Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 13. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Iva Dimic, gospa Polonca Komar, gospa Ljudmila Novak, dr. Ljubica Jelušič, Marijan Pojbič, gospod Jakob Presečnik in gospod Rihard Braniselj. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA ZA URAVNOTEŽENJE JAVNIH FINANC V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 36 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jankom Vebrom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Bojanu Starmanu, za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem skupaj. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 15. seji dne 10. 4. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ, ZUJF-C, EPA 868 /VI, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jankom Vebrom. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe in Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Odboru je bilo posredovano mnenje Vlade z dne 1. 2. 2013, mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 27. 2. 2013 ter mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance z dne 5. 4. 2013. V poslovniškem roku so poslanske skupine Pozitivne Slovenije SD in DeSUS vložile amandmaje k 2. in 3. členu predloga zakona. V uvodni obrazložitvi je predstavnica predlagatelja povedala, da je glede na nedavno odločbo Ustavnega sodišča, ki je razveljavil neustavne odstavke 143. člena Zakona za uravnoteženje javnih financ, obravnava omenjenega predloga zakona ni več potrebna. Napovedala je tudi, da bo Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pripravilo tehnični zakon za vmesno obdobje med sprejemom ZUJF in odločbo Ustavnega sodišča, pomembno je, da se popravi storjena krivica upokojencem. Člani iz vrst opozicijskih poslanskih skupin so menili, da je sprememba 143. člena zakona zadevala tako tiste dele pokojnine, ki se izplačujejo iz proračuna, kot tudi dele, ki nimajo podlage za izplačilo iz proračuna. Izražen je bil tudi pomislek glede tega, ali bo na voljo dovolj sredstev za uveljavitev te ustavne odločbe. Predstavnik ZPIZ je povedal, da je za vse tiste upokojence, ki se na sporne odločbe niso pritožili, potreben sprejem zakona, ki bo uredil tudi to področje. Po kratki razpravi je odbor na podlagi drugega odstavka 128. člena Poslovnika Državnega zbora s 16 glasovi za in nobenemu proti sprejel sklep: Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ [[ZUJF-C]] , druga obravnava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Isti sklep predlaga tudi Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem predstavnici predlagateljev predloga zakona dr. Andreji Črnak Meglič za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Izvolite.
Dober dan. Lepo pozdravljeni, gospod predsednik, gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Janševa vlada je s 143. členom Zakona o uravnoteženju javnih financ znižala pokojnine, tako imenovane pokojnine pod posebnimi pogoji, ki so bile višje od 622 evrov in za izplačilo katerih so bila sredstva zagotovljena iz državnega proračuna. Vendar niso bile znižane vse tovrstne pokojnine, ampak samo nekatere. Že Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v svojem mnenju opozorila, da Vlada kot predlagatelj Zakona o uravnoteženju javnih financ ni ustrezno opredelila oziroma utemeljila kriterijev za določitev kategorij prejemnikov pokojnin, na katere se znižanje s 143. člena nanaša. Predlagatelji Predloga zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ pa smo od vsega začetka opozarjali, da je tako, selektivno, na ideološki osnovni grajeno znižanje pokojnin diskriminatorno in zato tudi neustavno, saj gre za bistven poseg v pridobljene pravice brez ustrezne tehtne razlage, brez upoštevanja načela enakosti. Ker takratna vlada naših opozoril ni upoštevala, smo predlagatelji v zakonodajni postopek kar trikrat vložili spremembe tega zakona, ki bi to diskriminatornost in neustavnost odpravile. Medtem je v proceduro oziroma Ustavnemu sodišču svoj predlog podala tudi varuhinja človekovih pravic, ki je utemeljeno razložila, zakaj pravzaprav gre za neustaven poseg. Sredi obravnave tretje novele, o kateri govorim danes, je Ustavno sodišče Republike Slovenije sprejelo odločbo, s katero je razveljavilo drugi, tretji in četrti odstavek spornega 143. člena in sklenilo, da mora služba ZPIZ brez odlašanja izdati nove odločbe, ki bodo ta popravek izvedle. Ustavno sodišče je torej ugotovilo oziroma potrdilo to, kar smo predlagatelji novele zakona ves čas trdili, da selektiven in diskriminatoren poseg v pridobljene pravice pomeni neustavno rešitev in da zato ni dovoljen. Z razveljavitvijo spornih odstavkov 143. člena je izčrpana temeljna vsebina našega predloga zakona in zato nadaljevanje postopka ni smiselno. Zato je Odbor za finance sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ ni primeren za nadaljnjo obravnavo in seveda predlagatelji ta sklep podpiramo. Hkrati pa bi želela poudariti, da je Ustavno sodišče v svoji odločbi prepustilo zakonodajalcu, da sam v zakonu uredi način odprave posledic znižanja pokojnin za nazaj. Zato resorno ministrstvo že pripravlja poseben tehnični zakon, s katerim bo uredilo popravo teh krivic tudi za obdobje do izreka odločbe Ustavnega sodišča – enotno za vse upravičence. In koliko nas bo stal ta izlet na nepravo pot? 57 milijonov evrov. Račun za to bo seveda izstavljen davkoplačevalcem in sedanji vladi. Skratka, še enkrat. Sklep odbora podpiramo. Hvala.
Hvala tudi vam. Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici Vlade, in sicer mag. Mateji Vraničar, državni sekretarki Ministrstva za finance. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane gospe in gospodje poslanci! Predlog zakona, ki je pred nami, naslavlja člene, ki jih je Ustavno sodišče, kot je bilo danes že rečeno, 14. marca letošnjega leta razveljavilo kot neustavne. Ustavno sodišče je določilo tudi način izvršitve svoje odločitve, tako da je Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije naložilo, da vsem uživalcem pokojnin, ki jim je bila pokojnina odmerjena na podlagi navedenih določb 143. člena ZUJF brez, odlašanja izda nove odločbe. Novela zakona, ki je pred nami, je bila predložena Državnemu zboru pred odločitvijo Ustavnega sodišča. Glede na to, da je z odločitvijo Ustavnega sodišča dosežen cilj predlagane novele, in glede na to, da posameznih določb zakona ni mogoče dvakrat razveljaviti, Vlada soglaša s predlaganim sklepom, torej soglaša s tem, da Državni zbor potrdi, da novela ZUJF ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Matevž Frangež.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani! Socialni demokrati smo takrat, ko smo čez noč v Državnem zboru sprejemali Zakon o uravnoteženju javnih financ, jasno opozarjali na to, da ima ta zakon nekatere neustavne rešitve in da je nevzdržno varčevalno politiko v tej državi s skupno težnjo po javnofinančni konsolidaciji graditi na spornih rešitvah. Na rešitvah, ki selektivno prizadenejo posamezne skupine ljudi. Manj kot leto dni za tem se velja vprašati, kaj smo s tem pridobili. Ugotovimo lahko, da smo razjezili množico državljank in državljanov, pokazali, da kot družba ne znamo ceniti njihovega prispevka k izgradnji te družbe. Danes pa smo na točki nič, ko bo treba tisto, kar je bilo na videz privarčevano doslej, povrniti z obrestmi. V tem pogledu je to poseben nauk, kako se z javnofinančno konsolidacijo soočiti naprej. Socialni demokrati smo bili med tistimi, ki smo trikrat predlagali Državnemu zboru, da sporne rešitve Zakona o uravnoteženju javnih financ popravi Državni zbor sam. Sredi obravnave tretjega poskusa je Ustavno sodišče odločilo tako, kot smo napovedovali že v nočeh, ko smo obravnavali Zakon o uravnoteženju javnih financ. Nauk, ki ga moramo danes potegniti, je nesporen. Javnofinančna konsolidacija v državi je potrebna. Slovenija mora pokazati resnost pri izpolnjevanju zavez, ki jih je dala Evropski uniji znotraj koordinacije fiskalnih politik. V tem pogledu pa je to opozorilo jasno. Ukrepi, ki jih bomo v tej državi sprejemali, zato da uravnotežimo javne finance, da se približamo izravnanemu državnemu proračunu, morajo biti premišljeni, pravični in skladni z Ustavo Republike Slovenije. To so gabariti, ki jih Državnemu zboru postavlja Ustavno sodišče. V tem pogledu Socialni demokrati kot predlagatelji predloga zakona razumemo dejstvo, da je zaradi odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije postal predlog zakona brezpredmeten in da zato ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in invalide, pardon, enake možnosti je že pristopilo k pripravi tehničnega zakona, s katerim bo uredilo vprašanje povračila škode, ki je bila povzročena državljankam in državljanom, ki jih je prizadel sporni 143. člen Zakona o uravnoteženju javnih financ. Socialni demokrati pričakujemo, da bo ta zakon na naših klopeh čim prej in da bomo z naukom te zgodbe znali v prihodnjih dneh, tednih in mesecih sprejemati odločitve, ki bodo pametnejše od kratkoročne zaletavosti, grajene na ideološki osnovi, zato da dosežemo cilje, ki jih kot družba imamo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Državljanske liste bo prestavila gospa Kristina Valenčič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, predstavnica Vlade, kolegice in kolegi! Danes je že povsem jasno, da varčevanje za vsako ceno ni prava rešitev, ki bi vodila do tako nujne konsolidacije javnih financ. Ustavno sodišče je s svojimi zadnjimi odločitvami dalo jasen signal, da kljub zaostreni finančni situaciji v Sloveniji niso dopustni ukrepi in rešitve, ki ne spoštujejo človekovega dostojanstva, ki so neskladni z načelom socialne države, načelom enakosti in sorazmernosti. Od maja lanskega leta, ko smo sprejeli Zakon za uravnoteženje javnih financ, skoraj ne mine redna seja Državnega zbora, da na njej ne bi obravnavali predloga sprememb in dopolnitev tega zakona. Če drugega ne, je to zagotovo tema, ki je bila v razpravah poslancev in poslank največkrat omenjena. Vsa ta dejstva kažejo, da gre za izjemen zakon; izjemen tako po svoji teži kot po vsebini in ukrepih, ki jih je prinesel. Je pač odraz razmer, v katerih se je znašla naša država in njene javne finance. Zakon je posredno prizadel slehernega državljana naše države. Ukrepi so posegli tudi na področja, ki so za državljane še posebej občutljiva, torej področje šolstva, zdravstva, sociale. In drži, posegli smo že v nekatere pridobljene pravice. Pri tem smo v Državljanski listi verjeli, da so ukrepi uravnoteženi, po večini začasni, pravični in ne posegajo v pravice tistih državljanov, ki imajo nizke prihodke. Naj ponovim še enkrat, ukrepi so nujni, saj brez njih uravnoteženja javnih financ ni mogoče doseči. V Državljanski listi smo in še vedno odločno podpiramo postopno zniževanje proračunskega primanjkljaja. Brezglavo zadolževanje države se mora ustaviti, drugače se bomo utopili v javnem dolgu in obrestih, na koncu pa nam nihče več ne bo hotel posojati denarja. Zato smo tudi ZUJF podprli. Prvič v zgodovini naše države smo začeli s strukturnim zniževanjem javne porabe in omogočili zniževanje javnega primanjkljaja. Tako takratna opozicija kot pozneje tudi javnost je opozorila, da so nekateri ukrepi nepravični in nesorazmerni. V Državljanski listi smo tem opozorilom prisluhnili in pripravili svoj predlog rešitve, ki pa žal ni dobil ustrezne podpore. Ob zadnji obravnavi novele ZUJF, sem stališče Poslanske skupine Državljanske liste zaključila nekako tako: "V Državljanski listi še vedno verjamemo, da bomo kot odgovorni politiki nekega dne le uspeli stopiti skupaj tudi pri tej temi, če prej ne, ob odločitvi Ustavnega sodišča." In danes je očitno ta dan. Ustavno sodišče je 14. marca letos odločilo, da se drugi, tretji in četrti odstavek 143. člena ZUJF razveljavijo. V Državljanski listi spoštujemo odločitev Ustavnega sodišča, zato današnjega predloga sprememb in dopolnitev ZUJF ne moremo podpreti. Vlada mora pripraviti nov predlog, ki bo v celoti sledil oziroma upošteval odločitev Ustavnega sodišča. Čeprav lahko odločitev Ustavnega sodišča razumemo, da so bila takratna opozorila opozicije na mestu, velja opozoriti, da je bil glavni cilj ZUJF zagotoviti dolgoročno vzdržne javne finance in uravnotežen proračun, makroekonomsko stabilnost, trajen in stabilen gospodarski razvoj. Z domačo nalogo smo šele na začetku. Morebiti bo treba sprejeti še kakšen ZUJF, da se izvlečemo iz te situacije: za naše preživetje gre in za boljšo prihodnost naših otrok. Zato ne smemo dopustiti, da nas bi pretirano zadolževanje privedlo v izgubo naše suverenosti in samostojnosti pri oblikovanju fiskalne politike. Ne glede na to, v kako težkih časih živimo, kako naporno delo je pred nami in koliko visokih ovir bo treba premagati, Slovenija mora postati država ekonomske in družbene svobode, v kateri bo imel vsak posameznik priložnost uresničiti svoje sanje. Kot sem dejala, Državljanska lista predloga zakona ne podpira, smo za celovito rešitev, ki jo Vlada že pripravlja in ki bo v celoti sledila odločbi Ustavnega sodišča in spoštovala dogovor s prizadetim upravičenci. Hvala.
Hvala tudi vam. Sledi stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, ki ga bo predstavila gospa Jasmina Opec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke spoštujemo odločitev Ustavnega sodišča, ki je odločilo, da so trije odstavki 143. člena Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki smo ga sprejeli junija lani, v nasprotju z ustavo, ker ne upoštevajo načela enakosti. Z dnem, ko je bila odločba izdana, je Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje zavezan uveljavljati popravke oziroma izplačevati višine pokojnin na način, kot jih je urejal prvotni zakon, tudi upokojencem, ki prejemajo pokojnine pod izjemnimi pogoji. Zato se nam zdi povsem razumljivo, da se trenutno že tretji vloženi podoben zakon za spremembo 143. člena zavrne oziroma da danes glasujemo za sklep o zavrniti zakona, da bo nato sedanja vlada lahko pripravila zakon v skladu z odločbo Ustavnega sodišča. Pri tem moramo opozoriti, da je po našem mnenju Ustavno sodišče kot protiustavno opredelilo predvsem sam način, s katerim je zakon posegel v pokojnine. Sami pa vztrajamo v prepričanju, da moramo v času krize, ko prihodki države ne morejo pokriti vseh odhodkov, ko naraščata revščina in obup ljudi, sprejemati ukrepe, ki bodo slehernemu državljanu omogočili dostojno življenje, ne le nekaterim. Solidarnost je tista beseda, ki je v teh časih še kako pomembna, solidarnost v smislu, da tistih, ki že tako ali tako nimajo ničesar, še dodatno ne obremenjujemo. Tudi pri pokojninah moramo upoštevati, da je veliko pravičnejše in za prihodnost naroda pomembnejše zmanjševati izjemne pokojnine kot pa linearno poseči v sistem in zmanjševati vse pokojnine, saj bi s tem prizadeli upokojence, ki že sedaj živijo na robu preživetja. Nova vlada bo imela pri obvladovanju javnih financ izjemno težko nalogo. Tudi če si mogoče ne želi priznati, bo morala odhodkovno stran proračuna močno omejiti. Določeni rezi bodo prav gotovo potrebni tudi na področju pokojnin. Pri tem pa upamo, da ta vlada ne bo ponavljala napak neke druge vlade, ki je z ukinitvijo državnih pokojnin v višini 180 evrov nekomu odvzela vse in s tem v še večjo revščino pahnila določen del upokojencev, ampak bo pri svojih ukrepih nadaljevala po poti prejšnje koalicije, kjer smo poskušali zmanjševati odhodke na način, da prav nobenega v tej državi eksistenčno ne ogrozimo. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavila mag. Jana Jenko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vsi skupaj lepo pozdravljeni! Ustavno sodišče Republike Slovenije je 14. marca 2013 izdalo odločbo, da sedrugi, tretji in četrti odstavek 143. člena Zakona za uravnoteženje javnih financ razveljavijo, s čimer je ZPIZ naložilo, da vsem prejemnikov pokojnin, ki jim je bila pokojnina odmerjena na podlagi razveljavljenih odstavkov 143. člena, brez odlašanja izda nove odločbe. V Poslanski skupini DeSUS tako odločitev Ustavnega sodišča spoštujemo, radi bi pa opozorili, da odločbo Ustavnega sodišča predvideva vračilo denarja za nazaj zgolj tistim upokojencem, ki so se pritožili zoper znižanju pokojnine in še niso prejeli pravnomočne odločbe sodišča. Gre za približno 8 tisoč upokojencev. V Poslanski skupini DeSUS zato pozivamo pristojno ministrstvo, da vse prizadete obravnava enako in s tehničnim zakonom predvidi rešitev, ki bo omogočila, da se razlika za nazaj izplača vsem 26 tisoč upokojencem, ki so od junija lani prejemali znižane pokojnine. Vnovičnega razlikovanja namreč ne smemo dopustiti. Ob tem pa ne gre spregledati dejstva, da bo za vračilo denarja za nazaj in ponovno višje pokojnine v letošnjem letu potrebnih dodatnih 40 milijonov evrov, kar je za našo državo v tem položaju precejšen zalogaj. Iz tega razloga upamo na razumevanje in pripravljenost za dogovor s strani prizadetih, od pristojnega ministrstva pa pričakujemo, da bo našlo za obe strani sprejemljiv način izplačila. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je bil z izdano odločbo dosežen temeljni namen obravnavanega predloga zakona, zato ni potrebe, da le-ta ostaja v nadaljnji obravnavi. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem prav lep pozdrav na začetku današnjega zasedanja Državnega zbora! Pozdravljam tudi državno sekretarko na Ministrstvu za finance! Na matičnem Odboru za finance in monetarno politiko je bil sprejet sklep, da novela Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki so ga v parlamentarno proceduro vložili poslanci Poslanske skupine Socialnih demokratov, ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Kot član Odbora za finance sem ta sklep tudi podprl in danes bo pri glasovanju enako storila tudi Poslanska skupina Nove Slovenije, preprosto zato, ker spoštujemo odločbo Ustavnega sodišča in nismo tisti, ki protestirajo pred Ustavnim sodiščem, ko ta izda kakšno odločbo. Vsebina navedenega zakona je pravzaprav zaobsežena z odločbo Ustavnega sodišča, ki je pretekli mesec razveljavilo drugi, tretji in četrti odstavek 143. člena Zakona o uravnoteženju javnih financ. Argumentacija sprejete odločitve Ustavnega sodišča je sledeča: "Z zakonom je sicer dopustno poseči v pridobljene pravice, vendar ne na selektiven način, pač pa ob upoštevanju načela enakosti, torej z linearnimi posegi." Kot rečeno, odločbo Ustavnega sodišča spoštujemo, lahko pa tudi odkrito povem, da smo zaupali nekdanjemu ministru za finance iz Državljanske liste dr. Janezu Šušteršiču, ko nam je predstavljal ZUJF. Nas pa kljub temu skrbi stanje na področju javnih financ. Zgolj izvršitev te odločbe Ustavnega sodišča bo prinesla dodatne odlive iz letošnjega proračuna. Ta sredstva v letošnjem proračunu niso načrtovana. Nadalje bodo potrebna višja proračunska sredstva iz razloga, ker se bodo vse pokojnine vrnile na raven pred uveljavitvijo ZUJF, kar bo povečalo proračunske izdatke za mesečne pokojnine v višini približno 22 milijonov evrov v letošnjem letu. Nova vlada obljublja tudi tehnični zakon, ki bo pravna podlaga za izplačilo pokojnin za nazaj, tudi za tiste upravičence, ki zoper izdane odločbe niso vložili pravnih sredstev. Takšno razmišljanje pozdravljamo. Celotna razlika v pokojninah za nazaj bo proračun letos stala dobrih 23 milijonov evrov. Ta denar bo treba nekje drugje privarčevati ali bolje povedano, vzeti nekomu drugemu. Skrbi nas, če bo Vlada oziroma sedanja koalicija res posegla po linearnem znižanju vseh pokojnin – namreč, kar preko 36 % upokojencev sedaj prejema pokojnino, ki je nižja od 500 evrov. Vsak poseg v te pokojnine, ki so že itak pod pragom revščine – prag revščine za enočlansko gospodinjstvo je namreč 600 evrov mesečnega prihodka –, je praktično nemogoč. Torej nam preostane le poseg v višje pokojnine, ki pa bo moral biti precej radikalen, da bo dosežen želen fiskalni učinek. Naj ob tem poudarim, da smo se kot koalicijska stranka v prejšnji vladi zavzemali za to, da se s sprejetimi ukrepi ne posega v premoženje najšibkejših prejemnikov pokojnin. Kot mejo varovane pokojnine smo postavili znesek 622 evrov, kar presega izračunani prag revščine. Dosedanji posegi v pokojnine torej stopnje revščine niso povečali in enaka pričakovanja imamo tudi od nove vlade in nove vladne koalicije pri sprejemanju ukrepov za konsolidacijo javnih financ. Glede na to, da se je Ustavno sodišče izreklo o tem, da selektivni posegi v pridobljene pravice niso dopustni, opozarjamo na problem državnih pokojnin, ki jih je s 1. 1. 2012 ukinil nekdanji minister dr. Svetlik. Tu je šlo za izrazito selektiven pristop na področju tedanjih pokojnin. S sprejetjem Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev so bile državne pokojnine čez noč ukinjene. Državno pokojnino je prejemalo 14 tisoč upravičencev. Tudi tem upravičencem bo treba čim prej vrniti neupravičeno odvzete pokojnine in v Novi Sloveniji bomo storili vse za to, da se popravijo te storjene krivice. Minister Svetlik je še posebej brutalno posegel v standard podeželske starejše populacije, ki se danes čuti odrinjeno na rob družbe in od vseh pozabljeno. Koalicija ima sedaj priložnost, da to svojo nekdanjo napako popravi. Kot rečeno, sklep Poslanska skupina Nova Slovenija podpira, ker spoštujemo odločbo Ustavnega sodišča. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo predstavila mag. Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Včasih je bilo priznati napako plemenito dejanje, danes očitno temu ni več tako. Tisti, ki vas skrbi, da bo nova vlada linearno rezala pokojnine, tudi tiste najnižje – verjamem, da je ta skrb odveč, ker se nova vlada zaveda, da je 64 % pokojnin, ki ne dosegajo minimuma, se pravi, so pod pragom revščine in bi bilo to res sila neodgovorno dejanje. Upam, da se tega zavedate oziroma se boste tega zavedali takrat, ko boste vztrajali pri vpisu fiskalnega pravila v ustavo oziroma ko se boste dogovarjali o njegovi vsebini. Da se vrnem k predmetni noveli zakona. Ob sprejetju zakona in zlasti ob njegovem 143. členu smo poslanke in poslanci Pozitivne Slovenije opozarjali na njegovo selektivnost, diskriminatornost in tudi mogočo protiustavnost. Na to je nakazovalo tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. S strani takratnih koalicijski poslancev so bila vsa naša opozorila preslišana in preglasovana. Se boste spomnili tistih sej na matičnem delovnem telesu pozno v noč in pa potem tudi sej v Državnem zboru? Za pokojnine so bili prikrajšani tisti upokojenci, ki jih prejemajo pod posebnimi pogoji in so v zakonu po nerazumljivem, upam si celo trditi ideološkem kriteriju, zapadli v skupino, ki so se ji pokojnine zmanjšale, nekaterim tudi za četrtino. Zakon smo tudi poslanci Pozitivne Slovenije skušali spremeniti. Trikrat! Trikrat smo v sodelovanju s kolegi iz SD vložili novelo zakona. Vendar prejšnja vlada pri podpori temu ni imela posluha. Tisto, kar smo ob obravnavi postavljali kot dvom, je Ustavno sodišče prepoznalo kot dejstvo. Ustavno sodišče je 143. člen ZUJF označilo kot nedopusten poseg v ustavno načelo enakosti in ga razveljavilo. Tisto, kar je pomembno tudi za ljudi, ker še vedno sprašujejo, kaj to pomeni za njih v realnosti, odločitev Ustavnega sodišča je nesporna in pomeni avtomatično razveljavitev protiustavnega člena. ZPIZ je bilo, danes smo že slišali, hkrati s tem naloženo, da s 14. marcem izda nove odločbe, s katerimi se pokojnine v prihodnje izplačujejo na enak način kot pred sprejemom ZUJF, kar z drugimi besedami pomeni, da zato ne potrebujemo več posebnega zakona. Zato je zakon, ki je danes pred nami na klopeh, – ki smo ga, kot rečeno, v skorajda identični vsebini, kot je odločba Ustavnega sodišča, v poslanski skupini v parlamentarno proceduro vložili tretjič –, praktično nepotreben. Procedura ne omogoča, da zakon vlagatelji umaknemo, zato smo tudi podprli in se strinjali s predlaganim sklepom, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, ker je praktično nepotreben. Odločba Ustavnega sodišča omogoča tudi povračilo premalo izplačanih pokojnin za nazaj, vendar le tistim upravičencem, ki so se pritožili. Ker pa bi to lahko po našem mnenju zopet pomenilo neenako obravnavo, smo v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije tudi mnenja, da mora biti škoda povrnjena prav vsem upravičencem. To bo, kot mi je znano, nova vlada uredila s tehničnim zakonom, ki ga bomo, kolikor sem seznanjena v prihodnjih dneh obravnavali že na koalicijskem usklajevanju oziroma v začetku meseca maja tudi na matičnem delovnem telesu in kasneje na majski seji. Spoštovane kolegice in kolegi, upam, da smo se iz tega primera kaj naučili. Verjamem, da je konec časov sprejemanja nepremišljenih zakonov in da navkljub izjemno slabi situaciji v proračunu – lahko ste brali v današnjem dnevnem časopisju, kakšno je realno stanje, navkljub obljubam prejšnje vlade v kako dobri kondiciji zapušča javne finance. Skratka, nova vlada, četudi bo primorana pripraviti paket kriznih ukrepov, ne bo nikoli več pred ta Državni zbor prišla z zakonom, kakršen je bil ZUJF. Tisti, ki pravite, da naj bi ZUJF bil nujno potreben, zato ker naj bi pripomogel h konsolidaciji javnih financ – pravim, da je skregan z logiko. Ta zakon pomeni kvečjemu le moralni hazard in na to v Pozitivni Sloveniji nismo mogli pristat takrat in ne moremo pristati danes. Kot rečeno, sklep bomo podprli, ker je zakon praktično enak odločbi Ustavnega sodišča in s tega vidika tudi nepotreben.
Hvala. Sledi še stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki ga bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Spoštovana državna sekretarka, spoštovane poslanke in poslanci, predsednik! Tudi v Slovenski demokratski stranki menimo, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo in bomo ta sklep tudi podprli, kot smo ga že večkrat doslej. Zakon o uravnoteženju javnih financ, ZUJF, je imel en sam namen: nekoliko bolj prilagoditi odhodke te države znižanim prihodkom zaradi opešanega gospodarstva. Namreč, ZUJF sledi enemu načelu, da lahko porabimo ali pa vsaj približno porabimo toliko, kolikor ustvarimo oziroma da je ta razlika še na nek način srednje oziroma dolgoročno obvladljiva. Z ZUJF 2 se bo nedvomno morala soočiti tudi ta vlada, ki je danes na oblasti, da bo prilagodila odhodke te države prihodkom, ki so še dodano opešali glede na predvidevanja v jeseni, ko smo sprejemali proračun za leti 2013 in 2014. To državna sekretarka dobro ve, to boste izvedeli, če že niste, tudi koalicijski poslanci in me prav zanima in z velikim veseljem bom spremljal obliko in način, kako boste posegali v pridobljene pravice, da boste znižali odhodke in takrat boste videli, da se zarečenega kruha veliko poje. Torej, v Slovenski demokratski stranki spoštujemo odločitev Ustavnega sodišča in tudi na nek način nas veseli ugotovitev Ustavnega sodišča, da je dopusten poseg v pridobljene pravice, če terjajo to specifične oziroma zaostrene javnofinančne razmere v državi. Seveda Ustavno sodišče pri tem 143. členu ZUJF očita, da je bil poseg arbitraren, čeprav moram podčrtati, da se s tem osebno ne strinjam povsem. Namreč, ta 143. člen je posegel po določenih kriterijih v dele pokojnin. Prvi kriterij je bil, da se tisti deli izplačujejo izključno iz proračuna Republike Slovenije, ne pa iz pokojninske blagajne naše države. Drugi kriterij je, da se posega zgolj v nadpovprečne pokojnine. To se pravi, pokojnine, ki so nad povprečjem in zato so zelo zlonamerne, žaljive in neutemeljeni očitki, da smo s tem členom ZUJF posegali v socialno šibkejši sloj upokojencev. To ni res! To pa je res, da je to počela vlada, ki je ukinila državne pokojnine, kajti državne pokojnine so pa prejemali ti najšibkejši sloji prebivalstva, zlasti na slovenskem podeželju. To je počela ministrska ekipa pod patronatom Socialdemokratske stranke oziroma SD. Torej, poseg je bil tudi v pokojnine, tretji kriterij, ki niso imele osnove v vplačanih prispevkih v slovensko pokojninsko blagajno, temveč v razne sklade, ki so se namenjali vsemu drugemu kot pa potem kasneje pokojninam. Še nekaj! Ti, ki so vplačevali v sklade, tipičen primer so bili, recimo, upokojenci, ki so službovali v JLA, so se upokojevali tudi pod boljšimi, praviloma pod boljšimi pogoji, kot pa se je upokojeval povprečni slovenski upokojenec. Lahko rečem, da so bili to posegi praviloma v izjemne prihodke, ki so bili tudi arbitrarno dodeljeni. In ostro zavračamo kakršne koli namige, da je šlo za ideologijo in ideološke kriterije, kajti sam ZUJF je več kot dokazljiv. Gre za to, da so bili posegi tudi v pravice veteranov vojne za Slovenije, tudi v pravice izgnancev. Kje je tu kakšna ideologija? To je res neko zlonamerno podtikanje. Torej, seveda smo vsi načeloma za očiščenje pokojninske blagajne, ampak ko pa pride do konkretnih predlogov, kako to storiti, očistiti del tistega, kar nima osnove v vplačanih prispevkih v slovensko pokojninsko blagajno, so pa težave. In potem politična očitanja. Seveda spoštujemo to odločitev, tudi priznavamo, da je bila tu storjena napaka, zato z upanjem zremo v to vlado, da bo imela srečnejšo roko, ko bo posegala v te pravice oziroma ko bo tudi udejanila to, kar napoveduje, to je uravnoteženje javnih financ.
Hvala tudi vam za predstavitev stališča poslanske skupine. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, 10 minut po prekinjeni 2.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO SOGLASJA H KLASIFIKACIJI NALOŽB SLOVENSKEGA DRŽAVNEGA HOLDINGA. Klasifikacijo je na podlagi prvega odstavka 32. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu v soglasju Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru, da predlog sklepa o soglasju h Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga ne sprejme. Za obrazložitev predloga odbora dajem besedo predsedniku gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 15. seji 10. 4. obravnaval Klasifikacijo naložb Slovenskega državnega holdinga, ki jo je na podlagi 32. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu v soglasje Državnemu zboru predložila Vlada. Na sejo so bili vabljeni predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravna služba. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 28. 2. 2013, mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance z dne 28. 2. 2013 ter predlog sklepa o soglasju z dne 10. 4. 2013. Uvodoma je predstavnica Zakonodajno-pravne službe povedala, da je Zakonodajno-pravna služba že podala pisno mnenje ter ob tem opozorila na vprašanje, ali bi moral biti v klasifikaciji zajet tudi Sklad za refinanciranje Nuklearne elektrarne Krško in vprašanje Modre zavarovalnice, kjer ni jasno, ali je strateška naložba ali pa ena od družb, ki bo s strateškimi naložbami upravljala. V razpravi so člani odbora ministra vprašali, kakšna je časovnica in kdaj bo Slovenski državni holding dobil nadzorni svet ter kdaj bodo pripravljene nove smernice in nova klasifikacija. Minister je povedal, da bo paket predvidene prodaje podjetij v roku enega meseca predložen Državnemu zboru, za kar ni potrebna sprememba Zakona o Slovenskem državnem holdingu, vseeno pa pričakuje, da bodo spremembe zakona o SDH sprejete do konca junija, kot je tudi skrajni rok. V razpravi je odbor glasoval o sklepu, da Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru, da sprejeme Sklep o soglasju h Klasifikacij naložb Slovenskega državnega holdinga z dne 28. 2. 2013. Odbor predloga sklepa ni sprejel. Glede na navedeno odbor predlaga Državnemu zboru, da predloga sklepa o soglasju, ki je priložen temu poročilu, ne sprejme.
Hvala. Za uvodno predstavitev stališča Vlade do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici vlade mag. Mateji Vraničar, državni sekretarki Ministrstva za finance. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci! Predlog klasifikacije je v Državni zbor v sprejem predložila še prejšnja vlada. Temeljno izhodišče, da bo Slovenski državni holding prevzel državno premoženje v last in ne le v upravljanje, je izhodišče, na katerem temelji ta klasifikacija. Glede na spremembo koncepta, ki ga je nova koalicija napovedala že ob začetku mandata, torej, da bo državno premoženje na holding dano le v upravljanje, ne pa v last, je zato potrebno ponoven razmislek o vsebini klasifikacije. Upoštevanje navedeno Vlada podpira predlog sklepa, kakor ga je oblikoval oziroma pripravil Odbor za finance in monetarno politiko, in predlaga Državnemu zboru, da k predlogu klasifikacije ne poda soglasje. Vendar pa to ne bo in ne sme zaustaviti ukrepov za transparentno in učinkovito izvajanje upravljanja z državnim premoženjem, zato je, kot je bilo že rečeno, minister za finance že na seji odbora napovedal nadaljnje korake in časovnico ukrepanja ministrstva oziroma vlade. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bojan Starman bo predstavil stališče Poslanke skupine Državljanske liste. Izvolite.
Hvala lepa. Državljanska lista bo podprla predlog, kot je bil sprejet na matičnem odboru, da se klasifikacija ne sprejme. S tem se daje dodaten čas in razmislek za to, da se pripravi celovita rešitev, kako bomo upravljali z državnim premoženjem. Pri tem je bilo in menimo, da je tukaj res skrajni čas in da nimamo veliko časa, da bi o tem razpravljali, temveč je treba čim hitreje učinkovito začeti bolje upravljati z državnim premoženjem. Zato je bilo tudi na odboru postavljeno vprašanje, v kolikem času se bo ta zakonodaja implementirala, kdaj bodo postavljeni organi in da se bo lahko dejansko začelo efektivno upravljati s tem premoženjem. Ob tem bi povedal, da je po ugotovitvah in primerjalno to državno premoženje v zadnjih letih v seštevku prinašalo izgubo in da je vrednost kapitala približno 10 milijard evrov, ki bi morala prinesti vsaj 10-odstotno donosnost in ta državna podjetja oziroma deleži v teh državnih podjetjih bi morali prinesti v državo vsaj milijardo nove vrednosti, ki bi jo lahko v času, ko nam primanjkuje denarja v proračunu, namenili za to – v glavnem pa to mora biti namenjeno za reinvestiranje v teh podjetjih, ki so tukaj. Pri tem bi pa povedal, da s tem odlašanjem, prestavljanjem, razmišljanjem nove vlade, stare, vse skupaj, da dejansko izgubljamo z vsakim dnem, ko se ne lotimo efektivnega upravljanja, kar precej milijonov denarja. Res imamo nekje nesrečno roko pri upravljanju državnega premoženja že v vsej zgodovini, zaradi tega ker je na ta državna podjetja in vse skupaj prisesano preveč raznoraznih specialnih stroškov in nalog. Skozi to se financirajo razne stvari, zato podjetja tudi slabo poslujejo in vsaka politična opcija, ki je na oblasti, si zaželi imeti v teh podjetjih vpliv in s tem dodaten priliv denarja za svoje privržence. Zaradi tega nikakor ne moremo priti do efektivnega dela. Nikakor se nekateri nočejo odreči temu, da je treba poskrbeti, da podjetja poslujejo dobro, da prinašajo dobiček in da ne smejo imeti nepotrebnih stroškov, da se mora poslovati racionalno in da je to nujno treba doseči. To je tista prioritetna naloga teh podjetij. Pri tem bi povedal, da se tudi premalo pogovarjamo, naj bo klasifikacija, strategija ali sam zakon, o ekonomskih metodah in načinih, kako izboljšati poslovanje teh podjetij. V glavnem teče debata v zadnjem času o privatizaciji teh podjetij, o prodaji teh podjetij. Mislim, da je tudi potrebna privatizacija, da se izpelje, vendar pa je po mojem mnenju čas za prodajo zelo neugoden, in da je vedno treba poskrbeti, da so podjetja, s katerimi upravljamo, v dobri kondiciji, da so zelo dobra in potem so lahko naši iztržki bistveno večji. Pa še to; s samo prodajo državnih deležev, kjer so prodaje premoženja nepovratne in od takrat se odrečeš potencialnim dobičkom, ki jih lahko dobiš, pa tudi potencialnim zgubam. Ta denar bi pa moral biti porabljen izključno za zmanjšanje našega zunanjega dolga in s tem tajnega zmanjšanja obrestnih stroškov. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Franc Pukšič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Lep pozdrav, kolegice in kolegi, predsednik Državnega zbora! Po neštetih sestankih, ki so bili med koalicijo in opozicijo, po mnogih ovirah, celo zahtevi za razpis referenduma in, končno, uspelo vam je – tudi po padcu bivše vlade, ko je bil lansko leto v decembru sprejet in ko je zaživel Zakon o Slovenskem državnem holdingu. To je pravzaprav prvi zakon v samostojni državi, ki predvideva, da v Sloveniji pogledamo, kaj je še ostalo od državnega premoženja, da naredimo strategijo in ga učinkovito upravljamo z enega mesta – žal za novo vladno koalicijo preveč transparentno. Torej nič več številnih paradržavnih podjetij, nič več naštetih nadzornih svetov, uprav, odpravnin, zamenjav, neštetih možnosti za takšna in drugačna kadrovanja. Kakor koli pogledamo, je holding prava smer. Predvideva en nadzorni svet in strokovno tričlansko upravo, ki bi imela povsem jasna navodila, kaj naj počne, medtem ko bi celotna slovenska javnost preprosto nadzorovala in videla, kaj ti ljudje delajo. Upravljanje premoženja naj ne bi bilo več tabu tema in igrišče različnih interesnih skupin. In kaj je pogoj, da vse to, kar sem naštel, tudi zaživi? Enostavno: klasifikacija! Klasifikacija naložb v državnem holdingu je torej prvi pogoj, kjer postavljamo prve okvire, kjer je za državno jasno, kaj je strateškega pomena, kaj je za državno pomembno in kaj so portfeljske naložbe. Prejšnja koalicija je uskladila dokument, ga prinesla v Državni zbor tudi s poslanci oziroma s koalicijskimi strankami, ki so sedaj v novi koaliciji, dr. Virantom in gospodom Erjavcem. Kdaj ljudem nismo povedali resnice? Ali takrat ali sedaj, sprašujem nove koalicijske partnerje. Zakaj niste načelni? Zakaj niste pošteni? Zakaj ne stojite na istih stališčih, ne glede na to, kje ste, v koaliciji, ali opoziciji ali v drugi koaliciji? Žal, imate to moč, nimate pa te pravice, da rečete: to nam ni všeč. Nas skrbi, da si pravico, ki je nimate, vseeno jemljete in iz tega naredite – nič. Ne bi bilo nič narobe, če bi prišli in rekli, da ta klasifikacija – ki jo je v osnutku pripravil minister za finance, pa vsi ste mu verjeli in mu še danes verjamemo, vsaj nekateri, dr. Šušteršiču, in koalicijski partnerji, ki smo jo tudi ustrezno uskladili – ni dobra. To pravico imate. In bi zdaj prišli z novo klasifikacijo, jo sprejeli in omogočili, da Slovenski državni holding zaživi. Toda, kje je vaša klasifikacija? Po mesecu in pol je še vedno ni! Vse, kar ima ta država na področju upravljanja z državnim premoženjem, je napoved predsednice vlade, da bo prodala eno ali dve podjetji. Se vam to zdi resna in odgovorna politika? Zavedamo se, da so razmere takšne, da bo proces privatizacije stekel, z vami ali brez vas, draga vladna koalicija. Bistveno je samo to, ali bomo sami izbrali, kaj želimo prodati in kaj želimo obdržati, ali pa nam bodo to preprosto diktirali Evropska komisija, Mednarodni denarni sklad in Evropska centralna banka, ko nam bo svoje kredite pogojevala s prodajo najboljšega, kar imamo, energetika, pristanišča, farmacija in tako dalje. Nekdo bo moral plačati tudi račun med letoma 2009 in 2011, ko smo živeli, kot da kriza ni obstajala, kot da ni nobenih težav, ko smo zapravili 8 milijard, dodatno porabili vsako leto v proračunu 2 milijardi več, kot smo ustvarili. Ni problem, da novi koaliciji ni všeč naša klasifikacija, problem pa je, ker nimate alternative, ker nimate druge klasifikacije, ker nimate rešitve in nimate vizije. Ker se očitno še niste odločili, ali bi imeli holding ali bi imeli agencijo, ali bi imeli preprosto kabinet predsednice Vlade, kjer bodo državno premoženje vodili in upravljali visoko usposobljeni koordinatorji tipa pingvin.
Gospod Pukšič, želel bi vas samo opozoriti, da glede na to, ker je možnost dana samo poslanskim skupinam, da predstavijo stališča do konkretnega predloga odbora, je korektno in pričakovano od poslanskih skupin, da ohranijo vsebino svojih stališč na tem nivoju. Šli ste veliko širše od tega in nikakor ni mogoče dati besede tistim, ki bi vam radi odgovorili na vaše navedbe. V nerodno situacijo postavljate vse tiste, ki ste jih imenovali in izpostavljali. Seveda, tega ni mogoče popraviti, vendar upam, da pri stališčih naslednjih poslanskih skupin vendar ostanemo pri vsebini in izpeljemo postopek korektno do konca. Proceduralni predlog ima gospod Han.
Hvala lepa, spoštovani predsednik! Hvala tudi za vaše opozorilo, vendar pa, če želimo v tej državi spoštovati drug drugega, če želimo v tem hramu imeti nek nivo, bi pričakoval, spoštovani predsednik – predvsem pa, Franci, od tebe, da se opravičiš za besede, ki si jih izrekel, ne Socialnim demokratom, tudi ne Vladi, ampak stranki Pozitivna Slovenija, ki ima svoje ime, ki je stranka, in ni stranka nekih pingvinov. Mislim, da je to zelo nekorektno in poslanec, ki je že tako dolgo v parlamentu, od leta 1996, bi moral ta nivo malo dvigniti nad svoj običajni nivo. Tako te prosim, da se opravičiš, ker to je pa preseglo vse meje. Hvala lepa.
Hvala. Torej, proceduralni predlog se nanaša na to, da se pričakuje opravičilo. Imate proceduralni predlog v zvezi s tem, gospod Pukšič?
Ne, nimam nobenega proceduralnega predloga! Na tak način, kot se izkorišča poslovnik, kar dovolite vi, ker vodite sejo – to, kar je kolega naredil, ne bom jaz na enak način izkoriščal, ampak bom samo povedal, da sem povedal samo to, kar sem slišal v tej dvorani od enega izmed kolegov. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujem razpravo glede teh proceduralnih predlogov in nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavila gospa Marija Plevčak.
Lep pozdrav vsem in hvala za besedo gospod predsednik! Vlada Republike Slovenije je bila v skladu z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu dolžna Kasifikacijo naložb Slovenskega državnega holdinga predložiti Državnemu zboru v soglasje. Klasifikacija se sprejme za obdobje do uveljavitve strategije. Le-ta podrobneje opredeli cilje, ki jih mora Slovenski državni holding doseči pri upravljanju s posamezno naložbo. Klasifikacija predstavlja enega od aktov upravljanja holdinga in vsebuje zgolj razvrstitev državnega premoženja. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev se po temeljiti razpravi pridružujemo mnenju tistih, ki so proti sprejetju oziroma s predlagano klasifikacijo ne soglašajo. Naša odločitev temelji predvsem na tem, da se Republika Slovenija trenutno še vedno nahaja v nejasni politični situaciji, zato je po naši oceni nujen še dodaten in temeljit premislek o smotrnosti predlaganega razpolaganja z naložbami Slovenskega državnega holdinga. Bojimo se namreč, da se v tako pomembnem vprašanju, kot je prodaja preostanka državnega premoženja, ne bi odločali na prelahkoten način, brez natančnih podatkov, zakaj se prodaja prav določen del premoženja oziroma delež posamezne družbe, in brez vedenja o tem, na podlagi česa se je nekdo odločil o prodaji posameznih naložb. Tako klasifikacija kot tudi naslednji akt, o katerem bomo danes še razpravljati, to so smernice upravljanja naložb, sta v skladu s 32. členom Zakona o Slovenskem državnem holdingu ključna. Kot je razvidno iz omenjenega zakona, sta oba tesno povezana s strategijo upravljanja naložb. Smernice so osnova, medtem ko je sama klasifikacija določena v strategiji. Zato se v Poslanski skupini DeSUS pridružujemo mnenju, da je smiselno, da vse tri dokumente obravnavamo skupaj, torej sočasno, toda s pripombo: čim prej. Ker umik aktov ni mogoč, bomo v Poslanski skupini DeSUS glasovali proti Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga. Menimo, da je klasifikacija sama sicer soliden, uporaben dokument za pripravo kompletnega paketa potrebnih aktov o upravljanju naložb.
Hvala. Sledi stališče Poslanske skupine Nove Slovenije, ki ga bo podal gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem še enkrat prav lep pozdrav! Naj uvodoma spomnim, da je bil Zakon o Slovenskem državnem holdingu po dolgotrajnih usklajevanjih z vsemi poslanskimi skupinami sprejet že v oktobru lani. Po številnih političnih blokadah je bil končno objavljen 27. decembra 2012 in je torej pričel veljati 28. decembra 2012. Ključni dokument za upravljanje s kapitalskimi naložbami Republike Slovenije je strategija o upravljanju naložb. Prvo strategijo, ki se nanaša na obdobje upravljanja kapitalskih naložb Republike Slovenije v prvih petih letih, je v skladu z določilom 32. člena zakona uprava Slovenskega državnega holdinga dolžna pripraviti najpozneje v šestih mesecih od uveljavitve zakona ali konkretno do 28. junija 2013. Klasifikacija naložb je sicer tudi sestavni del strategije. Bistveni pomen pa ima prav prva klasifikacija naložb, ki velja v prehodnem obdobju, torej to je v času do sprejetja prve strategije. Vsa upravljanja in razpolaganja s kapitalskimi naložbami v tem času temeljijo na sprejeti klasifikaciji. To je pomemben akt za zagotavljanje načela transparentnosti pri razpolaganju s kapitalskimi naložbami. Opredeljuje kriterije in merila za uvrstitev kapitalskih naložb v posamezno od štirih kategorij naložbe, ki niso namenjene prodaji, strateške, pomembne in portfeljske naložbe, in tudi razvrstitev podjetij, v katerih ima država kapitalski delež v eno izmed teh štirih kategorij. Določa tudi, da se mora prodaja kapitalskih deležev vršiti na podlagi ene izmed javnih metod razpolaganja. Prvo klasifikacijo je Vlada v skladu z 32. členom Zakona o Slovenskem državnim holdingu dolžna predložiti Državnemu zboru najpozneje v roku enega meseca in ob obravnavi tega akta po nujnem postopku v Državnem zboru bi praktično moral začeti veljati v dveh mesecih. Sedaj so minili že skoraj štirje meseci in tega dokumenta še vedno nimamo. Velikokrat smo rekli, da če ni klasifikacije, ni holdinga. Prejšnja vlada je pripravila klasifikacijo in na matičnem delovnem telesu, to je Odboru za finance in monetarno politiko, so poslanci iz sedanje koalicije najprej izglasovali preložitev odločanje o tem dokumentu na čas po oblikovanju nove vlade, kar se nam je pravzaprav zdelo razumljivo, nato pa izglasovali zavrnitev predložene klasifikacije. Pričakovali smo, da bo nova vlada takoj vložila v parlamentarno proceduro drug, torej nov predlog klasifikacije. Časa za to je bilo več kot dovolj, pa temu žal ni tako. Bojimo se, da želi sedanja koalicija izkoristiti čas do sprejema prve klasifikacije za "ad hoc" prodajo kapitalskih deležev nekaterih družb, mimo vnaprej sprejetih pravil, morda tudi mimo Državnega zbora. Prav načelo transparentnosti je bilo tisto ključno načelo, ki ga je sedanja koalicija zagovarjala v času sprejemanja tega zakona. Očitno sedanj koaliciji to načelo sedaj ni več pomembno ali, bolje rečeno, ustrezno. Skrbi nas slab zgled našim državljanom, da se sprejetih predpisov ni treba držati, saj tega ne počno niti najvišji predstavniki oblasti. Pa morda še pomembnejše, kako bomo prepričali mednarodno javnost in finančne trge, da smo sposobni brez tuje pomoči konsolidirati javne finance, če ni interesa za sprejetje pravnih podlag za upravljanje in razpolaganje z državnimi kapitalskimi naložbami. Prodaja tega premoženja pa je pravzaprav edina možnost za pokrivanje proračunskega primanjkljaja, za spodbujanje gospodarstva, če upoštevamo dejstvo, da je zadolževanje na tujih trgih zaradi visoke zahtevane obrestne mere sedaj že skoraj nemogoče. V Novi Sloveniji smo nad pristopom sedanje vladne koalicije k reševanju javnofinančne vzdržnosti resno zaskrbljeni. Vsaj delno pa smo pomirjeni z navedbami ministra za finance in tudi danes gospe državne sekretarke, ki je napovedala, da Vlada hiti s pripravo dokumentov, ki bodo dejansko omogočali funkcioniranje Slovenskega državnega holdinga. Mi bomo spoštovali, če ima nova vladna koalicija drugačen koncept, kar pomeni, da bo SDH razlastninila, čeprav na posvetu v Državnem svetu je bilo izrečenih veliko pripomb, da vendar naj SDH ne razlastninimo. Ker če SDH razlastninimo, potem to ni več holding, ampak je AUKN. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Alojzij Potočnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Spoštovani! Hvala za besedo. Gospod Horvat tudi mi smo zaskrbljeni iz več razlogov, ne samo teh, o katerih bom sedaj govoril. Govoril bom pa tako o predlogu smernic upravljanja naložb kot tudi o klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga. V poslanski skupini izhajamo iz celovitosti Zakona o Slovenskem državnem holdingu in pri tem visoko cenimo tista načela, ki so vrata in garant v delovanje SDH in upravljanja kapitalskih naložb. Pri tem naj spomnimo, kaj je v ospredju: najprej koncentrirano upravljanje naložb Republike Slovenije; drugič, pregleden sistem upravljanja ter tretjič, kar je morda še najpomembnejše, gospodarno in učinkovito upravljanje z naložbami. Oba akta upravljanja, tako klasifikacija kot smernice, sta v skladu z 32. členom zakona ključna in, kar je iz strukture zakona razvidno, tesno povezana, pravzaprav zvezana s strategijo upravljanja naložb. Smernice so osnova strategije, klasifikacija, razen kapitalskih naložb, pa je določena v sami strategiji. Zato menimo – in to posebej poudarjamo –, da je smiselno in razumno vse tri dokumente obravnavati skupaj, torej sočasno. To predpostavlja in zahteve nekatere takojšnje aktivnost, torej izvolitev, imenovanje organov SDH, kar sploh omogoči pripravo tudi predloga strategije, po potrebi tudi enega ali več predlogov strategij za posamezen naložbeni segment, tako kot je določeno v veljavnem zakonu. Stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije lahko strnemo v naslednje. Prvič, klasifikacija naložb je v tem trenutku lahko pripravljena predvsem kot provizoričen prodajni načrt, ne pa kot dokument, ki bi dokončno odgovoril na vprašanje, kaj, zakaj in kako bomo ohranili ali katere deleže države v podjetjih bomo prodali. To je, spoštovani gospodje, delo smernic in strategije. In drugič, treba je urediti kriterije za način izbire strateške, portfeljske in pomembne naložbe, namreč verodostojnost vsakega dokumenta je v tem, da ima podana vsaj svoja osnovna izhodišča. Ta pa temeljijo na ciljih in ti cilji bi lahko bile sektorske politike. Pa jih ni. Pri tem menimo, da sta v mnogih rešitvah smernice in klasifikacija, tako kot je bilo že tudi danes poudarjeno, v tem pogledu uporabna v pripravi celotnega paketa, vključenega v razumno strategijo upravljanja. Poslanska skupina se bo zato tudi posebej zavzela ter apelirala na Vlado, da pospeši postopke, ki vodijo k operacionalizaciji delovanja SDH in upravljanja kapitalskih naložb. To se nam zdi pomembno. Dokumentov sicer ne bomo podprli, upam pa, kolegi, da bomo kljub različnim stališčem ohranili nujno raven medsebojnega spoštovanja. Brez izjeme. Hvala.
Hvala tudi vam. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice, kolegi! Z zavrnitvijo predloga klasifikacije o Slovenskem državnem holdingu se po vsej verjetnosti odpira možnost škodljivih in pa netransparentnih prodaj. Veliko presenečenje je bilo, da je sedanja koalicija klasifikacija na odboru za finance zavrnila, predvsem tudi iz razloga, da se je v poletnih mesecih leta 2012 oblikovala delovna skupina, kjer so bili prisotni tudi predstavniki takratne opozicije, aktivno sodelovanja pri oblikovanju zakona, predvsem pa besede sedanje predsednice Vlade Alenke Bratušek, da je klasifikacija eden izmed najpomembnejših dokumentov in da pričakuje pri njegovem sprejemu čim večji konsenz političnih strank. Vlada Janeza Janše se je odločila, se je zavedala, da je klasifikacija pomembnejši dokument in tudi naredila vse korake, da je naredila več sestankov tako s Pozitivno Slovenijo kot je tudi povabila SD. Pri klasifikaciji, ki jo je vlada Janeza Janše poslala v Državni zbor, je treba poudariti, da je bilo upoštevanih vrsto predlogov s strani Pozitivne Slovenije, ki so bili konkretni, ki so bili verjetno tudi neka dodana vrednost, da se je ta klasifikacija izboljšala. V Poslanski skupini SDS ocenjujemo, da je sedanja koalicija koalicija dvojnih meril, zagovarja nekaj, ko je v opoziciji, ko se pa usedejo na stolčke, pa pozabijo, kaj so govorili v času opozicije in sledijo samo svojim ciljem. Ocenjujemo, da bi klasifikacijo Slovenija potrebovala že pred dvajsetimi leti in da je Slovenija z zavrnitvijo klasifikacije naredila deset korakov nazaj. Nedvomno k temu lahko prispevamo tudi to, da se pribitki na slovenske obveznice povečujejo iz dneva v dan in se dejansko približujejo tisti zelo nevarni meji 7 odstotkov. Ocenjujemo, da je upravljanje z državnim premoženjem ena izmed ključnih reform, ki jo mora Slovenija prej kot slej sprejeti. Z zavrnitvijo klasifikacije je sedanja koalicija sprejela tudi odgovornost in vprašanje za predsednico Vlade in ministra za finance je, kdaj bodo pripravili novo klasifikacijo in kdaj jo lahko pričakujemo v Državnem zboru. Seveda je pa največje vprašanje, kaj se bo z državnim premoženjem delalo, dogajalo v tem vmesnem obdobju. Ocenjujemo, da se bo z zavrnitvijo klasifikacije nadaljevala kalvarija upravljanja državnega premoženja. Glede na informacije iz medijev, ki jih pa imamo, da sedanja koalicija resno razmišlja o popravkih Zakona o Slovenskem državnem holdingu, predvsem v smeri, da prenosa naložb s strani Republike Slovenije na holding ne bo, da bodo ostale v lasti Republike Slovenije. Nedvomno potem ne bomo mogli več govoriti o holdingu in ne bomo mogli več govoriti o upravljanju, ampak bomo lahko govorili zgolj o vodenju. Vodenje pa pomeni direktno vmešavanje politike v podjetja. Seveda je pri tem treba izpostaviti pomembno vprašanje, na kakšen način bo OECD na to gledal, kakšna bodo mnenja OECD o tej zadevi. Od sedanje koalicije pričakujem, kajti to je pomembno za Slovenijo, pomembno je za nadaljnji razvoj, da novo klasifikacijo pripravi čim prej in jo predloži v Državni zbor. Pričakujem tudi, da bo premierka Alenka Bratušek nadaljevala politiko dialoga, ki jo je imela vlada Janeza Janše, in da se bo pri sprejemu klasifikacij in pri pripravi posvetovala tudi z opozicijskimi strankami. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Spoštovane in spoštovani! Včasih se ustvarja vtis, da je šele prejšnja vlada Janeza Janše začela v državi razmislek o tem, na kakšen način z izboljšanim korporativnim upravljanjem doseči optimizacijo pri upravljanju državnega premoženja; kako doseči večji izplen, več dividend v državni proračun, izboljšati donos iz tega premoženja in ne nazadnje, kako z izboljšanim upravljanjem izboljšati tudi perspektivo družb v državni lasti. Ta vtis je napačen. Slovenija je že v procesu priključevanja Organizaciji za ekonomsko sodelovanje in razvoj opravila poglobljeno in široko razpravo o novem tipu korporativnega upravljanja državnega premoženja. Takrat je bila s sprejetjem Zakona o upravljanju kapitalskih naložb ustanovljena agencija. Ta agencija je v zgolj enem letu delovanja merljivo in dokazljivo izboljšala donos iz upravljanja državnega premoženja v družbah, ki so v delni ali večinski lasti države. Državni zbor v tem sklicu ni premogel toliko moči, da bi poročilo Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, preden je spreminjal koncept upravljanja, sploh obravnaval. Iz tistega poročila bi lahko videli merljive premike, ki so pokazali na to, da je Slovenija začela počasi, a zanesljivo stopati na pot tistih držav, ki imajo odgovoren, demokratičen odnos do državnega premoženja in ki v polni meri na normativni in operativni ravni uresničujejo smernice Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj pri upravljanju družb v državni lasti. Še več. Hiter proces oblikovanja, ustanavljanja in zagona Agencije za upravljanje kapitalskih naložb je ta ista organizacija, OECD, v Evropi predstavljala kot primer dobre prakse. Agencija je med drugim sprejela tudi kodeks upravljanja. In še več, za obravnavo na Vladi je pripravila tudi strategijo upravljanja kapitalskih naložb. Vsem tistim, ki ne razumete, zakaj danes zavračamo klasifikacijo, priporočam, da pogledate takrat pripravljeno strategijo. Ne zaradi obsežnosti dokumenta, ampak zaradi tega, ker je v tistem dokumentu natančno premišljeno, zakaj neka družba ostaja v dolgoročni strateški lasti Republike Slovenije in zakaj se neka posamična naložba, kot portfeljska, lahko nameni tudi možni privatizaciji. V klasifikaciji, ki je danes pred nami, je zgolj tabela, kjer se opredeljujejo ciljni končni deleži Republike Slovenije v številnih družbah. Brez strateškega premisleka o tem, kaj ima neka družba, pa naj bo to pristanišče, nacionalni letalski prevoznik, Telekom ali distributer tekočih goriv, strateškega in multiplikativnega učinka za nacionalno ekonomijo in njegove dolgoročne možnosti za razvoj. V tem pogledu se pridružujemo vsem tistim, ki terjajo od uprave Slovenske odškodninske družbe in vlade Alenke Bratušek, da čim prej pripravi novo klasifikacijo. Še več, da čim prej pripravi strategijo upravljanja, ker nas ne zanimajo samo ciljni deleži, nas zanimajo argumentacije in okoliščine, zakaj bomo neko naložbo obravnavali kot strateško in zakaj bomo neko naložbo obravnavali kot portfeljsko. In šele to naj bo trezen in racionalen in selektiven premislek pri tem, kaj bomo v tej državi privatizirali in kaj bomo ohranili kot strateško lastnino za prihodnje generacije. Zato Socialni demokrati zavračamo predlagano klasifikacijo in opozarjamo na to, da je to nepovraten proces, da ne želimo ostati na okopih pred vsako posamično prodajo, ampak da si želimo realnega premisleka, ki bo upošteval okoliščine časa, ki bo upošteval situacijo, v kateri se je Slovenija zaradi nezaupanja mednarodnih finančnih trgov znašla, ampak na drugi strani, ki bo upošteval tudi to, kakšne so naše dolgoročne razvojne potrebe in kakšno ekonomijo pri teh potrebah potrebujemo.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O Predlogu sklepa o soglasju h Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, 10 minut po prekinjeni 2.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SMERNIC UPRAVLJANJA NALOŽB. Predlog smernic je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom smernic Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo Državnemu zboru predlaga sprejem sklepa, da Predlog smernic upravljanja naložb ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Bojanu Starmanu, da poda dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Hvala lepa. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 15. seji dne 10. 4. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog smernic upravljanja naložb, ki ga je Državnemu zboru na podlagi 7. člena in prvega odstavka 32. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano gradivo: mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 28. 2. 2013, mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance z dne 5. 4. 2013. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Zakonodajno-pravne službe ter Ministrstva za finance. Uvodoma je predstavnica Zakonodajno-pravne službe opozorila na pripombo službe iz pismenega mnenja v zvezi z oblikami aktov Državnega zbora, ki so določeni v 107. členu Poslovnika Državnega zbora. Podala je tudi opozorilo glede skladnosti Zakona o Slovenskem državnem holdingu in obravnavanih smernic v zvezi s statusom Modre zavarovalnice. V razpravi je bilo uvodoma izraženo mnenje, da so obravnavane smernice klasifikacije naložb Slovenskega državnega holdinga in strategije upravljanja naložb med seboj povezani dokumenti, ki bi jih bilo treba obravnavati sočasno. V nadaljevanju je bil podan predlog, da se obravnavani akt zavrne. Člani odbora, ki so zavrnitvi nasprotovali, so menili, da bi ta pomenila negativen signal mednarodnim finančnim trgom in potencialnim vlagateljem, nadaljevanje slabega upravljanja državnega premoženja in odmik od smernic OECD. Nasprotno so nekateri člani odbora menili, da zavrnitev ne bi imela negativnega vpliva na zaupanje tujih finančnih trgov, bi pa omogočila pripravo bolj kvalitetnih podlag za odločanje in upravljanje naložb v državni lasti. Izražena je bila tudi bojazen, da bi bilo zaradi kratkoročnih interesov državno premoženje razprodano po prenizkih cenah. V razpravi je bila izražena potreba bo bolj preglednem, bolj odgovornem in bolj gospodarnem ravnanju z državnim premoženjem ter umiku države iz posameznih podjetij. Posamezni člani odbora so v razpravi bolj kot potrebo po umiku države poudarili potrebo po umiku politike iz gospodarstva. Opozorjeno je bilo tudi na posledice slabega upravljanja z državnim premoženjem za nadaljnji gospodarski razvoj Slovenije ter izražena potreba po čimprejšnjem imenovanju vodstva Slovenskega državnega holdinga. Izraženo je bilo tudi mnenje, da je odgovornemu in poštenemu upravljanju z državnim premoženjem treba dati prednost pred prodajo nekaterih naložb, pri čemer je bilo izraženo nasprotovanje prodaji za vsako ceno. V nadaljevanju so člani odbora ministru za finance postavili vprašanje, kakšni so nadaljnji načrti Vlade za upravljanje državnega premoženja in kdaj bodo slednji predloženi. Pri tem je bilo opozorjeno na pomanjkanje časa z vidika zaupanja tujih finančnih trgov v Slovenijo. Glede načrta Vlade na tem področju je minister pojasnil, da bo potrebna sprememba Zakona o Slovenskem državnem holdingu in ločitev postopka upravljanja ter postopka privatizacije. Poudaril je tudi, da Vlada želi pospešiti privatizacijo in ne želi izgubljati časa s prenosom državnega premoženja na Slovenski državni holding. Pojasnil je, da bo Vlada prvi paket podjetij, razpoložljivih za prodajo, pripravila v roku enega meseca. Glede časovnice za pripravo sprememb Zakona o Slovenskem državnem holdingu pa je bil omenjen kot skrajni rok junij 2013. Po opravljeni razpravi je odbor za 11 glasovi "za" in 7 glasovi "proti" sprejel sklep: Predlog smernic upravljanja naložb ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Enak sklep predlagamo tudi Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem predstavnici Vlade kot predlagateljici Predloga smernic upravljanja naložb za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa, in sicer mag. Mateji Vraničar, državni sekretarki Ministrstva za finance.
Gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci! Vlada je predložila Državnemu zboru v sprejetje Smernice upravljanja naložb že hkrati oziroma približno hkrati kot klasifikacijo. S smernicami naj bi podrobneje določali prioritete delovanja holdinga, izhodišča za vpeljavo načel, določenih v zakonu, v prakso ter osnovo za pripravo strategije upravljanja naložb. Smernice opredeljujejo cilje države v Slovenskem državnem holdingu, opredelitev naložb v naložbene segmente in način njihovega upravljanja ter spremljanje, revidiranje in poročanje o uspešnosti poslovanja družb. Država s smernicami prav tako pa tudi s klasifikacijo in strategijo javno in jasno opredeljuje svoje cilje ter namen glede lastništva kapitalskih naložb, kar je osnova za bolj aktivno in k ustvarjanju vrednosti usmerjeno lastništvo. Kot sem omenila že pri obravnavi klasifikacije, je ključno, da oba dokumenta, torej klasifikacija in smernice, sledita konceptu upravljanja državnega premoženja, za katerega sem že omenila, Vlada ocenjuje, da jih je potrebno revidirati. Upoštevaje vse navedeno je primerno, da se smernice in klasifikacije obravnavajo hkrati, ponovno pregledajo, zato Vlada soglaša s predlogom sklepov Odbora za finance in monetarno politiko. Hvala.
Hvala tudi vam in prehajamo še na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Pukšič bo predstavil stališče Poslanske skupina Slovenske ljudske stranke. Gospod Pukšič, prosim, da upoštevate opozorila iz prejšnje točke dnevnega reda.
Saj človek ne ve, ampak če kje, potem v tej hiši vendar lahko govoriš resnico in pravico. Ali je tudi to prepovedano v novi koaliciji? Lahko, vendar meni tega ne boste preprečili. Vse, kar sem povedal, sem povedal resnico in pravico v skladu z blaženim Antonom Martinom Slomškom, ki je rekel: "V besedi je resnica, v dejanju pravica." In če sem kaj, sem ponovil kakšen stavek katerega od spoštovanih kolegov in kolegic oziroma kolegov, ki so bili nekoč poslanci, danes pa so v vladi. Spoštovane kolegice in kolegi, še manj razumemo v Slovenski ljudski stranki, zakaj zavračate tudi in celo smernice. To je dokument, v katerem piše: "Smernice upravljanja naložb, ki jih sprejeme Državni zbor, podrobneje določijo prioriteto delovanja Slovenskega državnega holdinga, izhodišča za vpeljavo načel, določenih v tem zakonu, v prakso ter osnovo za pripravo strategije upravljanja naložb. Država kot lastnik podjetij, pravimo, ni dober gospodar. Če mene vprašate, ker to sploh ni njena naloga, ni naloga gospodarjenja države. Naloga države je zagotavljati ljudem javne storitve in pravno državo, podčrtal bom pravno državo, kjer so pravila za vse enaka, ne glede na to, kje je, kako se piše in na kakšni funkciji je, podjetjem pa pripravi okolje, v katerem lahko delujejo in so konkurenčna. Tu nastopi potem sprejem tako smernic kot dolgoročne strategije upravljanja z državnim premoženjem. To ima vsaka normalna država in izvajajo jo ne glede na to, kdo je na oblasti; so to levi, desni, sredinski, bistvo je, da se je ne prilagaja političnim razmeram, temveč zgolj gospodarskim razmeram. Prej je bilo povedano, koliko mesecev v lanskem poletju je potekalo usklajevanje, sedaj boste vi, v spoštovani koaliciji, to naredili v roku enega meseca, tako napovedujete, seveda verjetno brez kakršnega koli usklajevanja. Veste, v družbi, kjer nekdo ne jamči za posel s svojo osebno lastnino, temveč zgolj z družbeno, se začenjajo pojavljati anomalije. V naši družbi, žal, že predolgo. Neučinkovitost in nekonkurenčnost, zato imamo danes 150 tisoč ljudi brez služb in ljudje – ne zaradi tega, ker kruha ni, ampak zaradi tega, ker nimajo s čim kruha kupiti – čakajo v vrsti, pa ne v vrsti, da bi prišli po kilo kruha, v vrsti, da bo čas odtekel in v zadnji pol ure, ko je za 50 % cenejše. To, kar delamo danes, to, kar zavračate, spoštovana koalicija, bo verjetno imelo posledico ponovni dvig na 10-letne obveznice naše države in, seveda, še več denarja iz proračuna za odplačevanje teh obveznosti. Kako opredeliti naložbe: strateško, pomembno in portfeljsko. To so osnove, o katerih bi se morali pogovarjati, ne pa vse to, kar je bilo narejeno, zavrniti na enostaven način. Način, kako jih upravljati – in to je bistvo! Kar je tudi zelo pomembno, je spremljanje, revidiranje in poročanje o uspešnosti poslovanja družb v državni lasti. Smernice naj bi bile podlaga za pripravo strategije, ki jo mora upravljati Slovenski državni holding, pripravljene v šestih mesecih od svojega imenovanja, in posredovane v Državni zbor. Ni čudno, spoštovane kolegice in kolegi, da po takšnih razpravah in dejanjih – besede so ene, dejanja so drugo –, piše danes v časopisu Finance Pripravljeni na trojko. Pravi sicer takole, da ne prihajajo Oče, Sin in Sveti duh, ampak Evropska centralna banka, Evropska komisija in Mednarodni državni sklad in pravijo, da špekulirati s tako črnim scenarijem za družbo ni dobro, ampak še slabše je ne uresničiti reform, ne uravnotežiti javne finance in ne narediti Slovenije konkurenčnejše.
Hvala. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo. Tako kot pri Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga imamo tudi pri Predlogu smernic upravljanja naložb v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev negativno mnenje. Smernice upravljanja naložb naj bi podrobneje določale prioritete delovanja slovenskega državnega holdinga in predstavljale osnovo za pripravo strategije upravljanja naložb. Vendar pa smernic poslanke in poslanca poslanske skupine ne moremo podpreti iz istega razloga, kot sem prej navedla v klasifikaciji naložb. Tudi ob tem dokumentu namreč ugotavljamo, da so klasifikacija, smernice in strategija med seboj tako povezani akti, da jih moramo obravnavati sočasno. Se pa v Poslanski skupini DeSUS strinjamo, da končno vzpostavimo pogoje za to, da bo državno premoženje, državno premoženje v gospodarskih družbah upravljano tako, da bo ustvarjalo pogoje za čim višje donose. S tem pa se pospešijo razvojne možnosti za naše prezadolženo in hirajoče gospodarstvo. Za Republiko Slovenijo je značilno, da se državne naložbe slabo upravljajo. To pa se odraža v slabem gospodarskem stanju. Namesto da bi se upravljavci podjetij, kjer ima država svoj delež, kot dober gospodar trudili za razcvet in razvoj teh podjetij, so z njimi gospodarili izjemno neodgovorno ter jih uporabljali za strankarske obračune in v boju za prevlado. Zato v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev apeliramo na vse odgovorne, da se resnično temeljito in kvalitetno pripravijo vsi trije strateški dokumenti za upravljanje naložb: strategija upravljanja državnih naložb in smernice ter klasifikacije. Pričakujemo, da bo pristojno ministrstvo dokumente pripravilo v rokih, ki jih je minister za finance napovedal ob razpravi o klasifikacijah na matičnem delovnem telesu, skupaj s pripravo prvega paketa delnic za prodajo ter s spremembami Zakona o Slovenskem državnem holding do konca meseca junija. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev pa samo upamo, da nam za vse navedeno ne bo na koncu zmanjkalo časa.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnica Vlade! Naj uvodoma povem, da Poslanska skupina Nove Slovenije ne bo nikoli Vladi in vladajoči koaliciji nasipala peska v ležaje kolesja, s katerim želite čim prej priti do kvalitetnih rešitev za upravljanje naložb Republike Slovenije. To je izjemno pomembno področje in upam, da takrat, ko bomo dobili napovedano novelo Zakona o Slovenskem državnem holdingu – torej, korenito novelo, kot se napoveduje –, da bo takrat tudi v koalicijskih klopeh nekoliko boljša zasedba. Najbrž pa se vsi strinjamo, kolegice in kolegi, da pogoste spremembe zakonodaje rezultirajo v nespremembah. To sem namreč tudi nekajkrat slišal na posvetu v Državnem svetu o Slovenske državnem holdingu, kjer je veliko pametnih ljudi povedalo veliko pametnih misli. So pa bile, seveda, tudi takšne misli, ki jih je bilo treba takoj zavreči. Med drugim, še enkrat pravim, tudi navedba znanega slovenskega univerzitetnega učitelja, ki je povedal, da če boste Slovenski državni holding razlastninili, potem vedite, da to ni več holding. In potem tudi najbrž ta novi zakon, ki pride, ne bo več Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ampak bo nekaj drugega, mogoče Zakon o AUKN 2. In tudi ne bomo imeli več Slovenskega državnega holdinga, ampak najbrž AUKN 2. Na 15. redni seji Odbora za finance in monetarno politiko je matično delovno telo, to je Odbor za finance in monetarno politiko, odločal o Predlogu smernic upravljanja naložb in vladajoča koalicija je izglasovala zavrnitev tega predloga. Smernice upravljanja kapitalskih naložb so sicer eden izmed ključnih dokumentov za upravljanje kapitalskih naložb v lasti države. Vsebinsko predstavljajo neka splošna načela in usmeritve za delovanje Slovenskega državnega holdinga pri upravljanju s kapitalskimi naložbami v lasti države. Težko si predstavljamo, da bo sedanja koalicija pri upravljanju s kapitalskimi naložbami izhajala iz kakšnih čisto drugačnih načel, kot so predstavljene v smernicah; namreč, načelo preglednosti, odgovornosti, gospodarnosti in učinkovitosti. Tudi cilji, ki jih je treba zasledovati pri upravljanju s kapitalskimi naložbami, kot so skrb za kapitalsko ustreznost, solventnost, likvidnost, tekoče poravnavanje obveznosti, zagotavljanje ustrezne donosnosti na kapital, dviganje ravni upravljanja, ne bi smeli biti vprašljivi za nobeno izmed političnih strank. Če gre za razlike v posameznih detajlih, bi pričakoval, da bi bili s strani vladajoče koalicije vloženi ustrezni amandmaji na ta predlog ali pa, da bi bil takoj zatem, ko je bil izglasovan sklep, da Predlog smernic upravljanja naložb ni primeren za nadaljnjo obravnavo, vložen nov predlog tega akta. Pa tega novega predloga vse do danes ni v parlamentarni proceduri. Na dan Osvobodilne fronte bodo minili štirje meseci od sprejetja Zakona o Slovenskem državnem holdingu, pa nimamo nobenega od aktov, ki bi omogočal pričetek izvajanja Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Pravimo, da si je treba vzeti čas; Slovenija pa je na intenzivni negi. In stekleničke, iz katerih teče vitalna tekočina, življenjska tekočina, so skoraj prazne. Dobro vemo, da je Slovenija v zadnjih mesecih pod budnim očesom številnih mednarodnih in evropskih institucij, zlasti pa svetovnih finančnih trgov. Ti budno spremljajo dogajanje v državi in tudi zamuda pri ustanavljanju Slovenskega državnega holdinga in izvajanju Zakona o Slovenskem državnem holdingu zagotovo prispevata k zahtevani rasti donosov na slovenske obveznice. V mednarodnih krogih namreč ne štejejo besede in obljube, ne retorika, pač pa le dejanja. In skrajni čas je, kolegice in kolegi, da z dejanji začnemo. Poslanska skupina Nove Slovenije iz vsega navedenega sklepa ne podpira. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Ravno tako kot pri klasifikaciji gre seveda za začudenje, da so smernice na enak način kot klasifikacija koalicijske stranke zavrnile. Prepričan sem, da mogoče pri klasifikaciji je še kakšno vprašanje, smernice so pa le takšen dokument, ki zagotavljajo učinkovitejše, transparentnejše, gospodarnejše in odgovornejše upravljanje državnega premoženja. Daleč od tega! Danes v Sloveniji o učinkovitem upravljanju državnega premoženja ne moremo govoriti. Žal se s to zavrnitvijo verjetno takšno upravljanje nadaljuje. Predvsem je pa treba poudariti, da bo za Slovensko demokratsko stranko upravljanje državnega premoženja učinkovito takrat, kadar bodo prihodki iz upravljanja v proračunu višji kot odhodki za upravljanje iz proračuna. Pri tem je potrebno poudariti referenčno leto Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, ki jo predvsem stranka SD kuje v nebo, da so v tem letu bili prihodki v državnem letu iz naslova upravljanja državnega premoženja 34 milijonov evrov, odhodki za upravljanje državnega premoženja pa so presegali več kot 500 milijonov evrov. Če je to za koga učinkovito upravljanje državnega premoženja, potem sigurno to za Slovensko demokratsko stranko ni. Poudariti je treba, da pričakujemo od nove vlade, od ministra za finance, da čim prej Državnemu zboru predloži paket dveh najbolj pomembnejših dokumentov, da se bo dejansko izvajanje in upravljanje na način, kot predvideva Zakon o Slovenskem državnem holdingu, lahko začel. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Bojan Starman bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste. Izvolite.
Hvala za besedo. Državljanska lista bo podprla predlog Odbora za finance, to se pravi, da bo zavrnila smernice. S tem dajemo Vladi dodaten čas, da še enkrat pregleda smernice in jih eventualno popravi in prilagodi. Tudi mi se zavedamo, da je čas, da začnemo aktivno upravljati z državnim premoženjem, kratek, da je treba čim prej začeti, zato upamo, da bodo naslednji predlogi sledili zelo hitro. Mogoče majhna sugestija: smernice so bolj kot lepa pravljica z lepim koncem, kjer je veliko lepih idej, kako bomo poslovali. Mogoče je v novih dobro napisati vsaj cilje minimalne donosnosti po posameznih vrstah podjetij, ki so, kar bi bilo mogoče več vredno kot vse to lepopisje, ki je v teh smernicah napisano, in da bi bilo to obvezujoče za tiste, ki upravljajo tako z državnim holdingom kakor s podjetji, ki jih ima v lasti oziroma delni lasti državni holding. Nekaj me pa malo moti, ker dobivam počasi občutek s temi preložitvami in stvarmi, da ni resne želje, da dejansko pljunemo v roke in na tem področju nekaj naredimo. Preveč časa se dogajajo te stvari in preveč odlašamo, preveč imamo papirologije. Tukaj je treba zelo jasno povedati, kakšna so načela, načini in odvisno je od tega, kakšno postavimo zasedbo, ekipo, ki bo upravljala z državnim premoženjem. In to bi bilo res treba čim prej narediti in priti do tega. Je pa verjetno tisto, kar sem že prej povedal; da vsako tekočo oblast zasrbi, kako bi izboljšala in povečala svoj vpliv pri razpolaganju in upravljanju z državnim premoženjem. Vsaka oblast, ko pride, poskuša vse, kar bi vplivalo na to in izboljšalo položaj njenim privilegirancem, poskuša na nek način postaviti svoje kadre in skozi te kadre potem zapeljati takšno prijazno politiko in dobrosrčno politiko, do tiste oblasti, ki je trenutno na oblasti. Vemo, da imamo slabo zgodbo, slabo zgodovino glede upravljanja z državnim premoženjem. Pa grem lahko daleč nazaj, kako se je kadrovalo pa postavljalo državna podjetja takoj po vojni, kako smo imeli potem delavsko samoupravljanje, ki je bilo več ali manj pesek v oči. Zagotavljalo se je preko kadrovanja vse skupaj, da so v teh, za državo pomembnih podjetjih bili vedno zelo preverjeni kadri, ki so poskrbeli za to, da so se pokrivale določene potrebe privilegirancev. Tudi državno lastninjenje, ki smo ga izpeljali, je bil pesek v oči. Kmalu se je zadeva spreobrnila in od dveh milijonov lastnikov je postalo potem nekaj tisoč lastnikov, ki so si pridobili certifikate od drugih. Seveda so bili ti privilegiranci, ki so se združevali v pidih, in tisti, ki so imeli dostop do denarja, brez kakšnih posebnih težav, da so lahko odkupovali te delnice. Potem smo se šli tajkune in zopet tisti, ki so imeli lastnino, so spet morali poskrbeti za kurirje, ki so jim prenesli denar iz bank. Tisti, ki imajo denar iz teh prodaj, kot so Merkur in podobna podjetja, so bili tisti, ki so bili prej lastniki in so ga pobrali., Noben ne bo našel tega denarja, ta denar ni šel v žepe tistih, h katerim mislimo, da je šel v žepe, temveč točno določen privilegiranim zadevam. Ta zgodba se nadaljuje in nadaljuje, zato se bojim, da se tudi oblast – katera koli oblast je in katera koli bo prišla – ne bo odpovedala temu. Škoda pri vsem tem pa je, da se na žalost pri kadrovanju in vzpostavljanju teh odnosov, ki omogočajo privilegije, velikokrat postavljajo v ta državna podjetja slabi kadri, ekonomsko neuspešni. Potem se usluga vrača z uslugo – slabo podjetje, namesto da bi ti skrbeli za dobro poslovanje podjetij, gredo velikokrat po denar na banke in subvencije itn., rezultat je pa to, da dosegamo v državnih podjetjih, v državni lasti vsaj dva do trikrat nižjo dodano vrednost, kot jo imamo v primerjalnih podjetjih v Evropi. Zato res upam, da se bomo enkrat resno tega lotili in se zavedli tega problema in začeli delati dobro za vse nas, ne pa samo za privilegirance. Hvala.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, deset minut po prekinjeni 2.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SLOVENSKEM DRŽAVNEM HOLDINGU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Mateji Vraničar, državni sekretarki Ministrstva za finance.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane gospe in gospodje poslanci! 28. decembra lani je začel veljati Zakon o Slovenskem državnem holdingu, katerega namen je vzpostavitev preglednega sistema upravljanja kapitalskih naložb države in temelji na koncentriranem upravljanju naložb s ciljem doseganja stabilnega lastništva in trajnostnega maksimiranja donosnosti in vrednosti teh naložb. Ob uveljavitvi zakona so se začele pojavljati nekatere dileme pri razlagi posameznih določb, ki bi lahko v praksi povzročale težave pri učinkovitem izvrševanju, kar bi ponovno pomenilo odmik od izhodišč, na katerih temelji zakon. S spremembami in dopolnitvami zakona Vlada predlaga odpravo teh anomalij, poleg tega pa poskuša z natančnejšo ureditvijo in poenostavitvijo posameznih postopkov v že prej opredeljenem prehodnem obdobju do uveljavitve klasifikacije naložb določiti rešitve, s katerimi bi se izognili različnim interpretacijam veljavnega zakona in omogočili razumnejšo izvedbo določenih aktivnosti upravljanja. Z uvedbo nadzora Računskega sodišča nad poslovanjem Slovenskega državnega holdinga in njegovih odvisnih družb v novem 29.a členu se zagotavlja transparentno upravljanje z državnim premoženjem, kar povečuje zaupanje javnosti glede upravljanja. Na seji odbora je bil sprejet amandma, s katerim se v predmetnem členu dodaja tudi dolžnost ravnanja Slovenskega državnega holdinga in njegovih odvisnih družb po določbah Zakona o javnem naročanju in dolžnost posredovanja informacij javnega značaja v skladu z zakonom, ki ureja dostop do informacij javnega značaja. Vlada sicer ocenjuje, da je predlagana ureditev jasna že iz sicer veljavne zakonodaje in da zato dopolnitev tega člena nima dodane vrednosti, vendar ne namerava nasprotovati predlagani dopolnitvi člena. Sprememba ureditve v zvezi s črtanjem prenosa Sklada za financiranje razgradnje NEK na SDH se predlaga zaradi posebne narave omenjenega sklada, saj ima le-ta po zakonu, ki ga ureja, strogo določen namen in previla delovanja, zato se ga kot takšnega ne more obravnavati kot naložbo v smislu tega zakona. Zaradi kompleksnosti prenosa lastninske pravice na nepremičninah in predvsem zbiranja vseh potrebnih podatkov ter s tem povezane problematike se predlaga črtanje določbe o izvedbi dokapitalizacije SDH z nepremičnim premoženjem Republike Slovenije. V okviru poenostavitve prehodnega režima upravljanja naložb, s katerimi je do uveljavitve zakona upravljala AUKN, se predlaga sprememba desetega odstavka 38. člena, v katerem se termin "upravljanje" nadomesti s terminom "razpolaganje". Neracionalno je namreč, da je v prehodnem obdobju do uveljavitve klasifikacije naložb za celotno upravljanje, ki po zakonu obsega pridobivanje naložb, razpolaganje z njimi in izvrševanje pravic delničarjev oziroma družbenika ter vsa druga pravna dejanja v skladu z zakonom, ki ureja gospodarske družbe in drugimi predpisi določena obvezna pridobitev soglasja Državnega zbora. V izogib različnim pravnim interpretacijam so drugače definirani tudi pogoji v zvezi z vrednostjo posamezne naložbe oziroma kapitalskim deležem v naložbi, za katero je obvezna pridobitev soglasja Državnega zbora za razpolaganje. Smiselno enako se za primer odtujitve naložb, ki so v portfelju družb Kad, Sod, DSU, Modre zavarovalnice in PDP spreminja tudi določba dvanajstega odstavka 38. člena. Veljavna prehodna ureditev je pomanjkljiva še v eni točki, ne določa pravil upravljanja z naložbami, ki niso urejene v desetem oziroma dvanajstem odstavku 38. člena, zato Vlada predlaga dopolnitev člena s trinajstim odstavkom. Predlagana rešitev je bila na seji odbora z dodatnimi amandmaji še spremenjena in dopolnjena. Z določnejšo ureditvijo prenehanja veljavnosti posameznih pravnih aktov se odpravljajo morebitni pravni dvomi glede izvajanja v praksi. Glede na vse navedeno Vlada predlaga Državnemu zboru, da sprejmete predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbora za finance in monetarno politiko, kot matično delovno telo. Besedo dajem gospodu Bojanu Starmanu, predsedniku odbora.
Hvala. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 51. nujni seji dne 23. 4. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki ga je Državnem zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom, da se predloženi zakon obravnava in sprejme po nujnem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 49. seji dne 12. 4. 2013 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Dne 16. 4. 2013 je skupina poslank in poslancev iz Poslanske skupine SDS vložila zahtevo za ponovno odločanje o odločitvi Kolegija glede zakonodajnega postopka. Dne 22. 4. 2013 je Državni zbor potrdil, da se zakon obravnava po hitrem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 15. aprila 2013, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je podala pripombe k določbam 5. člena predloga zakona. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance dne 17. aprila, ki predlog zakona podpira. V poslovniškem roku so vložili amandmaje Poslanska skupina SDS k 2. in 5. členu dne 22. aprila, Poslanska skupina Nove Slovenije k 2. členu dne 23. aprila 2013 ter poslanske skupine koalicije k 1., 2. in 5. členu predloga zakona dne 23. aprila 2013. Dne 23. aprila je Poslanska skupina SDS umaknila amandma k 2. členu z dne 22. aprila 2013 in vložila nov amandma k 2. členu. Kasneje, v razpravi ,je Poslanska skupina SDS amandma k 2. členu s 23. aprila 2013 umaknila in podala predlog za amandma odbora k 2. členu. Na seji je bilo členom odbora dodatno posredovano tudi naslednje gradivo: Predlog za amandma odbora Poslanske skupine SDS k 2. členu. Odbor se je do slednjega amandmaja opredelil ter ga tudi sprejel. Odboru so prisostvovali predstavniki in predstavnice ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. V uvodni obrazložitvi je predstavnica predlagatelja zakona podala podrobnejšo predstavitev namena in ciljev predloga zakona ter povedala, da je namen predvsem najti rešitve za učinkovito upravljanje naložb. Namen je tudi, da se uredi prehodni režim upravljanja naložb, dokler ne bodo sprejeti vsi potrebni dokumenti za normalno delovanje Slovenskega državnega holdinga. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi mnenja povedala, da so člani odbora pisno mnenje že prejeli in na kratko povzela njegovo vsebino. Ob tem je predstavila tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe glede vloženih amandmajih. V razpravi so člani iz vrst opozicijskih poslanskih skupin opozorili, da novela prinaša netransparentno delovanje SDH, saj ni spremljajočih dokumentov, in ob tem opozorili na smernice in klasifikacijo, ki jih Vlada še ni posredovala v Državni zbor. Prav tako so menili, da je odsotnost strategije dodatna slabost. Predlogu zakona so tudi očitali, da ne odpravlja nekaterih pomislekov, ki jih je izrazil OECD. Povedali so, da predloga zakona ne bodo podprli, nasprotno pa so člani iz vrst koalicijskih poslanskih skupin menili, da je sprejetje zakona nujno, saj je treba urediti prehodno obdobje za lažje, enostavneje in bolj transparentno opravljanje z državnim premoženjem. Predlog zakona pa prinaša napredek, saj ne omogoča prenosa lastništva z države na holding. Povedali so, da je treba čim hitreje doseči bolj učinkovito upravljanje s premoženjem. Sprejetje zakona naj bi pomenilo tudi pospešitev sprejetja smernic klasifikacije in strategije upravljanja naložb. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 1. in 5. členu. Brezpredmetni so postali amandmaji Poslanske skupine Nove Slovenije k 2. čenu, poslanskih skupin koalicije k 2. ter Poslanske skupine SDS k 5. členu. Sprejel je še amandma na podlagi 131. člena Poslovnika k 2. in 5. členu. Odbor je v skladu s 128. členom glasoval o vseh členih skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno gradivo dopolnjenega predloga, ki ga predlagamo v sprejetje Državnemu zboru.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. V Poslanski skupini DeSUS Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu podpiramo, še posebej zato, ker smo z amandmajem črtali 1. člen predloga zakona. Ta člen je namreč spreminjal četrti odstavek veljavnega 28. člena. Z ostalimi določbami predloga novele se strinjamo in jih podpiramo, še posebej zato, ker se novela ne dotika vsebine veljavnega zakona, ureja pa nekaj tehničnih zadev. Zelo pomembna se nam zdi določba, ki zavezuje Računsko sodišče k reviziji Slovenskega državnega holdinga in njegovih odvisnih družb. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev smo prepričani, da bo Računsko sodišče zmoglo opravljati redne letne revizije poslovanja Slovenskega državnega holdinga in odvisnih družb, saj bo s temi revizijami sproti preverjalo, ali le-ta res deluje v skladu z namenom, zaradi katerega je bil ustanovljen, in v korist Republike Slovenije. Kot že rečeno, bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, gospa državna sekretarka! Novela Zakona o Slovenskem državnem holdingu za zdaj ne spreminja koncepta upravljanja kapitalskih naložb v lasti države, kar je po našem mnenju dobro. Koncept, ki ga je uvedel osnovni zakon o Slovenskem državnem holdingu, je po prepričanju Nove Slovenije ustrezen, saj zagotavlja enotno, transparentno in učinkovito upravljanje državnega premoženja. Spremembe in dopolnitve zakona, ki jih obravnavamo danes, prinašajo v bistvu samo eno pomembno vsebinsko novost: poenostavitev upravljanja s kapitalskimi naložbami v prehodnem obdobju, to je v času od sprejetja zakona do sprejetja klasifikacije naložb SDH. Po sedaj veljavnih določilih zakona je treba za posle upravljanja in razpolaganja s kapitalskimi naložbami, ki presegajo znesek 20 milijonov evrov ali 25-odstotni lastniški delež družbe, pridobiti soglasje Državnega zbora. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami tega zakona pa se soglasje Državnega zbora zahteva le še za posle razpolaganja. Predlagane novele Zakona o Slovenskem državnem holdingu v Novi Sloveniji ne podpiramo. Obstoječe zakonske rešitve glede režima upravljanja in razpolaganja s kapitalskimi naložbami v prehodnem obdobju, torej do sprejetja klasifikacije naložb SDH, so po prepričanju Nove Slovenije ustrezne. Zakon namreč jasno določa rok, do katerega mora Vlada Republike Slovenije predložiti Državnemu zboru prvo klasifikacijo naložb, to je en mesec od sprejetja zakona. Na ta način je dosežen cilj transparentnega upravljanja z državnim premoženjem ves čas od sprejetja zakona dalje. Rešitve, ki jih prinaša sedanji predlog novele SDH, pa so diametralno nasprotne ciljem, ki jih je zasledoval osnovni zakon. Tako daje Vladi neomejene možnosti upravljanja z državnim premoženjem v časovno neopredeljenem prehodnem obdobju. Namreč, po mnenju Nove Slovenije sedanja vladna koalicija odlaga sprejetje klasifikacije naložb SDH brez vsakega utemeljenega razloga. S tem podaljšuje prehodno obdobje, hkrati pa z navedeno novelo odpravlja predvideni nadzor Državnega zbora nad upravljanjem državnega premoženja. Ustvarjajo se torej pogoji za nenadzorovano in netransparentno upravljanje s kapitalskimi deleži v lasti države. Naj spomnim, da je del sedanje koalicije v vlogi opozicije večkrat nam očital, da gre za rop stoletja oziroma da gre za veleizdajo. Do današnjega dne te njihove izjave še niso preklicane, torej še veljajo. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je treba nad gospodarskimi družbami, v katerih ima država kapitalske naložbe, ne zmanjševati, pač pa povečevati nadzor nad njihovim upravljanjem in poslovanjem. Zavzemamo se za zakonsko uvedbo obveznosti javne objave podatkov o vseh osebah, ki poslujejo s podjetji v državni lasti, in o višini plačil za opravljena dela, dobave in storitve. Na ta način bi preko obveščenosti javnosti prišli do racionalnejšega poslovanja in boljših poslovnih izidov v podjetjih, v katerih ima Republika Slovenija kapitalske naložbe. Kot že povedano, poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije novele zakona o Slovenskem državnem holdingu ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivne Slovenije, gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovani! Najprej, noveli zakona o Slovenskem državnem holdingu se je ali se na splošno pripisuje prevelik pomen. Ambicije so bistveno manj široko zastavljene, vendar pa je treba tudi razumeti, da je Slovenski državni holding vse od uveljavitve zakona v središču pozornosti javnosti, tako zainteresirane kot strokovne. Pojasniti torej velja, da je cilj predloga zgolj fragmentarna odprava nekaterih pomanjkljivosti, nejasnosti, predvsem v prehodnem obdobju, ko klasifikacija ni v celoti pripravljena in tudi zato ne uveljavljena. Prehodnega obdobja se ni izmislila nova vlada, ampak ga je vpeljala že aktualna vlada, prejšnja. Prehodno obdobje ima solidno domovinsko pravico v že veljavnem zakonu. Je tudi povsem logična in s pravnega, ekonomskega ter organizacijskega vidika razumljiva. Zakon je ustrezno rešil postopke do uveljavitve klasifikacije – posebej poudarjam, do uveljavitve klasifikacije – za razpolaganje, upravljanje oziroma odtujitev naložb v družbah, kjer knjigovodska vrednost presega 20 milijonov evrov oziroma je lastniški delež ali delež glasovalnih pravic najmanj 25-odstoten. Za družbe, ki ne dosegajo omenjenih meril, natančneje za družbe, ki jih do sedaj ni bilo mogoče uvrstiti v deseti in dvanajsti odstavek 38. člena, je predlagatelj pripravil rešitve, ki temeljijo na uveljavljenih načelih korporativnega upravljanja. In to je skoraj vse o noveli zakona, kar je navsezadnje tisto načelo ali tista varovalka, ki jo od Republike Slovenije zahteva tudi OECD. Poslanska skupina Pozitivne Slovenije tudi podpira vse amandmaje, sprejete na odboru, ne pa tudi tistih, ki so bili uvrščeni na e-klop. Težav z učinkovitim upravljanjem s kapitalskimi naložbami države, njihovo donosnostjo in slepoto pri uveljavljanju odgovornosti bržčas ne zanika nihče, ki se s tem vprašanjem ukvarja. Zato smo podprli vse tiste amandmaje, ki krepijo vlogo Računskega sodišča, zagotavljajo dostop do informacij javnega značaja in zavezanost do uporabo določb Zakona o javnem naročanju. A se hkrati, seveda, ni mogoče sprenevedati, da temeljni odnosi med deležniki, ki se nanašajo na lastništvo, na regulatorno funkcijo, na upravljanje in oblastništvo, če s tem izrazom poimenujem stopnjo političnega vpliva, niso še v celoti rešeni. Vladati sebi je tudi v tem primeru najvišja oblast in tudi težava, bi dodal. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Marko Pogačnik.
Predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice, kolegi! Za Slovensko demokratsko stranko je sprememba oziroma dopolnitev Zakona o Slovenskem državnem holdingu problematična predvsem z dveh vidikov. Prvi vidik je to, da se pojavlja velika nekonsistentnost med sedanjim predlogom koalicije in med tistim, kar so zagovarjali, ko so bili v opoziciji. Dva, tri mesece nazaj je Poslanska skupina Pozitivne Slovenije vložila podpise za zahtevek referenduma o Slovenskem državnem holdingu, po dogovoru med sedanjo premierko Alenko Bratušek in tedanjim ministrom gospodom Šušteršičem je prišlo do nekega dogovora in šestih pogojev za umik referendumskih podpisov. Od sedanje koalicije bi pričakovali, da nadaljuje z enakimi merili, kot so nastopali pred časom, ko so bili v opoziciji, vendar od teh šestih točk je v novelo Zakona o Slovenskem državnem holdingu vključena zgolj ena. Zato bi podal vprašanje tako sedanji koaliciji kot predstavnikom Ministrstva za finance, zakaj so se tako odločili, kje vidijo takšne razloge in predvsem pomembno vprašanje, zakaj so spremenili tezo glede nadzornega sveta. Tako Pozitivna Slovenija kot Socialni demokrati so takrat zagovarjali, da je večjo težo v članstvu nadzornemu svetu treba dati opoziciji. Sedaj temu ni več tako. Poudariti je treba, res da je 38. člen, deseti odstavek obstoječega zakona neoperativen, vendar rešitev, da bi se ta člen rešil, bi bila v sprejetju klasifikacije, ki jo je pa sedanja koalicija z absolutno večino zavrnila in s tem naredila, da se bo kalvarija upravljanja z državnim premoženjem nadaljevala, Slovenija pa je s tem naredila deset korakov nazaj. Treba je poudariti, da Zakon o Slovenskem državnem holdingu prinaša veliko dodano vrednost, predvsem za pokojninsko blagajno, za njeno stabilnost in za uravnoteženost. Zato po eni strani ne razumem koalicijske stranke DeSUS, ki bi se morala zavedati in predvsem delati v korist upokojencev, ko tako radi to poudarjajo, in z odlašanjem dejanskega zaživetja Slovenskega državnega holdinga, se dela tudi škoda vsem upokojencem, pa tudi nadaljnjim generacijam. Radi bi videli, kje so ta zagotovila, da bo državni holding čim prej zaživel, ob koncu je pa treba poudariti, da bo Slovenska demokratska stranka vedno podprla vsak predlog, vsako dopolnitev, vsako novelo zakona, ki bo zagotavljal učinkovitejše, odgovornejše, transparentnejše in gospodarnejše upravljanje državnega premoženja. Ostro bomo pa nasprotovali vsaki odločitvi, vsakemu koraku, ki bi se od učinkovitejšega, odgovornejšega, transparentnejšega upravljanja državnega premoženja umaknil. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, gospod Matevž Frangež.
Spoštovane, spoštovani! Verjamem, da se vsi spominjate, da je socialna demokracija nasprotovala sprejemu Zakona o Slovenskem državnem holdingu; predvsem zato, ker je ta predvideval prenos premoženja Republike Slovenije na novo ustanovljen holding. Kot je znano, je nova vladna koalicija ob svojem nastajanju sprejela politični kompromis, da se to premoženje ne prenaša, ampak da ostane v lasti Republike Slovenije, Slovenski državni holding pa bo takrat, ko bo po sprejemu ustreznih dokumentov sprejet, zgolj upravljavec tega premoženja v imenu in za račun Republike Slovenije. V situaciji, v kateri smo, je treba iz razumnih razlogov bolje urediti prehodno obdobje. Dejstvo je, da bo holding zaživel takrat, ko bodo sprejeti akti upravljanja – v prejšnjih točkah smo že obširno govorili o razlogih, zakaj predlaganih dokumentov klasifikacije in smernic upravljanja ne moremo sprejet. V tem prehodnem obdobju je smiselno upravljavcu, to je Slovenski odškodninski družbi, čim bolj omejiti polje razpolaganja z naložbami. V predstavitvi prejšnjih stališč poslanskih skupin je bilo povedano, da se ta standard znižuje. Nasprotno! Socialni demokrati želimo biti zvesti smernicam Organizacija za ekonomsko sodelovanje in razvoj, ki jasno prepoveduje vmešavanje vlade in političnih teles v sprejemanje sprotnih odločitev upravljanja. Rešitev, kot jo je na predlog Socialnih demokratov posvojila vladajoča koalicija, predvideva, da bo Državni zbor podajal soglasje v prehodnem obdobju za vsa razpolaganja v primeru naložb, v katerih ima Republika Slovenija bodisi najmanj 25-odstotni delež glasovalnih pravic ali pa skupna vrednost tega premoženja Republike Slovenije ali z njo povezanih družb presega 20 milijonov evrov. Gre torej za soglasje Državnega zbora k razpolaganju. Menimo pa, da bi bila rešitev, ko bi Državni zbor podajal soglasje h konkretnim glasovanjem predstavnikov lastnika na skupščinah družb, k njihovim konkretnim ravnanjem ob določanju dividendne politike, pravzaprav v nasprotju s smernicami Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj, ki vmešavanje Vlade v takšne odločitve pravzaprav izrecno prepovedujejo. Na ta način se zagotavlja samostojnost in neodvisnost izvrševanja korporacijskih pravic v družbah, v katerih ima država svoje kapitalske naložbe, s čimer je zagotovljeno upoštevanje smernic Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj. Samostojnost Slovenske odškodnine družbe kot upravljavce tega premoženje je pri upravljanju naložb vezana na spoštovanje načel korporativnega upravljanja družb. V tem pogledu naj poudarim, da je v dopolnjenem predlogu zakona na ustrezno raven povzdignjen tudi kodeks upravljanja z vsebino, ki mora biti opredeljena, rok za sprejem kodeksa pa izjemno kratek in določen s 15. majem 2013. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami se vzpostavlja tudi možnost uveljavljanja odškodninske odgovornosti članov organov vodenja ali nadzora Slovenske odškodninske družbe oziroma kasneje Slovenskega državnega holdinga, ki bo skupaj z uvedbo dolžnosti poročanja Državnemu zboru na predlog Vlade predstavljalo podlago za učinkovitejše, gospodarno in odgovornejšo upravljanje družb s kapitalskimi naložbami države s strani Slovenske odškodninske družbe. Zaradi navedenega bomo Socialni demokrati to novelo zakona podprli, še enkrat pa naj jasno poudarim naše nedvomno pričakovanje, da pristojni čim prej manjkajoče dokumente predlagajo v sprejetje Državnemu zboru, zato da bomo dosegli nov tip upravljanja premoženja v lasti Republike Slovenije, z upravljavcem na čelu, v imenu in za račun Republike Slovenije v skladu z načeli gospodarnosti, preglednosti, učinkovitosti in seveda tudi predvidljivosti. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima poslanska skupina Državljanske liste, gospod Bojan Starman.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Državljanka lista bo spremembe zakona podprla. Pač, omogočajo neko prehodno obdobje delovanja v tem obdobju s temi manjšimi spremembami. Vse te točke, o katerih danes govorimo, o državnem holdingu so na nek način povezane. Razmišljal sem in pri vsem tem me na nek način moti prevelika kompliciranost vseh teh stvari in s tem zamegljevanje bistvenega, kar želimo s tem zakonom doseči; to se pravi, zelo učinkovito in hitro poseganje v učinkovito upravljanje državnih naložb. Že sam osnovni zakon je razbil vse te stvari, pa smernice, pa strategije, pa vse skupaj, da smo že po štirih mesecih porabili toliko časa, narejeno ni pa še popolnoma nič. In ne vem, koliko časa se bo še čakalo, da se bo kaj naredilo. To me zelo moti. Že pri razpravi o samem zakonu sem postavljal vprašanje, zakaj bolj enostavno ne postavimo ciljev in nalog in obveznosti tako vodstva tega novoustanovljenega holdinga za upravljanje kakor tudi tistih, katerih premoženje bodo oni nadzirali oziroma katero bodo upravljali posredno. Manjka mi zelo jasnih kriterijev, ekonomskih opredelitev, ekonomskih ciljev po posameznih subjektih, ki bi bili zavezujoči. Moti me poskusi kadriovanj, vsa ta razmišljanja, ne samo o Slovenskem državnem holdingu, tudi o slabi banki. Imam občutek, da ne vemo točno, kaj je cilj tega zakona. Edini cilj je učinkovito upravljanje. Združili smo vse državne deleže na enem mestu, da ne bo različnih politik. Omogočili smo s tem zakonom neko osnovo, samo toliko časa čakamo, da bi začelo delovati, da bi prišli učinki. Zelo hitro se bo še povečalo to državno premoženje, predvsem slabo. S slabo banko na primer bo prišlo še kar precej delnic teh slabih družb na nek način v državno last in bo tudi morala poskrbeti za upravljanje s temi stvarmi. Mislim pa, da je vseeno problem v tem, da na nek način nikakor, kot sem že povedal, nočemo dati politike iz tega sistema in tudi v same organe zelo politično poskušamo kadrovati. Skratka, nočemo se – povedano je bilo že prej, da smo že na odborih ugotavljali, da ni bistveno, da se umakne država iz državnih podjetij. Bolj je bistveno, da se politika odmakne iz teh državnih podjetij in prepusti strokovnim ljudem, da to upravljajo in da učinkovito upravljajo. Vendar pa se zdi, da so ta državna podjetja res tako vabeča in priročna mesta, da se kdo preskrbi za kakšno dodatno ugodnost. Vemo, da so tukaj tri stvari; eno je direktno proračun. Tisti, ki je na oblasti, in tisti, ki delajo z njim, lahko dobi privilegije; drugo so banke, kjer si lahko nekateri brez posebnih pogojev pridobijo kredite; tretje so pa verjetno državna podjetja. Tukaj bi dodal še en faktor, kjer tudi veliko izgublja država, sem ga že tudi velikokrat omenjal, to so tudi javna naročila, ki so na nek način vedno usmerjena v dobra dela in dobre cene za tiste, ki so trenutno na oblasti. To so sektorji vplivov politike, ki jih neprestano motijo in se poskušajo jih zadržati te oblasti, ker zadaj je denar. Če se bomo znali dogovoriti in dejansko delati kot Državni zbor, kot aktualna politika v interesu vseh ljudi, potem bodite brez skrbi, za vse nas bo dovolj in ne bomo imeli proračunskega primanjkljaja, nepotrebnih reform in znižanja raznovrstnih izdatkov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, podpredsednica, predstavnika Vlade! Minilo je 10 mesecev, odkar je prvič bil v Državni zbor posredovan Zakon o Slovenskem državnem holdingu, potem so minili meseci aktivnega dodelovanja, usklajevanja – poudarjam usklajevanja – in seveda dopolnjevanja osnutka tudi z opozicijo. To je bilo že danes nekajkrat rečeno. Potem je sledilo ponovno odločanje na podlagi zahtev Državnega sveta – to pomeni "kurblanje" proti zakonu, kljub temu da ste sodelovali pri sestavljanju, pa referendumska zahteva pet minut pred polnočjo. Še se spomnimo teh zgodb. Šele po odločitvi Ustavnega sodišča, da bi zavrnitev takšnega zakona na referendumu pomenilo preveliko tveganje za državne finance, je zakon stopil v veljavo konec lanskega leta; vmes ste naredili vse in zgodila se je menjava vlade – to vam je uspelo – in sedaj vam bo uspelo uničiti tudi ta zakon. Toda zakonodajalec izvajanje zakona ni ustavil, ker je vedel – sam pripravljavec zakona, torej vlada –, da za to državo pomeni pravzaprav roke in noge ali če hočete kri. Prejšnja koalicija je uskladila tako klasifikacijo kot smernice za upravljanje in poslala v Državni zbor. V prejšnjih dveh točkah ste vse to gladko malo zavrnili. Čeprav je bilo med drugim v drugi obravnavi rečeno tudi, da ste dolžni našim ljudem povedati, kakšne bodo javnofinančne posledice tega manevra, marsikaj je bilo na delovni skupini odprto, marsikaj tudi razčiščeno, veliko tudi z amandmaji popravljeno. Ali ste takrat, ko ste popravljali, usklajevali, imeli figo v žepih? Kdo je že to izjavil? Iz Poslanske skupine Pozitivne Slovenije mag. Alenka Bratušek! Drugi danes najvplivnejši človek v tej državi je med drugim rekel tako: "Ponovno bomo poslušali predloge Vlade, da je potrebno varčevati, ker ni denarja. Srečevali se bomo še naprej z znižanjem plač in pokojnin." No, in potem pravi tako: "S tem zakonom bo povzročena največja kraja premoženja v Sloveniji." Torej, o holdingu, ki ga danes ukinjate, ki ga uničujete, ki ste ga s klasifikacijo in strategijo že popolnoma paralizirali. Potem je še ta isti gospod, ki je danes predsednik Državnega zbora in si dovoli z govornice, ko pride predstavnik predstaviti stališče poslanske skupine, še preden spregovori besedo, ga "oplajbati" – po domače povedano. "Vse to lahko razprodamo brez soglasja Vlade, brez soglasja Državnega zbora, zato govorimo o kraji stoletja." Tako je rekel gospod Veber. In kje je sedaj pripravljena kraja stoletja? Vse, kar ste naredili, vam je očitno uspelo in pripravili ste se na krajo stoletja s spremembo tega zakona, tako da uveljavljate, in sicer piše tako "do uveljavitve klasifikacije Sod samostojno upravlja z naložbami, s katerimi je do uveljavitve zakona upravljal AUKN". Kdo pri milem bogu v tej državi temu Sodu, temu nadzornemu svetu sploh lahko verjame? Sestava nadzornega sveta: Samo Lozej – je to Pozitivna Slovenija, svetnica mestnega sveta v Ljubljani Nives Cesar – svetnica Pozitivne Slovenija, Državljanska lista, DeSUS in SD. Kje so tu opozicijski opozicijski nadzorniki? In razpolagali boste s premoženjem. Koga boste postavili na vrh holdinga, kdo bo vodi? Mogoče Zdenka Groze? Janković naj bi vztrajal pri postavitvi vodstva Slovenske odškodninske družbe. Skratka, popolnoma se [[...]] Se opravičujem, imate celo organ, ki bo nek kodeks sprejel. Komu bo služil ta kodeks? Niti za WC ne bo sposoben, ker bo pretrdi papir. Uničili ste to državo. Trojka prihaja, žal.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Imamo k 2. členu zakona vložena dva amandmaja, amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in amandma Slovenske demokratske stranke. V zvezi z amandmajem Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 2. členu ugotavljam, da ni vložen v skladu s 132. členom Poslovnika Državnega zbora, zato je ta amandma brezpredmeten. Naj obrazložim, v skladu s 132. členom Poslovnika se lahko pri predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona vlaga amandmaje le k členom sprememb in dopolnitev predloga zakona. Z navedenim amandmajem pa Poslanska skupina SDS posega v vsebino 21. člena veljavnega Zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki pa ni predmet sprememb obravnave novele tega zakona. Če bi rekla skrajšano, 21. člen tega zakona je zaprt, zatorej ni mogoče k temu členu vlagati amandmajev. Glede na navedeno, Državni zbor o tem amandmaju ne bo niti razpravljal niti ne bo o njem odločal. Izvolite, gospod Jože Tanko, imate proceduralno? Imate, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Očitno se počasi vračajo tudi metode dela iz obdobja Pahorjeve vlade, ko je gospod Gantar, vsakič, ko je tedanja opozicija vložila kakšen amandma, modro ugotovil, da amandmaja ni mogoče vložiti, ker je ali diametralno nasproten od vsebine zakona ali zato, ker bi s sprejemom tega amandmaja se zakon izničil in tako naprej. Tisoč razlogov. Mislim, da takšen pristop, ko o amandmajih odločajo službe Državnega zbora, o tem, kaj je primerno in kaj ni, je nedostojen za Državni zbor. O vloženih amandmajih mora odločati Državni zbor z glasovanjem in ta metoda, ko se tam nekje v ozadju nekaj odloči in potem prebere, da nekaj ni mogoče, je neprimerna. 129. člen Poslovnika Državnega zbora dovoljuje, in to tretji odstavek, da se vložijo amandmaji k členom, ki so odprti. Člen, h kateremu smo vložili amandma, je predmet razprave v Državnem zboru. Mi smo vložili amandma k 2. členu spremembe zakona in predlagam, da ta amandma uvrstite na dnevni red in da o njem razpravljamo. Kako bo koalicija glasovala, to prepuščamo koaliciji, kako bo opozicija glasovala, prepuščamo opoziciji. Vendar, na takšen način, da se iz postopka eliminirajo nekje v zakulisju vloženi amandmaji, ni v skladu s Poslovnikom Državnega zbora. Tretji odstavek 129. člena jasno dovoljuje, izrecno dovoljuje, da se takšni amandmaji vlagajo. Predlagam, se opravi razprava tudi o tem amandmaju. Vem pa, da je amandma problematičen zato, ker ta amandma vnaša v zakon tisto, kar je bila izrecna zahteva Alenke Bratušek, tedaj, ko je bila poslanka Državnega zbora, namreč, spremembo sestave Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga. Takrat je bilo ekskluzivno zapisano, na kakšen načni bi moral biti Slovenski državni holding sestavljen, da bi bil sprejemljiv za Alenko Bratušek; sedaj, ko je ta gospa predsednica Vlade, mesec, dva po tistem, ko je to zahtevala, pa ji ta sprememba več ne diši. Mislim, da je prav, da se ta zadeva tudi s tem amandmajem popravi, da bo zakon dobil izgled in podobo, kot si ga je decembra meseca želela Pozitivna Slovenija in kot bi morda prijala ureditev na tem področju tudi sedanji opoziciji. Takrat ni bilo več mogoče spreminjati, zdaj pa je mogoče to spremeniti. Predlagam, da se to uvrsti.
Hvala lepa, gospod Tanko. Seveda se spomnim tega predloga tudi sama kot članica Odbora za finance. Spomnim se tega, o čemer ste sedaj govorili, vendar dobro sem si pogledala ta amandma – upam, da ni to tudi žalitev mene, da samo preberem nekaj, kar mi pripravijo službe. Upam, da tega ne mislite. Namreč, spomnim se včerajšnje seje Odbora za finance in monetarno politiko, kjer je vaša poslanska skupina vložila amandma k novemu 29.a členu s točkami od 1 do 10. Skupaj smo se dogovorili in poskušali najti kompromis ter vložili skupaj amandma odbora in smo amandma od 1. do 7. točke sprejeli z zelo velikim konsenzom. In vaša poslanska skupina je svoj amandma umaknila; umaknila, saj v točki 8., 9., 10. oziroma v eni izmed teh točk je bilo navedeno ravno to, na kar je nas včeraj na seji odbora tudi Zakonodajno-pravna služba jasno opozorila, da zadeva ni na mestu, ni v kontekstu člena, o katerem se je vlagal amandma. Naj pa preberem, o čem govori vaš dodani amandma. Navajate k 2. členu: V novem 29.a členu se doda osmi odstavek, ki se glasi, točka 8: "Ne glede na tretji odstavek 21. člena tega zakona se trije člani izvolijo na predlog Vlade, štirje na predlog Državnega zbora, od katerih dva predlagajo poslanci vladajoče koalicije in dva poslanci opozicije, eden na predlog Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za nadzor javnih financ in en član na predlog Ekonomsko-socialnega sveta. Člane nadzornega sveta izvoli Državni zbor z absolutno večino, vsak član nadzornega sveta se izvoli posamično." In naj poudarim, da ta navedba osmega odstavka, o katerem govorite, praktično govori o navedbi 21. člena zakona v tretji točki, ki se glasi: Člane nadzornega sveta izvoli Državni zbor z absolutno večino. Štirje člani se izvolijo na predlog Vlade, izmed katerih enega predlaga Ekonomsko-socialni svet, štirje na predlog poslanskih skupin in eden na predlog Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za nadzor javnih financ. Vsak član nadzornega sveta se izvoli posamično. Torej, iz prebranega je moč sklepati, da se dejansko posega v tretji odstavek 21. člena zakon, ki je zdaj zaprt. Gre za novelo zakona in tudi jaz se držim Poslovnika, vi ste omenjali tretji odstavek 129. člena, jaz pa bi vam poudarila, da v skladu s 132. členom Poslovnika je navedeno: Pri predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona se amandmaje lahko vlaga le k členom sprememb in dopolnitev predloga zakona. Vemo, da gre pri tem 132. členu oziroma pri tem zakonu za predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona. Vidim, da bi gospod Matevž Frangež želeli še proceduralno. Torej, iz vsega tega prosim, da me razumete, da je dovolj argumentov, iz katerih lahko sklepamo, da ta amandma resnično ne more iti v proceduro tako, kot bi želeli. Izvolite, gospod Frangež.
Skušam plastično ponazoriti, kaj bi se zgodilo, če bi Državni zbor ta amandma obravnaval. V enem členu zakona, v 21. členu zakona, bi rekli, recimo, ta država gre dol. V 29.a členu pa bi rekli, da ta država gre gor. V enem zakonu bi imeli dve izrecno nasprotujoči si določbi o tem, kako pridemo do nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga. Sicer v pravu obstajajo pravila o tem, da novejše pravilo razveljavlja prejšnje, vendar mislim, da je treba ugotoviti, da bi bilo na ta način sprejemanje rešitev v zakonu nekonsistentno, in prepričan sem, da je odločitev vodstva Državnega zbora, da tega Državnega zbora ne uvrsti, pravilna. Ni precedens! To je nekaj, kar predvsem bi moralo izkazovati odgovornost predlagatelja. Decembra lani, ko je bila jasna odločitev Ustavnega sodišča o tem, da referenduma o Slovenskem državnem holdingu ne bo, je isti dogovor med ministrom za finance dr. Janezom Šušteršičem in predstavnico opozicije Alenko Bratušek isti finančni minister označil kot brezpredmetnega, ne glede na dogovor, ki je vpeljal možnost, da vladajoča koalicija v prejšnji sestavi uveljavi takšno sestavo nadzornega sveta, je bilo takrat rečeno, da je ta dogovor brezpredmeten, ker referenduma o Zakonu o Slovenskem državnem holdingu ne bo. Že takrat ste imeli možnost spoštovati takrat sprejeti dogovor. Mimogrede, meni osebno tisti dogovor ni nič ljubši od tega, kar danes piše v zakonu. V vsakem primeru gre za politično instrumentalizacijo družbe, ki upravlja državno premoženje. Meni gre to na živce. Meni in vrsti državljank in državljanov je dovolj tega, da se politične elite – leve, desne, ni važno – vedno znova polastijo upravljanja državnega premoženja, namesto da bi končno razumeli to premoženje kot nekaj, kar je v tej državi sveto in kar je treba zavarovati. Zavarovati pa je to mogoče edino tako, da umaknemo politiko iz upravljanja tega državnega premoženja, ne pa, da vedno znova gledamo na kadrovanja kot na strankarske spiske sedaj enih, sedaj drugih. S to prakso je treba končati. Podpiram odločitev vodstva Državnega zbora, kjer je edina konsistentna, ki ščiti normalno normativno dejavnost Državnega zbora, zato da sprejema notranje skladne zakone.
Hvala lepa. Tukaj ste tudi vi, gospod Frangež, res zašli že v razpravo, tako kot se je pri enem od stališč se razpravljalo o vsem drugem, samo o zakonu dejansko ne; celo o raznih ljudeh. Prvi je dvignil roko gospod Jožef Jerovšek. Imate besedo.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Prosim, da gospoda Frangeža zaradi zlorabe poslovnika okorite, morda bi ga bilo dobro celo odstraniti iz dvorane. Opozoriti ga, da so se mariborske volitve že končale in da je na volitvah izgubil in da naj ne podaljšuje mariborskih volitev v proceduro Državnega zbora. Namreč, čista zloraba poslovnika je bila in prosim, da ga opozorite. Glede tistega, kar je govoril: mi imamo tudi institut usklajevalnega amandmaja, če pride do nekonsistentnosti zakona, tako da tudi vašo prvotno izvajanje, da našega amandmaja ne more, biti je neprimerno in nekonsistentno in je nasprotno z dosedanjo prakso Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Verjetno ste že opazili, da sem takoj gospoda Frangeža po njegovem proceduralnem predlogu tudi ustno opozorila, da je v proceduralnem predlogu zašel v razpravo. Glede na nekatere dvome, čeprav je zelo jasno, 21. člen ima naslov Nadzorni svet. Spoštovane kolegice in kolegi, dajmo vsi skupaj, kdor si morebiti ni uspel pogledati, pogledati tretji odstavek 21. člena. Tisto, na kar se je včeraj pristalo in se je umaknilo, ker je Zakonodajno-pravna služba opozorila, vidim, da se želi sedaj ponovno vključiti. Vem, da me razumete, zato sem primorana ravnati tako, kot sem se odločila, v skladu s poslovnikom. Vem, da bodo še kdaj priložnosti, da se bo tudi to spremenilo, ko bo šlo za novo novelo ali dodatno spremembo zakona. Imate proceduralno, gospod Jože Tanko? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Najprej vam ugovarjam; niste se vi odločili, da tega ne boste uvrstili v pregled amandmajev. To so se odločile v zakulisju službe Državnega zbora. Proti takemu načinu dela protestiram, da o tistem, kar poslanci pripravimo za razpravo, kot amandmaje ali kar koli v Državnem zboru, da o tem zadaj zmanipulira kdor koli izmed služb Državnega zbora. To je tipičen primer vladanja ali upravljanja z Državnim zborom iz ozadja, tako kot se dela pri državnem premoženju ali pa se bo delalo, v bankah in še kje. Predlagam, da daste predlog, da se o tem našem amandmaju glasuje, da se ga uvrsti v pregled amandmajev. To je čisto enostavno; če boste izglasovali, da se ne, bomo to sprejeli in vemo, zakaj, če pa tega ne boste dali na glasovanje, pa tudi razumem, zakaj – ker je prišlo zdaj ponovno, ko ste prevzeli vlado, v navado, da se na tak arbitraren način v zakulisju odloča o tem, o čem bomo sploh smeli v Državnem zboru odločati in razpravljati. Vem, da je zadeva neprijetna, vem, da ste nedosledni, to vedo tudi drugi, da ste nedosledni, da ultimativne zahteve, ki veljajo za neko koalicijo, takoj ko dobite možnost, da bi jih uveljavili, odložite in spregledate – svoje zahteve! To je princip dela. In ni dovolj, da tu na nek način politično tehtamo z glasovanjem, ampak je treba zadaj uporabiti še ves aparat, ki vam je na razpolago – službe Državnega zbora. Spoštovana podpredsednica, predlagam, da o tem glasujemo. Želim, da ta naš predlog, ki odpravlja to nedoslednost, o kateri sem vas seznanil in ste jo tudi vi pisno predložili, podpisala sta jo pa dva, tudi bivši minister za finance, gospod Šušteršič. Tako ima praktično koalicija sama dovolj glasov z dvema strankama, da to izglasuje, brez da ji kdo pomaga pri tem. Ampak predlagam, da vsaj toliko tolerance v Državnem zboru v tem novem delu, ko imamo novo oblast, da se o tem vsaj glasuje.
Hvala lepa za vse povedano. Želim si, da obdržimo nivo razprave, kakršen je potreben. Jaz vodim sejo Državnega zbora, sem podpredsednica in se držim poslovnika. Svojo odločitev sem sporočila. Da pa ne bi kdo imel kakršnih koli dvomov, odrejam odmor do 13. ure; torej, 9 minut odmora, in Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora bo pojasnila zadevo, kar mislim, da je prav, čeprav je tudi vam, ki ste predlagatelji, še zdaj jasno, da imam jaz prav.
Spoštovani! Nadaljujemo prekinjeno 13. sejo Državnega zbora. V skladu s petim odstavkom 66. člena Poslovnika Državnega zbora prosim predstavnika Zakonodajne-pravne službe oziroma vodjo Zakonodajno-pravne službe gospoda Boža Strleta, da nam obrazloži proceduralni predlog oziroma poda svoje mnenje.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke, poslanci! Tako kot je predstavnica Zakonodajno-pravne službe že včeraj na včerajšnji seji Odbora za finance in monetarno politiko navedla in ustno opozorila, da je amandma, ki ga sedaj obravnavate, nedopusten, tako tudi sedaj ponavljam, da je ta amandma k 2. členu, amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 2. členu, s katerim se v novem 29.a členu doda osmi odstavek, ki je oblikovan kot izjema od tretjega odstavka 21. člena zakona, vsebinsko – kar je pomembno – pa pomeni spremembo tega odstavka. Ker se s predlaganim amandmajem vsebinsko posega v člen, ki ni predmet noveliranja, takšen amandma po našem mnenju, ki smo ga že včeraj izrazili, ni dopusten. 132. člen Poslovnika Državnega zbora namreč v prvem odstavku določa, da se pri predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona amandmaji lahko vlagajo le k členom sprememb in dopolnitev predloga zakona. 21. člen zakona pa v noveli ni spremenjen ali dopolnjen. Takšna praksa bi torej po našem mnenju pomenila, da bi nedopustno obšli določbe 132. člena Poslovnika Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Hvala za vašo obrazložitev. Gospod Jože Tanko, imate proceduralno?
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Predlagal sem glasovanje o uvrstitvi amandmaja. Rad bi vas pa seznanil se tem, da jaz mnenje Zakonodajno-pravne službe lahko sprejemam, se seznanim z njim, vendar mnenje Zakonodajno-pravne službe ni soglasje ali ni veto na tisto, kar predlagamo poslanci. Če bi to bilo, potem bi marsikakšna odločitev v Državnemu zboru bila drugačna, kot je sicer, zato ker smo poslanci predstavniki političnih strank in tako naprej – in službe Državnega zbora ne odločajo. Ne odločajo! Kakor koli to obračate, spoštovana predsednica, o temu predlogu je treba glasovati, zato da se amandma uvrsti na dnevni red, na pregled amandmajev. Vse druge interpretacije ali poskusi interpretacij pa so odmik od parlamentarne demokracije. Zdaj se obnašamo tako, kot da je ZPS stranka v postopku odločanja, pa ni. ZPS oblikuje mnenje, ki ga lahko poslanci iz Državnega zbora z glasovanjem upoštevali ali pa ne. Če bomo glasovali o predlogu, potem boste izrazili svojo voljo o tem in upoštevali ali ne mnenje Zakonodajno-pravne službe. Mi se temu ne moremo izogniti. Spoštovana podpredsednica, predlagam, da o tem odločimo, tako kot na delovnih telesih včasih odločimo drugače, kot je mnenje Zakonodajno-pravne službe, in kot smo že odločali v Državnem zboru drugače, kot je mnenje Zakonodajno-pravne službe, zato ker je to pač nek del nekega postopka, ki v tej fazi, v kateri smo zdaj, niti ni obvezen. Zakonodajno-pravna služba je dala mnenje na vašo izrecno željo. Mi tega nismo zahtevali in v skladu s poslovnikom je tisto, kar zadeva Zakonodajno-pravne službe, bilo že opravljeno, sanirano s sejo delovnega telesa. Tako da ne izgubljajmo časa. Predlagam, da daste procesni predlog na glasovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sejo vodim jaz in v skladu s 282. členom Poslovnika Državnega zbora, ki v prvi točki opredeljuje, da med sejo Državnega zbora oziroma njegovega delovnega telesa razlaga poslovnik predsedujoči. Ravno tudi zaradi mnenja Zakonodajno-pravne službe sem se odločila, da ta amandma ni v skladu s poslovnikom, zatorej o tem amandmaju ne bomo odločali. Predlagam pa poslanski skupini, gospod Tanko oziroma vam kot vodji, da daste predlog komisiji za poslovnik, če ocenjujete, da katera od zadev ni v skladu, da predlagate spremembe. Prehajamo k razpravi, in sicer k razpravi k 2. členu zakona in vloženem amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Želi. Odpiram prijavo za razpravo. Prijava poteka. Prvi ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Najprej moram reči, da obžalujem ta zaplet, ki smo mu bili priča. Škoda. Ampak po drugi strani pa izražam zadovoljstvo, da imamo skoraj pet ur in pol časa na razpolago za amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in približno toliko časa, pošteno povem, smo mi porabili tudi za naš razmislek v tej smeri, kako čim bolj učinkovito vzpostaviti neke nove elemente nadzora nad upravljanjem državnega premoženja. Tudi v tem času, ko je bil ta zaplet, naj kar povem, mogoče se bo zdelo nekoliko pretirano, v tem času je ena od najboljših slovenskih gospodarskih družb v državni lasti podpisala najmanj eno svetovalno pogodbo za nekaj deset tisoč evrov, ne z vsemi državljani, ampak samo s kakšnim posameznikom ali bolje rečeno, pajdašem. In prav v tej smeri je šel naš razmislek in predlog rešitve, kako slovenski javnosti, ki najbrž ima pravico do tega, kaj se dogaja v državnih podjetjih, kako slovenski javnosti predstaviti podatke, ki so za javnost interesantni. Naj kar pošteno povem, da je ozadje za predlog naše rešitve predstavila supervizor. Vsi ga zelo dobro poznamo, je spletna stran, ki je zelo dobro obiskana oziroma je takrat, ko je bila predstavljena, da je potolkla, kar se tiče obiskov spletnih obiskovalcev, vse rekorde. Se je dobro prijela, pozdravljamo tudi nadgradnje supervizorja, vendar se zavedamo, da tehnično ni mogoče potegniti analogije tega supervizorja, te aplikacije, z gospodarskimi družbami v državni lasti. Zato pa predlagamo rešitev, ki tehnično zgleda nekako tako, da vsi tisti poslovni subjekti, tudi fizične osebe in pravne osebe, ki sodelujejo s podjetji, ki so na klasifikaciji SDH, da do 30. 6. za preteklo leto poročajo SDH višino svojega poslovnega sodelovanja, tako imenovano neto fakturirano realizacijo, če je ta večja od 10 tisoč evrov, SDH pa zagotovi vpogled v te transakcije v te poslovne partnerje teh gospodarskih družb znotraj SDH in je to potem v obliki aplikacije na razpolago slovenski javnosti. Mislim, da bolj kot nadzorni svet, bolj kot tudi Računsko sodišče in ne vem kdo še je prav slovenska javnost tisti najboljši nadzorni organ, ki lahko in ima tudi pravico vpogleda v takšne poslovne relacije. Namreč, Poslanska skupina Nove Slovenije ostaja pri istih načelih, kot smo jih imeli ves čas od nastajanja Slovenskega državnega holdinga oziroma Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Mi nikoli nismo simpatizirali s tem, da bi tudi Računsko sodišče imelo pravico nadzirati SDH, odvisne družbe in tako naprej. V končni fazi, če pogledamo Zakon o računskem sodišču, nikjer eksplicitno ne piše, da ima pravico glede svojih revizijskih pristojnosti vpogleda tudi v gospodarske družbe v državni lasti. Morda boste rekli, da pa je to v tem, ker je SDH neke vrste naslednik Soda, Sod pa je res podvržen nadzoru Računskega sodišča. Če vprašate resnega slovenske menedžerja, potem se vam bo najbrž smejal, ko bo bral določilo, da je SDH in njegove odvisne družbe, da so zavezanci za posredovanje informacij javnega značaja. Glejte, eno so gospodarske družbe, ki imajo svoj tako imenovani core business, drugo pa so druge institucije, ki so zavezanci za posredovanje informacij javnega značaja. Namreč, pri vseh teh različnih nadzorih, bo najbrž rezultat klavrn. Vam to nekako tudi iz prakse povem. Problem pa je v tem, da bodo družbe veliko energije, predvsem SDH in odvisne družbe, vlagale v to, da bodo čim bolje servisirale nadzorne organe. Ne nazadnje, Vlado, nadzorni svet, Računsko sodišče, potem servisiranje kot zavezanec za posredovanje informacij javnega značaja in tako dalje. Naša rešitev praktično ne stane nič. Če bo kdo imel kakšna vprašanja v zvezi s tem, da je to dodatna obremenitev za družbe, ki s SDH in odvisnimi družbami sodelujejo, bom razložil, da gre tu praktično za ekstrakt podatkov iz tako imenovane fakturirane realizacije, tako da s tem nobenih dodatnih stroškov ne povzročamo. Gotovo pa slovenski javnosti razkrijemo vse osebe, ki sodelujejo s SDH in tudi višino poslovnih pogodb, če hočete. Seveda vas prosim, da v razpravi postavljate mogoče dodatna vprašanja oziroma vas prosim za podporo temu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Vse današnje dogajanje in včeraj na odboru in v tem vmesnem času, odkar je nova oblast prevzela vodenje države, nam pojasnjuje in dokazuje, da ste v sedanji koaliciji ali vsaj tisti del, ki je bil prej v opoziciji, jemali zelo resno in dejansko smatrate, da je Slovenski državni holding priložnost za divjo privatizacijo in da je to, kot se je izrazil predsednik Državnega zbora, v skladu z vašim razmišljanjem veleizdaja te države. S spremembo tega zakona želite to zadevo operacionalizirati, seveda boste pa odslej naprej trdili, da boste delali transparentno, pregledno, čeprav vsi ugotavljamo, da se te transparentnosti in preglednosti krčevito branite. Zaradi tega je bilo tudi preprečeno, da bi obravnavali tudi amandma, ki bi vpeljal malo več preglednosti pri teh vaših rabotah, ki ste se jih že dogovorili – očitno! Gospa podpredsednica, prej ste na čuden način parafrazirali Sokrata – vem, da nič ne vem –, ker je preveč vedel, on je ogromno vedel, vi ste pa rekli: "Vem, da vem," ampak niste rekli, "ker premalo vem, kaj se dogaja zadaj." Moram reči, da ta amandma, ki je sedaj edini, o katerem lahko razpravljamo, s katerim je moč nekaj narediti, je izjemno logičen, vendar pa je v bistvu blažev žegen na to, kar ste že sklenili v zakulisju. Glejte, predsednica Vlade, gospa Bratušek, je po Evropi razlagala, da potrebujemo čas – nova oblast. Ampak očitno je porabila zelo malo časa, da je spremenila stališče glede upravljanja tega holdinga; tu pa ni potrebovala dodatnega časa. Tu je pa v trenutku, ko je postala oblastnik, spremenila stališče, da ne opozicija ne slovenska javnost nimata kaj gledati pod prste temu državnemu holdingu in načinu, kako boste razpolagali s tem ogromnim premoženjem. Verjamem, da je del spremembe tega stališča in dogovarjanja, kako se bo to upravljalo oziroma kako se bo koristilo za strogo privatne interese, bil tisti znameniti sprehod v Ankaranu 13. aprila med predsednico Vlade, gospo Bratušek, in gospodom Jankovićem. Baje je teh sestankov še veliko bilo v zakulisju. Tu pa razlagate, da gospod Janković nima več vpliva na politiko Pozitivne Slovenije. Stvari se dogajajo v zakulisju. In baje se že dogovarjajo tudi o vseh donacijah, sponzorstvih in kako iz tega ogromnega premoženja napajati strogo politične projekte. Vse to je že dogovorjeno. Domnevam, da boste mogoče celo ta amandma sprejeli kot figov list, ker to vi znate, zaobiti takšne stvari, ki so do 100 tisoč evrov, to je drobiž za vašo opcijo. To je mogoče figov list, da boste v zakulisju še lažje delali, potem boste pa nek drobižek prikazali, da je bil nakazan na neke, recimo, politične stranke. Tam boste prikazali samo drobiž, masa denarja pa bo ušla, šla. To, kar je gospod Veber predvideval, da bo to divja privatizacija, je imel svoj koncept v glavi, kako ste delali, ko smo bili na oblasti, in kako mislite delati zdaj. Ta koncept je očitno zelo močan in je sedanji zakon operacionalizacija tega koncepta. Zaradi tega moram še enkrat poudariti: ta člen je koristen, seveda pa vas ne bo zavrl v tem, kar ste se odločili na teh sprehodih in sestankih, ki so konspirativni in se dogajajo v zakulisju, kjer Janković še vedno odloča. In celo slišim, da gospod Kuntarič ni dovolj vodljiv. Pomislite! Vaši člani so povedali, da za Jankovića gospod Kuntarič, ki sedaj bo opravljal v začetku to premoženje, ni dovolj vodljiv. Javno priznavate, da nek direktor, ki bo razpolagal s tem premoženjem za gospoda Jankovića ni dovolj vodljiv in da mora imeti tam lutko nastavljeno, da bo lahko z županstva upravljal vso to slovensko premoženje. To pa bo res veleizdaja te države! Gospe in gospodje, bilo bi primerno, da premislite, da ponovno vrnemo tudi amandma, ki smo ga mi predlagali, da te silne apetite vašega gospoda Jankovića in vseh drugih, ki se želite polastiti iz tega premoženja, zaustavimo, zabremzamo in da skušamo to državo potegniti iz blata, ne pa, da krizo še poglabljate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Je želja za razpravo. Proceduralno? Izvolite, gospod Zanoškar.
Hvala za besedo. Mislim, da vemo, da je točka dnevnega reda določena, da se zdaj pogovarjamo o amandmajih. Spoštovana predsedujoča, predlagam, da opozorite tudi v bodoče razpravljavce, ki bodo razpravljali o sprehodih, predvsem veliko govorili tudi o gospodu Jankoviću, da to res nima nobenega smisla in nobenega stika s tematiko, ki jo obravnavamo. Hvala.
Hvala lepa. Res sem pred pričetkom razprave že opozorila; torej ponovno opozarjam vse kolegice in kolege, da se pri razpravi osredotočijo na vložene amandmaje v okviru Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Želi še kdo razpravljati? Predstavnica Vlade, gospa državna sekretarka mag. Mateja Vraničar, beseda je vaša.
Hvala lepa za besedo. Dovolite mi, da pokomentiram predlog amandmaja. Amandma je zapisan tako, da v celoti nadomešča 29.a člen, kar pomeni, da nadomešča revizijske pristojnosti Računskega sodišča z javno objavo določenih podatkov. Poleg tega ukinja tudi vse tiste dopolnitve, ki so bile v 29.a člen vnesene včeraj glede zagotavljanja informacij javnega značaja in glede javnega naročanja. Mislim, da to ni primerno in ustrezno. Kar pa se tiče same vsebine predlaganega amandmaja, izražam dvom v njegovo ustreznost in domišljenost. V prvem odstavku se namreč nalaga neka obveznost poročanja osebam, ki poslujejo z državnimi podjetij. Pojem državno podjetje ni v zakonu nikjer podrobneje opredeljen in obveznost se nalaga poslovnim partnerjem, predvidevam, da podjetij, v katerih ima SDH delež oziroma naložbo. Nadalje pa mora glede na tretji odstavek SDH prekiniti poslovanje z odvisno družbo, s svojo odvisno družbo, torej družbo, ki jo je sam ustanovil, če ta neodvisna oseba, njen poslovni partner, ni poslala podatkov. K poročanju ni zavezana odvisna družba SDH, ampak so k poročanju zavezane osebe, njihovi poslovni partnerji. To preprosto v praksi ni izvedljivo. Poleg tega se v zvezi s temi objavami po mojem mnenju glede na število naložb, za katere to velja, vnaša s tem členom v zakonsko materijo nekaj, kar je po eni strani že dokaj ustrezno urejeno bodisi v zakonodaji s področja preprečevanja korupcije bodisi v samem veljavnem zakonu o SDH, kjer bi opozorila predvsem na določbe 29. člena glede protikorupcijskih klavzul in na določbo 30. člena, ki v bistvu določa zahteve glede poročanja tako SDH kot tudi družb, v katerih ima SDH kapitalsko naložbo. Če v bistvu povzamem, ocenjujem, da bi ta člen bil praktično neizvedljiv v praksi, poleg tega pa bi naložil sami družbi SDH nesorazmerno veliko administrativno breme. Mislim, da ni primerno, da družbo obremenjujemo z določenimi administrativnimi postopki, ampak jo moramo usposobiti za to, da bo delala tisto, za kar jo ustanavljamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 2. členu? Želi še kdo drug? Drugače ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospa podpredsednica. Priznam, da smo morda bili nekoliko nerodni, ker bi morda bilo bolj učinkovito, da bi ta amandma vložili kot nekakšen komplement k 29.a členu, morda bilo boljše, če bi to bil novi 29.b člen. Želeli smo odpreti razpravo, ampak zgleda neuspešno, ker gre očitno za nerazumevanje ali pa za premalo volje za to, da bi za SDH naredili supervizor. To smo želeli. In to brez enega ficka dodatnega davkoplačevalskega denarja. Če želite, vam jaz organiziram, da bo nekdo naredil aplikacijo, kot je supervizor, zastonj, ne bo stalo nič ne SDH ne državni proračun. Gre za aplikacijo, ki bi se polnila s podatki, ki jo kot ekstrakt naredi poslovni partner, ki dela s podjetji – morda smo res nerodno napisali, državnimi podjetji, ampak bolj točna pa so navedena v klasifikaciji. To pa točno vemo, katera so, ampak klasifikacije žal zaenkrat nimamo, najbrž jo bomo pa enkrat imeli. Če pa ne, potem je pa vse skupaj res ribarjenje v kalnem. Se pravi, gre za to, da če dajemo na razpolago podatke, s katerimi poslovnimi subjekti in tudi fizičnimi osebami dela moja in vaša občina, zakaj ne bi potem imeli podatkov, s katerimi poslovnimi subjekti in fizičnimi osebami dela Telekom, dela katera koli druga družba, ki je na seznamu klasifikacije. Če je to kaj narobe?! To je vsebina. Sam tudi pričakujem od te vlade in te vladne koalicije toliko iskrenosti in toliko poštenosti, da bo to vgradila v prenovljeni, kot se obljublja, Zakon o Slovenskem državnem holdingu. To ne stane nič, bo pa izjemno učinkovito. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja za razpravo. Gospod Ivan Grill oziroma bom odprla prijavo na razpravo. Prijavljenih je pet razpravljavcev. Prvi ima besedo gospod Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo. Za predlog amandmaja s strani Nove Slovenije mislim, da je dobronameren in bi ga veljalo podpreti ali pa poiskati mogoče drugačno dikcijo, da se ta namen, ki ga ta amandma ali pa ta razširitev zasleduje, tudi v ta zakon vključi. Vsi se strinjamo s tem, da korupcija obstaja, da je netransparentnost še vedno zelo prisotna, predvsem v državnih podjetjih oziroma tam, kjer se upravlja z velikim premoženjem in ne nazadnje tudi z velikim denarjem. In kaj je bolj učinkovito kot to, da je takšen podatek dostopen na ta način, kot ga predlaga Nova Slovenija, da to lahko, kdor želi, tudi preveri. Zato me tudi ta izjava ali trditev državne sekretarke, da bi to preveč zakompliciralo, preveč naložilo administrativne birokracije tem podjetjem v SDH, ne prepriča. Glejte, kjer je volja, tam je tudi pot. Treba se je potruditi in na ta način vsako senco dvoma, ki se bo ves čas porajala, na ta način skušati ne v celoti odpraviti, ampak vsaj omiliti. Ravno ta očitek, tudi s strani sedanje koalicije, ko ste bili takrat v opoziciji, da ta zakon prinaša netransparentnost, kot smo večkrat slišali s strani gospoda Vebra, da je to kraja stoletja, da bo kraja stoletja, veleizdaja stoletja. Pa dajmo zdaj, ko je priložnost, to zadevo nekoliko popraviti. Če ne moremo ali pa, če ni volje, da bi se v nadzornem svetu dala takšna sestava, kjer ima tudi predlagateljska opozicija možnost nadzora nad tem premoženjem, da se s tem to omogoči. Dajmo to iskrenost tudi na ta način izkazovati, ne pa samo govoriti, kako bo sedaj zadeva bolj transparentna, kako bo sedaj bolj učinkovito, ko pa vemo ali pa vidimo, da temu ni res tako. Ravno te rešitve, pa tudi izjave s strani ministra za finance, da bo v roku - zdaj mislim, da je še 14 dni – s strani Vlade – pomeni pod mizo – pripravljena klasifikacija, kaj bodo prodali brez meril, brez neke strategije vnaprej, verjetno tudi brez cen, po drugi strani pa bo taka dobronamerna rešitev, vsaj tako kaže, zavrnjena. Še enkrat; razmislite predvsem v koaliciji, da se ta amandma ali pa ta rešitev tudi dodela. Jaz bom, kot sem že povedal, ta amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi jaz se strinjam, kot moji predhodniki, glede tega, da je treba podpreti 29.a člen, ki bi nekako pridodal v 29. člen samih sprememb in dopolnitev Zakona o Slovenskem državnem holdingu neko dodatno varovalko. Menim, da samo delovanje državnih podjetij mora biti transparentno, da je transparentnost poslovanja tisti ključni vidik in obveznost do naših davkoplačevalcev. Ne gre samo za državna podjetja; pri nas imajo državna podjetja še eno specifiko, o katerih nemalokrat tukaj ne govorimo. Ta podjetja so monopolna. Ta podjetja imajo monopole in ta podjetja imajo v slovenskem prostoru tudi tisti največji denarni tok, o katerem lahko govorimo. Gre za denarne toke nekaj sto milijonov. Pri Petrolu, recimo govorimo o milijardah, o cirka 3,2 milijardi evrov. Druga zadeva, ki me zanima s področja delovanja teh državnih podjetij, ki bodo v državnem holdingu, pa je še ena zanimivost. Za nekoga, ki ima monopolni položaj na trgu, je zanimivo, kam vlaga svoje oglaševanje. Če gledam recimo, kljub temu da ni zdaj v državnem holdingu, da RTV Slovenija močno oglašuje v Mladini, pa da ima cele velike strani v Mladini, se sprašujem, kakšen je ekonomski učinek ali pa kakšen ekonomski rezultat ima tako oglaševanje nekaterih podjetij – Petrola, Telekoma. Dobesedno se ta oglaševalski kolač nekako deli med različne subjekte v državi na nekakšen izredno netransparenten način. Končni učinek, ki mora pa zanimati tiste, ki so nas postavili tukaj v parlament, pa je, na kakšen način so oni prikrajšani. z netransparentnimi in z nekim neoptimiziranjem svojih poslovnih stroškov – ali pa predvsem stroškov – prihaja konec leta preko dobičkov teh podjetij v državo kot lastnika minimalni znesek tistega dobička tudi nazaj v proračun. Ker prihaja nek minimalen znesek nazaj v proračun, v proračunu ta luknja ni tako zapolnjena, kot jo imamo sedaj, ko ni tako zapolnjena. Posredno se zmanjšajo plače v javnem sektorju, socialni transferji in vse ostalo. Tega se morda neki državljani in državljanke ne zavedajo, kaj pomeni neko netransparentno delovanje, optimiziranje nekaterih stroškov, tudi v teh podjetjih, če ta podjetja gredo v neko drugo lastnino. Vedno se zavedamo, da če sem lastnik jaz, sem vedno boljši lastnik kot država. Ker državni uslužbenec zvečer ali popoldne ob treh zaklene pisarno in odide, jaz kot lastnik zasebnik sem pa dolžan vedno gledati stroške, zmanjševati stroške, optimizirati stroške in ta dobiček maksimizirati. To je bistvo tržnega gospodarstva in to je bistvo tudi neke tržne ekonomske logike. Mi pa preko teh podjetij, ki so nekakšen zgodovinski končni produkt te naše tranzicijske zgodbe in ki je nekako nikoli nismo uspeli prodati, tudi v času, ko so ta podjetja nekako dosegala v evropskem, svetovnem težišču dokaj visoke cene. Menim, da je nujno potrebno, da vsaj v temu predhodnem obdobju, dokler ta podjetja ne bodo prodana, da se njihova transparentnost pokaže na najboljši možen način. Tudi menim, da amandma, ki so ga dali poslanci Nove Slovenije, je dobrodošel. Predvsem daje neko varnost, neko večjo transparentnost vsem davkoplačevalcem, da nekako vidijo, kdo so tisti subjekti, ki poslujejo s temi podjetji. Ali so te cene transparentne ali so te cene tržne, če dobavlja kar koli? Sliši se marsikaj, sliši se, da je cela vrsta ljubljanskih odvetnikov nekako kot paraziti priklopljena, recimo, na vrsto teh državnih podjetij z različnimi pogodbami, kljub temu da ta podjetja imajo nekaj svojih pravnikov, cele pravne službe. Še vedno so zunanji odvetniki nekako priklopljeni. To so tiste zadeve, ki sprožajo določene dvome pri naših davkoplačevalcih in vedno se sprašujejo, zakaj ti odvetniki živijo neko nadstandardno luksuzno življenje, kljub temu da ta podjetja delujejo v okviru svojega poklica z nekimi minimalnimi intelektualnimi storitvami, za katere pa zahtevajo nenormalno visoke cene. In na koncu, ko konec leta dobimo učinke teh podjetij – ravno dva dni nazaj smo lahko prebrali, da je Petrol izplačal svojim uslužbencem 900 evrov regresa. Za celo vrsto javnih uslužbencev ali pa celo vrsto naših delavcev, ki delajo za 600, 700 evrov v gospodarskih družbah, pa morda regresa skoraj ne bo ali pa bo minimalen. Tu se vedno sprašujemo o nepravičnosti nekih položajev, ki jih nekateri imajo v teh podjetjih, neke moči, ki jih imajo v teh podjetij. Vsaj ta moč bi naj bila v okviru tega amandmaja vsaj nekako malo bolj transparentno predstavljena: kdo posluje, na kakšen način posluje, s kakšnimi transfernimi cenami poslujejo, kdo so ti subjekti. Menim, da je to nek minimalni standard tudi neke demokratične države, v kateri so zaradi svojih zgodovinskih razprtij, ki jih je imela, ali pa zgodovine svoje ekonomske politike ta podjetja še vedno v večinski lasti države. Tako osebno podpiram in verjamem, da boste tudi vi, nekatere kolegice in kolegi, spoznali, prepoznali, da je ta amandma potreben. Vsaj za to predhodno obdobje, dokler ta podjetja – vsaj tista, za katera bomo nekako ugotovili, da so pripravljena za prodajo ali da jih je treba prodati – je treba dezinvestirati naša državna podjetja ali pa manjši del teh učinkov, ki jih imamo, da jih je treba postaviti. Osebno menim, da je ta amandma nujno potreben in da boste tudi vi sprevideli, da ga boste potrdili. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Lep pozdrav, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva, minister, državna sekretarka! Tudi sam želim izraziti podporo amandmaju k 2. členu. Kot je bilo že rečeno s strani predlagatelja in ostalih razpravljavcev pred menoj, je osnovna intenca, želja tega amandmaja, da pri gospodarjenju z državnim premoženjem vpeljemo večjo transparentnost. Tudi pri sami obrazložitvi razlogov za spremembo tega zakona o Slovenskem državnem holdingu je bila tudi s strani Vlade ta intenca pokazana in tudi s strani medijev kot ključni dosežek te spremembe, novele zakona to, da bo večja transparentnost. Sam se strinjam z osnovno dikcijo, ki je v tem 2. členu, da Računsko sodišče Slovenije revidira poslovanje Slovenskega državnega holdinga in odvisnih družb. Prav tako, kot sem že dejal, podpiram to, da bi bil večji pregled tudi nad samim poslovanjem teh družb in bi na ta način tudi v slovenski družbi poskušali odpraviti velik dvom o tem, ali se s slovenskim državnim premoženjem gospodari pošteno ali tako, kot mnogi rečejo, da pri gospodarjenju s tem premoženjem velja predvsem plenilska logika že skozi vseh zadnjih 20 let in da nam je to državno premoženje prav zaradi te logike v veliki meri tudi zelo zmanjšalo, splahnelo in da je tudi veliko izgubljenih delovnih mest zaradi prav takšnega gospodarjenja s tem premoženjem. Sama intenca, namen osnovanega zakona je v lanskem letu šel v to smer, da najprej združimo upravljavca državnega premoženja v Slovenskem državnem holdingu, da skozi proces klasifikacije naložb in predlog smernic upravljanja teh naložb naredimo transparenten način, da je to gospodarjenje z enega mesta čim bolj učinkovito in da ima tudi javnost pregled nad tem gospodarjenjem. Žal je v tej noveli zakona tudi 5. člen. Mislim, da v tem 5. členu sedaj, ko je bilo tudi na odboru rečeno, da iščemo neko začasno rešitev, zopet delamo to, kar smo v tej državi že mnogokrat naredili na področju gospodarjenja z državnim premoženjem, da iščemo začasne rešitve in hkrati omogočimo pogoje za to, že enkrat omenjeno, plenilsko logiko. Kajti, dokler ne bomo imeli sprejete klasifikacije naložb, tudi predlog smernic upravljanja teh naložb – danes smo že slišali stališče koalicije, da to, kar je bilo pripravljeno, ni v redu; nismo dobili boljšega predloga, da bi bilo končno s strani tudi Državnega zbora potrjeno, kako bomo s strateškimi naložbami gospodarili, ne samo kaj bomo prodali, kako bomo prodali, da se opredelimo o tem, kaj ta država tudi rabi v naslednjih letih imeti v tej svoji gospodarski substanci, zato da bo šlo gospodarstvo po pravi poti. Sedaj, ko to odločanje prehaja na Sod, ki je bil že v prejšnjem tednu imenovan, kjer so tudi nadzorniki Soda sedaj imenovani po ključu, ki ste si ga določili, v Državnem zboru ni sprejetih usmeritev, kako gospodariti z državnim premoženjem. Ker v 5. členu pa potem damo proste roke za razpolaganje s tem premoženjem do 20 milijonov, se bojim oziroma lahko kar vnaprej trdim, da se bo ta plenilski odnos do slovenskega premoženja uveljavil tudi v prihodnje. Zato podpiram amandma, ki ga je pripravila Poslanska skupina Nove Slovenije. Ocenjujem, da nasprotovanje sprejemu in uveljavitvi Slovenskega holdinga, ki se je izvajalo s strani takratne opozicije, danes koalicije, v drugi polovici lanskega leta z vsem nasprotovanjem v parlamentu, tudi z vložitvijo samega zakona na Ustavno sodišče, da je uspel ta manever v lanskem letu. Sedaj pa, ko bosta zavrnjeni klasifikacija in smernice upravljanja, pa bo prepuščeno Sodu in kabinetu predsednice Vlade in ljudem z ministrstva, da bodo s tem premoženjem gospodarili na svoj način. Sam mislim, da je to pot nazaj od tiste toliko potrebne in tolikokrat izrečene transparentnosti, ki bi jo na tem področju nujno rabili; transparentnosti, ki bi tudi dala Slovenkam in Slovencem zaupanje, da je politika vredna upravljanja z njihovim premoženjem, se pravi, z državnim premoženjem.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, podpredsednica. Kolegice in kolegi, minister, predstavniki Vlade! Holding je nastajal skupaj s takratno opozicijo zato, da bi se zadeve združile vse na enem mestu, da bi bilo upravljanje z državnim premoženjem kolikor se le da transparentno. Sedaj z demontažo in z današnjo sejo Državnega zbora, ko od klasifikacije do smernic demontirate holding in sedaj pri tej točki spreminjate zakon o holdingu, ste naredili vse, da te transparentnosti ne bo. Da bo to ostalo razpršeno, tako kot je bilo. Poglejte, če ne bi bilo temu tako, potem bi pustili nadzorni svet Soda takšen, kot je bil. Ne! Najprej ste ga šli politično urediti. Najprej ste postavili v nadzorni svet Soda ljudi, ki bodo očitno dovolj vodljivi in dovolj delali netransparentno, da boste lahko stvari imeli v rokah. Mimogrede, nekaj takega se dogaja tudi te dni z nadzornim svetom Optimo leasing v Ljubljanski banki, sicer pri tem direktno verjetno še niste zraven, ampak vendar svinjarije, ki se tam okrog dogajajo, bodo slej kot prej prišle tudi na te mize. Če bi imeli vsaj malo poštenega namena, ne bi zapisali, da so člani nadzornega sveta do izvolitve in imenovanja članov – po Zakonu o Slovenskem državnem holdingu, ampak piše tudi, da so lahko največ do 5 let. Skratka, tudi že tukaj bi lahko omejili. Če govorite o juniju, potem ne vem, zakaj je v prehodnem obdobju treba narediti tako, kot ste naredili, in sedaj še nasprotovati temu milemu amandmaju, ki bi mu lahko rekli blažev žegen Nove Slovenije, nič kaj več, in še nasprotovati vsaj enemu minimiziranemu pregledu. Ko ste bili v opoziciji, ste hoteli na vse načine – vse gor in dol, levo in desno – vse nadzore, sedaj ko ste v koaliciji, obrnete ploščo in si nič od tega ne želite oziroma postavite vse pod svoje okrilje. Danes sem v imenu poslanske skupine postavil vprašanje, ampak v nadaljevanju bom rekel to, kar je kolega Starman povedal – jaz pa pač nekoliko konkretneje z imeni in priimki in z akterji v tej politični igri –, ali je to umik države, politike iz podjetij in kakšen je cilj? Ti dve vprašanji sta najbolj pomembni. Vse možne rešitve, ki jih predlagajo – pa ta amandma je, tako kot sem že prej rekel, blažev žegen –, enostavno zavračate in ne daste nobene možnosti. Še bolj se postavlja vprašanje, kaj bo to prineslo jutri in pojutrišnjem na mednarodnih trgih. Mislim, da je danes 5,9 ali koliko cena naših 10-letnih obveznic na trgu. Sosednje države imajo tam 2-, 3-odstoten donos na obveznice. Ampak tam se ne dela tako, kot se pač dela tu. Zato smo danes pri vseh treh zadevah govorili prav o tem, česa ne bi smeli delati. Ko se oblast menja, se to menja. V redu. Ampak ne bi se smelo zamenjati popolnoma vse. Torej, to je gospodarjenje in transparentnost z državnim premoženjem! Boste rekli, da je tako bilo. Res je, 22 let je žal tako bilo. Tako je bilo 17 let levih vlad, ki so bile na oblasti. V zadnjem letu ni sama takratna koalicija pripravila, skupaj z opozicijo je pripravila in utirila zadeve. Sedanja predsednica Vlade – prej sem iz njenega magnetograma prebral – je celo takrat tukaj, kot poslanka povedala, da so se nekatere stvari z amandmaji uredile. Zakaj ne naredite tega koraka naprej in bi imeli tudi sedaj v zdajšnji opoziciji podporo in bi šli v smeri transparentnosti in preglednosti. Ne vem, če imam točen podatek, ampak kolega Starman velikokrat govori tudi zelo jasno in eksplicitno o številkah, da je bilo v lanskem letu – iz ene njegove razprave bom povzel –, mislim, da od 70 do 100 milijonov evrov v državni proračun iz celotnega premoženja državnega vplačano, da bi pa iz tega naslova moralo biti tam vsaj od 700 milijonov pa mogoče celo do milijarde, mislim, da je še to celo danes enkrat ponovil. Skratka, ko nekateri potem skačete v luft in tako dalje, zakaj omenjamo določene osebe – ja, če pa beremo v časopisju, če je vsak dan tega, kolikor hočeš: Janković bo naredil to, Janković je naredil to, Janković vodi tisto [[...]]
Gospod Pukšič, saj lahko priimek zamenjate s Pukšič, recimo.
Lahko, gospa predsednica, samo takrat bi se rajši obesil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nisem vas mislila zaustaviti v razpravi, vendar ravno prej je bil proceduralni predlog in bi res prosila, da se držimo. Besedo ima mag. Marko Pogačnik. Gospod Jerovšek, ste kaj želeli? Ne. V redu. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Že v uvodni predstaviti smo v imenu Slovenske demokratske stranke poudarili, da bo SDS vedno podprla takšne predloge, ki bodo pripomogli k večji učinkovitosti, odgovornejšemu poslovanju, gospodarnejšemu poslovanju in tranparentnejšemu poslovanju državnega holdinga. Vsekakor ocenjujemo, da predlog Nove Slovenije, 29.a člen, zagotavlja neko večjo transparentnost, preglednost, učinkovitost in gospodarnejše poslovanje. Vsekakor je zanimivo pogledati v zadnjem obdobju predvsem vprašanja in polemike v zvezi s svetovalnimi pogodbami, ki se pojavljajo predvsem v podjetjih v neposredni ali posredni državni lasti. Vemo, da so nekateri mediji poskušali priti do teh podatkov, vendar od 11 podjetij v večinski državni lasti ali pa posredni državni lasti niti eno od teh podjetij ni hotelo razkriti svetovalnih pogodb, koliko jih imajo, s kakšnim namenom so jih podpisali, zakaj so jih podpisali. Ne! Beremo zadnjo informacijo o družbi Adria Airways – ima svetovalno pogodbo v zvezi s prodajo. Poznavalci letalske stroke pravijo, da podjetja, ki jih je to svetovalno švicarsko podjetje predlagalo kot potencialne kandidate za nakup te družbe, niso rešitelji družbe. Na drugi strani pa beremo, da ne glede na izplen, ali bo kupec ustrezen, ali bo družba Adria Airways prodana ali ne, bo verjetno to švicarsko podjetje mastno zaslužilo. Tako piše eden izmed slovenskih portalov. Tudi mi ocenjujemo, da je treba narediti poslovanje transparentnejše in da bo tudi dejansko širša javnost izvedela, kam odteka denar iz državnih podjetij. Na drugi strani bi še vedno ponovil to, kar smo povedali že na začetku, da ne razumemo te nekonsistentnosti Pozitivne Slovenije in Socialnih demokratov. V opoziciji zagovarjajo ena merila, ko so na položaju vlade, zagovarjajo druga merila. Še vedno nisem dobil odgovora ne s strani sedanjih koalicijskih poslank in poslancev ne s strani ministrstva, zaradi česa so se odločili izpustiti štiri točke, ki so bile pogoj za umik referendumskih podpisov. Predvsem me pa zanima, zakaj je nastala sprememba pri sestavi nadzornega sveta. Tako Pozitivna Slovenija kot Socialni demokrati so zagovarjali, da mora imeti opozicija večji vpliv v nadzornem svetu. Zakaj ste to umaknili? Zakaj te zadeve niste dali in poslankam in poslancem na tej strani in na drugi strani predstavnikom ministrstva? Vsaj obrazložite, kje so razlogi. Obrazložite, da bomo vedeli. Zalo zanimivo bo danes videti poslanke in poslance Socialnih demokratov, ki bodo verjetno pritisnili tipko za spremembo in dopolnitev novele o Slovenskem državnem holdingu. Tri mesece nazaj smo poslušali: kraja stoletja, veleizdaja! Danes boste to potrdili, ampak verjetno izključno zaradi tega, ker ste koalicija vlade. Povejte, zaradi česa so zdaj takšne spremembe? Glavni cilj, verjetno, z vaše strani je bil narejen – zrušitev vlade Janeza Janše – in sedaj gredo stvari po svoje. Vsaj s strani predstavnika Ministrstva za finance pričakujem odgovore, zaradi česa so izpuščene štiri točke, ki ste jih še dva, tri mesece nazaj tako vneto zagovarjali in tudi pogojevali z umikom referendumskih podpisov. Osebno ocenjujem, da se bo kalvarija z upravljanjem državnega premoženja nadaljevala. Kdaj boste postregli s klasifikacijo? Govori se, da boste do sredine poletja dali novo novelo zakona. Iz medijev razberemo, da ne bo prišlo do prenosa lastništva na državni holding. Potem ne bomo mogli govoriti več o holdingu, ne bomo mogli govoriti več o upravljanju, ampak bomo govorili izključno o vodenju, vodenje pa je direkten vpliv politikov na vse odločitve podjetij. Zanima me, kako bo, če ne bo prenesenega lastništva. Upravljavec Sod ali SDH bo sprejel neko odločitev, za to odločitev bo moral potem dobiti soglasje lastnika, drugače ne gre. To pomeni, da se bo lastnik direktno vključeval; in tu gre za vodenje, ne gre za upravljanje. Zanima me, kakšno bo mnenje OECD – ali se bo s tem strinjal ali ne? Ali gre pa na drugi strani za verjetno namerno zavlačevanje, da se bodo lahko določeni privatizacijski postopki v tem vmesnem obdobju zapeljali na način, ki bo všeč samo enemu, in da se bodo nadaljevali osebni parcialni interesi. Večinoma teh predlogov in pripomb, ki jih bo današnja koalicija črtala, spremenila, so bili sprejeti na predlog Socialnih demokratov in Pozitivne Slovenije. Danes, ko ste pa na poziciji, boste pa te zadeve spremenili in jih črtali. Na drugi strani je seveda tudi vprašanje za Državljansko listo, ki je pripravljala, njihov minister je te zadeve pripravljal. Dva dni pred glasovanjem na Odboru za finance je bilo jasno zagotovilo Državljanske liste, da bodo klasifikacijo podprli – žal. Rečejo eno, delajo drugo, vendar s tem sprejemate tudi odgovornost. Še enkrat bomo ponovil: SDS bo vedno podprla takšne predloge, takšne rešitve, ki bodo pripomogle k učinkovitejšemu, transparentnejšemu in gospodarnejšemu upravljanju državnega premoženja.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Vidim željo po razpravi, zatorej odpiram prijavo na razpravo. Naj povem, smo še pri 2. členu in vloženem amandmaju Nove Slovenije. Prijavljeni so štirje razpravljavci. Prvi ima besedo gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Najprej mi dovolite, da vas opozorim, da predsedujoči vodi sejo, ne pa spušča opazke razpravljavcem. Mislim, da si tu korektnosti poslanci, ki smo se prijavili k razpravi, pa najsi bomo koalicijski ali opozicijski, zaslužimo. Drugo, kar je, moram reči, da v tej dvorani hudo pogrešam predsednika Državnega zbora gospoda Vebra, da bi razložil, kako gleda na to krajo stoletja zdaj, ko je koalicijski poslanec, ko je predsednik Državnega zbora. Takrat, ko smo mi pripravljali ta zakon, je bilo to najhujše zlo države, ne da bi kakor koli pojasnil, zakaj, ampak je to bilo. Takrat smo bili okarakterizirani, da želimo dobesedno skoraj ukrasti 10 ali ne vem koliko milijard premoženja. Zdaj, ko sprejemamo to novelo zakona, bi rad pojasnilo predsednika Državnega zbora, kako zdaj gleda na točno isto zadevo v funkciji koalicijskega poslanca in predsednika Državnega zbora – zdaj ko se mu je status zamenjal. Prav tako je takrat zelo vehementno nastopil, ko smo sprejemali ta zakon, in je govoril o veleizdaji. Zdaj bi prosil, da gospod kolega poslanec našteje imena veleizdajalcev. To je pravzaprav elementarno, kar lahko od njega zahtevamo. Zdaj smo v fazi, ko ste ta zakon na tak ali drugačen način dopolnili, po moje nepopolno, v nekaterih delih ste ga izrazito poslabšali, in zdaj bi bilo dobro, da slišimo, kdo so tisti veleizdajalci, ki bodo zdaj upravljali, odločali in tako naprej s tem državnim premoženjem, ki ga je za 8, 10, 12 milijard; pač, odvisno od otvoritvene bilance in cenitev. Ti odgovori tukaj manjkajo. Še februarja, ko je gospod poslanec Veber nastopil prvič na funkciji predsednika Državnega zbora, je govoril točno o tem: o veleizdaji in o vsem tem, kar sem prej rekel, da je prodaja državnega premoženja škodljiva in da je treba na vse te probleme na glas opozoriti. Ta oseba manjka tukaj, ko je še mesec dni nazaj imela cel kup karakteristik za vse tiste, ki smo to rešitev zakona predlagali. Zanima me in ne vem, kdo bo na to odgovoril. Gospa Alenka Bratušek je – mislim, da 26. septembra – na seji dejala, da je sestava nadzornega sveta absolutno tako pomembna, da od tega ne mislijo in ne bodo odstopili. Zdaj je gospa Alenka Bratušek predsednica Vlade, ni več opozicijska poslanka. Kot predsednica Vlade, kot prvi človek koalicije v izvršni veji oblasti je predlagala novelo zakona in te tako ekskluzivne zahteve – ki jo je takrat povedala in še večkrat ponovila in do decembra zapisala v zahteve, ki se jim reče zahteve glede umika podpisov pod zahtevo za referendum za Slovenski državni holding – v tem zakonu ni. Kaj pa se je v tem času tako radikalnega spremenilo, da to ni več absolutno prednostno in absolutno tako pomembno, da se od tega ne da odstopiti? Zdaj pa se je točno to zgodilo! Ne dobimo odgovora na te nedoslednosti, ne dobimo odgovora ne od enega predstavnika, ki je na vrhu zakonodajne veje oblasti, in ni odgovora od predsednice Vlade, ki je na vrhu tretje oziroma izvršne veje oblasti. V čem so te spremembe in razlogi za tako diametralna odstopanja na teh področjih?! Zakaj se tega v tem Državnem zboru ne more, noče pojasniti? Če se kdaj lahko – če se je kdaj lahko mislilo, da se bo zgodila veleizdaja in kraja državnega premoženja –, se sedaj, ko ni nobenih pravil več, po katerih se bo to delalo. Klasifikacijo ste zavrnili, smernice ste zavrnili in sedaj je zadeva brez pravil. Sedaj govorite o prodaji dveh, treh pomembnih gospodarskih družb, to se pravi tiste, ki so prodajljive, in najbrž gre za prodajo kakšnih družb s področja derivatov, telekomunikacij in ene banke. Mislim, da je gospod Veber celo izrecno povedal, da na prodajo telekomunikacijske družbe ne pristaja. Ampak zanima me, zakaj kar naenkrat takšen radikalen odmik od tistega, kar se je ne dolgo tega nazaj govorilo. Strašno me moti, ker nihče tega ne pojasni. Strašno me moti! Predsednica Vlade, jo imamo, imamo predsednika Državnega zbora – oba sta nekje v bližini in onadva svojih izjav ne želita pokomentirati. Svojih izjav. To, kar se dogaja v tem kadrovskem smislu, pa je po mojem mnenju tudi problem. Mi smo pred tem Zakonom o Slovenskem državnem holdingu imeli zakon o Sodu in smo imeli Agencijo za upravljanje s kapitalskimi naložbami. Kakšno je bilo delovanje obeh teh dveh institucij, nam je najbrž približno znano; da je bilo v najboljšem letu, ki ga dajo nekateri poslanci, tudi gospod Veber, za zgled, to je leto 2011, 34 milijonov evrov dividend v državni proračun in 507 milijonov finančnih dokapitalizacij, brez ostalih dokapitalizacij, ki jih je bilo še krepko čez milijardo ali pa skoraj dve. In zdaj se osebe, ki so takrat upravljale z državnim premoženjem, v eni ali drugi vlogi, na tak ali drugačen način vračajo v vodstvo Soda in tudi potem posledično v vodstvo Slovenskega državnega holdinga. Se pravi, garancija za perfektno upravljanje z državnim premoženje, po vašem mnenju, se na nek način vrača v to zgodbo. Kako je mogoče, da bodo dobili ponovno neko pomembno vlogo v tem sistemu osebe, ki se niso izkazale pri upravljanju z državnim premoženjem? Mislim, da je to nedopustno in tudi to bi moral nekdo pojasniti. Kar zadeva ta amandma, mislim, da je ta amandma potreben. Gospod Starman, ki je eden najboljših, če ne najboljši slovenski sanator gospodarskih družb v težavah – pravzaprav mislim, da je saniral štiri ali pa oživel štiri gospodarske družbe, tudi Muro, tudi Jelovico, tudi eno čevljarsko družbo in še kaj –, je več ali manj vsakič, kadar se je prijavil k razpravi, povedal, da so največji problem pogodbe. Svetovalne pogodbe. V firmah, ki so umirale, so bile svetovalne pogodbe ključni problem. Kup priveskov, ki je črpalo denar za take in drugačne storitve, mi smo pa se ukvarjali tukaj, ali bomo družbo sanirali ali ne. Mislim, da je podobno tudi v drugih gospodarskih družbah. Vi ste nam nedavno tega, dan, dva nazaj prinesli nek predlog zakona, v obrazložitvi napisali, da je ta zakon potreben zato, da se bo dokapitaliziralo ali pa dalo finančno injekcijo Cimosu. Nihče ne pove, da je tam "zabluzila" neka javna institucija, ki se ji reče Modra zavarovalnica, in nihče se niti z besedico dotaknil odgovornosti upravljavca dela državnega premoženja. Nihče! Ključni problem za cel Državni zbor, za koalicijo, SD, Pozitivno Slovenijo je, kako bomo mi to firmo rešili. Sestavni del istega paketa je odgovornost tistih, ki so to povzročili. Predsednica Vlade je dejala, da bomo sanirali samo gospodarske družbe, ki imajo perspektivo. Ne vem sedaj, če je gospodarska družba, čeprav ne nasprotujem temu, ki ima 400 milijonov letnega prometa in 400 milijonov evrov obveznosti, perspektivna v tem smislu, da bi to lahko storili. Tu gre najbrž na nadaljevanje nekih drugih zadev. Problem je odgovornost. In tisti, ki sprejemate te rešitve, morate na nek način zahtevati odgovornost. Gre za enormne zneske, za enormno premoženje, gre za enormne nekontrolirane odlive in vi to prodajate potem kotneko sanacijo, neko pomoč. Mislim, da je to neodgovorno. Beremo zgodbe, ki se nanašajo na neko slovensko občino in tam javni denar leti okrog in okrog. Mi smo, ali pa ste – ne mi, vi ste – takrat nekako v bančnem sistemu zlobirali ustanovitev nekega konzorcija, da so neke družbe izvajale nek projekt, velepomemben za Slovenijo. Na koncu ugotovimo, da je del tega krožilo po vseh raznih zadevah in prišlo do privatnih računov – tistih, ki so odobrili in potiskali naprej ta projekt. In nič. Ni institucije v državi, ki bi naredila neko podobno zadevo, kot jo je naredila Hypo banka: in so prišli, zaklenili, odpeljali, razrešili. Ukvarjate se pa z vsemi marginalnimi zadevami, kdo je kam narobe pogledal, kdo je kje morda obtožen kakšnega suma nepotizma in tako naprej. Bagatela! Ključne stvari, sto milijonski zneski ali več pa tečejo tako, kot bi si žile prerezal na rokah in bi ti dajali transfuzijo. To bi samo teklo čez sistem, na eni strani noter, na drugi ven. To počnete. Mislim, da bi morali, preden nadaljujemo s to razpravo o tej noveli zakona, ki predvsem izredno olajšuje z upravljanjem z državnim premoženjem – izredno olajšuje zato, ker odvzema vsa pravila –,dobiti odgovore na te ključne stvari, ki jih v zakonu ni več, ali pa pokomentirati izjave, ki so prejšnjo ekipo obremenile z določenimi opazkami, nalepkami, diskreditacijami in tako naprej. To, da smo bili obtoženi kraje stoletja, ni enostavno. Tega se ne znebiš v naslednjem stoletju. To, da smo bili obtoženi veleizdaje tisti, ki smo podpirali ta zakon, najbrž ni enostavno. Za veleizdajo so bile včasih hude sankcije in najbrž se vsi tisti, ki so to izrekali in ponavljali, tega zavedajo. Bilo bi lepo, korektno, da to razložijo, kako s temi postopki naprej, kako s to nadgradnjo veleizdaje boste delali naprej. V bistvu gre za nadgradnjo tega. Pričakoval bi odgovore najodgovornejših ljudi v tej državi, to se pravi predsednika Državnega zbora in predsednice Vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Tanko. Gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Moram reči, da se tudi meni dozdeva, da ste – ob sprejemanju tega zakona so najbolj nagrajeni pa najbolj vplivni takrat govorili o veleizdaji –, danes nekam čudno neaktivni, da vas je zapustila vsa domišljija, da transparentnost ni več potrebna v tej državi glede upravljanja državnega premoženja, celo razpolagalo se bo lahko brez nadzora in ta sprememba glede transparentnosti je neverjetna. Približno enako spremembo v enakem času opažam tudi pri istih strankah v odnosu do plagiatorstva in plagiatov. Tisto tudi ni več problem. Ampak razpravljamo o izjemno pomembni zadevi in ko govorimo o tej vaši neaktivnosti, politično popolnoma razumem, da se je predsednik Državnega zbora na daleč izognil današnji temi pa današnji razpravi o tem, ker je imel kot poslanec prej izjemno dosti povedati in je govoril o veleizdaji. Danes se je očitno odpovedal vodenju seje ob tej točki, poniknil je, ni ga. Morda bi mu, če bi danes tukaj sodeloval, verjetno škodovalo, da ne bi dobil kakšne nagrade za propagandista. Sedaj jo bo pa lahko dobil, ker ne bo požrl svojih besed. Poglejte, ko govorimo o tem amandmaju – prej sem rekel, da je vsaj delno zdravilo, minimalna možnost za neko preglednost, transparentnost. Kajti, po tej vaši neaktivnosti vidim, da so te govorice o tem, da so svetovalne pogodbe na račun bodočega Slovenskega državnega holdinga že napisane in da so že zmenjeni, koliko denarja dobi kdo, pa katera institucija, pa katere stranke, pa za koliko odgovarjajo. Če to prevedemo, lahko razumemo tisto kadrovanje nadzornikov v Slovensko odškodninsko družbo. Tam ste si politično razdelili do milimetra natančno, tudi za večino medijev zdaj ni več problem politično kadrovanje nadzornikov. Izbrali ste takšne ljudi, ki bodo to razdelitev strogo spoštovali. Povsem jasno je, da sta v tem nadzornem odboru dva človeka, dve osebi iz ljubljanskega magistrata oziroma direktna podaljška. Želel bi, da mi danes poveste, za koliko denarja ste se zmenili s temi donacijskimi pa svetovalnimi pogodbami, da odleti takoj, ko pride do SDH, kajti gospod Janković je za donacije bil izjemen mojster. Izjemen. Vsak, ki je hotel kaj delati z državnim denarjem v okviru Ljubljane, je moral dati donacijo. Zdaj ste to uzakonili, razumete. Vse to boste uzakonili, kako se bo to delalo naprej. Kot pravi predsednica Vlade, rabite čas za druge stvari. Drugod rabite čas, tu pa ste v trenutku vse zrihtali. Tam, kjer bi bilo treba delati na transparentnosti in drugem, ki so pomembne stvari, ki bi to operacionalizirali na transparenten način, tam se ne mudi več. Mudi se pa zamenjava direktorja v Arhivu. To pa je velevažno za to državo v tem trenutku, ko je na robu bankrota. To pa ja. To pa je vaša priljubljena tema – kadrovanje. S tem amandmajem skušajo predlagatelji – in se strinjam – dati majhno možnost, da vam ne bi uspelo vse tisto, kar ste se že dogovorili, da bi morali nekatere, kot pravijo po kuloarjih, že napisane sponzorske svetovalne pogodbe, donacijske pogodbe, sklepe umakniti ali pa zadržati. To bo lakmusov papir, kdo od vas je kdaj iskreno govoril o transparentnosti razpolaganja in upravljanja z državnim premoženjem. Kdor niti za to ne bo upal dvigniti roke ali pa pritisniti tipke, tisti je popoln talec teh, ki upravljajo s to koalicijo. Kolegice in kolegi poslanci, zavedajte se, da je takšno taktiziranje, da niti ene besede niste sposobni reči o transparentnosti upravljanja Slovenskega državnega holdinga danes, da je to kratkoročno, da ima kratke noge. Ob tem da ste imeli idej še pa še takrat, ko se je zakon sprejemalo. Naši občani, naši volivci bodo videli ta vaš spremenjeni odnos, to žegnanje korupcije, ki se predvideva. Ne vidim nobene stiske, raje so se ti iz prve lige Pozitivne Slovenije umaknili, delajo načrte, mogoče se že podpisujejo sponzorske pogodbe, ne vem, morda, pa ostali sploh ne veste. Vidim, da ste izjemni ujetniki centrov moči. Včasih je prišel sem minister pojasnjevat, zdaj nimamo niti tega in na ta način smo degradirani v Državnem zboru. S takimi vašimi brezsramnimi metodami se ne strinjam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Han, proceduralno.
Sedemkrat sem želel proceduralno, ko je nastopal Jože, pa sedemkrat me je minilo. Mislim, to je res nemogoče, Jože! Ti si umetnik, profesor, doktor za spletke, samo čakal sem še, kdaj boš partizane pripeljal sem in bomo še o partizanih in NOB začeli govoriti. Vendar te prosim – se strinjam, transparentnost je najbolj pomembna –, ampak, Jože, prosim, da me ti in vaša stranka ne učite transparentnosti, ko ste zadnji dan, ko ste še vladali, menjavali ljudi v energetskih družbah, v nadzornih svetih, brez kakršnega koli dogovora, sploh v koaliciji. Niste niti Ljudske stranke vprašali ne Nove Slovenije, vi ste kar po svoje delali. Če se že jaz od tebe lahko česa naučim, se o zgodovini tega parlamenta, o transparentnosti pa od tebe ne želim učiti. Prosim, da ga opozorite na to, kadar govori o takšnih izmišljotinah. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Han. Gospod Jožef Horvat je zdaj na vrsti, izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Gojil sem upanje, da bo ostal še naprej prisoten naš nekdanji poslanski kolega, sedanji minister v Vladi Republike Slovenije, gospod mag. Stanko Stepišnik, da bi morda tudi njemu še kakšno zadevo razložil. Preprosto zato, ker ga iz poslanskih klopi spoštujem in vem, da je poštenjak in da tudi o menedžiranju nekaj ve ali pa veliko ve. Dovolite, da svoja čutenja naglas izrazim. Nekako čutim, da tudi koalicijski poslanci v duši podpirajo ta amandma, kar se da dokazati s tem, da ni nobene razprave. Seveda so najbrž jasna navodila glede glasovanja, ampak tudi če bo kdaj ta ideja implementirana v prenovljenem Zakonu o Slovenskem državnem holdingu, bomo mi srečni, tudi če danes ne bo dobil podpore, se pa seveda kolegom iz opozicije zahvaljujem za podporo. Veliko je bilo govora o transparentnosti, ker ta amandma prinaša transparentnost v najširšem smislu. Transparentnost ali bolj slovensko, čeprav je to tudi slovenska beseda, prozornost. Kaj hočemo doseči? Še enkrat, hočemo doseči to, da če pogledam v poslovanje gospodarske družbe, ki je na klasifikaciji – ki še ni sprejeta – ali pa, recimo, konkretno Telekoma, da vidim natančno, katere gospodarske družbe, espeji in posamezniki s to družbo, ki je v državni ali delni državni lasti, sodelujejo in v kakšni višini. Ali je to kakšen problem? In to ne stane nič. Kot sem povedal, mi nismo nikoli gojili in tudi danes ne, simpatij, da je zdaj tudi tukaj prisotno Računsko sodišče. Nihče pa ni povedal, koliko to stane. Če rečemo, da zdaj obesimo tudi to nalogo Računskemu sodišču, in rečemo, da to nič ne stane, potem implicitno izjavimo, da ima Računsko sodišče neizkoriščene kapacitete in da – ne bom rekel, da nič ne dela – dela s 70-odstotno kapaciteto. Ali kdo to upa očitati Računskemu sodišču? Vsi bodo na nogah! Zato bo najbrž, če so danes kapacitete Računskega sodišča 100-odstotno izkoriščene, kar bi po načelu dobrega gospodarja in optimizacije poslovanja in tako naprej moralo biti, bo zdaj moralo Računsko sodišče zaposliti nove in kvalificirane – ne kogar koli s ceste, ne kogar koli od pajdašev, sodelavce. To pa najbrž stane. To pa se bo poznalo v proračunu Republike Slovenije. Poglejte, če ne bomo večje transparentnosti implementirali, če ne bomo implementirali to rešitev, recimo mu supervizor za družbe v klasifikaciji, potem nam bodo najbrž protestniki ali pa vam bodo protestniki še naprej očitali, da kradete vsem nam oziroma vsem državljanom ali pa, da mi vsi krademo, ker pridejo navadno sem pred našo hišo in zahtevajo naše glave, če malo bolj brutalno rečem. Je pa res, da dokler bo politika v gospodarskih družbah, v družbah v delni ali 100-odstotni državni lasti, bo to pomenilo, da bo tudi politika nastavljala vodstva teh družb, nadzorne svete, nadzorni sveti pa uprave. Normalno in logično se bo to dogajalo vedno in tako dolgo, dokler se politika za vse čase ne umakne iz gospodarstva; in to je cilj Nove Slovenije, to je cilj, ker bo sicer vedno politik klical člana nadzornega sveta, ali pa člana uprave, ali pa nekega direktorja, da naj mu priskrbi neko pogodbo – danes smo že govorili o svetovalnih pogodbah, danes smo govorili o pogodbah za oglaševalske storitve in tako naprej. In to bo vedno, ne glede na to, kakšne barve je vlada. In tu je problem! Tu je strahoten problem. Vam kar povem: zdaj, ko razpravljamo o tem amandmaju, je najbrž nastala že druga, morda tretja, morda deseta pogodba, podpisana za nekaj 10 tisoč evrov; tam pa imamo na robu družbe ljudi, ki ne vedo, ali bi si kupili pol kile kruha ali samo četrt. Prosim vas, kolegice in kolegi, skupaj smo delali Zakon o Slovenskem državnem holdingu. Mi smo takrat imeli večjo odgovornost, kot vi, opozicija, smo upoštevali nekatere vaše rešitve, morda lahko rečem kar veliko. Upoštevajte tudi sedaj kakšno našo, ne bo vam žal. Ta ne stane nič, bo pa učinek velik – če seveda kaj daste na transparentnost, če ne, pa je treba pač objaviti, da od danes naprej ni transparentnosti pri poslovanju gospodarskih družb v delni ali 100-odstotni državni lasti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Hercegovac, proceduralno.
Lepo pozdravljeni, predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Poslanec gospod Horvat govori o pogodbah, očitno ve, o čem govori. Predlagam 50 minutni odmor, da dobimo na mizo, o katerih pogodbah govorite.
Hvala lepa. Ta odmor ne bo mogoč. Nadaljujemo z razpravo. Na vrsti je gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa za besedo. Približno 70 %, morda celo več slovenskega gospodarstva oziroma gospodarsko-finančnega premoženja v Sloveniji je v lasti politike. To je monstruozna vsota. Oziroma kar je ostalo od tega premoženja oziroma tega gospodarstva. Težko verjamem, da je tak rezultat bilo mogoče doseči na način, da se ni zgodila, recimo, najmanj kakšna zloraba položaja ali neko protipravno okoriščanje in kar je še takšnih pojmov, kazenskih in tako naprej. Nisem strokovnjak, ampak nekako me ne prepričajo argumenti, da so bile vse te procedure popolnoma v skladu z zakonom, in me ne prepriča argument, da ti, ki smo sprejemali te zakone, smo s tem dovoljevali takšne zlorabe. To preprosto ni res. Je pa verjetno res, da se je nekako od leta 2004 in naprej to vozlišče interesov, ki s takšnim premoženjem in s takšno gospodarsko močjo upravlja, znašlo v težavah, ki so se spremenile potem v nekakšen notranji kanibalizem tudi med vladnimi strankami, to se je potem spremenilo v zahteve po demonizaciji in odpravi vsega, kar je tu bivalo in delalo 20 let in je kakor koli že oblikovalo življenje v Sloveniji. To zahtevajo tisti, ki so točno produkt tega, kar na nek način denuncirajo. Najmanj dve vladi sta padli zaradi tega; Pahorjeva zagotovo, druga Janševa zagotovo. Skratka, ta zadeva je v krizi in zaradi tega je v krizi cela država, to je monstruozna situacija. Zaradi reševanja problemov tega vozlišča cela država trpi in ne vidi jasnega izhoda. Tako je dobro tudi povedati javnosti in tudi, da povemo sebi, da za to gre. To preoblikovanje javne koristi v zasebno je tisto, kar je pripeljalo do takšne situacije. Ponavljam, argumenti, da zakonodaja to dopušča in da ne gre za kršitve zakonodaje, niso prepričljivi. To vozlišče obvladuje marsikaj, vključno z mediji; neposredno preko lastništva in posredno skozi oglaševanje. Namesto da se spopadamo s tem, kar bi bilo najbolj odgovorno, se soočamo s temi stalnimi metamorfozami – novi obrazi in tako naprej –, dejansko je to samo perpetuiranje te agonije tega vozlišča. Nove stranke, češ da potem bo vse dobro, ulica, lačni otroci, partizani, domobranci – kar koli se uporablja za poneumljanje ljudi in da se odvrača pozornost od tega osnovnega problema. Rušenje vlad, vse to, kar destabilizira, je izvor vsega tega v tem. Zakaj ne govorimo jasno? Ta amandma bom podprl, to je kapljica v morje, ampak vendar prispeva malo k transparentnosti. Zagotovo rešuje več problemov, kot naj bi jih ustvaril. To, da zaradi tega ne moremo izplavati iz situacije, ki – ponavljam – ni pogojena samo z mednarodno finančno gospodarsko krizo, te težave so seveda s tem poglobljene, ampak brez reševanja tega se v Sloveniji tudi ne bomo mogli spopasti z izzivi, ki prihajajo od splošne krize. Ena od prejšnjih vlad dve leti ni delala nič, ker je menila, da bo nemška lokomotiva že potegnila vse skupaj iz krize, pa se to ni zgodilo. Tako je tu ena zelo odgovorna domača naloga, ki nas vse čaka. Ena rešitev je bila že najdena, lahko bi jo popravljali, zdaj se jo ruši, ne ve se, kaj bo tisto rešitev nadomestilo, in se sami spravljamo v vse večje in večje težave, ne da bi kdo bil v stanju pojasniti ljudem, da se to dela zaradi tega, ker se želi doseči ta in ta cilj, ki bo dober za vse. Te razlage še ni, vsi jo čakamo. Resnično upam, da pride čim prej in da se tudi ljudem omogoči, da potem identificirajo svoje mesto v tej družbi in tudi lastno prihodnost – saj zato smo pa tu! Če so rešitve, pridite z njimi čim prej na dan in povejte, kako se bo to rešilo: plače, penzije, zdravstvo, šolstvo in vse, kar spada zraven in kar sestavlja dostojanstvo države in s tem tudi dostojanstvo državljanov.
Hvala lepa, gospod Battelli. K razpravi se je javila še državna sekretarka. Pred tem dajem še vam možnost, gospa Hercegovac za proceduralni predlog.
Moj proceduralni predlog je, spoštovane poslanke in poslanci, da je vsak poslanec res samo dva mandata v Državnem zboru. Zakaj? Zato, ker določeni poslanci, ki so pet mandatov, so sami velikokrat vplivali netransparentno na odločitev glasov, zakaj so nekatere stvari slabe ali bile take, kot so, in so tudi indirektno vplivale na slabo stanje ljudi v tej državi, tako kot je govoril kolega pred mano. Zato mislim, da tudi vsak poslanec tukaj, ki sedi, nosi svojo odgovornost za to stanje, kot je. Hvala lepa.
Dobro, gospa Hercegovac, vaš prejšnji predlog ni bil v skladu s poslovnikom, tudi ta ni v skladu s poslovnikom, ampak ste izrazili svoje mnenje. Vidim pa, da je še želja po razpravi. Državna sekretarka se je sicer odpovedala razpravi. Gospod Bevk. Še kdo? Več je želja po razpravi, zato odpiram možnost za prijavo. Gospod Meh in gospod Bevk. Izvolite, gospod Meh.
Nekako sem, gospe in gospodje, mislil, da bi danes ob tej razpravi bilo modro molčati, ne govoriti in preprosto sprejeti tista dopolnila, ki so potrebna, zato da bi lahko operativno in lažje delali. Ampak se je veliko tega nabralo. Veliko teh misli je bilo tukaj izrečenih in dovolite, da nekatere morda vsaj komentiram, ko govorimo o amandmaju k 2. členu in poskušamo opredeliti, zakaj in kaj ta amandma pove. Moje prvo vprašanje je, zakaj tega že do sedaj ni bilo v zakonu. Zakaj tega že do zdaj niste predlagali, če smo tako želeli transparentno in vse drugo delovanje? Torej, gre za to, pa je prav, da bi bilo poslovanje transparentno in da bi dobili tiste podatke, ki bi jih želeli, zato da ne bi govorili o svetovalnih pogodbah, da ne bi govorili o korupciji kar tako in da ne bi govorili o pajdaših, ki jih očitno poznate. Ne poznam nobenega pajdaša. Za koruptivna dejanja sem pa seznanjen iz tega, kar poročajo tisti, ki so za to odgovorni. Komu protestniki govorijo, gospe in gospodje? Vam, opoziciji? Nam politikom tukaj, nam govorijo! Ne govorite "vi" in "mi". Zelo se strinjam s gospo Hercegovac, tukaj notri sedite posamezniki že zelo dolgo, delate, vse veste in zdaj krivite nas, ki smo tukaj prvi mandat in poskušamo s srcem narediti tisto, kar smo čutili, da bi v tej državi morali narediti. Zato se mi zdi, da bi bilo prav, da sprejmemo ta predlog. Ko smo se pogovarjali o Slovenskem državnem holdingu, se najbrž še spomnite, da je bilo veliko pripomb na ta Slovenski državni holding in da sem sam podpisal predlog pod to, da Slovenski državni holding ne bi bil takšen, ko je bil. Pa sem se tudi takrat zavedal, da bomo morali nekaj narediti s slovenskim premoženjem, ki ga še imamo. Vendar ne na ta način, kot je bilo opredeljeno, ker so se vmes pogovarjali – tisti, ki so bili za to odgovorni – o tem, koliko energetike bodo prodali in so podpisali nek dogovor s sindikati. Gospe in gospodje, preveč lahkotno govorimo o tem slovenskem premoženju, od katerega so odvisna naša življenja, tisti, ki smo celo življenje pravzaprav delali v teh državnih firmah, ali v gospodarstvu, ali kje drugje. Zato ni vseeno, katero firmo prodamo, zato ni vseeno! In o tem moramo govoriti. Ko smo govorili o klasifikaciji, spomnite se, kaj vse je bilo v tej klasifikaciji napisano. Spomnite se, kaj vse je bilo napisano! Pa je bilo to vse prav? Je bilo to dogovorjeno z delavci, je bilo to opredeljeno, smo imeli analize, kaj se bo zgodilo? Mislim, da bi bilo prav, da jemljemo to kot celoto, ko bo slovenska vlada prišla pred Državni zbor in pred javnost z dejanskim stanjem našega gospodarstva in financ. Takrat bomo morali tudi dejansko govoriti o tem, kaj in na kakšen način bomo naredili. Kako bomo manjkajoča sredstva pridobili in kako bomo zadostili vsemu tistemu, o čemer ste danes govorili; o delavcih, ki si kruha ne morejo kupiti, in marsikaj drugega o ljudeh, ki si tega ne morejo kupiti. Seveda si ne morejo kupiti tudi zaradi nas, gospe in gospodje, tukaj! Govorjenje o tem, veste, vsaka vlada bi kar naprej nekaj spreminjala. Vse tisto, kar je bilo prej, je zanič, vse, kar mi delamo, je pa dobro. Mislim, da je prav, da nismo spremenili v bistvu poslanstva SDH, da spreminjamo tisto, kar je narobe in da poskušamo nadaljevati. Spomnim pa naj vas, da smo AUKN ukinjali, šele ko je začel dajati, ne da bi poslušali. In to smo danes tukaj v Državnem zboru že slišali. Zaradi tega bi bilo prav, da pazljivo umeščamo te naše besede v prostor, zato ker jih ljudje poslušajo in res verjamejo, da je vse tako, kot posamezniki govorijo. Torej prodajamo zadnje ali poslednje državno premoženje. Zato kaže o tem pazljivo ravnati, dokler še to lahko delamo sami. S tem, da je 70 % premoženja v lasti politike, se ne morem strinjati v nobenem primeru. V družbi, kjer sem delal, recimo, da politika nikoli ni imela v lasti tega podjetja, se pa je politika tako ali drugače vedno dotikala, če govorimo o prostorski politiki, o politiki tudi drugačni, socialni, ekonomski ali kakršni koli – če smo to mislili in tako potem tudi povejmo. Ali smo se vprašali, kaj bo s temi gospodarskimi družbami? Eno leto, vemo, kaj bi morali narediti. Kaj bo z gospodarskimi družbami? Kaj bo z delavci? Kaj bo s programi? To vse je bistvo, o katerem moramo danes govoriti. Slabo upravljanje. Samo deloma drži, da je bilo upravljanje slabo v državnih podjetjih. Drži samo deloma. V nekaterih gospodarskih družbah v lasti države je bilo upravljanje odlično, pa tudi vodenje odlično, ker so to uspešne gospodarske družbe. Vprašanje pa je, če znajo upravljavci, če znajo lastniki postaviti pravilne cilje pred ta podjetja in če znajo lastniki izkoristiti sredstva, ki jih ta podjetja imajo, in da postavijo cilje, ki jih morajo izvesti. Naj spomnim, da smo, ste v tem Državnem zboru sprejeli zakon, s katerim smo umestili elektrarne spodnje Save v prostor. Spomnite se, kaj vse delamo ob vsem tem skupaj, pa je prav. Zato je vpliv politike na marsikaj, kar se v naši državi dela, izjemno pomemben. Zakonu smo ostro nasprotovali v času nastajanja zaradi razlogov, ki sem jih že povedal. Danes je kar nekaj razpravljavcev govorilo o tem, da smo odstavili vlado. Gospe in gospodje, odstavili ste jo sami, zaradi – saj veste česa. Ne bom govoril, ker se mi zdi, da ni prav, da bi to naredil. In če vemo, da bomo morali premoženje prodati, potem bi bilo prav, da danes govorimo o tem, da ga bomo dobro prodali; da bomo imeli efekt od tega, da bomo dobili dobre lastnike. Zato bi bilo prav, da dobimo in smernice in klasifikacijo in potem tudi, na kakšen način bomo to delali. Sicer pa mislim, da bi bilo resnično prav, da bi tukaj pazljivo spuščali besede v eter, da ne bi žalili in da bi poskušali govoriti o tistem, kar ta trenutek je na dnevnem redu. Zato je amandma k 2. členu amandma, za katerega razumem, kaj želite z njim doseči. Seveda pa istočasno tudi vem, kaj to pomeni. Ko se danes kot poslanec soočam s problemi svojega komuniciranja, dela in funkcioniranja v slovenskem, lahko tudi političnem in gospodarskem prostoru, je vedno zadaj, kaj moram vse Komisiji za preprečevanje korupcije poročati, s kom vse sem se sestajal. Če bomo danes vse pogodbe, ki so bile, kar koli smo delali, mislim, da je to prevelik obseg tega poročanja. Zato mislim, da tega amandmaja ne morem podpreti.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Prej je vodja največje opozicijske parlamentarne skupine Jože Tanko pozival predsednico Vlade in predsednika Državnega zbora, da pojasnita določene stvari. Onadva sta na funkciji, če slučajno tukaj nista prisotna, bosta imela priložnost, da to povesta. Lahko tudi že danes ali kdaj drugič, saj ne bomo zaključili razprave o Slovenskem državnem holdingu ta trenutek, ampak bo ta razprava tekla tudi naprej. Tudi jaz bi terjal nekatera pojasnila. Recimo, zakaj so se v klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga znašli vsi rudniki v likvidaciji ali zapiranju? Pojasnilo je bilo, da je prišlo do administrativne napake. Malokdo lahko temu verjame. Rad bi dobil pojasnila, pa nimam koga vprašati. Rad bi dobil pojasnilo nekdanjega predsednika Vlade, rad bi pojasnilo nekdanjega finančnega ministra, rad bi pojasnilo nekdanjega gospodarskega ministra. Prvi predava nekje po svetu, drugi baje išče službo, tretji je šel v gospodarstvo. Vi boste lahko dobili pojasnila od predsednice Vlade, od predsednika Državnega zbora. Kje bom pa jaz dobil pojasnila? Nobenega ni več v aktivni politiki, vsi so se nekje poskrili ali pa predavajo po svetu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želja po razpravi je še, zato še enkrat odpiram možnost za prijavo. Gospod Jožef Horvat in gospod Tanko. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala lepa. Spoštovana podpredsednica, drage kolegice in kolegi! Ker se nam je pridružil mag. Stanko Stepišnik, ga pozdravljam in sem zadovoljen, da posluša našo razpravo, in verjamem, da kot dolgoletnemu uspešnemu gospodarstveniku mu je veliko do tega, da se z državnim premoženjem posluje transparentno. Govorimo torej o ideji, da naredimo supervizorja za podjetja v delni ali pa 100-odstotni državni lasti. O tem govori ta amandma. Ta amandma, gospod Meh, ne govori o posamični pogodbi, če me poslušate, ampak govori o letnem neto prometu, ki je ekstrakt nekega poslovnega subjekta iz fakturirane realizacije. Ta poslovni partner pošlje to Slovenskemu državnemu holdingu, ta pa napolni bazo, v katero bo vpogledovala neka aplikacija, podobna kot je supervizor. Supervizor je bil dobro sprejet. Če kdo temu oporeka, potem odprimo razpravo tudi na to temo. Spoštovana kolegica mag. Lejla Hercegovac, jaz sem poslanec. Nisem tožilec, nisem sodnik, nisem policist, jaz sem poslanec, tako kot vi, zato sva kolega, zato jaz o posameznih pogodbah tukaj ne bom govoril, niti jih ne bom vam dokazoval. Ne gre za to, da tukaj govorimo o imenih, lahko o tem govorimo na kakšni drugi instituciji; ampak, poglejte, draga kolegica, vsakdo ki bere dnevni časopis ali brska po spletnih medijih, najde dnevno veliko informacij in ko jih beremo, nas boli glava in si želimo, da jih odpravimo. Meni je žal, da mi je sedaj pod roke prišel prispevek, berem, poglejte: Dnevnik, 20. 4. 2013. Kar štirje spoštovani novinarji so se lotili teme in ji dali naslov Stožiški partner jamči za dolgove Jankovićevega podjetja. Samo to. Pa potem še Kanal A in tako naprej. Saj veste. Zahvaljujoč raziskovalnemu novinarstvu imamo najbrž vsaj za kanček manj barabij, ki se v tej državi dogajajo. Ko pa bomo, draga kolegica, imeli ta supervizur za družbe, ki so navedena v klasifikaciji oziroma bodo navedene v klasifikaciji, potem vam bom z veseljem posredoval odgovor na vaše vprašanje; ne o posameznih pogodbah, ampak o poslovnih partnerjih, ki poslujejo s temi družbami. Zakaj šele sedaj, me je vprašal spoštovani kolega – tako sem razumel, da sprašuje mene kot predstavnika predlagateljev. Ja, saj je res! Zato ker sem uvodoma povedal, ne vem, če ste me poslušali, da smo ob tej noveli zakona vložili veliko naporov tudi z našim strokovnim odborom Nove Slovenije, kako narediti to poslovanje bolj transparentno, bolj prozorno, kot se bolj pravilno slovensko reče, in smo prišli do te ideje: naredimo supervizur za družbe v klasifikaciji SDH. Zakaj zato? Namreč, mi tako vsaj razumemo, da je izboljšava zakonodajnih rešitev najbrž osnovna in permanentna naloga tega zbora. Nikoli ne bodo rešitve tako dobre, da ne bi mogle biti še boljše. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Horvat. Še gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tu se nekateri, ki so vizavi mene, sprašujejo, zakaj tega ni nihče njim pojasnil. Večkrat je tedanji državni sekretar, ko je pripravljal klasifikacijo naložb in smernice, ponudil predstavitev v Poslanski skupini Socialnih demokratov, vendar se je vaš tedanji vodja odločil, da ga ne sprejme, zato,ker ste itak a priori proti prodaji državnega premoženja, to sem pa že prej povedal, sodi pa v kontekst kraje stoletja in veleizdaje. Lahko preverite pri vašem gospodu Vebru, da to, kar sem poveda,l drži. Vi ste edina stranka v Državnem zboru, ki se ni hotela sestati in seznaniti niti s smernicami niti s klasifikacijo naložb. Vidim, da počasi tudi v koaliciji vlada zavedanje, da bi nekaj, predno se lotimo prodaje državnega premoženja, le morali imeti. Tako sem razumel gospoda Meha, ko je dejal: "Bilo bi prav, da dobimo smernice in klasifikacijo." To smo imeli. Glejte, danes bomo glasovali točno o tem in ste zavrnili in najbrž boste zavrnili. S tem ko boste zavrnili pravila, se začne projekt prostega razpolaganja z državnim premoženjem, ko ne bo nikjer nič več določeno, kaj je strateška naložba, ko ne bo nikjer določeno, kje je kakšna druga naložba in kaj je portfeljska naložba. Zdaj se bo odprlo od A do Ž vse, tako ali drugače, kakor koli bo komu od tistih, ki bo imel nekaj minut časa, v koaliciji uspelo zadevo lobirati, dogovoriti, povezati, da bo lahko ta zadeva stekla. Zakaj tega ne podprete? Zakaj ne spremenite odločitve, ko bomo čez uro ali morda še prej o tem glasovali? In dobite podlago, dobite smernice, dobite klasifikacije, dobite opredelitev naložb in v skladu s tem se potem peljejo ustrezni postopki. To je elegantna pot, to imamo. Če ta koncept ni dober, obstaja še vedno možnost, da se popravi, vendar to, kar je pripravljeno, je mnogo boljše kot nič – to, kar boste vi naredili. In ta nič, da boste to zrušili, kar je bilo pripravljeno in usklajeno – ne v celoti, ker to itak ni mogoče, ker o posameznih naložbah, strateških ali portfeljskih ali pomembnih, ima vsaka poslanska skupina ali posameznik svoje ločeno mnenje. Ampak, koncept je bil narejen, dobil je dobro podporo, kar se je dalo, bil je usklajevan, mnogo stvari se je dopolnilo in spremenilo in če bi bil interes tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov, bi vnesli še kakšno vašo idejo. Pač, to je bilo ponujeno. Tudi smiselno bi bilo, , ker je še priložnost, gospod Meh, da čez eno uro v toku glasovanju tudi spremenite kakšno svojo odločitev in daste legitimiteto svoji razpravi. Razumem, ko pravite, da sta gospa Bratušek in gospod Veber postala nekaj, neka predstavnika: en izvršni in vrhunski predstavnik ali najvišji, drugi v zakonodajni veji oblasti. To razumem, ampak oba sta bila tukaj vedno prisotna, cel čas ko smo razpravljali o slabi banki, ko smo razpravljali o Slovenskem državnem holdingu. Cel čas. Kjer koli se je kaj dalo, sta bila zraven in komentirala; danes, ko potrebujemo nekatere odgovore, ko želimo nekatere odgovore, ker so se stvari v njunih stališčih radikalno spremenile, ni ne enega ni ne drugega. Koalicija bi morda lahko prilagodila tudi sejo Državnega zbora tako, da bi to obravnavali takrat, ko bi bila oba prisotna. Ne bi bilo najbrž težav, toliko moči pa ima koalicija, da lahko določi, kdaj se bo kakšna točka obravnavala v Državnem zboru. Mislim, da bo to treba narediti, da se tako diametralno nasprotne, radikalne spremembe tudi pojasnijo. Gospod Han je na nek način podedoval sedež svojega predhodnika gospoda Vebra. Najbrž je dobil tudi smernice za razpravo o veleizdaji in o tistih, ki bodo ukradli državno premoženje. Pač, to je zapuščina, to je nasledstvo, ki ga tako ali drugače moraš na nek način prevzeti in pojasniti. Zdaj, spoštovani, če potrebujete čas, da dobimo te odgovore, tudi na to pristanemo. Ni težave. Tudi Vlada najbrž potrebuje, razumemo, da potrebuje nekaj časa. Če je treba, si ga bomo tudi mi nekaj vzeli, ker gre, kot je rekel gospod Meh, za zadnji del, za ostanek nekdaj skupnega velikega državnega premoženja. Zadnji korak je še ostal in za ta zadnji korak bi bilo dobro, če bi dobili še zadnja pojasnila tistih, ki so v tej državi postali najbolj odgovorni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika gospod Bevk, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Glede klasifikacije naložb Slovenskega državnega holdinga, ki spada v okvir tega zakona, o katerem danes razpravljamo, zahteval pojasnilo v okviru poslanskega vprašanja, ne pa v nekih neformalnih razgovorih s predstavniki Vlade v poslanski skupini. Ta formalni odgovor v okviru poslanskega vprašanja je bil, da je šlo pri uvrstitvi idrijskega rudnika, ki je na seznamu svetovne dediščine, med naložbe Slovenskega državnega holdinga, da je šlo v tem primeru, kot možnost prodaje v končni konsekvenci, za administrativno napako. Mislim, da je tak odgovor skrajno žaljiv in podcenjujoč do poslancev. Pač, povedali bi, da so naredili napako ali da so zavestno to naredili, ne pa, da je šlo za administrativno napako. Zato bi bil zelo vesel, če bi v tej dvorani sedel tudi nekdanji predsednik vlade, ki je bil izvoljen kot poslanec konec leta 2011, in da bi prevzel vodenje svoje poslanske skupine ali pa sedel vsaj kot opozicijski poslanec, da bi ga lahko tudi kaj vprašali. Mi ne moremo nič prilagoditi urnika Državnega zbora, ker pač bivši predsednik vlade ne more priti v to dvorano in nam kvalificirano odgovarjati na vprašanja. Jaz bi ga marsikaj vprašal; od te nameravane prodaje idrijskega rudnika in dediščine, ki je na seznamu Unescove svetovne dediščine, kot tudi, zakaj ste, recimo, zadnji dan svojega vladanja ukinili in ustavili enega največjih projektov v okviru 4. razvojne osi, to je povezavo med Primorsko in Gorenjsko – zadnji dan! Kako vam je lahko kaj takega padlo na pamet! Pustili bi novi vladi, da premisli pozitivne in negativne stvari take odločitve, vi pa zadnji dan, v zadnjih minutah sprejemate odločitve, ki se težko popravljajo. In bi rad vprašal bivšega predsednika vlade, zakaj so to storili, pa nimam nobene možnosti, ker se je odpovedal svoji poslanski funkciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je še želja po razpravi? Več želja, zato še enkrat odpiram možnost za prijavo. Gospod Žnidar, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane kolegice in kolegi! Rekel bi, da že kar dolgo časa v tej dvorani poslušamo razpravo o državnih vrednotah, o državni srebrnini, o državnem premoženju. Ampak danes se pa res vprašam: Kaj pa je državno premoženje? Nekateri absolutno nasprotujete prodaji državnega premoženja. Veste, kaj smo delali 20 let z državnim premoženjem – kupovali smo ga, z vsako dokapitalizacijo smo ga ponovno kupili. Ne vem, koliko državnih firm smo s tem ,ne enkrat, mogoče tudi nekajkrat kupili. To se pravi, mi kupujemo svojo lastnino. In od tistih, ki danes zagovarjate, da je to državna srebrnina, ki jo je škoda prodati, bi pa res zelo želel finančne argumente. Čim prej se je treba rešiti takšnega državnega premoženja, ki ga znova in znova kupujemo in vanj vlagamo davkoplačevalski denar. Po drugi strani pa zelo jasno in zelo natančno razumem, zakaj želite uzakoniti oziroma nasprotujete amandmaju, ki odpira transparentnost upravljanja državnega premoženja. Zelo jasno mi je, zato ker se manevrski prostor za še kaj ukrasti v Sloveniji izjemno zožuje. In to da nekaj manevrskega prostora, da se še to stori, preden se tisto "našo srebrnino" nekako izkoristi. Verjamem, da če je v tej dvorani 90 poslancev, imamo različna mnenja. Ne morem pa razumeti, da nasprotujemo transparentnosti, škodujemo državi, škodujemo preglednosti upravljanja državnega premoženja in da je to poligon za tisto, kar se je dogajalo zadnjih 20 let. Spoštovani kolegi, če to podpirate, potem to ni delo v dobro naše države. Hvala.
Hvala lepa. Še enkrat odpiram možnost za razpravo, ker vidim, da je še nekaj želja. Trije prijavljeni. Prvi gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani kolegi in kolegice! Nisem se nameraval oglašati, a veste, na koncu, ko človek posluša sedanjo opozicijo, ki je bila nedolgo tega vladna stranka, spozna, da je razsvetljenstvo kar hitro mogoče takrat, ko prideš iz pozicije v opozicijo. Vse to, kar smo mi vam ne dolgo tega govorili pri ustanavljanju SDH, danes vi ponavljate: želite transparentnost, želite poštenost pri prodaji in tako naprej. Vse to smo mi vam govorili in na vse to smo opozarjali! Zaradi tega smo nasprotovali takrat, ko ste prišli s tem predlogom. Rekli smo, da naredite zadevo transparentno. Kaj boste naredili z denarjem? Ali znate pojasniti, kaj boste naredili s tistim denarjem ko in če boste prodali državno premoženje? Pa niste znali povedati! Niste povedali. Naši pa imajo nabor [[...]] [[oglašanje v dvorani]] [[...]]Ja, gospod Vizjak. Na to se je treba smejati, zato ker je to vesela novica. Drugače pa bi vam dejal, da govoriti o tem, kaj bi morali narediti, česa nismo naredili, kaj se je dogajalo 20 let – to neka dodana vrednost, nekaj, kar bi danes morali narediti. Jaz sem tudi za transparentnost – absolutno! Zato da vemo, da se naredi nabor, kaj bo tisto, kar bomo prodali, da vemo ,kaj je naša nacionalna želja ohraniti in kaj je tisto, kar bi se dalo prodati. Veste, ne moremo pa prodati nečesa, kar je kolega poslanec dejal, "nekaj, kar ni nič več vredno – kao". Tistega ne bo nihče kupil. Tu je problem. Da če zapeljemo tako daleč in to javnosti povemo, da nekaj ni več vredno, in to neprestano govorite, kaj ni vredno, potem pa želimo to prodati. Pa veste, da se nam bodo še kure smejale! Če mi že vnaprej vemo in povemo, da nekaj ni vredno! To je velika napaka. In tu se razlikujemo. Mi na tej strani govorimo, da vse, kar je v tej državi, je nekaj vredno, predvsem so pa vredni ljudje, tisti, delavke in delavci, ki so ustvarili in ki ustvarjajo. To je pomembno. Prosim, ne jih strašiti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Še zadnjič se oglašam, da izkoristim to minuto in nekaj sekund. Treba je tudi pri času biti racionalen in gospodaren. Povsem soglašam z razmišljanjem kolega Ljuba Žnidarja. Zelo dobro in na kratko nam je povedal resnico. Razumel sem tudi, da kolega Jožef Kavtičnik podpira naš amandma, saj nam gre za transparentnost. Gre samo za našo dolžnost, za mojo dolžnost poslanca, ki sedi na sedežu številka 90, da predlaga neke rešitve, tehnične v tem primeru, ki so boljše, ki prispevajo k transparentnosti. Ampak poglejte, drage kolegice in kolegi, vi boste danes zavrnili dokument, kjer piše, da "ključni cilj prodaje posameznih naložb je vstop strateškega partnerja v podjetje in s tem izboljšanje možnosti za stabilen dolgoročen razvoj podjetja, zagotavljanje dodatnega kapitala za razvoj podjetja, nove investicije, odpiranje novih trgov in delovnih mest" in tako dalje. To je prva prioriteta. Ne gre torej za razprodajo. To je naš ključni cilj – bil, če pač ne bo sprejet; ključni pristop, metodologija, kaj pravzaprav pomeni prodaja neke naložbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Srečko Meh.
Za razliko od gospoda Horvata se jaz v dobršnem delu z razpravo gospoda Ljuba Žnidarja ne morem strinjati. Namreč, to da smo mi kupovali po vrsti podjetja, kakor je lahko izzvenelo, moram ostro nasprotovati. Morda so bile tri firme takšne, pa še kakšna. Ne morem reči, da smo kupovali energetiko, ne Krke, ne Gorenja, pa še druge firme so, katerim nismo prav nič dali. Zato mislim, da je treba reči, da smo dokapitalizirali banke, da smo dokapitalizirali tisto, kar je bilo potrebno, ne pa na splošno govoriti. Zato mislim, da je treba to razčistiti in tako reči, kot sodi v ta prostor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite gospod Žnidar, še razprava.
Spoštovani kolega gospod Srečko Meh, danes razpravljamo o amandmaju o transparentnosti. Veliko je bilo v Sloveniji govora o gradbeništvu, koliko se je dejansko denarja iz gradenj slovenskega avtocestnega križa prelilo drugam, ampak v gradbeništvu in tudi pri gradnji avtocestnega križa so bili javni razpisi, v nekaterih so sodelovale tudi tuje združbe, tuji konzorciji, tuje gradbene firme ampak so bili predragi. Pa sprašujem o transparentnosti, koliko je pa bilo razpisov na področju energetike? Koliko je bilo razpisov na področju gradnje hidrocentral v Sloveniji? Koliko je bilo javnih razpisov za izgradnjo termoelektrarne v Šoštanju? Pa govorimo o transparentnosti! Prosim tudi, da si pridobite finančne podatke, koliko je država Republika Slovenija vložila v državne firme in koliko je iz tega dobila nazaj. Potem boste dobili pa zelo jasen dogovor, da iz dneva v dan samo kupujemo lastne firme, to je pa rezultat, ampak prej pa si, prosim, pridobite te finančne podatke. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Meh, razprava.
Hvala. Meni ni treba pridobivati podatkov, za katere vi trdite, da so se zgodili. Vi jih povejte, jaz povem, da najbrž v Krko nismo nič vlagali, da nismo nič vlagali v Gorenje, da nismo nič vlagali v Premogovnik Velenje, da nismo vlagali v kup drugih firm, ko govorimo o državi, in bi jih s tem kupovali. To, da ste kot direktor DRSC imeli vse na razpolago in da ste delali to, je vaš problem in to je vaša odgovornost, ne pa naša tukaj. Ne v isti koš metati vse, kar bomo delali! Zato ker bodo ljudje rekli, da smo čisto vsaki družbi mi kupovali te družbe. Nismo jih kupovali, gospod Žnidar, in ne bi bilo prav, da bi jih kupovali! Ni res! Smo pa dejansko kupovali banko, pa še koga, pa še koga; ampak ne na splošno govoriti! Ta splošna govorjenja nas privedejo do tega, da smo vsi pokvarjeni, vsi netransparentni in da vsi delamo to. Ni prav tako.
Hvala lepa. Mislim, da k 2. členu zdaj ni več želja po razpravi, imamo pa odprt še en člen, 5. člen. V razpravo dajem ta člen in amandma Poslanske skupine SDS k temu členu. Želi kdo razpravljati o 5. členu in amandmaju? Očitno ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujemo razpravo o amandmajih in bomo o njem v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali še danes, in sicer 10 minut po prekinjeni 2.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2.A TOČKO DNEVNEGA REDA – TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POMOČI ZA REŠEVANJE IN PRESTRUKTURIRANJE GOSPODARSKIH DRUŽB V TEŽAVAH Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predstavnica Vlade, državna sekretarka – ne boste? Se opravičujem. Gospod Stepišnik, minister, se opravičujem. Izvolite, minister, za dodatno pojasnilo.
Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah se sprejema z namenom, da se gospodarskim družbam v težavah zagotovi čim bolj ustrezna oblika pomoči v okviru dovoljenih ukrepov v EU. Državna pomoč podjetjem v težavah se je v obdobju od leta 2008 do leta 2011 dodeljevala v obliki kratkoročnih ali dolgoročnih kreditov, subvencij, subvencij za obrestne mere, v letu 2011 pa se je ob pomanjkanju proračunskih sredstev pričel uveljavljati tudi instrument državnega poroštva. Z dodelitvijo kratkoročnih kreditov v smislu pomoči za reševanje se omogoča družbam, da izvedejo nujne ukrepe in ostanejo pri življenju v času priprave programa prestrukturiranja. Pri dodeljevanju pomoči podjetjem v težavah se upošteva: socialni položaj delavcev in kazalniki o gospodarskem in socialnem stanju v regiji ter pomen malih in srednjih podjetij za razvoj gospodarstva. Dolgoročni cilj je ohranitev čim večjega števila gospodarskih družb, števila zaposlenih in povečanje dodane vrednosti. Primerno je, da se družbam, ki zaidejo v težave, pa imajo perspektivo za preživetje, omogoči pomoč tudi v drugih oblikah in ne samo z dolžniškim financiranjem. Poglavitna rešitev je uvedba dodatnih oblik državnih pomoči, s tem da se k obstoječim oblikam, kot so kredit, subvencija, subvencija obrestnih mer in poroštvo, dodaja možnost reševanja in prestrukturiranja družb v težavah s kapitalsko naložbo v denarni in stvarni obliki ter konverzijo terjatev iz naslova danih posojil in plačanih poroštev. Z zakonom se ukinja omejitev največjega zneska državne pomoči posamezni družbi v težavah. Z zakonom se ukinja omejitev dajanja pomoči gospodarskim družbam, v katerih kapitalski delež Republike Slovenije presega 25 %. Ta rešitev je ključnega pomena za izboljšanje sistema dodeljevanja državne pomoči, še zlasti v situaciji, ko so mnoga podjetja prezadolžena in potrebujejo pomoč države pri njihovem reševanju in ni smiselno določenih družb izključevati kot potencialnih prejemnikov državnih pomoči. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Želi predsednica odbora besedo za predstavitev poročila odbora? Izvolite, gospa Alenka Pavlič.
Hvala lepa. Odbor za gospodarstvo je na 28. nujni seji 23. 4. 2013 obravnaval omenjeni predlog zakona. Kolegij predsednika je na 50. seji 19. 4. 2013 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Ministrstva za finance, Gospodarske zbornice Slovenije in Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je v svojem mnenju podala konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona, in sicer k 1., 3., 4., 5., 6., 7. in 9. členu. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS, in sicer k 3., 5., 6. in 9. členu predloga zakona. Odbor je bil seznanjen tudi s predlogom za amandma odbora podjetja Svea Lesna industrija, d. d., in sicer k 2. členu predloga zakona, do katerega pa se ni opredelil. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi pojasnila, da vloženi amandmaji sicer upoštevajo nekatere pripombe službe iz pisnega mnenja, da pa še vedno obstajata dve pripombi službe, in sicer k 1. in 4. členu, ki v vloženih amandmajih nista upoštevana. V razpravi ob obravnavi posameznih členov je bila na splošno izražena podpora predlogu zakona, vendar so članice in člani odbora glede predlaganih rešitev zakona opozorili na nekatere dileme in izrazili številne pomisleke. V razpravi je bilo med drugim opozorjeno na izrecno vezanost finančnih posledic predloga zakona na podjetje Cimos, na negativne posledice v primerih, ko bi se reševanje družb v težavah izkazalo za neuspešno in na problematiko meril in kriterijev pri določanju podjetij, ki jim bo državna pomoč dodeljena. Izražena je bila tudi potreba po umiku države iz posameznih podjetij ter postavljeno vprašanje glede roka, v katerem Evropska komisija sprejme odločitev o odobritvi državne pomoči posameznemu podjetju. V nadaljevanju je minister za gospodarski razvoj in tehnologijo podal odgovore na izražena mnenja in dileme članic in članov odbora, pri čemer je poudaril, da bo predlog zakona omogočil reševanje in preživetje večjega števila gospodarskih družb, ki so sicer zašle v težave, vendar imajo perspektivo za preživetje. V razpravi je sodelovala tudi predstavnica Gospodarske zbornice Slovenije, ki predlog zakona podpira. Po končani razpravi se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in sprejel amandmaje poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, SD, DL in DeSUS k 3., 5., 6. in 9. členu predloga zakona. Odbor je glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala lepa. Želite besedo predstavniki posameznih poslanskih skupin za stališča? Izvolite, gospod Hršak se je javil. Najbolje, da odpremo možnost za prijavo. Prosim, prijavite se. Prijavljeni so štirje predstavniki poslanskih skupin za stališča poslanskih skupin. Izvolite, gospod Ivan Hršak, kot prvi.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Gre za predlog novele Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah, s katerim se širijo oblike državne pomoči tem podjetjem ter ukinja zgornji znesek najvišje možne višine državne pomoči. V skladu z novelo zakona se bodo možnosti za pomoč države razširile tudi na kapitalsko naložbo ter konverzijo terjatev iz naslova danih posojil in plačanih poroštev v lastniške deleže. Tak primer je denimo Cimos. V skladu z veljavnim zakonom iz leta 2003 lahko država podjetjem v težavah med drugim pomaga s subvencijami, krediti, subvencijam obrestnih mer in poroštvom. Po predlogu novele zakona, ki jo obravnavamo po nujnem postopku, se tudi ukinja omejitev dajanja pomoči gospodarskim družbam, v katerih ima država več kot 25-odstotni lastniški delež. Ta rešitev je ključnega pomena za izboljšanje sistema dodeljevanja državnih pomoči. V položaju, ko so mnoga podjetja prezadolžena in potrebujejo pomoč države pri njihovem reševanju, namreč po oceni Vlade ni smiselno izključevati določenih družb kot potencialnih prejemnic državnih pomoči. Predlog zakona predstavlja sredstvo za dosego cilja Vlade, da se poveča zaupanje tuje in domače javnosti do države. Tako je eno od prednostnih nalog Vlade ureditev javnofinančnega primanjkljaja, druga pa ureditev slabih terjatev bank in istočasno prezadolženih podjetij. Podjetja so v Sloveniji za 15 % bolj zadolžena kot povprečno evropsko podjetje. Mnoga so se znašla v položaju, ko zelo težko odplačujejo obveznosti iz kreditov in imajo premalo lastniškega kapitala. Država se je zato odločila, da bo poiskala sistem, ki bo podjetjem omogočal, da se likvidnostno okrepijo in na dolgi rok povečajo delež lastniškega kapitala. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije se strinjamo s predlagateljem novele, zato bomo predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa, gospod Hršak. Opravičujem se gospodu Horvatu, ki bi moral imeti besedo prej. Izvolite, v imenu poslanske skupine predstavitev stališča.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Gotovo se vsi strinjamo, da se situacija v slovenskem gospodarstvu še vedno in bolj zaostruje in da je predlagana novela nekakšen odgovor nove vlade na to situacijo. Novela tako predvideva širitev nabora pomoči podjetjem v težavah, tudi na kapitalsko naložbo in na konverzijo terjatev iz naslova danih posojil in plačanih poroštev v kapitalsko naložbo. Vlada namreč ugotavlja, da prezadolženim podjetjem sedanje oblike pomoči, torej predvsem krediti in poroštva, ne pomagajo več, da bi se znebile prezadolženosti. Novela odpravlja najvišjo dovoljeno mejo državne pomoči, ki je bila do sedaj 10 milijonov evrov, hkrati pa se kot potencialne prejemnike pomoči ne omejuje družb, kjer ima država več kot 25-odstotni lastniški delež. V Novi Sloveniji se nam pomoč podjetjem, ki so v velikih težavah, načeloma ne zdi sporna, seveda ob predpostavki, da se jasno oblikuje tudi kriterije, po katerih se ta pomoč dodeljuje. Menimo, da je državno pomoč smiselno podeliti podjetjem, ki še imajo zdrava jedra in so perspektivna. Prav tako bi bilo treba vzpostaviti mehanizme, ki bodo nadzorovali, da bo poraba te državne pomoči znotraj podjetij smotrna in bo služila resnično in izključno svojemu namenu. Poslanska skupina Nove Slovenije zakonu ne bo nasprotovala. Pričakujemo pa, da bo novela dosegla svoj namen, to je, da bo pomagal slovenskim podjetjem v težavah, da čim prej izplavajo iz dolgov in se postavijo na svoje noge. Ker gre za državno pomoč in torej dodeljevanje davkoplačevalskega denarja, je treba tudi opozoriti, da mora predlagatelj zakona, torej Vlada Republike Slovenije, prevzeti vso polno odgovornost v primeru, da pri dodeljevanju ali porabi omenjene pomoči pride do kakršnih koli nepravilnosti ali manipulacij. Pričakujemo tudi, da bo v nekem razumnem času Vlada prišla pred Državni zbor s sporočilom, da bomo videli, kakšni so učinki pri gospodarskih družbah, ki so prejela državno pomoč. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Horvat. Naslednji je na vrsti gospod Janez Ribič za Poslansko skupino SLS.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Naj uvodoma povem, da v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne nameravamo nasprotovati noveli Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. Zakaj? Predvsem zato, spoštovani gospod minister, ker razumemo, da želite vsaj nekaj malega narediti in da je tudi to boljše kot pa čisto nič. Včeraj ste na odboru izpostavili, da je potrebno sistemsko urediti stvari, da pa v tem trenutku rešujete "ad hoc" situacije, kar je sicer čisto res. Res pa je tudi, da ste ne tako dolgo nazaj prav vi in vaša stranka z vsemi silami rušili sistemsko reševanje, če zdaj spomnim vsaj na referendum, na slabo banko, pa tudi na Slovenski državni holding. Zdaj, ko ste na oblasti, ste pa obrnili ploščo, zdaj pa moramo vsi razumeti vaše "ad hoc" spremembe zakonov. Če bi res želeli dobro tej državi in njenim državljanom, bi odločno podprli ključne sistemske zakone že tedaj, ko ste bili v opoziciji, in vam ne bi bilo treba zdaj na dolgo in široko odpirati že pripravljenih sistemskih zakonov, za katere se zdaj, odkar ste v koaliciji, že ugotovili, da so pravzaprav dobri in da jih podpira Bruselj in predvsem, da boljših in učinkovitejših rešitev preprosto nimate. Pa kljub temu še vedno zavlačujete, čeprav na račun tega, da nam med tem cena na finančnih trgih za denar, ki si ga sposojamo, enostavno narašča. Zdaj pa še k tej vaši hitri rešitvi. Res je, da se Cimos nahaja v težki situaciji, in res je, da je vsako delovno mesto dragoceno. Tega se v Slovenski ljudski stranki še posebej dobro zavedamo in prav zato bomo sledili vašemu predlogu spremembe zakona. Nimamo nobenih težav s tem, ker je to predlog koalicije, če že niste pri volji, da se sprejmejo že pripravljeni sistemski zakoni, kot je to bilo več kot očitno pri zakonih, ki jih je danes obravnaval Državni zbor, jih je pa res pripravila prejšnja vlada, in očitno je to za vas prevelika ovira. Za nas v Slovenski ljudski stranki te ovire ni. Vaša predlagana rešitev bo omogočila uvedbo dodatnih oblik državne pomoči, zlasti konverzijo terjatev iz naslova danih posojil in plačanih poroštev. Ukinja se tudi omejitev najvišjega zneska državne pomoči posameznim družbam v težavah in ukinja omejitev dajanja pomoči tistim družbam, v katerih kapitalski delež Republike Slovenije presega 25 %. V Ljudski stranki bomo kot opozicijska stranka glasovali za ta vaš predlog. Pričakujemo, da boste v tej smeri naredili korak naprej tudi na področju stečajnih postopkov, kjer je tudi treba uvesti podobne rešitve, neposredno možnost konverzije terjatev, torej kapitalske deleže. Taka sprememba bi konkretno omogočila upnikom, da svoje terjatve spremenijo v kapitalske deleže in prevzamejo upravljanje družbe, ki ji grozi stečaj. V vsakem primeru, kot rečeno, naše glasove, glasove poslanke in poslancev Slovenske ljudske stranke za to novelo Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah imate. Upam, da bo ta gesta tudi vas spodbudila k uveljavitvi dobrih sistemskih zakonov, ki so že predolgo na naših poslanskih mizah, ne glede na to, da jih v zakonodajni postopek ni vložila vaša vlada. Hvala.
Hvala lepa, gospod Ribič. Gospod Marko Pavlišič v imenu Državljanske liste, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, spoštovani zbor! Slovenija ni zakuhala svetovne finančne krize, ki je prerasla v gospodarsko recesijo, smo jo pa pričakali v slabi kondiciji in z mnogimi, iz različnih razlogov prezadolženimi podjetji. Skupaj s pajdaškim bančnim sektorjem in že kar simptomatičnim odporom do sprememb imamo krasen recept za povabilo tisti zloglasni troglavi beštiji. Vendar smo v Državljanski listi optimisti. Minister ja na odboru navedel nekaj točk, ki daje upanje v normalizacijo države. Slovenija ni zakuhala krize in, hočeš nočeš, rešili se je bomo, ko se bo gospodarska rast vrnila v Nemčijo, če bomo seveda imeli sposobne in preživele izvoznike. Spodbujanje domače potrošnje tu kaj prida ne bo pomagalo, sploh če jo financiramo z novimi ali višjimi davki. Z odpravo meje višine pomoči v zakonu in ob upoštevanju sredstev, ki so za ta namen na voljo, je jasno, da bo treba najti nov vir financiranja. V proračunu, ki se mirno lahko primerja z največjimi brezni, teh sredstev ni. Je pa minister omenil, da bomo to financirali s prodajo več podjetij, ki so trenutno v lasti države. V Državljanski listi to podpiramo in pozdravljamo. To je nujno potrebno, sploh če se bo v pomoč šlo transparentno preko javnih razpisov. Minister je tudi omenil, da pomoč ne bo minila brez menjave lastništva in ob tem je eksplicitno omenil rešitve, ki jih je omogočila slaba banka. Končno! Skrajni čas je že, da se uporabi orodje, ki ga je tudi za vas pripravil naš bivši minister Šušteršič. Ne glede na ves optimizem, ki ga Slovenija nujno potrebuje, pa se poraja nekaj dvomov. Vse razveseljujoče novice je minister le povedal na odboru, vendar jih ni zapisal niti v zakon niti v obrazložitev zakona. Na novelo zakona tako lahko pesimistično pogledamo kot na spremembo, ki bo le podaljšala agonijo podjetij v težavah, kar se je v preteklosti vse prepogosto dogajalo. Država se do sedaj v glavnem ni pokazala kot dober upravljavec premoženja, kaj šele sanator. To, da nekega podjetja ne želijo rešiti niti trenutni lastniki, niti upniki, niti dobavitelji, niti kupci, lahko kaže na brezupnost primera. Če sprejmemo zavezo pomoči in spodbujanja izvoznikov, ne smemo pozabiti na konkurenčnost. Predvsem tukaj opozarjam na preveliko obdavčitev dela. Za pomoč izvoznikom bo Državljanska lista podprla tudi vsako znižanje obdavčitve dela. Vendar, če povzamem obljube ministra, reševanje izvoznikov, financiranje skozi dezinvestiranje države ter uporaba mehanizma obstoječe slabe banke so prava smer, vredna, da jo podpremo. Newton Freedman je nekoč dejal: "Ena velikih napak je soditi politike in programe po njihovih namenih in ne po njihovih rezultatih." Srčno upamo, da bo tokrat drugače. Poslanska skupina Državljanske liste bo zakon soglasno podprla. Hvala.
Hvala lepa. Še gospa Aleksandra Osterman, Pozitivna Slovenija.
Spoštovani! Po mnenju Poslanske skupine Pozitivne Slovenije je bistvo omenjenega zakona, da se gospodarskim subjektom oziroma podjetjem, ki imajo možnost preživetja, imajo zdrava jedra, imajo zagotovljeno tržišče, omogoči finančno prestrukturiranje s konverzijo terjatev iz naslova danih posojil in plačanih poroštev v ustrezne lastniške deleže. To pomeni, da upniki postanejo novi lastniki, ki so vsekakor motivirani za rešitev oziroma rast poslovanja v podjetjih oziroma gospodarskih subjektih, katerih lastniki so postali. S sprejetjem omenjenega zakona, ki je le prvi korak na poti reševanja gospodarske krize, bomo ohranili zdrava podjetja oziroma zdrava jedra gospodarstva in predvsem ohranili obstoječa delovna mesta. Omenjeni zakon bo v praksi zagotovo uspešnejši ob sprejetju novele zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilne poravnave. Treba je omeniti, da se z zakonom ukinja omejitev dajanja pomoči gospodarskim družbam, v katerih kapitalski delež Republike Slovenije presega 25 %. Tudi ta rešitev je ključnega pomena za izboljšanje sistema dodeljevanja državne pomoči, še zlasti v situaciji, ko so mnoga podjetja prezadolžena in potrebujejo pomoč države pri njihovem reševanju. Zaradi vsega navedenega bo Pozitivna Slovenija zakon podprla. Hvala.
Hvala lepa, gospa Osterman. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih oziroma o enem členu in enem vloženem amandmaju. Odprt je 3. člen. Imamo amandma, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, in tudi amandma, ki so ga vložile stranke koalicije, vendar me opozarjajo, da je amandma vložen napačno, da je nedopusten, zato Državni zbor o njem ne bo razpravljal in ne bo glasoval. Prehajamo torej na 3. člen in amandma Poslanske skupine SDS k temu členu. Glede na proceduro naj vas samo opozorim, da dajem besedo poslankam in poslancem in vsak ima 5 minut za razpravo, če želi. Bi pa vseeno odprla možnost za prijavo, ker verjamem, da je več želja. Prijavljeni so trije razpravljavci, Matjaž Zanoškar, Alenka Pavlič in Samo Bevk. Izvolite, gospod Zanoškar.
Hvala, spoštovana predsedujoča. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Ko smo poslušali predstavitev posameznih poslanskih skupin, je bilo videti, da je to zakon, ki je bil pripravljen, ki se je pripravljal in tako naprej. Ravno kolega iz stranke, ki je bila nekako zadolžena za gospodarstvo, je govoril o tem, vendar, dokler zakon ni sprejet, pač od njega ni kar pričakovati efekta. Z velikim veseljem bi pozdravil odločitev Vlade, odločitev ministrstva za gospodarstvo, da je ta zakon, ki je zelo ključnega pomena za ohranitev zdravih jeder, za ohranitev zdravega gospodarstva v naši državi zelo hitro spravil na dnevni red in zelo hitro skozi proceduro Državnega zbora. Ne gre samo za to, da pridobimo zaupanje tujih vlagateljev, gre izključno za to elementarno stvar, da se ohranijo zdrava jedra. Poglejte, če bi ta zakon bil sprejet takrat, ko ste bili vi minister za gospodarstvo, bi se verjetno ohranilo mnoga zdrava gospodarska jedra, tako pa žal danes so pogorišča, na katerih vidimo, da je veliko ljudi ostalo brez dela, brez delovnih mest in se je stvar rešila tako, kot si nihče ni želel in si tudi ne želimo mi. Naj rečem še enkrat, da ta sistemski zakon, ki vnaša veliko dobrih stvari za reševanje podjetij, za reševanje gospodarstva glede likvidnostne situacije in tudi naprej za njihov razvoj in za njihovo prihodnost, je izjemnega pomena, zato seveda, kot je bilo povedano, naša stranka, pa sicer tudi stranke koalicije ga podpirajo in tudi moja podpora je absolutno temu, da bi se čim prej sprejel in implementiral v praksi. Zanesljivo vem, da ta skepsa, ko nekateri govorite, kaj bo prinesel ta zakon in kakšni bodo rezultati – zanesljivo bodo dobri rezultati! Hvala.
Hvala lepa, gospod Zanoškar. Gospa Alenka Pavlič, izvolite.
Hvala lepa. Samo dopolnila bi kolega Zanoškarja. Prav gotovo se še spomnite, ko smo pred dobrim letom imeli tiskovno konferenco v Pozitivni Sloveniji, ko smo opozarjali na podjetje Primorje. Če bi ta zakon že takrat veljal, bi tudi Primorje lahko rešilo z nekaj tisoč delovnimi mesti, da ne govorim deset tisoč. Je pa dejstvo in nujno je treba poudariti, da je ta zakon namenjen reševanju prezadolženih podjetij in ne lastnikom, kot napačno to nekateri želijo tolmačiti. Vsekakor je stanje teh podjetij posledica kreditnega krča, odpiranje novih delovnih mest pa je absolutno dražje kot reševanje in podjetij, ki imajo v osnovi zdravo jedro, imajo trg in absolutno razumevajoče dobavitelje. Če opomnim oziroma spomnim, podjetje se pač rešuje na način, da ga najprej želi rešiti lastnik, nato v nadaljevanju poskušajo banke, kupci, dobavitelji, v kolikor tudi to ne uspe, je na vrsti država. Državi pa mora biti v interesu, da ohrani delovna mesta, ne samo zaradi tega, da bi potolažila oziroma zaradi socialnega momenta, ampak se neposredno tudi preko delovanja podjetja polni državna blagajna preko davkov in tako naprej. Na matičnem delovnem telesu je bilo moč poslušati očitke, da je bil ta zakon napravljen na temo oziroma pisan Cimosu na kožo in da Vlada želi na ta način Cimos preferirati. To seveda ne drži. Cimos je samo prvi izmed tistih, ki bodo to lahko dobili, in na ta način se bo lahko videlo, da tudi ne bo zadnji, bo pa jasen prikaz, da želi Vlada, če želi, da lahko pomaga podjetjem. To ni darilo, to je kredit za reševanje delovnih mest. V primeru Cimosa pa govorimo o več kot 3 tisoč delovnih mestih, če ste pozabili. Moramo misliti tudi na podizvajalce in vse ostale, ki so vpleteni v to verigo. Bi pa opozorila, spoštovani opozicijski poslanci in vsi ostali, samo za primerjavo. Nekaterim se je zdelo 35 milijonov absolutno preveč za 3 tisoč in več delovnih mest, v oktobru je bila dana pomoč v višini 36,5 milijona evrov, s katero naj bi se ustvarilo 507 novih delovnih mest preko tako imenovanega spodbujanja tujih neposrednih investicij. Tako menim, da znesek 35 milijonov za rešitev več kot 3 tisoč delovnih mest je absolutno primeren in zato mislim, da je zakon tudi potreben, da se ga sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Seveda bom podprl zakon oziroma novelo Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. Namreč, s tem zakonom, ki sicer velja že kar nekaj let, bomo lahko rešili številna podjetja, ki so se v težavah znašla, kot je kolegica, predsednica odbora, prej povedala, zaradi kreditnega krča in nezmožnosti bank, da pomagajo slovenskemu gospodarstvu. Marsikdaj je višina zaprošene pomoči enaka ali celo višja oziroma številke so podobne, ko sem gledal neke projekte od zaprošene višine pomoči, kot potem znaša, recimo, znesek nadomestila na Zavodu za zaposlovanje in same socialne pomoči. Se pravi, da je pomoč, ki jo lahko dobi podjetje s tega naslova, zelo produktivna, kajti ohranjajo se delovna mesta, nadaljuje se proizvodnja za enako ceno, kot bi jo sicer dobili za neko kratkoročno obdobje kot nadomestilo na Zavodu za zaposlovanje in v okviru socialnih pomoči. Kajti, če podjetje gre v stečaj, so delavci upravičeni do teh nadomestil in socialne pomoči. Ja pa drug problem, ki ga tukaj vidim. Hitrost reševanja posameznih predlogov, zahtevkov in vlog za dodelitev državne pomoči za reševanje podjetij v težavah. Kolikor sem informiran, na ministrstvu na tem področju delata samo dva uslužbenca. Ne vem, koliko je teh vlog trenutno na ministrstvu, ampak če pogledamo, recimo, ena manjša vloga šteje več kot 40, 50 strani teksta z vsemi tabelami, obrazložitvami. Kot priloge so številne bilance, vsaj za zadnja tri leta izkazi uspeha in tako dalje. Vse to je treba temeljito preštudirati. Mislim, da samo dva uslužbenca na ministrstvu temu ne moreta biti kos, kajti, če potem pogledamo, ko na ministrstvu pregledajo neko vlogo, potem to vlogo dobi komisija, ki še dodatno pregleda vse stvari in potem če dobi zeleno luč, gre stvar na Vlado. Mogoče se v mesecu dni vsa stvar procesira od začetka, od vložitve vloge do same odločitve na Vladi, danes pa je za marsikatero podjetje, ki je v finančnih škripcih, en mesec zelo dolgo obdobje. Zato bi apeliral na ministra, o neki konkretni vlogi sva se že pogovarjala, teh vlog je pa veliko, da bi morda razmislili v tej smeri, da se ta služba na ministrstvu okrepi, da bi lahko sledili tem vlogam in ne bi zamujali z odločitvami. Glede na vse gospodarske družbe, ki so v težavah in ki se sedaj obračajo na ministrstvo, mislim, da je v teh kriznih razmerah premalo, da je to samo na ramenih dveh uslužbencev. Gospod minister, to službo okrepite, če imate kvalificirane ljudi za to področje! Verjamem, da so na ministrstvih ljudje, ki so usposobljeni za te stvar, in maksimalno pospešite, da se bodo te stvari reševale in da se bodo te pomoči dodeljevale in da bomo ohranjali delovna mesta in gospodarske družbe. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Bevk. Še je možnost za razpravo. Vidim enega oziroma več prijavljenih, zato odpiram možnost za prijavo. Izvolite. Gospod Han, gospod Breznik in gospod Vizjak. Izvolite, gospod Han.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Minister! Da ne bom predolg, seveda ta zakon podpiram, podpiram pa tudim če mi bo kdo očital oziroma bo kdo očital, da gre samo za reševanje enega podjetja. V devetih letih v Državnem zboru sem se naposlušal že, kako bomo vse sistemsko reševali in da je kakšen zakon ali odredbo ali kar koli brez zveze sprejemati, ker bomo to reševali sistemsko. No, in ta sistem nas je pripeljal do tega, da nam na nek način podjetja padajo iz dneva v dan in mislim, da to ni dobro. Če bo ta zakon rešil samo Cimos in 7 tisoč zaposlenih, potem mislim, da je teh 90 ljudi, ki bomo danes to sprejemali, naredilo svoj posel. Zdaj pa še glede tistega amandmaja, za katerega ste nam očitali, da smo ga narobe vložili. Res je tako in tukaj se moramo tudi nekateri posipati s pepelom. Včeraj na odboru žal ni bil povzet amandma, ki ga je pripravilo eno podjetje, ki je tudi v težavah, to podjetje je Svea, in bi lahko s tistim amandmajem, ki bi včeraj bil sprejet, mogoče rešili tudi teh 200 oziroma 160 ljudi, pa žal ni noben od poslancev koalicije, ko je bil takrat na mizi, tega amandmaja povzel in je ta člen zaprt. Mi smo danes s poslovniško in proceduralno bravuro odprli drug člen in vložili ta amandma in pravite, da je to nemogoče. Gre pa v bistvu samo za to, da odpremo še en primer, da bi mogoče lahko reševali podjetja na tak način, da bi država lahko odkupovala terjatve ali pa nepremičnine, ki so v lasti teh podjetij. Zavedam se, da če to naredimo, smo si na nek način proceduro podrli in se bomo lahko zmeraj zglašali na način, da lahko to sprejmemo. Zato predlagam, da je to mogoče vendarle enkrat in edinkrat izjema in dogovor, če se tudi koalicija in opozicija strinjata, in s tem damo samo minimalno priprto možnost, da s tem mogoče pa vendarle podjetje reši ta delovna mesta. Če pa ne, bomo pa naredili drugo varianto, ki pa je lahko tudi sklic izredne seje, noveliran zakon in tudi s tem rešimo 160 ljudi in pridemo še enkrat v službo. Mislim, da to tudi ni problem, ker če teh 90 poslancev reši eno podjetje zaradi mogoče samo enega člena ali pa ene besede, je tudi to prav. Socialni demokrati zakon podpiramo, bi bili pa zadovoljni, če bi prišlo do dogovora, da ta amandma, ki je prišel – bom rekel, da se s tem strinjam – skozi zadnja vrata v ta zakon, vendar sprejmemo in s tem poskušamo rešiti to podjetje, kar pa ni nujno, da bo država naredila to, ampak ima pa možnost rešitve. Lepa hvala.
Hvala lepa. Gospod Breznik.
Podpredsednica, najlepša hvala. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi poslanci Slovenske demokratske stranke smo nekako včeraj pripravili tudi amandma k 3. členu. Amandma je bil pripravljen na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe, predvsem je šlo za nek dvom, da višina državne pomoči po tem zakonu posamezni družbi ni v okviru smernic Skupnosti o državni pomoči, torej Evropske unije, 2004/C244/2. To smo obrazložili in argumentirali, da je nejasna določba, ki je bila sprejeta na včerajšnji seji Odbora za gospodarstvo, da je višina državne pomoči po tem zakonu posamezni družbi v težavah omejena na najnižjo potrebno vsoto. Hkrati je po našem mnenju tudi v nasprotju z določbami smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah – torej, s temi določbami, o katerih sem prej govoril. Zato z amandmajem postavljamo jasno določbo glede višine pomoči posamezni družbi v težavah. Rad bi še povedal nekaj zadev glede včerajšnje seje. Mi nismo nasprotovali delu teh amandmajev, o katerih je govoril minister. Strinjamo se, da je družbam treba pomagati, smo mnenja, da je vsakršno izgubljeno delovno mesto trenutno v Republiki Sloveniji vsekakor cenejše kot pridobitev novih delovnih mest. Vendar se postavljajo dvomi. Pa vemo, da je to dobronamerna zadeva. Če pogledamo primer Cimosa. Gre za družbo, ki je v konkretnih daljnoročnih težavah, 360 milijonov evrov dolga, terjatev do bank. To je katastrofa! Treba je vedeti, da ta družba že leta in leta ni optimizirala stroškov, po vsej verjetnosti je to tista težava. Govorilo se je o izgubi 7 tisoč delovnih mest; 3 tisoč delovnih mest je v Sloveniji, 4 tisoč delovnih mest je posredno ogroženih izven Republike Slovenije. Naslednji argument, minister je rekel, da je treba tvegati. Verjamem, ampak, poglejte, nimamo nobenega zagotovila, niti minimalnega, da podjetje ne bo šlo v stečaj čez eno leto. To je pa treba vedeti, treba si je naliti čistega vina. Še ena zadeva je. Moje osebno mnenje kot poslanca je, da bo naslednji zakon, tako imenovani insolventni zakon, tisti, ki bo po vsej verjetnosti reševal to podjetje. Sam sem zelo črnogled predvsem zaradi tega, ker vem, kaj se dogaja v avtomobilski industriji, katere podizvajalec je Cimos. Avtomobilska industrija pričakuje večjo recesijo. Preko te recesije se bodo avtomobilska podjetja reševala s tem, da bodo močno pritiskala še dodatno na zmanjševanje stroškov. Močno bodo pritiskala tudi na podizvajalca, kot je Cimos. Torej, če je bil že zdaj izplen pri nekem produktu Cimosa minimalen dobiček, bo ta dobiček, če ta družba resnično ne bo šla v neko širše prestrukturiranje, v resno dokapitalizacijo tudi tistih, ki prihajajo izven Republike Slovenije, potem smo mi zaključili. Poglejmo si lastniško strukturo, tako imenovana konverzija terjatev – Modra zavarovalnica. Z denarjem, ki je namenjen upokojencem, čez 20 %, rešujemo Modro zavarovalnico, gospodje! Treba se je vprašati, ali lahko nekdo z denarjem upokojencev nalaga ta denar v špekulativne naložbe – to je špekulativna naložba. Žal je gospodarska panoga v avtomobilski industriji izredno rizična v tem trenutku. Po drugi strani takšen denar normalne zavarovalnice vlagajo običajno v državne obveznice, ne pa v špekulativne naložbe nekaterih podjetij. Ne bi si upal reči, da bom kot predsednik neke uprave ali pa uprave Modre zavarovalnice vlagal denar v neka podjetja. Jasno, v teh podjetjih, če to uspe, je večji dobiček, ampak to ni naloga neke Modre zavarovalnice. To je nek dvom, to ni neko normalno upravljanje, to je zgrešeno brez vsakršnega dvoma. Zdaj se sprašujem, kaj bomo rekli čez eno leto in pol, kam je šlo, recimo, teh 35 milijonov. Prav tako včeraj nisem dobil tudi jasnega odgovora, koliko denarja je Vlada pripravila tudi za vsa ostala podjetja. Če jih dobi Cimos, recimo, 35, pa ne nasprotujem temu – kaj je z ostalimi podjetji, ki imajo pa bolj konkurenčne produkte, bolj konkurenčne storitve, pa zaradi slabega položaja Slovenije, pa tudi slabega imidža brenda "made in Slovenia" so zašla v te težave? Za tiste družbe pa mene kot poslanca še malo bolj skrbi. In tu so te nejasnosti, ta izredna tveganja, ravno s Cimosom v prvi fazi, na prvem mestu. Cimos je izredno tveganje. Verjamem in upam, da vam bo uspelo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednji razpravljavec je gospod Andrej Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Državne pomoči so v Evropski uniji zelo regulirana dejavnost in Slovenija je ta zakon, ki je danes amandmiran oziroma katerega novelo obravnavamo, prijavila kot shemo državnih pomoči za mala in srednje velika podjetja. Toliko tistim, ki govorite o reševanju Cimosa s tem zakonom, nalivate lažnega upanja Cimosu, kajti Cimos nima nobene zveze s tem zakonom. Program prestrukturiranja Cimosa bo treba prijaviti direktno Evropski komisiji in Evropska komisija bo direktno, če bo sploh to mogoče, v kar sicer zelo dvomim, odobrila to državno pomoč ali ne. Kajti morate se zavedati, sleherna državna pomoč pomeni izkrivljanje konkurence na notranjem trgu Evropske unije in to je nekaj najhujšega, kar lahko kdo Evropski uniji predlaga. Ena izmed ključnih vrednot Evropske unije je enotni trg in sleherno poseganje države z proračunom v gospodarske subjekte, pomeni skrivljenje te konkurence. Toliko vsem tistim, ki polagate lažna upanja oziroma upanja v ta zakon, češ da bo ta zakon rešil Cimos. Ta zakon ne more rešiti Cimosa, reši ga lahko zgolj odobritev Evropske komisije v skladu s smernicami, ko govorimo o velikih družbah, kajti Cimos je veliki sistem. To je prva stvar. Druga stvar. Seveda bomo imeli kar precej in zelo veliko podjetij, ki jih bomo reševali, kajti zabredla so v tak in drugačen problem, in ideja, da bi konvertirali terjatve države v lastniški delež ali poroštva, pomeni, da je država posodila tem podjetjem denar ali pa da imajo ta podjetja terjatve do davkov, prispevkov, do blagajn, torej javnih blagajn, potem bomo torej dobili namesto lastništva, namesto tega denarja, ki ga rabimo za funkcioniranje podsistemov, lastništvo ali kaj podobnega. Skratka, tega ukrepa prav ne razumem in verjetno predstavlja en korak k novemu podržavljanju, da ne govorim nacionalizaciji podjetij. Če vi ocenjujete, da boste tako reševali podjetja – "živi bili pa videli!" V to ne verjamem, vendar verjamem v dobronamernost tega predloga in ga bom tudi podprl, kajti menim, da sleherni poskus, čeprav je lahko vprašljiva njegova učinkovitost, je treba narediti, da se mogoče voz premakne naprej. Veliko več upanja polagam v reformni program, ki ga naj bi videli oziroma katerega naj bi obravnavali v petek, vendar dvomim, da bomo pomirjeni, kajti berem ga in ne najdem nobenega novega ukrepa te vlade, da bi lahko v njem videli rešitev nastalih in nakopičenih problemov te države. Torej spoštovani, treba je imeti tudi zajeten kup denarja, zagotovljenega v proračunu, za reševanje teh podjetij v težavah, kajti teh podjetij v težavah je veliko. Prvič, ta podjetja bodo morala pripraviti program prestrukturiranja, ki bo šel skozi komisijo in skozi odobritev na Vladi in tu je poslanec Bevk opozoril, da ta procedura traja in še več traja zagotovitev tega denarja, ki ga danes ni. Torej, če kdo misli, da bo s sprejetjem te novele jutri na voljo denar za ta podjetja, se krepko moti. Če prav celo razumem, naj bi denar za te namene bil zagotovljen s prodajo državnih deležev v določenih drugih subjektih. Torej to naj bi bil nek fond, ki naj bi bil namenjen potem tudi tem podjetjem. Potem se mora najprej še kaka privatizacija zgoditi. Vemo, sam sem bil odgovoren, vsaj v okviru kompetenc vlade, za privatizacijo Telekoma pred leti in Slovenske industrije jekla in vem, da so se procedure vlekle dve, tri leta. Toliko to traja in danes nimamo nobene drugačne zakonodaje, kot je bila takrat veljavna. Torej, želim vam povedati, da je misel na to, da bo s tem zakonom možno čez en teden nekomu dati neko pomoč, ali pa čez štirinajst dni, ali pa čez en mesece, polaganje lažnega upanja tem podjetjem in zato bi prosil za nekaj več previdnosti pri tem.
Hvala. Seznam prijavljenih za razpravo v tej fazi je zaključen. Želi še kdo razpravljati? Želi. Odpiram možnost prijave. Naslednja, ki dobi besedo, je gospa Aleksandra Osterman.
Hvala. Spoštovani! Kot smo že omenili, je cilj predlaganega zakona ohranjanja zdravih jeder gospodarstva, zdravih podjetij, ne glede na to, ali so to mala ali so velika. Istočasno, kar je zelo pomembno, se s tem ohranjajo delovna mesta, moramo pa se zavedati, da je naslednji korak stečajni postopek, kar pomeni,da s priglasitvijo stečajnega postopka izgubijo delo vsi zaposleni. Razmislimo, ali je to v tej trenutni gospodarski situaciji primerno, mislim, da si tega sedaj ne moremo privoščiti. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji razpravljavec gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Želel bi izraziti podporo amandmaju k 3. členu predloga zakona, ki so ga spisali kolegi v Slovenski demokratski stranki. Pa tudi iz razprave predhodnikov je bilo že dejansko nakazano na to, da državne pomoči podjetjem so dejansko pod budnim očesom Evropske skupnosti in tukaj ne moremo, enostavno ne smemo nekih lastnih zakonodajnih rešitev sprejemati, ki ne bi bile uglašene, bom rekel z določili oziroma smernicami Evropske skupnosti. Seveda sem za bolje rečeno rešitev gospodarskih družb, ne za reševanje ali pa, če hočete za reševanje, ki bo imelo končni cilj, to je dokončna rešitev. Če dokončne rešitve ne bo, potem dejansko ta zakon resnično prinaša v tej moderni dobi novo nacionalizacijo oziroma podržavljanje podjetij. Tudi sam želim opozoriti na izjemno dolgo proceduro, o kateri je govoril kolega Samo Bevk, proceduro odobravanja te državne pomoči. Namreč, stanje gospodarske družbe, ki ji želi država pomagati oziroma ki je zaprosila za državno pomoč, je treba izjemno natančno analizirati, videti, ali res obstaja neko zdravo jedro, ali obstaja trg, ali obstajajo proizvodi; ne nazadnje, ali obstaja tista prava notranja energija, prava volja, da se podjetje morda tudi na račun kakšnih odrekanj reši težav in da potem dejansko dokončno na svetovnem trgu zacveti. Kot sem napovedal že v stališču Poslanske skupine Nove Slovenije, mi podpiramo ta zakon, seveda pa s to podporo izražamo tudi zaupanje Vladi in verjamemo, da ima dobre namene. Seveda pa bo za morda kakšno napačno izdano državno pomoč, mogoče brez kakšne temeljite analize, morda s prekratkim in netemeljitim razmislekom, odgovornost pa nosila ta vlada. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem gospodu Jožefu Kavtičniku. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani kolegi in kolegice! Seveda je razprava gospoda Andreja Vizjaka tudi na mestu, ampak poglejte, mi nimamo časa. Naša država nima več časa, da bo tako dolgo čakala, kot te naše procedure zahtevajo. Nima časa. To pomeni, da se moramo začeti pogovarjati. Moram reči, da čestitam kolegu Stepišniku, ki je bil kot poslanec, sedaj pa kot minister in to, kar je govoril takrat kot poslanec, danes kot minister dela. Čestitam mu za to pokončnost, za to držo in zato, da želi vliti upanje tistim, ki ustvarjajo danes dobrine, in tistim, ki želijo ohranjati delovna mesta in morda tudi kakšno novo delovno mesto vzpostaviti. Poglejte, med nami je tukaj nekaj razlik: eni so optimisti, eni so pesimisti, seveda je pa prav, da smo realisti. Ampak še vedno je boljše biti optimist kot pesimist. Kajti pesimizem nas ne bo kam pripeljal. Vam povem, da je ta pesimizem že preveč zakoreninjen. Prejšnja vlada je malo preveč strašila in vnašala ta pesimizem in ta pesimizem je ustavil – veste, kaj? Najmanj, kar je, manjšo motivacij ljudi za delo in tako naprej. Prepričan sem, da Vlada ne rešuje, reševati se bodo morala podjetja sama. Vlada s temi ukrepi in s tem ukrepom samo daje možnost, da se podjetja lahko začnejo reševati, ker v nasprotnem primeru je pa stečaj, tako kot je kolegica dejala. To ste proizvajali in to se je proizvajalo celo leto, vse leto, ko ste vladali. Enega podjetja niste rešili. Saj ne vem, ali bomo uspeli rešiti, ampak če bomo rešili eno podjetje, smo 100 % boljši, kot ste bili vi. Morda je to ta bolečina, ko ste 18 mesecev reševali Cimos, sedaj je pa v treh tednih prišel nek rezultat oziroma vsaj pokazali so, na kakšen način bi se lahko rešil. Morda je to bolečina, ampak upam, da ni. Upam, da ni. Skupaj smo v istem čolnu, zapomnite si, samo prav je, da veslamo v isto smer. Če pa bomo veslali vsak v svojo smer, pa ne bomo nikamor prišli. Hvala.
Hvala. Naslednji razpravljavec je gospod Franc Pukšič. Izvolite.
Včeraj sem na odboru ministru postavil eno vprašanje, pa mogoče ga je preslišal ali pa pozabil odgovoriti: Kaj bo naredil, če Evropska komisija ne bo odobrila državne pomoči Cimosu? Prej je bil vložen en amandma za sejo. Kolegice in kolegi, javno sedaj skupaj vložimo amandma za Mariborsko livarno Maribor. Gremo dalje. Kolegice in kolegi, vložimo amandma za 158 podjetij, ki so v takšnem ali slabšem položaju, pa imajo izvozni trg, lahko jih nekaj konkretno naštejem, tudi lastništvo je znano, iz Štajerske, ki so v takšnem krču zaradi treh stvari: zaradi finančne nediscipline, zaradi tega, ker so tajkuni, ki so še danes zunaj, pokradli in ne plačali podjetnikom – menda se veliko teh podjetnikov tudi zgodilo tako v Stožicah, pa niso poplačani, ker nimamo bančnega sistema, ki bi funkcioniral. In kolega pred menoj je govoril, da je prejšnja vlada sejala pesimizem. Če nič drugega, je pripravila dva sistemska zakona, ki ju je z vami tudi usklajevala. Danes ste ga razmontirali in tudi zakon o slabi banki. Kaj bi se zgodilo? S tema dvema zakonoma bi ne reševali parcialno, tako kot sedaj, in bojim se, čeprav smo vam povedali, da bomo podprli to. Poglejte, ne bomo delali takšnih neumnosti, kot ste jih delali vi, ko v času opozicije sejete pesimizem, sedaj ko ste v koaliciji, sedaj pa govorite o optimizmu, ampak to, kar smo rekli oziroma delali še v koaliciji, tudi potem v opoziciji, da podpiramo vse dobre predloge. Veste, če bi te zadeve stekle tako, kot bi morale, in če se ne bi zadnje tri mesece pa nekaj ukvarjali sami s seboj in s tem, kako priti na oblast – in to je bil edini cilj –, potem bi danes nekatere stvari tekle bistveno drugače. Kako bo z vrednotenjem tega denarja, ki ga bo država preko državnih pomoči vlagala v podjetja s konverzacijami, kdo bo delal te ocene konverzacij, bodo delali približno isti veliki možje in strokovnjaki, kot so delali, ko so dajali kredite? Ali bodo ti milijoni državne pomoči šli ali pa odtekli tudi tako, kot so se milijarde v prejšnjem mandatu Pahorjeve vlade? Veliko vas, ki ste tukaj, je tudi takrat sedelo v koaliciji, ko je sedaj država katastrofalno zadolžena, denar pa je namesto za ohranjanje delovnih mest šel za odplačevanje tajkunskih kreditov. Danes potekajo nekatere tožbe, inšpekcijski pregledi in tako dalje vsaj za nekatere, ki so dejansko imeli delavce na delovnih mestih, pa so takratno državno pomoč koristili. Mi vam pri tem ne bomo nasprotovali, ampak zavedajte se, da ne morete sedaj, ko ste v koaliciji, ko ste glavni, se tako obnašati, da tisto, kar je prejšnja vlada pripravila, da je vse slabo, da je vse zanič in da se svet začenja z vami. Bojim pa se, da se s to vladno koalicijo svet začenja ustavljati, predvsem v Sloveniji.
Besedo dajem gospe Renati Brunskole.
Hvala lepa. Tudi sama bom predlog zakona podprla. Že odkar sem od leta 2008 poslanka Državnega zbora, opozarjam na težave gospodarstva oziroma na gospodarsko krizo. Res je, da sem takrat sama največkrat omenjala problematiko območja Bele krajine oziroma predvsem tekstilne industrije, ki ni zadevala samo Belo krajino, temveč širše območje Republike Slovenije. Takrat smo govorili, mogoče so se nekateri čudili, da ni krize, še ni bilo zaznati toliko, vendar rezultati so pokazali, da je bila še kako ugotovitev oziroma opažanje točno. Predvsem je bil problem v tekstilni industriji, verjetno tudi s strani Republike Slovenije v toliko, da smo bili verjetno preveč odprti do vseh tujih trgov, na drugi strani pa premalo zaščitniški do lastne zelo kvalitetne slovenske tekstilne industrije, priznanih znamk podjetij, ki so danes praktično utonila. Kaj se je zgodilo? Recimo, v Beli krajini ni več podjetij, skoraj več ni, samo še nekaj sto ljudi dela, od prej 5 tisoč v Beti, Kometu, včasih so bili to pojmi slovenske industrije, in tako naprej po Sloveniji, v vsakem območju bi našli katero od pomembnih podjetij. Danes govorimo o tem, da dajmo rešiti skupaj, kar se rešiti da. Vesela sem besed kolegov, tudi iz opozicije, ki so povedali, da bodo podprli ta zakon. Tudi razprava, čeprav nisem mogla biti prisotna na obeh sejah, sem bila na Odboru za finance, razprava na Odboru za gospodarstvo je tekla v smeri širokega konsenza. Mislim, da je v danem trenutku edino takšen način, takšen pristop prava pot. Tudi upanje. Pravijo tako – rečeno je bilo: lažno upanje –, da upanje umre zadnje. Skupaj pristopimo, da vidimo, ali se da še kaj s tem ohraniti. Postopkovno, sama se spomnim, kaj pomeni prestrukturiranje podjetij, kaj pomeni reprogram podjetij, tudi v povezavi s prezadolženostjo podjetij, ohranitve zdravega jedra v podjetju. Ni enostavno, časovno tudi ne tako kratkotrajno. Res je potreben čas, vendar če se ne bomo skupaj zavzeli in šli v to, tudi te priložnosti, da rešimo podjetja, ne bomo doživeli. Vsako delovno mesto, ki ga ohranimo, ni pomembno samo za zaposlene; vsako podjetje, ne samo za zaposlene in njihove družine, pomembno je za vse povezane poslovne partnerje, torej podizvajalce, kot je bilo rečeno za primer Cimosa 7 tisoč ljudi, če bi govorili o podjetju Svea Zagorje verjetno zopet toliko in toliko tisoč ljudi oziroma toliko in toliko ljudi, ki so pri teh obrtnikih in podjetjih zaposleni. Ampak še nekaj je pomembno. V vsakem mestu, če je Primorje Ajdovščina, če je tam podjetje šlo v zaton, in so ljudje in je podjetje takrat temu območju, tej občini, spomnim se besed župana Ajdovščine, izjemno veliko pomenilo. Razvojne komponente občine, davki, pomoč razvoju območja, dobro stoječe podjetje ali podjetje, ki ima zaposlene, lahko v neki meri pomaga. Če te podpore ni, mesto žal umira. To se doživlja na marsikaterem območju v Sloveniji. Zato je prav, da tudi ta trenutek upoštevamo. Ker če neko veliko podjetje ne bo živelo, ta občina, kjer ima sedež podjetje, ne bo živela, bo povsod po Sloveniji, po vseh regijah nekaj podizvajalcev izgubilo delo, podjetja se bodo zopet reševala, bodo na robu preživetja in spet bodo ljudje ostali brez dela. V danem trenutku, tudi s tem zakonom, ki ga bomo podprli, si na nek način želim, da pridemo tudi do še določenih skupnih konsenzov, pa morebiti zakon še dopolnimo in še najdemo rešitve, da rešimo čim več podjetij v Republiki Sloveniji in s tem damo dejansko upanje, pa ne samo upanje temveč tudi dejstva, ki bodo pomenila, da ljudje imajo delo, podjetja imajo delo in Republika Slovenija gre, kot pravi gospod minister, gospodarski rasti naproti.
Hvala. Vsi, ki ste bili prijavljeni k razpravi, ste dobili besedo. Želi še kdo razpravljati? Še. Odpiram možnost prijave za razpravo. Besedo dajem gospodu Branku Ficku. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj. Moram priznati, da me je k razpravi spodbudil gospod Pukšič. Ko gre za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v državah, je sedanji gospodarski minister še kot poslanec, vedno, ko so bile gospodarske teme, tudi o tem govoril, verjetno ga nekateri takrat niste hoteli razumeti ali ga pa še sedaj ne razumete. Vedno ko je postavljal vprašanja vašemu zelo uspešnemu gospodarskemu ministru, ki ga je še predsednik Vlade pohvalil, mu je na njegova vprašanja obljubljal pakete. Vedno so bili novi paketi, družbe so seveda ostale v težavah. Gre dejansko za to, da ta pravna podlaga daje možnost za reševanje družb v težavah. Nihče ne govori o kupu denarja, o pomoči in tako naprej, ampak samo o pravni podlagi za tisti cilj, da tudi na koncu koncev povečamo to prihodkovno stran. Gre v bistvu za ohranitev delovnih mest, ki je vedno cenejše kot pa ustvarjanje novih. Gre seveda za ohranitev sklenjenih poslov, predvsem izvoznih, seveda pod pogojem, da sta prodaja in plasma zagotovljena, in za ohranitev vitalnih funkcij. Vemo, zakaj je prišlo do teh težav: zaradi zadolžitev, pomanjkanja obratnih sredstev, podkapitaliziranosti in tako naprej. Po črnem scenariju pridemo v primeru nereševanja do stečajev, do stroškov in posledic za vso državo. Multiplikativen učinek je pa sigurno na prihodkovni strani državnega proračuna, ki je po našem mnenju bil v prejšnji vladi zanemarjen, ko so bile družbe prepuščene insolvečnosti in posledično stečajem, ne glede na zdrava jedra. To pa seveda ne pomeni, da ta zakon rešuje vse, saj bo potrebno ravno tako rešiti slabe terjatve bank, povezano tudi z zakonom o prevzemih in zakonom o insolvenčnosti. Tako nas lahko samo ta skup oziroma vse te zakonodaje pripeljejo k cilju, k ohranitvi delovnih mest in ponovnega zagona gospodarstva. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Repliko želi gospod Franc Pukšič, izvolite.
Ker sem že bil imenovan, bi bilo nekorektno, da se ne bi odzval na to. Glejte, sam ne bom, tako kot delate to vi, nečesa branil in govoril o nečem, da je bilo 100-odstotno vse najboljše. Ni bilo. Delali smo, delali smo pošteno, delali smo transparentno in delali smo tudi napake. To priznamo. Daleč od tega, nihče ni vsemogočen. Še bog, pravijo, ni za vse. Kaj šele mi, navadni ljudje! Ampak, vi zdaj delate nekaj drugega. Skupaj smo pripravili sistemsko zakonodajo, pri kateri ste sodelovali. In če bi mi šli po tej poti naprej, holding in s slabo banko, ne bi bilo treba zdaj reševati tega tako z ad hoc rešitvami. Poglejte, če bi funkcionirala slaba banka, bi 25 milijonov evrov izgube iz lanskega leta, če so podatki točni, berem iz Financ, 360 milijonov evrov celotnega Cimosovega dolga bilo preneseno na slabo banko, sprostili bi kreditni krč na banki, lastništvo bi se spremenilo. In še nekaj. V zakonu je pisalo, da mora država 10 % tega premoženja v roku enega leta prodati, to pomeni, prodalo bi se premoženje in bi postali novi lastniki. In v čem bi bil problem? Ja, marsikateri od tajkunov bi izgubil to premoženje. Zakaj? Tudi zato, ker bi se kreditne mape z imeni in priimki prenesle in bi se vedelo, kdo, kaj in kako. S tem zdaj pa spravljate namesto na obzorje, na način jasnega delovanja spet stvari nazaj v kabinet predsednice Vlade. In tam bo mednarodni štab umetnikov ali znanstvenikov reševal slovenska podjetja. Lepo vas prosim! To je narobe. To je narobe pri vas.
Hvala. Naslednji razpravljavec je gospod Branko Grims.
Hvala za besedo. Vedno ko gre za stisko, konkretno stisko vseh zaposlenih, je seveda problem, kako se stvari lotiti. Ampak vsak ukrep, tudi ta konkretno, ki je danes pred nami, je treba videti v luči celotnega gospodarskega okolja, šele potem lahko predvidiš, kako bo v resnici zadeva učinkovala. In s tega vidika se postavlja eno veliko vprašanje, gospe in gospodje. In dajte pred odločanjem danes to vsi pretehtati. Po eni strani napovedujete pomoč enemu konkretnemu podjetju, ki je v velikih težavah, pri čemer je nenavadno, da ga tisti, ki so nanj neposredno vezani, niti niso posebno zainteresirani reševati. Po drugi strani pa je to treba videti v celotni sliki, kjer napovedujete, da boste dvignili davke in da boste močno obremenili vse ostale. Če želite res doseči te učinke, o katerih ste govorili, dodatna delovna mesta, več zaposlenosti za vse, potem je treba podpreti mala in srednja podjetja, tista, ki imajo dobre produkte in ki se v tem trenutku borijo na trgu, ki se dobro borijo na trgu, ki so fleksibilna, ki so motor vsake uspešne ekonomije. Zdaj bo zadeva učinkovala, glede na napovedi o dvigih davkov, do večjih obremenitev za vse dobre, za vse tiste, ki so se sposobni boriti, približno tako, kot da bi imeli eno ekipo v sprintu, eden bi imel slonovske noge in tistemu bi kupili nove superge. Vsem ostalim pa bi dali na noge betonske cokle in rekli: "Evo, zdaj pa gremo vsi, zato da bo enakomerna obremenitev, šprintat." Na koncu nihče ne bo zmagal. Treba je postaviti okolje, ki bo nagrajevalo uspešne, pomagati uspešnim izpostaviti takšno okolje, da bo razbremenilo vse tiste, ki želijo odpirati delovna mesta, ki želijo dodatno vlagati, ki imajo dobre produkte, ki so se sposobni boriti na svetovnem trgu. S pomočjo enim in istim praviloma pa se ne bo prišlo daleč, zlasti ne, če za to obremeniš vse ostale. V tem primeru je to recept za potop vseh.
Hvala. Naslednji razpravljavec je mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Nedvomno je, da Slovenska demokratska stranka temu zakonu ne nasprotuje. Seveda pa bi radi poudarili in mislim, da imamo to pravico, da vas na določene stvari opozorimo. To, kar je v zvezi z evropsko pomočjo, to je neka zakonodaja in pomeni, da bo Ministrstvo za gospodarstvo moralo svoje narediti, ne da bomo potem družbe morale vračati denar, kot je v primeru Adrie Airways in pa v primeru Elan, to pomeni, da je treba prej poskrbeti. Po drugi strani sem pa jaz mnenja, da nobena denarna sredstva, ki jih država vloži v podjetje, podjetij ne bodo reševala, če se podjetje ne bo rešilo samo. To pomeni, če podjetje ne bo imelo trga, če bo podjetje ne bo imelo produkta, če podjetje ne bo imelo produktivnosti, če podjetje ne bo imelo prave dodane vrednosti na produkte, nobena pomoč ne bo pomagala, in bi bilo bolj smiselno, da se ta sredstva vložijo nekam drugam. Izpostavil bi en lep primer, v letu 2011 je Pahorjeva vlada dala državno spodbudo novemu lastniku Mure v višini 5,8 milijonov evrov, danes pa v medijih ponovno beremo, da je v tem podjetju napovedana stavka, ker delavci in delavke niso dobile plač. To pomeni, da spodbuda države, pomoč še ni garancija, da bo podjetje preživelo. Podjetje se mora preživeti samo – s produktom, z novim trgom, z vsem tem. Bodite previdni, kam vlagate sredstva. Ni samo, da se rešujejo delovna mesta. Delovna mesta se lahko rešuje za obdobje pol leta, tri mesece, potem se agonija ponavlja in dejansko je to večja škoda za vse davkoplačevalce, če se ta sredstva ne uporabljajo smotrno. In še enkrat bi opozoril, ne nasprotujemo, radi bi pa opozorili na določene primere, ki se tukaj notri pojavljajo. Treba je pa še pogledati, omenja se dostikrat družba Cimos. Družba Cimos ima tudi nekaj lastnikov, ki so v neposredni državni lasti, Modra zavarovalnica, DSU ima privatne lastnike. Tudi naša vlada je že sprejela sklep o zagotavljanju teh sredstev. Vprašati pa je treba lastnike, zakaj lastniki ne rešujejo svojih podjetij. In po drugi strani, če se bo eno podjetje reševalo, jutri boste imeli vrsto 100, 200 podjetij pred vrati, ki bodo čakali na ta denar. Če ste dali enemu, zakaj niste dali drugemu. Beremo tukaj notri, da podjetje Svea iz Zagorja se je že obrnila na državo, da naj država poskrbi, da bo odkupila njihove nepremičnine. Zavedamo se te situacije, vendar zagotoviti je treba okolje, v katerem bodo podjetja sposobna preživeti. In večji poudarek dajte malim in srednjim velikim podjetjem, ki naj bodo hrbtenica razvoja slovenskega gospodarstva. Ne vedno reševati gigante. Slovenska zgodba je pa vedno bila, da so se reševali giganti, reševala se je socialna politika, na koncu je bil pa izplen za vse negativen. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo dajem gospe Romani Tomc.
Hvala lepa za besedo. Še jaz bi rada razpravljala na to temo. Jaz se strinjam, da je slovensko podjetništvo oziroma da so slovenska podjetja, da so v velikih težavah. Konec februarja je bilo registriranih 3 tisoč 529 blokad. Toliko podjetij ne more razpolagati s svojimi sredstvi na svojem računu. Naša podjetja so zadolžena več, kot je povprečje Evropske unije, celo vodijo v tem. Njihov dolg je več kot 40 % večji, kot je njihov celotni kapital. In ta slaba slika in slaba podoba še narašča. Mi imamo danes 47 tisoč in nekaj ljudi, ki prejemajo minimalno plačo. Situacija je definitivno zelo slaba. In država se mora lotiti reševanja tudi teh slabih podjetij. Veliko jih je in ni samo Cimos, o katerem posredno govori tudi ta zakon, ki ga bomo mi načeloma seveda podprli, ker namen je dober. Ampak poleg tega, da je namen dober, pa imamo tukaj zraven še številna vprašanja. Kaj bo potem, ko bo prišel naslednji prosilec, ki ne bo Cimos, ampak neka druga družba, ki ravno tako potrebuje pomoč? Po kakšnih merilih in kriterijih boste presojali, kdo je do te državne pomoči upravičen? Z dodeljevanjem državne pomoči v preteklosti imamo v Sloveniji bogate izkušnje. Ali so se res vse tiste državne pomoči, ki so že bile dodeljene, pretransformirale v nova delovna mesta oziroma v ohranitev delovnih mest. Kje je zagotovilo, da se bo tudi ta pomoč Cimosu odrazila v tem, da bodo ta delovna mesta ohranjena, pa da bo še kakšno novo? Nobenega zagotovila ni. Vam pa povem, kakšna je prav gotovo najbrž kakšen scenarij sledi. Država bo postala še večji lastnik podjetja, kot že je sedaj posredno prek skladov in drugih inštitucij. To je ravno nasprotno od tistega, kar mi načrtujemo, o čemer govorimo in kar od nas pričakuje vsa evropska in svetovna javnost. Mi ne dezinvestiramo, mi investiramo in povečujemo vlogo države. Država ima čedalje več deležev. To je skregano z vso logiko, o kateri sedaj govorimo, in o izhodu iz krize. Jaz bi opozorila še na eno zadevo, ki se je tu zraven začela pojavljati v medijih in v javnosti, in sicer so to neki seznami, ki krožijo pri nekaterih, pri poslancih prav gotovo ne, še sploh ne pri nas, tudi minister ni imel veliko za povedati okoli tega seznama, mu je bil neznan, nekateri pa že zelo veliko vedo. Delala ga je Banka Slovenije oziroma Združenje bank in na njem naj bi se znašlo nekih 140, 150 podjetij, ki bi bila vredna tega, da jih država rešuje. Ostalih 150, ki so bili tudi potencialni kandidati in so imeli to srečo celo, da so prišli v izbor, kjer so jih pregledovali, so ostali zunaj tega spiska. Kje pa so še vsi tisti ostali, tistih 5 tisoč, 10 tisoč, ki sploh niso imeli te možnosti, da bi kandidirali, da bi jih sploh obravnavali. In to nas skrbi pri tem zakonu in pri vseh ostalih namerah države, da pomaga gospodarstvu. Skrbi nas, da bo pomagala na netransparenten način, da bo reševala lastnike in ne delovnih mest in da na koncu koncev bomo s temi državnimi pomočmi naredili predvsem zelo, zelo veliko škode vsem skupaj, davkoplačevalcem, ki bomo to na koncu plačali. Kot rečeno, namen zakona je dober, zato mi temu zakonu ne bomo nasprotovali, smo pa skeptični do njegove učinkovitosti, tudi glede odobritev državnih pomoči s strani Evropske komisije, tukaj je še veliko odprtih vprašanj. Če bo ta zakon deloval v praksi, potem naj deluje za vse enako. Hvala lepa.
Hvala. Tudi ta krog razpravljavcev smo izčrpali. Je še želja po razpravi? Ugotavljam, da ne. Ja, gospod minister, izvolite.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Zelo sem vesel, da ste izrazili toliko spodbud, mnenj in da se vsi zavedate, da dejansko gospodarstvo ni danes v najboljši kondiciji. V zadnjih 20 letih smo naredili to, kar smo naredili. Bilo je potrebno lastninjenje, lastninjenje je bilo predvsem z lastniškim kapitalom. Danes ugotavljamo, da ta podjetja, govorim za tista dobra podjetja, mogoče pa bi še prej rekel, da ločimo tri vrste podjetij. Eno so tista podjetja, ki so dosti kreditov porabila za nakup takih dejavnosti iz svojega izven "kor biznisa". Ti imajo danes velike probleme. To so tako imenovani tajkuni, ki so se spajdašili s politiko v preteklosti. Potem imamo podjetja, ki niso vlagala v razvoj, v nove investicije, niso zaposlovala in so predvsem na domačem trgu. Ker se je ta trg doma skrčil, so danes v resnih težavah. To so tista podjetja, ki dejansko rabijo pomoč države, če se ugotovi z analizo, da je strošek, če gredo ti ljudje na zavod za zaposlovanje, recimo manjši, če vložimo nekaj denarja v to podjetje ali če ohranimo zdravo jedra teh podjetij. Potem imamo pa tretjo obliko podjetij, to so pa tista podjetja, ki so se lastninila, tako kot so se lastninila v našem sistemu iz socializma, ko je bil prehod v kapitalizem, z lastniškim kapitalom in so zelo hitro rasla in so danes postala nosilci razvoja in konkurenčnosti predvsem v izvozu. Ker so zelo hitro rasla, niso rasla z lastniškim kapitalom, ampak z dolžniškim kapitalom, s kreditom. In ta lastniški kapital v podjetju je postal zelo majhen, tako kot ugotavljate, v povprečju dosti manjši kot v nekem povprečnem podjetju v drugih državah. Ker je tega dolžniškega kapitala v tem trenutku nastalo toliko, ob recesiji in ob velikem znižanju cen ter povečanju domačih stroškov so ta podjetja zašla v velike težave, ker komaj plačujejo anuitete in obresti za kredite, nimajo pa dovolj denarja, da bi investirala v širitev svojih procesov in zaposlovala nove ljudi. Ta rešitev je predvsem za ta podjetja, ne za tista podjetja, ki so tako uboga, ki jim je treba pomagati, ker ima država na razpolago komaj 70 tisoč evrov na leto, da reši taka problematična podjetja. Jasno je, da podjetja morajo najprej reševati lastniki. Če lastniki ne morejo rešiti podjetja, potem to rešujejo banke, predvsem tiste banke, ki so toliko zlezle s krediti v podjetja, v dobro podjetja, da zdaj banke glava boli, lastnikov pa ne toliko. Problem je, da morajo pomagati tudi dobavitelji. Poglejte, govorite o Cimosu saj ta zakon ni delan za Cimos. Ta zakon je delan za vsa podjetja, Cimos je samo kot primer. Cimos ima 110 milijonov evrov nabav v Sloveniji, 30 milijonov evrov realizacije na mesec – veste, koliko je to davkov in prispevkov v državno blagajno? Res je, da ima 7 tisoč zaposlenih in v Sloveniji samo 3 tisoč. Ampak Cimos. Prej je že bilo rečeno, če rešujemo podjetje, podjetje mora narediti poslovno sanacijo, finančno sanacijo vsaj za obdobje 5 let, da banke verjamejo vanj. In Cimos je to naredil in prodaja vse ostale dejavnosti, ki jih ima po Jugoslaviji, od tistega, ki hoče traktorje delat, pa stoji, in druge investicije, ki jih ima drugje. Na koncu bo Cimos postal samo z osnovno dejavnostjo. In mislim, da je prav, da Cimosu pomagamo. Šele v zadnji vrsti je država, ko pomaga tem podjetjem, ampak pomaga takrat, ko gre za ohranjanje delovnih mest, ker bi bil strošek prevelik, da bi 3 tisoč delovnih mest spustili na zavod za zaposlovanje, ker bi država počepnila verjetno v roku pol leta ali enega leta. Zavedajmo se, da je pred 5 leti država imela 580 tisoč ljudi v realnem sektorju, danes jih ima samo 420 tisoč. In s tistih 450 tisoč upokojencev smo prišli na preko 600 tisoč upokojencev. In ta situacija je nevzdržna. Socialni transferji iz našega proračuna so izredno veliki. Realno gospodarstvo tega ne more več podpirati, zato tisto, da samo varčujemo, na drugi strani pa ne ustvarjamo pogojev za gospodarsko rast, ne zdrži. Se pravi, moramo vzdrževati ravnovesje, varčevanje in na drugi strani gospodarsko rast. Država je še zadnja v vrsti, ki bo pomagala takim podjetjem – s poroštvom, ne z denarjem. To pa lahko pomaga tudi mimo Evropske komisije, kot je bilo prej rečeno. Imamo holding, imamo [[...]] [[izklop mikrofona]]
Gospod minister, zmanjkalo je časa, tako da se vam zahvaljujem za razpravo. Ugotavljam, da je še želja po razpravi, zato vam omogočam ponovno prijavo. Gospod Andrej Šircelj, izvolite.
Hvala lepa. No, vsekakor je treba v celoti pogledati vlogo države v našem gospodarstvu. Če pogledamo vlogo države v našem gospodarstvu v zadnjih 20 ali pa 25 letih v primerjavi z zelo veliko večino ostalih svetovnih in evropskih gospodarstev, lahko rečemo, da je ta vloga izredno velika. Bil sem na srečanju v zvezi s Slovenijo v Parizu na OECD, kjer so glede državne lastnine, glede tega, koliko je državne lastnine, primerjali Slovenijo z državami, kot je na primer Kitajska ali pa Severna Koreja, kar pomeni, da s tem, ko dajemo danes poroštva, dejansko povečujemo vpliv države in posredno vplivamo tudi na finančno stanje države. Če bodo kadarkoli ta poroštva unovčena, da bodo ta poroštva unovčena zaradi slabega poslovanja kateregakoli podjetja, se bo naše stanje, naše bonitete, naša vizija, naša strategija popolnoma spremenila na mednarodnih trgih. Tega se je treba zavedati, gospod minister. In brez ostalih komponent, ki pomagajo k temu, da bo država postala konkurenčna, da bo imela program, da bo imela strategijo, ne bo prišla iz krize. Vi ste omenili sedaj Cimos, da ima program, da ima sanacijo. Zamenjalo se je vodstvo. Pred štirinajstimi dnevi sem prebral, da niti ne vedo, kateri so produktivni deli tega podjetja. Oprostite, prebral sem v časopisu, da novo vodstvo ne ve, kakšna je produktivnost, kakšna je učinkovitost, kakšna je dejanska uspešnost posameznih programov v Cimosu. Povedali so novi direktorji, nova uprava je to povedala. Jaz upam, da so v štirinajstih dneh dejansko to naredili. Tukaj smo imeli že zakon, ko bi obstoječi lastniki, ki so državni ali paradržavni, morali ukrepati, in niso ukrepali. Med njimi tudi Modra zavarovalnica. Ko so imeli dejansko v zakonu napisano, v kolikšnem času morajo te lastniške deleže razrešiti in tega niso in so zahtevali celo podaljšanje zakona, kar z drugimi besedami pomeni, da imamo verjetno tudi neodgovorne lastnike – in ali ne rešujemo sedaj lastnikov? Ali ne rešujemo sedaj Modre zavarovalnice in ostalih paradržavnih institucij, ki so povezani s pokojninskim zavodom? Ker vemo, da so povezani. Ali s tem ne rešujemo slovenskih pokojnin? Ali rešujemo dejansko te ljudi v Cimosu? Cimos ima tudi podjetja v drugih državah, v Srbiji na primer, Hrvaški in koliko bo tega denarja šlo tudi v druga podjetja, če o tem govorimo. Ali rešujemo samo to? Tukaj je to prepleteno in tudi če gledamo za nazaj, so se preko teh podjetij opravljale številne transakcije. Upam, da če se bo to reševalo, da bo Vlada republike Slovenije, vlada Alenke Bratušek natančno pogledala in tudi strokovno. Po drugi strani pa je takšno reševanje, kot je bilo že poudarjeno, netransparentno. Netransparentno zaradi tega, ker so kriteriji zakrivljeni. In tretje. Navsezadnje tukaj govorimo o državnem holdingu, govorimo o tem, da je treba privatizirati tudi državno premoženje, tukaj pa gremo ravno v obraten proces. Nekaj govorimo, drugo dejansko delamo. Ne rečem, da je tukaj pri posameznih podjetjih morda potrebna garancija oziroma poroštvo države, vendar mislim, da je takšen način reševanja netransparenten v splošnem, povečuje vpliv državnega derigističnega koncepta, ki je za Evropo nesprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala. Ugotavljam, da je še interes za razpravo in vas vabim k prijavi. Gospod minister se je pa tudi prijavil k besedi. Takoj bom dal najprej vam besedo. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod Šircelj, jaz vam zaupam, vi ste strokovnjak in vas zelo cenim in treba je zaupati tudi menedžementu po podjetjih. Ne moremo na splošno reči, da menedžment ne ve, ker časopis nekaj napiše. Oba veva, kaj je časopis in na časopis se nima smisla pri takih strokovnih, pomembnih, odgovornih stvari za državo opirati. Državo ne vodi časopis. Državo ne vodi kdo drug, ampak vodijo jo ljudje in tem ljudem je treba zaupati. Strinjam se z vami, ko pravite, da poroštvo je lahko problem. Ampak največje tveganje je, če gre podjetje v stečaj. Dosti manjše tveganje je, če poskušamo na nek način podjetju pomagati in ga rešimo, to se boste verjetno strinjali z mano, rešimo likvidnostno situacijo. Na dolgi rok pa na osnovi finančne in poslovne sanacije, in da podjetje ima konkurenčno sposobnost, človeški kapital, razvojnoraziskovalni potencial, izdelke ali storitve na dosti visoki ravni, da lahko konkurira na svetovnem trgu, da ima kupce, potem je veliko boljše takemu podjetju tudi v kapitalskem smislu pomagati in ga urediti. Saj država bo samo pomagala, dokapitalizirali bodo banke, bodo dobavitelji, pa tudi sami lastniki. Spodbujala bo samo država, pa z neko pomočjo pomagala, da se bo to zgodilo. In podjetje, ki ima danes kapitalsko strukturo, pa mu jo uredimo, da bomo imeli dobro kapitalsko strukturo, da bomo imeli veliko lastniškega kapitala, pa malo dolžniškega kapitala, takšno podjetje je dobro podjetje. Tako podjetje je kreditno sposobno, bo lahko najemalo kredit za obratna sredstva od domačih ali tujih bank, se širilo, razvijalo svoj proizvod. In če ga bo država, agencija ali pa, kjer ste vi neizvršni direktor, se ga bo lahko dosti bolje prodalo, kot bi ga prodali danes. Ampak ga je treba pravočasno prodati. Saj mi si nismo izmislili nekaj novega. Vi ste imeli fundament. Mi samo izkoriščamo fundament, ki ste ga naredili, pa ga nadgrajujemo. Priložnost je za vse enaka, ampak eden jo vidi, drugi je ne vidi.
Hvala. Ker je bil prejšnji poskus za prijavo k razpravi neuspešen, vas vabim še enkrat, da se prijavite k razpravi. Besedo dajem gospodu Srečku Mehu.
Takole je zanimivo, kadar govorimo, kaj pišejo mediji. Kadar nam paše, verjamemo, kadar nam ne paše, pa ne verjamemo. Kadar pišejo, recimo, o orožju, ne verjamemo. Kadar pišemo o visokih funkcionarjih naše stranke, ne verjamemo. Kadar pišemo pa o čem drugem, pa verjamemo. Gospe in gospodje, imeli smo čas na Odboru za gospodarstvo postaviti vprašanje in razčistiti vprašanja, o katerih danes govorimo. Pa jih nismo postavili in jih nismo razčistili. Imeli smo čas 18 mesecev reševati problematiko Cimosa, pa nismo nič naredili. In danes razpravljamo o tem, kaj bi naj nekdo naredil in ne verjamemo, kaj vse bi se naj zgodilo. Nekaj narediti pomeni, da si dajemo s tem zakonom možnost, in to je bilo tudi v obstoječem zakonu, da s spremembo tega zakona lahko na tej osnovi posežemo in nekaj naredimo v družbi, ki je perspektivna in kakršnakoli sicer že. Kaj smo naredili s Primorjem? Rabimo Gradbinca? Nič, v stečaj je šel. Kaj smo naredili z Radečami? Nič, v stečaj je šel, delavci pa na borzo. To je pravzaprav tisto vprašanje, kjer bi morali biti pošteni ne samo do ljudi, tudi do programov, in verjeti nekemu programu, ki so ga menedžerji naredili. In če ne verjamemo, imeli smo Odbor za gospodarstvo, na katerem bi lahko o tem tudi razpravljali. Zato predlagam, da danes sprejmemo spremembe zakona, kar bo omogočilo, da se lahko operativno posega tam, kjer so pomoči potrebni. Težav bo še veliko in s privatizacijami in z vsem tem, kar se bo zgodilo, kar se bo vmes še dogajalo, ampak poskus pomoči nekomu, ki ima perspektiven program, pa seveda je. Mislim, da bi bilo prav, da lahko počasi rečemo, da ne bomo postavljali tistih vprašanj, na katere tukaj pravzaprav ne moremo odgovoriti.
Hvala. Naslednji je prijavljen k besedi gospod Franc Breznik.
Gospod predsednik, najlepša hvala. Jaz se ponovno prijavljam k besedi, ker vseeno menim, da do takih nasprotij v neki razpravi ne more prihajati v okviru, če živimo v neki demokratični državi, ki si je zamislila neko tržno gospodarstvo in neko prosto konkurenco. Poglejte, jaz upam in verjamem, da tudi s tem amandmajem, ki smo ga danes vložili, ki sem ga poskušal obrazložiti, da se zavedamo vsi skupaj, da s posegom, ko država pomaga nekim podjetjem, ki so šla v težave, da posega na trg tega načela proste konkurence v Evropski uniji, ki je izredno spoštovano načelo in kjer bistvo daje prednost nekaterim podjetjem v nekaterih državah. Dejstvo, zakaj pa smo mi v težavah, pa je na neki moji teoriji, ki sem jo razvil, ker je v državah, ki so preko neke tranzicije prišle in so imele pet monopolov. V bivši Jugoslaviji smo mi imeli pet monopolov, ki so poglavitni, zakaj smo mi nekonkurenčni. Prvi monopol je bil monopol ene politične stranke. Tega smo poskušali odpraviti s prvimi svobodnimi volitvami. Drugi monopol, ki smo ga imeli, je tako imenovani šolsko-kulturni monopol. Tretji monopol je medijski monopol, četrti monopol je ravno gospodarski monopol, čim večja vloga države v državnih podjetij, zadnji monopol ali neko zadnje načelo pa je v tako imenovanem v sodnem monopolu, kjer je cela vrsta pravnikov, ki so se izobraževali v prejšnji instituciji, kjer v totalno nepravilni pravni filozofiji razvijajo svoja pravna znanja. To je bilo teh pet monopolov. V bistvu je bil en monopol odpravljen, vsi štirje monopoli pa so v kakršnikoli sledi še vedno obstajali v Republiki Sloveniji in zaradi tega Republika Slovenija ne deluje kot tržno gospodarstvo. Danes smo v tej razpravi slišali, da v bistvu mi trenutno ta podjetja ponovno nacionaliziramo. Treba se je vprašati, zakaj se tuji vlagatelji ne odločijo za vstop v Cimos. Zakaj recimo, če Cimos deluje za podjetje Volkswagen, BMW, Porsche in tako naprej, zakaj nimajo oni interesa, da vstopijo v lastniško strukturo Cimosa? To je prosti pretok, to je prosta konkurenca, začutijo, da je to perspektivno podjetje in vstopijo. Zaradi česa, vas sprašujem. Naslednja zadeva. Zakaj se to odraža? Ko zdaj gledam samo gibanje naših obveznic, mi smo imeli prejšnjo vlado, o kateri imate zdaj same slabe pomisleke, češ, da nismo na prihodkovni strani ničesar naredili. Govorili smo danes o zlomu Primorja. Imeli ste vlado tri leta, gospod Meh, zakaj niste Primorja v treh letih reševali? Ko je bilo v zadnji agoniji Primorje dobesedno pred totalnim zlomom, nam zdaj očitate, da mi nismo Primorja v tistih nekaj mesecih rešili. To so tisti pomisleki, tisto nerazumevanje za tržno ekonomijo, za neko strategijo, kako naj bi neka država zgledala kot tržno gospodarstvo. Mi te monopole moramo odpraviti. In glejte, naša vlada je glede prihodkovne strani, ko govorite, to je ta razlika med dvema politikama, eno s tem socialističnim razmišljanjem, drugo, ki prevladala v nekih pomladnih strankah, s tem normalnim razmišljanjem tržnega gospodarstva. Mi smo rekli, da je treba narediti dezinvesticijo. To pomeni odprodati del državnega premoženja in to vložiti v prihodkovno stran, iz tega sprostiti investicije, kakršnekoli, tiste, ki se nam zdijo v tem trenutku nujno potrebne. To je ta bistvena razlika, da bodo državljani in državljanke razumeli to totalno nasprotno pojmovanje tržne ekonomije. Ena stran se gre tako imenovani delegiran državni kapitalizem, kjer ima politika močan vpliv preko državnih monopolnih podjetij, drugi del pa je, ki razume tržno ekonomijo in ki razume, da moramo te monopole počasi odpravljati. In problem je vedno, da se po volitvah zgodi kaos. Ko pride levica na oblast, je ta šok za finančne trge, da bo Slovenija ponovno na tej poti tranzicije zastala in se pomaknila še kakšen korak nazaj. In prejšnji vladi, triletni Pahorjevi vladi se je zgodil ravno ta zasuk, da se je na pol poti tranzicije cela zadeva ustavila in ste ljudem rekli, glejte to tržno gospodarstvo ni v redu, dajmo mi iti počasi nazaj v socializem. In to se je odražalo na vseh straneh. V ikonografiji, v proslavah, v parlamentu. In to je nekaj nerazumljivega, kaj lahko nekdo vidi, ko vstopi v Slovenijo. In kako nas vidijo tuje države, tuji trgi, tuji vlagatelji, je ravno v primeru Cimosa. Zakaj niso oni vložili, zakaj ga niso dokapitalizirali in zakaj niso vstopili v Cimos? Seveda jaz napovedujem pomoč vašemu zakonu in dobronamernosti, ampak hočem, da razčistimo, kaj je sploh to tržno gospodarstvo in kaj je to tržna ekonomija. Hvala lepa.
Hvala. Naslednji je prijavljen k besedi mag. Branko Grims.
Hvala še enkrat za besedo. Tisto, kar je malo nenavadno, je skoraj navijaško vzdušje. Ta evforija, ki je zdaj prisotna v vladajoči koaliciji – nekaj rešujemo. Veste, v tem parlamentu je takšna evforija že bila kar nekajkrat. Spomnim se recimo, kako se je govorilo o orjaškem znesku pomoči za mariborski TAM. Zdaj rešujemo družine, rešujemo Maribor, rešujemo konkretne ljudi. Pa se je res to zgodilo?! Na koncu se je reševalo določene posrednike, finančne institucije, delavci so pa točno tako končali na cesti in njihove družine so bile točno tako ogrožene, kot bi bile brez tiste pomoči. Žalostno pa je, da so se zato ogrozila druga delovna mesta, ker so nastale dodatne obremenitve, dodatne davčne obremenitve za vse ostale. Zaradi tega je ta pot tako vprašljiva. Ne morete hkrati v isti sapi danes, saj beremo časopise, gledamo napovedi, napovedovati dodaten dvig davkov za vse ostale, dodatne obremenitve za najbolj uspešne in napovedovati reševanje točno enega konkretnega primera. Še enkrat povem, to je tako, kot bi imeli šprintersko ekipo. Tistemu, ki ima slonovske noge, dajete krasne nove superge na noge, vsem ostalim pa dodatno težo, betonske cokle. In pravite, da zdaj bomo pa vsi v šprintu zmagali. Ne bo, nihče iz te ekipe ne bo več zmagal na ta način. Na koncu bodo zmagovale druge ekipe drugih držav. Zato je ta stvar tako problematična in zaradi tega ta pot ni prava. Prava pot bi bila razbremenitev najuspešnejših in omogočati, dajati tisti zakonski, sistemski okvir, ki bo spodbujal tiste, ki so najuspešnejši, da dodatno vlagajo in jim to omogočal in s tem spodbujal odpiranje kvalitetnih, dobrih delovnih mest in s tem pridobiti, če želite, na ta način tudi obratno za državo možnost pridobivanja več davkov, ne z zvišanjem, ampak s tem, ker bo masa večja, ker bo več uspešnih, ker bo več zaposlenih, ker bo več ljudi imelo delo. In to je tisto, kar daje na koncu blaginjo za vse. In zaradi tega je treba to odločitev dobro dobro pretehtati. Sam osebno tej evforiji, ki je danes tu, zagotovo ne bom podlegel.
Hvala. Ugotavljam, da je še interes za razpravo in vas vabim k prijavi. Gospod Srečko Meh ima najprej besedo.
Ne verjamem, da gre za evforijo. Ne verjamem, da gre za navijaštvo. Gre za realnost, gre za zakon, ki ga ima ta državni zbor pravico sprejemati. Pa to delamo. In kaj naj drugega delamo kot to, da poskušamo omogočiti instrumente, s katerimi bomo omogočili poseg ali reševanje tam, kjer problemi bodo. Glejte, včeraj je na Gospodarski zbornici nekdo, ki je odgovoren, rekel, da imamo učinkovite direktorje, da se je izvoz povečal. To je ocena Gospodarske zbornice, kar seveda pomeni in vsi vemo, da se je izvoz povečal. To seveda pomeni, da tem podjetjem najbrž ne mislimo pomagati. Pomagati pa mislimo oziroma moramo, želimo tistim, ki pomoči potrebujejo. Glejte, gospe in gospodje govorimo o našem in vašem zakonu. Ni našega in ni vašega zakona. je samo obstoječa vlada, veljaven zakon in ljudje, ki ga izvajajo in za mene je bila prejšnja vlada najboljša. In je ta najboljša in bo naslednja najboljša, ker druge nimamo v tem časovnem obdobju. Takole nekateri pravijo, da je s pomočjo gospodarstvom, da gremo nazaj v socializem. Vprašajte ljudi, ki so ga doživeli. Tiste, o katerih smo danes govorili, da si kruha ne morejo kupiti, kaj bi si želeli. Varnost, sigurno, delo, ne to, kar se tukaj dogaja. Ko sem govoril o Primorju, sem govoril o tem, da smo v tem državnem zboru, tukaj pa sem bil, predlagali, da v Primorju nekaj naredimo, pa je bil odgovor resornega ministra: "Ne bomo vlagali v privatno lastnino." Približno tako. Saj ne gre za to! Mi bi morali ohraniti programe in zagotoviti to, da bodo dobra podjetja lahko delala, to je bistvo vsega, kar mi poskušamo tukaj narediti. Vmes so pa težave in grozni problemi, ki se nam bodo seveda pojavljali. Zato govorim o tem, da ne gre za nacionalizacijo. Kakšen drug ključ pa imamo, kot to, če bomo nekomu pomagali, kot to, da ali vstopimo v lastniško strukturo in potem prodamo ali pa da damo garancijo in s tem pomagamo nekemu podjetju, ki ima težave, o katerih je gospod minister govoril. Zato je ta problem tega našega razumevanja, da ne gre za vašo vlado, ta trenutek gre za vlado Republike Slovenije, ki je predlagala predlog sprememb zakona, s katerim bi lahko imeli inštrument pomagati tam, kjer mislim, da bi bilo treba pomagati. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednji dobi besedo gospod Ljubo Žnidar.
Hvala. Spoštovani predsedujoči, gospod minister, kolegice in kolegi! Rekel bi, sam osebno zelo podpiram pomoč gospodarskim subjektom, ampak perspektivnim gospodarskim subjektom. Se pravi tistim, ki nam bodo jutri vložek države povrnili nazaj ali pa ohranili delovna mesta in nam v drugi obliki povrnili ta vložek nazaj. Če se tu osredotočim na Cimos, ki je danes nekako osrednja točka ali osrednja gospodarska družba, me to prepričanje ravno nekako ne zadovolji. Cimos ima na leto cca 300 milijonov prihodkov. Cimos ima na leto 300 milijonov kreditnih obveznosti. Vemo, da je avtomobilska industrija v krizi in da se obseg dejavnosti izjemno zmanjšuje, torej pomeni, da bodo prihodki tudi v prihodnosti upadali, ampak krediti bodo pa še vedno ostajali v tej vrednosti. In tu nastaja razlika. Kot je že bilo danes že nekajkrat rečeno, lastniki so tisti prvi, seveda tudi država je solastnik, tudi poznamo lastništva države, to se pravi Modra zavarovalnica, ki tudi drži pokojninski sklad. To ni nezamerljivo, ampak treba je pa globalno gledati, da ta vložek države ne bo končal tako, kot je končal v družbah, kot so banke, Peko, Paloma, Adria, Elan. Dejansko konec koncev lahko gre za nedovoljeno pomoč, za kar nas kaznuje Evropska komisija. Primer je Elan, kjer smo plačali 10 milijonov kazni. Nikakor ne želim, da bi recimo še danes pomagali Tamu, to se pravi neperspektivnim družbam. Tu se postavlja vprašanje, ali je ta vložek naložba v prihodnost ali je pa samo ena od družb, ki pride na seznam tistih družb, v katere smo samo vlagali. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo dajem še gospodu Jerku Čehovinu.
Hvala, gospod predsednik. V času, ko Evropa obrača hrbet strogemu varčevanju, se mi tukaj v parlamentu še vedno ukvarjamo s tem, ali bomo podprli ta zakon ali ne, s tem da vsi pravijo, da bi ga podprli, vendar razprave so pa čisto v drugačnem smislu. Sami dvomimo v sebe, ali delamo pravo stvar ali ne delamo. Če se ozremo malo čez mejo. Poglejte, Merklova je pred leti jasno postavila, da Opel ne sme propasti. Pa kje je takrat bil Hayek in prosta roka trga, mislim ta nevidna roka trga? Kaj so naredili Avstrijci s Strabagom? Vzeli so ga pod državno okrilje, so ga opremili in ga spustili na trg v našo lastno konkurenco. Danes nam Strabag zida tisto, kar bi lahko delalo Primorje. Mi, ko smo predlagali za Primorje podobno rešitev, je bil odgovor takratnega ministra: "Pa saj država ja ni božiček." Ampak ravno zdaj je postala božiček, ker državne banke ne dobijo kreditov iz tega Primorja in delavce imamo na zavodu. Torej to, kar se zdaj predlaga, je pravzaprav ravno odmik od tega, kar smo do zdaj imeli v praksi. In ni dobre sanacije bank brez sanacije gospodarstva. Mislim pa, da je vsem jasno, predvsem pa ministru za gospodarstvo, da bomo podpirali tiste firme, ki imajo trge, ki imajo perspektivo. Ne nazadnje, v konkretnem primeru Cimosa, kot vem, je prva stvar, tudi nadzornikov, pa tudi državnega sekretarja, ki se s tem ukvarja, sestanek z nemškimi kupci, ali še zaupajo tej firmi ali ne, ali na dolgi rok bodo kupovali te izdelke ali ne. In odgovor je bil: "Ja, zaupamo." Gre za to, da se to podjetje razbremeni, delno se mora tudi dezinvestirati s prodajo Litostroj Powerja, ampak ne bi rad, da bi v parlamentu govorili zdaj o konkretnih ukrepih, ki jih mora posamično podjetje podvzeti. Gre za model, kjer se lahko tudi drugim podjetjem pomaga. Ampak ponavljam, tistim, ki imajo trge, ki imajo perspektivo in ki so zaradi krize prezadolžena in posledično se ta kriza pozna tudi v krizi naših bank. In kar je najslabše, te banke so prevalile to krizo na javni sektor oziroma na breme davkoplačevalcev. Tu so upravičeni pomisleki, ali bodo vse te naložbe take, ki bodo tudi prinesle. Ampak v gospodarstvu, v ekonomiji ne gre brez tveganja, na to je tudi minister opozoril, ko je povedal, da sprejemamo tveganje. Vendar je to tveganje relativno majhno vis a vis tistih učinkov, ki jih lahko imamo, če izgubimo podjetje, ki zaposluje 3 tisoč delavcev v Sloveniji. Ali veste, kakšna socialna bomba je to za našo blagajno! In še enkrat pravim, gre za začasen vstop države v ta podjetja, s tendenco, da se ta podjetja okrepijo in da se jih potem tudi proda, po možnosti z dobičkom. Vsi verjamemo, da se bo kdaj tudi ta ekonomska situacija spremenila. In za to gre. Še enkrat ponavljam, tudi Evropa je končno spoznala, na čelu z gospodom Barrosom, ki se prav te dni srečuje z gospo Merklovo, da je treba tej strogi, rigidni politiki varčevanja obrniti hrbet. Ampak je treba zadeve kombinirati – to, kar poskušamo tudi mi narediti v tej novi koaliciji. Zato bi le predlagal, če resnično želimo temu podjetju pomagati, pa tudi drugim, ki imajo perspektivo, je dobro za njih, da čim manj takih negativnih signalov pošiljamo v tujino ali pa da mešamo naše kupce, potencialne, pa tudi partnerje s tem, kako je to neperspektivno. Dajmo sami sebi nehati delati te medvedje usluge. Dajmo se lotiti posla, ker mislim, da resnično nimamo več časa. Hvala.
Hvala. Še je interes za razpravo, zato vas vabim k prijavi. Gospod Bojan Starman ima prvi besedo.
Hvala lepa za besedo. Poslušam to razpravo in se najprej nisem hotel oglasiti, pa vendar. Osebno sem precej velik nasprotnik subvencij in pomoči države podjetjem. Ne bojte se, ta zakon bom podprl, ker mislim, da je prav, da se nekaj naredi. Pri tem pa moram povedati, da je treba pogledati na vsa podjetja pri nas, ki potrebujejo denar. Treba je narediti sistem, kaj in kako s temi podjetji narediti. Povedati je treba tudi to, da je verjetno nekaj hudo narobe s tem podjetjem. Podjetje ima 400 milijonov evrov kreditov, kar je velik denar, pri čemer je čudno, da se je tako na veliko odobrilo. Seveda ga podjetje ne more vračati, se pravi, da je s samim podjetjem nekaj hudo, hudo narobe. Ni produktivno podjetjem nekaj hudo hudo narobe, ni produktivno, ni donosno, nima nobene dosti velike notranje kontrole itn. Sam sem imel priliko, da sem se znašel vsaj v štirih podjetjih v zelo zelo težki situaciji. Nisem uspel dobiti nobene pomoči od nikjer. To so bila podjetja Alpina, Jelovica, Planika, Mura. Sem rekel, da pač nisem pravi, ki bi lahko dobil pomoč, povsod sem dobil same negativne odgovore, tako za dodatne kredite kot za kakršnokoli pomoč. Potem je bilo treba pljuniti v roke, narediti v podjetjih red, temeljite sanacije in uskladiti prihodke s stroški, in to smo naredili v vseh podjetjih. Na koncu sem rekel, ja hvala bogu, da nisem dobil pomoči, ker če ne bi dobil pomoči, ne bi naredil nič. In bojim se, da bo to potuha in spodbuda za vse, ki slabo delajo, da bodo šli in iskali dodatna sredstva drugje in še naprej slabo delali. Se pravi, treba jih je na nek način zavezati, pripeljati v te stvari. Jaz sem že rekel, da smo šli mi v neke vrste kapitalizem, ki sem ga imenoval, ko sem enkrat nekaj pisal, "catch the cash" kapitalizem. Dejstvo je, da so ljudje, vodstva podjetij so zelo slabo skrbela za razvoj, za nove tehnologije in vse skupaj, kajti lažje je bilo iti po državno subvencijo, ogromno smo jih razdelili v zadnjih dvajsetih letih, ogromno pomoči smo dali, z zelo pičlimi efekti. Večine teh podjetij ni nikjer. In seveda si šel v podjetje po denar, če nisi uspel v podjetju, si šel v banko in ko si imel dovolj denarja, potem ti ga je zmanjkalo, enako v bankah, enako povsod. To je naša igrica, ki se obnavlja in vrti in dejansko se zelo slabo gospodari v našem sistemu. Zato so te pomoči res potuha, ki se daje. Kljub temu pa vemo, da je nekaj treba narediti. Povedal bi še nekaj. Govorili ste o Primorju, drugih podjetjih, Radeče, kaj jaz vem, tudi za Žiri bi rekel, za Alpino, da bi tudi rabila, pa še stotine podjetij je, ki bi rabili dodaten denar. Prav je, da poiščemo, da ohranimo čim več delovnih mest. Seveda, jaz se s tem strinjam, samo nekaj pa je le treba narediti, da se v teh podjetjih naredijo bistveni strukturni premiki, da začnemo gospodariti racionalno in da ne iščemo vedno neke pomoči zunaj. Res je, da je to trenutno en tak izjemen primer. Hotel sem samo še to reči, tudi Primorje, ki je bilo omenjeno, jaz ne razumem, tudi stečajni postopki, vse je povezano. Jaz sem bil v primeru stečaja, ki se je po petih mesecih končal v velikem podjetju, kjer se ni proizvodnja ustavila niti za sekundo, niti za pet minut. In seveda tudi podjetja, ki so že zunaj, ki so že v stečaju. Zakaj se ne bi v Primorju organizirala skupina sposobnih ljudi in bi jim stečajni dal na primer v najem vsa tista poslovna sredstva, ki jih bo prodajal in nazadnje "šenkal" brez stvari. Enako je bilo v Muri. Zakaj nismo dobili praktično na razpolago zastonj tiste opreme, pa tistih stvari, da bi lahko delali naprej? Zakaj ni moglo ostati podjetje državno, če nima drugega lastnika? Pa smo iskali in hočemo na vsako silo narediti. Cela vrsta je stvari, ki jih je možno narediti z dobro voljo pa s pravilnim pristopom. In prav je, da jih naredimo. Hvala.
Hvala tudi vam. Mirko Brulc dobi naslednjo besedo.
Hvala, kolega Starman. Bom nadaljeval pri vas. To ni bila evforija. Tudi ni bil pogrebni govor. Ampak mi imamo steklarno Hrastnik, Sveo, Letriko, Unior, Idrijo, Gorenje. Kaj naj vam še naštevam? To so firme, ki nam nosijo. In če rabijo malo pomoči, jim lahko pomagamo ali ne? Poglejte, imamo vrsto malih podjetnikov, 50, 60 zaposlenih. V Šempasu je mizar, ki izvaža, opremlja ladje na Norveškem, Meblo je pa moralo iti. Mi imamo tudi odlične menedžerje. In dajmo tudi te malo podpreti. Pa jim ne gre samo za lasten zaslužek, ampak za to, da firma deluje. Mi imamo Evropo, imamo Bruselj, imamo mačeho v Bruslju. Veste, Merklova že ve, zakaj stiska cel svet, celo Evropo, zakaj uničuje Grčijo in podobno. Kaj so banke tja vlagale in kaj hoče sedaj nazaj dobiti? Ko se vozim iz Nove Gorice v Ljubljano, srečujem stotine romunskih, bolgarskih kombijev. Dopoldan dol, tam opravljajo neko delo za 5 ali 10 evrov nekaj ur in domov vozijo odpad iz velike lepe Evrope. Celi avtobusi čez vikend gredo na zahod, ne vem, kaj delajo, kako si zaslužijo kakšen evro, in za domov ima avtobus še prikolico, kjer pelje, vidim, stare plastične stole, stare avtomobile in še kaj. Jaz nočem, da bi to bila Slovenija. Mogoče pa kdo v Evropi to želi. Zato nas stiskajo in mi še jamramo in jim dajemo potuho. Poglejte, stiskanje javnega sektorja, zopet je izjemno aktualno tudi, ne vem, naš minister pravi, pa bodo še varčevali, še bodo varčevali. O. K. Ampak, dajmo se zmeniti, ko bom šel v bolnišnico, ali hočem, da tam prespim in me ne bodo operirali, ker ni denarja, ali ko bo tisti stari v domu onemoglih dobil eno plenico, namesto dveh plačanih iz socialnega zavarovanja. Ali hočemo to? Ali hočemo, da so otroci lačni, da bodo v srednje in višje šole hodili samo tisti, ki imajo denar? Pred časom so mi ukradli osebne dokumente. V dveh dneh sem dobil nove. To je servis države. In je za pohvaliti. Niso vsi nesposobni in nič ne delajo in tako dalje. In če vse to odmislimo, kaj nam pomagajo dobre firme, če nimamo kulture, če nimamo športa, če nimamo drugih dejavnosti. Torej ni vse črno, ni vse belo. Nekatera predavanja, ki sem jih danes tu poslušal, spadajo mogoče v kumrovsko šolo, pa ni bilo to predavanja na tej strani. Mi moramo rešiti gospodarstvo in mu pomagati tam, kjer se gospodarstvu pomaga. Da, dobrim firmam. Slabe pa ne moremo kar odmisliti. Najslabše kar je, je tisto zadovoljstvo, "ola, firma je šla v stečaj, sedaj pa gredo delavci na zavod za zaposlovanje in je stvar rešena". Čigav strošek so, ko so tam in niso koristni in tako dalje, ne plačujejo prispevkov? In se zopet krog vrti. S to spiralo varčevanja delamo izjemno škodo celi družbi. Treba je varčevati tam, kjer so rezerve. Nekaj na tem kvalitetnem nivoju pa mora ostati. In dajmo gospodarstvu možnost tudi s takim zakonom, kot je danes, da bodo delavci imeli delo, da bomo prodajali, da bodo proizvodi taki, ki bodo zanimivi za svet in da bomo povzročili krog zopet neke normalne potrošnje, investicij, novih gradenj in podobno. Saj za to ni treba biti strašno pameten. To želimo verjetno vsi, samo stroka pa mora povedati, kaj je treba konkretno narediti. Vsi pravimo, mlade je treba zaposliti. To je že floskula. V kakšne službe, kaj bodo delali, kakšne bodo imeli plače in podobno, to je pa stvar stroke. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji dobi besedo mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Glede na to, da je gospod Brulc omenil, koliko plenic bo imel v domu za ostarele, eno ali dve, jaz mislim, da to nima neposredne povezave s tem, koliko garancij bo dala država Cimosu ali nekemu drugemu podjetju. Gre za čisti demagoški prikaz dejanskega stanja. Vedno se lahko vežejo neki splošni gospodarski trendi, kot je deficit, na plenice ali morda na kakšne druge usluge, ki jih starejši potrebujejo. Dajmo se pogovarjati o tistem, kar dejansko je. Treba je dati odgovor temu, da če govorimo o Evropski uniji, se moramo zavedati nekaj. Mi smo podpisali, Slovenija, vse pogodbe, ki pomenijo polnopravno članstvo Slovenije v Evropski uniji. In pomenijo tudi, da uporabljamo evro. Seveda to pomeni, da smo se Slovenci in Slovenke o tem, tako kot za lastno državo, odločili z referendumom. In volja ljudstva je bila tukaj zelo, zelo jasno izražena. Zaradi tega pa verjamem, da tudi na nekaterih shodih, ki se dogajajo v zadnjem času, je tako imenovano protievropsko gibanje, ki je na eni strani seveda legitimno, na drugi strani pa seveda zahteva tudi odgovor. Tudi v povezavi z besedo, da vprašajmo ljudi, ali si želijo socializem ,kar omenja gospod Meh. Zavrgli smo socializem. Bil je nepravičen do številnih ljudi, povzročil je številne tegobe ljudem in številne težave in seveda privilegiral eno kasto. Zaradi tega bi vas prosil, da ne pri vsakem vprašanju omenjati zavrženega sistema, ki je bil predhodnica komunizmu, za katerega pa ravno tako vemo. Ne želim se spuščati ideološko, vendar vi vnašate ideološke teme v vprašanje garancij za podjetja. In tukaj nima nobene zveze to, lahko pa povežemo tudi polet na luno s tem, če želite. Seveda je dejansko res, da države pomagajo gospodarstvu, dejansko je res, da države pomagajo posameznim podjetjem, vendar je treba pogledati, kakšna je struktura. Treba je pogledati, kakšna je struktura lastništva in kateri so naslednji ukrepi, da bo država ta denar dobila nazaj oziroma da garancije ne bodo unovčene. Če pa bodo garancije unovčene, potem se tej državi piše še veliko slabše. Potem dejansko to pomeni, da bo padla boniteta in da bo dejansko država imela še večji primanjkljaj in da država ne bo mogla poravnavati svojih obveznosti. Temu ukrepu, ki mu ne nasprotujem, morajo slediti drugi ukrepi. Tudi na področju varčevanja. Premierka je povedala, da je 800 milijonov minusa v državnem proračunu. To je naš proračun, to je proračun države Slovenije. To ni proračun Socialnih demokratov, to ni proračun Pozitivne Slovenije in niti ni proračun Slovenske demokratske stranke, vendar ta proračun bo imel večji deficit za 2 % družbenega bruto proizvoda. Veste, kaj to pomeni? Preko 6 %. Lahko se danes sprašujemo, zakaj in kako, vendar to so dejstva. In če nam gre za državo, moramo reševati ta podjetja v okviru zakonodaje Evropske unije, moramo reševati ta podjetja v okviru pravil, ki veljajo za Evropo, kjer velja demokratični sistem in ne nek drug zavržen sistem, ki ga nekateri tako zelo radi omenjate. Ja, minister je rekel, da država ni božiček, gospod Čehovin. Božiček vedno rabi denar, tako ali drugače. In tega denarja zmanjkuje. In zmanjkuje na žalost tudi časa. In čas je denar, tako pravijo. Zaradi tega je treba poleg teh ukrepov predlagati tudi ukrepe na drugih področjih, predlagati ukrepe tudi na področju bančništva, konsolidacije javnih financ in tako naprej. In dejansko to tudi izvajati, kajti le tako bomo uspešni in trajalo bo nekaj let, da bo dejansko država prišla iz krize. Te injekcije bodo premalo glede na stanje v državnem proračunu. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Brulc, mislim, da je bil napačno razumljen.
Replika.
Hvala. Imate besedo, izvolite.
Gospod Šircelj, dve ure poslušam raznorazne vsebine, zato sem tudi jaz malo zašel. Ampak danes rešujemo podjetje ali pa podjetja zato, da bomo imeli nekateri nek standard v življenju. Usluge, o katerih sem prej govoril, pa sem rekel plenice, recimo. Če bomo firme imeli, ki bodo delale, smejete se, ampak jutri sva tudi midva lahko tam, prometna nesreča in je vsega konec. Ni smešno. Vem, kakšen je standard, ki ga zdravstvena blagajna dovoljuje. Glejte, s kakšno pravico Evropa od nas zahteva, da bo pri nas delavec delal za 500 evrov, recimo. S kakšno pravico zahtevajo, da se odpovedujemo nekemu socialnemu standardu? S kakšno pravico, da krčimo probleme na področju izobraževanja, kulture in podobno? Vse to lahko rešimo, če bi pobrali davke, če bi ukinili sivo ekonomijo, če bi sprejeli zakon o malem delu, če bi sprejeli predlog prejšnje vlade, da uvedemo blagajne in tako dalje. Pa imamo približno milijardo v državnem proračunu. O tem se ne pogovarjamo. Da bi obdavčili tiste, ki so izjemno bogati in da bi odvzeli tistim bogastvo, ki so si ga na netransparenten način pridobili. Saj je zelo enostavno. Glejte, moje plače, od kar sem v službi, toliko let, do danes se ve, koliko sem zaslužil in imam lahko na Havajih parcelo ali ne. To se da ugotoviti in se da obdavčiti. Pa dajmo v to zagristi. Samo enostavne stvari so. Ne pa reči, jutri ne bo tega, ne bo regresov, plače bodo nižje, ne bo prevoza na delo, ne bo časa za dopust. Ja pa kaj bodo ljudje delali?! Jaz se strinjam, da ukinemo odmor za prehrano, če imamo plače kot v Nemčiji. Pa v nekaterih teh firmah, ki sem jih prej naštel, naši delavci niso nič manj produktivni, kot tisti tam gor. Ampak so očitno v napačni državi doma. In ker vse te tajkune servisiramo še danes. Komu smo zaplenili premoženje? Nobenemu. Hvala.
Hvala. Naslednji razpravljavec je gospod Jožef Horvat. Prosim? Boste dobili možnost prijave za razpravo. Ali ste bili omenjeni v razpravi? Se opravičujem. Imate besedo, gospod Srečko Meh, izvolite.
Vodja poslanske skupine gospod Tanko je na začetku, ko je govoril rekel: "Bodite fer." Hvala lepa. Ko sem poslušal razpravo, je nekdo rekel približno takole: "Prejšnja vlada, vlada Boruta Pahorja je ustavila tranzicijo in se vračamo nazaj v socializem." Na to sem jaz reagiral, ko sem govoril o socializmu. Ne morem pa pristajati na to, da je bil socializem sprevržen sistem, lahko za koga, lahko da je kdo tudi nastradal, danes nastradajo, gospe in gospodje, vsi tisti, ki ne živijo, ki si tudi kruha ne morejo kupiti. In za tiste je sprevržen sistem ta. In če zdaj govorimo o socializmu, pogosto kdo od nas govori, kako je bilo v socializmu. Vrnite diplome, gospe in gospodje, vrnite premoženje, ki ste ga tam dobili, gospe in gospodje, prodajajte tisto, kar ste v tem sistemu pridobili ali kar smo pridobili v tem sistemu. Koliko našega premoženja pa imamo zdaj v tem sistemu? Prodajamo še zadnje tisto, kar nam je ostalo iz onega sistema. Pa sem jaz za to, seveda skupaj z vsemi nami, ki smo takrat glasovali, prišel v sistem, v katerem smo danes. Ampak danes bi mi morali govoriti o zakonu. O zakonu oziroma spremembah zakona, s katerim bomo pomagali tistim družbam, ki imajo težave. Vmes pa je veliko vprašanj, ki se postavljajo. Na vsa ta vprašanja nimamo odgovorov in jih najbrž tudi nikoli ne bomo dobili. Zato še enkrat, bodimo fer, ne govorimo grdo o nečem, o čemer ni treba, in sprejmimo spremembe zakona. Hvala lepa.
Hvala. Saj iz razprav, ki so danes bile, je zaznati, da pravzaprav po mojem mnenju skorajda vsi podpirate to besedilo zakona. Naslednji razpravljavec je gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Mislim, da je ključna stvar ali, če hočete, ključna vrednota za boljše funkcioniranje naše družbe vrednota, ki se ji reče zaupanje. O vrednotah na splošno se je včeraj veliko govorilo na posvetu pri predsedniku republike z naslovom Slovenija 2030. Če ni zaupanja znotraj družine, družina ne funkcionira. Če ni zaupanja znotraj vaške skupnosti, ni sožitja. Če ni zaupanja znotraj gospodarskega subjekta – med poslovnimi partnerji, ne funkcionira. To lahko posplošimo tudi na skupnost na ravni države. In zdaj konkretno. Jaz zaupam ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Stepišniku, da ima dober namen s to novelo zakona. Jaz zaupam mojemu spoštovanemu kolegu Bojanu Starmanu, ko je govoril o podatkih, vezanih na Cimos. Jaz mu zaupam, so zaskrbljujoči, ampak mu zaupam. Jaz zaupam kolegu Jerku Čehovinu, ko je govoril o tem, da je dobil informacije od državnega sekretarja, ki pa je dobil informacije od tujih poslovnih partnerjev Cimosa, da bodo ostali naprej partnerji Cimosa. Ampak tu imam problem, kolegice in kolegi. Če sem rekel, da zaupam gospodu Čehovinu, nisem pa ravno zaupam, če zaupam temu državnemu sekretarju, včasih našemu poslanskemu kolegu. Zakaj? Mislim, da mi bodo lahko potrdili in pritegnili vsi pomurski poslanci. Zato, ker je, mu bom pomagal, nepremišljeno izjavil, da je dejanje denarja v Pomurje isto kot metanje denarja v brezno. In to je danes državni sekretar te slovenske vlade. Pomagajte mi, da bom tudi njemu zaupal. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Odpiram možnost prijave. Besedo dajem gospodu Branku Ficku.
Dragi kolega Horvat, zdaj v imenu pomurskih poslancev. Izjava, ki je bila povzeta, gospoda Gašpar Gašpar Mišiča, sedanjega državnega sekretarja, s tvoje strani ni bila korektna. Gospod Gašpar je dal izjavo, dal je primerjavo, katerim konjem na katerem delu Slovenije je treba dati prioriteto in jim je treba tudi pomagati s strani države. Res pa je, in tako kot je govoril za Luko Koper kot prioriteto za primorski teritorij, je govoril tudi o prioritetah Pomurja ,geotermalni energiji, vlaganju v turizem in tako naprej. Res pa je, da je v tisti izjavi rekel, da so tudi skozi pomurski zakon bila določena sredstva, ki niso bila mogoče pravilno usmerjena v prioritete, in je takrat uporabil stavek, da so bila dana v brezno. In to je resnica, to je pika. Prosim, da pri takšnih izjavah uporabljamo kompletno vsebino, ne pa samo tiste stavke, ki nekaterimi odgovarjajo. Hvala lepa.
Hvala. Bi pa resnično rad še enkrat opozoril, da danes obravnavamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah in naj bo to vendarle izhodišče, kajti še enkrat poudarjam, skoraj vsi, ki ste razpravljali in se opredeljevali glede tega zakona, ste se opredelili, da ga podpirate. Dajmo v tem duhu razpravljati tudi v prihodnje. Repliko je pa želel gospod Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Absolutno se strinjam. O tem zakonu govorimo. In še enkrat, zaupanje je tu največ vredno, zaupanje. Dragi kolega Branko Ficko, oba bereva naš lokalni časopis Vestnik, malo reklame zdaj za njega naredim. To, kar sem povedal, natančno to sem prebral v tem Vestniku na naslovnici v tem tedniku. Če bi bila tam napisana kakšna laž, bi gospod državni sekretar preko svojega aparata gotovo lahko zahteval popravek. Pa ga ni. Jaz vztrajam pri tem, kar sem povedal. V bistvu sem pa, kot rečeno, citiral najin lokalni časopis. Hvala.
Žal replike na repliko ni, je pa možnost prijave potem naprej za razpravo, vendar še enkrat poudarjam, ostanimo raje pri tem zakonu, ki se nanaša tudi na Pomurje. Ne dela nobenih razlik ta zakon, tako da mislim, da z velikimi pričakovanji lahko pričakujete prav vsi iz vseh sredin uveljavljanje tega zakona v gospodarskih družbah, od koder tudi sami prihajate. Naslednji razpravljavec pa bo gospod Bojan Starman.
Hvala lepa. Prej nisem zaključil svoje misli. Poudarek bi dal na to, da ne smemo pri teh enkratnih akcijah pozabiti na to, na kar vedno opozarjam in mislim, da je zelo pomembno za vse nas, da izboljšamo pogoje našega gospodarjenja in izboljšamo konkurenčnost našega gospodarstva. Zato lepo prosim, dajmo na tem področju narediti, dajmo čim več vseeno narediti sistemskih stvari, ki bodo enake za vse, dajmo pogledati, lepo prosim vse, pozabite dvig DDV, glejte, da se bo energija zmanjšala, najbolj smo obdavčeni na svetu, če že ne vsem, da se znižajo stroški dela s prispevki iz delovnega razmerja, če že ne vsem, vsaj delovno intenzivnim branžam. Jaz sem nekaj let nazaj, v času, ko se je kriza najbolj razplamtela, se je dvignila minimalna plača za 24 % ali nekaj podobnega ali 22,9 %, sem lepo prosil, nehajte s tem, ne moreš tega narediti v podjetjih, kjer je 95 % ljudi na minimalni plači, nimaš kje vzeti, da bi to stvar naredil. Pa smo to naredili in poslabšali konkurenčnost gospodarstva. Takrat sem rekel 40 tisoč ljudi bo v treh, štirih letih zaradi tega izgubilo delo, bodo na borzi. To so mejni primeri, kjer je treba zelo malo, zelo majhna neumnost, da ljudje izgubijo delo. In ni več nazaj teh delovnih mest. Tekstilna branža, zdaj lesna, vse po vrsti propada, ker bi bilo treba z majhnim odpustkom pri nekaterih sistemsko danih zadevah izboljšati te pogoje in urediti te stvari. Vedeti je treba, katera podjetja so, ki imajo tekoče oziroma poslujejo pozitivno, da jih bremenijo samo krediti. Še nekaj stvari, ki so tukaj, tudi birokracija, dajmo pospešiti prenos, efektivno delovanje te slabe banke. Dajmo potegniti ven te slabe kredite, jih razbremeniti in jim dopustiti, da kvalitetno in dobičkonosno poslujejo banke. Ne vem, kaj s tem čakamo in zakaj tega ne naredimo, ker tukaj bomo dosegli velik sistemski vpliv na vse gospodarske subjekte. Dajmo to, kar smo dopoldne diskutirali, se resno lotiti, kako upravljati z državnim premoženjem, kako dati prestrukturiranje tega dela, ki dela ležerno, kjer se dela slabo. Vem, da smo v Sloveniji sposobni narediti veliko več. Vem, da smo sposobni poiskati s tem, da bomo izboljšali pogoje gospodarjenja, najmanj 60, 70 tisoč delovnih mest. Verjemite mi, tudi če zmanjšamo na primer prispevke, da bomo pokasirali več. Povem vam pa, če bomo dvignili DDV za 2 ali 3-odstotne točke, izračunali bomo, da bomo pokasirali 300, 400 milijonov, dejansko bomo pa efektivno dobili manj, na dolgi rok izgubili, vse bomo obremenili. Prosim, da ne razmišljamo o teh stvareh, o raznih taksah in vseh stvareh, ki vplivajo na te stvari. Dajmo enkrat razumeti, kaj je podjetnik, vedno nam povedo, rabimo mir, rabimo enake pogoje, kot so zunaj. Dajmo to pogledati, ker vsi vemo, kako je, dajmo zagotoviti te sistemske stvar, lepo prosim, na področju gospodarstva, tudi na področju financ je veliko teh stvari, ki se dogajajo in dajmo se enkrat resno in skupno dogovoriti za neke stvari, ki so nujno potrebne. Še enkrat bi rekel, da tole podpiram, sem pa moral še tole zaključiti.
Hvala. Gospod Ljubo Žnidar je naslednji, ki bo dobil besedo.
Spoštovani kolegi, vladni poslanci! Rekel bi, da res ne razumem danes vaših razprav, kajti razpravljate tako, kot da ste danes v opoziciji. In ta razprava se mi zdi nekonstruktivna in nekako neplodna razprava. Zdaj ne vem, ali še niste uspeli preklopiti, da ste danes vladni poslanci, kajti v rokah imate vlado, v rokah imate večino, v rokah imate rešitve in na vas je naloga, sprejmite odgovornost, sprejmite odločitve, izpeljite in rešite zadeve! In vse to izgubljanje časa je nekonstruktivno, vse je v vaših rokah.
Hvala. Še zadnji v tem krogu razpravljavcev je gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tule imam nekaj iz Primorskih novic iz lanskega julija, kjer piše, da so lastniki k dokapitalizaciji povabili partnerje, od katerih pričakujejo tudi kupnino za svoje delnice. To je bilo poročano julija lani. Piše, da je nezavezujoče ponudbe za dokapitalizacijo poslalo pet mednarodnih skladov, a nad njimi lastniki Cimosa niso bili navdušeni in pričakujejo, da bodo ponudbe zvišali. Se pravi, pojavilo se je pet potencialnih vlagateljev, ki bi vložili, najbrž po tržnih cenah, v tisto, kar je bilo vredno, ampak lastniki niso bili zadovoljni. Ti nezadovoljni lastniki zdaj pritiskajo na državni zbor, na nas, ki se tu počutimo kot neka uprava Karitasa ali pa Rdečega križa. Tisto, česar niso hoteli od trga, hočejo od politike. Med temi lastniki je tudi Modra zavarovalnica, ki je v principu pokojninski sklad. In ta Modra zavarovalnica bi morala nalagati viške v varne naložbe, je pa naložila v tvegano naložbo. Drži? In to Modro zavarovalnico vodi čudežni deček večine v tej koaliciji: Borut Jamnik. Koga zdaj mi rešujemo, Cimos ali pokojninski sklad? Tu bi zelo rad nedvoumen odgovor, ker ta odgovor ste dolžni dati. Mi ne rešujemo samo Cimosa, mi predvsem rešujemo pokojninski sklad, ki se imenuje Modra zavarovalnica. Ta se je zaplaniral, zakalkuliral, vrednost njegove naložbe je trenutno mogoče 20-krat manj vredna, kot jo ima zavedeno v svojih poslovnih knjigah. Mi rešujemo s tem bilanco Modre zavarovalnice. Ja, glejte, mislim, da je to na nek način tako. In me prav zanima, kakšni bodo ukrepi proti tistim, ki so tako neodgovorno vložili pokojninski denar. To je tudi dolžnost države kot lastnika, 100-procentnega posredno, Modre zavarovalnice. Najbrž bi to odgovoren lastnik naredil, če je to ugotovil. Po drugi strani vidim tule iz tega poročila, da je Cimos odprl pet, šest podjetij tudi v Bosni, kjer je tisoč zaposlenih. Vložil je 73 milijonov evrov. Novo delovno mesto, ki se odpre najbrž kje v Sloveniji, je približno vredno 50 tisoč evrov, toliko približno rabimo za odprtje novega delovnega mesta. Tu je faktor 1,5, se pravi, 75 tisoč evrov na delovno mesto. Ne razumem, da je v neki Bosni delovno mesto 1,5-krat dražje kot delovno mesto v Sloveniji. Ne zdi se mi logično, po kateremkoli kriteriju. In najbrž je v teh poslih tudi nekaj takega, kar ni ravno korektno, kar bi bilo treba pogledati, proučiti in tudi koga vprašati za odgovornost. Tudi lastnike, tudi upravo. In tu je problem. Mi imamo na eni strani firmo, ki ima približno 400 milijonov evrov letnega prometa in istočasno ta firma s približno 400 milijoni evrov dolgov. Če bi deset let ta firma ustvarjala 10 % dobička, bi bilo komaj dovolj, in ga ne bi nič delila, komaj dovolj za saldiranje, da bi prišli na neko nulo, komaj dovolj. To je zelo enostavno za izračunati. Tu ne govorimo najbrž o neki trajni rešitvi, ampak o neki začasni, mi rabimo nekaj zdaj ad hoc vložiti, da boste nekaj ad hoc rešili, ravno toliko, da se bodo ti lastniki na nek način "prešvercali" čez in potem bo že nekaj sledilo naprej. To ni odgovorna poteza, čeprav ji ne nasprotujem, ker gre v principu za delovna mesta, ampak je neodgovorno. Predlagam, da tudi kaj ukrepate.
Hvala. Izčrpali smo vse, ki ste bili prijavljeni k besedi. Besedo želi pa še gospod minister, izvolite.
Odgovor. Cimosu se da pomagati na več načinov. Prej smo govorili o lastniškem kapitalu, dolžniškem kapitalu, lahko pomagamo Cimosu pri kapitalskem prestrukturiranju tudi z mezzanine kapitalom. Drugače je pa treba Cimos, to je podrejeni kapital, ki izstopa v podjetje, v bilanco stanja na pasivni strani in ga lahko tisti, ki ga vloži, si po petih ali desetih letih izplača. To so neke tehnike, imam čas, če se boste kdaj pri meni najavili, bova lahko ravno Cimos razdelala zelo podrobno. Tudi petkratnik EBITDA je tisti pogoj glede na dolgove, kjer banke pravijo, da je podjetje še znosno in se splača v njega kreditirati. In ravno to skušamo na dolgi rok pri Cimosu narediti. Ampak danes ni tema Cimosa, danes je tema zakona. To je kot primer, da se Cimos lahko rešuje po takem modelu. Saj to je zakon, ki velja za vsa podjetja v Sloveniji, ne samo za Cimos. Imamo na drugi strani Mariborsko livarno Maribor, ki je popolnoma drug problem. Bile so banke pri nas na ministrstvu na sestanku, kjer ima 17 milijonov evrov negativnega kapitala, promet 60 milijonov, izgube 49 milijonov v enem letu, ker so vse tiste zgube, ki so jih prej skrivali v treh letih, prikazali v zadnjem letu. Kdor je bil direktor podjetja, dobro ve, da se da bilanco tri leta kar dobro prirejati, ampak po treh letih "ti avion pade dol" in takrat je pa nesreča in so vsi mrtvi. Jaz bi prosil, dejansko vidim, da imate dosti dobrih stališč, mnenj o tem zakonu, ostanimo pri zakonu, ko bo šlo pa konkretno za podjetja, bi pa jaz želel, da se ne rešujejo podjetja v parlamentu, po časopisu in tako naprej. Slaba izkušnja je pri Peku. Pripeljali smo podjetje do konca, mislili smo, da je že rešeno, da smo dosegli tisto, kar smo želeli, zaščititi tudi delavce, ker je osnovna pogodba zelo dobra, ampak ko smo tu v parlamentu nekaj besed spregovorili, ko je imel kupec naš aneks, sporazum, pa ga noče podpisati. To je ena zlata izkušnja, ki smo jo že prej vedeli in tudi v bodoče bo veljala, da se poslovni odnosi ne morejo reševati v javnosti, v medijih in tako naprej. Poslovni odnos se mora med dvema strankama urediti in potem ko je končan, se pa da v razpravo, potem pa lahko razpravljajo, ali je to prav ali ni prav. Če to prej narediš, si vedno v nekem podrejenem položaju. In do hrvaškega kupca je bila cela Slovenija zdaj v podrejenem položaju. Jaz si tega več nikoli ne bom dovolil, da me bo nekdo od novinarjev sprovociral ali pa bilo kdo, da bi kakršno koli izjavo dal. Tako kot rečejo pri policiji: preiskava poteka, počakajte, da bo končana, potem vam bomo dali naslednje informacije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam in ugotavljam, da ni več želje po razpravi. Replika, gospod Tanko.
Hvala lepa. Poglejte, zdaj je gospod minister dejal, da bi mi lahko pokazal podatke. Jaz bi predlagal, da bi jih dobili, ko smo dva dni razpravljali o tem zakonu. Vlada se je v obrazložitvi, ko je zakon vložila v Državni zbor, sklicevala izključno na Cimos, nekatere družbe in Cimos. In zato teče tu razprava o Cimosu, ker ste to ekskluzivno navedli kot način reševanja. S tem zakonom ste to hoteli doseči. Tudi spremembe, ki ste jih v tem zakonu predlagali, gredo v smer reševanja velikih sistemov, zato ker brišete limite. Gre tudi v smer reševanja po, bom rekel, prirejenih tudi obrestnih merah. Vi v zakonu več ne ohranjate komercialne obrestne mere, ampak tisto, ki jo določi vlada. V tem pristopu gre za nek poseben položaj tistih, ki bodo izbrani za ta primer. Ampak Cimos je "number one" tega projekta. To ste povedali, to ste pokazali s svojo prvo službeno potjo. To ste pokazali z udeležbo na tem sestanku s svojim agentom za sanacijo, gospodom Mišičem, in tako naprej. Iz tega je nastal zakon. In to, o čemer mi razpravljamo, ima podlago v vaših dejanjih in v tem, kar je vlada napisala v spremnem besedilu za predložitev zakona. In če ste to tako koncipirali, bi bilo dobro ali logično, pametno, da bi to tudi obrazložili in dokumentirali v tem delu, da bi vsaj mi vedeli, za kaj gre. Sedaj pa nekaj preberemo v Primorskih novicah in komentiramo, nekaj tam in nekaj tam in tako naprej. Ni to princip, ni to način dela. Če želite odločitve tudi opozicije, za koalicijo pač imate neke druge mehanizme, potem bi bilo treba to obrazložiti, da opozicija lahko to uporabi in presoja. V tem delu pa vi tega programa nimate. Nimate analize učinkov tega projekta. In kar je najhujše, ste se modro izognili Modri zavarovalnici. To pa zagotovo, gospod minister, ne štejemo v dobro, ker gre za lastnike, za pokojninski sklad, ki je vlagal v tvegano naložbo in očitno veliko izgubil. Če ni hotel lani prodati, ko so bili pogoji boljši kot letos, potem je ta kapitalska naložba Modre zavarovalnice v Cimosu vredna še bistveno manj kot lani julija meseca. S tem se najbrž oba strinjava? Drži. Nihče pa ne ve, kolikokrat. Kolikšna je razlika med vložkom, ki je zaveden v knjige, in koliko je trenutna vrednost tega vložka. Najbrž je faktor 1 : 25, 1 : 30, 30 krat manj. In to je problem tega.
Hvala. V času te razprave se je k besedi želel prijaviti oziroma se je prijavil tudi gospod Franc Bogovič.
Lep pozdrav predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V stališču Slovenske ljudske stranke smo napovedali podporo temu zakonu v želji, da bi ta dobronamerni namen, ki mu tudi verjamem, bil uresničen in bi se ne zgodil polom tudi okoli podjetja Cimos, ki je navedeno v sami obrazložitvi tega zakona. Mirno lahko rečem, da smo se tudi v prejšnji vladi o Cimosu pogovarjali in tudi poskušali iskati rešitve, ki gredo v pravni okvir države, pravni okvir Evropske skupnosti, v kateri smo in katere pravni red moramo tudi spoštovati. Dileme, ki se danes odpirajo na tem konkretnem primeru, bodo dileme zagotovo na vsakem primeru posebej. Se pa v celoti strinjam z ministrom, da najbrž ni ali pa zagotovo ni državni zbor mesto, kjer bi govorili o poslovnih tajnostih oziroma niso to poslovne tajnosti, ker so največkrat družbeni problemi, ampak o nekaterih povsem poslovnih stvareh. Je pa res, da prihajamo na dokaj tanek led, da to lahko postane družbeni pojav v državi, ko bo želja in realnih potreb po tej državni pomoči bistveno več, kot jih bo naš proračun zmogel. Tudi današnje razprave so šle v tej smeri, kar smo govorili tudi na Vladi, ali so takšne intervencije, glede tudi na izkušnje v preteklosti, varne, glede na to, da imamo zelo zelo malo dobrih primerov teh podjetij, ki so se z državno pomočjo poskušala reševati, da so v veliko primerih bila ta sredstva izgubljena. V celoti podpiram razpravo tistih, ki so tukaj govorili, da moramo ob tem problemu vzpostaviti pogoje za to, da bomo imeli čim več delovnih mest, poiskati tiste ukrepe, ki so nam mogoče bližje dosegljivi, predvsem vidim na kratek rok tukaj možnosti v evropskih sredstvih. V Vladi smo prej sprejeli tudi določen program na področju vodarstva, za kar je tudi možno pridobiti dobre kredite, lesne industrije in podobni ukrepi, s čimer bomo naredili ta zagon gospodarstva in uredili to naše stanje v tej državi. Bojim se in na nek način sem se ustrašil tudi nekaterih razprav danes tukaj, ki so šle zopet v to smer, da se ne bomo ničemur odrekli. Jaz se zelo bojim, da je ta pot, ki je, kot sem že dejal, jo podpiram, da dobimo nov zagon in nova delovna mesta, na drugi strani pa besede, ki jih je izrekel gospod Starman, da rabimo stabilno gospodarsko okolje, okolje, v katerem bo deloval finančni sektor, v katerem bodo delovale banke, okolje, v katerem bomo tudi transparentno in javno upravljali državno premoženje, da so to tista ključna sporočila, ki jih moramo vsi skupaj, vlada, koalicija, opozicija, spraviti skupaj v naslednjih tednih, mesecu, da bomo imeli tudi normalne pogoje za to delo. Zato predlagam tudi sam to, kar je bilo že rečeno, da ne podaljšujemo te razprave, ugotavljamo vsi skupaj, da je večinska podpora temu zakonu, minister je dobil na eni strani odobravanje tega zakona, hkrati pa tudi celo vrsto opozoril, za katere verjamem, da se tudi sam zaveda pasti na tej poti, in da ta zakon sprejmemo, v naslednjih dneh, tednih pa se usmerimo v naše ključne programe, projekte. Sam sem dobil danes že tudi povabilo za sejo odborov Državnega zbora v petek, tako financ kot gospodarstva, kjer bomo govorili o nacionalnem reformnem programu. Mislim, da nas tam notri čakajo ključne naloge, da potem s tistimi reformnimi ukrepi tudi uredimo to gospodarsko in fiskalno plat naše države. Še enkrat, ob zavedanju, kaj bi pomenil padec podjetja Cimos in vseh vezanih družb na to podjetje, smo v Slovenski ljudski stranki enotni, da danes ta zakon podpremo in bomo to tudi storili pri glasovanju.
Hvala lepa. Ker je bil to zadnji prijavljeni razpravljavec, predvidevam, da ne želi nihče več razpravljati, zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez 10 minut v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 13. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 18.15.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je Soglasje h Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o soglasju h Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga, ki se glasi: Državni zbor daje soglasje h Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga z dne 28. februar 2013. Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo zboru predlaga, da predlaganega sklepa ne sprejme. Mag. Andrej Vizjak v imenu poslanske skupine, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, poslanke in poslanci! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli soglasje h klasifikaciji, kajti menimo, da je koncept upravljanja z državnim premoženjem, kot je bil zastavljen, torej zakon o državnem holdingu, nato klasifikacija in smernice upravljanja ter šele potem seznam podjetij, ki gredo v prodajo ali kakorkoli drugače, edini pravi logični vrstni red. Torej najprej kriteriji, določitev javno dostopnih pogojev in načinov, potem pa šele tisto, kar sledi. Ne pa obratno. In sedanja vlada napoveduje, da bo šla po obratnem vrstnem redu. Torej da bo čez kakšnih 14 dni prišla s prvim seznamom podjetij, pri čemer pa ne bomo imeli ne sprejete klasifikacije, kakor tudi ne sprejetih smernic upravljanja. Torej se oblikuje ta seznam podjetij na nepregleden način v kabinetu finančnega ministra, verjetno bo znan tudi parlamentu, ko ga bo vlada sprejela, pri tem pa ne bomo vedeli na podlagi katerih kriterijev, meril, na kakšen način je do tega seznama prišlo. Mislim, da bi te smernice, katerim soglasje dajemo danes, lahko bile pomemben dober pripomoček za oblikovanje takšnega predloga, zato ga bomo v Slovenski demokratski stranki dali in s tem podprli klasifikacijo.
Hvala lepa. Gospod Franc Bogovič v imenu poslanske skupine SLS, izvolite.
Tudi v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo trdno prepričani, da bi moral Slovenski državni holding biti čim prej operativen. Ključni pogoj za operativnost je sprejetje klasifikacije naložb Slovenskega državnega holdinga. Razočarani smo bili na Odboru za finance, kjer smo ga obravnavali in ugotovili, da se je koalicija odločila, da to klasifikacijo zavrne, kajti prepričani smo, da je to tista prava pot, da se slovenski parlament opredeli do določb in da potem tudi transparentno holding upravlja s temi naložbami. Poti, ki je ubrana, nasprotujemo, zato lahko kar napovem, da bomo podprli tudi smernice, hkrati pa nasprotovali zakonu o spremembi Slovenskega državnega holdinga, kajti mislim, da odlagamo prepotrebno materijo, materijo upravljanja z državnim premoženjem.
Hvala lepa. Če ni več potrebne obrazložitve glasu, prehajamo na glasovanje. Še kdo želi razpravljati v lastnem imenu? Gospod Franc Pukšič, izvolite.
Kot je bilo povedano, bom tudi sam klasifikacijo naložb Slovenskega državnega holdinga in smernice, kar bo v naslednji 12. točki, podprl. Dejstvo je, da s to klasifikacijo prvič v zgodovini samostojne Slovenije naredimo jasno in glasno, kaj je tisto, kar je državno, in s to klasifikacijo tudi povemo, kaj je to strateški pomen, kaj je portfeljski in kaj je pomembno za državo. Ne bi bil problem biti proti tej klasifikaciji, če bi nova vladna koalicija prišla s svojo klasifikacijo in s smernicami, pa tega ni naredila. Prvič v slovenski zgodovini bi o javnem premoženju govorili javno, v skladu z zakonom in v Državnem zboru potrjevali, dajali soglasja za prodaje, pa tega ne bo. Vi seveda delate drugače, nimate alternative, nimate druge klasifikacije, problem je, ker nimate rešitev in problem je, ker nimate vizije. V današnji razpravi se je pokazalo, da bodo nekateri poslanke in poslanci bivše koalicije imeli precej težav in bodo očitno morali kaj narediti v nasprotju z lastno vestjo, kar je pa predvsem škoda in izguba za državljanke in državljane in s tem pehate državo, državljanke in državljane v še večjo revščino.
Spoštovani gospod Pukšič, poleg obrazložitve vašega glasu je bila tudi polemika. Prehajamo na glasovanje o sklepu: Državni zbor daje soglasje h Klasifikaciji naložb Slovenskega državnega holdinga z dne 28.2.2013. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 46. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je obravnava Predloga smernic upravljanja naložb. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog smernic upravljanja naložb ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS, izvolite.
V poslanski skupini bomo glasovali proti takšnemu sklepu, ker mislimo, da so smernice primerne in da bi jih bilo treba uveljaviti. Poudaril bi ob tem, kajti to je nek dvojček s klasifikacijo, še eno dejstvo, ki skrbi. To je to dejstvo, da je bil z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu sprejet koncept, da se upravlja z državnim premoženjem celoviteje, ekonomično, z določenimi donosi, pregledno in tudi gospodarno. V prehodnem obdobju do sprejetja klasifikacij in tudi smernic pa velja nek začasni režim, kjer se politika še zelo, zelo lahko vpleta v upravljanje. To je režim, po katerem bo Sod, Slovenska odškodninska družba, katerega nadzorni svet je sedanja vladajoča koalicija pred časom zelo politično zamenjala, krojil upravljanje tega državnega premoženja in da bo s tem, kar bomo v nadaljevanju videli tudi ob noveli Zakona o Slovenskem državnem holdingu, dajala soglasje tudi Vlada. V prehodnem obdobju, dokler ti dokumenti ne bodo sprejeti, bo upravljala s tem državnim premoženjem še vladajoča koalicija, ne več niti ta parlament, kar pomeni nadaljnje vpletanje, neposredno vpletanje vladajoče politike v upravljanje teh deležev. Odmika se sprejetje tistih prepotrebnih pogojev, da pride do razmejitve med upravljanjem premoženja in politiko, ker se umikajo smernice in klasifikacije. S tem sporočate samo eno, da želite speljati še celo kopico skupščin, seveda s tem tudi nadzornih svetov, zamenjati nadzorne svete po političnih kriterijih, na političen način, zato tudi umikate za določen čas smernice in klasifikacijo.
Hvala lepa. Ni več nobene želje za obrazložitev glasu, zato glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 28. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu smernic končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. 4. 2013. V odločanje dajem najprej amandma k 2. členu, in sicer amandma Nove Slovenije. Želite obrazložiti glas? Ne. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za 31, proti 46. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o tem amandmaju in prehajamo k naslednjemu členu, torej k 5. členu zakona, kjer je vložen amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 46. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o vloženih amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 9. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2.a točko dnevnega reda, to je obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo in odločanje bomo opravili na podlagi predloženega amandmaja k 3. členu z dne 24. 4. 2013. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 3. členu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 46. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca Franca Bogoviča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade mag. Alenke Bratušek na poslansko vprašanje gospoda Franca Bogoviča v zvezi s sprejetjem fiskalnega pravila in paketom ukrepom za javnofinančno konsolidacijo. Želite obrazložiti glas? Gospod Franc Bogovič, izvolite.
Hvala za besedo. Najbrž je zelo pričakovana obrazložitev, da bom podprl svoj predlog, ki sem ga dal. Glede na odgovore, ki sem jih bil deležen na tej seji, mislim, da je ta razprava še toliko bolj potrebna, kajti ko govorimo o urejanju javnih financ in določenih zavez, ki bi jih naj sprejeli s sprejetjem fiskalnega pravila, nekateri želijo obrniti besede in pogledati resnici v oči z druge strani, kot je treba. Sam sem trdno prepričan, da so finančni kazalci, ki jih imamo v tej državi, tako resni in da je na nas tako velika odgovornost, da se o tem v taki poglobljeni razpravi tudi v Državnem zboru pogovorimo in poiščemo prave ukrepe, da bomo v tej ljubi državi čim prej začeli dobro gospodariti in tudi uredili javne finance. Odgovor je bil v smeri, kot da je v mandatu vlade, v kateri sem sam sodeloval, v enem letu nastal celoten primanjkljaj, kot da so vsi problemi iz tistega časa. Sam sem že odgovoril v drugem dodatnem vprašanju, da je treba pogledati tudi za obdobje še katere vlade več. Ne želim obremenjevati in obtoževati nobene, sem pa trdno prepričan, da je iz odgovora, ki je bil dan s strani premierke, bilo na nek način določeno sprenevedanje, ne pa iskanje rešitev v teh težkih časih. Zato mislim, da je prav, da v Državnem zboru o tem spregovorimo.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 45. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo k drugemu predlogu za razpravo. V skladu s predlogom poslanca Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade mag. Alenke Bratušek na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Tanka v zvezi s spoštovanjem ustavnega načela enakosti pred zakonom. Želite obrazložiti predlog? Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa. Ta seja je v bistvu seja o zarečenem kruhu. Ko je treba izjemno malo časa, da se pravzaprav stvar, ki se na eni strani zagovarja, prelije v nasprotje in se tej isti zadevi nasprotuje. Bilo je cel kup primerov danes, ko smo se z njimi soočali, in tudi to poslansko vprašanje je v bistvu vprašanje o zarečenem kruhu. Imeli smo primer poslanca Boruta Ambrožiča, ko so mu odrekli podporo soglasno na svetu stranke Pozitivna Slovenija. Tudi Alenka Bratušek je glasovala za to, da se pozove gospoda Ambrožiča k odstopu s poslanske funkcije ali pa ga bodo izključili. To se je potem tudi dejansko zgodilo. Ko se je ta isti problem nekaj mesecev kasneje pojavil pri Alenki Bratušek, svet Pozitivne Slovenije ni odločal, ni o tem razpravljal. Gospa je predsedujoča stranki Pozitivna Slovenija in ni sprožila nobenih postopkov, da bi o tem sploh razpravljali. V tem času, ko so gospoda Ambrožiča izključili, je potem na osnovi pravzaprav diametralno ali povsem identične odločitve gospa dvakrat napredovala, ima funkcijo mandatarke in potem tudi predsednice vlade. In glede na to, da zelo zagovarjate dvig politične kulture in da tudi zelo zagovarjate argumentacijo političnih ciljev, sem vprašal samo predsednico vlade, kako bo na osnovi teh odločitev in teh ravnanj zagotovila enakopravno obravnavo v postopkih, v katerih se znajdemo ali politiki ali državljani ali kdorkoli. Odgovor je bil aroganten. Več vprašanj kot odgovorov. Zato predlagam, da o njene odgovoru opravimo tudi razpravo.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Prekinjam glasovanje. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica! Glas bom obrazložila v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Če bi sledili običajni maniri odgovarjanja na vprašanja, kadar je odgovor enoznačen, bi ob tem vprašanju, ali spoštujemo ustavno določilo enakosti pred zakonom, ne potrebovali nobene javne razprave oziroma razprave o odgovoru, ker je spoštovanje tega ustavnega načela aksiom. Res je, da je v tem času bilo kar trikrat mogoče razpravljati o plagiatih, in sicer enkrat na zahtevo Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, potem v nadaljevanju ko smo se odločali o javni predstavitvi mnenj in nato smo imeli v Državnem zboru še javno predstavitev mnenj. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, da v zvezi z odgovorom ni treba opraviti razprave, opiram ravno na to zadnjo javno predstavitev mnenj o plagiatorstvu, ker kolikor mi spomin seže nazaj, ni bila nobena javna predstavitev še tako kratka, kot je bila ta, malo več kot eno uro je trajala, ob zelo klavrni udeležbi zainteresirane in strokovne javnosti. Prva javna predstavitev, na kateri je bilo več poslank in poslancev kot predstavnikov zainteresirane javnosti. In vse, kar je bilo mogoče slišati, je bila na eni strani zelo usmerjena politizacija in na drugi strani nekaj utemeljenih sodb o tem, da je plagiatorstvo resen problem, da pa je to razreševanje in odločanje o tem vendarle stvar institucije, na kateri je bila posamezna diploma opravljena. In primerjati različne primere je seveda mogoče in potem se je mogoče vprašati, kako isti tisti, ki zahtevajo razpravo o tem, ne priznavajo ne sodb sodišča. Še vedno je pod vprašajem razsodba sodišča v zvezi z [[...]]
Še 20 sekund.
[[...]]in ne kakšnih drugih, ko je bilo tudi rečeno, da bo šele odločba ali pravni postopki tisti, ki bodo o tem odločali. Plagiatorstvo je resen problem. V Evropi še ni nobenega primerjalnega pregleda in zanesljivih podatkov o tem, koliko tega je, zato mislim, da ni Državni zbor tisti, ki bi moral o plagiatorstvu odločati. Mi torej tega predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Ob priklopu se ni vzpostavilo merjenje časa, zato je bilo merjeno preko ekrana, zato sem vas spomnila, koliko časa še je. Hvala lepa, mag. Potrata. Gospod Jože Tanko v svojem lastnem imenu? Izvolite.
Hvala lepa. Moje vprašanje se je nanašalo na dvojna merila pri identični stvari. Ko je zaradi suma plagiata eden izmed poslancev izločen iz poslanske skupine, izključen, drugi pa je zaradi istega suma plagiata zavarovan vseh odločitev in celo napreduje. Nas ne zanima javna razprava ali javna predstavitev mnenj. Nas zanimajo dvojna merila in uporaba načela enakosti v teh postopkih. Glede na to, da je v konkretnem primeru odločala politika, me je zanimalo, ali je takšna politika sposobna zagotoviti načelo enake obravnave vseh v tej državi, če pri tako identični zadevi, v identični fazi postopka sprejme dve različni odločitvi. In če samo citiram, gospod generalni sekretar stranke Pozitivna Slovenija je dejal, da tisto, kar je prepisano, odstavki, cela besedila in tudi po več strani, ni skladno z vrednotami stranke Pozitivna Slovenija, njenim statutom in programom. To je bilo v primeru gospoda Boruta Ambrožiča. Imate posnetek na televiziji. In ko se je obravnaval naslednjič primer Alenke Bratušek, pravi drugi pomemben funkcionar Pozitivne Slovenije, vodja poslanske skupine, da je plagiat oziroma to, kar se očita Alenki Bratušek, nekaj povsem minornega. To so dvojni kriteriji, dvojna merila v identični fazi, identične stvari. In na to bi rad odgovor: ali je to koncept, je to ravnanje koalicije, je to ravnanje ali pa prioriteta poslanske skupine, da bo tako odločala pri teh stvareh. Imamo primere dokapitalizacije, imamo cel kup interventnih in podobnih zadev, in to je pač pomembno vprašanje, na katerega je treba jasen odgovor.
Hvala lepa. Vidim, da je več interesa za obrazložitev v lastnem imenu. Gospa Maša Kociper in še nekaj rok vidim. Odpiram prijavo. Predlagam, da se osredotočite na obrazložitev glasu in razloge. Prva ima besedo gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Glasovala bom proti takšnemu predlogu. Z zavitimi besedami o enotnem obravnavanju, o katerem se moramo pogovoriti, seveda ne stoji nič drugega kot poskus diskreditacije predsednice vlade gospe Alenke Bratušek, ki se nahaja v formalnem postopku ugotavljanja avtentičnosti njene magistrske naloge. O tem odločajo organi, ki morajo odločati. Sama je večkrat zagotovila, da v primeru ugotovitvi plagiatorstva odstopila. Nasprotujem takšni zlorabi instituta poslanskega vprašanja, ki je namenjen povsem drugemu vprašanju, se pravi vprašanjem poslancem ali morda generalnemu sekretarju in zlorabi poslanskega časa za to, da se takšne diskreditacije tukaj javno ponavljajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Seveda bom glasoval proti. Je pa seveda zanimivo, da je gospod Tanko, ki zelo rad poudarja, kako je treba v tej dvorani vedno spoštovati poslovnik, večkrat kršil ne samo poslovnik, zlorabljal še člene Ustave, med drugim tudi 14. člen Ustave, in se skliceval na njega, zato ker je hotel imeti razjasnitev dvojnih meril. Ni razumel in izgleda še danes ne razume, komu je pravzaprav namenjen 14. člen Ustave. Je pa tudi res, da je danes končno javno priznal, da ga pravzaprav javna razprava sploh ne zanima, kar pomeni, da je dvakrat zlorabil poslovnik. Enkrat je zlorabil, ker ni znal niti postaviti vprašanja, čeprav je dobro vedel, kaj počne. Se pravi tega ni naredil zato, ker se je zmotil ali ni bil pravilno podučen, ampak ker je zavestno zlorabljal svojo pozicijo in hotel vnesti nemir v dvorano in v politiko, in to tisto politiko, ki je načeloma sem ne nosimo. To pa je, da bi se pogovarjali, kaj kdo v kakšni stranki doma pravzaprav počne. Jaz verjamem, da si bomo to dejanje gospoda Tanka zapomnili, vsaj jaz osebno vem, da ga bom vedno spomnil, kadar mi bo dal na plan Poslovnik Državnega zbora, in ga bom spomnil, da naj najprej pogleda svoja dejanja. Tako upam, da se to ne bo ponavljalo in da bo to opomin in spomin, kaj se ne sme početi v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala. Ne bom podprla predloga za razpravo o vprašanju, za katerega menim, da so odgovorne za to pristojne inštitucije, to je v pristojnosti fakultet in statutom in drugimi pravili določenih korakov, kako se sum razrešuje. Tudi se ne nameravam opredeljevati do notranjih strankarskih ravnanj. Pričakujem pa od slehernega, pri komer je ugotovljeno, potrjeno, da je za plagiat šlo, da nosi tudi posledice ugotovitev. Zato bi pričakovala, da bi tisti, pri katerih je postopek že končan, ravnali v skladu s končanim postopkom, tisti, ki pa so še v postopku, pa vsaj zagotavljajo, da bodo nosili posledice, kar bo pač stroka oziroma komisija ugotovila. Bi pa še enkrat rada opozorila na to, da smo bili v dvorani Državnega zbora priče sejanju dvoma v sleherno diplomo, kajti predstavniki političnega podmladka Slovenske demokratske stranke so prišli na plan celo z idejo, da bi bilo treba preučiti, pregledati vse diplome na različnih stopnjah. Ne vem, ali je to edini problem, s katerim se sooča Slovenija, in ali je zaradi ugotovljenih nepravilnosti treba dvomiti o sleherni listini, ki je bila komu izdana. Zato bi še enkrat rekla, da se mi zdi odgovornost tistih, ki so povzročili s svojim neodgovornim ravnanjem sejanje takega dvoma, toliko večja in želela bi si, da se to ne bi še kdaj ponovilo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Borut Ambrožič, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Predgovornica mi je dala pravzaprav iztočnico, ker bi želel nadaljevati, ko je delala, da so pri posameznikih postopki zaključeni, pri drugih pa niso. To mi daje torej priložnost, da tudi v svojem primeru povem ali pa izrazim svoje začudenje, da mi je čez vikend čudežno izginila oznaka na mojem glasovalnem mestu, torej "mag." pred mojim imenom in priimkom, in tudi na vratih poslanske pisarne, čeprav po mojem mnenju in mnenju mojega pravnega svetovalca postopki in tudi na splošno v pravnem žargonu v mojem primeru, kot rečeno, niso zaključeni, drugače povedano, dokončni in še manj pravnomočni, saj sem javno že večkrat izjavil, da se bom na odločitev senata Pravne fakultete oziroma posledično odločitev senata Univerze v Mariboru pritožil oziroma sprožil upravni spor. Dokler pa postopek pred Upravnim sodiščem traja, imam namen uporabljati naziv, za katerega sem vložil veliko truda in energije, da sem ga pridobil in za mene nikakor ni oznaka "štirje znaki s presledki vred", kot ga nekateri želijo predstavljati tukaj ali pa zunaj pred javnostjo. Kar se tiče plagiatorstva, pa mislim, da je splošno razmišljanje ali pa dikcija, saj ne moremo govoriti o plagiatorstvu, pač pa o metodologiji pisanja znanstvenih besedil, ki se je v mojem primeru po mojem osebnem prepričanju in prepričanju dela stroke razvijala desetletja na vseh fakultetah, posledično tudi na Pravni fakulteti v Mariboru, kar bi ustrezna analiza, kot je predgovornica povedala, ob upoštevanju načela enakopravnosti vseh diplom, magistrskih in doktorskih del pokazala kot sistemsko napako, kar bomo v upravnem sporu tudi dokazovali. Zato se bom pri glasovanju vzdržal, ker, kot rečeno, želim svoj prav dokazovati kot enak pred zakonom v postopkih, ki so za to predpisani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim še želje po obrazložitvi glasu. Gospa Alenka Jeraj. Morda še kdo? [[Ne.]] Gospa Jeraj, imate besedo.
Hvala za besedo. Sama bom predlog, da opravimo razpravo, podprla, in sicer iz dveh razlogov. Prvi je ta, da ste se nekateri spraševali, zakaj taka vprašanja. Ob tem bi vas rada spomnila, na kaj vse je moral odgovarjati bivši premier gospod Janez Janša, na stvari, ki niso imele nobene zveze s premiersko funkcijo, pa je vedno na ta vprašanja tudi odgovarjal, čeprav so zadevala osebne stvari in marsikaj takega, kar dejansko ni primerno za vprašanje. Drugi razlog, zaradi katerega bom podprla predlog, je pa ta, da sem že takrat, ko je gospa Alenka Bratušek kandidirala za mandatarko, tisti dan, ko ste odločali o tem, da postane predsednica vlade, apelirala na njo, da zahteva, da se ugotovi, ali je njena naloga plagiat, preden bi prešli na glasovanje. Sama tega poguma ni zmogla, prav tako tega poguma niso zmogli njeni koalicijski partnerji, od katerih bi prav tako pričakovala, da bodo zahtevali, da preden ji dajo glas, ugotovijo, ali je njena magistrska naloga plagiat. Če bi se to zgodilo, se danes o tem sploh ne bi več pogovarjali, zato bom predlog za razpravo podprla.
Hvala lepa. Naj še povem, da sem obveščena s strani strokovnih služb Državnega zbora, da je s strani fakultete prišel dokument v zvezi z nazivom gospoda Ambrožiča, tako da se ni nihče od nas kar samoiniciativno odločil. Gospod Borut Ambrožič, za ostale zadeve se boste lahko oglasili pri strokovnih službah Državnega zbora. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 46. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Romane Tomc bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anje Kopač Mrak na poslansko vprašanje gospe Romane Tomc v zvezi z zakonodajo na področju socialne dejavnosti. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 46. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Jasmine Opec bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje dr. Senka Pličaniča na poslansko vprašanje gospe Jasmine Opec glede ukrepov na področju pravosodja. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 46. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Sonje Ramšak bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje dr. Senka Pličaniča na poslansko vprašanje gospe Sonje Ramšak v zvezi z reformo pravosodnega sistama. Izvolite obrazložitev predloga gospa Sonja Ramšak.
Hvala lepa podpredsednica za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Mislim, da je reforma pravosodja ena tistih ključnih nalog, ki bi si jih morala koalicija zadati v tem svojem mandatu. Meni je žal, da do pravosodne reforme ni prišlo že v zadnjem letu, ko je vlado vodil Janez Janša. Ko smo se mi odločali o tem, da se osamosvojimo in ustanovimo svojo samostojno Republiko Slovenijo, smo v ustavo kot najvišji upravni akt zapisali, da je Slovenija pravna in socialna država. Žal pa v zadnjem času vse pogosteje ugotavljamo, da ni niti pravna, niti pravična, še manj pa socialna. In glede na to, da sicer moramo reči, da je bil gospod minister zelo izčrpen v odgovorih, tako na vprašanje gospe Opec kot tudi na moje, pa vendar me nekateri njegovi odgovori niso prepričali in menim, da je prav, da se opravi splošna razprava predvsem v tistem delu, ko je bilo govora o trajnem sodniškem mandatu. Ko sem ga dodatno vprašala, kakšno je njegovo stališče o trajnem oziroma omejenem mandatu, so bili njegovi odgovori zelo jasni, da še vedno vztraja pri trajnem mandatu, da pa želi uvesti neko izobraževanje za sodnike. Potem se pa sprašujem, mislim, da so sodniki zelo strokovno usposobljeni in zakaj potem dodatna izobraževanja in usposabljanja. In tudi to, da postopki pred sodišči trajajo predolgo, si zasluži obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 44. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Janeza Ribiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor gospoda Sama Omrzela na poslansko vprašanje gospoda Janeza Ribiča v zvezi z izgradnjo avtocestnega odseka Draženci–Gruškovje. Izvolite gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovane gospe in gospodje! Peto leto, od kar sem v tem državnem zboru, dajem poslanska vprašanja v zvezi z izgradnjo avtocestnega odseka Draženci–Gruškovje, bolj točno Ptuj–mejni prehod Macelj, mejni prehod s Hrvaško. Mislim, da je zelo pomembno, saj se od tistega trenutka, ko sem dal prvič vprašanje, nič ni spremenilo. Izdelana naj bi bila gradbena dokumentacija. Ta gradbena dokumentacija ni našla niti prostora na štajerskem koncu, ampak je nekje shranjena v skladišču na Jesenicah. Bilo je tukaj večkrat povedano, da se odkupujejo zemljišča, da se čisti trasa, se rušijo objekti in seveda to nič ni res. Nič se ne čisti, nič se ne rušijo objekti, skratka ne dela se nič. Želim povedati, da se mi zdi to ena zelo zelo pomembna avtocesta, saj vodi iz Nemčije, pyhrnska avtocesta preko Avstrije v Slovenijo, Hrvaško, Srbijo in naprej vse do Turčije. In samo teh 13 kilometrov v tem našem predelu, bi rekel evropske skupnosti, ta del avtoceste ni urejen. Ko se pripelješ s hrvaške strani je to prava sramota, ko prideš na mejo in vidiš tam veliko tablo Evropska unija, naprej pa takšna cesta. Jaz sem prepričan, da tudi tisti poslanci, ki prihajate s štajerskega konca ali Prekmurja, se dobro zavedate, da se je treba o tem tukaj v Državnem zboru pogovarjati, saj niti nimamo sredstev v proračunu za to in je to naš skupni problem. Ne vidim nič slabega, če postavljam to vprašanje, in pričakujem tudi od vas, da boste podprli to razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 30, proti 43. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o štipendiranju v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog Zakona o štipendiranju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za 73, proti 2. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o vojnih invalidih, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona o vojnih invalidih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 26. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 22. 4. 2013. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu zakona. Vložile so ga poslanke skupine Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 4. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ker vidim, da ne, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon soglasno sprejet. S tem zaključnem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o Nacionalnem programu socialnega varstva za obdobje 2013–2020. Ker amandmaji k dopolnjenem predlogu resolucije niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 4. 2013. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 3. členu. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Želite obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Še kdo ali samo gospod Danijel Krivec v imenu SDS? Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Pri tem amandmaju zasledujemo tisto, za kar se vsi v svojih razpravah nekako zavzemate, to je za to, da se omogoči konkurenčnost na tem področju. Mi v tem amandmaju odpravljamo samo obveznost, ki je v dveh alinejah definirana z obveznostjo, da se za registracijo javnega prevoza lahko registrira samo podjetje, ki ima avtobuse, mi menimo, da je to treba pustiti odprto, ker zaradi modernizacije novih prevoznih sredstev so tudi druga, se pravi, da s tem urejamo ta del, in v četrtem odstavku, ki ureja nadomestna vozila in dodatna vozila na posameznih linijah, je ponovno v zakonu obveznost, da je to avtobus. Mi predlagamo, da se nadomesti z besedilom "vozila za prevoz potnikov". Mislim, da s tem ne rušimo nobenega koncepta tega zakona. Ostale zadeve tudi podpiramo. Tudi na odboru je bilo kar nekaj pametnih amandmajev v razpravi sprejetih. Menimo pa, da je s tem predlogom nekako zmanjšano omejevanje konkurence, ki je z dikcijo "avtobusi" preveč togo v tem zakonu zapisana. Prosil bi za podporo, ker s tem omogočamo dejansko, da se odpre možnost konkurenčnosti v tem segmentu.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 41. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Naj opozorim, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 45. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivne Slovenije in Socialnih demokratov k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 4. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Vidim, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil zakon soglasno sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o Nacionalnem programu varnosti cestnega prometa za obdobje od 2013–2022. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog resolucije neusklajen. Obrazložitev glasu.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Moram se oglasiti, in sicer pri glasovanju se bom vzdržal. Kot sem pred nekaj tedni povedal tu v tej dvorani, občina Ilirska Bistrica je bila na 2. seji 4. aprila imenovana kot občina, ki nima semaforiziranih križišč, niti dvopasovnic. In tukaj javno sprašujem, kdo je za to odgovoren. Občina ali država? Mi imamo [[...]]
Obrazložitev glasu ne polemiziranje in vprašanja.
Spoštovana podpredsednica, nekdo je polemiziral z mojim krajem in tukaj sem videl odnos do mojih občank in občanov. Imamo pa dvopasovnico in semaforizirana križišča samo 8 kilometrov stran, samo 30 kilometrov stran semaforizirano križišče in krožišča, ki so na rangu Ljubljane. S 1. 7. vstopamo v Evropsko unijo, prost pretok blaga in storitev. Se pravi, da imamo lahko za nove voznike varno vožnjo. In kar je še bolj zanimivo pri vsej tej stvari – stroški. Mlad voznik se bo moral voziti v Koper ali Postojno. Podeželju in staršem na podeželju dajmo še dodatno stroške. Hvala lepa za prijaznost do mojih občank in občanov. Hvala lepa.
Niste povedali, kako boste glasovali. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 4. 2013. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Naj spomnim, če ta amandma ne bo sprejet, postanejo amandmaji k 8., 27., 28., 30., 32., 33., 34. in 37. členu brezpredmetni. Želite obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Kot ste pravilno ugotovili, se večina amandmajev, ki ste jih našteli, res nanaša na eno in isto stvar in so povezani. Gre za vprašanje, ali bomo na sodiščih še vedno pisali klasične zapisnike po nareku, tako kot tam to poteka, ali pa bomo uporabljali vso tehniko, ki jo moderni čas nudi. Z amandmaji, ki so pred vami, dobro bi bilo, da jih podprete, ne določamo, da se vedno uporablja samo snemanje za vse tiste kritične primere, ko je javnost izključena, tudi ne, v principu pa seveda da sodišča uporabljajo moderne tehnične pripomočke in ne narekujejo več zapisnikov. Vi sami veste, kako potekajo glavne obravnave, vsaj tisti, ki ste kdaj v takšni ali drugačni vlogi sodelovali na sodiščih. Približno pol časa glavne obravnave gre za narekovanje zapisnika. To s sprejetjem teh amandmajev ne bi bilo več potrebno. Druga stvar, ki jo ti amandmaji urejajo, pa je vprašanje tako imenovanega snemanja oziroma tudi javnega predvajanja potekov glavnih obravnav. Govorimo samo o možnosti in ne o tem, da to tudi bo. Tudi tu so predvidene izjeme in tudi to bi bilo dobro, da sprejmemo. Mi smo tekom današnjega dne veliko govorili o denarju in ne vem čem, sprejetje teh amandmajev bi pomenilo kar velike prihranke. Naj še enkrat spomnim na tisto, kar sem vas že včeraj, da slovenski državljani plačujemo skoraj 90 evrov na prebivalca za delo enega sodnika oziroma za delo sodišč, pravosodnega sistema, medtem ko Evropska unija plačuje več kot enkrat manj v povprečju. Evropejci plačujejo 41,7 evrov, Slovenci pa 89 evrov. Če bi bila ta stroka, ki ste jo tako zagovarjali včeraj in na odboru, pripravljena kaj narediti, bi verjetno te stroške lahko znižali, zato predlagam, da amandmaje podprete. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Pozitivne Slovenije ima besedo gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Problemi slovenskega pravosodja so kompleksni, ampak niso predmet tega glasovanja. Tukaj glasujemo samo o predlaganih amandmajih Slovenske demokratske stranke. Naj povem, da je samo s temi amandmaji Slovenska demokratska stranka ponovila to, kar je bilo v drugem branju tega zakona s strani poslancev že zavrnjeno, in sicer nedomišljeno uvrstitev nekaterih inštitutov v to novelo zakona, zlasti slikovnega in glasovnega snemanja. Rešitve so bile v prvem branju enotno zavrnjene s strani strokovne javnosti, tako Vrhovnega sodišča, Sodnega sveta, Sodniškega društva in Državnega sveta, ki se je strinjal. Vsi so temeljito utemeljili, zakaj so rešitve nedorečene, nepremišljene in nimajo preračunanih finančnih učinkov. Menijo ravno obratno, da bi bili finančni učinki takih nedorečenih rešitev zelo veliki in zato predlagajo, da se ostane na sedanjem predlogu izvedbe nekih pilotskih projektov, ki bodo potem pokazali, katere rešitve so resnično prave in učinkovite. Takšne ad hoc rešitve, ki so bile v ta zakon uvrščene mimo koalicijskega usklajevanja in mimo soglasja s strokovno javnostjo, delajo ravno nasprotno, podaljšujejo kazenske postopke, otežujejo delovanje pravosodja in zmanjšujejo njegovo učinkovitost. Zato Pozitivna Slovenija ponovno zavrača, kot ostala koalicija že enkrat postopku, te rešitve in bomo glasovali proti tem amandmajem.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje k vloženemu amandmaju k 5. členu. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 45. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma poslanske skupine SDS k 5. členu ni bil sprejet, postanejo vloženi amandmaji Poslanske skupine SDS k 8., 27., 28., 30., 32., 33., 34. in 37. členu brezpredmetni. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 39. členu, katerega so vložile poslanske skupine DeSUS, DL, PS in SD. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 5. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju k 39. členu. Strokovne službe so me spomnile, da imamo tudi vloženi amandma k 29. členu, katerega je vložila Poslanska skupina SDS. Odločamo sedaj o amandmaju k 29. členu. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 44. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o vloženih amandmajih. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka, 137. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripraviVlada. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG AKTA O DOPOLNITVAH AKTA O NOTIFIKACIJI NASLEDSTVA GLEDE KONVENCIJ ORGANIZACIJE ZDRUŽENIH NARODOV IN KONVENCIJ, SPREJETIH V MEDNARODNI AGENCIJI ZA ATOMSKO ENERGIJO. Predlog akta je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog akta je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročalo. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu akta. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je akt sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O ZAŠČITI ŽIVALI. Uradno prečiščeno besedilo je pripravila Zakonodajno-pravna služba zbora in ga zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o zaščiti živali. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO SO MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju podpredsednika Odbora za zunanjo politiko. Predlog je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o imenovanju dr. Jožefa Kuniča za podpredsednika Odbora za zunanjo politiko. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje predsednika Računskega sodišča. Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je na podlagi 151. člena Ustave Republike Slovenije in tretjega odstavka 8. člena Zakona o Računskem sodišču Državnemu zboru z dopisom z dne 10. aprila 2013 predlagal, da za predsednika Računskega sodišča imenuje gospoda Tomaža Vesela. V skladu z določbo prvega odstavka 7. člena Zakona o Računskem sodišču je član Računskega sodišča imenovan za dobo 9 let od dneva, ko nastopi funkcijo. Za dodatno obrazložitev predloga dajem besedo predstavnici Urada predsednika Republike Slovenije gospe Nataši Kovač. Lepo pozdravljeni in izvolite!
Spoštovano vodstvo Državnega zbora, poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Naj mi bo dovoljeno, da se na začetku v imenu predsednika republike Boruta Pahorja ponovno iskreno zahvalim vsem za dosedanje uspešno sodelovanje pri izbiri in izvolitvi kandidatov za opravljanje pomembnih državnih dolžnosti. Dosedanja praksa iskrenega medsebojnega sodelovanja in posvetovanje med uradom in poslanskimi skupinami v Državnem zboru, povečevanje transparentnosti postopkov in s tem omogočanje široke podpore strokovno kompetentnim kandidatom za vodenje nosilnih državnih institucij je pokazala, da smo ne glede na siceršnje legitimne razlike, sposobni in pripravljeni z veliko večino skupaj sprejemati pomembne odločitve za državo in za učinkovito ter nemoteno delo njenih temeljnih institucij. V nasprotnem primeru bi se kaj lahko znašli v situaciji, ko bi se srečali z velikim problemom institucionalnega deficita. Temu smo se izognili. To je po mnenju predsednika republike pomembno sporočilo tako za domačo kot širšo javnost. Ob vseh dosedanjih je danes pred vami še ena pomembna odločitev, odločitev o predsedniku Računskega sodišča Republike Slovenije, vodenju najvišjega organa kontrole celotne javne porabe v Republiki Slovenije. Predsednik republike predlaga Državnemu zboru, da za predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije imenuje gospoda Tomaža Vesela, univerzitetnega diplomiranega pravnika, vrhovnega državnega revizorja na Računskem sodišču Republike Slovenije. Gospod Tomaže Vesel je izjemno dober poznavalec področja delovanja Računskega sodišča. Med drugim je do februarja letos opravljala funkcijo prvega namestnika predsednika Računskega sodišča. S svojim dosedanjim delom je izkazal visoko stopnjo strokovnosti in zavzetosti za opravljanje predlagane funkcije. Posebej naj omenimo njegovo vlogo pri vzpostavljanju področja revidiranja javnih naročil in koncesij in drugih primerljivih institutov v Republiki Sloveniji. Nadalje njegovo izvrstno poznavanje področja javnih naročil, koncesij, postopkov razpolaganja s stvarnim in finančnim premoženjem javnega sektorja, državnih pomoči, prava Evropske unije in metod dela vrhovne revizijske institucije. V zadnjih letih je objavil vrsto člankov s strokovno tematiko, pomembno za izvrševanje revizijskih pristojnosti Računskega sodišča. Objavljena dela in tudi drugi številni prispevki s tega področja urejanja javnih naročil so pomemben prispevek ne samo k temu, ampak tudi ostalim področjem prava. Raziskovanje tem, s katerimi se gospod Vesel ukvarja, ima izrazito poudarjeno evropsko komponento. Kot strokovnjak za to področje sodeluje z nekaterimi mednarodnimi organizacijami OECD, OSCE, tako tudi sodeluje kot zunanji ekspert OECD za pripravo poročil in izvedbo zunanje pomoči v državah nekdanje Jugoslavije. Je projektni vodja in zunanji ekspert v več twinning projektih na področju javnega naročanja in državne revizije. Gospod Vesel je ob svoji kandidaturi predložil obširen program ukrepov za večjo učinkovitost in uspešnost dela Računskega sodišča, s katerim ste bili poslanke in poslanci tudi seznanjeni. V njej je nakazal svoj pogled na nadaljnji razvoj te institucije, od določitve strateškega načrta za naslednje obdobje, prednostnih področij revidiranja, optimizacije kadrovske sestave Računskega sodišča, razvoja novih vrst revizij, nujnosti povečanja svetovalne in preventivne vloge Računskega sodišča in morebitnih potrebnih sprememb zakona o Računskem sodišču. Vse navedeno je po mnenju predsednika republike Boruta Pahorja primerno in zadostno zagotovilo, da bo predlagani kandidat vestno in strokovno opravljal svoje delo in pripomogel k prepotrebnemu nadaljnjemu zaupanju v delo Računskega sodišča in njegovih revizijskih ugotovitev in mnenj. Predsednik republike je prepričan, da si gospod Tomaž Vesel zasluži vaše zaupanje in podporo. Hvala lepa.
Najlepša hvala, gospa Nataša Kovač. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima poslanska skupina Socialnih demokratov in gospod Matjaž Han.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana generalna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! Danes je pred Državnim zborom še ena od niza pomembnih odločitev. Odločali bomo namreč o tem, kdo bo naslednjih devet let vodil organ, ki ima po Ustavi Republike Slovenije položaj neodvisnega, a hkrati najvišjega državnega organa kontrole državnih računov, državnega proračuna in na sploh celotne javne porabe. V luči tega je še toliko pomembneje, da je odločitev Državnega zbora vezana na zaupanje, ki upam, da bo izkazano v podpori kandidatu za predsednika Računskega sodišča gospodu Tomažu Veseli. Med postopkom izbore kandidata za predsednika Računskega sodišča smo Socialni demokrati vse skozi zavzemali stališče, da že ustavni položaj Računskega sodišča od kandidatov zahteva veliko strokovnega znanja, izkušenj in tudi primernih osebnih kompetenc. V naši poslanski skupini, Poslanski skupini Socialnih demokratov, smo se med predstavitvijo kandidata Tomaža Vesela in pa tudi kandidatke Nataše Prah prepričali, da imata oba vse to našteto. Zato smo takrat zavzeli stališče, da nobenemu – ne kandidatu in ne kandidatki ne bomo v naprej izrekli podpore, ampak bomo počakali na odločitev predsednika republike gospoda Boruta Pahorja. Njegovo odločitev, da za kandidata predsednika Računskega sodišča predlaga Tomaža Vesela, spoštujemo. Hkrati nas veseli, da ima gospod Vesel široko podporo tako med levo in tudi desno politično opcijo. Prav je, da se politika pri odločitvi o vodenju tako pomembnega organa uspe poenotiti do te mere, da ne pride že ob imenovanju do občutka o političnih zaledjih ali pa o strankarskih apetitih. Naloge Državnega zbora v tem procesu zato ne vidim samo kot neposredno odločitev, kdo bo vodil, če govorim o današnji odločitvi, Računsko sodišče, temveč tudi kot pomemben prikaz delovanja politike kot tiste, ki ne samo, da je sposobna preseči morebitne lastne interese, ampak se ji tudi večinsko uspe poenotiti v mnenju, da je strokovnost tisto, čemur moramo dati prednost prav pri odločanju o predsedniku Računskega sodišča. Mislim, da je to dober signal tudi širši javnosti, ki ima velikokrat občutek, da je spolitiziranost institucij med glavnimi ovirami pravne države in pa predvsem učinkovite države. Kot sem že dejal, Socialni demokrati odločitev predsednika republike, da za kandidata Državnemu zboru predlaga Tomaža Vesela, spoštujemo. Tudi prednostne naloge pri delovanju Računskega sodišča, kot nam jih je gospod Vesel predstavil na poslanski skupini, nas na nek način navdajajo z upanjem, da bo predlagani kandidat svoje delo opravljal dobro. Predvsem pozornost vsem tistim področjem delovanja Računskega sodišča, ki so se morda izkazala za pomanjkljiva, vidimo kot priložnost, da Tomaž Vesel svojo vizijo in pa predvsem s poznavanjem dela Računskega sodišča, katerega prvi namestnik je bil od leta 2004, tudi nadgradi. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo zaradi vsega tega naštetega podprla gospoda Tomaža Vesela za predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Poslanska skupina Državljanske liste in mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Spoštovana podpredsednica, spoštovana generalna sekretarka, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! V Državljanski listi bomo za predsednika Računskega sodišča podprli dosedanjega vrhovnega državnega revizorja gospoda Tomaža Vesela. Desetletne delovne izkušnje na različnih področjih znotraj Računskega sodišča dajejo kandidatu dobro popotnico za uspešno delo tudi na najodgovornejšem delovnem mestu v okviru te institucije. Računsko sodišče je po ustavi najvišji organ kontrole državnih računov, državnega proračuna in celotne javne porabe v Sloveniji. S svojim delovanjem in poslanstvom tako lahko pomembno prispeva k odgovornosti državnih organov, nosilcev javnih pooblastil in s tem vpliva na dobro vseh prebivalcev naše države. Gospod Tomaž Vesel nas je prepričal s predstavitvijo programa ukrepov za večjo učinkovitost Računskega sodišča. Po predstavitvi v naši poslanski skupini smo prepričani, da bo gospod Vesel v delovanje Računskega sodišča vnesel večjo svetovalno in preventivno vlogo in pa uspel vzpostaviti ravnotežje tako med inovativnim in pričakovano konservativnim načinom dela. Predvsem pa v Državljanski listi upamo, da bo Računsko sodišče pod vodstvom gospoda Tomaža Vesela začelo bedeti nad potmi javnega denarja tudi v tistih institucijah, v katere so v preteklosti redko ali pa celo nikoli niso vstopili revizorji Računskega sodišča. Tu imam predvsem v mislih številna javna podjetja in prenekatere občine. Vrednoto zavedanja, da mora biti sleherni davkoplačevalski evro porabljen z namenom in transparentno, lahko bistveno pomaga krepiti ravno institucija Računskega sodišča. In pri tem v Državljanski listi gospodu Veselu želimo uspešno delo.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Mihael Prevc.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovana predstavnica Urada predsednika Republike Slovenije, spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo z velikim zanimanjem prisluhnili predstavitvi kandidatov za novega predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije, ki je po slovenski ustavi najvišji organ kontrole državnega proračuna in pa celotne javne porabe v Republiki Sloveniji. Vsekakor gre za eno najpomembnejših državnih inštitucij, ki o svojih ugotovitvah in izsledkih revizij obvešča ne le revidirance, pač pa tudi javnost. Vodenje te inštitucije bo novi predsednik prevzel za dobo 9 let, kar še povečuje odgovornost tako predsednika države, ki predsednika predlaga v imenovanje, kot tudi odgovornost Državnega zbora. Gospod Tomaž Vesel, ki ga je za to funkcijo predlagal predsednik države, je s svojim dosedanjim delom že dokazal, da je kos odgovornim državnim funkcijam. Njegove reference, tako članstvo v državni revizijski komisiji kot tudi v aktualni funkciji vrhovnega državnega revizorja ter dolgoletnega namestnika predsednika Računskega sodišča, izkazujejo izkušenega in kompetentnega kandidata, ki bo lahko še nadgradil profesionalno delo vodstva in celotne ekipe Računskega sodišča. V njegovi predstavitvi smo bili še posebej pozorni na njegove podane predloge za izboljšanje delovanja Računskega sodišča. Zlasti smo pri tem prisluhnili predlogom h krepitvi preventivne vloge in predvsem povečanju svetovalne vloge te inštitucije, zlasti pri pripravah in sprejemanju predpisov s podajanjem mnenj o ustreznosti zakonskih in drugih predlogov sprememb. Kot izpostavlja sam kandidat, da želi, da Računsko sodišče postane partner Vladi Republike Slovenije pri oblikovanju strokovnih rešitev predvsem s področja javnih financ. Prav tako podpiramo tudi kandidatov predlog za oblikovanje posvetovalnega organa senatu Računskega sodišča, sestavljenim iz priznanih strokovnjakov z javnofinančnega področja ter predstavniki civilne družbe. Smiselne se nam zdijo tudi predlagane spremembe zakona o Računskem sodišču, zlasti prenos pristojnosti iz enega posameznika, torej predsednika, na tričlanski senat in s tem na kolegijsko odločanje o pomembnejših odločitvah Računskega sodišča. Prav tako je več kot upravičen predlog, da se razširi definicija uporabnikov javnih sredstev, s katero bi omogočili tudi revizijo v nekaterih institucijah in podjetjih, kjer Računsko sodišče doslej ni moglo preveriti porabe javnih sredstev, kot je bil to primer Mobitela kot hčerinske družbe Telekoma. Na osnovi takšnih predlogov, ki vodijo tudi k večji učinkovitosti delovanja Računskega sodišča, smo se v Slovenski ljudski stranki odločili, da bomo sledili predlogu predsednika države in soglasno podprli kandidata Tomaža Vesela za predsednika Računskega sodišča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije in gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Lep pozdrav predstavnici Urada predsednika Republike Slovenije, spoštovane kolegice in kolegi! V začetku postopka so bili trije kandidati za predsednika Računskega sodišča: gospod Šoltes, gospod Vesel in gospa Prah. Predsednik republike se [[...]] [[izklop mikrofona]]
Obstajajo težave [[...]] [[izklop mikrofona]]
Zdaj pa imam veliko tremo.
Kar nadaljujte.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Predsednik republike se je na osnovi razgovora z vodji poslanskih skupin parlamentarnih strank odločil, da Državnemu zboru predlaga gospoda Tomaža Vesela. Gospod Tomaž Vesel, kandidat za predsednika Računskega sodišča, je na včerajšnji seji Mandatno-volilne komisije Državnega zbora dobil soglasno podporo članov, kar nas v poslanski skupini zelo veseli. Gospod Vesel je namreč s svojo predstavitvijo v naši poslanski skupini prepričal tudi člane naše poslanske skupine, da je primeren za predsednika Računskega sodišča. Tudi gospa Prah je imela dobro predstavitev. V svoji predstavitvi je predstavil obširen program ukrepov za večjo učinkovitost Računskega sodišča. V programu je izpostavil prednostno področje dela Računskega sodišča, optimizacijo dela ter potrebne spremembe Zakona o Računskem sodišču. Po naši oceni je v svojem dosedanjem delu kot vrhovni državni revizor od leta 2004, od letošnjega februarja pa tudi prvi namestnik predsednika Računskega sodišča pokazal kredibilnost in dobro poznavanje področja revidiranja javnih naročil in koncesij. Poslanska skupina bo podprla sklep Mandatno-volilne komisije, da Državni zbor za predsednika Računskega sodišča imenuje gospoda Tomaža Vesela. Gospodu Tomažu Veselu v imenu poslanske skupine že v naprej čestitam in mu želim, da uspešno, dobro in strokovno opravlja svoje delo. Hvala lepa.
Najlepše se zahvaljujem. Prehajamo k stališču Poslanske skupine Nove Slovenije. Predstavil ga bo mag. Matej Tonin. Spoštovane kolegice in kolegi, vljudno prosim, da prisluhnemo.
Drage kolegice in kolegi, vidim, da ste nekateri že zelo utrujeni od celega dneva in da na nek način vam gre poslušanje težko od ušes. Zaradi tega vas ne bom utrujal z našim dolgim stališčem, ampak bi rad izpostavil samo tri bistvene stvari, zakaj smo se v Poslanski skupini Nove Slovenije odločili, da podpremo gospoda Vesela za novega predsednika Računskega sodišča. Ena izmed stvari, ki jo je rekel, je, da se bo osredotočil samo na bistvene stvari, ki naj bi jih Računsko sodišče delalo, da ne bo izgorevalo v nepomembnih stvareh. Druga stvar je, da je obljubil, da bo optimiziral delo Računskega sodišča. In zadnja, tretja stvar, ki jo je tudi obljubil, da bo šel v prenovo Zakona o Računskem sodišču. To so bile tiste tri glavne stvari, zaradi katerih ima gospod Tomaž Vesel našo podporo. Upam, da vam nisem tratil preveč vašega dragocenega časa. Srečno!
Hvala lepa. Prehajamo na stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, ki ga bo predstavil gospod Jani Möderndorfer.
Dober dan! Na samem začetku smo imeli tri kandidate in že v začetku nas je trojica presenetila s tem, da se je spremenila v dvojico in moram reči, da sta tako gospa Prahova kot gospod Vesel pokazala na sami predstavitvi visoko strokovno usposobljenost in poznavanje materije, za katero sta se odločila, da kandidirata in da bi jo vodila nadaljnjih 9 let. Predsednik države se je odločil, predlagal je kandidata gospoda Vesela. Verjamem, da bo danes v Državnem zboru dobil dovolj veliko podporo, da bo lahko to funkcijo opravljal, predvsem pa mu želim, da udejanji predvsem tisti del, ki ga je napovedoval, verjamem, tudi v ostalih poslanskih skupinah, to pa je, da Računsko sodišče v prvi vrsti opravlja svoja primarno, osnovno funkcijo, to pa je nadzor nad porabo javnih financ, in pa tisto, kar je najbolj pomembno, da se dogaja vse v okviru zakonitosti in da zmanjša vlogo predvsem v tistem delu, da deluje zelo skrbno in preudarno. V Pozitivni Sloveniji bomo gospoda Vesela podprli in se bo odločal vsak poslanec posebej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Spoštovani! Pred nami je odločanje o funkciji, o eni izmed dveh, ki ima devetletni mandat, pri čemer je treba poudariti, da je kandidat Tomaž Vesel en tak mandat že opravil kot namestnik predsednika računskega sodišča. Gre za vodenje pomembne inštitucije, ki nadzira pravilnost, smotrnost oziroma učinkovitost javne porabe, poslovanja nekaterih gospodarskih družb v državni lasti in revidira poslovanje političnih strank. Nekatere pristojnosti pa se še dodatno prenašajo z zakoni, ki jih imamo v postopku. Za vse neodvisne nadzorne inštitucije, tudi za Računsko sodišče, je zelo pomembno, da svoje delo opravijo korektno, da vse zadeve merijo z enakimi vatli in da ne spuščajo v javnost dvomov, da delujejo in da oblikujejo mnenja po tako imenovanih političnih preferencah ali revidiranca ali revizorja. Glede na to, da Računsko sodišče opravlja revizije, ki tako ali drugače zadenejo politični sistem, je upravičeno pričakovanje, da bodo ugotovitve ter predlagani ali izrečeni ukrepi sorazmerni ugotovitvam, odmerjeni v skladu z Zakonom o Računskem sodišču in da Računsko sodišče ter druge neodvisne institucije bi se morale ogibati ravnanj, ki dajejo slutiti, da je njihovo delo in odločitve podrejeno dnevni politiki ali političnim preferencam. Ne morejo oziroma ne smejo biti ugotovitve v postopkih revizij in teža mnenj odvisna od politične všečnosti ali osebnega odnosa do revidiranca ali nosilca funkcije o revidirani pravni osebi. Take institucije, kot je Računsko sodišče, imajo veliko javnomnenjsko težo in tega ne samo, da ne bi smele, ampak tudi ne smejo uporabiti za politične obračune. Imamo pa na primer primere, ko se je s predlogom Računskega sodišča za razrešitev ministra Podobnika streslo prvo Janševo vlado, ko se je s predlogom za razrešitev ministra Erjavca začelo z rušenjem Pahorjeve vlade ali pa na primer pri poročilu neke druge inštitucije, recimo protikorupcijske komisije, ki je poročala o domnevnih nepravilnostih v izkazu premoženjskega stanja predsednika Janše, sprožil celo padec Janševe vlade z vsemi posledicami, ki so se v tem času pojavile in niso ne enostavne in ne poceni. Dvoličnosti političnih akterjev ni manjkalo tedaj ob padanju Janševe vlade ne ob nastajanju nove vlade in tudi ne sedaj, ko se nova vlada z neizkušeno predsednico in ministri lovi in poskuša nekaj, za kar nima dovolj občutkov in morda ji manjka še česa drugega. Tudi pri revizijah političnih strank se ve, kdaj gre za dejanske probleme in napake v poslovanju strank in kdaj za ceneno medijsko obračunavanje, ki je lahko samo nadaljevanje ali dodatek ali pa podaljšek tovrstnega delovanja drugih institucij. Tak občutek se pojavi, ko se zahtevajo popravki ali dopolnitve nečesa, kar je bilo prej desetletje ustrezno in primerno, tudi za institucijo, ki opravlja nadzor, sploh če se vmes ni spremenilo nič, ne področni zakon in ne podzakonski predpisi. Kandidat za predsednika Računskega sodišča Tomaž Vesel zagotovo dobro pozna vsebino in način dela Računskega sodišča. Za njega najbrž ni nobenih skrivnosti, ne potrebuje nobenega uvajanja. Pričakujemo pa, da bo uveljavil vsa tista pozitivna načela in predloge, ki nam jih je predstavil na srečanju z našimi poslanci. Pričakujemo torej, da bo držal dano besedo, saj bo za to dobil naše glasove in upamo, da po izglasovanju Vesela ne bomo žalostni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogu za imenovanje predsednika Računskega sodišča. V skladu s četrtim odstavkom 8. člena Zakona o Računskem sodišču o imenovanju Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor na predlog predsedujočega. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: mag. Barbara Žgajner Tavš, Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, gospod Zvonko Lah, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospod Branko Kurnjek, Poslanska skupina Državljanske liste, gospod Jožef Horvat, Poslanska skupina Nove Slovenije. Članica te komisije sem tudi jaz kot predsedujoča. Pri delu komisije bo sodeloval tudi namestnik generalne sekretarke gospod Matjaž Plevelj. Ali kdo predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Ne vidim nasprotovanja. Prehajamo na odločanje o takšni sestavi komisije. Naj tudi povem, da bomo danes glede na obširno glasovanje doživeli tudi eno spremembo, namreč elektronska glasovalna naprava ne deluje in bomo v skladu z drugim odstavkom 82. člena Poslovnika Državnega zbora glasovali z dvigovanjem rok. Glasujemo. Kdo je za? Prosim, če malo dlje držimo roke, da lahko naši sodelavci preštejejo. Kdo je proti, če lahko dvigne roko, če je morebiti kdo proti? Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ker glasovalna naprava omogoča tudi kvorum oziroma vzdržan, je morebiti kdo vzdržan? Ne. Ugotavljam, da je komisija med navzočimi 56 poslankami in poslanci s 56 glasovi za imenovana oziroma izvoljena v predlagani sestavi. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali beseda "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s četrtim odstavkom 8. člena Zakona o Računskem sodišču bo predlagani kandidat imenovan, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanske in poslanci bodo izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo čez 10 minut oziroma čez 5 minut ob 20.05 in bo trajalo do 20.20. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 20.35.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo sejo. Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo predloga za imenovanje predsednika Računskega sodišča. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju predsednika Računskega sodišča: Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 24. aprila 2013. Razdeljenih je bilo 70 glasovnic, oddanih je bilo 70 glasovnic, neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 67 glasovnic. Za je glasovalo 62 poslancev, proti je glasovalo 5 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil Tomaž Vesel z večino glasov vseh poslancev imenovan za predsednika Računskega sodišča. Prosim gospoda Tomaža Vesela, bodočega predsednika Računskega sodišča, da priseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom opravljal svoje delo skladno z ustavo in zakonom, pošteno, vestno in nepristransko. / aplavz/
Predsedniku Računskega sodišča gospodu Tomažu Veselu čestitam ob izvolitvi in mu želim veliko uspeha pri opravljanju dolžnosti. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 13. sejo Državnega zbora.