232. Výroční zpráva o činnosti veřejné ochránkyně práv za rok 2015 /sněmovní tisk 768/ Nejdříve mi dovolte, abych mezi námi přivítal veřejnou ochránkyni práv paní Annu Šabatovou. Vítejte, paní ombudsmanko. Prosím paní ombudsmanku, aby předloženou zprávu uvedla. Tento sněmovní tisk projednal petiční výbor a ústavněprávní výbor. Usnesení výboru vám byla doručena jako sněmovní tisky 768/1 a 2. Prosím paní ombudsmanku, aby předloženou zprávu uvedla.
Vážený pane místopředsedo, vážené dámy a vážení pánové, dovolte, abych vám představila zprávu o své činnosti za rok 2015. Sestavili jsme ji se svými kolegy tak, aby z ní mohli čerpat odborníci, tedy také poslanci a senátoři, ale i veřejnost. Krom různých přehledů jsme využili evidenci stanovisek ochránce volně dostupnou na našem webu. Místo dlouhých právních textů proto zpráva stručně objasňuje podstatu jednotlivých problémů a jejich řešení. A jediným kliknutím, pokud jste samozřejmě v elektronické verzi, se dostanete k plnému textu případů. Zpráva se tradičně věnuje legislativním doporučením Poslanecké sněmovně, uplatněným zvláštním oprávněním, statistice a poznatkům z jednotlivých oblastí státní správy, netradiční je pouze sdružení témat podle jednotlivých pracovních týmů, které jsme tentokrát ve zprávě také představili, systematickým návštěvám zařízení, tedy ochraně před špatných zacházením, statistice a zjištěním z oblasti rovného zacházení a ochrany před diskriminací. A také samozřejmě hospodaření a aktivitám kanceláře jako takové. Teď shrnu to nejdůležitější. Jsem ráda, že byla vyslyšena většina legislativních doporučení ochránce za roky 2013 a 2014. Devět z patnácti doporučení se již nějakým způsobem odrazilo v právním řádu, nebo se na změně pracuje. Mrzí mě, že nám stále chybí zákon o opatrovnictví, který by zlepšil postavení a ochranu osob omezených ve své svéprávnosti. Také mě mrzí, že advokát jako soudem určený kolizní opatrovník dítěte nadále nemůže nahlížet do dokumentace vedené orgánem sociálně-právní ochrany dětí a nemůže tak řádně hájit zájmy dítěte. Za rok 2015 předkládám pět nových a jedno staronové doporučení. Jsem přesvědčena o nezbytnosti zajištění skutečně kvalitní péče o seniory zakotvením minimálních materiálních a personálních požadavků na zařízení pobytových sociálních služeb. Je také třeba odstranit zbytečné překážky čerpání rodičovského příspěvku a odstranit znevýhodnění zaměstnanců, kteří nedosáhnou minimální mzdy, protože pracují na zkrácený úvazek při placení zdravotního pojištění. V loňském roce jsem se také dvakrát obrátila na vládu a předložila svá doporučení. Vláda vyhověla doporučení zlepšit dostupnost služeb sociální péče a uložila některé úkoly ministryni práce a sociálních věcí v této souvislosti. Jen tak totiž lze předcházet špatnému zacházení se seniory a lidmi s duševní poruchou v dosavadních neregistrovaných zařízeních, tedy v ubytovacích zařízeních, jež tyto služby poskytují bez oprávnění, a tedy bez pravidelné kontroly. Zjednodušeně řečeno, pokud nebude dost řádných legálních služeb, budeme se potýkat s fenoménem podivného podnikání v této oblasti. V roce 2015 jsme obdrželi 7 541 stížností. Zásadní, důležité a pozitivní je, že stále více lidí ví, čím se může ochránce zabývat. To znamená, 64 % loňských podnětů, a je to nejvíc v historii, spadalo do působnosti veřejné ochránkyně práv. Mohli jsme se jimi tedy podrobně zabývat. [[(11.20 hodin)]] Tradičně nejvíce lidí, asi čtvrtina všech, potřebovala pomoc v oblasti sociálního zabezpečení, tedy s důchody, ať invalidními, nebo starobními, a s dávkami. Vyřídili jsme celkem 7 679 podnětů a ukončili jsme 884 zahájených šetření. Z toho ve dvou třetinách případů jsme zjistili pochybení úřadů. Je třeba říci, že úřad většinou pochybení sám napravil. Pouze v 17 případech jsem musela vyrozumět nadřízený úřad nebo informovat veřejnost. Loňský rok byl také desátým rokem činnosti ochránce jako národního preventivního mechanismu. Již deset let zajišťujeme ochranu lidí před špatným zacházením tím, že pravidelně navštěvujeme zařízení, v nichž jsou lidé omezeni na svobodě, a to v důsledku závislosti na péči i z rozhodnutí veřejné moci, a navrhujeme opatření ke zlepšení podmínek. V roce 2015 jsme dokončili systematické návštěvy ubytovacích zařízení poskytujících péči bez náležitého oprávnění. Prostřednictvím souborné zprávy o těchto návštěvách jsme informovali a varovali odbornou i širokou veřejnost. Zprávu jsme předložili všem dotčeným státním orgánům včetně orgánů činných v trestním řízení. Obrátila jsem se, jak jsem již podotkla, také na vládu. O dohledu nad omezováním osobní svobody jsme vydali samostatnou výroční zprávu. V loňském roce jsme také obdrželi 379 podnětů s námitkou diskriminace. Pouze osm z uzavřených případů jsme posoudili jako diskriminaci. To však neznamená, že k diskriminaci nedochází. V některých případech chybějí dostatečné důkazy. Z našeho výzkumu také vyplynulo, že se většina obětí diskriminace nebrání. Nevěří, že se domohou nápravy, nemají dost důkazů, anebo se dokonce obávají zhoršení své situace. Jsem přesvědčena, že za stejnou práci by lidé měli dostat stejnou odměnu. Proto jsme se loni soustředili na téma rovného odměňování mužů a žen i osob se zdravotním postižením. Také v oblasti ochrany před diskriminací jsme vydali samostatnou výroční zprávu. Chci říci, že nic z toho bychom já a můj zástupce nezvládli, kdybychom neměli spolupracovníky. Kancelář v loňském roce pracovala se 132 zaměstnanci, z toho 99 se jich přímo věnovalo odborným úkolům ochránce. Kancelář hospodařila s rozpočtem 112 mil. korun. Vážené dámy a pánové. Snad vám výroční zpráva srozumitelně přiblíží naši práci a napomůže prohloubení naší spolupráce. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji paní ombudsmance za její zprávu a uvedení této zprávy. Prosím nyní, aby se slova ujal zpravodaj petičního výboru pan poslanec Jiří Junek, informoval nás o jednání v tomto výboru a přednesl návrh usnesení Poslanecké sněmovny. Prosím, pane zpravodaji.
Pane místopředsedo, děkuji za slovo. Kolegyně, kolegové, já bych vás stručně seznámil s tím, jak byla výroční zpráva projednávána na půdě petičního výboru. Výbor tuto zprávu projednával na svém jednání 26. dubna 2016. Paní ombudsmanka nebyla jednání přítomna, proto výbor s obsahem výroční zprávy seznámil její zástupce. V diskusi k výroční zprávě vystoupilo celkem pět poslanců a ti všichni vznesli výhrady k novému pojetí výroční zprávy, ve které sice přibyly grafy, piktogramy, obrázky a fotografie, ale celkově dle nich ta zpráva tak úplně nesplňovala účel pro předložení Poslanecké sněmovně. Jako příklad bylo třeba uváděno, že zpráva sice obsahuje počty navštívených věznic, ale chybí stručný výstup, shrnutí a závěry z těchto návštěv. Nebo se například uvádělo, že ve zprávě je upozornění na nerovné odměňování mužů a žen, ale opět chybí navržené kroky ke změnám, jak by se toto mělo řešit. Celkově se na výboru diskutovalo o absenci výsledků šetření v jednotlivých oblastech. Byla zdůrazněna menší informační hodnota předloženého materiálu, než tomu bylo v předchozích letech. Bylo konstatováno, že tato předkládaná zpráva se spíše jeví jako jakýsi materiál pro propagaci veřejného ochránce práv. Členové petičního výboru nakonec připomenuli, že předkládaná zpráva ochránkyně je určena především Poslanecké sněmovně, a proto nemůže být obdobná jaké nějaký marketingový nebo osvětový materiál pro občany. Poslanci petičního výboru by proto uvítali, aby příští výroční zpráva o činnosti za uplynulý rok byla především výstižná, přehledná, vrátila se k dřívější podobě výroční zprávy o činnosti veřejného ochránce práv. Nicméně je třeba zdůraznit, že všechny náležité informace, které výroční zpráva má obsahovat, jako je rozpočet instituce, její hospodaření, počty zaměstnanců, počty podání od občanů v jednotlivých oblastech, ale i doporučení Poslanecké sněmovně, to všechno ta zpráva obsahuje. A koneckonců paní ombudsmanka nás s tím teď seznámila, hlavně s těmi doporučeními pro Poslaneckou sněmovnu, což je důležité. Takže z tohoto důvodu je určitě nasnadě, abychom tuto zprávu vzali na vědomí. Čili já bych návrh na usnesení přečetl asi po rozpravě, která určitě teď bude následovat. Děkuji.
Děkuji panu zpravodaji. Nyní prosím zpravodaje ústavněprávního výboru pana poslance Lukáše Pletichu, ten není přítomen. Pan předseda ústavněprávního výboru se obětuje, prosím, pane předsedo, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, je povinností předsedy výboru zastoupit své milé kolegy, a proto vás budu informovat o tom, že jsme samozřejmě projednali tento tisk, a to na své schůzi 9. června 2016, na 68. schůzi ústavněprávního výboru, a vzali jsme na vědomí Výroční zprávu o činnosti veřejné ochránkyně práv za rok 2015. Toto usnesení najdete v podkladech jako číslo 236 v rámci usnesení výboru. Snad bych jen dodal, že s paní veřejnou ochránkyní práv a s jejím úřadem jsme v kontaktu pravidelně. Snažíme se reagovat na připomínky, které vyplývají z praxe ombudsmana, a určitě to tak bude i nadále. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi. Než otevřu všeobecnou rozpravu, tak paní poslankyně Věra Kovářová se omlouvá dnes do 13 hodin a pan poslanec Jaroslav Holík se omlouvá dnes od 11 do 12 hodin z pracovních důvodů. A nyní zahajuji všeobecnou rozpravu, do které se jako první přihlásil pan poslanec Tomio Okamura. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážené dámy a pánové. Rád bych na úvod svého komentáře ke zprávě o činnosti paní ombudsmanky Anny Šabatové řekl, že není nic potřebnějšího v naší zemi než instituce, která by hájila spravedlnost a práva občanů. Instituce, která by něco takového dělala opravdu na 100 %, dnes ale stále neexistuje. Jednou z institucí, které by toto měly naplňovat, je bezesporu Úřad veřejného ochránce práv, tedy ombudsmana. Ale jeho činnost limitují jednak zákony, které mu nedovolí řešit všechny případy nespravedlností, a bohužel i osobní priority vedení úřadu. Při čtení zprávy paní ombudsmanky najdeme spoustu konkrétní užitečné práce, ale když poodstoupíme, tak zjistíme, že ve své většině úřad simuluje sociální úřady, řeší vyplácení nejrůznějších dávek nebo platby nemocenského pojištění, ale chybí tu tlak na obecnou spravedlnost a práva občanů. To, co je pro mě ovšem nejotřesnější, je, že paní ombudsmanka se podílela na hysterizaci akce namířené proti Střední zdravotnické škole na Praze 10. Její ředitelka je obviněna z diskriminace za to, že zakázala muslimské studentce islámské zahalování hidžábem. Ombudsmanka otevřeně hájí muslimskou studentku a otevřeně se staví proti ředitelce školy. Pominu to, že tato údajná oběť náboženské diskriminace použila obvinění zjevně a prokazatelně účelově. Bohužel právě tady paní ochránkyně Šabatová nejvíce a opakovaně zklamala. [[(11.30 hodin)]] Každá škola má nějaký závazný školní řád a pravidla, která platí pro všechny. Jakákoliv výjimka z těchto pravidel je diskriminací těch, na které se výjimky nevztahují. Paní ombudsmanka se nezastala obětí diskriminace a nespravedlnosti, kterými je ve skutečnosti škola a ostatní studenti, ale muslimů, kteří žádali nadstandardní práva, která jiní studenti nemají. To je přímo nehorázné! Chápu studentku, která má špatný prospěch a školu nezvládá, že se vymluví na náboženskou diskriminaci. Ale uniká mi, jak může inteligentní dospělý člověk na tuto hru přistoupit a ještě ji podpořit. Tak jako u studentek je zcela očividné, že jde o účelové zneužití kauzy k vytváření umělého boje za náboženskou svobodu. Tento soudní proces je drzou provokací, jejímž cílem je prosadit projevy radikálního islámu na české školy. Naše hnutí Svoboda a přímá demokracie, SPD, naopak prosazuje zákaz propagace islámského práva šaría na území České republiky. Tento návrh nám však Sobotkova a Babišova vláda vloni ve Sněmovně zamítla. A není divu, vždyť právě ombudsmanka Anna Šabatová je zvolena do funkce hlasy poslanců ČSSD a hnutí ANO. Jsme sekulární společnost. A víra každého z nás je osobní intimní věc. Nepatří na veřejné školy nebo úřady. Ve stejném duchu nám to příště může muslimský učeň v řeznictví požadovat, že nebude dělat jitrnice, protože je prase nečisté zvíře. Paní ochránkyně Anna Šabatová bohužel tady podpořila obrovskou nespravedlnost páchanou na vedení obviněné školy a zcela jednoznačně také poškodila práva vedení této školy. Je to velká ostuda a ostudné selhání ombudsmanky Anny Šabatové i jejího úřadu. Když už jsme u diskriminace. Paní ombudsmanka navrhuje přesun důkazního břemene ve sporech o diskriminaci na všechny údajné oběti diskriminace. To znamená, že když vás někdo obviní z diskriminace z důvodu téměř čehokoliv, tak vy se musíte sami vyvinit. Je to absolutní převrácení principu presumpce neviny. Nikdo vám nedokazuje vinu, ale vy jste povinni dokázat svou nevinu. To už není moderní právo, ale raný středověk, kdy na stejném principu obvinění museli u božího soudu dokázat svou nevinu. To je opět diskriminace všech obviněných. Navíc celý antidiskriminační zákon je absurdní a diskriminační například vůči zaměstnavatelům. Popírá jakékoliv jejich svobodné právo rozhodnout o tom, koho zaměstnají. Zaměstnání kohokoliv není právem zaměstnance, ale výběr je a musí zůstat výsostným právem zaměstnavatele. Každý zaměstnavatel při výběru musí přeci vybírat a diskriminovat, protože účelem výběru je vybrat nejvhodnějšího kandidáta. A někam se hodí mladší hezký nebo fyzicky zdatný člověk, jinam zase starší zkušenější. Někam žena, jinam muž. Diktovat zaměstnavatelům, že nesmím zaměstnance vybírat, ale musím brát každého bez ohledu na věk, pohlaví apod., to je absolutní zvůle a zásah do lidských práv podnikatelů. A opět se vrátím ke zmíněným řezníkům. Asi nikdo nepochybuje, že například židovský řezník, který poráží podle halachy, musí být žid. A stěží může ke své práci zaměstnat nežidy. Prostě musí uchazeče o práci diskriminovat na základě víry. Katolická církev jako faráře asi také nikdy nezaměstná ženy, zcela evidentně ani muslimy, a musí tedy vybírat na základě pohlaví a víry. Samozřejmě bychom v naší zemi našli příklady nespravedlivé a zlé diskriminace, kterou bychom řešit měli. Je to příklad soustavného porušování práv otců, kdy justice po desetiletí beztrestně porušuje nejzákladnější práva mužů na rovné zacházení a právo dětí na oba rodiče. Doslova každý den soudy produkují nějakou lidskou tragédii. Například když otci seberou dítě. Je to otřesné a tragické. Více než 90 % dětí dostávají do výhradní péče ženy. Sněmovna občas řeší neplatiče alimentů. Bylo by fajn někdy řešit, proč někteří muži neplatí. Jaká je ochota muže platit na dítě, které vám soud ukradne, ke kterému vám zablokuje přístup a případně vás soud ještě obere o majetek? Tisíce konkrétních kauz dokládají do nebe volající nespravedlnosti páchané na otcích našimi soudy. Jsou případy, které končí sebevraždami otce nebo dítěte. Škoda, že tohle naše ochránce práv nezajímá. Naopak je zajímá jedna muslimka, která porušuje školní řád. Tady vidíte priority paní ombudsmanky Šabatové. Stát po léta diskriminuje muže ohledně věku odchodu do důchodu. Například oproti ženám u mužů není zohledněno, zda vychovávají dítě ve své výhradní péči. Dámy a pánové, mohl bych pokračovat, ale to, co jsem chtěl říct je, že má smysl chránit práva občanů. Ale jak český stát, tak konkrétní úřad ombudsmana to dělají velice výběrově, špatněm a někdy se dokonce pokoušejí lidská práva porušit. Myslím, že toto by mělo být důvodem k velkému zamyšlení. A měli bychom udělat maximum pro nápravu. Závěrem mi dovolte sdělit, že naše hnutí Svoboda a přímá demokracie, SPD, z výše uvedených důvodů nepodpoří Výroční zprávu o činnosti veřejné ochránkyně práv za rok 2015, jelikož s jednáním a činností paní ombudsmanky Anny Šabatové v mnoha zásadních věcech nesouhlasíme.
Děkuji panu poslanci Okamurovi. S faktickou poznámkou nyní pan poslanec Pavel Plzák. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý den, pane předsedající, vážené kolegyně, kolegové. Mám opravdu faktickou poznámku. Prosím, šátek. Pokud nějaká škola zakáže šátek nosit nějaké... Nezakazuje náboženský symbol. Šátek není žádný náboženský symbol. Je to zvyk. Když si přečtete Korán, o ničem takovém se tam nemluví. Ženy mají pouze zakrývat své ozdoby. A v jiné súře se píše, že pokud ženy tancují, neměly by tancovat tak, aby se jim ozdoby příliš kývaly, čímž já rozumím jiné partie těla. Takže prosím vás, šátek je zvyk. Uvidíte v řadě muslimských zemí, že ženy šátky muslimského vyznání vůbec nenosí. Pro příště bych při rozhodování o takovýchto věcech nemluvil o zakazování nošení náboženských symbolů. Je to opravdu stejné, jako když je nějaká rodina zvyklá nosit baretky, tak prosím. Je to jejich zvyk. Děkuji.
Děkuji panu poslanci. Ptám se, kdo další se hlásí do všeobecné rozpravy. Prosím, paní poslankyně Hnyková. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Já bych jenom v krátkosti ke zprávě paní ombudsmanky. Jistě se nedáte upřít celému úřadu ombudsmana, že má péči o občany se zdravotním postižením, o seniory. Že tato pobytová zařízení navštěvuje a že upozorňuje na situaci, která tam je. Jistě vítám i podnět paní ombudsmanky k tomu, aby byly nastaveny minimální personální standardy. Ovšem mám obavy z toho, aby se minimální personální standardy nestaly tím, že to už bude strop a další se tam nebudou moci přijmout. Upozornila tady na situaci v neregistrovaných zařízeních. My jsme opakovaně tuto problematiku řešili i na podvýboru pro nepojistné dávkové systémy a ptali jsme se zástupců Ministerstva práce a sociálních věcí, když vůbec může v České republice existovat nějaké neregistrované zařízení, jak je možné, že vůbec my dopustíme, a vás se paní ombudsmanko ptám, proč vůbec nedáte podnět k tomu, aby taková zařízení tady za prvé vůbec nevznikala. A ta, co tady jsou, aby se zakázala. Aby kdo chce poskytovat péči pro seniory a zdravotně postižené, to znamená lidi, kteří potřebují ochranu, tak aby ti lidé měli zajištěné služby. Dneska máme institut i registrovaných zařízení, která musí splňovat podmínky. Musí splňovat standardy, musí splňovat i vzdělání lidí. Tudy bych viděla, že by se cesta měla ubírat. Prosím, byla bych ráda, abyste v tomto udělali maximum. Druhou problematikou, kterou bych chtěla tady upozornit, a kolega Okamura už to tady velmi podrobně popsal, a to je problematika zdravotní školy. Chci říci, že my jsme dali pozměňující návrh do novely, která právě má řešit vaše práva, a chceme to zakázat. Protože já si myslím, že v naší zemi by se mělo žít podle našich zákonů a našich hodnot. A měly by se tyto hodnoty a tato práva s tím, co se v loňském roce dělo v Evropě, a to, co můžeme očekávat, že by se dít mělo, měli bychom se vážně zaobírat tím, zda ty hodnoty a otevření Evropy vůči ostatnímu světu, především z oblasti muslimských zemí, jestli nejsme příliš za hranou a jestli tím neohrožujeme právě naše občany. Už to tady bylo vysvětleno a já se k tomu připojuji. [[(11.40 hodin)]] Já chci říct, paní ombudsmanko, že při besedách i teď při předvolebních kampaních se mě občané ptají, protože oni ten systém parlamentní volby nevědí, jak jsme vůbec mohli dopustit, že jste byla zvolena na to místo. Že? A já vám to prostřednictvím chci tlumočit, že lidé, obyčejní lidé, kteří žijí za těmito zdmi, jsou velmi nespokojení s tím, jak se zastáváte menšin v České republice a že vůbec nezohledňujete problémy lidí, kteří zde žijí a jejichž práva jsou porušována. Takže já plním tuto povinnost, chci vám to říci, ať je to v péči o rodinu, ať je to v péči o seniory, ať je to v péči o zdravotně postižené. Takže prosím, já bych byla velmi ráda, abyste se příště obírala i problémy, které má majoritní společnost, a ne jen se zastávala lidí, kterým je v současné době dáváno více pozornosti než ostatním občanům. Já vám děkuji za pozornost.
Děkuji. S přednostním právem pan poslanec Marek Černoch. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, přeji vám hezké dopoledne. Já bych chtěl říct, že paní ombudsmanka to ví, že nesouhlasím se spoustou jejích kroků, ať už to byl krok, který jsme řešili také na podvýboru pro veřejného ochránce práva, a to byly provokace v rámci bytů, věci, které si myslím, že nepatří do oblasti, kterou by měla paní ochránkyně akcentovat, že těch problémů, které jsou, je daleko víc, ať už je to přenášení opravdu odpovědnosti na ředitele školy, o čemž tady mluvil pan kolega poslanec Okamura. S jednou věcí ovšem nesouhlasím, bude to reakce na slova pana kolegy Okamury, a to je akcentovat Unii otců, akcentovat střídavou péči a primární ochranu otců, protože si myslím, že v rámci střídavé péče je potřeba chránit ženy a chránit děti, které díky střídavé péče velmi často trpí. A jedná se tady opravdu hlavně o to, aby nebyly týrány děti, které jsou často dostávány do situací, které hraničí s týráním a které hraničí s tím, že děti si pak odnášejí psychické problémy. Tam si myslím, že to by měly být priority a tam by měla být primárně ochrana a záštita paní ombudsmanky nebo kohokoli, kdo bude vykonávat úřad veřejného ochránce práv. Takže za sebe bych velmi rád apeloval na paní ombudsmanku, aby se zaměřila na tyto problémy, aby se zaměřila na problémy lidí, kteří opravdu potřebují pomoc, a těmto lidem pomohla. Ne aby tam byla akcentace na zvýhodňování menšin, aby se zastávala lidí, kteří používají své náboženství, nebo zaštiťují se svým náboženstvím a používají ho jako klacek. A my jim nemůžeme v tomto ustupovat. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Černochovi. Ptám se, kdo další se hlásí do všeobecné rozpravy. Jestliže nikdo takový není, končím všeobecnou rozpravu. Ptám se na závěrečná slova pánů zpravodajů. Prosím, pane zpravodaji. Případně paní ombudsmanky.
Já bych si jenom dovolil přečíst návrh na usnesení petičního výboru, které by znělo: Poslanecká sněmovna Parlamentu bere na vědomí Výroční zprávu o činnosti veřejné ochránkyně práv za rok 2015 dle sněmovního tisku číslo 768.
Děkuji, pane zpravodaji. Vy jste strašně rychlý. Teď teprve přistoupíme k rozpravě podrobné, ve které prosím, abyste se na toto usnesení odkázal. Takže zahajuji podrobnou rozpravu. Prosím, pane zpravodaji.
V tom případě se odkazuji na usnesení, které jsem tady před chvílí četl. Takto to stačí?
Přesně tak je to formálně správně. Děkuji. Ptám se, kdo další se hlásí do podrobné rozpravy. Pokud nikdo takový není, končím podrobnou rozpravu. Ptám se na závěrečná slova - není zájem. Přivolám naše kolegy z předsálí a budeme hlasovat o návrhu usnesení tak, jak jej přednesl pan zpravodaj. Nejprve vás ale všechny odhlašuji, prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Zahajuji hlasování o návrhu usnesení, tak jak jej přednesl pan zpravodaj petičního výboru. Kdo je pro, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování 336. Přihlášeno je 114 poslankyň a poslanců, pro 57, proti 23. Návrh nebyl schválen. Pardon, je tady návrh na kontrolu hlasování. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. Já se omlouvám, stalo se mi to poprvé, hlasoval jsem ano, ale na sjetině mám ne, takže zpochybňuji hlasování.
Děkuji. Budeme hlasovat o námitce pana poslance Kořenka. Zahajuji hlasování to této námitce. Kdo je pro přijetí námitky? Kdo je proti? Je to hlasování 337. Přihlášeno je 119 poslankyň a poslanců, pro 110, proti žádný. Námitka byla přijata. Budeme opakovat hlasování o návrhu usnesení, tak jak jej přednesl pan zpravodaj petičního výboru. Zahajuji hlasování. Kdo je pro usnesení, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování 338. Přihlášeno je 119 poslankyň a poslanců, pro 59, proti 24. Návrh usnesení nebyl přijat. Děkuji paní ombudsmance, panu zpravodaji, a tím končím projednávání tohoto bodu. Dalším bodem našeho jednání je