su se razmatrali izveštaji Saveta Državne revizorske institucije i verujem da se, kao i ja, sećate da se o tome razgovaralo u proteklih nekoliko godina, a pogotovo na kraju prošle godine kada je pripreman nacrt revizije završnog računa, odnosno budžeta za 2010. godinu, da je revizor tada pred predstavnicima svih političkih partija u ovom parlamentu na Odboru za finansije, u drugoj zgradi parlamenta, govorio o tome da postoje velika neslaganja i veliki sporovi. Govorili ste o tome i vi i neki drugi članovi tog tela. Neverovatno je da se u javnosti tako agresivno taj stav pojavio, ili to uverenje tek danas. On može danas da bude nešto precizniji u smislu brojeva, ali mislim da ozbiljnu senku i na pitanje izbora u DRI baca ta situacija. Ne mislim da je naročito korektno da državni revizor nekoliko dana pred proceduru koja podrazumeva ponovni izbor ili njegov reizbor, insistira na tome ili da bude korišćen za to da se dokazuju optužbe protiv bivše vlade o tome kako je varano na budžetu, kako je javni dug pogrešno prikazivan. Gospodin Sretenović nije o tome tako javno govorio pre godinu dana ili u proteklih nekoliko meseci, nije isticao tako snažno sve te negativne nalaze iz svojih izveštaja. Sada je odlučio da to poveri gospodinu Dinkiću, a onda da gospodin Dinkić to saopšti javnosti. Mislim da je to vrlo opasna situacija i da je to, takođe, posledica te atmosfere gde i kandidati, sadašnji funkcioneri nezavisnih regulatornih tela, imaju neku vrstu potrebe da prema novoj vlasti koja treba da ih bira parlamentarnom većinom, pokazuju neku vrstu ovakve konstruktivnosti, a da kritike vezuju samo za one delove bivše vlasti od kojih njihov izbor više ne zavisi ni na koji način. U prethodnim izveštajima Državne revizorske institucije bilo je mnogo negativnih nalaza. Sva ministarstva u prethodnim, ili gotovo sva ministarstva u prethodnim vladama su bila navođena kao delovi države koji su kršili taj zakon, ako ćemo pošteno, Ministarstvo finansija zbog svojih ustaljenih procedura najređe i najmanjem broju slučajeva. Nema u javnosti tih nalaza. Državni revizor, dosadašnji, ne insistira toliko na njima. Mi nikad nismo otvorili ozbiljnu raspravu o tome kako je moguće da JAT Airways ne uplaćuje na uredan način čak ni dnevni pazar koji ostvari. Kako smo došli u situaciju da ovaj parlament da garanciju za kredit Jat Airways uz uslove ugovora, odnosno uz obećanje JAT-a da će između ostalog za taj novac zakupiti dva aviona i na taj način obnoviti svoju flotu. Onda JAT Airways, koristeći taj novac koji će na kraju vraćati budžet, odnosno građani Srbije, jer naravno da sami nikada neće uspeti da isplate taj kredit, taj novac potroši na drugačiji način, na tekuće poslovanje. To je dosta ozbiljna situacija. Jedan kredit je bio od 51 milion evra,drugi od 10 miliona evra. Pogledajte u rebalansu kolike ćemo kamate plaćati na taj kredit. Ništa se posle toga nije dogodilo. Rasprave o izveštajima državnog revizora su se uglavnom završavale na konferencijama za štampu, na onim najavama koje kažu da su protiv nekih ministara podnete prekršajne prijave, ali nakon toga nije bilo suštinskog razgovora, nije bilo ni političke volje u zemlji, možda ni u javnosti, ali rekao bih danije bilo ni u samoj DRI da se progovori ozbiljnije o onim stvarima koje su mnogo važne i koje sistemskog karaktera, koje ogovaraju na pitanje ili pokušavaju da odgovore na pitanje kako se koncipira uopšte naš budžet, zašto ima toliko javnih nabavki. Gospođo Tabaković, vi ste, vaša partija, o time pokušavali da govorite. Da li je problem samto što postoji prekršaj zakona kada se obavlja javna nabavka ili je sistem prosto tako urađen da vi imate previše javnih nabavki, a onda i previše arbitrernosti i previše prostora da se novac građana Srbije troši ne samo na nezakonit način, nego neefikasan način?Mislim da je to mnogo veći problem od ovih slučajeva koji podrazumevaju kršenje zakona. Nisam stekao utisak, ni iz atmosfere u parlametnu, ni iz onoga kako se gospodin Sretenović ponašao prethodnih dana da postoji ozbiljna volja da se sa tom praksom prekine ili da ona bude drugačija. I dalje imamo te bombastične najave koje su nekako tempirane onda kada mogu na atraktivan način plasiraju u javnosti, ali ozbiljnog dubinskog rada nema. Zbog toga sam vam, gospođo Kovač, zamerio na tome što niste ovde makar obrazložili taj predlog, odnosno kandidate. Dakle, vi znate, LDP nije predlagala kandidate za Savet državne revizorske institucije. Mi generalno mislimo da nije najbolji put za biranje funkcionera nezavisnih regulatornih tela taj da ih predlažu političke stranke, odnosno poslaničke grupe. To je bio naš stav još od vremena pisanja i usvajanja ili nametanja Ustava Srbije iz 2006. godine. Mislim da se tog stava prilično dosledno držimo, iako smo uvek imali najčešće mnogo više poštovanja za te institucije od onih koji su ih, u političkom smislu ili političkim odlukama,kreirali i onihkoji su učestvovali u predlaganju i izboru onih ljudi. Hvala.
Hvala vama. Htela sam da vam se izvinim. Kao što vidite, dobila sam ovlašćenje da danas predsedavam Skupštinom, prosto, ali ako želite, tu je potpredsednik Odbora za finansije, koji je prisustvovao sednici Odbora za finansije i može da vam da dodatna objašnjenja u vezi sa izborom. Izbor je izvršen po proceduri, u skladu sa zakonom. Reč ima Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Zahvaljujem kolegi Đuriću. Baš zbog tona i načina na koji ste diskutovali, obavezujete me da vam odgovorim na svako od pitanja, dajući, normalno, pozitivnu konotaciju vašoj diskusiji, pa ću početiod poslednjih pitanja, pa ću ići ka prvima. Kao prvo, slažem se sa vama da nije bitno samo koliko ima javnih nabavki, nego da li su one celishodne. Da, u opisu DRI jeste obaveza da se razmatra pre svega celishodnost nabavki, kao što smo i mi kao Skupština često govorili da nije da neko potpiše kredit o zaduženju i da kod nas dođe samo na overu i da tako i prođe, nego da vidimo da li, zašto, kako i ja sam, eto, danas, kada sam u prilici da svoj potpis kao guverner stavljam na jedan međunarodni kredit, gde se daju sredstva za mikrofinansiranje, ali idu preko NBS kao svojevrsnog agenta, ja kažem – da, ja ću potpisivati tehnički taj deo, ali bi bilo najmanje potrebno da dobijemo izveštaj kako su se do sada slično sredstva koristila, da li je bilo zloupotrebe, kontrole, da bih mogla da nastavim posao sa međunarodnom institucijom i da stojim iza toga autoritetom Narodne banke, koju predstavljam svojim potpisom. Često puta smo i vi i ja tu primedbu stavljali DRI. Odbrana je bila da nisu u punom kapacitetu, da nemaju dovoljan broj ljudi da to rade. Isto kao i vi, očekujem da se, pre svega, stavi do znanja građanima Srbije ne da li je nabavljeno deset tonera u nekoj firmi, odnosno štampača ili kopira po tržišnoj i najnižoj ceni, da li je uopšte trebalo kupiti toliko tonera, štampača i da li procedure tako treba da idu. Taj nivo razmišljanja imami ovde. Znači, ukupna preglednost za situaciju, a ne samo za delić koji vam je dat u nadležnost. Kada smo kod duga, znate i sami, to i dan danas tvrdim, NBS ima najbolju metodologiju praćenja ukupnog spoljnog duga po kreditorima, po onome šta su privatni dužnici, šta su komercijalni dužnici itd. Spor je uvek bio sa Ministarstvom finansija, da se razlikuju njihove međusobne tabele i podaci i danas se trudim da to dovedem u sklad.Kako je moguće? Ko zna koliko je novaca dato za nabavku softvera, za umnožavanje, za elektronsko opremanje svih organa, a NBS i Trezor, gde NBS vodi sredstva Ministarstva finansija, oni daju naloge za plaćanje, a nisu umreženi na takav način da mogu da podatke preuzimaju jedni od drugih direktno da se ne bi razlikovali podaci. Praksa da se nešto prikrije je kratkoročna i mi smo to u Ministarstvu finansija više puta diskutovali, ali ne samo ja, i Dijana Dragutinović, danas kandidat za vice guvernera, tada kao odlazeći kao ministar finansija je rekla da se podaci razlikuju i da vrlo svesno Vlada neke rashode umanjuje, neke prihode precenjuje da bi sebe učinila uspešnijom. Uverena sam da ću sa ove pozicije na kojoj se nalazim, ne dugujući nikome ništa, sem onima koji su za mene glasali, a kada kažem oni koju su za mene glasali, ja u predstavnicima političkih stranaka vidim građane, me obavezuju da nikome dužna ni jednu kafu, ni jedno nameštenje, ni jedno promovisanje, ni jedan napredak u životu. Mogu da radim, tražim i od drugih da radimo samo u skladu samo sa interesima i mogućnostima. Kažete da ste protiv načina da političke stranke predlažu članove DRI, Saveta, ali i Agencije za borbu protiv korupcije, RATEL i svih nezavisnih tela, da, ali to nije slučaj samo kod nas. Na jednom od prvih odlazaka u Brisel postavila sam pitanje kako da prevaziđemo kao civilizacija tu nesavršenost demokratije, da neko predloži nezavisnog čoveka, šta čoveka čini nezavisnim. Čini ga zavisnim ako ga neko plaća. Znači, dugujete svakom ko vam je učinio neku uslugu u životu ako smatrate da treba da je vratite pozicijom na kojoj se nalazite. Način predlaganja je svuda sličan našem i nije dobar. Kako ćemo ga izmeniti, valjda će neko naći bolji način, ali nema ko drugi da dođe i da predloži ili da licencu čoveku da je nezavistan i da nikom ništa politički ne duguje. Ne govorim samo o materijalnim dugovima. Vi znate da su oni nematerijalni dugovi uvek mnogo veće težine za promovisanje neke usluge koje ne mogu da se negde evidentiraju ili izmere. U ovoj skupštini sam postavila poslaničko pitanje na koje nikad nisam dobila odgovor direktori Agencije za privatizaciju šta su imali i šta imaju posle napuštanja svojih funkcija, koliko plaćaju porez danas, koliko su plaćali nekada. Znači, svako onaj ko nije u stanju da dokaže poreklo imovine regularnim načinima verovatno da je nešto stekao nezakonito.Kako ja to na mestu guvernera gledam? Kao i uvek, vrlo neformalno, odgovoriću vam najdirektnije. Dobijam pitanje od novinarke "Novosti" jutros, kaže – rekli ste da upućeni trguju informacijama i ja kažem – da, upućeni uopšte u tokove i u kreiranje informacija vrlo to mogu da zloupotrebe. Kaže – tragom tog što ste vi rekli došli smo do informacije, citiram novinarku "Novosti", da neka firma iz Novog sada četiri puta mesečno objavljuje podatke o tome kako će se kretati kurs da bi menjačnice znale šta da rade, tu informaciju plaćaju 50 evra. Odgovorila sam joj na sledeći način i vama i javnosti Srbije - tom vašom informacijom moraju da se bave nadležni organi. Ne bavim se izvršiocima sitnih operacija na ulici, ni uličnim dilerima, želim da se bavim kreatorima tih informacija, onima koji stvarju uslove da se može predviđati i trgovati upućenošću u informacije. Da li ima malog i početnog uspeha koji mi daje za pravo od vas da tražim poverenje u tome šta se dešava sa kursom unazad mesec dana, reći ću – možda, vi ćete reći – ne znam, a ja ću reći – mi kreiramo u Narodnoj banci likvidnost u skladu sa potrebama tržišta, a ne u skladu sa potrebama bilo koje interesne grupe i uverena sam da ćemo u tome uspeti i ja ću na taj način raditi, pa koliko god trajala. Znači, nemojmo da ikoga zavaravamo bacanjem prašine u oči time što ćemo se baviti sitnim izvođačima radova, a praviti se da ne znamo da u stvari potpuno neko drugi, veliki važan, možda, verovatno i u dogovorom sa nekim u Narodnoj banci to radi. Mehanizme da to kontrolišemo imamo neki su nesavršeni, usavršićemo ih. Nesavršeni su u delu kontrole, nisu baš idealni u delu osiguranja, a u delu kontrole banaka nema potrebe da pričam koliko je taj deo posla ostao u zapećku, promovisanja Narodne banke samo u sektoru kursa i monetarnih operacija. Tome mora da se posveti dužna pažnja gde obećavam Skupštini, javnosti i građanima Srbije da ćete u skladu sa značajem informacija i potrebom da se zaštiti tajnost imati, po vašem zahtevu zatvorenu sednicu ili otvorenu sednicu Odbora za finansije, gde ćete dobiti sve neophodne podatke. Savet ima pet članova, po zakonu četiri su predložena i razgovarano sa njima, dobijene su izjave o saglasnosti, imamo biografije, ponosna sam na sva četiri kandidata koja će biti uskoro usvajana u ovom domu. Ne želim ničije ime da saopštim. Taj peti koji će biti umesto gospodina Jelašića, sačekaćemo njega i nismo to uradili na ovoj sednici, jer sa onim savetom koji je podneo ostavke, sarađujem najljudskije, imamo sednice, donosimo odluke, iako su podneli ostavke i mogu da vam kažem da postoji izuzetno ljudsko razumevanje i saradnja. Nismo hteli da vršimo pritisak da se na brzinu predloži peti član, izuzetno važnog tela koje će sada donositi strategiju upravljanja deviznim rezervama. Ali, primedba koja je došla iz inostranstva odavde generisana da će operativne poslove vođenja deviznih rezervi da vrši savet, koga bira Skupština je besmislena, zato što strategija i operativne mere su dve različite stvari. Operativne mere će raditi i donositi izvršni odbor, a njegovi članovi su oni viceguverneri koje danas biramo. Šta su primedbe bile MMF a šta je na kraju ostalo? Zbog istinitosti informisanja obavestite srpsku javnost ko nije pročitao završnu izjavu. Od mnogih primedbi ostala je jedna za koju nije bilo dokaza. Podrška vođenju monetarne politike je definisana precizno, sve dileme oko uprave za nadzor nad bankama su eliminisane i zato nisu ni pomenute u toj izjavi MMF i ostala je jedna rečenica da je način donošenja zakona ugrozio nezavisnost. Pitala sam gospođu Zuzanu Morgasovu, dajte mi makar jedan dokaz da je u Srbiji ovo jedini zakon koji se primenjuje, i već je naneo štetu. Toliko ih je doneto i imate primedbu da se ne primenjuju, dajte mi praktično dokaz gde je nastala šteta. Reći ću i to kako se računa rejting. Imam utisak da toliko ljudi odavde generisalo negativnu informaciju da je prosto, radi očuvanja ugleda nekih koji su takvu informaciju plasirali, ostala ta formulacija kao jedina primedba, ali bez dokaza. Raščistili smo u tri dana razgovora i u vrlo otvorenoj i, moram da pohvalim gospođu koja je vodila tu tehničku misiju, njenu detaljnost, privrženost da čuje svaki argument i da iznese svoju sumnju i na kraju da kaže razjasnili smo mnogo toga. Na brzinu donet zakon ne znači da su rešenja koja zakon sadrži na brzinu i definisana. U izradi tog zakona radilo je nekoliko ljudi od kojih se dvoje bave kontrolom i nadzorom nad bankarskim sistemom, kao životnim opredeljenjem. Gospođa Zuzana Margasova iz MMF je imala prilikuda upozna, vidi i čuje argumente i zato nema primedbi na ovaj deo, odnosno na ukupne izmene koje je zakon sadržao. Brzina donošenja ne znači loš kvaliteta naprotiv. Koliko je bilo potrebno izmeniti taj deo kontrole govori priča, da ne govorim dalje o "Agrobanci" gde zaista ima problema i da tu nešto nije baš najbolje funkcionisalo u kontroli bankarskog sistema. Da li je po ranijem zakonu bilo moguće smeniti guvernera, to vi iz Odbora za finansije i neko ko se vrlo studiozno bavi svojim poslom, znate najbolje da je gotovo bilo nemoguće. Čak je ostavka, koja je ovde podneta, nije bila data na znanje Savetu guvernera, pa kao takva za Narodnu skupštinu nije ni bila dokumenta za raspravu, nego smo izbor vršili po novom zakonu. Nisam srećna što sam došla u takvim okolnostima na mesto guvernera, jer sam čovek kome nije stalo da dođe na bilo koju funkciju po ceni koja jeste sumnja, a ne nekoj drugoj. Međutim, sigurna sam da će vrlo brzo sve ono što je meni u tom trenutku trebalo da bude opterećenje, biti u stvari prednost zato što smo vrlo otvoreno sve zaribale fioke u Narodnoj banci Srbije, od kojih su neke i pod ključem, počeli da otvaramo i da o njima ozbiljno razgovaramo. Ta velika i uzvišena institucija je bila isuviše zatvorena, muzej koji je bio otvoren za građane, u drugim delovima je ona bila prilično zatvorena, gde se sa svesnom namerom stvarao privid prevelike stručnosti o temama koje se na kraju svode na to koliko danas iznosi rata onog ko je uzeo kredit u švajcarcima i koliko će danas neko od svoje plate moći da plati svoju ratu i da neko danas kaže – pa čekajte, nisam ja nikog primoravao da uzme ratu u švajcarcima, kao da je neko išao na kockanje. Ne bih rekla da tako može da se govori o stvarima koje se tiču kao krajnjih posledica i monetarne politike i našeg rada ovde, jer sam u ovom domu naučila da sagledavam svaki potez u njegovoj krajnjoj primeni u stvarnom životu građana Srbije. Pomoć u tome, rasprava o tome kao ova npr. da li neke banke jesu zamenile švajcarce u dinare i mi forsiramo dinarsko zaduživanje. Zašto to neke nisu i da li će se Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga, koji je ovde donet primenjivati dosledno, kako se primenjuje i kako se ponašaju učesnici u finansijskom sistemu. Potrudiću se da uvedem praksu da vi o tome budete obavešteni a za početak sam zamolila udruženje banaka da njima dostavljamo informacije i da prvo unutar kuće banke vide na šta se najviše građani Srbije žale u ovom sistemu koji za njih nije Narodna banka koja se druži samo sa međunarodnim finansijskim institucijama, koja ima poduži spisak međunarodnih putovanja, predavanja, dolazaka, odlazaka, ali građani Srbije koji trpe gubitak kada ga ima Narodna banka, čija Vlada treba da ima dobitak od te Narodne banke, moraju da znaju takođe gde je otišao svaki dinar potrošen u Narodnoj banci, da li su i zašto morale da budu potrošene devizne rezerve. Ja ću onako kako sam to tražila od ranijih guvernera sada biti u prilici da vama kao kolegama i uvek ću se u toj koži najlagodnije osećati, promenjeno mesto rada me neće promeniti, dostavljaću informacije o svemu onome što ne zadire u zakon kao državna i službena tajna. Šta još da vam kažem? Sve ono što je odavde kreirano kao snižavanje rejtinga jeste u domenu očekivanja kako će se odvijati neke aktivnosti. Znači, vi ne možete da kažete – postoji merljiva kategorija na osnovu koje se snižava rejting. I mi smo kao Narodna banka zbog Blumberga kao jedine institucije koja ovde kreira javno mnjenje, a time i pad rejtinga, zatražili da npr. i Iposos agencija, koja je time počela da se bavi, da upoređujemo njihove podatke i da vidimo da li smemo da dozvolimo da budemo predmet upotrebe, da ne upotrebim jednu jaču reč, bilo koje agencije koja kreira javno mnjenje, na isti onakav način kao što javnost pokušava da oteža rad Vladi koja je došla na prilično nasleđene dugove, koja ne ume, ne može da se snađe sada sa ovoliko neprikazanih minusa. Kao guverner odlazim na svaku Vladu, jer me pozivaju, jer mi je tamo mesto, jer tamo imam o čemu da razgovaram i raspravljam. Neću da omalovažavam ni ovaj parlament, ni svoju vladu, jer to jeste međuzavisnost svega. Ali, ako ja tamo mogu da postignem saglasnost sa gospodinom Dinkićem, da skinemo sa dnevnog reda Vlade izveštaj Agencije za osiguranje depozita i sanaciju banaka zbog "Agrobanke", ne vidim zašto "Blic" treba da izmišlja temu da se mi ne slažemo i da se njihova novinarka meni direktno izvinjava da ona to nije rekla. To ne komentarišem, zato što su naši odnosi više nego profesionalni. Da završim, zašto je ovo sada na dnevnom redu, a ne onda kada je najavljeno? Iz razloga štednje i tehničkih razloga, da ne bude samo jedna tačka na dnevnom redu, nego uz ovih 35, jer mi i inače funkcionišemo već kao tim i sa bivšim viceguvernerima i sa bivšim Savetom i sa onima koji jesu i koji će biti. Kao što vidite, isti su kandidati i u tome nemojte tražiti nikakav razlog za nesporazume unutar Vlade ili Narodne banke, što ne znači da ćemo mi isto misliti po pitanju nekih rešenja, ali ćemo kao ljudi, ozbiljni i zreli, sve nesporazume rešavati, ne nesporazume lične prirode, nego nesporazume koncepcijske, ako postoje, na Vladi, na razgovorima u Narodnoj banci, zato što jesmo Narodna banka Srbije, Narodna banka građana Srbije, kao i Vlada Republike Srbije. U tom smislu, zaista ćemo biti, ja ću biti, kao neko ko predstavlja tu kuću, ali ko svoje kolege smatra sebi ravnim, u smislu funkcije, u smislu odlučivanja, baš onako kako ste i vi sami rekli, bićemo i u toj funkciji i u ulozi da doprinesemo u najtežem trenutku da ova država krene da se razvija, da krene da se razvija na štednji, da to promovišemo i da promovišemo dinarska zaduživanja. Sigurna sam da ćemo u tome, uz podršku vas ovde i Vlade Republike Srbije, uspeti. Hvala.
Hvala. Gospodine Đuriću, izvolite.
Uz puno poštovanje za način na koji ste govorili, mislim da dobar deo onoga što ste rekli, pogotovo ove formulacije da ste ostali isti, da se nećete promeniti, da ćete govoriti na isti način na koji ste govorili u ovom parlamentu, mislim da je to najozbiljnija diskvalifikacija za način na koji ste vi izabrani, odnosno za situaciju da ste vi guverner Narodne banke. Ne govorim o vašim stručnim kvalitetima, ali vi ste prosto političar. Time se bavite 20 godina. Razmišljate na taj način i ne možete da se uzdržite da ipak prepričate taj razgovor sa "Blicom" ili sa novinarkom "Večernjih novosti". To je prirodno za nas koji se bavimo politikom. Ali, kada ste otišli na poziciju guvernera Narodne banke, više ne možete to da radite na taj način, zbog toga što su posledice vrlo ozbiljne. Vi znate koliko mogu da budu ozbiljne i skupe posledice najave da je kontrola u nekoj banci. Nemam ništa protiv toga da se to radi, ali to mora da se radi na diskretniji način, bez stalne potrebe. Niste vi najglasniji u kreiranju te atmosfere. Ima mnogo onih koji su od vas glasniji. Sve se to radi na naslovnim stranama novina, na način na koji ste vi sada opisali, kada ste prepričavali pitanje "Večernjih novosti" i onda imate sve medije koji su puni ovih dana te priče o insajderskim informacijama i o tome kako se kreira kurs. Ovo nije društvo koje ima ozbiljnu tradiciju uređenog finansijskog sistema, komercijalnih banaka itd. Panika koja se na taj način stvara, uverenje da su to sve lopovi, da su to sve derikože, kako otprilike kaže premijer Dačić, može vrlo lako da se stvori. Drugo, stvaranje te slike može da pomogne jednim bankama, a da odmogne drugim bankama. To nije dozvoljeno u normalno uređenom, funkcionalnom finansijskom sistemu. Vi to odlično znate. Ne govorim da imate lične ili neke druge motive za tako nešto, ali kao što mnogo toga može da se ostvari stvaranjem klime u kojoj je moguće znati kako će izgledati kurs sutra… (Predsedavajuća: Vreme.) … mnogo toga može da se stvori iz kreiranja ove atmosfere o kojoj ovde govorim. Poslednje pitanje – da li ćete biti kandidat za potpredsednicu svoje stranke? O tome se mnogo govori. Mislim da je u redu da to razjasnimo, prosto zbog svih priča koje postoje u javnosti i zbog održanja ove pozicije o kojoj govorite.
Gospođo Tabaković, izvolite.
Najkraće moguće. Vi meni zamerate ono čime se ponosim, a to je da sam čovek i da profesionalnost ne isključuje iskrenost i odmerenost, gde se kaže – istina nije za svačije uši. Ali, ja odlično znam da odmerim koji se deo može saopštiti i da li kontrola jeste tajna kada već u neku banku odete. Kao što su neki ovde imali dilemu da postoje tajne odluke koje mogu da budu primenjivane tajno. Nijedna odluka, nijedna kontrola ne može da se primeni tajno. Ona ide javno i najave o kojima govorite ne možete da pripišete meni. Maločas rekoh, ali niste razumeli. Religija počiva na veri. Bankarstvo počiva na poverenju i na veri, ali nemojte, kao što mešate samostalnost i nezavisnost, da mešate poverenje i tajno. Nemojte da pod velom potrebe da nešto bude tajno i skriveno mešate sa poverenjem koje znači ozbiljnost i držanje reči. Ovako kako sam nastupila, nastupiću uvek, jer sam osoba koja u svojoj 52. godini, koja je u politici uvek nastupala kao ekonomista i neko ko je dugo godina bio bankar i ko je srećan što se vratio svome poslu, odlično znam koji od vaših saveta ili primedbi treba da primim, a koji pokušavate da mi nametnete kao zamenu teza. Ja sam neko ko i dan-danas uči i prima dobre osobine od svih ljudi, ali me niko ne može uveriti da ću sad sedeti kao mnogi ljudi ispred ogledala i ubeđivati sebe da je jedan bog na zemlji, a da je drugi suveren u Narodnoj banci. To nas je i dovelo dovde. Ostala sam vam dužna za podatak o inflaciji. Ono što jeste iznad ciljane inflacije 4 + 1,5 minus je rezultat boga i izbora, boga kao izuzetno hladan period u februaru i suša do pre neki dan, što niko živ ne može da demantuje, a ovo drugo je volja nekih drugih bogova da u izborima potroše ogroman novac i da nasleđene regulisane cene koje sada treba podići i svi ti troškovi koji moraju da budu prikazani jesu rezultat inflacije koja je tu negde oko 10%, a ja ne mogu da predvidim zato što ponekad tržište vrlo neočekivano reaguje, koliko god imali najbolje ekonometrijske modele da to projektujete na budući period. Jer, ekonomija, hteli mi to da priznamo ili ne, ponoviću, jeste mešavina istorije i meteorologije. Koliko se istorijske okolnosti ponavljaju na isti način, znaju i ostali ljudi. Kad smo kod politike, svoju političku funkciju sam zamrzla i još ako vam se ne sviđa to što imam plave oči, vi onda stvarno imate problem sa ukusom.
Hvala. Gospodin Đurić.
Zašto tako, gospođo Tabaković? Nisam govorio na taj način nikada, ni sa vama, ni o vama. Nema potrebe da raspravu svodimo na taj nivo. Pitao sam vas – da li ćete se kandidovati za predsednika SNS? Možete da mi odgovorite. Odgovor na to podrazumeva dva slova. Prema tome, sve je u redu, nema potrebe da komentarišemo ničiji fizički izgled ili boju očiju i da to prevodim na taj emotivni teren. Ali, mislim da ste to ponovo uradili. Ponovo ste govorili kao političar. Ponovo ste govorili o greškama koje su možda, ili verovatno, postojale i neka budu utvrđene u nekom postupku. U prethodnom mandatu, odnosno prethodnom sastavu rukovodstva Narodne banke, a vi time bacate senku na svoje današnje kandidate. Neki od njih su bili viceguverneri. Verujem da i vi verujete da oni nisu pravili greške, ili da uopšte nisu mogli da se istaknu u tom sistemu u kome je postojao neki suveren. Pretpostavljam da mislite na gospodina Šoškića, koji je valjda bio diktator, ili verovao da je gospodar svega u Narodnoj banci. Ako na taj način nastupate, mislim da ugrožavate i poziciju i kredibilitet ljudi koje kandidujete, kao i kada prepričavate ono što su oni radili u prošlosti, kako su se opraštali od Vlade kada su bili ministri, šta su tvrdili oko javnog duga itd. Mislim da to, prosto, nije u redu i molim vas da danas ako razgovaramo dalje, ili u vašem mandatu guvernera, kada budete dolazili ovde, da ne razgovaramo na taj način o boji očiju. Možda je to primereno i uobičajeno na sednicama Vlade, pogotovo u ovom sastavu i sa ovim premijerom, ali molim vas da to ne radimo ovde. Ja to nikada nisam radio.
Hvala. Gospođo Tabaković, izvolite.
Imam razumevanja da vi ovde provodite mnogo vremena i ne možete da pratite stručnu literaturu. To, kako su precenjivani prihodi, a potcenjivani rashodi, je objavljeno u kvartalnom "Monitoru", broj 31, pre dve godine. Nije reč ni o kakvom opraštanju, govorim o stručnoj literaturi, časopisu, koji je svojevremeno uvela Kori Udovički i koji jeste neko ko populariše ekonomsku nauku. Prosto, nemam više volje da vam dajem priliku da svodite raspravu sa stručne na nešto drugo. Ali, ne dopada vam se način razgovora, izgovora. Prosto nemam želju da se dopadnem. Imam želju da uradim dobru i korisnu stvar. Imam priliku, imam tim sa kojim želim to da uradim. To što vi kažete da li su oni krivi i koga pod tim podrazumevam, vi znate da vrlo retko govorim o imenima. Govorim o principima, o pojavama, o onima koje su štetne, one koje su loše i želim da ih ispravimo. U tom smislu, nikada se neću promeniti, jer ljudi čine ono što im okolnosti dopuste i zakonski uslovi. Rekla sam – promenićemo i ono što nije bilo dobro, da bi bili na usluzi i parlamentu, koji je jedini naš nadzorni organ, a sve dobre i običaje u toj zgradi, u toj instituciji, sve dobre načine na koji se diskutovala, vodila monetarna politika, zadržati i unaprediti. Time završavam svoju raspravu sa vama.
Hvala. Reč ima Miroslav Petković, izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Tabaković, vi ste u ovom domu izabrani da radite svoj posao u skladu sa zakonom i strukom, a naš posao, kao narodnih poslanika, jeste da kontrolišemo rad NBS. Zbog toga se danas neću mešati u vaš predlog kandidata za viceguvernera. Vi birate svoj tim o čijem radu ćemo mi raspravljati u ovom domu da li jeste dobar, ili nije. Današnje izlaganje posvetiću, pre svega, DRI, zbog značaja koji ova institucija ima. Demokratska stranka Srbije će podržati izbor predsednika i članova Saveta Državne revizorske institucije i to ćemo učiniti iz više razloga. Prvi je razlog taj što smo u prethodnom periodu dali ključni doprinos kada je u pitanju donošenje zakona o DRI. One kolege koje su duže vremena u poslaničkim klupama ću podsetiti, a one koje nisu ću upoznati danas sa sledećim činjenicama. Prvi korak koji je načinjen skoro pre 11 godina, ali tadašnji saziv Skupštine nije bio u stanju da taj projekat iznese. U julu 2004. godine je parlament obnovio inicijativu za donošenje Zakona o DRI. Formirana je radna grupa koju je vodio naš poslanik i tadašnji potpredsednik Odbora za finansije, gospodin Radojko Obradović. Imajući sve ovo u vidu, važnost ove institucije, ta radna grupa je tada rešila da se zakon napiše upravo ovde u Narodnoj skupštini i da bude plod saradnje što većeg broja poslanika i većeg broja poslaničkih grupa. Podsećam da su na izradi tog predloga zakona radile DSS, SPS, DS, G17 plus, SPO i Nova Srbija. Radna grupa je imala pomoć mnogih domaćih stručnjaka, ali su se u naš rad tada uključile i neke druge institucije i OEBS i Svetska banka, i belgijski Računski sud, Računski sud Slovenije, kanadski Računski sud, SIGMA i mnoge druge organizacije. U toku izrade su uzete u obzir i sugestije tadašnje vlade, na čijem čelu je bio Vojislav Koštunica. Prihvaćeno je više amandmana od strane narodnih poslanika kako bi taj zakon što bolje izgledao. Naročitu pomoć smo imali od Računskog suda Slovenije. Još jednom bih se zahvalio gospodinu Igoru Šoltesu, koji je bio predsednik tog suda u tom periodu. Posle ozbiljnih analiza i velikog rada je konačno 2005. godine donet Zakon o DRI. Ovo sve ističem zbog toga što želim da svi mi ovde budemo svesni da je DRI jedna od najvažnijih institucija u našoj zemlji, koja nije zamenila ni jednu do tada postojeću instituciju, već je njen zadatak bio da, pre svega, podigne nivo parlamentarne kontrole izvršne vlasti, da utiče na to da se državni novac troši efikasno, ekonomično i racionalno. Naravno, DRI treba da bude jedno od najvažnijih tela u borbi protiv korupcije. Tada se nametalo pitanje koliko će ova institucija biti jaka i sposobna da iznese sve to. I tada smo govorili, kao što i sada govorimo, da će DRI biti jaka onoliko koliko parlament bude hteo da joj u tome pomogne. Drugi razlog – kao što je poznato, stranka smo koja drži do principa, koja je uvek spremna na dogovor sa ostalim strankama kada su u pitanju stvari važne za državu, a DRI svakako jeste. Ovo kažem zato što smo ovaj posao nastavili 2007. godine kada je bio izbor predsednika i članova Saveta DRI, kada smo podržali njihov izbor, 2008. godine kad smo u ovom domu doneli Poslovnik o radu DRI i 2010. godine kada smo učestvovali i glasali za izmene i dopune Zakona o DRI. Doprinos DSS, kao i svih ostalih stranaka, nije samo u tome da se neki zakon donese nego i da damo podršku, kada je u pitanju stvaranje uslova za rad te institucije. Tu podršku je ova institucija dobila, takoreći, od svih poslanika2010. godine. Za DSS saradnja i dogovor sa svim tim strankama, kada su u pitanju važne državne stvari, uvek je bio pravi put, bez obzira da li smo bili na vlasti ili kao danas kada predstavljamo opoziciju u parlamentu. Korupcija jeste rak rana ovog društva i zato je DRI uvek imala našu podršku i imaće je sve dok bude radila svoj posao odgovorno i u skladu sa zakonom. Redovno smo pratili rad ove institucije i izveštaje koje je podnosila parlamentu, koje smo svi ovde zajedno pretresali i prihvatali. Kada su u pitanju rezultate koje je postigla DRI, svesni smo da nije lako oceniti, imajući u vidu sve probleme na koje je ova institucija nailazila u svom radu. Podsećam vas da je u prvih par godina bilo problema čak i sa prostorijama, pa se dobro sećamo da je DRI jedan period svoga rada koristila salu u Narodnoj skupštini. U tom periodu je imala jako mali broj revizora. Ako se dobro sećam, svega dva vrhovna revizora 2008. godine. Problem nije bio samo sa prostorom, već i sa platama ljudi koji su obavljali taj posao. Zakon je izmenjen 2010. godine i stvorene su mogućnosti da je krenuo pravi razvoj DRI. Takođe, problem je bio i usvajanje Poslovnika o radu DRI, ali smo 2009. godine kao stranka i tada to inicirali i pružali podršku DRI. Mogli smo pre neki dan na Odboru za finansije da se uverimo i da čujemo od predsednika Saveta DRI šta je sve urađeno u prethodnom periodu u toku mandata od pet godina, koji je na izmaku. Svedoci smo u poslednje dve godine brojnih izveštaja koje je ova institucija uradila i predala Narodnoj skupštini, brojnih preporuka koje je uputila subjektima revizije. Mislim da je 200 prijava koje je ova institucija podnela protiv odgovornih lica u ministarstvima, javnim preduzećima i lokalnim samoupravama. Mogli smo da čujemo da je zahvaljujući radu ove institucije u budžet Srbije vraćeno preko 6,5 milijardi dinara, da je drastično povećan obim evidencije nefinansijske i finansijske imovine, da je zahvaljujući velikom broju preporuka veliki broj institucija u našoj zemlji uspostavio internu kontrolu, odnosno internu reviziju. Čuli smo da je DRI od šest predviđenih uspostavila pet sektora, da je kadrovski ojačana, da ima odličnu saradnju i sa parlamentom, ali i sa međunarodnim organizacijama koje se ovim poslom bave. Sve ovo, trudio sam se da ne nabrajam sve ono što se dešavalo u prethodnim godinama, jeste treći razlog zbog koga treba podržati rad i funkcionisanje DRI. Ne želim da budem danas pogrešno shvaćen da je meni cilj da kažem da je sve bilo idealno u radu DRI i evidentno je da je kontinuirani napredak uvek postojao, da je DRI praktično jedna od retkih stvari koju smo mi poslanici sami uspostavili. Od svog nastanka pa evo do danas imala je podršku svih, odnosno skoro svih poslaničkih grupa i narodnih poslanika. Nadamo se da će i dalje nastaviti da bude glavni oslonac parlamenta u budućoj kontroli izvršne vlasti i u kontroli trošenja budžetskih sredstava. U tom smislu očekujem od novog saveta DRI, koji ćemo koliko sutra izabrati, da u narednom periodu još intenzivira rad na ovim poslovima. Na kraju, želim zaista da uputim jednu poruku i predsedniku, budućem predsedniku Saveta, i svim članovima Saveta DRI, i svim zaposlenim u DRI, da to što su do sada, da i danas, imali ovako široku podršku u ovom parlamentu, što su imali u prošlosti, znači samo jedno - da ćemo od njih i u budućem periodu tražiti mnogo više, da moraju biti svesni velike odgovornosti koju nosi njihov posao, da moraju da se odupru pritiscima, da svoj posao rade čestito, pošteno i u skladu sa zakonom na dobrobit države Srbije i čitavog društva. Hvala vam najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, uvažena gospođo Tabaković, dame i gospodo narodni poslanici, u uslovima zaista razornih efekata svetske ekonomske krize, mnogi teorijski i ekonomski postulati su potpuno uzdrmani, podložni preispitivanju, urušeni, a pre svega, evo svedoci smo da i jedan preovlađujući koncept neoliberalne ekonomije doživljava svoj potpuni krah. Usled toga, veliki broj zemalja u svetu kreira specifične odgovore i rešenja, jer je potpuno jasno da nema univerzalnog rešenja za ovaj oblik svetske ekonomske krize. U takvim okvirima treba i Republika Srbija da kreira svoja rešenja, uvažavajući specifičnosti našeg društveno-ekonomskog sistema i razvoja. U prethodna dva dana smo o tome raspravljali, suočavamo se sa jednim jasnim problemom.Progresija javnog duga, koji je od nivoa 29,2% bruto društvenog proizvoda 2008. godine, narastao na 45,1% bruto društvenog proizvoda 2011, a evo neke prognoze kažu da na kraju ove godine može da dostigne i čitavih 60% bruto društvenog proizvoda uz permanentan rast budžetskog deficita koji može da bude i jedan zamajac ponovnog rasta javnog duga. Stoga cenim da su i mere o kojima smo raspravljali uz rebalans budžeta bile usmerene ka rešavanju ovih problema. Jedan od najvećih problema u Republici Srbiji jeste velika stopa nezaposlenosti i niska prosečna zarada, jedna od najnižih u regionu. Zbog toga su potpuno razumljive i dobre poruke premijera Dačića upućene privrednicima – ne otpuštajte radnike, isplaćujte plate i plaćajte državi porez. Mere o kojima govorimo, čini mi se, su na pragu ovakvog jednog rešenja i ovakve jedne politike. Naravno, najvažnije pitanje je kakav put ćemo izabrati, kakvu ekonomsku politiku ćemo voditi. Socijalistička partija Srbije nikada nije bila za teorijsku ekonomsku politiku, politiku koja nije sprovodljiva u praksi. Mi smo za socijalno održivu ekonomsku politiku, politika koja može da bude plod dogovora poslodavaca, sindikata i Vlade. Tako koncipirana politika može jedino da donese dobrobit građanima. Tako jednu vrstu socijalno održive politike vidim u merama, pre svega, koje se tiču povraćaja poreza na dodatu vrednost bebama, jednokratne pomoći penzionerima, dakle jednoj specifično socijalno ugroženoj kategoriji stanovništva, zadržavanju najniže stope PDV kada su u pitanju hrana i proizvodi koje koriste najširi slojevi stanovništva i to kroz meru ne zamrzavanja plata i penzija. To svakako pokazuje jednu opredeljenost da nova Vlada Republike Srbije na čelu sa Ivicom Dačićem vodi jednu socijalnu održivu ekonomsku politiku. Takva politika u samom startu i svetlo na tunelu koje možemo da vidimo 2013. godine može jedino da da rezultate koji su Srbiji potrebni. Pre svega u vidu rasta bruto društvenog proizvoda, od danas vrlo visokih i nezamislivih možda za nas. Uveren sam uskoro i to na nivou od pet do šest procenata bruto društvenog proizvoda i to su stope rasta koje nama mogu obezbediti ekonomski prosperitet, bolju zaposlenost, bolje zarade za sve naše građane. Ključni izazov da bi se ovakva politika koncipirala i sprovela u delo biće pre svega, postizanje makroekonomske stabilnosti, odnosno održivosti cena, pitanje inflacije i kursa i naravno biće potrebno da nam na ruku ide i rasplet ekonomske situacija u EU. Zbog toga je po meni potrebno iskoristi ovo vreme i spremiti se da Srbija u budućem periodu iskoristi svoju šansu, pre svega, kroz dalje jačanje državnih institucija, preciziranje odgovornosti i na taj način stvaranja zaista povoljnog ambijenta u Srbiji. Narodna banka Srbije je ključna institucija za ostvarivanje makroekonomske stabilnosti, za održavanje cena, a pretpostavka za sve to je ne zadiranje u samostalnost i nezavisnost Narodne banke Srbije, svakako njeno jačanje. Želim da pozdravim i u tom smislu jačanje nadzorne uloge parlamenta, što svakako može da bude novi kvalitet u radu Narodne banke Srbije. Poslanici Socijalističke partije Srbije su apsolutno protiv nenamenskog trošenja državnog novca, narušavanje vladavine prava i u javnosti pominjanih, najavljivanih ili mogućih nelegalnih smena u državnim institucijama. Naprotiv, mi smo za jasno propisane procedure i takođe protiv bilo kakvih pritisaka, takozvanih tajkuna, poslovnih ljudi, a sa ciljem trošenja deviznih rezervi u sprovođenju nekakvih njihovih projekata. Uvereni smo u stručnost, kompetentnost i doslednost gospođe Tabaković, uvereni smo u njen program, predloge koje je iznela danas za svoje saradnike, odnosno viceguvernere. Smatramo da će na taj način uspeti da na najbolji mogući način vodi Narodnu banku Srbije i ispravi sve ove ciljeve o kojima sam govorio i zbog toga ćemo podržati predlog viceguvernera Narodne banke Srbije. Kada je u pitanju Savet DRI, karakteristično za prethodni period jeste pre svega jedan kontinuitet u poboljšanju kvaliteta rada i rezultata DRI. Čini mi se da je jedan od kandidata na sednici Odbora za finansije upravo rekao tu ključnu rečenicu – da se uvek može bolje nešto učiniti, ali da je prava stvar merljivostinekih rezultata upravo u tome da se ogleda kontinuitet i poboljšanje u radu. Upravo mislim da je 2008. godine, u ovom periodu napravljen značajan pomak u kvalitetu rada, u broju revidiranih subjekata, naravno kao i u obimu revidiranih subjekata. Treba da se podsetimo prvog izveštaja o reviziji budžeta Republike Srbije, dakle samo državnog novca ili budžeta Republike Srbije, ne i svih drugih onih subjekata koji bi trebalo biti podložni po zakonu. Tada smo imali izveštaj koji je obuhvatao svega negde između 27 i 28% novčanih tokova toga budžeta i Izveštaj koji je glasio da ustvari nema mišljenja, odnosno da je bez mišljenja o valjanosti javnih finansija, uvažavajući dakle i objektivne i subjektivne uslove koji su bili u tom trenutku. Nakon toga i nakon jednog kontinuiteta, koji je druga karakteristika, bio je karakterističan rast podrške radu DRI svih nadležnih institucija, a pre svega Narodne skupštine Republike Srbije i Odbora za finansije, u kome sam lično učestvovao i SPS je u svakom pogledu podržavala razvoj, rad i rezultate DRI. Oni su rezultirali pre svega jednom kadrovskom i materijalnom ojačanošću DRI, što je bio jedan preduslov da mi u Srbiji sada imamo jednu zaista respektabilnu DRI, veći broj revidiranih subjekata, veći obim zahvata prilikom revizije i, s toga, već konkretne i određene rezultate. Naravno, bio je bitan i pravni okvir, izvršili smo izmene Zakona o DRI, koje su stvorile preduslove za izmene drugih akata, statuta i svega onoga što je potrebno za rad DRI. Nema sumnje, Srbiji je potrebna pravda, jednakost pred zakonom i građani žele da znaju kako se troši svaki dinar iz budžeta, da oni koji se neodgovorno i bahato ponašaju, kradu muku naroda, moraju da odgovaraju pred nadležnim institucijama Republike Srbije. U tom smislu socijalisti svakako očekuju pun doprinos DRI u narednom periodu, a čuli smo i na samoj sednici, ovde u raspravi, da je određenih rezultata već bilo. Dakle, oko 6,5 milijardi dinara je vraćeno u budžet i niz prekršajnih i krivičnih postupaka je pokrenuto. Nažalost, kao što je rekao i sam predsednik DRI, realizacija, odnosno postupanje po tim prijavama nije verovatno na zadovoljavajućem nivou, i to je jedan od problema sa kojima će se i u budućem radu DRI baviti. Ono što je dobro jeste da su danas svi svesni postojanja DRI i izvesnosti da će biti revidirani pre ili kasnije. U samom startu mnogi nisu bili zadovoljni rezultatima rada i načinom informisanja, međutim, to je bio samo prvi izveštaj. Slede, naravno, u nizu naredni, koji su mnogo bolji, koji su obimniji i sa većim brojem subjekata. Zbog toga nam je i potreban što je veći obuhvat subjekata prilikom revizije, jer jedino na taj način se možemo kredibilno uveriti u stanje naših državnih, odnosno javnih finansija. Naravno, kroz savetodavnu ulogu, koja se često marginalizuje kada se govori o DRI, neophodna je na njihov predlog ili sugestiju izmeniti određena zakonska rešenja, koja verovatno učestvujući u radu i kroz samu praksu DRI na najbolji mogući način uviđa slabosti, ali na osnovu toga može da definiše i bolje zakonske predloge, na koji način bi se u kratkoročnom roku značajno unapredilo stanje naših javnih finansija. Naravno, očekujem da DRI i dalje nastavi i mislim da do sada broj faktički funkcionisanja interne kontrole, interne revizije u svim onim subjektima koje je zakonodavac predvideo nije bilo na zadovoljavajućem nivou, a smatram da interna kontrola, kao jedan sistem propisanih procedura načina kako se odvijaju novčani tokovi u jednom subjektu, i interna revizija koja to treba "post festum" da prekontroliše, ali i u nekom smislu služi kao baza eksternoj reviziji, pre svega predstavlja jednu preventivu za eventualno nenamensko trošenje sredstava i bilo kakvu zloupotrebu. Očekujem da DRI napravi jedan pomak, pre svega ka kontrolama svrsishodnosti, što znači da nije dovoljno samo nekada prekontrolisati da li je neka pozicija namenski potrošena u skladu sa zakonom, već bi bilo potrebno i utvrditi šta je rezultat utroška tih sredstava, kakva je korist, dakle, jedan novi kvalitet u radu DRI. Biće još problema, pre svega oko osposobljavanja kadrova, a možda i nekih prostorija koje treba da budu na raspolaganju DRI, ali mislim da su to sve problemi koji mogu u hodu da se rešavaju. Dakle, mnogo poslova za sve institucije Republike Srbije na unapređenju javnih finansija, a posebno DRI. Očekujemo u tom smislu da će ovaj kontinuitet jednog uspona u kvalitetu rada, koji postoji od 2008. godine, biti nastavljen i u narednom periodu. U tom smislu smatram da ima prostora za poboljšanje rada i saradnje DRI sa svim relevantnim institucijama, a pre svega uvažavajući dosadašnje rezultate u radu DRI, na čijem čelu je bio gospodin Sretenović. Ocenjujem da smo imali dobru saradnju. Mi smo na Odboru za finansije razmatrali kandidate za Savet DRI, razgovarali u stvari i oni su nas uverili u svoju stručnost. Uverili su nas u svoje ambicije kada je u pitanja rad u DRI. Ukazali su nam na svoje vizije rada u DRI i lista je pred svim narodnim poslanicima. Želim da kažem da se vizija budućeg rada DRI predloženog kandidata za predsednika i članove saveta u dobrom delu poklapa i sa vizijom, željama i planovima koje sam izneo kao predstavnik SPS-a i zbog toga ćemo mi u načelu podržati ovaj predlog predsednika i članova Saveta DRI. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, biću kratak. U ime poslaničke grupe LSV mi smo pozitivno iznenađeni ovakvim predlozima i smatramo da je ovo najzad pozitivan primer, da i neki stručni ljudi moraju da se angažuju na određene poslove i drago mi je da ste vi glas razuma u vašoj stranci, da ne mogu samo po partijskoj liniji da se postavljaju ljudi na rukovodeća mesta, jer kad se ugase reflektori i kad se ugase kamere neko mora nešto i da radi. Naročito u današnje vreme kada smo svedoci tzv. sveopšte diferencijacije gde se ljudi isključivo postavljaju po partijskim linijama, ne uzimajući u obzir njihovu stručnost, što naravno nije dobro, s obzirom da dobar deo stranaka koje danas čine vladajuću koaliciju su veliko vreme provele u opoziciji, tako da sam se lično nadao da će se neka praksa malo promeniti, ali to očigledno nije moguće. Što se tiče viceguvernera i vas kao guvernera NBS, zaista vam želim puno sreće, s obzirom na probleme sa kojima ćete se suočiti i koji nisu mali. Monetarna politika, naravno, nije samo instrument kojim se smanjuje inflacija ili kojim se reguliše kurs, nego je jedan od instrumenata kojim se generiše rast ekonomske aktivnosti u zemlji, koji je kod nas u padu. Takođe smo svedoci i pada industrijske proizvodnje. Vi imate vrlo ograničene mehanizme kako to možete da postignete, ali želeo bih ukratko samo da se osvrnem na neke od problema, bar koje mi vidimo da su ključni u onome što će morati da se reši. Tu pre svega mislim na finansijski sektor, uveli ste Upravu za kontrolu banaka. Lično mislim da to nije trebalo da se izdvaja u posebnu upravu, ali danas vi imate nekih 30% loših plasmana u aktivi banaka. Neke zemlje su tu lošu ili toksičnu aktivu izvadile iz banaka, dugoročnim obveznicama, ima raznih metoda. Postoje načini kako bi se to moglo restruktruirati, jer praktično trenutno nam je cela privreda blokirana, jer banke nemaju kapacitet da se suoče sa onim što su više problemi realnog sektora, nego što su problemi finansijskog sektora. Kod nas takođe do sada Narodna banka je onemogućavala trgovinu i lošim i dobrim, sekjuritizacijom kredita, što je isto praksa u nekim drugim zemljama i ne znam zbog čega, kod nas konkretno, nije moglo da se radi, jer je to jedan od mehanizama kako bi rešili postojeće probleme. Imate takođe problem koji se odnosi na zaduživanje država zato što se bankama danas više isplati da daju kredit državi nego da daju privredi, zato što se država zadužuje po ne konkurentnim stopama u odnosu na ono što privreda može da izdrži. Spremna je praktično da plati bilo kakvu kamatu ukoliko su banke spremne da daju kredit. Mislim, da je to praksa koja bi takođe morala da se analizira, zato što privreda trpi zbog neopisivo velike javne potrošnje i generalno taj problem je nešto što ne znam kako će se rešiti ako deficit nastavi da bude ovoliki koliki je sad, država će i dalje biti primamljivija za banke, u smislu finansiranja, nego što će to biti privreda. Takođe, u Srbiji jedna od stvari koju ste vi predlagali, ali posle je amandmanom povučeno, da se ovde takođe pribegne nečemu što se zove kvantitativno otpuštanje ili da Narodna banka može da kupuje hartije od vrednosti koje emituje budžet Republike Srbije, to postoji u drugim zemljama, a to je kod nas povučeno, ali da bi to radili kod nas vi recimo nemate tržišta kapitala koja funkcionišu, funkcionišu u nekim drugim zemljama. Ne znam zašto Beograd nije uspeo da se nametne kao finansijski centar makar u regionu. Mi nemamo berzu ni običnih hartija od vrednosti, a kamoli nekih egzotičnijih. Recimo Varšava je uspela da postane finansijski centar i ako pogledate Poljska, za razliku od nekih drugih zemalja se mnogo bolje suočila sa finansijskom krizom, jer kod njih preduzeća mogu da dođu do dodatnog kapitala, gde kod nas moraju isključivo da se obraćaju bankama. Svojevremeno su pričani hvalospevi o privatizaciji finansijskog sektora i banke su privatizovane stranim bankama, naročito banke u Novom Sadu, dok su ove u Beogradu ostavljene i proglašene za strateške, što je vrlo zanimljivo, ali danas smo svedoci toga da guverner u Atini ili guverner Narodne banke u Austriji ima veći uticaj na to kako će izgledati naš finansijski sektor što je izuzetno veliki problem za aktuelno rukovodstvo Narodne banke. Mislim da je tada učinjena velika greška jer je isključivi cilj privatizacije banaka bio punjenje budžeta, što danas vidimo da se upravo države iz kojih te banke dolaze suočavaju sa krizom, dužničkom krizom, krizom suverenog duga. Mi danas zbog njih imamo problem koji ne znam kako ćete rešiti, ali je veliki problem. Drago mi je da ste takođe spomenuli kredite u švajcarskim francima, ima 30.000 u švajcarskim francima. Postoje rešenja, konkretno u Mađarskoj i Hrvatskoj gde su građanima dozvoljena refinansiranja tih kredita po kursu po kojima su uzeti. Ne znam da li se kod nas razmišljalo o tako nečemu, ali mislim da bi to bio veoma pozitivan korak, jer građani se jesu svojevremeno zaduživali, jeste postoji nešto što se zove lična odgovornost, ali je kampanja koja je predvodila takvu aktivnost bila dozvoljena od strane Narodne banke i niko nije upozoravao građane na problem koji može da nastane. Tako da, sve u svemu, želim vam puno sreće i vama i viceguvernerima za koje mislim da su kvalifikovane ličnosti, ali problematika koja je pred vama je više nego kompleksna i ne znam da li ćete uspeti da se sa njom izborite. Kratko ću se osvrnuti i na DRI. Ne vidim konkretno zašto su menjani članovi DRI, a naročito zašto ih stranke predlažu. Do sada su oni dosta dobro obavljali svoj posao, nije bilo potrebe da se neki članovi menjaju. Ono što bi bilo vrlo korisno da se ne bave produkovanjem afera i da se ne bave "pi ar" aktivnostima, nego da se bave svojim poslom, jer se zna šta je revizija i da ne izlaze iz okvira onog što je državna revizija, jer mislim da je vrlo tanka linija između toga gde oni ulaze u ocenu nekih aktivnosti, konkretno državnih organa koji možda nisu u delokrugu njihovog rada. Po meni, to ne bi trebalo da budu ljudi koji su predloženi od strane stranaka, nego da budu isključivo stručni ljudi, što mislim da su do sada i bili. Mi konkretno nismo davali predlog da se neko od naših članova postavlja na mesto DRI. Tako da konkretno predlog kandidata viceguvernera podržavamo, a što se tiče DRI, protiv smo toga da se menja stari sastav. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite gospođo Tabaković.
Samo jednu rečenicu. Moram zaista da vam se zahvalim na delu diskusije u kojem ste govorili o poslovima Narodne banke i izboru viceguvernera, gde apsolutno nemam šta da dodam i oduzmem, osim malog preciziranja. U onoj verziji zakona koja je izbrisana, da hartije od vrednosti koje emituju organi države, lokalne samouprave, oni mogu da posluže kao zalog i po ranijem zakonu, a i sada, jer samo na sekundarnom tržištu može njima da se trguje. Nismo ni bili za to da bilo koja vrsta zaduživanja države može da se podiže na viši nivo u odnosu na Narodnu banku. Sve ostalo, kada konstatujemo stanje na isti način, zaista možemo lako da dolazimo i do rešenja. Koristim priliku da se zahvalim na diskusiji koja je zaista bila ne samo konstatacija stanja, nego i način kako da ih rešimo, pogotovo kada su građani u pitanju, neke banke su izlazile u susret i refinansirale, odnosno zamenjivale te kredite, neke nisu. Pokušaćemo da i sa drugima to uradimo, ali mi je drago da ste pomenuli činjenicu da Narodna banka nije ničim ograničavala kampanju za zaduživanje u švajcarskim francima tada i to je način kako želimo da sagledavamo situaciju, ne samo da građane okrivljujemo što su se našli u nekoj situaciji, jer oni veruju državi, a država jeste upravo Narodna banka. Izvolite, da razgovaramo kad god bude trebalo na teme koje su iz ove oblasti, jer vidim da su vam bliske. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam slušao diskusiju svojih prethodnika i ima dosta stvari sa kojima mogu da se složim, ali ima i stvari koje pomalo prelaze granice dobrog ukusa. Činjenica jeste da sada posle, nešto malo više od mesec dana ponovo raspravljamo o Narodnoj banci, odnosno izboru viceguvernera Narodne banke i nije izgleda moglo da se izbegne spominjanje izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci. Mogu da shvatim svačiju političku borbu, svaku političku želju, cilj, ali ne mogu da razumem svaki način na koji se ta politička borba vodi. Jedan deo, nadao sam se da je to ostalo u našoj dalekoj prošlosti, a to je da su određeni politički faktori u Srbiji bliski bivšem rukovodstvu Narodne banke pokušali da uvuku razne međunarodne organizacije, finansijske, da utiču na ovu Skupštinu, ove poslanike da se zakon o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci ne donese. Kad neko tako nešto počne da radi, postavljam pitanje da li je svestan koliko štete može da nanese svojoj državi, zarad svog političkog interesa i cilja, a to se upravo radi. Mnogo vremena smo ovde proveli ubeđujući najviše javnost, da neće biti štampanja novca. Mnogo vremena smo ovde uveravali javnost da neće biti hiperinflacije. Mnogo vremena smo uveravali građane da neće biti gubitaka kreditnog rejtinga koji su vezan iza izmene i dopune Zakona o NBS. Rezultati za ovih nešto malo više od mesec dana, govore nam u prilog da smo bili u pravu. Možda neko bude i nezadovoljan rezultatima, ali imajući u vidu u kakvom je stanju naša privreda, kakvom je stanju naš bankarski sistem, pogotovu kada je u pitanju domaći kapital, imajući u vidu kakav nam je trgovinski deficit, kakve smo špekulativne navike zatekli na finansijskom tržištu, mogu da kažem da je rezultat i više od očekivanog. U trenutku preuzimanja dužnosti guvernera od strane Jorgovanke Tabaković, kurs dinara je bio prema evru 119 dinara i sedam para. Danas je bez trošenja deviznih rezervi 115 dinara i 25 - 6 para, nemojte da mi zamerite ako sam za neku paru pogrešio.Mnogo bi lakše bilo, i možda bi mnogo bolji rezultat bio rada NB, da nije bilo baš ovog pritiska koji se konstantno dešavao tokom donošenja zakona o izmenama i dopunama Zakona o NB. Danas su se ponovo neke kolege dotakle navodno, sve je to lepo, ali zašto to radite tako i tako? Sadjedan od mojih kolega je predložio nije tu, zašto guverner treba da predlože viceguvernere Narodnoj skupštini kad su to njegovi saradnici i on treba da ih bira, a ovamo se zalaže za nezavisnost? Kako će viceguverner biti nezavistan ako ga imenuje i razrešava guverner? Sasvim je prirodno da onaj ko imenuje i razrešava i sasvim bi nemoralno bilo da stavimo u zakon da guverner bira a Skupština razrešava. Šta mi imamo s tim? Što mi da trpimo posledice nečijih loših procena i odluka? Ako se viceguverneri biraju u Narodnoj Skupštini, Narodna Skupština je ta koja ih razrešava. I tu se ogleda nezavisnost u javnoj debati koja treba da se vodi zbog nekog postupka NB. I bez obzira što neko kaže - vladajuća većina može da donese sve, i da je danas nedelja i da je 2015 godina, ta javnost u radu Narodne skupštine štiti integritet svakog ko radi svoj posao kako treba, i tu se ogleda jedan deo nezavisnosti NB. Drugi deo nezavisnosti, jeste lični integritet ljudi koji vode NB, jer džabe, mi možemo bilo kakvim zakonskim predlogom da damo neograničenu nezavisnost, njihovu nesmenjivost, ali svi funkcioneri imaju i svoj mandat, čak i NB, i verujte mi da ljudi koji imaju slabu ličnost, sve će uraditi za onu političku opciju koju procenjuju da će u trenutku reizbora ona da bude na vlasti, i na taj način da ugroze nezavisnost institucija koje vode. Imali smo više takvih prilika da vidimo u svojoj prošlosti. Što se tiče samih kandidata, drago mi je da su svikandidati koji su predloženi već radili u NB, već imaju određeno iskustvo, i kako neko reče – nadamo se da je to dobar početak rada ove vladajuće većine i novog guvernera, zato što su većina stranaka koje su došle u ovu Vladu iz opozicije i željni su imenovanja i postavljenja. Od svih stranaka koje su došle iz opozicije, jedino je lista SNS iz opozicije, i imam pravo da se osećam pomalo i prozvanim. Da podsetim, ova ista skupština je izabrala Sašu Jankovića koji je već bio na toj funkciji, direktor Telekoma, gospodin Ćulibrk, takođe nije član SNS, inače je radnik Telekoma dugo godina. Evo sad biramo ponovo Savet državnih revizora, znači ostao je isti predlog za predsednika DRI i mislim da to nije samo početak, već jedan nastavak jedne prakse, za koju se nadam da će da se nastavi i ta praksa i kada možda nekog dana SNS ne bude na vlasti. Kada je u pitanju sama DRI, mogu da kažem da je u proteklom periodu bilo vrlo teško biti državni revizor. Mogu da kažem da se to često graničilo i sa hrabrošću ljudi koji su hteli da rade državnu reviziju na onaj način kako je to zakon predviđao, sa onom moralnom i profesionalnom odgovornošću koju su ti ljudi osećali. DRI je još pre pet godina osnovana, pre tri godine tek, rešene je njen prostor u kome će ona da radi i to samo delimično. Jedan od kolega reče da mu je drago što su Državni revizori vratili sredstva u budžet RS. Lepo je to sa njihove strane, ali nisu ga vratili zato što su hteli, ne zato ni što su morali, nego zato što nisu mogli da zaposle dovoljno ljudi koji bi radili za DRI, da bi rezultati DRI i kontrole trošenja javnih sredstava bili još bolji. To pokazuje odnos bivšeg režima kako su gledali na javna sredstva kojima su raspolagali. Tačno je da je podneto nekoliko stotina prekršajnih prijava, tačno je da je podneto par desetina krivičnih prijava. Za prekršajne, mislim da je samo sedam ili osam pravosnažno rešeno, kad su u pitanju krivične nije ni jedna, što pokazuje u kakvom sistemu živimo. Može jedan državni organ da radi svoj posao kako treba, ali ako čitava država kao institucija ne funkcioniše, onda se postavlja pitanje u kakvoj državi mi to živimo. Mislim da u narednom periodu treba nastaviti sa izgradnjom institucija, treba dati i omogućiti DRI da radi svoj posao kako treba, ne samo da bi kontrolisala bivši režim, nego i sadašnju Vladu RS, zato što sredstva koja dobijamo od građana su ograničena, a budžetskih korisnika imamo mnogo, sa privredom koja je u teškoj situaciji, pa je neko govorio i o kreditima. Kada bi smo racionalizacijom troškova, a posao DRI nije samo taj da ona gleda zakonitost, nego i opravdanost troškova, mogli da smanjimo pritisak na budžetske korisnike, smanjimo pritisak na poreske obveznike, i na taj način počnemo polako da razvijamo i onaj ekonomski deo našeg društva koji je sada, mogu da kažem u jednoj izuzetno teškoj situaciji. Zbog već određenih rezultata i u radu NBS i rezultata kada je u pitanju DRI, SNS u danu za glasanje podržaće predloge i za izbor viceguvernera i funkcionera DRI.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Prelazimo sada na listu govornika prema redosledu. Prvi govornik je narodni poslanik Milan Lapčević. (Nije tu.) Sledeći narodni poslanik je Radojko Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo Kovač. Ovlašćeni predstavnik naše poslaničke grupe je rekao stav po određenim tačkama, a ja ću govoriti o pitanjima vezanim za izbor Saveta DRI. Prošao je prvi mandat DRI, izabrani su 2007. godine i osnovno pitanje je da se oceni na koji je način DRI radila. Čini mi se da je to izuzetno važno. Da li su uradili dosta? Jesu. Da li su mogli da urade više? Sigurno da jesu. Ako cenimo njihov rad, moramo da ih uporedimo i sa drugim institucijama u svetu. Našoj DRI fali još 245 godina pa da ima iskustvo Francuske, još 145 godina da ima iskustvo Velike Britanije, još stotinak godina pa da ima iskustvo Holandije i nekih drugih zemalja. Slažem se da, kada se vratimo unazad, uvek nam je lako da govorimo i da nam se čini da smo neke stvari mogli da uradimo mnogo brže i mnogo volje, mnogo kvalitetnije i mnogo efikasnije, ali kada se malo udubimo u iskustvo koje su imale druge zemlje, u probleme koje su imale druge zemlje, onda moram da kažem da je u ovoj oblasti urađeno prilično za uslove u kojima radimo i probleme sa kojima se srećemo. Ne možemo da se pohvalimo time da je Srbija poslednja zemlja u Evropi koja je dobila DRI. Pri tom, iako ti problemi mogu da izgledaju trivijalni i beznačajni, državi Srbiji je trebalo dve godine da im obezbedi adekvatan prostor, jer skoro dve godine su sedeli u jednoj od kancelarija u ovoj zgradi i radili svoj posao. Neka druga pitanja koja izgledaju mnogo lakše rešiva takođe nisu rešena. Jedan kolega je govorio da u poslednjih 10 godina Skupština Srbije nije usvojila završni račun budžeta. Sada postoje uslovi, jer postoji DRI. Ja lično i DSS od trenutka kada su oni formirani, koliko god smo mogli, u različitim uslovima, nekad smo bili vlast, nekad smo bili opozicija, ali smo im pružali punu podršku u parlamentu. Ono što jeste činjenica to je da svaka nezavisna institucija mora da se izbori za svoju nezavisnost. Postoje zakonska rešenja, postoje zakonske mogućnosti, zakonski preduslovi, ali svaka institucija je dobrim delom i sama kreator svoje nezavisnosti. Zakon predviđa da DRI bira parlament, a da Odbor za finansije otvara proces kandidovanja i da poslanici ili poslaničke grupe predlažu kandidate. U toku izrade samog zakona, to je već pre mnogo godina, razmatrali smo koje su to sve mogućnosti, na koji način omogućiti da telo bude zaista nezavisno. Da li zaista nezavisna tela postoje? Čak iako se biraju na konkursu neko mora da izabere konkursnu komisiju, pa je onda pitanje da li je konkursna komisija nezavisna. Nezavisnost se postiže na mnogo načina, ali ne postoji garancija nigde u svetu da će nezavisnost da se ostvari samo dobrim zakonskim rešenjima. Zavisi i od konteksta, zavisi i od ljudi i od mnogih drugih stvari. Jedna od zemalja koja je najpoznatija po nezavisnim telima su SAD. Jedan od uzroka krize koja sada postoji je upravo rad nezavisnih tela, koja su očigledno bila vrlo nezavisna pa su pod svoju nezavisnost prilično urušili finansijski sistem. Državna revizorska institucija je telo koje sigurno najviše pomaže u obavljanju posla Narodnoj skupštini. Narodna skupština tek sada, kada ima izveštaj državne revizije, može kvalitetno da govori o brojnim pitanjima. Čuli smo da će pitanje javnog duga biti otvoreno u sledećih mesec ili dva dana. Predsednik DRI je rekao da se neće mešati u ovaj posao, čeka se da se izveštaj preda i da će o tome biti reči. Pažljivo čitanje izveštaja iz 2010, 2009. i 2008. godine takođe može da ukaže na te probleme koji su sa dugom postojali. Druga stvar, javnost mnogo više pažnje posvećuje onome što govore nezavisna tela, nego narodni poslanici. U ovoj skupštini sam bar 50 puta govorio o problemu javnog duga. To nije ostavilo nikakvog traga jer to govore poslanici opozicije, a poslanici opozicije, po pravilu, ne podržavaju ništa što predlaže Vlada i onda se to tako tumači. Dobro je postoji državna revizija, dobro je da su završili prvi mandat i dobro je što sada biramo drugi. Odbor za finansije je u proceduri koja je sprovedena u skladu sa zakonom. Možda postoji bolja, ali niko nije predložio izmenu zakona, niko nije predložio drugo, kvalitetnije i bolje rešenje. Odbor je sproveo proceduru u skladu sa zakonom. Bilo je osam kandidata i od tih osam kandidata odbor je predložio Skupštini pet. Naša poslanička grupa nije imala primedbe na rad DRI. Institucija je izabrana pre pet godina. Imali su razne probleme u uslovima u kojima postoje. Sa problemima koje delimo svi u ovoj zemlji uradili su posao. Mi smatramo da sadašnji sastav treba da nastavi svoj rad. Dali smo podršku svim kandidatima koji su do sada taj posao radili. Odbor je delimično prihvatio naš predlog. Neki od kandidata koje smo mi predložili su predloženi od strane Odbora. Predloženi su i neki novi kandidati. Kako će oni raditi i na koji način će dokazati svoju stručnost i nezavisnost pokazaće vreme. Nadam se da će Skupština Srbije imati mnogo više razumevanja za rad DRI, jer se stalno ističe kako je saradnja bila odlična u prethodnom periodu. Ta saradnja jeste bila odlična, ali ni jedan izveštaj, ni jedne preporuke nisu došle na dnevni red skupštinskog plenuma. Državna revizorska institucija je u prethodnom sazivu uradila tri revizije budžeta. Odbor je ka Skupštini uputio nekoliko preporuka, ali o tome nije bilo rasprave, tako da se iskreno nadam da će ovaj saziv Saveta državne revizije kada bude izabran imati daleko veću podršku skupštinske većine, da ćemo ovde raspravljati o preporukama i da će te preporuke biti ugrađene u zakonska rešenja, jer jedino tako možemo da sprečimo da se sve ove stvari, o kojima je pričano u prethodna tri dana, u budućnosti otklone. To je najveća korist DRI. U narednom periodu sigurno da državna revizija ne treba samo da se bavi pitanjima revizije i pravilnosti, nego baš treba da utvrdi reviziju učinka politika koje nam predstavljaju pojedini ministri i pojedina ministarstva. To je onaj suštinski posao kojim treba da se bavi državna revizija i da vidi da li politike koje se finansiraju iz državnih para daju rezultate s kojima se izlazi u javnost. To je taj posao koji je suština rada državne revizije. Iskreno verujem da će u narednom mandatu i to biti urađeno. Naša poslanička grupa će podržati ovaj predlog.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre usvoji akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo guverner, na dnevnom redu su izbor viceguvernera Narodne banke i Saveta DRI. Više ću govoriti o Savetu DRI nego o viceguvernerima. Na kraju krajeva, guverner je taj koji predlaže viceguvernere i od njega i od čitavog tima očekujemo da održi finansijsku stabilnost, da vodi računa o kursu valute, te verujemo da, ukoliko je već guverner dobio poverenje od skupštinske većine, mu se ne treba mešati u izbor saradnika. Što se tiče državne revizije, kao što reče moj prethodnik, kolega Obradović, DRI je osnovana pre pet godina zakonom i ideja je bila da kroz ustanovljavanje jedne ovakve institucije dobijemo u stvari jednu organizaciju koja će kontrolisati na koji način se troše državne pare, na koji način se troši novac poreskih obveznika, a koji je dat na upravljanje pre svega ljudima koji imaju izvršnu vlast, ali i onima koji koriste budžet posredno. Tokom ovih pet godina, ova institucija je prošla kroz razne porođajne muke. Bilo je puno problema oko ustanovljavanja poslovnih akata za funkcionisanje državne revizije, oko dobijanja osnovnih uslova za rad revizije, bilo je puno problema i oko prostorija, da ne kažem da je bilo i tihe opstrukcije tadašnje vladajuće garniture da uopšte revizori imaju prostora za rad i da mogu da krenu da obavljaju svoj posao po zakonu. Mi smo kao poslanička grupa u ovom parlamentu više puta intervenisali i govorili o tim problemima i oni su se tokom vremena, korak po korak, dosta sporo rešavali, ali, mislim da smo došli do nivoa kada DRI i kroz ustanovljavanje kvalitetnog budžeta te institucije, ali i kroz uslove za rad ima prilike i mogućnost da da svoj maksimum. Za ovih pet godina, tačnije, poslednje tri godine je bilo nekog konkretnog i kvalitetnog rada, prve dve godine su više potrošene na ono o čemu sam prethodno govorio, dobili smo izveštaje o kontroli raznih korisnika budžeta, pre svega o završnom računu budžeta Republike Srbije, o računima Ministarstva zdravlja, prostornog planiranja, ekonomije, odbrane, finansija, itd. Na sajtu državne revizije se nalaze i izveštaji o kontroli budžeta gradova i opština širom Srbije i javnih preduzeća. Bilo je puno priče u javnosti o tome šta je državna revizija pronašla u kontrolama koje je vršila, bilo da je u pitanju nivo ministarstava, bilo da je u pitanju nivo budžeta gradova i opština, pokrajine, pokrajinskog Fonda za kapitalna ulaganja, Fonda za razvoj Republike Vojvodine, javnih preduzeća, na državnom nivou železnica, puteva, aerodroma ili lokalnih javnih komunalnih preduzeća. Ono što ne možemo a da ne primetimo jeste da, pored onih prvih informacija koje smo dobijali od državne revizije da je bilo puno nepravilnosti, da je bilo puno kršenja zakona po bilo kom nivou i o bilo kom subjektu da se radi, da su nakon toga kretali sudski postupci koji, čini nam se, ili su trajali jako dugo ili još uvek traju ili su ti postupci završeni a da je epilog bio takav da se sve završilo na nekakvim prekršajnim prijavama i na presudama koje se tiču prekršajnog nivoa odgovornosti. Mi mislimo da to nije dobro. Ako već postoje takvi prekršaji i trošenje novca mimo zakonskih odredbi, da i sama državna revizija i sam predsednik DRI mora da bude odlučniji, hrabriji, u podnošenju prijava, ali i u onom smislu koji se tiče kasnijih sudskih postupaka, da se mora, ako je potrebno, vršiti i izmene kazni koje se tiču takvih prekršaja, kako bismo mogli da uvedemo u red onaj nivo koji se tiče trošenja para kroz ministarstva ili kroz javna preduzeća. Podržavamo napore DRI da te stvari istera do kraja. Razumemo da nisu imali i da je u okviru državne revizije bilo puno problema u samom sastavu Saveta DRI, ali verujemo da će kroz novi saziv ti problemi biti otklonjeni i da će ubuduće biti više hrabrosti da se obračunamo sa ovakvim pojavama. Tokom prethodna dva dana ovde u Narodnoj skupštini smo čuli poprilično teške optužbe bivših koalicionih partnera o tome kako su se zloupotrebljavali položaji pojedinih ministara, kako su odlazile pare za neke nenamenske stvari, kako su probijeni budžeti ministarstava, pa sam siguran da će državna revizija i time da se pozabavi, ali ne samo da se pozabavi, već da adekvatne mere preduzme, kako nikome ne bi palo napamet da sutra slično postupa i da dovede zemlju u ovako poprilično tešku situaciju. Danas je Srbija zemlja koja je na indeksu korumpiranosti vrlo visoko. Mislim da posle ovih navoda u Narodnoj skupštini će skočiti za još neko mesto. Danas se kaže da se u Srbiji opere skoro jedna petina budžeta kroz javne nabavke. Mi očekujemo i od skupštinske većine da kroz predloge izmena Zakona o javnim nabavkama, ali i kroz češće i drastičnije kontrole državne revizije i veće kazne ovakve stvari eliminišemo, jer time radimo za svoju budućnost. Ukoliko ne sasečemo korupciju koja potiče pre svega od državnih institucija, a za to je jedino ovlašćena i obavezna da radi DRI, na kraju krajeva, ako imamo Zaštitnika građana, onda bi državna revizija mogla da se nazove – finansijski zaštitnik države i građana. Njihova je obaveza da odlučnije, hrabrije, ide u obračun sa korupcijom i kriminalom, kroz ovakve kontrole i kroz hrabrije istupanje u javnosti po onim nalazima koji su evidentni i gde su prekršaji toliko očigledni. Verujem da će novi sastav Saveta DRI popraviti rad i barem učiniti svoj deo posla da država Srbija po indeksu korupcije se popravi u narednom periodu. Toliko. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, imam još jedno obaveštenje za vas. Sednica Odbora za zaštitu životne sredine, sazvana za 14 časova, odlaže se za 14,30 časova. Sednica će se održati u Domu Narodne skupštine, u sali III, na prvom spratu. Sledeći govornik je narodna poslanica Milica Vojić-Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Ovih dana mediji nas obaveštavaju uglavnom o aferama koje su napravili i čiji su nosioci funkcioneri protekle vlasti i govore nam na koji način su se trošili novci građana Srbije i na koji način su se funkcioneri odnosili prema tom novcu. Ono što su dve drastične priče, ja ću obe iskoristiti kao uvid u ono što kasnije želim da kažem, jeste prva, to je ova velika polemika, naravno u medijima, jer nažalost, dok dođe sve do parlamenta koji je jedini vlasan da o tome razgovara, to postane neka već istrošena i neupotrebljiva priča. Znači, prva priča je o tome da je sadašnji ministar finansija, Dinkić, optužio bivšeg ministra finansija i premijera, gospodina Cvetkovića, da je falsifikovao podatke o javnom dugu Srbije i da oni na kraju 2011. godine nisu bili 45,1, kako je to rekao bivši premijer, nego da su bili 49,6%, a da se posle kampanje za ove poslednje izbore taj javni dug popeo na skoro 56%. U ciframa, to je 135 milijardi dinara, odnosno 1,2 milijarde evra. Da ne ulazimo sada u to da Dinkić demantuje da je o tome išta znao, što je malo čudno, jer je moj kolega, gospodin Obradović, rekao da odavde, iz ovog parlamenta, poslanici DSS su bar 30 puta pitali i gospođu Dragutinović, koja se sada pominje kao viceguverner Narodne banke, a koja je tada bila ministar finansija i sve ostale ministre finansija - koliki je javni dug Srbije? Dobijali smo nemušte odgovore. Naravno, nemušti odgovori su se nastavili i kasnije kada je gospodin Cvetković sad na ovo napisao demant i rekao da kao što nisu prodali ni pustili KiM niz vodu, tako nisu ni napravili ovoliki dug. Onda se javnost dalje zanimala da li je to pitanje metodologije ili definisanja, ili ovoga ili onoga. Uglavnom ostalo je vrlo, vrlo nejasno šta se u stvari događalo. Ali, ono što je jasno, to je da će generacije mladih Srba plaćati dugove u budućnosti, jer je očigledno da je dug enorman i da je Srbija postala zaista prezadužena zemlja. Drugi primer je ovo što smo proteklih dana govorili ovde u skupštini, a to je da je bivši ministar za zaštitu životne sredine u tom čuvenom i nesrećnom Fondu za zaštitu životne sredine potrošio silne novce kao predsednik Upravnog odbora i ostavio dug ovom fondu od 5,8 milijardi dinara, što je bilo, kako kaže ministar finansija Dinkić, povod da se ovaj fond ugasi. Vrlo sam skeptična prema toj tvrdnji, zato što mislim da ona, naravno, ispitati sve šta se događalo u tom fondu, kako je Upravni odbor radio, ali sa druge strane, bila sam zagovornik toga i ostala zagovornik toga da je Fond morao da opstane i bez obzira na sve to. U proteklom mandatu bivše vlasti i Ministarstvo zdravlja je apostrofirano kao ministarstvo gde ima najviše korupcije, u čijoj oblasti ima najviše korupcije, pa nisu zatvoreni ni domovi zdravlja, kako je ovde već rečeno. Drastičan je primer, pa ga ponovo koristim. Dakle, to su dva drastična primera u zadnjih nedelju dana ili desetak dana. Onda se postavlja pitanje – da li javnost može da ima informacije, na koji način može da ima informacije, koje su informacije istinite, ko daje informacije koje su poluistinite, ili nisu uopšte istinite? Naravno, mesto za sve to je jedna institucija koja je osnovana u vreme kada su se zaista demokratske institucije i nezavisna regulatorna tela i osnivala. To su vlade Vojislava Koštunice i posle, to je DRI. Naravno, zašto je osnovana? Pa, da prati kako rade državne institucije, kako se troši novac građana Srbije, da reguliše pitanje korupcije, jer to je rak rana srpskog društva, nažalost, i dalje. Iako je prioritet bivše vlade da se bori protiv korupcije, ona je nekako bukvalno podivljala, upravo u vreme te silne borbe protiv nje i upravo ova institucija, DRI je mesto, taj ključ gde poslanici i građani Srbije treba da dobijaju sve potrebne informacije o tome kako su radila ministarstva, lokalne samouprave, gradovi, pokrajine i sve ostalo. U proteklih nekoliko godina zaista su prošle te prve porođajne muke u kojima nismo imali nikakve informacije o tome šta su radili revizori, koliko su posetili institucija, šta su pronašli, ali su posle izvesnog vremena počeli da stižu izveštaji u Narodnu skupštinu, prilično veliki. I javnost je takođe imala preko medija mogućnost da dobije informacije o tome šta su nalazi tih revizora. Ono što smo znali u protekloj godini, u 2011. godini, negde oko 200 poseta su revizori napravili, 200 institucija su posetili, i ministarstva i lokalne samouprave i gradove, da ne ponavljam. Svuda je isto pronađeno. Samo su apostrofirana Narodna banka i Uprava carina da se tamo nisu događale nepravilnosti. Svi izveštaji navode na to da postoji jedan jedini zakon koji je centralna priča svega, gde se događa korupcija i nepravilan rad. To je Zakon o javnim nabavkama. Ono što je zamerka moje poslaničke grupe jeste – revizori treba da postoje. Revizori su opravdali svoje postojanje u proteklih pet godina, ali moraju biti hrabriji. Stvari se ne završavaju na prekršajnimprijavama. Te prekršajne prijave budu tema medija nekoliko dana. Plati se 50 ili 100 hiljada iz svog džepa ili iz džepa institucije koju predstavlja određeni čovek i onda se na tome sve završi. Nije to cilj i ne može to biti cilj. Nekako su te dve stvari jednostavno pomerene. Ono što me takođe posebno parališe i ne sviđa mi se je manir javne rasprave po medijima revizora, po ovom ministru koga je označio kao prekršioca zakona. Onda ministar njemu odgovori to i to. Jedan jako ružan način. Onda u celu priču mora da se uključi sud, moraju da se uključe pravosudni organi i da onda država, građani, svi mi ovde u parlamentu dobijemo pravu informaciju šta se zapravo događa. Zbog toga ćemo mi podržati rad DRI i ovog saveta u novom mandatu. Hvala.
Hvala. Po kom osnovu se javljate?
Povreda poslovnika, jer koleginica nije govorila o onome što je na dnevnom redu.
Mislim da je govorila. Pratila sam pažljivo.
Mislim da Mlađan Dinkić danas nije na dnevnom redu.
Mislim da je sve bilo oko DRI i rada DRI.
Jeste, ali Mlađan Dinkić ni na koji način nije u DRI. Dozvolite mi samo par rečenica mojoj dragoj koleginici, sa kojom imam zaista sjajnu saradnju. Mislim da nije bilo mesta da se pominje Mlađan Dinkić. Samo sam želela da koleginicu podsetim na ono što ona jako dobro zna, a to je da u vreme kada je Mlađan Dinkić bio ministar finansija, a to je vreme u kojem smo mi zajedno bili u Vladi, to je bila vlada Vojislava Koštunice, tada je javni dug bio značajno manji. On je bio 30% u odnosu na sadašnjih 56. U vreme Vlade u kojoj smo zajedno sarađivali, kada je poslednji put Mlađan Dinkić bio ministar finansija nije bilo deficita, već je budžet bio u suficitu 2%. To je ono što je ostalo drugim ministrima finansija i u to vreme devizne rezerve države povećane su sa 300 miliona na 11 milijardi. To je takođe naš zajednički rezultat. Takođe, u ono vreme smo imali rast BDP od 8%, a danas imamo recesiju. Samo sam htela da podsetim na zajedničke rezultate koje smo u tim vladama imali i da nakon toga Mlađan Dinkić više nije bio ministar finansija. Hvala.
Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala. Poslanik sam kao i svih ostalih 249 poslanika i imam pravo i slobodu da svoj govor koncipiram na način na koji mislim da hoću da postignem efekat onoga o čemu želim da govorim. Draga koleginice, nisam zaboravna. Znam o čemu govorim jako dobro, ali moram još jednu stvar da vam kažem. Razumem da ste imali potrebu da odbranite ministra finansija, nemam ništa protiv toga, ali ne na način da ugrožavate ono što sam ja rekla. Bila sam u temi bar onoliko koliko ste vi juče bili u temi kada ste govorili o rebalansu budžeta. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Irena Vujović.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, evo nekoliko reči o kandidatima za izbor na funkciju viceguvernera. Pre svega smatram da su predloženi kandidati predloženi na osnovu njihovih vrhunskih referenci. Veoma sa zalažu za očuvanje nezavisnosti i samostalnost NBS i pre svega su predloženi zbog svoje stručnosti i bankarsko-finansijskog iskustva. Nezavisnost NBS se može definisati ili predstaviti kao njena sloboda da vodi diskrecionu monetarnu politiku Srbije u celosti. Ako pak monetarnu politiku Srbije shvatimo i definišemo kao efektivno korišćenje kontrole nad emisijom dinara u određenju i funkcijama prometnog i platežnog sredstva, tad NBS, odnosno njen guverner i viceguverneri imaju srazmerno veliku ulogu u procesu utvrđivanja količine dinara u opticaju unutar državnih i carinskih granica Srbije. Nezavisnost NBS je izvesna i stvarna sloboda, te izuzetne važne društvene ustanoveu odnosu na Vladu Srbije i zakonodavnu vlast Srbije. Bitne su dve komponente nezavisnosti NBS, pre svega ciljna nezavisnost, koja podrazumeva njenu slobodu da određuje ciljeve monetarne politike i njeno pravo da iznalazi instrumente radi ostvarivanja najvažnijih ciljeva monetarne politike. Smatram da su predloženi viceguverneri pre svega kompetentni, kao što sam već pomenula i imamo svi pred sobom njihove biografije, iz kojih se vidi da su svo troje magistrirali na Ekonomskom fakultetu u Beogradu iz oblasti koje su bitne za rad u Centralnoj banci, a gospođa Dragutinović je i doktor ekonomskih nauka, a i profesor na njenom matičnom fakultetu. Ima zavidna iskustvau makroekonometrijskom modeliranju privrede u celosti, a i u modeliranju, odnosno verodostojnim predviđanjima empirijskih stopa inflacije, cena najvažnijih roba i proizvodnih usluga. Sve troje se služe svetskim jezicima i imaju iskustva u međunarodnim komunikacijama u svetu finansija, što je veoma važno za nas. Treba posebno naglasiti da su njih troje, saglasno zakonskoj proceduri, prihvatili kandidaturu za izbor na funkciju viceguvernera i tim činom, po mom vlastitom uverenju, su još jednom iskazali samosvest i spremnost da obavljaju tako važne društvene i državne poslove u ovako složenoj privrednoj i finansijskoj situaciji zemlje. Naposletku izražavam lično uverenje da će gospođa Tabaković, predloženi vice guverneri i njihovi kompetentni savetnici učiniti sve što je potrebno da Narodna banka Srbije dalje deluje kao poslednji izvor gotovog novca, a i poslednje utočište različitih kreditnih odnosa i oblika kreditnog novca, a ne samo kao puki neomonetarni emitent, odnosno kreator takozvanog primarnog novca.To je već složena stvar, o kojoj će se voditi rasprava u javnom mnjenju, naravno, u Fiskalnom savetu i pre svega u ovom domu. Hvala.
Hvala. Guvernerka Tabaković. Izvolite.
Poštovana koleginice Irena Vujović, zahvaljujem se što, da niste vi govorili, propustila bih možda jednu izuzetno važnu stvar da ponovim i ja sama, a vi ste je izrekli, koliko je važan kvalitet ljudi i njihove biografije, dokazuje u stvari činjenica da su prihvatili da u ovom trenutku, sa takvim biografijama, i u vrlo kompleksnoj situaciji u Srbiji, kada se rad po savesti i rad za dobro građana pre svega posmatra iz ugla političke povezanosti, istorijsko-političkog pedigrea onog ko vodi neku kuću ili će je voditi. To koliko su kvalitetni, dokazuje da im je iznad svega bilo važno da će sa nekim ko jednako kao i oni odgovorno gleda na samostalnost Narodne banke u državi Srbiji i njenu ulogu, da sa Vladom i Skupštinom, ovu Srbiju učini naprednijom, jeste dokaz više da glasate za njih. Vama se, mlada koleginice, još jednom zahvaljujem.
Hvala. Za reč se javila narodna poslanica Marija Obradović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovana guvernerko Tabaković i kolege poslanici, pozivam vas da glasate za predložena tri kandidata za vice guvernere Narodne banke Srbije, za gospođu Anu Gligorijević, gospođu Dianu Dragutinović i gospodina Veselina Pješčića. Izborom, predložena tri kandidata za vice guvernera Narodne banke Srbije, potvrdićemo jedan od osnovnih principa u političkom delovanju Srpske napredne stranke, a mi nastojimo da to bude i princip koji će da bude opšte prihvaćeno pravilo u Srbiji, a to je angažovanje nestranačkih ličnosti, pre svega, stručnjaka koji će najkvalitetnije da obavljaju poslove na funkcijama na koje su izabrani. Usvajanjem ovog predloga i postavljanjem ovih vice guvernera, doprinećemo i nezavisnosti Narodne banke Srbije. Ova tri kandidata guvernerka Jorgovanka Tabaković predložila je zbog njihovog obrazovanja, njihove stručnosti u oblasti ekonomije, finansija i bankarstva i dosadašnjih rezultata rada. Lične i bogate radne biografije, čuli smo u izlaganju guvernerke, a dodala bih još jedan detalj koji nije svakako od presudnog značaja, ali želim da to napomenem. Kao žena koja je politički aktivna, a ima nas još uvek značajno manje od muškaraca i u parlamentu i na ostalim mestima odlučivanja, moram da izrazim zadovoljstvo što su i guverner Narodne banke Srbije, a nadam se i dva vice guvernera, upravo žene. To je i podstrek i priznanje ženama u Srbiji da su dovoljno obrazovanje, stručne, sposobne i uvažene da obavljaju najvažnije poslove u državi. Dakle, mlađi, visokoobrazovani ljudi, izuzetne energije i volje da obavljaju težak posao, vice guvernera Narodne banke Srbije su predloženi. Pozivam vas još jednom da glasate za ova tri kandidata guvernerke Tabaković, gospođu Anu Gligorijević, gospođu Dianu Dragutinović i gospodina Veselina Pješčića. Hvala vam.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 33, 34, 35. i 36. dnevnog reda. Određujem pauzu u radu do 15,30 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nismo dobili mišljenje Vlade na određene amandmane. Odluka je da se danas prekine rad i da se nastavi sutra u 10,00 časova.