Head ametikaaslased! Austatud Riigikogu! Head valitsuse liikmed! Head infotunni jälgijad! Alustame 23. veebruari infotundi. Kõigepealt viime läbi kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll. Peatan kohaloleku kontrolli. Ma saan aru, et ühel Riigikogu liikmel kaart ei tööta, nii et see kohaloleku kontroll arvesse ei lähe. Kas püüate korraks liigutada oma kaarti? Nii, tundub, et kaart töötab. Head ametikaaslased, viime läbi infotunni kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll.
Tundub, et nüüd õnnestus. Kohalolijaks registreerus 29 Riigikogu liiget, puudub 72. Tänan neid Riigikogu liikmeid, kes andsid hüva nõu, kuidas süsteem taas tööle hakkaks. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsuse liikmed: peaminister Kaja Kallas, riigihalduse minister Jaak Aab ja sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo. Nagu ikka, on küsimiseks aega kaks minutit ja vastamiseks kolm minutit. Riigikogu liikmed on olnud tõesti väga aktiivsed ja on esitanud 17 teemat, mille kohta küsida. Nii et mul on suur palve, et me teeksime küsimuste osa nii, et iga küsimuse juures on üks täiendav küsimus ja saalist üks lisaküsimus. Alustame traditsiooniliselt sellise huvitava rubriigiga nagu protseduurilised küsimused. Ja küsimus on Henn Põlluaasal. Palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Viimaste nädalate infotunnid ja arupärimised Kaja Kallasele on veenvalt näidanud, et küsimuste esitamine peaministrile ei täida oma eesmärki. Vastuseid küsimustele lihtsalt ei tule. Selle asemel on peaminister Riigikogu liikmete suhtes võtnud valitseja hoiaku, kellel on õigus küsijate peale kärkida, neid solvata, mõnitada ja neid tõele mittevastavate süüdistustega üle külvata. Näiteks on ta meie erakonda korduvalt seostanud meeleavaldustega, mida me ei ole korraldanud, ja intsidentidega, millega meil ei ole mingit puutumust. Peaminister kasutab Riigikogu pulti selleks, et levitada valesid, nagu eelmine valitsus oleks tõstnud aktsiise ja keelustanud esimese koroonalaine ajal meeleavaldused. [[Juhataja helistab kella.]] Meile on vastuvõetamatu, et Kaja Kallas tegeleb oma vastusteks mittekvalifitseeruvates loengutes alusetute süüdistuste ja valetamisega. Meile on vastuvõetamatu, et peaminister võtab ...
Ma korra vabandan ...
... endale õiguse hurjutada ja tõrjuda suurt osa Eesti ühiskonnast.
Hea protseduurilise küsimuse esitaja! Mis on teie protseduuriline küsimus?
Ma kohe lõpetan.
Selge, aitäh!
Seetõttu langetas Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon otsuse tänases infotunnis oma küsimused tagasi võtta ja protestiks Kaja Kallase käitumise vastu infotunnist lahkuda.
Aitäh! Nii, läheme tänaste küsimuste juurde, lähtudes ka sellest, mida ütles Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni esimees Henn Põlluaas.
Esimesena küsib Riigikogu liige Helir-Valdor Seeder, vastab Vabariigi Valitsuse liige peaminister Kaja Kallas ja teema on probleemid haridusvaldkonnas. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Minu küsimus puudutab segadust, mis valitseb põhikooli lõpueksamite ümber. Nagu me teame, valitseb eksami ja niinimetatud lävendi kaos juba mitmendat aastat ja sugugi mitte koroonast tingituna. Haridusministrid žongleerivad eksamite kaotamise või kohustuslikkusega, õpilased, õpetajad, vanemad, koolipidajad on segaduses ja teadmatuses, valitseb ebamäärasus. Nüüd on haridusminister Liina Kersna tulnud välja mõttega, et eksamid küll jäävad, aga lävendid kaovad. Piisab ainult eksamile tulemisest ja eksam ongi sooritatud. Ministri sõnul ei motiveeri riiklikud standardid õppima, vaid suurim motivaator on nõuete kaotamine. Täpselt nii vastas minister arupärimisele sellel esmaspäeval. Aga lävendite kaotamisega kaotatakse ära ka nõuded eesti keele eksamile vene koolides. Mina olen haridusministrist küll erineval seisukohal ja arvan, et see ei ole hea mõte, pigem see on täiesti halb mõte ja halvendab ka eestikeelsele haridussüsteemile üleminekut. Minu küsimus on: miks soovib Reformierakonna minister ära kaotada eesti keele eksami vene koolides? Ja kas Reformierakond kavatseb ka kodakondsuse saamiseks vajaliku eesti keele eksami nõuded kaotada? Sest nagu ütles haridusminister: riiklikud nõuded ei motiveeri õppima. Teisele küsimusele ei osanud haridusminister üleeile vastata. Mul on palve, et te keskenduksite minu küsimusele vastamisele, mitte eelnevate valitsuste tegemistele või tegemata jätmistele.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kõigepealt alustan sellest, et mina tahaksin küll haridus- ja teadusministrit väga kiita. Liina Kersna on esiteks vastava haridusega ja ta tõesti pühendub haridusvaldkonnale väga palju. Kohati ma valitsusjuhina vaatan kõrvalt seda, kuidas ta paneb sinna kogu oma hinge ja jõu ning kuidas ta ise selle koorma all vastu peab. Aga igal juhul on tegemist inimesega, kes valdkonda tunneb, kes valdkonnainimeste ja -ekspertidega suhtleb väga tihedalt ja võtab oma tööd väga-väga tõsiselt. Nii et mina olen küll tema töö eest väga-väga tänulik. Nüüd, mis puudutab teie küsimust. Mulle tundus küsimuses olevat selline murekoht, et ma hakkan rääkima teie enda tegudest, aga nendest ma ei räägi, vaid vastan küsimusele. Esiteks, põhikooli lõpueksamid jäävad endiselt kohustuslikuks. Küsimus on ju selles, kuidas eksameid hinnatakse: kas on hinne või on teatud protsent, mis puudutab konkreetselt seda, milline on lõpetaja oskus. Protsentides väljendub see palju paremini kui hindes. Nüüd, teie eraldi küsimus, mis puudutas just riigikeele oskust. Ma usun, et meie kõigi huvi on see, et Eestis olevad noored oskaksid eesti keelt võimalikult heal tasemel. Me näeme seda, et eesti keelt mitteoskavatel inimestel on raskem leida Eestis tööd, raskem leida hästi tasustatud tööd ja seetõttu eesti keele oskus Eestis ei ole mitte ainult eesti keele ja kultuuri püsimajäämise küsimus, vaid see on tegelikult ka meie majanduse toimimise küsimus, sest me teame, et meil on töökäsi igal pool vaja. Praegu kehtib põhikooli lõpueksami sooritamise lävend, mis on hinne kolm, kuid sellele vaatamata on põhikoolilõpetajate keeleoskus kesisem, kui me seda soovime. Haridus- ja Teadusministeerium on esitanud selle ettepaneku arutamiseks oma partneritele. Me esiteks ei saa rääkida kindlas kõneviisis, aga me saame rääkida sellest, et muutuks hindamise viis. Meie kõigi huvi peaks olema see, kuidas keel selgeks saab. See, kuidas seda hinnata, on juba teisejärguline küsimus, aga ma saan sellele vastata jätkuküsimusele vastates.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! No ma oleksin jätkuküsimuses küsinud loomulikult kõrghariduse rahastamise ja halduslepingute olukorra kohta, sest neid [lepinguid] ei ole sõlmitud, ja [selle kohta,] miks valitsus ei ole kasutanud võimalust lisaeelarve esitamiseks, kui see oleks näiteks üks võimalus, või miks me ei toetanud selle aasta eelarve vastuvõtmisel muudatusettepanekut, mis oleks olukorra lahendanud, või et analoogselt riigikaitsekulutustega teha poliitiline kabineti otsus, mis võimaldaks sellel aastal anda kindlustunde ülikoolidele, et need lepingud sõlmida. Aga pöördume tagasi esimese küsimuse juurde, sest tõesti te ei suutnud keskenduda täiel määral sellele vastamisele. No see, et protsentidega oleks mõistlikum põhikoolilõpetajate teadmisi ja oskusi mõõta kui lävendi hoidmisega, siis minu loogika ütleb küll, et üks ei välista teist. Protsentidega saab oskusi ja teadmisi mõõta ka nii, et lävend säilib ja nõuded säilivad ja riiklik standard säilib – üks ei välista teist. Nii et ma ei saa aru, miks te neid vastandate. Ja ikkagi olen mina arvamusel, et need nõuded just nimelt vastupidi, motiveerivad õpilasi rohkem pingutama, motiveerivad õppima. Sisuliselt tähendab lävendi kaotamine ikkagi seda, et vene koolides kaob nõue ära ja piisab ainult eksamile kohaletulekust, ja ma ei saa kuidagi aru, kuidas see parandab eesti keele õppe kvaliteeti ja oskusi. Aga ma küsin siis veel täiendavalt juurde, et miks ei ole teil võimalik lahendada seda kõrgkoolide probleemi ja halduslepingute problemaatikat. Ja esimese küsimuse juurde tagasi tulles: kuidas on kodakondsuse [saamiseks vajaliku] eesti keele eksamiga? Sellele ei vastanud ei haridusminister ega nüüd ka teie. Seal peaks ju siis ka lävendi ja nõuded ära kaotama, sellepärast et see motiveerib paremini õppima.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Ma alustan teisest otsast. Kodakondsuse saamiseks on oluline see, et inimene, esiteks, tahab seda kodakondsust taotleda, ja teiseks ta teeb ära eesti keele eksami ja siis ka põhiseaduse tundmise [eksami]. Nüüd, selle jaoks, et ta kodakondsuse saaks, peab kindlasti olema selge, et inimene seda keelt oskab. Ja minu meelest on ülioluline väikses riigis, nagu me oleme – [arvestades asjaolu, et] eesti keelt räägib kogu maailmas umbes miljon inimest –, et keeleoskust kodakondsuse andmisel endiselt küsitaks. Nüüd, tulles selle [küsimuse] juurde. Lävend ei ole olnud ju ka siiani keeleoskuse tagamise võluvits. Kui te vaatate puhtalt numbritele otsa, siis 2018. aastal ei ületanud eesti keeles teise keelena lävendit – lävend on 50% ehk hinne kolm – 23% põhikoolilõpetajatest ja 2019. aastal 20% põhikoolilõpetajatest. Nii et riigi ülesanne on sekkuda siis, kui on näha, et eesti keele õpe pole olnud piisavalt tulemuslik. Minu meelest on oluline vahe, et näiteks kui sa saad hinde kolm, siis kas sa oskad 50% ulatuses seda keelt või on see keeleoskus suurem. Keelt õpetatakse ikkagi aastate vältel. Täpsem hindamine toimub ka erinevatel tasanditel. Oluline on ju see, et me mitte põhikooli lõpus ei tuvastaks, et oi! see õpilane ei olegi seda keelt ära õppinud, vaid suudaksime sekkuda siis, kui seda vaja on, ehk siis keele õppimise käigus. Täpsem hindamine annab kõigile osapooltele parema arusaamise õpilase tasemest. Näiteks õpilaste hindamine ei toimu üheksanda klassi lõpus, vaid jooksvalt kogu põhikooli vältel. Riiklikult viiakse edaspidi neljandas ja seitsmendas klassis läbi eesti keele kui teise keele tasemetöid – need on A1- ja A2-keeletasemel –, mis annavad nii õpilastele kui ka õpetajatele tagasisidet, milline on olnud õpilase keeleoskus ja keeleoskuse areng kõikides nendes osaoskustes. Sellist infot on õpetajal võimalik kasutada selleks, et õpet paremaks muuta. Meie kõigi eesmärk peaks olema see, et õpilane saab eesti keele selgeks, ta saab minna edasi õppima eesti keeles, ta saab samamoodi sealt edasi minna õppima ülikooli või minna tööle ja tal on eesti keele oskus vajalikul tasemel. See on ju meie kõigi eesmärk.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Eduard Odinets, palun!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Sellel samal teemal. Tundub, just nagu tegeldakse küsimusega keset õppeaastat, paar kuud enne eksamite toimumist, mis ei ole tegelikult kõige akuutsem ja kõige olulisem haridusvaldkonnas. Väga palju ootusi pannakse just õpetajatele, et nemad peaksid lapsi motiveerima, nemad peaksid ennastjuhtivat õpilast kasvatama, nemad peaksid panustama ja nii edasi ja nii edasi ja nii edasi, aga tegelikult ei ole me ju kõigepealt lahendanud õpetajate muresid. Meil on endiselt mure õpetajate palgaga, meil on endiselt mure õpetajate järelkasvuga, meil on endiselt mure õpetajate koormusega, õppekeskkonnaga, tugispetsialistidega ja kogu selle süsteemiga, mis peaks looma need tingimused, et lapsest saaks ennastjuhtiv õpilane, et laps oleks motiveeritud. Võib-olla kunagi me tõesti jõuame selleni, et eksamid ei ole vajalikud. Aga tegelikult on lävendi kaotamine eksami mõtte kaotamine, sest oma nime kirjutamine eksamilehele ei tähenda, et sa oled sooritanud üheksanda klassi lõpueksami. Miks teie arvates haridusministeerium praegu, selle asemel et tegeleda kõige põletavamate probleemidega, et õpetajaid üldse koolis oleks, tegeleb eksamite reformiga, mille puhul ei ole konsensust ega kokkulepet ei teadlaste hulgas, ei õpetajate hulgas, ei koolijuhtide hulgas, ei poliitikute hulgas ega Reformierakonna [liikmete] endi hulgas? Kuhu joostakse? Miks nii kiireks läks nüüd selle aastal, keset õppeaastat? Kas te oskate seletada oma kolleegi ja erakonnakaaslase käitumismustrit?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Esiteks rõhutan veel kord üle, et Haridus- ja Teadusministeerium on algatanud selle arutelu. Kui te ütlete, et ei ole konsensust, siis kuidas saab teada, kas on konsensust, kui me ei aruta seda valdkonna ekspertidega. Nagu ma ütlesin, need mured on seotud sellega, et keele õpetamise tase pole olnud sellisel tasemel, et õpilased, lapsed saaksid keele piisavalt selgeks. Mõte ja eesmärk on minu meelest väga üllas: kuidas me saame süsteemi muuta nii, et lapsed saaksid keele selgeks? Nagu ma ütlesin, siis hindamine toimub aastate vältel. Kui kogu aeg on sul ainetes [puudujäägid], näiteks sa ei ole saanud piisavat hinnet, ja lõpuks teed eksami ära, siis ega sul keeleoskust rohkem ei ole. Kui on näha, et lapse keeleoskus jääb allapoole vajalikke nõudeid, siis saab talle abi jooksvalt anda. Ma olen teiega väga nõus selles suhtes, mis te ütlesite, et hariduses on terve rida põletavaid probleeme. Ongi. Ja haridus- ja teadusminister tegelebki nende põletavate probleemidega. Absoluutselt olen nõus, et õpetajate palk on probleem. Tänu sellele, et haridus- ja teadusminister tõesti selle eest väga võitles, saime tõsta õpetajate palka. Kõik need täiendavad tugiteenused, mida õpilased vajavad, ka nendega oleme tegelenud. Siinsamas Riigikogu saalis, kui me olime opositsioonis, samamoodi seisime selle eest, et koolipsühholoogidel oleks rahastus ja et neid tugiteenuseid oleks. Kõik need põletavad probleemid on tõepoolest alles, nii nagu nad on alles ka kõikides erinevates teemades. Nii et see ei tähenda seda, et kui sa ühe probleemiga tegeled, siis sa ei peaks tegelema teise probleemiga, kui on võimalik leida lahendusi. Loomulikult, kui üldine konsensus on see, et üks või teine idee ei ole mõistlik, siis ei pea nende ideedega edasi minema. Aga seda me saame teada ainult siis, kui me ekspertidega konsulteerime, teeme neid ringe, arutelusid, kus erinevad kitsaskohad tulevad välja ja neile on võimalik reageerida.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Eduard Odinets, sellele vastab sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ja teema on koalitsioonileppe täitmine. Eduard Odinets, palun!
Aitäh, härra esimees! Lugupeetud minister! Minu teada on teie vastutada Sotsiaalministeeriumi teemadest võrdsed võimalused ja võrdne kohtlemine. Ja koalitsioonileppes on ka väga ilus lause selle kohta. Reformierakond ja Keskerakond on omavahel kokku leppinud ja ütlevad niimoodi, ma tsiteerin: "Tagame valdkondade üleselt võrdse kohtlemise ja diskrimineerimise kaitse." Väga ilus lause, võiksin ka ise sellele alla kirjutada. Ja kindlasti olite ka teie väga rõõmus, kui selline lause koalitsioonileppesse sai. See andis teile kui sotsiaalkaitseministrile kindluse, et valdkondadeüleselt tagatakse igal pool võrdsed võimalused ja kaitse diskrimineerimise eest. Aga mida me näeme? Me näeme meediateenuste seadust, kuhu kirjutatakse sisse võimalused õhutada meediateenuste osutamisel vaenu, viha ja diskrimineerimist. Mida me näeme? Me näeme perehüvitiste seadust, kus komisjoni tasandil on tervest seadusest välja roogitud registreeritud elukaaslaste sotsiaalsed garantiid. Me näeme, et kogu valitsus hetkel, teie kaasa arvatud, lähete kaasa EKRE väljapressimisega ja allute nende šantaažile, et sellised asjad seadusesse tekiksid. Mõned päevad tagasi küsisin teie käest, kuidas te suhtute sellesse, et teie erakonnakaaslased hääletasid selle poolt, et meediateenuste seadusesse selline klausel sisse kirjutada. Te ütlesite, et ei soovi sellele küsimusele vastata. Kuidas teile tundub, kas teie saate seda koalitsioonileppe punkti oma valdkonnas täita, kui teie kolleegid, teie erakonnakaaslased käituvad täiesti vastupidiselt?
Signe Riisalo, palun!
Aitäh küsimuse eest! Tõsi, võrdne kohtlemine ja ligipääsetavus on minu portfellis ja [need on] teemad, mis mind ka isiklikult väga-väga oluliselt puudutavad. Alustame sellest, et võrdne kohtlemine puudutab nii puudega inimesi, vanemaealisi, soolisi erisusi meeste ja naiste vahel ja ka muid soolise identiteedi valikuid. Milliste eelnõude ja milliste algatustega oleme me viimase aasta jooksul välja tulnud? Kõigepealt, me oleme ellu kutsunud ministeeriumidevahelise pilootprojekti, mis käivitus eelmise aasta sügisel selleks, et soolist võrdõiguslikkust, palkade läbipaistvust ja palgalõhet vähendada. Selles koostööprojektis on mitu erinevat ministeeriumit, kes on panustamas oma ametnikega, et töötada välja, millised on võimalikud ja head valdkondlikud instrumendid, millega vähendada nii soolist palgalõhet, [suurendada] palkade läbipaistvust kui ka inimestele ligipääsu võimaldamist. Teine ja minu jaoks väga oluline teema on spetsiifiliselt soolise palgalõhe digitaliseeritud instrumendi väljatöötamine, mis meil on samamoodi kavas. See aitaks ettevõtjatel jälgida, kuidas nende ettevõttes on kaasa aidatud palkade läbipaistvusele, mis omakorda vähendab soolist palgalõhet. Riigikogu menetluses on võrdse kohtlemise seadus, millega me laiendame kohaldamisala diskrimineerimise küsimustes ja soovime võrdsustada kõik põhiseaduses toodud grupid erinevates eluvaldkondades, nii et diskrimineerimise eest oleksid kaitstud kõik grupid ka sotsiaalhoolekandes, sotsiaalkaitses, tervishoius, avalike teenuste osutamisel, välja arvatud sotsiaalse staatusega seotud isikute grupp, mida me oleme seni hinnanud üsna keeruliseks rakenduslikust seisukohast. Aga me oleme valmis diskussioonideks, kuidas minna edasi. Edasi on meil plaanis ka soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise seaduse edasiarendamine viisil, mis annaks suurema õigusselguse ja garantii, rääkimata kõikidest nendest tegevustest, mida me Euroopa Liidu ja rahvusvahelisel tasandil teeme. Mul on väga hea meel, et palkade läbipaistvuse direktiiv sai heaks kiidetud, sellel aastal ootab meid ees veel mitu väga olulist direktiivi.
Austatud minister, teie aeg! Nüüd täpsustav küsimus. Eduard Odinets, palun!
Aitäh, lugupeetud minister, selle põhjaliku aruande eest! Aga küsimus ei olnud selles. Küsimus oli selles, et kõik need teie algatused, mille kohta üks fraktsioon esitab sadu ettepanekuid, šantažeerides valitsust ja teid isiklikult ning välja pressides seadustes endale sobivaid sõnastusi, mis lähevad täiesti vastuollu sellega, mida te praegu räägite, te lähete selle šantaažiga kaasa, te allute sellele väljapressimisele. Me teame väga hästi, et väljapressijal reeglina kasvab isu. EKRE on avalikult tunnistanud, et see ongi nende strateegia: lämmatada valitsuse eelnõusid sadade ettepanekutega, et saada endale niinimetatud kompromiss, millega teie, kaasa arvatud teie erakonnakaaslased, olete nõus ja mida väga ilusti vormistavad Keskerakonna komisjonide juhid – nii kultuurikomisjoni näide kui ka hiljutine sotsiaalkomisjoni näide. Teie, kes te vastutate selle eest, et mitte kedagi ei diskrimineeritaks Eestis, et kõigil oleksid võrdsed võimalused ja kõiki koheldaks võrdselt, vaatate vaikselt seda asja pealt ega protesti kuidagimoodi. Miks te niimoodi teete? Miks te lähete kaasa selle väljapressimisega, mis Eestis ühegi selle rühma olukorda, mida te kirjeldasite, ei paranda, vaid vastupidi, halvendab? Neid näiteid võib ilmselt jätkata, need kaks olid praegu just hiljuti meil siin saalis ja komisjonis läbi käinud näited. Küsimus teile on: milliste väärtustega veel te olete nõus EKRE-ga kauplema, et nemad saaksid endale vajaliku ja et need teemad, mille eest teie peate seisma, ei saaks lahendust? Meediateenuste seadus, kordan veel, lubab meil nüüd viha, vaenu ja diskrimineerimist õhutada. Otseselt teie valdkond. Perehüvitiste seadus jätab registreeritud partnerid, elukaaslased ilma sotsiaalsetest garantiidest. Milliste väärtustega veel te olete nõus kauplema?
Signe Riisalo, palun!
Aitäh küsimuse eest! Rääkides perehüvitiste seadusest, siis 2018. aastal võttis Riigikogu vastu seaduseelnõu, milles tänase päeva seisuga, me peame tunnistama, on vigu ja seetõttu on rakenduslikud täpsustused väga olulised vastu võtta enne 1. aprilli. Samamoodi on perehüvitiste seaduses surnult sündinud laste vanematele soodustuste pakett. Samamoodi on selles eelnõus minu jaoks väga oluline see, et need 40 last, kelle vanemate puhul on välja kuulutatud üksikisiku pankrot, pääseksid samuti ligi riiklikule abile, milleks on riiklik elatisabi. Seetõttu on tõepoolest komisjoni menetluses komisjoni liikmetelt tulnud ettepanek ja selle ettepaneku tulemusena on eelnõust välja jäetud need sätted, mis puudutasid registreeritud elukaaslaste sisseviimist kolme seadusesse: töölepingu seadus, sotsiaalmaksuseadus ja perehüvitiste seadus. Kõikides nendes seadustes on "registreeritud elukaaslane" mõistena juba täna sees. Algne soov minul, kui ma valitsuse liikmena eelnõu Riigikogule esitasin, oli ühtlustada terminoloogiat nendes kolmes seaduses, et ei oleks erisusi paragrahvide lõikes. Jätkuvalt, kui mul on kaalul ja valida, kas kõik Eesti lapsed saavad elatisabi või ainult valitud Eesti lapsed, siis ma valin selle, et kõik Eesti lapsed saavad elatisabi. Kui mul on valida, kas surnult sündinud laste vanemad pääsevad ligi vanemapuhkusele, siis ma valin ka selle. Registreeritud elukaaslase temaatika on ja jääb keeruliseks ja tundlikuks küsimuseks, mida tuleb järgmistel aruteludel meil ühiselt siin Riigikogus, aga ka valitsuses, otsustada. Tegelikult me kõik ju teame, mis selle taustal on – kooseluseaduse rakendusaktide vastuvõtmise küsimus.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Helmen Kütt, palun!
Suur aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud sotsiaalkaitseminister! Selle teema puhul, millest te rääkisite ja mida esitasite perehüvitiste seaduses, no eks seal oleks olnud ka teisi variante, näiteks usaldusega sidumine. Samas, te olete aasta ja veidi peale olnud minister, ja teades, et see on ajakriitiline, oleksite võinud sellega varem tulla. Aga minu küsimus ei puuduta seda valdkonda. Minu küsimus puudutab seda, et koalitsioonileppes on teil kirjas ka [inimeste] paremini hakkama saamine ja heaolu, turvatunne ja toimetulek. Ja küsimus tulebki toimetulekust. Te nii meedia kui ka pressiteadete kaudu rääkisite väga veenvalt ja tõesti suurt rõõmu pakkuvalt sellest, kuidas toimetulekupiiri, mis on aastast 2019 tõstmata, tuleks tõsta. Inimestele, kaasa arvatud sihtrühmadele jäi tunne – sest te lubasite selle valitsuses laua peale panna ja seda arutada –, et see juhtub sellel aastal. Nüüd me oleme saanud nii sotsiaalkomisjonis [segaseid signaale] kui ka väga paljudes muudes formaatides on tekkinud arusaamatus, et pidi tõusma, räägiti 200 eurost esimesele pereliikmele ja sellest tulenevalt teisele täiskasvanule 20% vähem ja lastele 20% selle võrra rohkem. Aga see kõik on jäänud ainult jutuks. Ja jälle tundub, et see võetakse lauale siis, nii nagu on väga mitmete teemade puhul öeldud, kui tuleb riigi eelarvestrateegia arutelu, ehk kevadel. Nendele inimestele, kes ka maailmavaateliselt [kuuluvad sihtrühma], see, mida Reformierakond rõhutab, et aidata tuleb neid, kes on kõige rohkem hädas – no mitte keegi ei kahtle, et toimetulekutoetuse saajad on täna kõige rohkem hädas, piir on muutmata – ja teades, et selle valdkonna inimesena te tegelikult ju selle pärast südant valutate, vastake lihtsalt ja selgelt: kas on loota, et toimetulekupiiri tõus toimub näiteks selle aasta sügisel või millalgi sellel aastal? Või on nii, et pidage vastu, see toimub aastal 2023, nagu paljud muud teie valitsuse lubatud [asjad]?
Signe Riisalo, palun!
Aitäh küsimuse eest! Riigikogu liikmena ja endise sotsiaalkaitseministrina te saate ilmselt väga hästi aru, et toimetulekupiiri tõstmine on võimalik ainult riigieelarve seaduse muutmise kaudu, sest toimetulekupiir kehtestatakse riigieelarve seaduses, mis omakorda tähendab seda, et toimetulekupiiri tõstmiseks on tarvidus avada riigieelarve seadus. Ja kui valitsusel on võimalik ja ka vajalik riigieelarve seadus avada, siis mina sotsiaalkaitseministrina tulen kindlasti enne järgmise aasta riigieelarve seaduse läbirääkimisi välja ka toimetulekupiiri tõstmisega. Olen seda teemat tõstatanud kabinetis aruteludel mitu korda. Ja ka eile Vabariigi Valitsuse kabinetiarutelul oli memorandumis see punkt sees.
Aitäh! Nüüd läheme siit tempokalt edasi. Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Võtame järgmise [küsimuse]. Riigikogu liige Raivo Tamm esitab küsimuse riigihalduse minister Jaak Aabile ja teema on väärtuspõhine riigijuhtimine. Raivo Tamm, palun!
Ma tänan, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! "Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi on kloun, kes viib oma riigi hukatusse." Tsitaadi lõpp. "Ainuke sõnum, mille me välja anname on kinnitus, et Eesti on väike tige provokaator, kes isegi nii õrnas ja keerulises poliitilises olukorras nagu praegu, oskab ainult relvi täristada." Tsitaadi lõpp. Need on valitsuserakonna liikmete, Riigikogu Keskerakonna liikmete avalikud väljaütlemised. Siia võib veel lisada kümme Keskerakonna liiget, kes jätsid mingil põhjusel hääletamata Riigikogu avalduse hääletusel Ukraina toetuseks. Kuidas te suhtute oma erakonnakaaslaste sõnavõttudesse? Kas Keskerakond, meie valitsuserakond, saab ikka aru, kes on praeguse agressiooni põhjustaja Ukrainas? Kas saaksite siin saalis nii enda erakonna liikmetele kui meile kõigile täpsustada, kes okupeeris Krimmi ja kes ähvardab täna Ukraina iseseisvust?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Nendele kahele viimasele küsimusele ei ole mul raske vastata. Selge on see, et Krimmi on annekteerinud Venemaa ja Ukrainat ähvardab konflikti ja sõjalise survega just Venemaa. Mis puudutab neid arvamusi, mis te ette lugesite, mis on tulnud arvatavasti ajakirjanduse või sotsiaalmeedia kaudu esile, siis [nende kohta] tuleb küsida nendesamade Riigikogu liikmete käest, kes on selliseid arvamusi avaldanud. Mis puudutab Keskerakonna ametlikku seisukohta, millest me lähtume ja lähtusime ka eelnevates valitsustes, kus me olime ka koos Isamaaga, siis see on konsensuslik välispoliitika, mis on kehtinud Eestis ju aastakümneid. Me oleme panustanud koos koalitsioonipartneritega nii eelmises valitsuses kui praeguses valitsuses konkreetsete otsustega Eesti julgeoleku tugevdamisse, mis puudutab kaitsevõimet, heidutusvõimet, ja meie ministrid on teinud sellel suunal palju tööd. Tuletan meelde, et praegu on välisministriportfell ka Keskerakonna esindaja käes. Eva-Maria Liimets on väsimatult just diplomaatia suunal püüdnud teha kõik selleks, et meie liitlastega koos tõsta heidutustaset Venemaa suunas, ja siin ei ole mingeid teisi arvamusi. Ei ole pikka aega olnud ühtegi teist arvamust ka erakonna juhtkonna tasandil või valitsuse tasandil ega ka erinevates koalitsioonides.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Raivo Tamm, palun!
Ma tänan! Aitäh, lugupeetud minister! Välisminister eile ütles, et see seisukoht on kõigile teada, aga on tore, kui erakonna liikmed avaldavad ka erinevaid arvamusi. Aga eilsed uudised teatasid, et Keskerakond võttis oma kodulehelt maha teate koostööleppest Venemaa presidendi Putini erakonnaga. Kas lepingust sai ühepoolselt taganeda? Ja kas Venemaa presidendi erakonna poolt järgnevad mingid leppetrahvid või sanktsioonid Eesti valitsuserakonnale või Eesti valitsusele tervikuna?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Nii nagu seda on ka meie erakonna juhid kommenteerinud, on jutt ju koostööprotokollist, mis allkirjastati 2004. aastal. Miks seda tookord tehti? Selline oli tookord juhatuse otsus sellises rahvusvahelises olukorras. Sel ajal otsisid mitmed teisedki poliitilised erakonnad kontakte Venemaaga, et heanaaberlikke suhteid üleval hoida ja teha kõik selleks, et naabriga oleksid normaalsed suhted. Üritati leida koostööd. Kahjuks see ei realiseerunud just nimelt Venemaa, ütleme, poliitiliste käikude tõttu. Me mäletame, et siis tuli Gruusia sõda, siis tulid erinevad muud asjad. Selle koostööprotokolli raames või seal kirja pandud tegevuste raames ei ole toimunud ühtegi kontakti erakonnaga Ühtne Venemaa. Tuletan meelde, et see on koostööprotokoll. See ei ole leping, mis paneb kohustusi ühele või teisele poolele. Nii et meie vaates kaotas see protokoll sisu ja [loobuti] ka tegevustest, mida selle [alusel] peaks tegema, juba üle kümne aasta tagasi. Ja tõesti, üle kümne aasta ei ole meil olnud ka ühtegi kontakti Ühtse Venemaaga. Meie jaoks on see koostööprotokoll kaotanud oma sisu juba ammu. Ja kui uuendati kodulehekülge, siis lihtsalt mittetöötav dokument eemaldati sealt. Selleks me ei pea pöörduma kellegi poole, see on meie jaoks kehtetu.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud minister! Keskerakond on välisministri erakond, kes kannab täna valitsuses välisministriportfelli, ja seetõttu on need teemad, mis puudutavad julgeolekut, välispoliitikat, eriti tähelepanu all Keskerakonna saadikute puhul. Mina olen küll aru saanud, et siin on Keskerakonnas väga selgelt kaks erinevat seisukohta nii Krimmi okupeerimise kui ka Venemaa agressiooni osas, mida korduvalt mitmed Keskerakonna saadikud on väljendanud. See on täiesti vastuolus Eesti riigi ametliku poliitikaga. Mul on ka konkreetsem küsimus. Nimelt, Keskerakonna fraktsiooni liige Oudekki Loone ei toetanud Ukraina-teemalist avaldust, mille me siin hiljuti vastu võtsime, kuigi ta oli [sel ajal] Riigikogus. Tema väljaütlemised sellel suunal on olnud täiesti teistsugused kui on Eesti riigi ametlik hoiak ja oma olemuselt Riigikogu avalduse sisu. Samas, Oudekki Loone esindab Eesti parlamenti NATO Parlamentaarses Assamblees. Öelge, kas see on õige, et Keskerakond on saatnud just nimelt inimese, kes nendes küsimustes on teisel seisukohal kui Eesti parlament, esindama NATO Parlamentaarses Assamblees Eesti riiki. Täna on meil ka ette valmistatud ja menetluses Ukraina-teemaline avaldus. Kui Oudekki Loone ka täna ei toeta seda avaldust, siis kas sa peaksid võimalikuks ja õigeks seda, et Keskerakond kutsub Oudekki Loone Parlamentaarse Assamblee delegatsioonist oma esindajana tagasi?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Need küsimused olid kõik ühe saadiku kohta, kuigi öeldi, et olid ka mõned teised saadikud. Jah, eks Riigikogu liige võib oma arvamust avaldada ju erinevatel teemadel. Ma rõhutan veel kord: juba väga pikka aega on Keskerakonna ametlik seisukoht nendes küsimustes olnud konsensuslik kogu Eesti välispoliitika ühise joonega. Ja siin pole erinevusi. Kui rahvasaadik avaldab mingite avalduste sisu suhtes mingeid oma arvamusi, siis ta peab neid ise põhjendama. Nüüd, neid delegatsioone on minul küll keeruline kommenteerida, sellepärast et need pannakse ju paika siin Riigikogus, et kes konkreetselt mingis delegatsioonis on, kuidas fraktsioonid on seal esindatud ja kes mis positsioonil on. Ainult fraktsioon saab selliseid küsimusi arutada või otsustada, kes keskfraktsiooni nendes delegatsioonides esindab. Mina olen valitsuse liige. Kui traditsiooniliselt võtta, siis teie olete tööandjad, mina olen töövõtja. Tööandja peab ise oma töökorralduse [paika panema] ja otsustama, kuidas need delegatsioonid moodustatakse. Nii et see on minu selge vastus.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Selle küsib Riigikogu liige Priit Sibul, vastab peaminister Kaja Kallas ja teema on koroonapiirangud. Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Hea valitseja! Vaktsineerimisega on olukord üsna kehv ja täbar. Ma olen aru saanud, et valitsus on pigem liikunud seda teed, et ühiskonnas võiks saavutada karjaimmuunsuse. Vähemalt on mul selline mulje nende tegevusest ja osaliselt ka tegevusetusest jäänud. Mul ongi küsimus: mis eesmärki need piirangud teie arvates veel kannavad? Me teame, et täna, tõsi küll, üle 600 inimese on haiglaravil. [Terviseameti nakkushaiguste osakonna nõunik Irina] Dontšenko just natuke aega tagasi viitas, et märtsi alguses võib olla juba 800 inimest, kes haiglaravile lähevad. Me näeme, et tegelikult need olemasolevad piirangud mitte kuidagimoodi ei aita. Tõsi, see erineb üsna olulisel määral sügisest, kui meil oli deltatüvi. Numbrid kerkisid kusagil 2000 nakatanuni päevas, praegu on nakatunuid 3–3,5 korda rohkem. See viirusetüvi on kindlasti leebem, aga tõsi, inimesed siiski haiglasse jõuavad. Kuigi ma saan aru, et umbes pooled neist [satuvad] viirusega haiglasse ja muist saavad selle viiruse haiglas. Mis nägemus [teil] on? Ma vaatasin, täna tervise- ja tööminister ütles, et PCR-testi kõrval hakatakse ka antikehade testi arvestama. Millal see võiks juhtuda? Ja kas neid piiranguid, mis 21. veebruarist, esmaspäevast pidid kaduma – see otsus, mis te valitsuses tegite –, peate te endiselt õigeks, kuigi me näeme, et nende piirangute ja haiglanumbrite vahel seost ei ole?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Olen teiega selles suhtes väga nõus, et vaktsineerimisega on seis täbar. Ja sellele on kindlasti kaasa aidanud võidujooks, et COVID-i tõend, vaktsineerimise tõend kaob kohe ära, see olevat üks mõttetu dokument ja nii edasi. See justkui andis ühiskonnale signaali, et vaktsineerima enam ei peakski. See kindlasti ei ole olnud mõistlik. Mina olen alati olnud seisukohal, et me peame lähtuma sellest, milline on olukord haiglates ja et kontrollimeetmete leevendused peavad käima sellega käsikäes. Teada oli, et nakatumine ja haiglasse jõudmine on viibega. Nii et sel hetkel, kui need erakonnad käisid välja kuupäevad ja nõudsid kontrollimeetmete kadumist, oli ju teada, et see haiglasse ikkagi ju jõuab. See oli sel hetkel küll väga populaarne, aga mitte mõistlik käik. Kui te küsite, mis on nende kontrollimeetmete eesmärk praegu, siis kui me vaatame numbreid, on siiski vaktsineerimata inimesed need, kes põevad seda haigust raskemalt ja satuvad haiglasse. Näiteks intensiivravis sümptomaatilise COVID-i tõttu on meil 12 inimest, kellest 11 on vaktsineerimata ja üks on vaktsineeritud. Ehk 91% on vaktsineerimata. Kui me võtame juhitaval hingamisel olevad inimesed, siis seal on viis inimest – kõik neist, 100%, on vaktsineerimata. Seetõttu need kontrollimeetmed ikkagi täidavad eesmärki, et inimesed, kes on vaktsineerimata, ei liiguks nendes kohtades, kus on palju teisi inimesi ja kus on tõenäosus see viirus kergemini kätte saada. Ma endiselt ütlen, et vaktsineerimisega tuleb edasi tegeleda. Vaktsineerimist tuleb igal juhul soodustada, ka sõnumina just kõikidele vanemaealistele, sest see aitab kaitsta. Kui meil on 63 000 üle 60-aastast inimest, kes on vaktsineerimata, ja kui nemad jäävad haigeks, siis tõenäosus, et nad satuvad haiglasse, on suurem. Järelikult on see haiglavõrgule jällegi täiendav koormus. Nii et see on kindlasti see, millest peaks lähtuma ja millest me ka lähtunud oleme. Üks asi veel, aga mul saab aeg otsa, vastan järgmise küsimuse raames.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Priit Sibul, palun!
Aitäh! Kõigepealt seoses homse vabariigi sünnipäevaga, võib-olla me ei kohtu – palju õnne meile! Aga tagasi küsimuse juurde tulles, siis nendestsamadest kontrollimeetmetest, millele te viitate. Kui me vaatame, siis inimesed on – nii vaktsineeritud kui ka vaktsineerimata – koos töökohtadel, kodudes, koolides. Tänased piirangud ei luba vaktsineerimata inimestel osaleda meelelahutuses ehk käia restoranides, teatrites, kinodes, spordisaalides. Mul on küsimus nendesamade piirangute kontekstis. Me lubame inimestel väga palju [koos olla] ühistranspordis, nad võivad tund aega või kaks tundi tulla nädalavahetusel koos rongiga erinevatest Eestimaa kohtadest Tallinnasse või hommikul sõita tundide viisi koos tööle või kooli. Seal inimesed saavad kokku puutuda, aga õhtul restorani või lõuna ajal ka pooleks tunniks restorani või sööklasse koos minna ei saa. Küsimus ongi minu jaoks [see, et] nende piirangute [puhul] on kaks varianti: kas neid piiranguid tuleb, nii nagu siin mõni tohter on ka soovitanud, nii-öelda kardinaalselt karmistada, mida mina isiklikult ei toeta, või [tuleb need] tühistada. Elu ju näitab, et olemasolevad piirangud mitte kuidagimoodi haiglasse sattumist ei mõjuta. Kui me vaatame hetkel kehtivaid piiranguid, siis minu arust oleks mõistlik need siiski tühistada.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kaks mõtet. Esiteks on meil tõesti, nagu te ütlete, võimalus karmistada reegleid, sulgeda kõik, öelda, et nüüd on kõik kodudes ja kuskile ei liigu, kellegagi kokku ei puutu. Ka te ise ütlesite oma küsimuses, et inimesed seda tõenäoliselt enam välja ei kannata. Me oleme selles pandeemias olnud kaks aastat ja proovitud on erinevaid asju. Omikrontüve, mis levib eriti kiiresti, täielike sulgemistega ära ei hoia. Nüüd, kuna me oleme võtnud fookusesse haiglavõrgu koormuse, siis ikkagi on need inimesed, kes satuvad haiglasse ja raskelt põevad, vaktsineerimata ja tõhustusdoosideta. Kui me loobume praegusel hetkel kõikidest piirangutest olukorras, kus meil on nakatumine erakordselt kõrgel tasemel, kus meil on haiglas väga palju COVID-19 haigust põdevaid inimesi, siis see annab ühiskonnale signaali, justkui oht oleks möödas. See tähendab seda, et inimesed hakkavad käituma teistmoodi, kui kontrollimeetmed on kadunud, sest selline signaal antakse. Me oleme teinud kuust kuusse avaliku arvamuse uuringuid just ohutaju kohta ja inimeste ohutaju on väga palju seotud ka kontrollimeetmetega, mis on paigas. Niipea kui valitsus leevendab kontrollimeetmeid, siis inimeste ohutaju alaneb ja käitumine muutub sellest tulenevalt vabamaks. Kui me anname praegu signaali, justkui oht oleks möödas, ja seda olukorras, kus meil tegelikult on väga keeruline, siis ma arvan, et see ei too meid lähemale sellele, et haiglavõrgu koormus läheks alla, vaid viib meid sellest eesmärgist kaugemale. Tõesti, kui suhelda perearstidega, pereõdedega või käia haiglates, siis [näeme, et] meditsiinisüsteem on väga suure koormuse all. Siin ei ole küsimus haiglavoodites, mida saab juurde tekitada, vaid küsimus on inimestes, kes ei ole nõus nendes osakondades töötama. Nii et see ongi väga keeruline olukord ja see on väga palju tingitud sellest, et meie vaktsineeritusega hõlmatus on ikkagi madal.
Tavaliselt juhataja alati sekkub, kui midagi halvasti öeldakse, aga võib ka sekkuda, kui hästi öeldakse: see vabariigi aastapäeva sünnipäevasoov oli väga kaunis. Ja nüüd lisaküsimus. Aivar Kokk, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Me teame, et haigestumine COVID-isse on hetkel kõige suurem noorte hulgas. Viimaste uuringute järgi on väidetavalt 45% COVID-isse haigestunutest just kooliõpilased. Viimased paar nädalat olete teie kogu aeg öelnud, et kõige enne tuleb piiranguid leevendada just koolides. Me saame aru, et lapsed toovad viiruse koju, kodust vanemad viivad selle töökohta ja nii see levib. Miks me suhtume elanike gruppidesse erinevalt? Koolides, kus on kõige suurem haigestumine, me leevendame [piiranguid], samas me teame, et näiteks söögikohtade kohta ei ole kuskil tõestusmaterjali, et seal oleksid inimesed haigestunud või viirust edasi kandnud. Kuidas te põhjendate, et just kõige suuremas haigestumisrühmas on leevendused kõige suuremad?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kui ma vaatan neid numbreid, siis tegelikult meil just viimase kolme nädala jooksul on üle 60-aastaste osakaal hospitaliseeritute hulgas kasvanud ja moodustab seitsmenda nädala lõpu seisuga 79,2%. Teie räägite nakatumisest, meie aga oleme praegu kriteeriumiks võtnud haiglavõrgu koormuse, mitte nakatumise. Iga nakatumine ei tähenda automaatselt haigestumist ja iga haigestumine ei tähenda selle haiguse raskelt põdemist, mis võiks viia haiglasse. Lapsed reeglina ei põe seda haigust raskelt. Jah, on ka lapsi, kes seda haigust raskelt põevad, kellel on võib-olla mingid kaasuvad haigused, või siis väiksemad lapsed. Aga üldiselt lapsed ei põe seda raskelt. Esimestes COVID-i lainetes kandsid lapsed põhilist raskust, kuigi nemad ei sattunud haiglasse. Selle tagajärjel kannatas laste haridustee ning sellel on palju pikemad ja suuremad tagajärjed. Laste ja koolide kinnipanek ei ole aidanud nakatumist ju kuidagi vähendada. Meie oleme võtnud hoiaku, et lapsed peavad saama käia koolis. Lastel on põhiseaduslik õigus saada haridust ja me teeme kõik selleks, et lapsed käiksid koolis. Sellepärast on meil koolides kiirtestimise süsteem, mis aitab nakatunuid tuvastada, neid maha võtta kiiresti ja jätta koju, kui on positiivse [testitulemusega] lapsed, isegi kui nad ei ole veel haigusnähtudega. Aga kõik teised lapsed peaksid saama käia koolis. Terved lapsed käivad koolis, haiged lapsed on kodus, nii nagu see oli ka kõikide teiste haiguste puhul. Kojujäämisel on laste haridusteele väga rasked tagajärjed. Nüüd, mis puudutab [restorane]. Te ütlete, et ei ole mingeid argumente restoranide kohta. Me palusime teadusnõukojalt ülevaadet ja nemad tõid meile küll argumendid koos uuringutega. Kolm argumenti. Esiteks, siseruumides levib viirus 18,7 korda rohkem, kui ta levib välistingimustes. Teiseks, pubides-restoranides levib viirus 2,5 korda rohkem kui mujal. Ja kolmandaks, alkoholi tarbimine suurendab viiruse levikut veelgi.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Head ametikaaslased! Nüüd on nii, et registreeritud küsimused on lõppenud. Ma palun kõigil Riigikogu liikmetel, kuna infotunnis on veel tublisti aega, panna ennast kirja sõnavõttude järjekorda. Mul on teile suur palve, head ametikaaslased: kui te küsimuse esitate, siis öelge ka, kellele see küsimus on. Nagu te näete, [meil on siin] kolm valitsuse liiget, neile saab küsimuse esitada. Nii, hakkame siis liikuma. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Ma hea meelega esitaksin küsimuse muidugi kõigile kolmele ministrile ...
Seda võimalust pole.
... aga kui peab valima, siis ma valin Jaak Aabi. Jaak, austatud minister! Paar kuud tagasi siin infotunnis ma küsisin haridusministeeriumi koroonatestide hanke kohta. Nagu me teame, see hange ebaõnnestus. Ma ei räägi praegu siin ajalises mõttes ja organisatoorsetest probleemidest, vaid räägin rahalisest murest. See hange läks üle mõistuse kalliks. Riigikontroll andis sellele hankele väga hävitava hinnangu, öeldes otse välja, et see hange ei olnud läbi viidud kooskõlas seadusega. Me teame, et sellega tekitati riigile miljonites eurodes kahju. Te ütlesite, et järelevalve teostamine ja menetlus käib Rahandusministeeriumis, järelevalve saab tehtud jaanuarikuuks ja jaanuarikuus te saate vastused, kokkuvõtte. Kas see järelevalve on nüüd lõppenud ja kokkuvõte olemas? Millised need järeldused on?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Jah, eile oli ka vastava osakonna juhatajaga sellest juttu, ta andis informatsiooni. Nagu te teate, on see menetlus ametkondlikul tasandil, minister sisusse ei sekku, seda ma pean kindlasti ütlema. [Põhjus,] miks järelevalve on läinud veidi pikemaks või kogu see protsess, menetlus, on selles, et vastavalt seadustele ja õigustele, millega tegeleb riigihangete ja riigiabi osakond, võeti järelevalve alla kõik haridusministeeriumi vastavad hanked, kus ei olnud välja kuulutatud riigihanget. Ei ole võimalik järelevalve alla võtta ühte konkreetset hanget, see peaks olema hoopis kellegi teise menetlus ja teistsugune [protsess]. Selle [menetluse] käigus [on selgunud], et lihtsalt maht on nii suur, et on tulnud haridusministeeriumilt täiendavaid andmeid küsida erinevate hangete kohta – mitte ainult selle hanke kohta, vaid erinevate hangete kohta, mis on tehtud. Üldiselt, noh, mis on ka teiste haldusalade [puhul] näha, [on see,] et ka teistes ministeeriumides koroonaajal kriisi tõttu neid hankeid tehti tihtipeale [seetõttu nii], kuna ajaraam surus peale ja oli vaja [kiiresti] mingisuguseid asju või teenuseid hankida. Suhteliselt palju oli selliseid väljakuulutamata läbirääkimistega hankeid, sama ka Haridus- ja Teadusministeeriumis. Minu teada märtsi alguses esitatakse lõpp-protokoll või -akt haridusministeeriumile ülevaatamiseks, nii nagu seda tavaliselt ka tehakse, ja siis on haridusministeeriumil võimalik oma viimased kommentaarid akti kohta öelda. Pärast seda saab see avalikuks.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja, Riigikogu esimees! Ma hea meelega jätkaksin hea valitsejaga seda arutelu, mis meil pooleli jäi, kuivõrd see on võimalik. Kõigepealt ma tänan teid ja teie juhitavat valitsust ja minister Signe Riisalo, kes minu meelest väga mõistlikult tegi, kuigi Eduard Odinets oli väga pahane. Arvestades julgeolekuolukorda, siis minu meelest minna [selliselt edasi] teemaga, mis puudutab registreeritud elukaaslaste ja abikaasade võrdsustamist, [oli mõistlik]. Me teame, kuidas see küsimus mõjutab, me teame, et inimestel on erinevad ideoloogilised seisukohad. Minu arust on väga mõistlik, et valitsus toetas ja võttis need tagasi ja ka Isamaa ettepanekud said toetatud. Seda kooseluseaduse hiilivat rakendamist praegu ei toimu ja inimesed ei pea sellepärast tulema tänavatele võitlema. Aitäh selle eest! Aga nüüd küsimus, te juristina olete kindlasti pädevam kui mina. Te viitasite sellele, et kui me võtaksime praegu piirangud maha, siis [see poleks hea, sest] inimeste jaoks on piirangud olulised selleks, et neil ei tekiks tunnet, et on mingi jama või müra. Te viitasite sellele, et noortel ja lastel on põhiseaduslik õigus käia koolis, ja seda õigust püütakse testimise kaudu ka tagada. Mul on küsimus ülejäänud inimeste kontekstis. Kui meil on piirangud, mis tegelikult ei ole pädevad ja piiravad inimeste põhiõigusi, vaba liikumist, ja me teame tegelikkuses, nii nagu me eelmises arutelus arutasime, et need konkreetsed piirangud ei aita haigla täituvust [ära hoida], et inimesed satuks vähem haiglasse, siis need piirangud kahjuks kuidagi otseselt ei mõjuta seda. Need piirangud, mis ei ole sisuliselt [asjakohased], tekitavad minu hinnangul inimestes täpselt sama palju jama. Kui me midagi teeme, siis peavad need olema inimestele üheselt mõistetavad ja arusaadavad. Need piirangud täna oma eesmärki ei kanna.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Alustame sellest, et probleemiks on see, et meie vaktsineeritusega hõlmatus on madal. Järelikult need inimesed, kes on vaktsineerimata, on põhjustanud olukorra, kus meil on palju inimesi haiglas. Meil ei ole ju piiranguid inimestele, kes on vaktsineeritud. Neil on võimalus käia restoranis, neil on võimalus käia muuseumis, neil on võimalus käia teatris, kinos, igal pool ja tegelikult mingeid piiranguid ei ole. Minu meelest on siin väga selge põhjuse ja tagajärje seos. Kui inimesed on otsustanud, et nad ei soovi ennast vaktsineerida – põhiseaduslikke õigusi saab piirata teiste kaitseks ja me üritame ju saavutada seda, et haiglad ei oleks täis vaktsineerimata inimesi, kes põevad seda haigust raskelt –, siis selle tagajärjel kannatavad teiste inimeste õigused. Kannatavad need, kes tahavad haiglasse pääseda mingil muul põhjusel: kellel on puusaliiges haige, kes ootab südameoperatsiooni, plaaniline ravi on oluliselt piiratud. Ma toon näite, mis on küll teisest riigist. Inimesel oli terviserike, ta viidi kiirabiga haiglasse, kus öeldi, et kõik on täis COVID-i haigeid. Teda hakati viima teise haiglasse, aga ta suri selle tõttu, et ta ei jõudnudki teise haiglasse. Ta ei saanud abi sellepärast, et haigla oli COVID-i haigeid täis. See ei juhtunud Eestis, aga ma lihtsalt toon sellise näite. Nii et kui meil on praegu probleem selles, et haiglad on vaktsineerimata inimesi täis, siis selle tõttu kannatavad teised inimesed, kuigi kõigil on vaba valik vaktsineerida. Vaktsineerimine on kõigile tasuta, sellele on ligipääs, me oleme teinud võimalikuks igal pool vaktsineerida, isegi Vabaduse väljakul saab vaktsineerida. Nüüd küll, kui on iseseisvuse paraad, vabariigi aastapäeva paraad, on see punkt sealt ära viidud, aga neid punkte on väga palju, [vaktsineerida] saab ja see on inimese vaba valik. Järelikult ta on otsustanud, et ta võtab ühiskonnast niimoodi osa. Mis puudutab lapsi, miks lapsed on eraldi, siis sellepärast, et laste puhul ei ole vanuse tõttu vaktsineerimine võimalik, ja teiseks on väga palju seotud vanemate tehtud otsustega. Kuna lapsed ei satu haiglasse, lapsed ei koorma haiglavõrku, siis lastele täiendavaid piiranguid ei ole.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Aivar Kokk, palun!
Aitäh! Mul on küsimus ka peaministrile. Kõigepealt püüan natuke selgitada loogikat. 45% haigestunutest on lapsed, kes elavad tavaliselt vanemate, mõnel juhul ka vanavanemate juures. Ehk nad viivad haiguse koju, kust see haigus läheb edasi ja jõuab vanaemade-vanaisade juurde, kes satuvad lõpuks haiglasse. Teine on see: kui te räägite, et söögikohas, kus on 30 inimest, on haigestumise oht suurem, siis ma küsin, kuidas on võimalik, et Saku Suurhallile te annate pidevalt loa, et 3000 inimest võib olla koos? Detsembris maailmakarikaetapile kahevõistluses välitingimustes lubasite pealtvaatajaid ainult 1500. Kui te räägite Vabaduse väljaku vaktsineerimiskohast, siis detsembris enne pühi, kui oli kaks päeva puudu kuuest kuust, saadeti inimesed sealt minema. Ja siis, kui nad kaebasid, tegi valitsus õnneks kiire otsuse ja lubati vaktsineerida. Aga minu küsimus on hoopis teine. Kuidas te kommenteerite seda, et Elering suhtub erinevalt Aidu ja Tootsi tuuleparki? Ühele tuulepargile öeldakse, et taastuvenergia toetust ei saa, ja teisele, et saab. Kaks riigiettevõtet ei saa omavahel kokkuleppele. Ma võin teile öelda, et mina olin majanduskomisjoni esimees, kui taastuvenergia toetuste teema oli siin saalis. Ja me väga selgelt tookord komisjonis saime aru, et kaks tuuleparki saavad seda toetust küsida veel 12 aastaks – mõlemad, nii Tootsi kui ka Aidu. Aga praegu tekib olukord, et kõhklusi ei ole, aga kahtlused on, et Elering mängib oma soolot ja võib-olla kasutab ära peaministri isiklikku tundmist.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kõigepealt see jutt, mis te rääkisite vaktsineerimisest, et lapsed viivad haiguse koju. Mis teie ettepanek siis on? Et lapsed ei tohiks koju minna või? Kui nad ei käiks koolis, kui me paneme koolid kinni, siis nad hängiksid kuskil kinodes. Ei, õppida ei tohi, sest õppimine on keelatud, aga kui nad on meelelahutuskohtades, siis nad justkui ei vii seda haigust koju. See pole ju loogiline. Teine asi. Me teeme vaktsineerimisega seotud otsuseid ikkagi ekspertidele tuginedes. Kui te ütlete, et näete, me ei teinud, ma ei tea, tõhustusdoose avatuks, siis see oli sellepärast, et Euroopa Ravimiamet oli teinud vastavad otsused, ja meil on ka oma immunoprofülaktika komisjon, kes teeb otsuseid, sest nemad on eksperdid. See puudutab inimeste elu ja tervist. Ja me ei saa seda otsust teha poliitiliselt. Kõik reeglid ei olegi alati loogilised. Mõelge näiteks selle peale, et liikluses on kõige suuremad turvanõuded beebidele. Beebid, kes on kerged, peavad olema turvahällis, mis peab olema turvavööga kinnitatud. Meil on ainult turvavöö kohustus. Aga kui sa sõidad bussiga, siis sa võid lausa püsti seista ja sul pole isegi turvavööd. Ja kui nüüd juhtub õnnetus, siis kellel on kõige suurem oht [viga saada]? Mitte sellel beebil, kes on ju kerge, vaid sellel inimesel, kes bussis püsti seisab ega ole turvavarustusega kinnitatud. Aga meil ei ole sellist reeglit. Ja miks ei ole? Sellepärast, et see ei ole otstarbekas. Me ei suuda selliste reeglite [järgimist] tagada. Taastuvenergia toetustest. Kas teie arvates on tõesti õiglane praeguste elektrihindade juures, et Eesti Energia, kes kuulub riigile, küsiks veel riigilt ehk maksumaksjalt juurde 53 eurot, kui ma õigesti mäletan, taastuvenergia toetust lisaks elektri hinnale, mida nad saavad juba tarbijate käest? Kas teie tõesti arvate, et see on õiglane tänases maailmas? Kas neil on see õigus või ei ole, aga minu meelest lihtsalt riigile kuuluva ettevõtte seisukohast, arvestades, et see raha tuleb maksumaksja taskust, olukorras, kus me vaevleme selle käes, et energiahinnad on kõrged, läheb Eesti Energia küsima maksumaksjalt veel täiendavalt elektri hinnale 53 eurot megavatt-tunni kohta, [pole õiglane]. Kui te arvate, et see on õiglane, siis andke selline eelnõu sisse ja tulge seda kaitsma. Aga mina ütlen, et maksumaksja ja energiatarbija seisukohast ei ole see õiglane. Need hinnad on liiga kõrged niikuinii.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Tundub, et nüüd on protseduuriline küsimus. Võib-olla mikrofon ei tööta, kuulame. Aivar Kokk, palun, protseduuriline küsimus!
Aitäh! Mul on lihtsalt juhatajale küsimus. Ma küsisin, miks Elering ühele annab ja teisele ei anna seda toetust, ja peaminister ütles, et väga halb, kui annab. Ta jättis vastamata, miks teisele tuulepargile antakse. Miks demagoogitsetakse ja ei vastata küsimustele?
Aitäh! Nagu te teate, juhatajana ma olen ka öelnud seda, et küsijad küsivad ja vastajad vastavad täpselt nii hästi, kui nad soovivad ja oskavad. Sisusse juhataja kindlasti ei sekku. Aga läheme siit ilusasti edasi. Helmen Kütt, palun, teil on küsimus!
Austatud eesistuja! Lugupeetud sotsiaalkaitseminister! Mina Riigikogu liikmena ja ka endise, esimese sotsiaalkaitseministrina kindlasti tean seda, et selleks, et tõsta toimetulekutoetuse piiri, tuleb avada riigieelarve, aga ma eeldan, et seda teate tänase sotsiaalkaitseministrina ka teie. Lihtsalt küsimus on selles, kas seda ei oleks pidanud te väga selgelt ütlema ka näiteks intervjuus ajakirjanik Kadri Ibrusele või ka pressiteadetes, et selleks, et see [piir] tõuseks, on vajalik avada [riigieelarve]. Need sõnumid, mis sealt tulid, rääkisid sellest, kui [ajale] jalgu jäänud on toimetulekupiir. Ma väga hästi mäletan seda, kui te olite Riigikogu liige, olite opositsioonis. Me koos sotsiaalkomisjonis hoidsime seda teemat, et sõnumid olgu selged ja üheselt arusaadavad. Tuleb siiski tõdeda, et need sõnumid, mis räägivad toimetulekupiiri tõstmisest, ja need pressiteated ei ole selged, et inimesed saaksid aru ja teada, millal see juhtub. Kahtlemata võib anda välja pressiteate ja sõnumi, et see on mulle väga tähtis, see on prioriteet, aga see saab juhtuda siis. Inimesed saavad siis aru sellest. Aga praegu oodatakse, kas see võiks juhtuda 1. aprillist. Sotsiaaltöötajad on üle koormatud telefonikõnedega selles küsimuses. Me oleme mõlemad ilmselt seda meelt, sotsiaaldemokraadid esitasid ka siis muudatusettepaneku, kui riigieelarvet menetleti, et ei ole põhjust öelda, et see on Riigikogu asi. Kui valitsusele ja koalitsioonile oleks see olnud tähtis, siis oleks see muudatusettepanek ka vastu võetud ja koalitsioonisaadikute häältega toetatud. Seda küsijale ette heita, et te pole selleks midagi varem teinud, ei ole põhjust. Aga küsimus oli tingitud sõnumi selgusest ja see ei ole kriitika – see on palve edaspidiseks.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh! Ma pean kinnitama, et mainitud Kadri Ibruse küsimuste vastused läksid kirjalikult ja need sisaldasid informatsiooni ka selle kohta, millal on võimalik ja millistel tingimustel toimetulekupiiri tõsta. Ma üldse üritan anda võimalikult palju vastuseid kirjalikult, seda enam kirjutavale meediale, et ei tekiks segadusi ja et vastused oleksid võimalikult selged. Eelmisel aastal, kui eelarveläbirääkimisi alustati ja esialgsed ministeeriumidepoolsed pakkumised tehti, siis tõsi, Sotsiaalministeerium ja mina ministrina ei esitanud toimetulekupiiri tõstmise kohta ettepanekut, küll aga [küsisin] 3,3 miljonit toimetulekutoetuse muudeks muudatusteks, mis sisaldasid muu hulgas nendele inimestele, kes on pangalaenuga korteriomanikud, hüvitatavate summade hulka võtta neid laenukohustusi, selleks et leevendada inimeste olukorda, kes on COVID-i ajal või COVID-i tõttu kaotanud osaliselt või täielikult sissetulekuid leibkonnas. Nüüd, mis puudutab toimetuleku[piiri] tõstmise vajadust, siis selles me tõepoolest, mulle tundub, oleme ühel meelel. Kordan: seda võimaluse akent ma otsin ka enne järgmise aasta 1. jaanuari, ja on selge, et ma saan ettepaneku teha augustis algavatel RES-i läbirääkimistel. Kui võimaluste aken on varasem, siis ma kindlasti teen ettepaneku juba varem tõsta toimetulekupiiri 150-lt 200-le. Seda eeskätt põhjusel, et inimeste miinimumtoimetulek on tänaste arvutuste kohaselt ja tarbijahinnaindeksi tõusu valguses jõudnud sinnamaani, et me tegelikult 150 euroga esimese pereliikme kohta ei kata pere tegelikke miinimumvajadusi. Miinimumvajadused, välja arvatud eluasemekulud ning välja arvatud alkohol ja tubakas, oleks tänaste arvutuste kohaselt 209 eurot.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Palun, Marko Torm!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Väga austatud peaminister! Küsimus teile julgeolekupoliitikast. Esiteks, jälgides igapäevaselt välismeediat, lubage tunnustada selle eest, et Eesti riigi seisukohti lahenduste otsimisel kriisis on märkimisväärselt märgatud ja tunnustatud liitlaste poolt. Väikese riigina on see meile kindlasti väga-väga suur asi. Aitäh! Oleme nähtavad. Aga huvitab mind eeskätt liitlaste sõnum tehnika ja liitlasvägede paigutamise kohta Eestisse. Nii palju kui avalikkusega saate jagada, äkki natukene selgitate neid tagamaid. Olen isegi möödunud aasta jooksul mitmeid kordi sellel teemal sõna võtnud. See kindlasti väga huvitab, [milline on] nii ameeriklaste, brittide kui ka teiste liitlasvägede sõnum.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kõigepealt aitäh heade sõnade ja tunnustuse eest! Tõepoolest, viimased nädalad, aga tegelikult ka viimased kuud on olnud selles vallas väga intensiivsed. Ma alustan natuke kaugemalt. Me oleme rääkinud NATO idatiiva tugevdamisest väga pikalt, tegelikult juba aastaid. Kui 2014. aastal toimus Krimmi anneksioon, siis pärast seda oleme sellest rääkinud järjepidevalt. Juunikuus toimus NATO tippkohtumine, kus oli eraldi kohtumine ka president Joe Bideniga ja sellest sai veel eraldi räägitud. Seejärel juulis ma käisin Ameerika Ühendriikides, kus mul olid kohtumised ka senati liikmetega. Ameerika [Ühendriikide] Kongressis on selline initsiatiiv nagu Balti Julgeolekuinitsiatiiv ja selle eelarvest eraldatakse raha. Minul oli väga palju kohtumisi seal just Balti Julgeolekuinitsiatiivi raames. Nüüd, lisaks on meil olnud kohtumisi väga palju erinevate liitlastega, ka Suurbritanniaga. Nii et see oli kõik enne seda, kui Venemaa alustas oma vägede koondamist ümber Ukraina ja ähvardavate sõnumite saatmist. See toimus juba enne, see oli eeltöö. Tõesti, kui Ukraina kriis lahvatas, või tegelikult juba siis, kui Valgevene tegeles hübriidrünnakuga Läti, Leedu, Poola suunas ja sealt edasi, kui Venemaa korraldas sõjalise õppuse Zapad, jättis väed sinna ja kavandas Ukraina täiendavat ründamist, siis meil toimusid pidevalt läbirääkimised, minul oli novembris ka eraldi kohtumine president Joe Bideniga, kus nendest teemadest sai rääkida. Nii et tegelikult see otsus on paljude tegude tulem. Loomulikult on meil väga tublid diplomaadid, kes on sellega tegelenud ja pidevalt suhelnud. Nüüd, konkreetsetest võimearendustest ma ei saa praegu nii detailselt rääkida, aga siis, kui need otsused on lõplikult vormistatud, me saame rääkida ka võimetest, sest see ei puuduta ainult inimesi, vaid tegelikult ka meie kaitsevõime teatud lünkade täitmist. Nii et igal juhul on see hea uudis, et otsus tuli.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Järgmine küsimus. Eduard Odinets, palun!
Aitäh, härra esimees! Erinevalt kolleeg Sibulast arvan mina, et Eesti inimeste heaolu ja nende võrdsed võimalused ja võrdne kohtlemine on teema, sõltumata sellest, mis kriisid ümberringi toimuvad. Sellepärast ma küsingi peaministri käest: kuidas on teie arusaam, teie suhtumine ja teie mõistmine, mis meil siin Riigikogus viimasel ajal toimub, kui EKRE fraktsioon sisuliselt pressib välja endale vajalikke otsuseid, millega tegelikult ei lahenda ühtegi probleemi, vaid vastupidi, süvendab neid? Ka teie erakonnakaaslased lähevad selle mänguga kaasa. Mina isiklikult näen selles väga suur ohtu demokraatiale, kui ei hakka mängima siin saalis väärtused, poliitilised vaated ja arusaamad, koalitsioonilepped ja muud sellised asjad, vaid hakkab valitsema väljapressija tahe. Nagu me teame, väljapressimisel isu kasvab, ja me teame, et EKRE avalik strateegia on esitada nii palju, sadu ettepanekuid, et lämmatada igasugune diskussioon ja saada kõike, mida nad soovivad. Hea peaminister, Reformierakonna esimees, kui kaugele teie olete valmis minema oma väärtustega kauplemisel, et alluda EKRE väljapressimisele?
Kaja Kallas, palun!
Hetkel seisan teie ees kui valitsuse esindaja. Ei ole valitsuse kui täidesaatva võimu roll ega, ütleme, õigus kritiseerida parlamendi tööd. See, kuidas parlament toimib, on loomulikult teie enda otsustada. Aga tõepoolest, nii palju kui mul on kokkupuudet, siis see, mis Riigikogus toimub, mulle tundub siin suures saalis pidevalt esinedes, et korda ei ole. Korrast, nendest reeglitest, mis on kokku lepitud Riigikogu kodu- ja töökorra seaduses, ei peeta kinni. Ja tegelikult ka see, et pidevalt kõik seaduseelnõud, mille valitsus esitab Riigikogule arutamiseks, peatatakse meeletu hulga muudatusettepanekutega. Ma juhin tähelepanu, et obstruktsioon on loomulikult demokraatias üks oluline tööriist, aga kui meie olime opositsioonis, siis me kasutasime seda tööriista kahel korral – kahel korral, mis olid meie arvates väga õiged võitlused. Üks oli see, kui hakati lammutama Eesti pensionisüsteemi, ja me tegime koos sotsidega kõik selleks, et seda ära hoida, ja siis me kasutasime obstruktsiooni. Kuid sellest sõideti üle, sidudes eelnõu usaldusega. Ja teine kord, kui me kasutasime obstruktsiooni, oli siis, kui sooviti läbi viia Eesti ühiskonda lõhestav referendum, mis puudutas seda, kes kellega koos võib elada, ja see oleks kindlasti toonud kaasa väga rasked tagajärjed. Nii et oli kaks korda, kui me obstruktsiooni kasutasime. Nüüd, tõepoolest, praegu on kõik eelnõud kogu aeg obstruktsiooniga takistatud. Kui meie kasutasime obstruktsiooni, siis ma mäletan, et ma sain meedias väga palju kriitikat selle kohta, kuidas parlamentaarne töö on halvatud. See oli üks eelnõu, aga praegu on iga eelnõuga nii. Mina soovitaks küll Riigikogu juhatusel, Riigikogu vanematekogul istuda maha ja mõelda, kuidas seda olukorda lahendada, sest demokraatia õõnestamine, nagu te ütlete, ei tule kasuks meie sisejulgeolekule, mis antud juhul on väga oluline kogu suures julgeoleku kontekstis.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi. Mihhail Lotman, palun!
Aitäh, austatud esimees! Minu küsimus on austatud minister Jaak Aabile ja teema on ikka koostööprotokoll Jedinaja Rossijaga. Austatud minister! Te väga osavalt vastasite küsimusele, kasutades tavapärast Keskerakonna retoorikat, et esiteks, see protokoll ei tööta, see on ammu kehtetu – seda te ei ütle, aga tavaliselt selle kohta öeldakse, et see puudutab ju ainult kultuurikontakte ja mis meil nende kultuurikontaktide vastu on. Ma tsiteerin pühakirja: "Te tunnete nad ära nende viljast." Mis puudutab kultuurilist koostööd, siis see tõepoolest toimus. Eriti ma panin seda tähele pärast Gruusia sõda, kui Putini-meelsed kunsti- ja kultuuriesindajad käisid Eestis väga sageli, esinesid suurtes saalides, need muusikud, Estonias, aga see oli seotud nende omavalitsustega, kus võimul oli teie erakond, mitte näiteks Tartus. Mis käib selle kohta, et see ainult kultuuri puudutab, siis ma loeksin ette selle koostööprotokolli preambuli: "Pooled lähtuvad Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni välispoliitilistest suundadest võrdsele usaldusväärsele partnerlusele ja pikaajalisele koostööle." Nii et ei ole ainult kultuur, ka pikaajaline koostöö. Ja nüüd mu küsimus: kas ei oleks praeguses olukorras väga lihtne öelda teil või veel parem, kui meie lugupeetud esimees ütleks, et tänasest päevast see protokoll on kehtetu? Kõik.
Tänan küsimuse eest! Väga hea, et ma saan võimaluse sellele veel kord vastata. Kordan üle: see ei ole leping. Me oleme need asjaolud sada korda läbi käinud. Jah, oli kunagi plaanis arendada heanaaberlikke suhteid sellise erakonnaga nagu Ühtne Venemaa, kes oli ka siis juba tõenäoliselt suhteliselt olulisel kohal Vene riigi valitsemises. Arvestades Venemaa välispoliitikat ja neid samme, mis sellele praktiliselt järgnesid, ei toimunud neid kontakte enam ühelgi tasandil. Erakonna juhtkonnas ega juhatuses neid teemasid pole kunagi arutatud peale esimesi aastaid, kus tõesti käidi delegatsioonina näiteks Ühtse Venemaa erakonna kongressil. Aga see kõik oli enne seda, kui Venemaa rahvusvahelises välispoliitikas rikkus reegleid, mistõttu ei olnud võimalik sellisel tasandil koostööd teha. Mis puutub kultuurikoostöösse – ma arvan, et te vihjate siin kohalikele omavalitsustele –, siis see pole kunagi olnud seotud selle protokolliga, sest protokoll sõlmiti erakondade vahel. Ja seda protokolli, noh, kuidas te näete seda ette praktiliselt? Protokollis on ette nähtud kontaktid ja tegevused. Kui neid ei toimu, siis järelikult protokolli mõtet ega tegevust ei ole. Kuidas me selle tühistama peaksime? Minema ütlema nüüd praegu, et kuulge, me kunagi ammu, 2004 kirjutasime heanaaberlike suhete poole liikumise raames ühele dokumendile alla, aga seda pole olemas. Seda polegi olemas, sellepärast et selle osas, mis seal kirjas on, pole toimunud ei tegevusi ega kontakte. See oli raugenud ammu enne, kui me sellest siin jälle tõenäoliselt sisepoliitika pärast juttu peame ajama. Me oleme rääkinud koalitsiooni moodustades ka Isamaaga sellest protokollist, ikka on küsitud, ja teinud selgeks, et see protokoll ei kehti, see ei ole töös ja see ei toimi. Miks on vaja seda sada korda üle küsida, ma ei saa aru.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Protseduuriline küsimus. Mihhail Lotman, palun!
Austatud esimees! Ma palun, et te tuletaksite austatud ministrile meelde, et Keskerakonna koduleheküljel see protokoll oli kuni möödunud aasta augustini aktiivne, siis see kustutati. Aga Jedinaja Rossija koduleheküljel oli see ka pärast seda aktiivne. Paar päeva tagasi Jedinaja Rossija muutis oma interface"i ja seal ei ole ei otsimootorit ega mingeid viiteid. Nii et see ei ole päris vale, mis te räägite, aga see on kaval ja ei vasta tõele.
Aitäh! Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Toomas Järveoja.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Homme on Eesti Vabariigi sünnipäev. Palju õnne meile kõigile! Aga mõned päevad tagasi väitis Varro Vooglaid, et Pika Hermanni tornis ei peakski lehvima sinimustvalge lipp ja et me võime olla ka Eesti kubermang. EKRE saadikud on sellest Varro Vooglaidist just nagu eemaldunud ja süüdistavad ministreid valetamises, et EKRE ei ole kokku kutsunud meeleavaldusi. Ma võin tulla kohtusse tõendama, et EKRE esindajad kutsusid Elvas 23. oktoobriks [kokku meeleavalduse], organiseerisid bussid ja tõid inimesi miitingule. Nii et see on selge vale, et EKRE ei ole organiseerinud neid miitinguid. Aga minu küsimus on seoses Eesti saabuva sünnipäevaga. Kas me võime Eesti inimestena olla rahulikud ja tähistada homme Eesti Vabariigi sünnipäeva?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Tõepoolest, meil on väga ärevad ajad, aga homme tähistab Eesti Vabariik 104. aastapäeva. Ma arvan, et tõesti on täna rohkem kui kunagi varem meil põhjust olla tänulik meie vabaduse eest. Kui me vaatame seda, mis Ukrainas toimub, siis see võitlus käib ju tegelikult vabaduse üle. Meie vabaduse sümboliks on Pika Hermanni tornis lehviv sinimustvalge lipp. Sellised väljaütlemised on ka minu arvates väga ebakohased, eriti arvestades seda olukorda, nagu ma ütlesin. Meil seda vabadust rünnatakse nii rahvusvaheliselt, kui me vaatame Venemaa tegevust, kui tegelikult ka riigisiseselt. Käitumine, kus rünnatakse näiteks Eesti politseid, kui Eesti politseist tehakse vaenlane, kindlasti õõnestab meie sisejulgeolekut, mis on suures pildis oluline element. Minu meelest ei ole see kindlasti mõistlik. Mis puudutab neid meeleavaldusi, siis lihtsalt see on huvitav, et te selle välja tõite. Esmaspäeval ma vastasin siin arupärimistele. Mart Helme hakkas puldist kõnelema ja ütles, et vaat see 23. oktoobri meeleavaldus, mille me korraldasime. No pilt ei näita, aga mina istusin siin ja ma nägin EKRE fraktsiooni [liikmeid], kes kõik raputasid pead, et nüüd läks valesti. Ta ütles, et ei, mingi teine meeleavaldus, me ei ole selle 23. oktoobri meeleavaldusega seotud. Tuletan meelde, et see oli vaktsiinivastaste meeleavaldus, kus meediakanaliks oli EKRE Uued Uudised ja nii edasi. Millegipärast pärast seda väljaütlemist, et vahet ei ole, mis lipp seal Pika Hermanni tornis lehvib, et igal pool mujal on parem kui praeguses Eesti Vabariigis, ja vahet ei ole, kes siin valitseb, on meie kolleegid Riigikogu EKRE fraktsioonis [püüdnud toimunust] taanduda, justkui neil ei oleks sellega mingit seost ja need oleks kaks täiesti erinevat nähtust. Nii et see on tõepoolest huvitav. Aga jah, selles võtmes ... Nüüd mul läks teie küsimus meelest ära. Vabandan! Nii pikk sissejuhatus oli.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi. Annely Akkermann, palun!
Austatud Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Ka minu poolt head saabuvat pidupäeva meile kõigile! Austatud peaminister, te olete viimasel kahel nädalal teinud silmapaistvat tööd riikide välissuhtluse valdkonnas, mis puudutab Ukraina kriisi. See on tõesti olnud silmapaistev ja seetõttu tuleb ka mu küsimus selle valdkonna kohta. Nimelt, täna hommikupoolikul on suur osa Riigikogu liikmeid alla kirjutanud avaldusele "Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu", milles mõistetakse karmilt hukka Venemaa Föderatsiooni poolt Ukraina vastu suunatud agressiooni, vägede Ukrainasse viimist ja okupeeritud piirkondade ebaseaduslikku tunnustamist. Muu hulgas kutsutakse maailma riike toetama Ukraina majandust ja suurendama otsustavalt relvaabi. Samuti kutsub Riigikogu liikmesriike andma Ukrainale Euroopa Liidu kandidaatriigi staatust ja NATO liikmelisuse saavutamise teekaarti. Kas neid võimalusi on arutatud viimasel ajal riigipeade suhtluses, milles te olete osalenud?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kõigepealt väga vabandan Toomas Järveoja ees ja vastan tema küsimusele, kui lubate, esimesena. Tõesti, homset vabariigi aastapäeva me saame tähistada rahuliku südamega, sest Eesti ei ole kunagi varem olnud nii kaitstud, kui me hetkel oleme. Me oleme NATO-s, Euroopa Liidus, meid kuulatakse, lisaks me teeme täiendavaid kaitseinvesteeringuid ja inimeste kaitsetahe on tõusnud. Nii et homme kindlasti kõik tähistame. Nüüd, teie küsimusele vastuseks. Kui Eesti liikus NATO ja Euroopa Liidu poole, et liituda ühe või teise organisatsiooniga, siis see käis alati natuke paralleelselt – kui üks uks hakkas sulguma, siis teine uks avanes. Seda ma olen ka välja toonud oma suhtluses teiste Euroopa riikide peaministritega, et Ukrainale on vaja lootust, sest see lootus ei ole mitte ainult Ukraina jaoks, vaid kõikide nende riikide jaoks, kes on valinud demokraatliku tee ja kes soovivad olla selles Euroopa väärtusruumis. Et need uksed ei sulguks, et kandidaatriigi staatuse lootus oleks olemas. Nii nagu ütles Lennart Meri, et Euroopa ei ole geograafia, vaid Euroopa on põhimõtete kogum ja põhimõtetele kindlaks jäämine. Ja põhimõtted ei moodusta geograafiat või ei tee geograafiat, tähendab, vastupidi, vabandust, geograafia ei ole põhimõtted, vaid põhimõtted moodustavad või näitavad selle väärtusruumi, kus sa oled. Nii et tegelikult see võiks olla see, millest me lähtume. Venemaa võitlus Ukraina pärast on käimas sellepärast, et Venemaa ei soovi, et Ukraina valiks vabaduse, valiks demokraatliku riigi tee. Ja miks? Sest see on ohuks sellele valitsemiskorrale, mis Venemaal on, sest siis sa oled valimistel inimeste ees vastutav. Kui sa teed vigu, siis inimesed sind järgmine kord ei vali. Ja teiseks, riik peab olema inimeste jaoks ehk tegema inimeste elu paremaks, samas kui autokraatias riiki kasutatakse pigem selleks, et oma ehk valitsejate elu parandada. Seal on oluline vahe. Nii et seetõttu on Ukraina toetamine meile väga oluline. Ma väga tervitan Riigikogu avaldust, et tõesti anda rohkem tuge Ukraina NATO-sse ja Euroopa Liitu pääsemise püüdlustele.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Margit Sutrop, palun!
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud peaminister, minu küsimus on teile. Kõigepealt ka head lähenevat Eesti Vabariigi aastapäeva teile ja kõigile valitsuse liikmetele! Minu küsimus on jätkuküsimus Toomas Järveoja küsimusele, sest enne seda, kui homme heisatakse pidulikult Eesti lipp Pika Hermanni torni, on meil kõigil olnud suur šokk kuulata, kuidas "Objektiivi" saates Varro Vooglaid tegi avalduse, et vahet ei ole, kas see on Eesti kubermang või mispärast liiga emotsionaalselt ja kaua me võime argumentidega kinnitada, peab lehvima just sinimustvalge. Ja minu küsimus on konkreetselt selles: kas uuritakse Varro Vooglaiu võimalikku seost meie agressiivse naaberriigiga ja missugused on Varro Vooglaiu seosed Eesti Konservatiivse Rahvaerakonnaga, kellega koos korraldatakse miitinguid, mis kutsuvad välja astuma põhiseadusliku korra vastu ja kukutama valitsust? Küsin seda sellepärast, et Ameerika Ühendriigid on hiljuti teinud avalikuks nimekirja, millised inimesed kuidas maha lastakse, küüditatakse, mis toimub Ukrainas. Kindlasti on olemas nimekiri nendest, kes saavad võimule, kui Ukraina täielikult okupeeritakse, ja võib arvata, et samasugused nimekirjad on ka Eesti kohta. Kas Varro Vooglaid võib olla selles nimekirjas, kes soovivad seda Eesti kubermangu juhtima hakata? On teil andmeid?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Selles suhtes ei oska ma teile nii vastata. Meil on uurimisorganid, mis tegutsevad iseseisvalt. Mina ei saa seda informatsiooni. Kui prokuratuur või uurimisorganid leiavad midagi sellist, ju nad siis sellega midagi ette võtavad. Seadused on meil paigas, me oleme õigusriik, meil on karistusseadustikus paragrahvid kuritegude kohta. Juhul, kui see koosseis on koos, ma usun, et küllap sellega tegelevad uurimisorganid või prokuratuur. Tõesti, üks huvitav raamat on näiteks Timothy Snyderi "The Road to Unfreedom" ehk "Mitterahu teekond", kus ta võrdleb Ameerika, Euroopa ja Venemaa narratiive just selles osas, et alustab raamatut sellega, kuidas Venemaa alguses soovis ka olla Euroopas, aga kui Putin mõistis, et see ei ole võimalik, siis ta ütles, et kui Venemaa ei saa Euroopaks või Venemaa ei saa lääneks, siis lääs saab Venemaaks. Timothy Snyder oma raamatus toob välja, kuidas paremäärmuslikud rühmitused Euroopas, aga ka Ameerikas, kasutavad tegelikult täpselt samu narratiive, täpselt samu jutupunkte Euroopa või lääne kohta, mida kasutab Venemaa. Põhilised punktid on need, et Euroopa on moraalselt alla käinud või lääs on moraalselt alla käinud, on meeletu moslemimigratsioon ja meeletu migratsioonisurve. Need on needsamad asjad, mida ütlevad ka paremäärmuslased. Teistes riikides, ma tean, on tuvastatud ka seoseid tõesti finantseerimise kaudu, aga minu teada Eestis sellist seost tuvastatud ei ole. Nii et kui on midagi kahtlast, siis see võib olla puhtalt ka sellest tingitud, et need inimesed tõesti usuvad nendesse samadesse seisukohtadesse, mida usub Putin, ja see võibki olla täiesti vabalt kokkusattumus.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Indrek Saar, palun!
Aitäh sõna andmast! Minu küsimus on peaministrile. Lugupeetud peaminister! On selge, et Ühtne Venemaa on poliitiline organisatsioon, millel on risti vastupidised huvid Eesti Vabariigi [huvidele]. Tegemist on organisatsiooniga, mille heakskiidul on okupeeritud osa Gruusia territooriumist, osa Ukraina territooriumist. Poliitilise organisatsiooniga, mille heakskiidul ähvardatakse kogu Euroopa julgeolekustruktuuri. Muu hulgas on selle organisatsiooni liikmed okupeeritud Donetski ja Luhanski piirkonna nukujuhid, nagu on selgunud. Teie ja teie erakond on varasemalt korduvalt nõudnud, et teie koalitsioonipartner Keskerakond lõpetaks nendega sõlmitud koostööleppe. Nüüd me oleme kriitilisemas olukorras kui kunagi varem ja muu hulgas tundub, et see lepe aitab osadel Keskerakonna liikmetel, paraku ka Keskerakonna fraktsiooni liikmetel, omaks võtta Putini ja Kremli jutupunkte, nagu me värskelt näinud oleme. Keskerakonna juhid väidavad, et see lepe ei toimi. Samas ei tea mina ja ei ole avalikkusele Keskerakond seda ka kuidagi selgitanud, et nad oleksid juhatuse tasandil – või on see nende volikogu tasand või kes seda lepet peaks arutama – vastu võtnud otsuse sellest leppest loobuda. Ei ole nad ka minu teada saatnud selle leppe teisele osapoolele ühtegi märki selle kohta. [[Juhataja helistab kella.]] Mida teie selles olukorras arvate: kas see lepe on jõus või ei ole jõus, ja kas te olete valmis siinkohal Keskerakonnalt nõudma nii nagu varem, et nad selle leppe ühemõtteliselt lõpetaks?
Hea küsija, teie aeg. Kaja Kallas, palun!
Esiteks, ma tahaks öelda, et olukord on ju mõnes mõttes läinud paremaks. Sellel ajal, kui teie olite valitsuses, oli peaministriparteil leping Ühtse Venemaaga. Nüüd peaministriparteil Ühtse Venemaaga lepingut ei ole. Aga tõsisemalt [rääkides], siis loomulikult sellises julgeolekuolukorras nagu praegu, tuleb sellised lepingud lõpetada. Lepingu ülesütlemiseks on ette nähtud teatud vormelid. Tõesti, iga jurist saab sellise kirja koostamisega hakkama, et öelda leping üles, ja ma loodan, et Keskerakond mõistab, et selline samm tuleb astuda. Praeguses julgeolekuolukorras on see eriti oluline, et selliseid sidemeid ja mingit kahtlust selliste sidemete [olemasolu] osas ei oleks. Mulle tundub riigihalduse ministri Jaak Aabi vastustest tulenevalt, et Keskerakond on mõistnud seda muret ja astub vajalikud sammud.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi. Andrus Seeme, palun!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Hea riigihalduse minister! Mina küsin Kagu-Eesti programmi kohta. Ma tänan teid [selle eest], et meil oli nädal tagasi kohtumine Kagu-Eesti saadikurühmaga ja oli väga konstruktiivne arutelu. Aga Kagu-Eesti arenduskeskused ja inimesed ootavad väga, et see programm jätkuks ka järgmisel perioodil, 2023–2027. Kas te oskate selle kohta siin veel midagi täpsustavat öelda? Kas see tuleb, jääb ja on?
Jaak Aab, palun!
Aitäh küsimuse eest! Nii nagu ma kohtumisel ka valgustasin, siis sellel aastal ei muutu midagi, vahendid on olemas, need tegevused jätkuvad ka sellel aastal. Nüüd, mis puudutab seda, kui avanevad uue rahastamisperioodi vahendid, siis ettevõtluse toetuseks on selle kaudu Kagu-Eesti programmi võimalik suunata veel 7,5 miljonit eurot toetusena. Sinna lisandub ka ettevõtjate omaosalus. Me oleme Kagu-Eesti programmi raames seda ettevõtlustoetust varasemalt teinud siseriiklike rahade eest. Ja mis laiemalt [sellesse] puutub, siis nagu ma seal selgitasin, jah, meil on olemas eraldi programmid Kagu-Eestile ja Ida-Virule. Aga kui vaadata piirkondade arengut ning selliseid näitajaid ja statistikat, siis enamik Eesti piirkondi on umbes samas seisus, igaühel omad veidi spetsiifilisemad mured. Aga kui me vaatame kas või demograafilist seisu, seda, kui paljudes piirkondades on kahanenud elanikkond – õnneks, jah, viimastel aastatel nii meeletult ei kahane –, siis ma loodan, et ikkagi nendel sammudel, mis viimaste valitsuste poolt on astutud regionaalpoliitikas, on mingi mõju. See mõju kindlasti ei avaldu kohe. Aga on ka selliseid positiivseid suunajaid ja nügijaid, näiteks koroonaaeg, mis õpetas meid kaugtööd tegema. Kuplandi algatus Kagu-Eestis toimib väga hästi. Nii et kinnitan: Kagu-Eestile suunatud regionaalpoliitiliste meetmete maht lähiaastatel pigem kasvab.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi. Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud peaminister, kõigepealt aitäh selle selge sõnumi eest! Hetkeks võis jääda isegi uskuma, et seda lepingut ei ole ja on memorandum, aga see asi sai nüüd selgeks, ja Keskerakond peab selles kontekstis tegema oma järeldused valitsuspartneri väljaütlemise suhtes. Aga olgem ausad, me oleme vabariigi aastapäeva eel, me teame, et Pärnus 1918 just täna loeti ette iseseisvusmanifest, Hugo Kuusner tegi seda. Eesti riigil on olnud häid ja halbu aegu, aga me alati püüame meeles pidada seda, et kui me parlamendis räägime, hea Eiki Nestor on seda Riigikogu esimehena ikka rõhutanud, siis me räägime Eesti rahvaga. Me võime olla siin parlamendis eri meelt ja peamegi olema, see on üks demokraatia alus, on erinevad väärtused, aga meil on üks riik. Meil on üks riik, mida arendada, mida luua ja hoida uutele põlvedele. Ma arvan, et tegelikult paljud eestlased vaatavad ja tahavad selle kakluse ja nägelemine asemel, mis kohati ületab piire, kuulda Eesti Vabariigi eel midagi ilusat. Ja ma annaks teile võimaluse öelda Eesti eri maakondadele, tublidele peremeestele ja perenaistele midagi ilusat selle Eesti kohta, kuhu me läheme, kuhu me oleme teel, sest pidupäev on ju kõigil südames.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Laulusalm ütleb, et ei ole häid ega halbu aegu, vaid on hetk, milles viibime praegu. Tõesti, homme on Eesti Vabariigi aastapäev ja meil on tegelikult väga palju, mille üle uhkust tunda. Paar päeva tagasi oli "Aktuaalses kaameras" üks saatelõik, kus intervjueeriti neid inimesi, kes said tänavu teenetemärke. Ja teate, ma vaatasin seda saadet või seda osa "Aktuaalsest kaamerast" ja see oli nii helge – seal oli üks härra, kes oli koolibussi juht, seal oli üks füüsikaõpetaja. Minu meelest selliste tublide inimeste tunnustamine on ülioluline. Nad teevad oma tööd pühendumuse ja sooja südamega, ning see, et kogukonnad neid ka märkavad, on minu meelest väga-väga hea. Kogu selles suures pildis, mis meie ühiskond kokku on, on igaühel oma roll. Kes kannab seda rolli Riigikogu liikmena, kes kannab seda rolli õpetajana, kes kannab seda rolli bussijuhina, aga sellest tulebki kokku Eesti riik. Minu meelest on meil nii palju, mille üle uhke olla. Olgu selleks meie lapsed, kes on ülitublid, hariduse pool, mis on eeskujuks kõigile, meie majandusvabadused, milles me oleme tõusnud seitsmendale kohale kogu maailma riikide hulgas. Ja täna on minu meelest põhjust meenutada kogu seda teekonda, kuidas me oleme siia jõudnud. See ei ole tulnud lihtsalt. Sinna on tõesti kõik inimesed panustanud oma tööga. Nii et mina ütleks seda, et märkame neid inimesi enda ümber, kes teevad oma igapäevast tööd, mis meile võib-olla tundub iseenesestmõistetavana, mida me võtame kuidagi loomulikult, aga tegelikult on see suur asi. Ütleme neile inimestele aitäh ja soovime head vabariigi aastapäeva.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi. Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea peaminister! Ma tahan küsida Kaja Kallase käest, jah. Ma tulin siia saali ja olin valmis selleks, et ma pean võistlema ja võitlema siin EKRE-ga selleks, et üldse löögile pääseda ja küsida midagi, ja siis ma tulen siia, avastan, et EKRE on iseennast tühistanud, alla andnud, lahkunud, mis ühest küljest on ju tore, samas oleks kindlasti meeleolukas olnud kuulata, mida Kalle Grünthal tahab teada teaduspõhisest lähenemisest või Urmas Reitelmann suguhaigustest – ma ei tea, kas on mingi isiklik mure –, aga need küsimused jäidki küsimata seekord. Ma kasutan seda aega selleks, et küsida julgeolekuolukorra kohta. Ühest küljest me näeme, kuidas Venemaa on jälle ajalugu ümber kirjutanud, Putin räägib Vladimir Iljitš Lenini nimelisest Ukrainast. Teisest küljest me näeme, kuidas Lääs on kehtestanud mingid sanktsioonid. Aga mul on kaks küsimust. Kui suur on oht, et Venemaa kasutab antud olukorda ära selleks, et kahjustada kuidagi ka Eestit? Näiteks meil on endiselt ühine elektrisüsteemide sünkroniseerimine, on võimalikud küberrünnakud, midagi sellist. Kas on teada, kas on midagi juhtunud? Ja teisest küljest, miks lääs ometigi ei lõpeta ära venelaste osalemist maksusüsteemis SWIFT? Kui venelased sealt välja visata, siis põhimõtteliselt kõik nende krediitkaardid muutuksid lepalehtedeks ja oleks võib-olla paljud probleemid lahendatud, või ka mitte. Aga mu küsimus on: kas see on kuidagi varuks jäetud? Kas selliseid finantssüsteemi tõsiselt ründavaid või piiravaid sanktsioone ka arutatakse, kuhumaale lääs on valmis minema?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Tõesti, ka mina valmistusin infotunniks, kus oli ette nähtud 17 küsimust väga erinevatel teemadel, aga saab ka erinevatel teemadel vastata ilma selleks ettevalmistusaega omamata, nagu nüüd on juhtunud. Tõepoolest, Putin on oma esinemistes proovinud ajalugu ümber kirjutada ja tõesti ta sellist narratiivi esitab. Nüüd küsimus, mis te esitasite, et kui suur on oht, et Venemaa kasutab mõnda sellist käiku ka meie vastu. Me praegu otsest ohtu ei näe endale, aga kui ma seda ütlen, siis ma ütlen ka seda, et iga ühendus, mis meil omavahel on, võimaldab tegelikult ka teist poolt kahjustada. Kui sa oled kellegagi ühenduses, siis sellel asjal on alati kaks poolt. Üks asi, milleks me peame olema valmis ja olemegi või vähemalt püüame olla valmis ja mille peale iga inimene peaks mõtlema, on see, kuidas kaitsta oma tehnilisi vahendeid, eelkõige oma arvuteid võimalike küberrünnakute eest. Ka riigi tasandil me näeme palju suuremat liiklust küberruumis. Nüüd, küsimus sanktsioonide kohta. Me oleme Euroopa Liidus rääkinud väga ulatuslikust sanktsioonide paketist, aga kuna Venemaa tegi esimese sammu, mis puudutas Donetski ja Luganski oblastite või nii-öelda rahvavabariikide tunnustamist, mis on alles esimene samm, siis see otsus oli need sanktsioonid teha pooleks. Kui te vaatate ka Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia väljaütlemisi, siis kõigil on seesama joon, et hoiame need sanktsioonid varuks, juhuks kui eskalatsioon peaks edasi minema. Mõte on ju selles, et sul peab olema sanktsioonidel heidutav efekt ja loomulikult ka karistav efekt, nii et kui järgmised sammud astutakse, oleks sul midagi veel nii-öelda tööriistakastis, mida saaks kasutada, juhuks kui Putin seda agressiooni edasi eskaleerib.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Annely Akkermann, palun!
Suur tänu, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud minister Signe Riisalo! Täna saabus Riigikogu liikmetele Arenguseire Keskuse raport "Pikaajalise hoolduse tulevik". Me teame, et puue, ka vanadusega seotud puue surub nii need inimesed kui sageli ka nende lähedased suurde puudusesse või vaesusesse. Ma tean, et teie ministeeriumis on välja töötatud plaane nende inimeste aitamiseks. Võib-olla te kommenteerite, missugused võiksid olla lähema aasta ja lähema nelja aasta muudatused, mis leevendaksid hoolduse ja abi vajavate inimeste olukorda.
Signe Riisalo, palun!
Suur aitäh küsimuse eest! Hästi oluline teema ja mitte ainult minu, meie ministeeriumi, vaid tegelikult terve Eesti jaoks. Me teame, et pikaajaline hooldus on üha suuremat hulka inimesi puudutav [teema] – [meil on] ühiskonna vananemine, puuetega inimeste arvu kasv. Me teame, et meil prognoositakse dementsusega inimeste [arvu] kasvu tänaselt 1%-lt 3%-le elanikkonnast ja seda juba paarikümne aasta pärast. Selleks kõigeks tuleks valmistuda. Vähe sellest, me oleme ka täna keerulises olukorras. Pikaajaline hooldus on peamiselt eakate hoolekanne, aga mitte ainult, ja eakate hoolekanne on kohalike omavalitsuste ülesanne. Kahetsusväärselt üldhooldusteenuse, [mis on] umbes 100 miljonit aastas, kogukäive on 80% ulatuses kaetud nii klientide kui nende lähedaste poolt. Sellepärast me oleme teinud plaanid kolmes etapis. Esimene etapp on seotud praegu Riigikogu menetluses oleva sotsiaalhoolekande seadusega, kus me reguleerime ära pikaajalise hoolduse mõiste. Vähendame teise astme alanejate sugulaste ülalpidamiskohustust, õigemini selle kohustuse me peatame, ja teeme veel mitmeid selliseid muudatusi, mis ei ole otseselt seotud rahalise ressursiga. Järgmises etapis me soovime tulla valitsusse ja ka Riigikokku sügisel eelnõuga, mis räägiks meile juba väga selgelt komponendipõhisest rahastusmudelist, kus inimese, kliendi ja tema lähedaste omaosalus on oluliselt toodud allapoole – kuskile 40% peale kogu hinnast – ja sellega koos ka omastehooldajatele nii puhkuste kui sotsiaalmaksuskeemide parandamine ja lihtsustamine. Ja kolmas, kõige keerulisem etapp on see, kus me väljatöötamiskavatsust ka kavandame ja tahame minna valitsusse memorandumiga käesoleva aasta sügisel, et pakkuda välja need lahendused, mis tegelikult jäävad rakendamiseks juba järgmisele rahva poolt valitud Riigikogule ja määratud valitsusele ja mis on seotud pikaajaliste rahastusskeemide mudelitega, kus muu hulgas tuleb otsida rahastusallikaid.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Head ametikaaslased, ma tänan teid teie küsimuste eest. Austatud valitsusliikmed, ma tänan teid teie vastuste eest. Infotund on lõppenud.
Austatud Riigikogu! Alustame VII istungjärgu 6. töönädala kolmapäevast istungit. Nüüd on Riigikogu liikmetel võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun, Anti Poolamets!
Ma annan üle töölepingu seaduse muutmise eelnõu. Ikka ja jälle peame me sellesama teema juurde tagasi tulema. Viimati käsitlesime sellist probleemi siin jaanuarikuus. Me peame seda teemat oluliseks, aga me käsitleme seda mõnevõrra teisiti kui jaanuaris esitatud sotsiaaldemokraatide eelnõu. Nimelt, me leiame, et iganädalastele puhkepäevadele langenud riigipühade puhul tuleks saada täiendavad puhkusepäevad, mis lisatakse põhipuhkusele. See kehtiks ka osalise või puuduva töövõimega töötaja põhipuhkuse ning haridustöötaja puhkuse puhul. Aitäh!
Heiki Hepner, palun!
Head kolleegid! Isamaa Erakonna [fraktsioon] annab üle seaduseelnõu, mis võimaldaks kasutada erastamisest laekuvat raha muinsuskaitseks, meie ehitisväärtuste paremaks hoidmiseks. Eelnõu eesmärk on võimaldada laekuva raha kasutamist omandireformi käigus tagastatud või muinsuskaitsealal asuva ehitise hooldamiseks, remontimiseks või konserveerimiseks-restaureerimiseks. Meil on praegu Eestis 12 muinsuskaitseala. [[Juhataja helistab kella.]] Kahetsusväärselt ei ole nende jaoks piisavalt vahendeid leitud. Tõsi, see eelnõu ei too otseselt riigieelarvele täiendavaid kulutusi, kuid, nii nagu sai juba öeldud, see võimaldab osa erastamisel laekunud raha [selleks] kasutada. Ka sel aastal eelarvet menetledes on tegelikult vähendatud just rahaeraldisi seda tüüpi hoonetele. Me kõik teame, mis seisus on meie väärtuslikud ehitised, hooned. See eelnõu annab paindliku võimaluse meie ehituspärandi säilitamiseks. Aitäh!
Mihhail Lotman, palun!
Austatud aseesimees! Austatud Riigikogu! Lubage edastada Riigikogu avalduse eelnõu, mis käsitleb Vene Föderatsiooni agressiooni Ukraina vastu. See eelnõu on koostatud kõikide Riigikogu fraktsioonide koostöös, väga edukas koostöös. Praegu on alla kirjutanud 86 inimest ja võib-olla see arv veel suureneb. Praeguste sündmuste kontekstis on erinevate institutsioonide ja parlamentide poolt igasuguseid avaldusi tehtud. Meie avaldus on palju konkreetsem kui enamus neist ja ma tooksin välja mõned punktid, mis siin on. Esimene, võib-olla kõige olulisem. Jutud sellest, et NATO ja Euroopa Liidu uksed on avatud, tuleb lõpetada ja anda Ukrainale Euroopa Liidu kandidaatriigi staatus ja teekaart NATO-sse astumiseks. Teine oluline asi on, et kui praegu sooritatakse Ukraina territooriumil kuritegusid, siis neile peab järgnema ka vastutus – juriidiline ja poliitiline ja nii edasi. See tähendab, ka juriidiline, mitte ainult poliitiline. On olemas kuriteod ja on olemas kurjategijad. Neid tuleb karistada. Ja siin on meil konkreetsed ettepanekud, kuidas seda võiks teha. Aitäh!
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Head kolleegid! Riigikogu Isamaa fraktsioon annab menetlusse Riigikogu otsuse "Ettepaneku tegemine Vabariigi Valitsusele randlaste toetamiseks", mille sisu lühidalt kokku võttes on järgmine. Riigikogu otsustab, esiteks, põhiseaduse § 103 lõike 2 alusel teha Vabariigi Valitsusele ettepanek algatada seaduseelnõu, millega määratletaks kalapüügiseaduses õiguslikult randlase kui veepiiri omavas asustusüksuses püsivalt elava ning lautrit ja paati kasutava inimese mõiste ning laiendataks randlastele [samasugust] kalapüügiloa andmise korda, nagu kehtib püsiasustusega väikesaarte püsielanikele, ja teiseks, Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 154 lõike 1 alusel teha Vabariigi Valitsusele ettepaneku töötada välja randluse toetusprogramm, mille vahendid nähtaks ette 2023. aasta riigieelarve eelnõus ning mille juhtrühm moodustataks rannakogukondade esindajaid kaasates. Aitäh!
Vabariigi Valitsuse esindaja Heili Tõnisson, palun!
Austatud istungi juhataja! Hea Riigikogu! Vabariigi Valitsus algatab täna nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Riigikogus esindab seaduseelnõu menetlemisel Vabariigi Valitsust tervise- ja tööminister. Eelnõu on edastatud elektrooniliselt. Aitäh!
Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud viis eelnõu ja juhatus otsustab nende edasise menetlemise loomulikult vastavalt kodu- ja töökorra seadusele. Nüüd viime läbi kohaloleku kontrolli.
Kohalolijaks registreerus 76 Riigikogu liiget. Head kolleegid, nüüd on selline lugu, et väliskomisjoni palve on, et me Riigikogu avaldust Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu arutaksime võimalusel juba täna, mis tähendab seda, et Riigikogu juhatus peab kogunema ja selle avalduse menetlusse võtma ja ka juhtivkomisjoni määrama. Nii et ma võtan juhataja vaheaja kümme minutit.
Head kolleegid, juhataja võetud vaheaeg on läbi ja annan teile teada, mida me juhatuses otsustasime. Riigikogu juhatus otsustas vastavalt Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 93 ning §-le 154 võtta menetlusse Riigikogu 86 liikme algatatud Riigikogu avaldus Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu. Määrasime muudatusettepanekute esitamise tähtaja. Kuna see on ühel lugemisel menetletav eelnõu, siis muudatusettepanekute tähtaeg on täna kell 15.15. Just, tund aega. Ja määrasime ka selle, et toimub täiendav istung täna, 23. veebruaril tund aega pärast korralise istungi lõppu. Nii et palun jälgige oma kellasid, millal meil istung lõppeb. Tund aega pärast seda koguneme. Härra Juske, teil on protseduuriline küsimus?
Ei ole, ei ole. Vabandust!
Ei olnud. Härra Kokk, teil on protseduuriline.
Mul on küsimus, miks te tund aega selle vahe teete. Kas ei võiks näiteks 15 minutit olla? Kas oli selle arutelu juures ka [ettepanek], et võiks äkki lühema vaheaja teha?
Jaa, loomulikult. Me oleme selliseid asju varem ka teinud ja tavaliselt on tund aega vahe. Sellel on mitu põhjust. Esiteks on tehniline küsimus: me peame selle istungi tehniliselt ära lõpetama, tehniliselt salvestama. Ja teiseks see, et ka väliskomisjoni istung toimub pärast muudatusettepanekute esitamise tähtaega ja me vaatame ka väliskomisjonist tulnud info üle. Nii et tund aega on see, millest me praegu lähtume. Ma usun, et me saame sellega hakkama, kui nii oluline teema on arutada.
Nii, läheme tänase päevakorra juurde. Esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud maa hindamise seaduse, maamaksuseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 406 kolmas lugemine. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku viia läbi lõpphääletus, aga enne seda on võimalik fraktsioonidel avaldada oma arvamust. Avan läbirääkimised. Andres Metsoja, palun, Isamaa fraktsiooni nimel!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Head töökaaslased! Jah, tõepoolest, nii on, et Isamaa küll seda eelnõu füüsiliselt puruks ei tõmba – kindlasti on sellel eelnõul ka oma mõte ja sisu –, aga olgu kohe öeldud, et Isamaa sellele oma toetust ja õnnistust kaasa ei anna. Miks? Kõigepealt see, et me elame sellisel huvitaval ajal, kus omandi piiramine on saanud uue, tugeva hoo sisse. Ja olgem ausad, ka need omandipiirangud, mis juba varasemalt on kehtestatud, on jäänud kuidagi teatud mõttes tähelepanuta. Näiteks kui riik on andnud maaomanikule looduskaitsealustelt maadelt sihtkaitsevööndis või piiranguvööndis maamaksuvabastuse, siis on juhtunud kuidagi nii, et sellel, kellele see maks peaks [muidu] maamaksu näol laekuma, on jäänud raha saamata. Me hindame selle summa aastas circa veidi üle 3 miljoni euro. Aga see ajaperiood on olnud väga pikk ja kogusumma küündib 70–80 miljoni euroni, mis tegelikult on sama suurusjärk raha, mille üldse plaanime panna näiteks digiriigi arengusse, et viia erinevatesse Eesti piirkondadesse kaasaegne kiire internetiühendus. Eks siit tuleb neid seoseid iga päev otsida. Kui me tahame omandit maksustada või omandile teha maksuvabastust, siis me peame ikkagi mõtlema selle peale, et selle taga on inimesed, inimeste elukeskkond ja teistpidi mingisugune hüve. See on üks väga oluline punkt. Pealegi see eelnõu tõepoolest ju käsitleb sügavalt seda poolt, et hinnatakse maad. Ei hinnata näiteks metsamaal olevate rajatiste väärtust, mis algupäraselt ongi olnud õige lähenemine. Aga vaatame, milliste regulatsioonidega ja õigusruumi arendamisega me tegeleme. Me astume väga tugevalt samme selles suunas, et näiteks taastuvenergia direktiivi kontekstis või üldse maakasutuse, LULUCF-i kontekstis me avame uued õiguslikud olukorrad. Näiteks looduskaitsealusel maal kasvav mets või eramaal või riigimaal kasvav mets, mis on vaja võtta kasutusse riigi avaliku funktsiooni täitmiseks, olgu see mõni kaitsepolügoon, olgu see ...
Head kolleegid, sumin on saalis jälle päris suureks läinud.
Aitäh! ... olgu see raudteekoridor, mingisugune joonobjekt – me jõuame sinnamaani, et üks teema on tõepoolest selle maa turuväärtus, selle maksustamise komponent, aga seal kasvava vara me muudame õigusaktidega tegelikult majanduslikus mõttes oluliselt vähem väärtuslikuks. Ja tegelikult, kui me seda teed oleme minemas, siis on väga oluline sellele ka otsa vaadata. Tõepoolest, nii nagu põllumehed ütlevad, maa on tootmisvahend, maa on ressurss, et selle peal toota, ja toota ka lisandväärtust, ühiskonnale vajalikku toitu. Kui me muudame selle maa peal oleva väärtuse hinda, siis tuleks seda ka maamaksu kujunemise ühe komponendina kindlasti arvestada. Lisaks veel see, et eks me ühtepidi ju saame aru sellest hirmust. Siin parlamendis on mitmel korral kõlanud nii ministrite suust kui ka parlamendi liikmete suust, et omavalitsusi ei saa usaldada. Me küll arvame, et omavalitsusi peaks saama usaldada, peaks üha rohkem saama usaldada. Need maamaksumäärad, mis on paika pandud, justkui jäävad kehtima, aga siis tekitatakse selline lauge üleminek. See hirm omavalitsuse autonoomsuse ees on üsna suur. Minu arvates selle usalduse taastamiseks olekski just nimelt vaja maksta kõigepealt ära vana võlg ehk maksta omavalitsustele ära see saamata jäänud maamaks, arvestada selles eelnõus tegelikult ka maa peal oleva väärtuse muutust, kui me tahame õigusruumis seda sätestada, vaadata suuremat pilti ja siis tulla selle teema juurde tagasi. Seda, et maal on väärtus turuväärtuse järgi, Isamaa vaidluse alla ei sea. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei näe. Sulgen läbirääkimised ja alustame ettevalmistust lõpphääletuseks. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud maa hindamise seaduse, maamaksuseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 406. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 72 ja vastu 9. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie tänane teine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud õppetoetuste ja õppelaenu seaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 420 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei näe, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus. Kuna just oli lõpphääletus, siis kas võime kohe minna hääletuse juurde? Tänan! Ütlen siis ka edaspidiseks, et kui on läbirääkimised, siis on kutsung, kui aga läbirääkimisi ei ole – meil on siin mitu kolmandat lugemist –, siis ma eeldan, et me hääletame neid järjest ilma kutsungita. Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud õppetoetuste ja õppelaenu seaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 420. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 81, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on eelnõu seadusena vastu võetud.
Kolmas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud elektrituruseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 426. Avan läbirääkimised. Meil on käsil kolmas lugemine. Jüri Jaanson Reformierakonna fraktsiooni nimel, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Täna on meil siin lõpphääletusel ...
Palun saalis vaikust!
Täna on meil siin lõpphääletusel seaduseelnõu 426, mille menetlus võttis aega ja millega on seotud üks teema, nimelt usaldamatuse teema, mida siin on juba mainitud ka omavalitsuste puhul. Tegelikult on asi niiviisi, et me ikka peame turuosalisi ja ka omavalitsusi usaldama. Usaldus on parim vahend, mis aitab leida kooskõla ka meie tegevuses siin seaduseelnõude menetlemisel ja valukohtade likvideerimisel. Niisiis, praegune seaduseelnõu, kui ta nüüd jõustub seadusena, annab kodutarbijatele ja ettevõtetele võimaluse paremini oma energiakulusid vähendada ja reguleerida. Kuigi praegu on õhus juba kevade märgid, ilmad on soojemad ja tuulisemad ja seetõttu ka elektri börsihind langemas, ei pääse me kuidagi järgmise talve ja sellega kaasneva kütteperioodi eest. Eelnõu aitab seaduseks saamisel oluliselt kaasa inimeste stressivabale toimetulekule ja kindlustundele. Mõned punktid ma siit seaduseelnõust loeksin etteüle, mis on tarbijatele võib-olla olulised. Selle seaduseelnõuga tehakse nii elektrituru- kui ka maagaasiseaduses muudatused, mis võimaldavad tarbijatele soodsamaid fikseeritud tähtajalisi hinnalepinguid. Sellega saavad energiatoodete müüjad pakkuda tähtajalisi lepinguid ennetähtaegse lõpetamise trahviga, mis võimaldab pakkuda tunduvalt madalamat lepingupõhist hinda kui praegu. Aga jätkuvalt jääb jõusse ka senine tähtajalise lepingu ilma trahvita lõpetamise võimalus. Teiseks, eelnõuga tehakse kodutarbijatele ja äriühingutele tasuta juurdepääs vähemalt ühele usaldusmärgisega ja turuosalistest sõltumatule võrdlusvahendile, mille abil saab võrrelda müüjate pakkumisi. Võrdlusvahend peab [pakkuma] täpset ja selget, üheselt mõistetavat teavet. Kolmandaks tekib tarbijatel võimalus ühineda energiakogukondadesse ja selle kaudu juhtida oma energiatarbimist. Neljandaks luuakse agregeerimise ja tarbimiskaja regulatsioon, millega saab ühendada tarbijate tarbimiskoormust ja ka tootjate tootmisvõimsust elektri turul müümiseks või ostmiseks. Selle kaudu saab juhtida elektritarbimise koormust. Viiendaks, võrguettevõtjatele seatakse ka tingimused elektrisõidukite turupõhiste laadimistaristute arendamiseks. See eelnõu jõustub seaduseks saamise korral 1. aprillil. Soovin siinkohal tänada kõiki osapooli, kes osalesid selle eelnõu menetlemisel, ennekõike aga majanduskomisjoni ja Riigikogu õigus- ja analüüsiosakonna ning ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ametnikke. Eelnõuga sai tehtud üsna suur töö elektrituru korrastamisel. Sisendeid andsid siin nii fraktsioonid kui ka usaldusväärsed turuosalised. Üks teema jäi siit veel üles. See teema tuleb siit punktist edasi viia. Nimelt on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ning Rahandusministeerium lubanud tellida ning selle aasta augustiks valmis saada analüüsiga, millisel moel on võimalik riiklik jaotusvõrguettevõte teha turust sõltumatuks omandilise lahutamise teel. Loodan, et saame selle teemaga sügisel edasi tegeleda.
Jüri, kas sa vajad lisaaega?
Jaa, mul on paar lauset veel, paar mõtet vast veel.
Palun, kolm minutit lisaaega.
Seni aga loodan, et eelnõu võetakse täna vastu – kutsun teid üles poolt hääletama – ja see aitab kaasa elektri- ja gaasihindade stabiliseerimisele, et järgmine talv ei [kujuneks] meil jälle nii ootamatu ja nii keeruline olukord. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei näe. Sulgen läbirääkimised. Alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Head kolleegid, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud elektrituruseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 426. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 56, vastu 22 on eelnõu seadusena vastu võetud.
Neljas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud perioodi 2021–2027 Euroopa Liidu ühtekuuluvus- ja siseturvalisuspoliitika fondide rakendamise seaduse eelnõu 487 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Riina Sikkut sotsiaaldemokraatide nimel, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud kolleegid! See on meie võimalus kaasa rääkida, kuhu käesoleva aasta ja järgmise seitsme aasta jooksul struktuurivahendid liiguvad, kuidas neid kasutatakse ja millistest põhimõtetest lähtutakse otsuste tegemisel. See on praegu meie võimalus kaasa rääkida. Ja mul on väga kahju kõigepealt nentida, et sotsiaaldemokraatide muudatusettepanekud, sealhulgas see, mis puudutab regionaalse tasakaalustatuse parandamist, ei leidnud toetust. Ma arvan, et iga struktuurivahendite kasutamise otsuse puhul peaks olema lähenemine see, et maapiirkondadel on [väiksem] omaosalus, on eraldi taotlusvoorud, eraldi tingimused. Siis me oleksime kindlad, et struktuurivahenditest suurem osa liigub niimoodi, et neid kasutatakse niimoodi, et piirkondlik ebavõrdsus väheneb. Kui vaadata eelmistele aastatele tagasi, siis tulemus on olnud vastupidine. Jah, heas tahtes, lootuses, et küll midagi maale ka jõuab, on raha kasutatud, on miljardite viisi raha kasutatud, aga tulemus on see, et piirkondlikku ebavõrdsust ei ole suudetud tasakaalustada ka struktuurivahendite abil. Pigem on juhtunud, et need võimendavad piirkondlikke erinevusi. Selleks, et ebavõrdsus iseenesest ei suureneks, on vaja teadlikku vastusammu. Ja see teadlik vastusamm saab olla seaduse tasandil [kehtestada] põhimõte, et tuleb lähtuda sellest, et on madalam omafinantseeringu määr või eraldi taotlusvoorud või tingimused, mis kindlustavad, et maapiirkonnad saavad oma oluliste murekohtade lahendamiseks, ühenduste loomiseks, teenuste arendamiseks neid vahendeid kasutada. Kahjuks praegu on juhtunud vastupidine. Me võtame täna seaduse vastu niimoodi, et me ei keela piirkondlikke erinevusi. Kes väga soovib ja tahab, siis see võimalus on olemas. Aga see teadlikkus peab olemas olema ja ka soov seda muudatust selgitada ja põhjendada. Ma kinnitan veel kord üle, et tegelikult ma arvan, et siin saalis meie kõigi soov võiks olla see, et piirkondlikud erisused raha taotlemisel ja tingimustes on loomulikud. Kui neid erisusi ei ole vaja teha või ei ole võimalik teha, siis seda tuleb selgitada ja põhjendada. See ei ole kuidagi üle jõu käiv koormus või midagi ennekuulmatut. Jah, kui me suuname raha rohkem linnalistesse piirkondadesse või ei tee piirkondlikke erinevusi, siis seal peab olema selge põhjus. Ja tegelikult see võiks olla läbiv põhimõte. Palju räägitakse, et ega me struktuurivahendeid ei kasuta kuidagi teistmoodi kui eelarvelisi vahendeid. Ja tõesti, regionaalse tasakaalu parandamise põhimõte peaks olema ka eelarvevahendite kasutamisel läbivalt paigas ja meie siin saalis võiksime selle eest seista. Nii et on väga hea meel, et me 2022. aasta alguses lõpuks jõuame nende fondide rakendamise seaduse vastuvõtmiseni. Me kahtlemata ei taha kuidagi pidurdada seda, et seda raha on võimalik hakata kasutama. Sotsiaaldemokraadid toetavad kahtlemata seaduse vastuvõtmist. Samas ei saa öelda, et me oleme kindlad, et neid vahendeid kasutatakse nii, et regionaalne ebavõrdsus väheneks. Aga loodame, et realiseerub hea tahe praeguses raamis kindlustada, et võimalikult palju sellest rahast jõuab maapiirkondadesse, ja me ei pea kuue või seitsme aasta pärast nentima, et tegelikult läks nii, nagu alati on läinud. Aitäh!
Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni nimel Paul Puustusmaa, palun!
Head kolleegid! Kuulates siin hetk tagasi meie armast Riina Sikkutit, mulle tuli meelde kohe eesti [mõistatus] "Pealt kullakarvaline, seest siiruviiruline". See on sibul. Riina püüdis siin selgeks teha, et see eelnõu on tegelikult, vastupidi, seest kullakarvaline, pealt siiruviiruline. Ei ole nii, see on täpselt vastupidi. Täpselt vastupidi! Nagu Olof Palme on kunagi öelnud: poliitika on tahe. Ja tõepoolest on ta tahe ja selle eelnõu vastuvõtmisel me näeme, milline on meie poliitikute tahe. Aga vaatame, mida see eelnõu siis ütleb, kelle tahet ta välja toob ja mismoodi ta selle välja toob. Vaadake, kui hästi kõlab: perioodi 2021–2027 Euroopa Liidu ühtekuuluvus- ja siseturvalisuspoliitika fondide rakendamise seadus. Ühtekuuluvus, sisepoliitika – oh püha müristus! Milline ühtekuuluvus? Kelle ühtekuuluvus? Milline sisepoliitika? Tegelikult, selle "sibulaeelnõu" mõte on muuta eelkõige Eesti Vabariik Euroopa Liidu rändepoliitika rakendusasutuseks, ja seda vägagi kummalisel moel. Meil sisuliselt ei ole võimalik [oma] sõna öelda, me ainult rakendame seda, mida meile ette kirjutatakse. Ja ega me muidugi ei saa ju ära öelda, sest et summa, mis sealt tuleb, on nii suur. Me ei saa ju rahast ära öelda ja tegelikult ongi nii, et meil on osaliselt poliitikas levinud täiesti kindel arusaam: meil on vaja, kui raha pakutakse, see vastu võtta, ära jagada, sõltumata sellest, mis sellega meile kaasneb, mismoodi see puudutab meie väärtusi, meie väärikust, meie riiki. Niisiis, mida märgitakse siin eelnõus? Ma toon väikse tsitaadi. "Eelnõu [eesmärk on luua] riigisisene regulatsioon Euroopa Liidu [eelarveperioodi 2021–2027] ühtekuuluvuspoliitika alla kuuluvate majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise rakenduskavas ning Euroopa territoriaalse koostöö ja Euroopa Liidu välispiiri ülese koostöö programmides kavandatud tulemuste saavutamiseks. Samuti reguleeritakse ELi rände-, välispiiride ja siseturvalisuse valdkonna [eesmärkide elluviimiseks] ette nähtud välistoetuse kasutuselevõttu." Oh püha müristus! Milline kantseliit! Muidugi oleks võinud seda palju normaalsemalt kirjutada, aga selleks ei ole muidugi vajadust. Ega see eelnõu pole ju rahva jaoks mõeldud. See, nagu ma ütlesin, Eesti Vabariigile kui Euroopa Liidu rakendusasutusele mõeldud eelnõu peakski sisaldama võimalikult palju kantseliiti, küll ametnikud selle läbi närivad ja enese jaoks sobivaks kirjutavad. See eelnõu, 100 lehekülge koos lisade ja seletuskirjadega sedasama kantseliitlikku teksti – ja nüüd lammutame selle pisut veel rohkem lahti. Majanduskasvu ja tööhõiveinvesteeringute [rakenduskava] eesmärgi elluviimiseks Eesti Vabariigi territooriumil on Eesti riigil võimalik saada 3,37 miljardit. Päris pöörane summa, see on 25% riigieelarvest. No muidugi [antakse see] teatud tingimustel. Meie siin vastu ei vaidle, on ju, me peame lähtuma sellest, mida Euroopa komissarid, kes Euroopa Komisjoni liikmed on, meile ette [kirjutavad] ja meie siis viime selle ellu. Et saada neid toetusi erinevatest fondidest, mis on loetletud: Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Õiglase Ülemineku Fond ja nii edasi. Toetuse kasutamise valdkonnad, eesmärgid ja tulemused muidugi lepitakse Eesti Vabariigiga kokku, kuid [seda tehakse] Euroopa Komisjoni kinnitatud programmdokumentide, rakenduskavade ja programmide elluviimiseks, nii nagu nad ütlevad. Ja nende Euroopa Komisjoni kinnitatud programmide rakenduskavade alusel luuakse riigisisene, meie Eesti riigi sisene ülesannete jaotus, toetuste andmise kord, kasutamine ja tühistamise tingimused. Nii nagu nad, jah, ette näevad. Põhimõtteliselt, loomulikult, nagu ma eelnevalt ütlesin, see on suur raha ja see on poliitiline otsus, nagu ütles ka Olof Palme. Meil on võimalus see raha vastu võtta, säilitamata oma väärikust, oma otsustusvõimet, ja ka seda raha mitte vastu võtta ja säilitada oma otsustusvõime ja väärikus. Ma võtan veel natuke aega juurde.
Palun, kolm minutit lisaaega.
Põhimõte on siis selles, et raha, head eestlased, see on siis teile, õigused selle osas jäävad meile – Brüsselile, Euroopa Komisjonile. See on pragmatism versus väärikus. Tegemist on, nagu ma ütlesin, poliitilise otsusega, tegemist on poliitilise otsusega, kas võtta juudaseeklid vastu või mitte võtta vastu, kas müüja maha veel suurem jupp meie enda otsustusvõimest migratsiooni puhul või mitte [maha müüa]. Kas võtta, ja mitte vähe, vastu Euroopast tulevat raha selleks, et saaks suuremal hulgal reguleerida töömigratsiooni Euroopa sees ja väljastpoolt. Eesti Konservatiivne Rahvaerakond on kaalunud sügavalt kõiki nüansse selle eelnõu juures ja võtnud vastu põhimõttelise ja printsipiaalse otsuse seda eelnõu mitte toetada. Ja ma usun, et kõikidel teistel on ka väärikas seda mitte toetada. Aitäh!
Isamaa fraktsiooni nimel Andres Metsoja, palun!
Aitäh, härra Pevkur! Head töökaaslased! Isamaa fraktsioon ka uuris seda eelnõu siit- ja sealtpoolt, sibulaga mingisugust seost ei leidnud, aga kuidagi üllatuslikult samale seisukohale jõudsime küll, et toetada ei saa. Aga miks me sellele seisukohale jõudsime? Peaasjalikult sellepärast, et juba aastal 2010 on Vabariigi Valitsus algatanud sellise strateegilise dokumendi nagu "Eesti 2030+". See on ruumilise arengu visioon, mida on menetletud rohujuure tasandilt ehk tegelikult maakonna tasandilt ning [koostatud] üleriigiline vajaduste kaardistus ja plaan, kuhu Eesti peaks liikuma ja millised on need probleemikohad, millele tugevalt osundades võiks Eesti saada inimestele paremaks töökeskkonnaks ja ruumiliselt oleks teenused paremini kättesaadavad. [Selles] dokumendis minnakse üsna detailideni välja. Ja nüüd see seaduseelnõu tegelikult peaks andma, nii palju või nii vähe, kui parlament kaasa saab rääkida, just selle sisendsuuna. No mis me neid planeeringudokumente koostame, kui me tegelikult ei suuda keskselt anda valitsusele seaduse jõuga sisendit, kuidas Eestit arendada ja millele tuginedes seda peaks tegema? Esiteks annab see väga kehva sõnumi igasugusele planeerimisprotsessile. Üsna tihti on tegelikult Eesti erinevatest nurkadest kuulda, et öeldakse, aga mis me neid planeeringuid teeme – tõsi, nüüd on palju tsentraliseeritud Rahandusministeeriumi tasemele –, kui tegelikult see läheb nagu tühja poti põhja ja kõmiseb meile vastu tagasi. Sellega ei ole sisuliselt rakenduskavad seotud. Ja ma arvan, et see on üks kõige olulisemaid selle eelnõu probleeme, sest rahaline maht on väga suur. Aga Riigikogu roll sisuliselt jääb täitmata, juhtub nagu Eestis ikka: kirjutatakse kokku meetme määrus ja meetme määruse järgi juhtub nii, et raha läheb sinna, kus on kõige rohkem kasusaajaid. Ja samal ajal me võitleme valglinnastumisega, mis nõuab üha rohkem raha juurde. See on Eesti elukestev probleem, mida me peaks tahtma ja suutma sellise taseme dokumendi abil lahendada. Väga palju on räägitud ja peaasjalikult sotside eestvedamisel olid siin muudatusettepanekud, mida me hääletasime eelmine kord, et Eestis peaks olema kaks rahastuspiirkonda. Tõepoolest, selles diskussioonis on kuulda ka mõistlikke vastuargumente, aga me peame ikkagi jõudma tagasi selle juurde, mis probleemi me lahendame. Ja tegelikult me peame lahendama Eesti terviklikkuse küsimuse. Igas Eesti nurgas peab olema võimalik elada ja maksuraha eest teenuseid saada. Meil on ühetaoline maksusüsteem ja me ei saa siin erisusi teha. Ja tegelikult Euroopa Liidu toetused just nimelt selleks ongi ellu kutsutud, et neid vajakajäämisi nende arengurahadega kompenseerida. Kurvaks teeb, et me sellel olulisel hetkel tegelikult külg ees läheme [probleemist] mööda, ütleme, küll valitsus lahendab. Ta tegi planeeringu, küll ta lahendab ka rakendusaktiga või rakendusakti erisättega rahastamise baasil ära selle problemaatika. Samas me teame, et rahalised käärid, erinevused omafinantseerimise võimekuses omavalitsustes vägagi jõudsalt kasvavad. Nii et tegelikult me justkui kahanevalt riiki juhtides seda tempot tõstame, mitte ei aeglusta. Paraku ei saa Isamaa fraktsioon seda toetada. Ja nii ongi. Aitäh!
Jürgen Ligi Reformierakonna fraktsiooni nimel, palun!
Austatud juhataja! Austatud kolleegid! Reformierakond küll toetab seda eelnõu. Kui ma kuulasin siin neid ettekandeid, siis ei suutnud kiusatusele vastu panna ja tulin väikest kommentaari andma. Kuulates eriti Paul Puustusmaa lugu, tuli mulle meelde film "Mr Bean". Vaene mees, peategelane, sattus oma tahte vastaselt kunstiarvustajaks, ja siis ta mõtles-mõtles ja ütles: "See maal on suur." Paul on natuke samas olukorras, ta peab midagi ütlema, ja siis ta ütleb: "Siin on 100 lehekülge." [[Naer saalis.]] Aga üldiselt püüdsin päriselt ka välja sõeluda, mida te siis tahate. See on niivõrd apoliitiline ametkondlik paber, mis annab üldised raamid raha rakendamisele. Mingit poliitilist laengut siin ei ole. Ja kogu see asi on ette valmistatud kahe eelmise valitsuse poolt. EKRE on olnud kaks aastat, kui mitte kolm aastat, rahandusministri erakond ja pole midagi hädaldanud. Nüüd ta ütleb, et see raha on ebaväärikas, me lükkame ta tagasi. Sotsid ja Isamaa räägivad, kuidas siin pole kõike kirjas, eks ole – Riigikogu roll ja nii edasi. See pole kunagi teisiti olnud. Kui ma päriselt tahaks teada, mida te siis ütlete, ma ei saaks teada. Ma kuulan ja ei saa aru, mida te tahate öelda. Kas te tõesti tahate, et sellisel tasemel debateerides hakatakse raha jagama konkreetsetele projektidele? Nalja teete või?! Mustmiljon vaheaja võtmist on üks asi ja teiseks ka täiesti tühi jutt. Miks te käite siin puldis, kui midagi öelda ei ole? Te ei pea lihtsalt vastu olema. See on teie enda eelnõu, see on teie enda vastuvõetud raha, see on poliitiliselt neutraalne samm. Ei ole mõtet õiendada. Ei ole mõtet kritiseerida. Mina küll oma särki ei rebi ega ütle, et siin on kõik laitmatu. Aga kuna ma olin juhtivlugeja sellel eelnõul, siis ma tahtsin teada, miks te kriitilised olete järsku siin saalis. Kellele te mängite seda mängu? Ausõna, ei saa kirjutada igale rahale, igale kopikale külge tuhandet poliitilist eesmärki, sest päris poliitika tegemisel, rakendades riigivalitsemise kõiki neid printsiipe, mida te tahate ja mida ainsana sisuliselt kirjeldasid sotsid, ju tegelikult arvestatakse. Ja üks põhilisi põhimõtteid on see olnud, et eurorahal ja kohalikul maksurahal ei ole vahet. Ikka on vaja mingeid üldisi printsiipe, regionaalseid põhimõtteid [arvestada]. Ja regionaalpoliitika ei ole see, et anname raha karudele. Äkki mõni inimene läheb ka sinna, ma ei tea, milleks, kas söödaks või metsa elama. Ei, paraku on niimoodi, et raha käib inimestega väga palju kaasas, aga nii euroraha kui ka tavalist maksuraha pigistatakse Tallinnast välja küll. Tehakse seda, ausõna. Aga on ka üle-eestilised projektid, on ka mingisugused asjad, mis on seotud otseselt inimese eluga – teda ei küüditata sinna, kuhu raha ette saadetakse –, mis tõesti näitavad statistiliselt numbreid, mis just ei põle regionaalsest mõjutamisest. Aga selline see reaalne elu ongi. Ikkagi tegelikult loomadele läheb siin üsna vähe sellest rahast, ikka inimestele läheb. Nii et võtke oma tuure maha, ärge käige lobisemas siin puldis. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei näe, sulgen läbirääkimised. Ja alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud perioodi 2021–2027 Euroopa Liidu ühtekuuluvus- ja siseturvalisuspoliitika fondide rakendamise seaduse eelnõu 487. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega 53 poolt, 24 vastu leidis eelnõu toetuse ja on seadusena vastu võetud.
Meie tänane viies päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud rahvusvahelise sanktsiooni seaduse ning laeva lipuõiguse ja laevaregistrite seaduse muutmise seaduse eelnõu 492 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei näe. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus. Kas võime minna hääletuse juurde? Tänan! Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud rahvusvahelise sanktsiooni seaduse ning laeva lipuõiguse ja laevaregistrite seaduse muutmise seaduse eelnõu 492. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 76, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on eelnõu seadusena vastu võetud.
Kuues päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud rahvastikuregistri seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 494 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek: viia läbi lõpphääletus. Kas võime minna lõpphääletuse juurde? Ei näe vastuväiteid. Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud rahvastikuregistri seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 494. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 76, vastu ja erapooletuid 0 on eelnõu seadusena vastu võetud.
Seitsmes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 507 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjon ... Siiski on. Härra Ligi, palun nobedamaid näppe, muidu ma lähen teist mööda. Reformierakonna fraktsiooni nimel Jürgen Ligi, palun!
Aitäh, härra juhataja! Teil on nii kiire suu, et lihtsalt minu näpud ei jõua järele. Aga ma tulin siia sihukeste kahetiste tunnetega. Ma arvan, et see sõnum siiski on oluline. Meil on sellele eelnõule üks EKRE liige esitanud 600 muudatusettepanekut bussipeatuste kohta. Ühelt poolt ma peaks olema tänulik, et need on tagasi võetud, ja seda tunnustama, aga päris nii ei saa, et sa viskad asja, ütleme niimoodi, ebameeldiva olluse toidu seest välja ja siis tahad seda toitu ikka süüa. Rahapesu on üks väga delikaatne teema, mida [lahates] just EKRE, aga mitte ainult, on Eestit püüdnud väga intensiivselt solgiga üle kallata. Tegelikult on rahapesu ülevaated meie jaoks kriitiline teema. Meil on tulemas MONEYVAL-i rahapesuolukorra hindamine ja Eestil on suur risk langeda halli tsooni koos väga raskete tagajärgedega ettevõtlusele ja pangandusele. Aga sellele vaatamata selline muudatusettepanekute laviin meile kaela sadas. See on mängimine bensiini ja tikkudega, sellist asja ei tohiks siin enam toimuda. Samamoodi peaks kogu see rahapesuteemaline propaganda tegelikult ära lõppema – näidatakse näpuga minevikku ja püütakse oma poliitilistele konkurentidele ära panna. Fakt on selline, et meie olime eelmise MONEYVAL-i hindamise ajal – mul oli au olla sel ajal rahandusminister, aga ma [ei taha öelda], et see kõik oleks tänu minule toimunud –, aga on fakt, et me olime Euroopa Liidu parimad regulatsioonide poolest ja just regulatsioone tookord hinnati. Praegu on kõik muutunud, uus hindamine tuleb riskipõhiselt. Ja sellepärast on see eelnõu äärmiselt oluline, sest krüptorahafirmad, krüptovääringu teenus on meie kõige suurem alles jäänud rahapesurisk. Nii et nalja selliste asjadega ei tohiks teha. Ka rahandusminister Helme taipas seda kaks-kolm aastat tagasi juba ja hakkas neid rahapesuriskiga krüptofirmasid justkui ohjeldama. Siin on tegemisel järgmine samm ja ma loodan, et see poliitiline mäng kuritegevuse ja allilma ainetel nüüd lõppeb ja kõik Riigikogu liikmed hääletavad mitte ainult selle poolt, vaid ka lõpetavad Eesti loopimise mudaga ja Eesti maine määrimise. Aitäh!
Härra Kaalep, kas te soovite sõnavõttu kohalt?
Ei, repliiki.
Meil repliigivõimalust kolmandal lugemisel ei ole, on võimalik fraktsiooni nimel kas sõna võtta kohapealt või tulla pulti kõnet pidama. Repliigivõimalust ei ole.
Mind mainiti äratuntavalt härra Ligi poolt. Ma tahan lihtsalt öelda, et need süüdistused Eesti maine kahjustamises, tulega mängimises ja nii edasi on kohatud olukorras, kus tegelikult toimus see, et rahapesu vastu võitlemise sildi all aetakse panganduskartelli huvides asja, mille eesmärgiks on kõikvõimalike alternatiivvaluutade finantsturult väljasöömine. See on see tegelik sisu ja meil õnnestus oma ettepanekutega see oht suures osas neutraliseerida, mis on väga positiivne tulemus. Seetõttu me oma fraktsiooniga ka praegu selle eelnõu vastu ei hääleta. Aga kuna sinna jäid siiski sisse teatud riskid, mis piiravad ettevõtlust ja innovatsiooni, siis me ei hääleta ka selle poolt.
Juhataja täpsustab üle, et siiski repliigivõimalus on, kui on sõnavõtus mainitud. Aga repliigile vasturepliiki härra Ligi kahjuks ei saa. Aivar Kokk, palun! Ma pean korraks vabandama, härra Ligil on protseduuriline. Ma tean, et see ei ole protseduuriline. Härra Ligi, palun ärme kuritarvitame protseduurilise [sildi all võimalust] öelda repliigile vasturepliiki.
Ma ei taha kuritarvitada seda formaati ja küsingi teilt, kas ma tohiks saada kinnitust – kas protseduur seda lubab? –, et eelkõnelenud kolleeg tundis ära ja müts tema peas põles küll asja pärast.
Juhataja ei anna emotsionaalseid hinnanguid. Jürgen Ligi lõpetas. Aivar Kokk Isamaa fraktsiooni nimel, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Eelkõneleja tuli eelmises päevakorrapunktis siia ja ütles lause, et ei ole mõtet lihtsalt sooja juttu ajada. Aga me kuulsime just hetk tagasi sedasama teemat. Tuleks rääkida ausalt. Ma arvan, et enamus Riigikogu liikmeid seda eelnõu toetab, ja ka Isamaa toetab, aga eelnõu saali toomine oli väga inetu. Inetus algas sellest, et kui eelnõu komisjonis tutvustama hakati, siis öeldi, et selleks kuupäevaks peab vastu võetud olema. Ma ei tea, kas 101 Riigikogu liiget otsustavad ise või tuleb valitsus ja öeldakse, et peab. See eelnõu sai rahanduskomisjonis heaks [tehtud]. Ma tänan kõiki komisjoni liikmeid selle eest, et koostöös ja praktiliselt konsensusega viidi need parandused sisse. Aga kui neid parandusi ei oleks siia eelnõusse sisse viidud, siis ma küsiksin, kas me sellist eelnõu oleks tahtnud toetada. Tunnistame ausalt, et see eelnõu on lihtsalt tõlgitud ühest lombi [taga asuva] riigi paberist. Ja neid inimesi, kes meil Eestis aru saaks, millest see eelnõu räägib ja mis on tegelikult kogu krüptoraha ja virtuaalvääringute taga, on väga vähe. Ma mäletan, et mõned aastad tagasi tuldi meie komisjoni ja öeldi, et see värk tuleb ära lõpetada. Eestis on neid ettevõtteid, kes krüptorahaga tegelevad, sadades, mujal riikides alla kümne. Eestis võiks eesmärk olla, et neid on viis. Ma ei ole krüptoraha vahendajate suur toetaja ja Eesti riigieelarve tulud sellest ei kasva suurt midagi, kas neid siin Eestis on või mitte. Kui üks ettevõtte juht komisjonis tutvustas oma tegevust ja ütles, et käive on pea pool miljardit, aga riigimakse on alla 100 000, siis ma sain aru, et nii juhtub tavaliselt perefirmal, ainult käive ei ole nii suur. Makse maksavad umbes sellises suurusjärgus. Selle peale muidugi kiiresti üks advokaadibüroo kõrvalt ütles, et nemad maksavad tunduvalt rohkem kui see ettevõte. Kas seda valdkonda on vaja reguleerida? Ma arvan, et me kõik tunnistame seda, et seda on vaja reguleerida. Ja me teame, et mingi osa kasutatakse täna virtuaalvääringute vahendamisel ka seda raha, mida ei tohiks seal kasutada. Aga kas see tähendab seda, et kui üks-kaks ettevõtet ei tee oma tööd nii, nagu me tahaks, tuleks ka kõigile teistele tõmmata müts [üle silmade] ja öelda, et likvideerime teid? Vaevalt me seda soovime. Ma arvan, et me peame alati ausaks jääma. Ja veel kord, ma tahan kiita kõiki komisjoni liikmeid. Siin oli neli-viis teemat ja punkti, mis olid mõistusevastased ja mida ei oleks ettevõtjad suutnud täita. Nüüd on viidud numbrid õigetesse suurusjärkudesse, mis garanteerib selle, et päris riiulisse neid firmasid lihtsalt ei tehta, et järgmine päev neid kellelegi müüa ja vahelt teenida. Ja on jäetud ka mõistlik aeg, et ettevõtjad saaksid oma aktsiakapitali viia uutesse kõrgustesse. Aktsiakapitali suurusjärgud on, sõltub sellest, milliseid teenuseid pakutakse, kuni 250 000 [euro] juurde viidud. See on, ma arvan, pangandusteenuse puhul täitsa mõistlik. Nii et ma teen ettepaneku kõigile Riigikogu liikmetele seda eelnõu toetada ja näidata, et komisjonis tehti head tööd. Aga veel kord rõhutan seda, et komisjonis tehti see eelnõu heaks. See, mis siia tuli – ma ei ütleks ka halvasti, et tehti ühe Riigikogu liikme poolt hunnik parandusettepanekuid. Võib-olla mõeldi [eelnõu] siis ka komisjonis ja ministeeriumis tunduvalt paremini läbi ja tehti need paranduseettepanekud, mis tehti, ja hääletati sisse. Aitäh teile!
Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 507. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 59, vastu ega erapooletu ei ole keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Kaheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud loovisikute ja loomeliitude seaduse ning töövõimetoetuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 517. Avan läbirääkimised. Läbirääkimiste soovi ei näe. Juhtivkomisjoni ettepanek kolmandaks lugemiseks on viia läbi lõpphääletus. Just hääletasime, kas te olete valmis minema lõpphääletuse juurde? Tänan! Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud loovisikute ja loomeliitude seaduse ning töövõimetoetuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 517. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Enne kui ma haamrit löön, Helle-Moonika Helme, vist kogemata? Nii, oli kogemata. Võtame mikrofoni maha. Eelnõu toetab 70, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud. Nii, head kolleegid. Kuna juhatus määras meie tänaseks täiendavaks istungiks planeeritud avalduse arutelu muudatusettepanekute tähtajaks kell 15.15, siis on palve väliskomisjoni liikmetel nüüd koguneda väliskomisjoni ruumi, et arutada selle avalduse ettevalmistamist täiendavale istungile toomiseks. Sellega seoses võtan ma juhataja vaheaja 20 minutit.
Head kolleegid, juhataja võetud vaheaeg on läbi.
Läheme päevakorra menetlemisega edasi. Üheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni meretöö konventsiooni koodeksi 2018. aasta muudatuste heakskiitmise seaduse eelnõu 471 teine lugemine. Palun, õiguskomisjoni liige Urve Tiidus!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud parlamendiliikmed! Hetkel arutusel oleva eelnõu 471 teise lugemise ettevalmistus toimus õiguskomisjonis 14. veebruaril. Istungil osalesid muidugi õiguskomisjoni liikmed, komisjoni nõunikud ja kutsutud olid ka Sotsiaalministeeriumi ametnikud Liis Tõnismaa ja Ethel Bubõr, samuti Eesti Laevaomanike Liidu juhataja Indra Kaunis ja õigusbüroo Consolato del Mare OÜ jurist Natalja Tuvi. Meenutame, et tegemist on Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni meretöö konventsiooni koodeksi 2018. aasta muudatuste heakskiitmisega. Eelnõu puudutavaid muudatusettepanekuid esimese lugemise järel komisjonile ei laekunud. Komisjoni nõunik Linnar Liivamägi selgitas, et see eelnõu on võimalik vastu võtta teisel lugemisel, see tähendab juba täna, ja ta tegi ettepaneku see täiskogule teiseks lugemiseks saata ja ühtlasi ka lõpphääletus läbi viia 23. veebruaril. Lühike arutelu toimus siiski ka ja toon sealt esile ühe küsimuse. Uuriti, kas reederitel on võimalus end kaaperdamise vastu kindlustada. Teatavasti käsitleb see konventsioon ka laevade vastu suunatud piraatlusjuhtumeid. Sotsiaalministeeriumi nõunik Liis Tõnismaa vastas, et kõnealune eelnõu kindlustusjuhtumeid ei käsitle ja tema teada sellist kindlustusvõimalust reederitel ei ole. Eesti Laevaomanike Liidu juhataja Indra Kaunis lisas, et loodetavasti hakkavad kindlustusfirmad reederitele tulevikus vastavat kindlustust pakkuma. Tehti ka menetlusotsused: ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 23. veebruariks, see tähendab tänaseks, teine lugemine lõpetada ja viia ühtlasi läbi lõpphääletus. Selle poolt oli kuus komisjoni liiget – Jürgenson, Kannimäe, Kaskpeit, Pikhof, Tiidus, Toomast – ja erapooletuks jäi Kruusimäe. Vaat selline lugu. Suur tänu tähelepanu eest!
Hea ettekandja, paistab, et Riigikogu liikmetel ei ole küsimusi.
Mõistan.
Tänan! Nagu kuulsite, on juhtivkomisjoni ettepanek viia läbi lõpphääletus. Ka selle peame kenasti ette valmistama. Tõesti-tõesti! Muidugi, tegelikult võiks kohale kutsuda ja siis läbirääkimised teha, siis on rohkem inimesi, aga siiski. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni meretöö konventsiooni koodeksi 2018. aasta muudatuste heakskiitmise seaduse eelnõu 471. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 59, vastu ja erapooletuid ei ole, on eelnõu seadusena vastu võetud.
Meie tänane kümnes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud vedelkütuse erimärgistamise seaduse ja Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 495 teine lugemine. Palun ettekandjaks, rahanduskomisjoni aseesimees Aivar Kokk!
Hea juhataja! Austatud kolleegid! Rahanduskomisjon arutas 15. veebruaril vedelkütuse erimärgistamise seaduse ja Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse muutmise seaduse eelnõu ettevalmistamist teiseks lugemiseks. Muudatusettepanekuid oli üks, selle tegi Isamaa fraktsioon. Lisaks edastasid oma arvamuse Eesti Õliühing, Eesti Omanike Keskliit ning Eesti Talupidajate Keskliit. Maaelukomisjon toob oma arvamuses eelnõu kohta välja eelnõu vajalikkuse ja toetab menetluse jätkamist. Isamaa parandusettepaneku mõte oli see, et erimärgistatud diislikütust võiks kasutada ka kodude ja muude hoonete kütmiseks. Eesti on regioonis [erandlik] riik, sest aktsiisimäärad on diislikütusel, millega oleks võimalik kodusid kütta, 20 korda kõrgemad kui Lätis ja Saksamaal ning 60 korda kõrgemad kui Leedus. Koduomanikud, kellel on kütteõlil baseeruv kütteseade, võiks maksta tunduvalt vähem, praegu maksavad nad tunduvalt rohkem kui naaberriigid. Eestis peaks olema 200 000 elu[paika], mille küttelahendus on õliküte, ja julgelt üle 100 000 neid kodusid, mis võiksid sobiva kütteõliga kütta. Komisjonis enamus seda ettepanekut ei toetanud. Põhjenduseks toodi, et kerge kütteõli on fossiilkütus ja selle kasutamise täiendav soodustamine aktsiisi vähendamisega pole otstarbekas. See annaks vastupidise sõnumi riigi varasemate poliitiliste otsustega. Komisjon tegi ka konsensuslikud otsused võtta eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda kolmapäeval, 23. veebruaril ja teha ettepanek teine lugemine lõpetada, ja kui teine lugemine lõpetatakse, siis viia läbi kolmas lugemine koos lõpphääletusega 9. märtsil. Aitäh!
Härra Kranich, palun küsimus!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Me oleme siin läbi aegade väga palju rääkinud vedelkütuse erimärgistamisest ja sellega seotud kuludest. Kas teil on komisjoni käsutuses ka mingi võrdlev analüüs, kui palju sellise erimärgistamisega seotud tegevus ja selle kontroll maksma läheb võrreldes võimalusega, et seda erimärgistatud kütust saavatele inimestele lihtsalt otsetoetust maksta? Kas selline analüüs on olemas ja kas see on teie käsutuses?
Aitäh! Sellist analüüsi meie komisjoni [kasutuses] ei ole. See eelnõu tekitabki selle olukorra, et on ühekordne kulu. Peale seda on PRIA ja arvutiprogrammide kaudu võimalik erimärgistatud kütust saada ainult nendel põllumajandus- ja kalandusettevõtjatel, kellele PRIA on selle õiguse andnud. Ja 90% ulatuses on põllumajanduses need kütusehoidlad nende inimeste enda territooriumil, 10% käib tanklates. Selle arutelu käigus oli üks mure, et kas tanklaketid on valmis ka edaspidi erimärgistatud kütust igal pool müüma. Võib ehk tekkida olukord, et mõnes piirkonnas, kus on mõned üksikud väiksemad talupidajad, tanklakett ei hakka kulutusi tegema, et uus programm sinna sisse osta ja erimärgistatud diislikütust müüa. Aga eelnõu üks eesmärk on ühelt poolt erimärgistatud diislikütuse väärkasutamist vähendada ja teiselt poolt ka selle kontrollile minevat kulutust vähendada.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Selle administreerimise parandamine on muidugi õilis, aga väga väikse mõjuga. Mis te arvate sellest, miks peaks põllumehi toetama fossiilkütuste subsideerimise kaudu?
Aitäh, Jürgen! Mina olen küll aru saanud, et nii kaua, kui sa Riigikogus oled olnud, oled sa Euroopa Liidu toetaja olnud. Ja kui [ühtses] Euroopa Liidus on kokku lepitud, et põllumajandust toetatakse erimärgistatud kütuse kaudu, siis oleks väga halb, kui Eesti põllumehed pannakse halvemasse olukorda kui Euroopa Liidu teiste riikide põllumajandusettevõtjad.
Heiki Kranich, palun!
Aitäh! Teie vastusest minu esimesele küsimusele sain ma aru, et teie käsutuses sellist analüüsi ei ole. Ometigi kogu see eelnõu lähtub just nagu teatavast kokkuhoiuprintsiibist, millele ei saa ju mitte midagi vastu öelda. Aga kas teil komisjoni liikmena on kavas taotleda sellise võrdleva analüüsi [tegemist], selleks et hinnata kütuse erimärgistamist kui niisugust versus võimalikke efektiivseid otsetoetusi?
Aitäh! Seda teemat on Maaeluministeerium tegelikult arutanud, ma arvan, viimased kümme aastat. Aga ei ole suudetud saavutada kokkulepet, et näiteks põllumaa järgi hakata [arvestama], kui palju erimärgistatud kütust kulub, kui suur see tulu ja kulu on ja selle järgi ka toetus [maksma] hakata. Nagu sa tead, põllumaa harimise kulud on erinevad. See sõltub sellest, millises piirkonnas ja millise reljeefiga põllumaa on, kas ta on pehme ja mõnus, lihtsalt mullane või on kivine. Kuna sellist head lahendust pole siiani leitud, siis on välja pakutud lahendus hetkel see, mis on ühelt poolt ministeeriumi ja teiselt poolt põllumajandusettevõtjate kompromissina kokku lepitud.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Mina küll arvan, et kuigi teie ka toetate Euroopa Liitu, ei ole te temaga tingimusteta kõiges nõus. Te ei ole loodetavasti nõus kõigega, mida teeb ka teie partei, kuigi te teda toetate. Ja kuigi te oma naist kindlasti armastate, te ei kuuletu talle kõiges. [[Naer saalis.]] Sellepärast ma küsin päriselt: miks peab fossiilkütuste subsideerimise kaudu põllumajandust toetama? Põllumajanduse toetamist ma ei vaidlusta. Ma vaidlustan oma küsimusega fossiilkütuste subsideerimise kaudu toetamist.
Aitäh! Jürgen, ma tean, et laupäeviti, kui sul abikaasa kodus koristab, sa lükkad voodi alt rusika välja ja küsid, kes on majas peremees. Peale seda, kui sa harjavarrega vastu sõrmi saad, siis sa hellalt küsid, et kallikene, kas küsida ka enam ei tohi. Nii et eks me, mehed, ikkagi oma abikaasade sõna kuulame ja püüame neid toetada. Vahest püüame neid soove muuta enda soovideks ja edasi minna. Ma arvan, et fossiilkütused, mis, Jürgen, sulle on nagu sihukesed "südamelähedased", mille kohta sa pidevalt püüad öelda, et kõik on väga halb, siis ma naeran, et sama fossiilkütus oli mõni kuu tagasi veel ka maagaas, aga näed, nüüd Euroopa Liit tegi otsuse, et see on keskkonnasõbralik ja taastuvenergia. Ega me ei tea, mis homme võib olla. Aga me unustame ühe asja ära alati, kui me räägime fossiilkütustest. Kõikidel riikidel ei ole põlevkivi. Kõikidel riikidel ei ole puitu, nii palju metsa, kui Eestis on. Me oleme, nagu Eenok Haamer, kuulus kirikuõpetaja, ütles, Jumala poolt välja valitud rahvas. Meil on need võimalused olemas. Ja alati vaidlevad nende võimaluste vastu need riigid, kellel neid ei ole. Loomulikult Norral on väga lihtne öelda, et lähme kõik hüdroelektri peale. Eesti võiks ka minna, aga neid jõgesid, kus seda energiat ja elektrit toota, on suhteliselt vähe ja enamus on ära kasutatud. Eestil [seda energiat] ei jätku. Ma olen täna ikka kindlasti sellel seisukohal, et kui me oleme ühe Euroopa Liidu turu peal, siis me peaksime püüdma ühtemoodi kohelda ettevõtjaid, olgu see põllumajandus või mingi muu valdkond. Ei saa kuidagi öelda, et Eesti omad, sõitke elektriga – elektrit me toodame ikka põlevkiviga –, siis on palju puhtam, kui me sõidaksime diisliga, mis on naftaprodukt. Nii ta on.
Tarmo Tamm, palun!
Aitäh, juhataja! Hea komisjonipoolne ettekandja! Tänasel päeval on diislikütuse hind juba 1.53 ja kui poleks erimärgistatud kütust põllumeestele ja sellest tulenevaid soodustusi, siis vaevalt tarbija suudaks kinni maksta kõik, mis tänasel päeval sellest toote hinna [kallinemisena] tuleneks. See ongi eesmärk, mille pärast antakse liikmesriikidele võimalus erimärgistatud kütust erinevalt maksustada. Aga ma küsin teilt sellise küsimuse. Kui Lätis ja Leedus on erimärgistatud kütuse hind 60 eurot 1000 liitri kohta, aga Eestis on 100 [eurot] – või tegelikult on 130, ajutiselt on 100 –, siis kuidas Eesti põllumees peaks olema konkurentsivõimeline Läti ja Leedu põllumehega?
Aitäh väga hea küsimuse eest, maaelukomisjoni esimees! Rahanduskomisjon siiralt ootas sellist ettepanekut maaelukomisjonilt. Sellepärast rahanduskomisjon pöördus teie poole, et te selle ettepaneku teeksite. Meil komisjonis see arutelu oli, aga valdkond on selgelt maaelukomisjoni oma. Rahanduskomisjon ikka kuulab oma valdkonna spetsialistide ja asjatundjate sõnumit ja soove ja ettepanekuid.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh! Hea ettekandja, kas komisjonis oli juttu ka sellisest popist teemast, mis on viimasel ajal üleval olnud: kütuseaktsiisi määrad, nende langetamine, käibemaksu määrad? Ka peaminister on öelnud meedia vahendusel vist eile või kuskilt jäi mulle silma, et ta on valmis arutama aktsiisimäärasid laiemalt kütuse kontekstis. Kas oli teemaks ka Euroopa Liidu miinimummäär, selle aktsiisi langetamine laiemalt kui ainult erimärgistatud kütusel? Või te käsitlesite kitsalt erimärgistatud kütust ja seda teemat laiemaks ei tõmmanud?
Aitäh! Kõigepealt, vastuseks viimasele küsimusele: komisjonis me selgelt arutasime erimärgistatud kütuse teemat. Ja oli ka päevakorras see, mille kohta maaelukomisjoni esimees küsis, oli ka nendest numbritest juttu, et meil on [aktsiis] kõrgem kui naabritel Lätis ja Leedus. Sellepärast oli Isamaaliit teinud ettepaneku, et kodukulude madalal hoidmiseks anda võimalus Eestis hoida samasuguseid aktsiise, kui naabritel on. Kahjuks mina täna saan öelda seda, et me eile siin arutasime käibemaksu teemat, ja mõlema koalitsioonis oleva erakonna esimehed räägivad üksteise võidu, küll rohkem Keskerakonna esimees, mida võiks alandada, aga kui need eelnõud saali jõuavad, siis kahjuks seda ei toetata. Aga õnneks sõltumata sellest, et mu hea kolleeg võitles viimse veretilgani selle eest, aktsiiside madalal hoidmise pikendamist mitte edasi lükata, ikkagi valitsus tegi selle ettepaneku. Me siin ühtselt toetasime, et järgmise aasta 1. maini on aktsiisid madalal, aga siin on veel pikk tee minna. Meie aktsiisid on tunduvalt kõrgemad kui Euroopas miinimum, mis on lubatud. Nii et ma arvan, et see samm lähipäevadel ikkagi jõuab ka siia saali. Ja loodame, et tuleb see valitsuse poolt. Muidu, kui me opositsiooni poolt selle parandusettepaneku teeksime – seda me oleme küll korra mõelnud –, siis see lükataks tagasi ja võib-olla üldse enam ei arutataks, aga kui koalitsioonipoliitikud selle Riigikokku toovad, siis äkki [lähebki] nii, et viiakse aktsiisid alla. Täna on kütuse hind väga kõrgeks läinud. Üks küsimus on diisel, aga vaatame bensiini, mille aktsiisi me ei ole ka Riigikogus langetanud. Paljud Tallinnast väljaspool regioonides töötavad inimesed kasutavad oma isiklikku autot, et tööle jõuda ja töölt koju jõuda, ja paljud sõidavad bensiiniautoga, mitte diiselautoga. Ja need kulud on kasvanud koos sellega, et kodukulud on kasvanud.
Härra Metsoja, kas teil on protseduuriline mure?
Jaa, mul on protseduuriline mure. Nimelt, alles eile või üleeile me nurisesime EKRE saadiku kallal, kui ta kasutas sõna "Isamaaliit". Praegu juhtus, Aivar Kokk, teil sama. Kui me norime teiste kallal, siis äkki klaarime oma vea nüüd kohe ise ära.
Isamaa Erakond.
Jürgen Ligi, protseduuriline.
Ma oletan, et siin mõeldi ikka Rahvaliitu. Aga mu protseduuriline küsimus on, et kas on ikkagi nii, et komisjoni nimel jäädakse pulti lihtsalt isiklikult heietama. Kas kodukord näeb seda ette, härra esimees?
Kodukord näeb ette, et komisjonipoolne ettekandja annab edasi komisjonis toimunud arutelu. Ja sellega seoses enne, kui ma siin vabastan tooli Martinile, küsin omalt poolt ära, kuna Martin võib-olla kogu debatti ei kuulnud: hea ettekandja, te mainisite, et oli üks muudatusettepanek. Juhatajale on lauale jõudnud paber, kus on kolm muudatusettepanekut. Kas ettekandja eksis, tegeles soologa või jättis mainimata, et tegelikult oli kolm muudatusettepanekut, mis komisjoni tuli?
Ma ei tea, kes see Martin on, kellelt te seda küsite.
Ma küsisin ettekandjalt. Kui sa ei pane tähele, Aivar, kui sa ei pane tähele, mis ma siin räägin, siis ära arva, et ma räägin midagi valesti. Ma ütlesin, et enne, kui ma vabastan tooli Martinile, küsin ma ettekandjalt. Tasub kuulata. See teeb olukorra palju lihtsamaks ka vastamisel, kui kuulata, mida küsitakse.
Kaks ettepanekut oli ka komisjoni poolt, jah.
Jaa, vot nii. Peeter Ernits küsib nüüd ettekandjalt.
Hea juhataja! Hea ettekandja! Ma kuulsin, et arutelu oli taastuvenergia ja roheteemal. Äkki oskad sa vastata, kas puit on fossiilne kütus? Meil keskkonnakomisjoni esinaine püüdis meile sisendada, et on, aga peaminister Kaja Kallas ütles, et ei ole. Kuidas siis sinu või teie komisjoni arvamus on?
Meile on väga selge, et kümne aasta pärast see on fossiilne kütus. Rahanduskomisjonis oli [arutusel] ühe direktiivi ülevõtmise kohta arvamuse [esitamine] ELAK-ile. Kahe erakonna – Isamaa Erakonna ja EKRE – poliitikud ei toetanud seda, koalitsioonipoliitikud toetasid, et kümne aasta pärast puidu ahju ajamisel ehk soojatootmisel tuleb maks juurde. Selline otsus on ELAK-i poolt kooskõlastatud. Meie valitsus saab selle teemaga edasi minna. Tuleb küsida oma kolleegide käest, kes teie erakonnast ELAK-is on, kas nad toetasid seda ettepanekut või mitte. Rahanduskomisjonis ei toetanud.
Andrus Seeme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Mina küsin, kas komisjon arutas, miks eraisikust väiketootjale, kes ei taotle PRIA pindalatoetust, see soodustus ei laiene. Mina saan aru, et nendele ei laiene.
Aitäh! Sellist küsimust selle eelnõu arutelul komisjonis ei olnud, see ei kerkinud üles.
Merry Aart, palun!
Aitäh! Kuulan siin seda juttu ja mõtlen, et me läheme sellest seadusest, eesmärgist natuke liiga kaugele võib-olla. Eesti põllumees on konkurentsitingimustes Euroopas kõige viimasel kohal – kõige viimasel! – või mõne toetuse puhul eelviimasel. See on üks võimalusi, et natukene saaks põllumeest aidata. Ma ei saa aru, miks me peaksime selle vastu olema. See seadus on selle jaoks, et vähendada kuritarvitamist põllumeeste arvel, et [seda kütust] ei võtaks logistikafirmad, rekad või keegi teine. Nii et ma ei tea, kuidas lugupeetud ettekandja arvab, kas me peaksime seda siin väga laialt ja põhjalikult arutama. Kas me oleme selle vastu, et me oma põllumeest pisutki toetame konkurentsitingimustes võrreldes Euroopa põllumehega?
Aitäh! Minu isiklik arvamus on, et kindlasti Eesti põllumajandust ja põllumajandusettevõtjaid tuleb toetada, kui nad konkureerivad Euroopa Liidu turu peal. Teiste riikide [omi] toetatakse. Kui seda eelnõu lugeda – ma soovitan ka maaelukomisjoni liikmetel sellesse väga süveneda –, siis see eelnõu ei hoia suurt ära mingisugust varastamist, varastamise võimalust. Sest 90% ulatuses, nagu ma enne mainisin, ei tangita seda mitte tanklates, vaid põllumajandusettevõtete territooriumidel olevatest mahutitest. Ja selle kontrolli tehakse väga pisteliselt. Ülejäänud kontroll on, et kas tal sel hetkel on õigus seda saada või ei ole. Ja mingisuguseid piiranguid, kui palju ettevõte erimärgistatud diislikütust võib osta ja kasutada, see eelnõu ei loo.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud ettekandja! Jah, see on minu meelest tore eelnõu. Aga mind erutas rohkem see teadmine, et kümne aasta pärast – ELAK on vastu võtnud otsuse – puit ongi fossiilne kütus ja mina olin lollikene, kes keskkonnakomisjonis ainsana hääletas, et ei ole fossiilne kütus. Ma jäin nagu kuidagi peavoolule alla. Kas see on normaalne otsus või?
Aitäh, Peeter! See küsimus ja see arutelu ei ole kuidagi seotud selle eelnõuga, mida me praegu arutame. See on teine teema. Ja see on see, mille üle me mõned nädalad tagasi siinsamas saalis vaidlesime. Teatud otsuste [puhul] peaksid olema arutelud siin suures saalis, mitte ühes komisjonis, nii et tegelikult enamus Riigikogu liikmed ei teagi, mida seal [väga väikeses ringis] otsustatakse, kuigi seal on kõikide erakondade liikmed. Need otsused peaksid olema tõesti siin saalis. Aga täna on nii, et kui küsitakse erinevatest komisjonidest arvamust, siis me saame kas toetada või mitte toetada. Nagu sa aru saad, Peeter, opositsioonis olles on meie hääl hääl kõrbes. Vahest kuulatakse, aga seda on harva.
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Kas komisjonis oli arutelul ka see, et nüüd me seda korda muudame ja anname väga suure otsustusõiguse ametnikele? PRIA hakkab otsustama, kes väärivad erimärgistatud kütuse kasutamise õigust ja kes mitte. Siin ühes küsimuses juba tõstatati [probleem], et need, kes otsetoetuste [saamiseks] ei kvalifitseeru, ei saa kasutada erimärgistatud kütust, kuigi selliseid põllumajandustootjaid on ka. Sa ütlesid, et komisjonis neid küsimusi ei arutatud. Kuigi kolmandaks lugemiseks muudatusettepanekuid teha ei saa, kas on võimalik, et komisjon arutab siiski neid küsimusi ja kujundab oma seisukoha? Mina olen selle eelnõu suhtes küll väga kahtlev, et see väga mõistlik on ja kvalitatiivselt midagi parandab.
Aitäh! Tunnistan, et esimese lugemise ettevalmistamisel oli minul komisjonis küsimus, kas me anname ametnikele [liigsed] õigused. Kas poleks õigem see, et me reguleerime seadusega õigused ja kohustused ära ja seaduse alusel ettevõtja saab kasutada erimärgistatud diiselkütust või ei saa. Minu ettepanek jäi vähemusse. Komisjonis see toetust ei saanud. Jäi seisukoht, et ametnikkond on ikka väga hea. Ma usun, et Eesti ametnikud on tublid, aga sellised otsused peaksid olema selgelt seadustesse sisse kirjutatud, mitte ühe või kahe inimese arvamus, kas keegi saab või ei saa.
Suur tänu! Küsimusi rohkem ei ole. Nüüd me saame läbirääkimised avada. Aga kõnesoove ka ei ole. Sulgen läbirääkimised. Siis saame vaadata läbi muudatusettepanekud. Eelnõu kohta on esitatud, nagu me just tuvastasime, kolm muudatusettepanekut. Esimese muudatusettepaneku esitaja on Isamaa fraktsioon ja juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Ma palun seda väga-väga head ettepanekut hääletada.
Jaa. Saalikutsung enne. Head kolleegid, oleme eelnõu 495 teisel lugemisel muudatusettepanekute läbivaatamise juures. Esimese muudatusettepaneku esitaja on Isamaa fraktsioon ning juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Isamaa fraktsioon on palunud seda hääletada. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanekut toetas 9 saadikut, vastu on 44, erapooletuid ei ole. Muudatusettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepanek nr 2, selle esitaja on rahanduskomisjon ja rahanduskomisjon ise on seda arvestanud täielikult. Muudatusettepanek nr 3, esitanud rahanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Me oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 495 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud.
Saame liikuda järgmise päevakorrapunkti juurde, see on päevakorrapunkt nr 11. See on Vabariigi Valitsuse algatatud meretöö seaduse muutmise seaduse eelnõu 472 teine lugemine. Ma kutsun kõnetooli ettekandjaks õiguskomisjoni aseesimehe Heljo Pikhofi. Palun!
Aitäh, austatud juhataja! Head ametikaaslased! Meretöö seaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 18. oktoobril möödunud aastal. Eelnõu esimene lugemine toimus siin saalis 19. jaanuaril käesoleval aastal ja muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 2. veebruar käesoleval aastal. Selleks ajaks ei laekunud Riigikogu liikmetelt, komisjonidelt ega fraktsioonidelt ühtegi muudatusettepanekut. Aga komisjon otsustas ka kaasata asjaomaseid ühendusi ja kaasamise korras esitas ühe ettepaneku eelnõu täiendamiseks Eesti Laevaomanike Liit. Teisi sisulisi reageeringuid kaasamiskirjale ei olnud. Õiguskomisjon valmistas eelnõu teist lugemist ette 14. veebruari istungil, millest võtsid osa Sotsiaalministeeriumi töö- ja pensionipoliitika osakonna nõunik Liis Tõnismaa ja õigusosakonna õigusnõunik Ethel Bubõr, Eesti Laevaomanike Liidu juhataja Indra Kaunis ja õigusbüroost jurist Natalja Tuvi. Eesti Laevaomanike Liit tegi ettepaneku taastada Sotsiaalministeeriumi poolt kooskõlastamiseks esitatud eelnõu § 1 punktis 1 sisalduva § 231 lõike 5 tekst koos eriregulatsiooniga. See tähendab, et võiks lisada § 231 lõike 5 lõppu lause, et teadmata kadunuks jäämise korral loetakse nimetatud kohustuse täitmisel surmaajaks kuuenda kuu viimane kalendripäev arvates teadmata kadunuks jäämise kalendrikuule järgnevast kuust. Eesti Laevaomanike Liit leiab, et meretöö konventsioonist tuleneva töötasu maksmise kohustuse täitmiseks on oluline luua erikord laevapere liikme teadmata kadunuks jäämise korral surmaaja kindlakstegemiseks, et ei tekiks olukorda, kus reeder peab töötasu maksma isikule, kelle elusoleku kohta andmed puuduvad. Vastasel korral tuleb reederil rakendada tsiviilseadustiku üldosa [seaduse] § 19 ja [sellele] järgnevaid sätteid kohtu kaudu isiku surmaaja kindlakstegemise regulatsiooni kohta. Seega tuleb reederil ette võtta kohtumenetlus, millega kaasnevad talle täiendavad kulutused, et lõpetada töötasu maksmise kohustus. See oli Eesti Laevaomanike Liidu selgitus. Kui tulla tagasi eelnõu algteksti juurde, siis eelnõu algteksti seletuskirjas on küll viidatud TsÜS-i § 19 lõikele 3, mille järgi, kui isik jäi teadmata kadunuks olukorras, mis oli ohtlik elule, või annab muul põhjusel alust eeldada tema hukkumist õnnetusjuhtumi tagajärjel, võib isiku surnuks tunnistada kuue kuu möödumisel teadmata kadunuks jäämisest. Kuid seletuskirjast ei nähtu, et oleks analüüsitud TsÜS-i § 19 lõike 1 kohaldamist, mille järgi kohus võib teadmata kadunud isiku surnuks tunnistada alles siis, kui viie aasta jooksul ei ole andmeid, et isik on elus. Kuivõrd kohtupraktika antud küsimuses ei võimalda teha järeldusi, millise sätte järgi hakkab toimuma laevapere liikme surnuks tunnistamine, siis oleks seaduse ühetaolise rakendamise kujundamiseks mõistlik kehtestada laevapere liikmete osas erikord, mis oma sisult on sarnane TsÜS-i § 19 lõikes 3 nimetatud tähtaegadega. See oli siis komisjoni arvamus. Eelnõu koostaja, nagu ma juba ütlesin, seda ettepanekut ei toetanud ja leidis, et erinormi kehtestamiseks puudub praktiline vajadus. Ja TsÜS-i § 19 lõige 3 annab huvitatud isikule, kelleks võib olla ka reeder, võimaluse taotleda kohtult isiku surnuks kuulutamist, kui isik jäi teadmata kadunuks olukorras, mis oli ohtlik elule, või annab muul põhjusel alust eeldada tema hukkumist. Seega sellistel asjaoludel võimaldab kehtiv õigus ka praegu ilma eriregulatsioonita suhteliselt lühikese tähtaja, see tähendab kuue kuu möödumisel isiku surnuks tunnistada ja kuuekuulist tähtaega arvestatakse isiku teadmata kadunuks jäämisest. Komisjoni liikmed nõustusid eelnõu koostajaga ja kõnealust muudatusettepanekut algatada ei soovitud. Seega esitas õiguskomisjon eelnõu teisele lugemisele muutmata kujul. Nüüd juhtivkomisjoni menetluslikest otsustest ja ettepanekutest. Õiguskomisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 23. veebruaril, see tähendab täna. Ettepanek on eelnõu teine lugemine lõpetada ja juhul, kui teine lugemine lõpetatakse, võtta eelnõu täiskogu päevakorda 9. märtsil käesoleval aastal ja viia läbi lõpphääletus. Ja veel: eelnõu seadusena vastuvõtmiseks piisab poolthäälteenamusest. Aitäh!
Aitäh! On küsimus ka. Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Ma lugesin huviga seda teie komisjoni protokolli ja laevaomanike, reederite kirju. Paranda mind, [kui vaja,] aga kas ma sain õigesti aru, et seal on keskne küsimus, et kui laevnik või mõni madrus saab surma ja nemad tahaksid kuue kuu pärast tunnistada teda surnuks või ta kaob ära kusagile, siis ei saa meremeest surnuks tunnistada kuue kuu pärast, sest kõigi ülejäänud ametite puhul, kelle esindajad võivad samuti osutuda surnuks või ära kaduda, võidakse ka hakata seda nõudma? Sel juhul neid ei koheldaks ühtemoodi. On see mõte selles või?
Tegelikult, kui me vaatame TsÜS-i, siis seal on [§ 19] lõige 1, kus on üldnorm, ja sellisel juhul, kui on juhtunud olukord, kus isik jäi teadmata kadunuks olukorras, mis oli ohtlik elule, või annab muul põhjusel aluse eeldada tema hukkumist, siis on võimalik TsÜS-i § 19 lõike 3 alusel see inimene varem kuulutada surnuks, aga tuleb ikkagi kohtusse pöörduda. Reederid ei soovi kohtusse pöörduda.
Peeter Ernits uuesti, palun!
Aitäh! Seal on huvitavaid asju. Ma ei saanudki sotti, et kui näiteks hiljem selgub, et [inimene] ei olegi surnud, [oli] kadunud, kas siis peab ta selle palga tagasi maksma. Aga põhiküsimus on see, et nagu ma lugesin, taolisi juhtumeid ei ole olnud Eesti reederitel ei piraatide ega [muuga]. See on pigem teoreetiline [olukord], nii nagu ka see Piirissaare Hollandi madruse asi. Või ei ole see nii?
Jah, te olete õigesti aru saanud küll, et Eesti reederitel neid juhtumeid pole olnud. Aga kui nüüd sellest küsimusest rääkida, mille te mulle esitasite, siis ka mina esitasin komisjonis küsimuse, et kui inimene jääb teadmata kadunuks, kuid ilmub hiljem välja, mis siis saab. Ja vastus oli, et Sotsiaalministeeriumi esmane eesmärk on töötasu maksmise kohustust piirata, kuid konventsioonis on töötasu maksmise kohustus otseselt seotud meremehe surnuks tunnistamisega. Ja meremeeste surnuks tunnistamise puhul erandeid teha ei saa. Isiku saab surnuks tunnistada kuue kuu möödumisel kadunuks jäämisest, kui ta jäi kadunuks olukorras, kui oli selge oht inimese elule. Sellisel juhul on töötasu maksmine piiratud maksimaalselt kahe aastaga. Ja Indra Kaunis vastas sellele küsimusele, et meremehele esitatakse tema väljailmumise [korral] tagasinõuded. Ta ütles ka, et meremehe surmakuupäeva määratlemine töötasu maksmiseks võiks olla üldisest korrast eraldi reguleeritud, kuna meretöö seadus on niigi eriseadus. Variant on ka see, et TsÜS-i surnuks tunnistamise sätetele lisatakse meremeeste surnuks tunnistamise kohta eraldi klausel. Täna puudub lisaks vajalikule õigusnormile ka vastav kohtupraktika ning tema hinnangul on isegi kaks aastat peale meremehe surma töötasu maksta liiga palju. Eks siin olid erinevad osapooled. Indra Kaunis on Eesti Laevaomanike Liidust, tema ütles oma nägemuse, aga Ethel Bubõr, kes on Sotsiaalministeeriumi õigusosakonna õigusnõunik, arvas, et võimalus saada töötasu sellisel juhul on piiratud maksimaalselt kahe aastaga.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Nüüd me oleme ühte küsimust siin pikalt arutanud ja mul tekkis küsimus: kas te oskate öelda, kui palju siis meretöö tõttu inimesi kadunuks kuulutatakse või kadunuks jääb? Me arutleme praegu siin selle üle juba pikemalt.
Aitäh! Tegelikult on see, ütleme nii, praegu teoreetiline võimalus. Loodame, et seda praktikat ei tule.
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Ma ka kuulasin seda arutelu ja mul tekkis küsimus, et kui meremees on teadmata kadunud ja kohus tunnistab ta surnuks, aga ta hiljem ilmub välja, kas siis tuleb ta kohtu poolt elavaks tunnistada.
Seda küsimust me komisjonis ei arutanud.
Heiki Kranich, palun! [[Saalis on sumin.]]
Kuidas elavaks tunnistada? Tegelikult oli meil küsimus laiem. Me arutasime ka seda, et [üldnorm] on, et peab [kuluma] viis aastat, et inimene surnuks tunnistada. Et ei juhtuks, et inimene mitu korda surnuks tunnistatakse. Pigem oli meil selline arutelu. Sellega on seotud kõik pärimisasjad ja nii edasi.
Nüüd Heiki Kranich. Palun!
Aitäh! Hoiaks jumal selle eest, et inimene mitu korda surnuks tunnistatakse. Me tõepoolest kõik loodame, et selliseid juhtumeid mitte kunagi ette ei tule. Aga selleks, et kõikidel asjaosalistel oleks asi selge, loon ma praegu ühe teoreetilise konstruktsiooni. Meremees jääb kadunuks, ja asjaolud muidugi on seadusele vastavad. Kuue kuu pärast tunnistatakse ta surnuks. Reederi kohustus talle palka maksta lõpeb. Läheb mööda, noh, ütleme, seitse aastat. Ja selgub, et tegemist on elusa inimesega. Kas sellisel juhul, kui ta uuesti ellu äratatakse, ka juriidiliselt, peab selle seitsme aasta eest või kuue ja poole aasta eest maksma talle tagantjärele palka reeder? Või siis pärast surnuks tunnistamise aega peaks talle seda palka maksma Eesti riik? Või ei peaks talle selle kadunud aja eest üldse mitte keegi mitte midagi maksma? Kuidas see seaduse järgi on? Et kõigil asi selge oleks.
Aitäh! Tundub, et te olete protokolli hoolega lugenud, ka selline küsimus oli meil komisjonis arutelul. Meie õigusnõunik komisjonis Linnar Liivamägi vastas, et kui kindlustus [maksaks] isiku surma tõttu mingeid summasid ja isik ilmub välja, siis peaks ta tagasi maksma, aga töötasu ei pea.
Mart Helme, palun!
Mulle meenus laulusalm: "Aga mis sa seal teed, kui madrus on purjus?" Mulle jäi kõrva, et te ütlesite, et loodame, et niisuguseid juhtumeid ei ole. Aga elus juhtub palju põnevamaid asju. Et see eelnõu oleks [kantud] tõelise elu perspektiivist, siis ma soovitan kõikidel lugeda Bruno Traveni romaani "Surmalaev". Sealt saab teada, mida kõike võib juhtuda meremeestega.
Aitäh kommentaari eest!
Heiki Kranich, palun!
Ma muidugi tänan head kolleegi Mart Helmet kirjandusliku soovituse eest. Aga ma ei saanud küsimusele vastust. Või õigupoolest ma mõistsin seda vastust nii, et kui keegi vastavalt seaduses sätestatud juhtudele jääb madrusena kuskil kaotsi, kuue [kuu] pärast tunnistatakse ta surnuks, reederi kohustus talle palka maksta lõpeb, seitsme aasta pärast pääseb ta, no tõenäoliselt väga dramaatilistel asjaoludel, tõenäoliselt väga drastilistes tingimustes selle aja jooksul viibinuna, välja. Ta äratatakse juriidiliselt uuesti ellu. Keegi talle, nagu ma teie viimasest vastusest aru sain, selle eest pennigi ei maksa. Vastupidi, tal tekib kohustus selle kuue kuu eest saadud hüvitis tagasi maksta. Nii et kas teie soovitus madrustele on see, et jääge kaotsi, ärge jumala pärast uuesti ellu ärgake?
Aitäh! Ei ole. Ma loodan, et keegi kaotsi ei jää.
Ma näen, et Henn Põlluaasal on küsimus. Palun!
Aitäh! Üldiselt mul ei ole midagi selle eelnõu vastu, aga tõesti need eelmised küsimused panid ka mind mõtlema. Mispärast me püüame kõike seadustada, ka selliseid asju, mida ei ole juhtunud. Nii nagu me siin mõni aeg tagasi seadustasime gaasiautode paakide ülevaatuse, kuigi mitte ühtegi juhtumit, et Eestis oleks mõni auto kunagi plahvatanud, pole. Neid näiteid on veel ja veel. Kasvõi seesama Piirissaare madruste lugu ja keeld sõnnikut talvel laotada, mida iialgi ei tehta. Ja nüüd siis praegu selline asi. Me seadustame asju, mida ei ole iialgi juhtunud ja mida loodetavasti ka iialgi ei juhtu. Miks me tegeleme sihukese tühja-tähja peale aja raiskamisega?
Aitäh väga asjaliku küsimuse eest! Aga tegelikult on nii, et mujal maailmas on juhtunud ja võib ka meie reederite ja meie madrustega juhtuda.
Nüüd tundub, et ei ole rohkem küsimusi. Suur tänu! Saame avada läbirääkimised, saame ka sulgeda läbirääkimised. Nagu öeldud, selle eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei laekunud, nii et me muudatusettepanekuid läbi vaatama ei pea. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 472 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud ja see päevakorrapunkt on ammendatud.
Tänane 12. päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud töölepingu seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 521. Tegemist on esimese lugemisega ja ettekandjaks on tervise- ja tööminister Tanel Kiik. Palun!
Lugupeetud Riigikogu aseesimees! Austatud Riigikogu liikmed! Kõigepealt soovin kõigile ilusat ja väärikat Eesti Vabariigi peatset 104. sünnipäeva. Aga tänase päevakorrapunkti juurde tulles annan ülevaate töölepingu seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõust 521. Selle eelnõu eesmärk on üle võtta läbipaistvate ja prognoositavate töötingimuste direktiiv. Selle konkreetse direktiivi sisu on töötingimustega seotud miinimumnõuete sätestamine, sealhulgas tuleb tagada, et olulistest töötingimustest kirjalikult teavitataks. Direktiivi ülevõtmise tähtaeg, seega siseriiklikult seaduse jõustumise tähtaeg on 1. august 2022. Täpsemalt tuleb muuta töölepingu seadust, avaliku teenistuse seadust, Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seadust, töötervishoiu ja tööohutuse seadust. See ülevõtmine sisulises mõttes ei eelda põhimõttelist laadi muudatusi, vaid pigem teatud tehnilisi täpsustusi. Eelnõuga täiendatakse töölepingu seaduses näiteks nende andmete hulka, millest tööandja peab töötajat tööle asumisel kirjalikult teavitama. See on töölepingu seaduse § 5 loetelu. Edaspidi tuleb teada anda tööandja pakutavate koolituste kohta, tööandja hüvitatava puhkuse, katseaja kestuse, ületunnitöö tegemise hüvitamise korra, töölepingu ülesütlemise vormi ja põhjendamise kohustuse kohta ning ka makse saavate asutuste ja maksudega kaasneva kaitse kohta. Näiteks võib olla tegemist sotsiaalmaksu puhul teabega, et sellest rahastatakse ravikindlustust, esimese ja teise samba pensione ning tasutakse makse Maksu- ja Tolliametile. Nagu ka täna, võib teabe esitada kas töölepingus, töökorraldusaktis või muus kirjalikus dokumendis. Kui kogu info on töölepingus, siis sellega on automaatselt see teavitamiskohustus täidetud, aga see ilmtingimata ei pea töölepingus olema. Juba sõlmitud teavitusdokumente ehk seni tehtut muuta ega täiendada ei tule, välja arvatud kui töötaja ise küsib infot lisanduvate tingimuste kohta. Teabe muutumise korral tuleb teave muudatuse kohta esitada hiljemalt muudatuse jõustumise päeval, mitte ühe kuu jooksul nagu seni. Kehtiva õiguse järgi peab tööandja säilitama töötingimuste dokumenti töölepingu kehtivuse ajal ja ka kümne aasta jooksul lepingu lõppemisest. Muudatustega lisandub kohustus säilitada teave töötingimuste info edastamise kohta. See võib olla lihtne koopia e-kirjast või midagi muud sellist või ka teabe vastuvõtmise kohta antud töötaja allkiri. Lisaks sätestatakse töölepingu seaduses uued põhimõtted. Katseaeg peatub ajaks, millal töö tegemine on takistatud. Siin on silmas peetud olukordi, kus töötaja näiteks haigestub katseajal kaheks-kolmeks nädalaks. Selle võrra katseaeg pikeneb. Tähtajalise lepingu pikendamisel või järjestikku sõlmimisel samalaadse töö tegemiseks uut katseaega ei kohaldata, no näiteks kui on väiksem kui kahekuuline vahe kahel lepingul, [mille kohaselt] sisuliselt tehakse sama tööd. Kui töötaja taotleb tööandjalt sobivamaid töötingimusi, näiteks osaajaga tööd või muud sellist töökorralduslikku [muudatust], siis tuleb tööandjal taotlusele 14 kalendripäeva jooksul vastata. Kui peaks töötaja esitama nelja kuu jooksul rohkem kui ühe samasisulise taotluse sobivate töötingimuste kohta, siis tööandjal on kohustus vastata ühele neist taotlustest. Ei pea pidevalt ilmtingimata tagasisidet andma, kui taotluse sisu ei ole muutunud ja on varasemalt sellele juba vastatud. Kui töötaja toetub oma õigustele või juhib tähelepanu nende rikkumisele, siis kehtib talle kaitse ebasoodsa kohtlemise eest. Näiteks kui töötaja pöörab tähelepanu töö- ja puhkeaja nõuete rikkumisele ja muule sellisele. Ebasoodsa kohtlemise kaitse on laiem kui võrdse kohtlemise põhimõte, sest kaitse saamiseks ei ole vajalik nii-öelda kaitstav tunnus, nagu sugu või vanus. Avaliku teenistuse seadusest suurem osa vastab Euroopa Liidu direktiivi nõuetele. On üksikud muudatused, näiteks töölepingu seaduse ebasoodsa kohaldamise keeld. Töötervishoiu ja tööohutuse seadust täiendatakse töötaja kohustusega tagada, et töötamine või teenuse osutamine mõne teise tööd andva isiku juures ei ohusta tema enda elu ja tervist ega ka teiste oma. Selle eesmärk on juhtida tähelepanu töö- ja puhkeaja nõuete täitmise olulisusele, ennetada ja vähendada tööõnnetusi, tagada, et töötaja enda ja teiste tervis ei oleks ohus seetõttu, et töötaja töötab korraga mitmel kohal, võib olla üleväsinud ja hajevil. Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seaduses sätestatakse samuti vastav loetelu andmetest, millest tuleb pikemaks kui üheks kuuks Eestisse lähetamise korral töötajat teavitada, näiteks lähetuse kestus, tasu ja tasu maksmise vääring. Täna selline teavituskohustus seadusandlikult puudub. Sellega lõpetan ülevaate. Vastan hea meelega küsimustele, kui neid on. Aitäh!
On küll küsimusi. Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Mind huvitab praegu see asjaolu, mis on selle eelnõu punktis 24 märgitud: seaduse normitehnilist märkust täiendatakse tekstiosaga järgmises sõnastuses – järgneb viide Euroopa Parlamendi [ja nõukogu] direktiivile. Mina võtsin selle direktiivi välja ja vaatan, et siin on väga huvitavad asjad. Liikmesriigid peavad ette nägema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused, muu hulgas halduskaristused, rahalised karistused, näiteks trahvid või hüvitise maksmised ning ka muud liiki karistused. Mis karistused need veel siis on peale selle, mida, ütleme, meie töölepingu seadus kasutab? Noh, ma saan aru, et võib-olla te ei saa aru, aga küsimus on selles, et me peame kohaldama siin ka Euroopa Liidu direktiivi ja mind huvitab, mis on need muud liiki karistused peale nende minu poolt loetletute.
Aitäh! Selle Euroopa Liidu direktiivi ülevõtmisega me teeme need konkreetsed muudatused seadusse, mida hetkel loetlesin. Mingeid uusi karistusliike või karistusvõimalusi me seadusandlikult juurde ei loo.
Aivar Kokk, palun!
Aitäh! Ma loen siin eelnõu lõpust, et selle seaduse vastuvõtmisel ühtegi kulu ei ole ette nähtud ei omavalitsustele ega riigile. Me istume siin Riigikogu saalis – ma ei räägi ainult Riigikogu liikmetest, siin on ka ametnikud. See maja, konkreetne maja ei vasta ühelegi heale tingimusele tervishoiu koha pealt, [nõutud] töötingimustele. Selliseid hooneid on riigis ja omavalitsustes sadu. Kuidas on võimalik, et tullakse meie ette eelnõuga ja öeldakse, et mingisuguseid kulusid ei ole? Kui me selle eelnõu vastu võtame, ei ole see mõeldud ikkagi ainult selleks, et eraettevõtjad peaksid oma töötajatele looma tingimused. Ka avalik sektor peaks looma sellised tingimused. Milliste arutelude käigus te tulite [järeldusele], et ühtegi kulu ei ole? Me ju teame, et siinsamas saalis, kus töötab praegusel hetkel kolm, neli, viis, kuus ametnikku, ei ole [täidetud] need tingimused, mida see direktiiv nõuab.
Aitäh! Erinevad töötingimuste nõuded on juba praegu töötervishoiu ja tööohutuse seaduses. Tõenäoliselt te peate silmas juba olemasolevaid kehtivaid nõudeid. Need, mis juurde tulevad, need ma loetlesin. On teavitamiskohustus, on teatud info edastamise kohustus ja konkreetselt töötervishoiu ja tööohutuse seadust me täiendamine sellega, et inimene annab märku oma tööandjale, kui tal on mingisugune teine töökoht, ja ta tagab, et seal töötamine ei ohusta ega kahjusta tema ega teiste tervist. Mõte on selles, et kui näiteks mina või kes tahes töötaks korraga kahel positsioonil, ühes kohas 12 tundi, teises kohas kaheksa tundi, siis tekib arusaadav risk, et kui ma neid kahte asja järjest teen, siis 20-tunnise tööpäeva jooksul võib mul tekkida mingisugune väsimusmoment, millest tulenevalt ma põhjustan mõne tööõnnetuse, milles saan ise viga või saab mõni teine viga. See muutub. Mingid töötervishoiu tingimused, mis on täna seaduses, sellega ei täiene.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Aitäh sellise uue pala eest! Aga ma küsin, milline on selle mõju. Tsiteerin: "Eelnõu mõju ulatust töötajate ja ametnike jaoks võib pidada väikeseks, kuna muudatused ei eelda muutusi nende käitumises. Mõju sagedus on väike, kuna kõigi muudatuste sagedus on pigem ebaregulaarne ja harv. Ebasoovitavate mõjude riski ei tuvastatud." Esimene, teine [lause] samamoodi: mõju sagedus on väike, kuna kõigi muudatuste sagedus on pigem ebaregulaarne ja harv. Aga milleks seda siis [vaja on], kui mõju hinnangus on korduvalt [öeldud], ma kõiki ei jõudnud lugeda, et erinevatel positsioonidel [avalduv] mõju on harv või väga harv ja pigem teoreetiline?
Aitäh! Jah, tegemist on, nagu ma viitasin, Euroopa Liidu direktiivi ülevõtmisega, mille ülevõtmise tähtaeg on 1. august. Eeskätt tagab see töötajatele parema informeerituse, nagu viitasin. Loomulikult üldjuhul töölepingus on valdav osa tingimusi kirjas, nagu katseaja kestus, ületundide hüvitamine ja muu taoline, või on see selgelt töölepingu juures olevas lisas, sest inimesel on ju huvi seda teada ka täna. Teavitamiskohustuse seadusesse panemine ei muuda inimeste huvi teada ka praegu, milline on tema katseaeg, millised on ületundide tegemise tingimused, võimalused koolitusteks ja nii edasi. Nii et selles mõttes muutub [olukord] eeskätt nende tööandjate jaoks, kes seni pole seda infot töötajatele andnud mis tahes põhjusel. Aga minu arvates on mõistlik, et seda infot neile antakse. See ei eelda mingeid suuri põhimõttelisi töö ümberkorraldusi, seda enam, et kõik olemasolevad kehtivad lepingud jäävad jõusse, neid ei hakka keegi ringi tegema.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh! Tähendab, ma ei pea õigeks teie väidet, et täiendavaid karistusi ei ole. Selle eelnõu muudatuse aluseks on Euroopa Liidu direktiiv ja siin direktiivis on konkreetselt kirjas, et võib kasutada ka muid liiki karistusi. Nii et see lause on teil alusetu. Aga mind huvitab hoopis see, miks selle direktiiviga [ette nähtud] sätteid ei kohaldata teatavat liiki riigiametnike, nagu näiteks relvajõudude, politsei, kohtunike, prokuröride, uurijate ja muude õiguskaitseorganite [töötajate] puhul, võttes arvesse nende ülesannete eripära või nende töötingimusi. See on nüüd konkreetne viide jälle Euroopa Liidu direktiivile. Andke palun konkreetne vastus, et kõik saaksid aru.
Ma pean täpsustama. Tunnistan ausalt, et teie küsimus ei olnud lõpuni arusaadav, aga viitan uuesti, et see direktiivi viide muudele võimalikele karistustele – need muud võimalikud karistused on ka praegu olemas, neid ei rakendata selle direktiivi ega selle seadusega. Ja nagu ma enne selgitasin, see konkreetne seadus eeskätt on töötajate töölepingu seaduse alusel informeerimise seadus. Avaliku teenistuse seadus, nagu ma enne viitasin, juba vastab valdavas osas nendele kõigile nõuetele. Seal suuri põhimõttelisi muutusi ei tule, peale ebasoodsa kohtlemise keelu sisseviimise. Ka muudes seadustes on muudatused tehnilist laadi. Nii et me võime otsida siit midagi enamat, kui siin on, aga ma kardan, et me seda ei leia.
Protseduuriline, Kalle Grünthal, palun!
Tänan, lugupeetud istungi juhataja! Kuidas peaks praegu istungi juhataja toimima, kui ettekandja tuleb pulti seaduseelnõu tutvustama, omamata absoluutselt ülevaadet sellest, mida tegelikult tema poolt siia eelnõuna toodud asi üldse endast kujutab? Me ju teame täpselt, et me peame üle võtma mingisuguse Euroopa Liidu direktiivi, kuid kui ma lähtungi konkreetselt direktiivis kohaldatust, ta ütleb, et sihukest asja pole olemas. See on ju puhas ... Noh, see on tõeline jama ju, mis siin toimub praegu. Kas teil on õigus see eelnõu esitaja sealt puldist ära saata ja öelda, et tulge tagasi siis, kui asi on selge?
Ei, sellist õigust mul ei ole. Eks meil jama toimub siin päris sageli, me menetleme eelnõusid, ilma et keegi aru saaks, miks või mida. Aga me saame alati hääletada eelnõude kas tagasilükkamist või katkestamist. Kõike seda on võimalik teha. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud minister! Mina olen ka nüüd põgusalt selle eelnõuga tutvunud ja ma ei leidnud siit midagi sellist, mida oleks vältimatult vajalik Eesti seadusandluses rakendada. Küll aga see suurendab mõnevõrra bürokraatiat. Me upume niikuinii bürokraatiasse. Minu küsimus on: kas see, mis meie laudadele nüüd toodud on – ja mida ma tõesti ei pea vajalikuks tingimata vastu võtta, kuna see kvalitatiivselt mingit olukorda parandaks –, on see miinimum, mis Euroopa direktiivis on kirjas? Ega me omalt poolt midagi juurde lisanud ei ole? Või oleme me omalt poolt veel mingeid häid mõtteid juurde lisanud, mis nõuavad täiendavaid kooskõlastusi, teavitamiskohustusi ja muid kohustusi kas tööandjale või töövõtjale?
Tänan küsimuse eest! Sisuliselt olen nõus sellega, et see on tehnilist laadi ja võib teatud bürokraatiat kasvatada, kui näiteks tööandja seni ei ole kirjalikult teavitanud neis küsimustes. Küll aga ma olen seisukohal, et üldiselt ongi mõistlik, et töötajad teavad [täpselt], millised on töötingimused ja töökohaga kaasnevad koolitused, samuti katseajad, puhkusevõimalused ja nii edasi. See ongi direktiivi eesmärk, direktiivi sisu, et need asjad oleks kirjas ja et oleks tagatud nendest tingimustest kirjalik teavitamine. Pigem me oleme ellu viinud miinimumprogrammi, jätnud osa suuremaid muudatusi tegemata. On olnud arutelu ka selle üle, kas see kõik peaks olema osa töölepingust, konkreetselt seal ära loetletud. Seni me seda teed läinud ei ole, vaid ütleme, et see võib olla ka töölepingu lisa või muu selline dokumendi vorm, mis, väga võimalik, on juba kasutusel suurel osal tööandjatest ja mis tegelikult nende bürokraatiat selles mõttes vähendab, et ei tule hakata töölepingut [uuendama], vaid saab panna sinna juurde lingi viitega täiendavatele materjalidele või kirjaliku teavitusvormi.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Austatud minister! Tsiteerin teie ettekannet: tööandja kaalub, kas töötaja sobivate töötingimuste taotluses esitatud soovid töötingimuste muutmiseks on mõistlikult ühitatavad tööandja ettevõtte huvidega, ja nii edasi. See on teie hetk tagasi öeldud eelnõu tutvustamise lause. Hetk tagasi te väitsite, et ühtegi kulu sellega ei teki. Kui töötaja nõuab tööandjalt paremaid tingimusi või neid tingimusi, milleks tal on õigus, kas tööandjal on siis õigus öelda, et ta ei täida neid? Kui ta jätab need täitmata, kas siis kulutusi ei tule? Aga kui töötajal on õigus ja tööandja täidab need nõuded, siis ju tulevad kulutused. Kuidaspidi see seadusega direktiivi ülevõtmine lõpuks tööandjale kohustuse tekitab ühelt poolt eraettevõtluses ja teiselt poolt avalikus sektoris?
Aitäh! Kõigile neile töötingimustele, millele töötajal on õigus, on tal õigus ka täna. Ehk see, kas me paneme kirja, et tööandjal tuleb kirjalikult vastata taotlusele või ei tule vastata taotlusele, ei muuda seda, kas mul näiteks tulenevalt tervisest, tulenevalt osakoormusest, tulenevalt millest tahes on mingeid täiendavaid õigusi. Need võivad tuleneda ka lapsepuhkusest ja muudest sellistest sätetest. Praegu tuleb juurde see, et kui töötaja otsustab taotleda tööandjalt mingeid töötingimusi, näiteks ta ei taha olla täiskoormusega tööl, vaid tahab olla osaajaga tööl – ütleb, et mul on palju tegemist, ma õpin, mul on muud tegevused, kas ma saan kolmveerandkoormusega tööl olla –, siis on tööandjal kohustus talle vastata kahe nädala ehk 14 kalendripäeva jooksul. See ei tähenda, et tal on kohustus seda võimalust pakkuda. Loomulikult, ma ütleksin niimoodi, et tavapärane töösuhtlus on selline, et tööandja vastab töötajale ka siis, kui seaduses pole kirjas, et talle peab vastama. Raske on tööd teha, kui omavahel ei suhelda. Ehk see ei loo mingisuguseid kohustusi tööandjale juurde, selles mõttes, et ta peaks tagama mingeid töötingimusi, küll aga [paneb see] tööandjale kohustuse vastata sellistele taotlustele. Nagu ma viitasin, just nimelt selleks, et bürokraatiat mitte maksimeerida potentsiaalseltki, peab sellistele taotlustele vastama kord nelja kuu jooksul. Ei ole võimalik, et töötaja näiteks saadab iga nädal uue kirja ja küsib uuesti, kas ta saab midagi või ei saa. Peab vähemalt neli kuud vahet olema, et uuesti taotleda sedasama, et tahetakse senise täiskoormuse asemel töötada kolmveerandkoormusega.
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Minu isikliku hinnangu kohaselt on Eesti Vabariigi iseseisvalt välja töötatud tööseadusandlus piisav. Ja kui sellest ei piisa, siis on meil olemas ka õiguslikud võimalused nii töövõtjatel kui tööandjatel oma õiguste jaluleseadmiseks. Minu põgusal hinnangul see direktiiv halvendab töövõtjate olukorda ja annab jõupositsiooni tööandjale. See on võib-olla põgus ja pealiskaudne hinnang, aga mu küsimus on hoopis muu. Kuna meil on olemas täiesti piisav seadusandlus antud valdkonnas, siis kas siis, kui Euroopa Liidust tuleb direktiiv, et võtame uuesti kasutusele Hammurapi seadused, mis ütlevad, et silm silma ja hammas hamba vastu, me võtamegi või?
Aitäh! Vastus on, et ei võta. Usun, et Euroopa Liidus sellist taotlust ka ei teki.
Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Ma olen eelkõnelejaga nõus, et on punkte, mis tõesti halvendavad töötaja olukorda. Kui me vaatame täna kehtiva töölepingu seaduse § 5 lõiget 2, seal on öeldud: töölepingu andmed esitatakse heauskselt, selgelt ja arusaadavalt. Aga eelnõu muudab seda. Muudatuse kohaselt ei peaks andmed olema enam töölepinguandmed ja teavitamine kui tegevus peaks olema heauskne, selge ja arusaadav. Praktikas on näha, et on palju tööandjaid, kes ei järgi töölepingu seaduse § 5 lõiget 2 ja seda eriti tööaja ja töötasude kokkuleppe fikseerimisel. Kui puudub selge ja arusaadav tööaja ja töötasu kokkulepe, siis on töötajatel äärmiselt raske tasumata töötasusid välja nõuda. Seepärast on väga oluline, et seadus nõuaks tööandja poolt töölepingus kokkulepitavate andmete selgelt ja arusaadavalt vormistamist. See on ametiühingute ettepanek, aga te olete kirjutanud kommentaari, et selgitatud ja teadmiseks võetud. Miks te seda arvesse ei võtnud?
Aeg, Heljo!
Aitäh! Hea meelega vastan. Nii, nagu meil tööturu valdkonnas kombeks on, me teeme alati neid kohtumisi ja arutelusid kolmepoolselt nii tööandjate kui ka ametiühingutega ja püüame leida ühisosa ehk ühise kokkuleppe just nimelt selleks, et ühelt poolt ei nähtaks liigset bürokraatiat või muid kohustusi tööandjatele. Ja teiselt poolt, et oleksid kaitstud töötajate huvid. Selles konkreetses arutelus leidis ka Sotsiaalministeerium, et kui me jääme selle miinimumvariandi juurde ehk tagame olulistest töötingimustest teavitamise kirjalikul kujul, loetledes need seaduses üles, siis see on piisav. Tõepoolest, ametiühingud eelistasid selleks töölepingut. See on täiesti legitiimne debatt, teatud punktid peavad ka praegu olema töölepingus. Küsimus on, kui palju peab töölepingus kirjas olema töökorralduslikku poolt. Hetkel jääme selle juurde, et need nõuded, mis tänagi peavad töölepingus fikseeritud olema, jäävad sinna, aga sellised täiendavad punktid, mis ma ette lugesin – seesama ületunnitöö tegemisega seotu, katseaja kestus –, võivad olla ka muul viisil esitatud teavitused, näiteks töökorralduse aktis, mõnes muus kirjalikus dokumendis. See oli lihtsalt tõesti kolmepoolsetel läbirääkimistel saavutatud kompromiss. Kui te küsite, kas see on ametiühingute poole või tööandjate poole kaldu, siis ma kuulen täna siit saalist kriitikat mõlemalt suunalt. Nii et küllap see siis on tasakaalus.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Me praegu arutame direktiivi 1152. Ja tegelikult see ongi enam-vähem nii, nagu ma ütlen, ülevõtmiseks kohustuslik. Seetõttu väljatöötamiskavatsust pole [vaja] teha, 1. augustist peab ta kehtima. Aga mõju on peaaegu olematu, kuigi tööandjatele [on see] igal juhul palju viletsam kui töövõtjatele. Aga ma küsin, miks kolleeg Lauri keevitas – temal oli direktiiv 1937, see on see rikkumisest [teavitava inimese] kaitse seadus – sinna sellele nööbile terve uhke kasuka, siseriikliku pealekaebamise kasuka külge. Kas sinul ei olnud mõtet kraamida ministeeriumi sahtlitest igasugust kraami välja ja keevitada mingi väike mantel sellele suht mõttetule direktiivile külge?
Aitäh! Kõigepealt kommenteerin, et ma näen, et isegi ühe fraktsiooni sees ei ole ühest arusaama, kas see on tööandjate või töövõtjate poole kaldu. See veel kord näitab seda, et ju ta [paneb] mingi kohustuse mõlemale poolele, nii nagu üldse töösuhetes kombeks on. Aga me ikkagi piirdusime nende punktidega, nagu viitasin, mis direktiivi kohaselt vajalikud on. Kui meil on mingeid muid, suuremaid ettepanekuid, siis me tuleme välja eraldi seadustega, nii nagu ikka on aeg-ajalt tuldud ja tullakse ka edaspidi.
Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Ma tuleksin sellesama paragrahvi juurde tagasi ja kordan üle, et kui praegu on öeldud, et töölepingu andmed esitatakse heauskselt, selgelt ja arusaadavalt, siis muudatus näeb ette, et tööandja teavitab töötajat andmetest heauskselt, selgelt ja arusaadavalt, ja muudatuse kohaselt ei peaks andmed olema enam töölepingu andmed. Ja teavitamine kui tegevus peaks olema heauskne, selge ja arusaadav. Ma ei saa kuidagi aru, kui te väidate siin, et töötaja jaoks on praegu kõik hästi. Tegelikult, ma väidan, et vastupidi, paljud olulised andmed jäävad võib-olla töötajatele arusaamatuks, kui nad ei ole kirja pandud. Ja hiljem on väga raske vaidlustada näiteks palka või puhkust või mida iganes.
Aitäh! Ütleme nii, et elementaarne on loomulikult, et tööandja ja töötaja peavad ühtemoodi aru saama sellest, millele nad alla on kirjutanud. Mis on leping, mis on selle lisad, mis on töökorralduslikud küsimused. Seadused kehtivad mõlemale osapoolele ühetaoliselt. Kui teil on mingeid sõnastusliku täienduse ettepanekuid, siis loomulikult sotsiaalkomisjoni töö käigus on võimalik neid teha. Ega miski pole kivisse raiutud. See on praegune ettepanek, mis on ministeerium koostöös tööturu osapooltega ette valmistanud. Ma viitasin, kus need peamised vaidlused ja arutelud olid ja mis olid peamised kokkulepped. Kui on vaja sinna juurde panna termineid, mis annaksid kaalu juurde, siis seda saab loomulikult teha.
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud minister! Te ütlesite, et saalis on olnud väga vastandliku arvamusega küsimusi ja küllap siis eelnõu on väga hea ja tasakaalus. No võib ka teistsuguse järelduse teha: eelnõu on väga segane ja inimesed saavad sellest erinevalt aru, seetõttu on see väga halva kvaliteediga eelnõu. Ma olen jätkuvalt arvamusel, et see iseenesest ei anna kvalitatiivselt töösuhetele mitte midagi juurde ja suurendab mõnevõrra mõttetut bürokraatiat. Aga konkreetne küsimus on mul ilmestamiseks ka. Võib-olla te lihtsalt ühe näite puhul suudate lahti seletada, kui mõttekas see on. Enne tööle asumist peab tööandja töötajat teavitama tööandja pakutavatest koolitustest. Kas see on tingimata vajalik? Mina kujutan ette, et väga paljud tööandjad ei pruugi üldse teadagi, milliseid koolitusvõimalusi neil võib tekkida või milliseid vajadusi võib tekkida ühe või teise töötaja puhul. Ja nüüd juba enne tööle asumist tuleb teavitada. Ma ei leia, et see on väga praktiline ja mõistlik nõue. Nüüd me seaduse tasemel lausa seadustame selle.
Aitäh! Ühest küljest meie soov on ju, et inimesed ennast arendaksid, et töötajad käiksid koolitustel, [kasutaksid] õppevõimalusi. Ja kui tööandjal on pakkuda koolitusi, näiteks on mingid konkreetsed koolituspäevad, mingid sisemised koolitusvõimalused, siis on ju mõistlik, et töötaja nendest ka aegsasti teab. Kui neid teada ei ole, siis täpselt nii tulebki kirja panna, sellisel juhul tööandjal ei ole koolitusi pakkuda. Loomulikult eeldab selle kirjapanemine teatud mõttes lisatööd, aga see on ikkagi ühekordne protsess. Kui sa paned selle korra kirja mõnda kirjalikku dokumenti, töökorraldusakti või muusse taolisesse dokumenti, siis edaspidi on lihtsalt vaja seesama link või konkreetne manus ka uutele töötajatele saata. Töösuhte vormistusel on alati teatud protseduurid ja teatud bürokraatia – see peab ju ka olema. Me ei kujuta ju ette, et suusõnalisel kokkuleppel inimesed tööle tuleksid.
Suur tänu, rohkem küsimusi ei ole! Nüüd on võimalik kutsuda kaasettekandjaks õiguskomisjoni liige Urve Tiidus. Palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Vabariigi Valitsuse algatatud töölepingu seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu ettevalmistamine esimeseks lugemiseks toimus õiguskomisjonis 7. veebruaril. Eelnõu tutvustamiseks osalesid komisjoni istungil ka tervise- ja tööminister Tanel Kiik, Sotsiaalministeeriumi ametnikud Ethel Bubõr, Maria-Helena Rahumets ja Seili Suder. Minister selgitas komisjoni liikmetele selle eelnõu sisu kenasti ära, nagu ta äsja ka siin tegi. Olgu siiski üle korratud, et läbipaistvad ja prognoositavad töötingimused, mida see eelnõu käsitleb, tähendab praktikas seda, et täpsustub nende andmete hulk, millest tööandja peab töötajat enne tööle asumist kirjalikult teavitama. Need näited siin juba kõlasid, aga ma toon mõne veel esile. Nendeks on pakutavad koolitused, millest ettevõtja võib eelnevalt teavitada, ja mis karjäärivõimalused on töötajal seal ettevõttesiseselt. Täiesti loogiline. Aga [kirjas peavad olema] ka hüvitatavad puhkused, katseaja kestus, ületunnitöö tegemise ja hüvitamise kord, töölepingu ülesütlemise vorm ja nii edasi. Ja nagu siin juba kuulda oli, siia nimekirja kuulub ka katseaja pikendamine selle aja võrra, kui inimene katseajal haige on. Minister teavitas komisjoni ka sellest, et neid muudatusi on arutatud erinevate tööandjate ja ametiühingutega, kellest mõned on oma täiendavad ettepanekud Riigikogu õiguskomisjonile esitanud, kuid sisulisi erimeelsusi muudatuste osas ei esine. Komisjoni liikmetel oli ka küsimusi. Näiteks sooviti ministrilt praktilise juhtumi näidet, mis selgitaks direktiivi ülevõtmise mõju tööandjatele. Minister vastas, et töösuhetele, mille puhul on kõik töötegemist puudutavad tingimused töölepingus üles loetletud, suurt mõju ei kaasne ning tagasiulatuvalt lepinguid ringi tegema ei pea hakkama. Küll aga saavad eelnõuga tehtavate muudatustega mõjutatud need tööandjad, kes on seni teinud töölepinguid ilma miinimumnõudeid täitmata ning oma töötajaid enamjaolt suuliselt teavitanud. Küsiti ka seda, milline on selle eelnõu mõju, arvestades töö iseloomu muutumist seoses tehnoloogia arenguga ja kaugtöö mahu kasvuga, ja seda mitte ainult praegu, vaid ka pärast pandeemiat. Minister vastas, et eelnõu neid muudatusi ei käsitle. Aga ma isiklikult ütlen, et kaudselt nad ikkagi mõjutavad ka erinevaid töövorme. Komisjon tegi menetlusotsused: teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 23. veebruaril, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada. Mõlema ettepaneku poolt olid komisjoni liikmed Jürgenson, Kannimäe, Kaskpeit, Pikhof, Tiidus, Toomast, vastu oli Kruusimäe. Ja tehti ettepanek määrata muudatusettepanekute tähtajaks 10. märts kell 16 – selles osas oli täielik konsensus – ja määrata juhtivkomisjoni esindajaks õiguskomisjoni liige Urve Tiidus. Ka täielik konsensus ja need isikud, kes selle konsensuse saavutasid, olid Jürgenson, Kannimäe, Kaskpeit, Kruusimäe, Pikhof, Tiidus ja Toomast. Väga suur tänu!
Küsimus ka. Jüri Jaanson, palun!
Suur tänu! Kuulasin huviga seda diskussiooni, nii palju kui võimalik oli, ja mul tekkis ka ministrile küsimusi, ent ei jõudnud küsida. Aga menetlusliku või korraldusliku poole kohta küsiksin seda, et kuna siin on tegemist töölepinguga ja inimeste ning töövõtjate selliste probleemidega, siis kas te küsisite arvamust ka sotsiaalkomisjonilt. Minu meelest on see oluline, sellepärast et siin on näiteks see teema, et kirjalikult tuleb töövõtjat teavitada puhkusest või koolitustest. On ju teatud erisused näiteks vähenenud [töövõimega] töövõtjate puhul. Kas neid tuleb teavitada ka nendest erisustest, mis puudutavad vähenenud töövõimega töövõtjat?
Väga hea küsimus. Kas me küsisime sotsiaalkomisjoni arvamust? Ei küsinud, aga need punktid, mis te siin praegu esile tõite, on olulised. Need on meie tööseadusandluses sätestatud ja see eelnõu ei välista nende järgimist. Aga iseenesest komisjonis me seda arutame ja komisjoni esimees kindlasti võtab seisukoha, et äkitselt peaks [seda arvamust] küsima.
Suur tänu! Rohkem küsimusi ei näe. Me saame minna läbirääkimiste juurde. Esimesel lugemisel saavad sõna võtta fraktsioonide esindajad. Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Austatud ministrid! Head kolleegid! Kuulates ministri ettekannet, tekkis paljudel Riigikogu liikmetel küsimusi. Kui vaadata sedasama eelnõu, siis on siin väga selgelt kirjutatud: "Eelnõu mõju ulatust töötajate ja ametnike jaoks võib pidada väikeseks, kuna muudatused ei eelda muutusi nende käitumises." Ja samas, kui hakkame lugema, mis muudatused siin on, siis neid on väga palju. Ma ei tea, tööandjate ja ametiasutuse jaoks kaasneb muudatusena suurem kohustus oma töötajaid ja ametnikke teavitada. See on ühelt poolt loogiline, ikka tuleks teavitada, aga miks siis kirjutada, et muudatusi ei ole? Tegelikult tööandjatele muudatusi on, see on terve hunnik bürokraatiat. Normaalne tööandja ja töövõtja vaheline suhe on loomulik, positiivne ja hea. Ma arvan, et tänases majandusolukorras iga tööandja hoiab oma töötajaid nagu hellalt-õrnalt sulgpatjade peal, sest iga töötaja on väga oluline. Aga siin tekivad väga huvitavad pakkumised. Kui ma võtan inimese tööle katseajaga ja ta juba järgmisest päevast läheb sinisele lehele ja on haige neli kuud, siis see katseaeg pikeneb täpselt selle aja võrra, kui ta on haiguslehel. Ehk teiste sõnadega: mul on, Jaan, sind tööle vaja, see töökoht on vaja täita, sa tuled tööle, aga homme mõtled: no ikka ei ole see, ja saan sinise lehe ka. Aga mina neli kuud ei saa teist inimest tööle ka võtta, sest mul on sinuga kokkulepe, et sa tuled nelja kuu pärast võib-olla tagasi. Kui me võtame direktiivi üle, siis peaks olema direktiivi ülevõtmine. Aga vaadake sedasama seaduseelnõu, kes on selle välja töötanud: nelja ministeeriumi ametnikud. Mina nüüd hästi aru ei saa. Kui me direktiivi üle võtame, siis me tõlgime selle inglise keelest eesti keelde ja vaatame, kas punktid sobivad. Ja need vaidlused käivad enne, kui Euroopa Liidus direktiiv jõuab nii kaugele, et see Euroopa Liidu liikmesriikidele laiali saadetakse. Aga tegelikkuses on üks ametkond või [praegusel juhul] nelja ministeeriumi ametnikud selle kokku pannud. Me tegelikkuses täna ei tea, kas see on direktiivi otse ülevõtmine või on siin veel väga palju teemasid, mis tegelikult otseselt direktiiviga ei ole seotud. Seda me ei loe siit välja. Ja neid inimesi, kes jõuaks siia sisse vaadata terviklikuna, [on vähe]. Ma ei tea, selliste teemade ülevõtmisel mulle oleks meeldinud, et siin oleks erivajadusega inimeste teemad sees. Kui siin oleks see, kuidas me saame toetada, et erivajadusega inimesed saaksid endale töö, nende võimalused-tingimused, siis ma toetaksin seda kahe käega. Aga kui ma loen lihtsalt, et on hästi palju sooja juttu ja väga palju bürokraatiat, ja [selgitus] on see, et selle bürokraatia ülevõtmisel ei teki mingeid kohustusi, siis see on vale. Mul on kurb vaadata. Ma lootsin, et selle direktiivi ülevõtmisel siin majas töötava 300 väga tubli inimese töötingimused paranevad. Riigikogu liikmed ei kuulu selle alla. Aga need inimesed, kes meid aitavad siin majas – ma tahaksin näha, millistes kabinettides on väga head tingimused. Ei ole ventilatsiooni, pole valgustus selline [kui vaja]. Kui üks Riigikogu liige tegi ettepaneku, et võiks [töötingimused] üle vaadata, siis öeldi, et sellega ei ole mõtet tegeleda. Tegelikult oleks vaja tegelda. Jah, need on ka kulutused, [aga] need on vajalikud kulutused. Minu arvates selliste teemadega sellesama direktiivi ülevõtmisel oleks pidanud rohkem tegelema, mitte lihtsalt, et on üks paber, mille kohta öeldakse, et ega seal mitte midagi vajalikku ei ole, aga Euroopa Liidust on see tulnud ja see pakk tuleks vastu võtta. Ma loodan, et komisjonis väga tõsiselt arutatakse seda seaduseelnõu ettevalmistamisel teiseks lugemiseks ja vaadatakse, mis olulised teemad sinna vaja juurde lisada on. Ja võib-olla on ka valdkondi, mida siin sees ei peaks olema. Veel kord ma rõhutan: ma tahaksin näha siin rohkem sellist poolt, kus meie erivajadusega inimeste võimalused ja tingimused on paremaks muudetud ja kus ka riigiametniku, avaliku sektori teema oleks väga selgelt kirjas, et ei tekiks olukord, et [vaid] eraettevõtjale määratakse meeletult kaela kohustusi. Samas me teame, et üks neljandik töötajatest on meil avalikus sektoris, aga öeldakse, et avalikul sektoril ei ole vahendeid, et töötingimusi paremaks teha. Aitäh!
Aitäh! Nüüd on selline lugu, et EKRE fraktsioonilt on laekunud ettepanek eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata, aga selle jaoks peab ... Vabandust, ma ajasin eelnõu numbri sassi! Ei ole midagi, kõik on korras. Rohkem kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 521 esimene lugemine lõpetada. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks k.a 10. märtsi kell 16. See päevakorrapunkt on ammendatud.
Saame minna tänase viimase punkti juurde. 13. punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud toodete ja teenuste ligipääsetavuse seaduse eelnõu 511 esimene lugemine. Ettekandja on sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo. Palun!
Lugupeetud juhataja! Riigikogu liikmed! Teenuste ja toodete ligipääsetavuse seaduse eelnõu puhul me tõenäoliselt ei saa rääkida väikesest mõjust, sest isikute ring, keda me selle seaduse jõustumisel tervikuna paremini kohtlema hakkame, on üsna ulatuslik. Erivajadusega inimesi, kellel võib olla eri raskusastmega puue, on Eestis üle 146 000. Vanemaealisi, kellel võib olla ligipääsetavusega probleeme vähenenud funktsionaalsuse tõttu, olgu see nägemine, kuulmine või liikumine, on Eestis enam kui 270 000. Lapsi ja noorukeid, kelle ligipääsetavust võib takistada nende sotsiaalne kompetentsus, aga ka kasv, on meie ühiskonnast 20,3%. Lisaks tuleb siia juurde mõelda kõik need inimesed, kes liiguvad, lükates lapsevankrit, ja ka need inimesed, kellel on ajutine terviserike. Toodete ja teenuste eelnõu on ka direktiivi ülevõtmine. Tegemist on direktiiviga, mille ülevõtmine võiks meile au teha, sest Eesti eesistumise ajal oli Eesti see riik, kes [sel teemal] läbirääkimiste protsessi vedas. Rääkides sellest eelnõust, pean ma väga oluliseks seda, et nii nagu ligipääsetavus üldse on valdkondadeülene, nii on ka selle eelnõu ettevalmistamine olnud mitme ministeeriumi koostöö. Lisaks Sotsiaalministeeriumile on väga oluline roll, sealhulgas peamise rakendaja roll Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumil. Mis puudutab spetsiifilisi teenuseid ja tooteid, on Kultuuriministeeriumil hästi suur roll, samamoodi Rahandusministeeriumil ja Siseministeeriumil. Millistest teenustest ja toodetest me räägime? Kõigepealt on oluline aru saada, et me räägime digitaliseerimisest, nutikatest ja innovatiivsetest lahendustest. See on midagi, mis on Eestile omane. Ma usun, et Eesti IT-sektor saab siit suure võimaluse ka rahvusvahelistel turgudel oma tooteid ja teenuseid pakkuda. Toodete [hulka kuuluvad] näiteks piletiautomaat, sularaha- ja makseautomaat, registreerimise automaat, makseterminal, teabeterminal; tarbija terminaliseade, näiteks nutitelefon, digiboks, digimuundur, nutipult, ruuter, modem, aga ka lauaarvuti, sülearvuti, tahvelarvuti ja e-luger – need on tooted, mis selle eelnõuga on kaetud. Teenuste poole pealt on oluline välja tuua elektroonilise side teenused, kindlasti ka 112 hädaabikõned, mis on mõnevõrra kättesaadavamaks tehtud erivajadustega inimestele, aga mitte siiski veel täielikult. Transporditeenustest need, mis on seotud elektroonilise piletimüügiga, erinevad finantsteenused, e-kaubanduse teenused, veebilehed, mobiilirakendused, e-raamatu teenus – need on teenused ja tooted, millest me selle eelnõu raamistikus räägime. Eelnõul on puutumus, nii nagu juba varem öeldud, Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametiga, kes on järelevalve teostaja. Määrused, mis kehtestatakse seaduse alusel, on koostöös erinevate ministeeriumidega ette valmistatud ja seal on ka täpsemad nõuded kirjas. Oluline on aru saada, et rakkerühm, mis on toimetanud Riigikantselei juures ja andnud ka omapoolsed soovitused siseriiklikult inimestele ligipääsetavuse paremaks tagamiseks, on toonud välja kõik need elektroonilised seadmed, teenused ja tooted, mille puhul Eestis täna ligipääsu napib. Kindlasti aitab selle seaduse vastuvõtmine arendada laiemalt tehnilist teadlikkust ja mitte ainult IT-ettevõtjate seas, vaid oluline on, et ka tarbijate seas. Tarbija ei ole siin arusaadavalt mitte ainult üksikisik, kellel on erivajadus, vaid tarbija on ka transpordiettevõte, kes peab oma transpordi- või liiklusvahenditesse paigaldama nutikamaid ja paremini ligipääsetavamaid piletiostuvõimalusi ja [looma] arusaadavamaid lahendusi selles osas, missugune on liikumisgraafik. Selle eelnõu puhul on veel oluline mõista seda, et lisaks vastuvõtmisele, mille me peaksime tegema k.a 28. juuniks, rakenduvad need nõuded 2025. aasta 28. juunil. Vast on oluline ka ära märkida seda, et rakenduse poole pealt ei jõustu need asjad kõik kohe ja üheaegselt. Rakendused on ette nähtud nii, et me saame edasi liikuda alates 2028. aastast olemasolevate lahendustega. Kuid turule ei saa tuua uusi teenuseid ja tooteid, mis ei vasta selle seaduse nõuetele. Vanu, lepingutega kaetud teenuseid ja tooteid on võimalik kasutada lepingu kehtivusaja lõppemiseni, aga mitte kauem kui 28. juunini 2030. aastal. Need tähtajad on üsna pikad, aga siin peab aru saama sellest, et me räägime üsna keerulistest toodetest ja teenustest, mida kõiki ei looda Eestis ja mille puhul on ka rahvusvaheline turg hästi oluline. Kindlasti huvitab teid ka see tõsiasi, kui paljusid Eesti ettevõtteid võiks see eelnõu puudutada, nii et nad peavad oma tegevuses seaduse sätteid järgima hakkama, näiteks kui me räägime sellistest toodetest nagu arvutid, laua- ja tahvelarvutid, nagu ma enne ette lugesin. Need peavad tulevikus olema parema ligipääsuga. Selliseid arvutite tootmisega tegelevaid ettevõtteid on Eestis alla 20. Tarkvara hulgimüügiga tegelevaid ettevõtteid on umbes 100, aga tegemist on enamjaolt mikro- ja väikeettevõtetega, kus on kuni 50 töötajat. Kõige arvukamad on transpordi-, just bussitranspordiettevõtted, mida on meil üle 500. Ka neid puudutab see muudatus. Suurem osa neist on samamoodi kas väike- või mikroettevõtted, üsna märkimisväärne osa on ka FIE-del. Elektroonika- ja telekommunikatsiooniseadmete müügiga on meil seotud umbes 350 ettevõtet, paarkümmend nendest on väike- ja mikroettevõtted. Nüüd, e-kaubanduses on meil aktiivselt tegevuses 2000–3000 ettevõtet, millest enamik on mikroettevõtted ja vaid kümmekond on väikeettevõtted. Seega on puudutatud ettevõtjate ring päris suur. Teisalt on üleminekuaeg piisavalt pikk ja arvestada tuleb sellega, et paljud tooted, millest me räägime, on tegelikult toodetud väljaspool Eestit. Meie oleme kasutajad, tarbijad ja meie ettevõtjad on tihtilugu ka maaletoojad. Mina praegu lõpetaksin, ootan teie küsimusi.
Suur tänu! Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Selle seaduse täitmise üle hakkab järelevalvet teostama Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet, kellele selle seadusega antakse õigus teostada sundtoomist, sundida menetlustoiminguid taluma ja küsitud teavet andma. Eelnõuga antakse [ametile] õigus siseneda valdaja nõusolekuta ja kontrollida vallasasja, siseneda valdusesse järelevalvekohustuse täitmisel, et ise veenduda, millised andmekandjad on isiku eluruumis, töökohas või mujal tema valduses. Ja loomulikult [on ka õigus määrata sunniraha]. Kas teile ei ole see tuttav? Nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduses on täpselt samad protsessid sees. Minu küsimus: miks te tahate niigi lõhestunud ühiskonda selle seadusega veel rohkem lõhestada?
Suur aitäh teile küsimuse eest! Te loetlesite riikliku järelevalve meetmeid ja kui riikliku järelevalve meetmed, mis on kirjas korrakaitseseaduses, rakendab konkreetne asutus konkreetse seaduse täitmiseks, siis need peavad olema eraldi ka selles seaduses välja toodud, et Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet ei teeks omaalgatuslikke ettevõtmisi, vaid tal oleks seadusest tulenevalt need õigused ja alused täpselt kirjas.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Erinevalt eelmisest eelnõust või direktiivist, millel oli pigem sümboolne tähendus, on sellel väga suur tähendus. Poolteist Tartu linna või terve Lasnamäe jagu inimesi. Ja ma lugesin kokku, et on kusagil 3000 või 4000 ettevõtet, kellele läheb see maksma, nagu siin on öeldud, 1% arenduskuludest ja ülalpidamisest. Oskate öelda, kui palju see tegelikult läheb maksma? Mingi summa võiks ju teil olla. Ma rõhutan, et selle eelnõu baas on väga suur, aga kui palju see maksma läheb, nendele ettevõtjatele eelkõige?
Suur aitäh teile! Me räägime ju tegelikult ettevõtetest, kes osaliselt on ise tootjad. Nad toodavad lihtsalt perspektiivis teistsuguseid tooteid, mis on universaalse disainiga ja annavad ligipääsu paremale kasutusele nendele inimestele, kelle jaoks me seda seadust suuresti ka teeme. Mina näen selles väga suurt võimalust Eesti iduettevõtetele, mismoodi olla maailmaturul ja eeskätt Euroopa turul konkurentsivõimelisem, et oma teenuseid ja tooteid pakkuda. Me räägime ettevõtetest, keda ma näiteks tõin. Nii bussitranspordi puhul kui ka kõikides teistes valdkondades digitaalsed lahendused vananevad nii füüsiliselt kui moraalselt, neid uuendatakse nii või naa. Ja järgmised digilahendused, mis kasutusele võetakse, vastavad uutele nõuetele. Tuletan meelde, et kui 2025. aastal tervikuna peab see eelnõu rakenduma, siis peale 2025. aastat on kuni 2030. aastani kehtivate lepingute alusel võimalik jätkata samamoodi. Tegemist on ülipika üleminekuajaga, mis on proportsionaalne ja annab võimaluse ettevõtjatel arvestada tuleviku muudatusvajadustega.
Urmas Reitelmann, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Proua minister! Vaatan eelnõu ettevalmistajate nimekirja ja siin on muljetavaldavalt pikk nimekiri, 13 naist ja kõigest üks mees. See suhtarv kajastab hästi ka Sotsiaalministeeriumi töötajaskonda. Seal mehi koridoride peal suurt liikumas näha ei ole. Arvestades nüüd seda soolise võrdõiguslikkuse maniakaalset taganõudmist teie ministeeriumi poolt, kas teile tundub, et see olukord on päris hea, 13 naist ja kõigest üks mees?
Ma tänan teid küsimuse eest! Sotsiaalministeeriumi personaalia küsimustele ma siinkohal jätaks vastamata, sest see ei puuduta konkreetset eelnõu. Aga mis puudutab selle eelnõu ettevalmistajaid, siis tõepoolest, tegemist on väga suure hulga inimestega väga erinevatest ministeeriumidest, kes on seda eelnõu ette valmistanud, sealhulgas Siseministeerium ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Tõepoolest, Eesti naised on tublid ja targad ja on sellise keerulise direktiivi üle võtnud, selleks eelnõu ette valmistanud.
Merry Aart, palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! Ma olen siin pisut segaduses, palun aidake mul natuke selgust saada. Ma saan sundtoomisest aru, aga ma ei saa aru, kui pikaks ajaks. Kas pannakse vanglasse ja kui pikaks ajaks. Teine asi on see, et siin on vallasasja äravõtmine, ehitise ja ruumi läbivaatamine, [võib] kõrvaldada uksi ja muid takistusi. Kõik sellised asjad, mis on justkui nagu politsei õigused. Kui keegi ütleks, et siin on nagu tööstusspionaažiga tegemist, siis ma saaksin aru, miks see nii on. Kui ma nüüd vaatan neid makseterminale, selliseid väga konkreetseid asju, siis ma mitte kuidagipidi ei saa aru, kuidas see on ligipääsetavusega seotud. Selliseid hästi konkreetsed asjad tegelikult, kui need ära võetakse, ja dokumendid veel takkaotsa. Kuidas see omavahel seotud on?
Suur aitäh! Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet on järelevalveamet. Ja järelevalveamet teostab riiklikku järelevalvet. Riikliku järelevalve meetmed, sealhulgas erimeetmed, on kirjeldatud korrakaitseseaduses. Nagu ma enne ütlesin, korrakaitseseaduses toodud võimalusi eriseadustes täpsustatakse ka selles osas, milliseid riikliku järelevalve meetodeid on õigus onkreetsel ametil, kes järelevalvet teostab, rakendada. Mis puudutab nüüd täpsemalt seda, mis on sundtoomine, siis see on kirjas korrakaitseseaduses. Sundtoomine ei ole seotud kinnipidamisega. Sundtoomist rakendatakse lühiajaliselt, mingite ütluste võtmiseks näiteks. Tuletan teile meelde, et näiteks lastekaitseseaduses on lubatud üsna samasugused järelevalvemeetmed, mida lastekaitsetöötaja ohuolukorras rakendab lapse kaitseks. Ta teeb seda ametiabi korras kaasa võetud politseiametnikuga. Täpselt samamoodi rakendatakse neid riikliku järelevalve meetmeid siin. Ma ei näe selles mitte midagi ebatavalist, vaid üsna tavapärast ja rutiinset korrakaitseseaduse rakendamist eriseaduse kontekstis.
Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud minister! Me oleme näinud juba olukorda, kus valitsuse määrusega kehtestatud raamistikus sai üks amet – Terviseamet – ühte seadust tõlgendades ühte ettevõtjat kogu riikliku sunniaparaadi abil poolsurnuks menetleda. Ja selle seadusega antakse järgmisele ametile veel suuremad õigused. TTJA-le antakse õigus kohaldada karistusseadustikus sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid. Aga miks me peame arvama, et teie valitsus ei kasuta seda järjekordselt ära ettevõtjate terroriseerimiseks ja kiusamiseks? Ja miks tehakse seadus, kus on nii palju võimalusi järjekordselt inimõiguste rikkumiseks?
Aitäh küsimuse eest! Tuletan meelde, mille jaoks seda seadust üldse tehakse. See seadus on mõeldud selleks, et tagada ligipääsetavus erivajadustega inimestele. Ja kui seda seadust rakendatakse, [kehtestatakse] nõuded, mis on esitatud teenustele ja toodetele, siis on tarvis ka kontrollida nende teenuste ja toodete nõuetele vastavust. Ma kordan, tegemist on üsna tavapäraste riikliku järelevalve meetmete ja erimeetmetega, mida Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet rakendab. Mina ei ole tuvastanud, et meil oleks kuritarvitatud riikliku järelevalve meetmeid ja erimeetmeid. Ja kui te viitate siin ühele teisele seadusele ja asetleidnud sündmustele, siis ka sel puhul ei ole minule teadaolevalt toime pandud kuritahtlikku järelevalvemeetmete rakendamist.
Kalle Grünthal, palun!
Ma tänan! Proua minister! Ma ei tea, mis maailmas teie elate, aga see, et NETS-i puhul kuritarvitasid Terviseameti töötajad äärmiselt repressiivseid meetodeid, on ilmselge. See on tõendatud mitmete kohtulahenditega ja ka videotega. Olin ise juures, kui absoluutselt ilma sildita mingisugune terviseametnik – ma tean ka ta nime, aga ma ei hakka nimetama – nõudis inimeste kaasatulemist, isiku tuvastamist, kusjuures tema isikut ei teadnud mitte keegi. Ja kui te räägite, et selliseid asju pole olnud, siis mulle on täiesti arusaamatu, kuidas te saate üldse minister olla. Aga ma saan aru, et siin taga on tegelikult ametnike suur nõudmine selle seaduseelnõu järele, et anda järgmisele ametkonnale kätte suur võim inimeste põhiõiguste ja -vabaduste üle. Mul on küsimus: äkki te ajate selja sirgu ja päästate oma nime ja maine? Sest, ütleme, ametnike osas ei rakenda mitte keegi enam mingisuguseid meetmeid, teie olete selle löögi all. [[Juhataja helistab kella.]] Signe Riisalo, teie olete löögi all.
Aeg! Kalle!
Olete nõus sellega?
Suur aitäh küsimuse ja olukorra selgituse eest! Aga ma tõepoolest selle eelnõu raames jätaksin avaldamata arvamuse, mis puudutab Terviseameti järelevalvetoiminguid.
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Ma ei tea, kas te olete kuulnud niisugust nime nagu Andrei Võšinski. Kui ma loen seda eelnõu, siis see on Andrei Võšinski nime vääriv eelnõu. See on totalitarismi järjekordse kehtestamise eelnõu. Ja ma mäletan, kui mina teie asemel seisin seal puldis, kuidas teie fraktsiooni liikmed süüdistasid mind personaalselt ja eelmist valitsust autoritaarsuse ja totalitarismi kehtestamise ihaluses. Ja nüüd me näeme, kuidas teie valitsus on eelnõu eelnõu kaupa toonud meile siia totalitarismi kehtestamise punkte, põhjendades seda sellega, et aga korrakaitseseaduses on kõik olemas. Kui korrakaitseseaduses on kõik olemas, miks meil on vaja veel niisuguseid repressiivseid ameteid juurde luua? Meil on üks repressiivne amet, kellel on vastavad õigused, see on politsei. Kui mitu politseid peab teie arvates olema Eesti Vabariigis?
Aitäh küsimuse eest! Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametil on need erimeetmete kasutamise õigused juba täna olemas. Mida tehakse selle seadusega? [Võimaldatakse] selle seadusega seotud kohustuste täitmiseks samu meetmeid kasutada. Mingisugust uut ja erilist asja siin ei looda.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Kajak ei ole sel ajal, kui seadus hakkab kehtima, enam TTJA-s ametis. Kuulsin, et ta saab asekantsleriks. 200 000 on Kajaku poistele antud, et nad saaksid jalaga uksi sisse lüüa. Aga minu küsimus on hoopis teine. Miks hakkab kehtima see direktiiv 28. juunil, aga mitte mõnel teisel päeval? See on laupäevane päev millegipärast. Miks?
Aitäh küsimuse eest! Direktiivi kehtimise aega, mis on kokku lepitud Euroopa Liidu tasandil, ma kommenteerida ei oska. Mis puudutab neid ressursse, mida on tarvis selle eelnõu rakendamiseks, siis suuresti on need ressursid ette nähtud ettevõtjate koolitamiseks, juhendmaterjalide koostamiseks, informeerimiseks, selleks et luua paremat maailma erivajadustega inimestele.
Urmas Reitelmann, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Proua minister! Maailma kõige levinum keel on teadupärast halb inglise keel. Ja seda halba inglise keelt võib selles seaduseelnõus kohata pea igal lehel, mis on paraku kandunud üle Eesti seadusesse. Ma küsin teilt, no näiteks selline väljend nagu "veebisait". Me kõik enam-vähem kujutame ette, mida sellega on mõeldud, aga sellel on ka eestikeelne korrektne vaste: võrguleht või võrgulehekülg või kuidas iganes. Minu küsimus. Seadusloome peaks olema ka kantud heast eesti keelest. Kas on ministeeriumil plaan või võimaluski selle pilguga see seadus uuesti üle vaadata, et ta oleks kirjutatud selges ja arusaadavas eesti keeles?
Aitäh küsimuse eest! Ma hindan selget ja head eesti keelt väga kõrgelt. Aga meil on päris mitmeid eluvaldkondi ja digimaailm kindlasti kuulub nende hulka, kus meil puuduvad Eestis lõplikud kokkulepped, millist terminoloogiat on korrektne kasutada. Nii nagu iga eelnõu, on ka selle eelnõu keeletoimetaja üle vaadanud ja nende terminite puhul, kui on püütud leida parimat tõlkeviisi, et kaduma ei läheks mõte, on oma pead kokku pannud, nagu juba öeldud, üsna mitu ministeeriumi. [Eesmärk] on, et mõte jääks samaks, mis on direktiivis.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur aitäh, austatud juhataja! Lugupeetud minister! Reformierakond ise on kunagi väga soovinud või vähemalt on deklareerinud, et ta soovib, et bürokraatiat vähendataks. See seadus paraku näitab jälle, kuidas teie erakonna sõnad ja teod lahku lähevad. See ligipääsetavuse seadus tegelikult ei reguleeri ligipääsetavust, vaid loob ainult täiendavaid koormisi ja tekitab täiendavaid kulusid. Ühesõnaga, tegelikult küsimus on selles, kas te tõesti siiralt usute, et see seadus koos oma sadade tuhandete uute kuludega, koos täiendava bürokraatiaga, uute tulevaste määrustega tõesti võib kuidagi muuta ligipääsetavuse paremaks.
Aitäh küsimuse eest! Jaa, ma siiralt usun seda. Eeskätt me räägime ikkagi nendest nõuetest, millest me ühtemoodi võiksime aru saada, nii tarbijad kui ettevõtjad. [Need on] selleks, et inimeste ligipääs paremaks muuta. Kogu see järelevalvetemaatika tuleb mängu alles siis, kui me näeme, et keegi kuskil on millestki ilma jäänud ja seda seadust on valesti rakendatud. Selle seaduse mõte ei ole minna järelevalvet tegema. Järelevalve on võimalusena siia juurde loodud juhuks, kui keegi seadust rikub. Selle seaduse mõte on luua reeglistik, mis aitab inimesi, kellel on mure mõne meelepuudega – kuulmislangus, nägemislangus või liikumispuue –, ja inimesi, kes lükkavad lapsevankrit, ei pääse kuhugi ligi. Või siis on laps lühike ega ei pääse pangaterminali juurde. Need on need asjad, millest me räägime. Loomulikult ma usun, et see seadus teeb olukorra nendele inimestele paremaks, kui nad iga päev meie digitaliseeritud e-teenuseid peaksid kasutama.
Merry Aart, palun!
Aitäh! Ma tänan eelmise vastuse eest, aga ma siiski täpsustaksin pisut. Kuidas on sundtoomine, vallasasja konfiskeerimine, valdusesse sisenemine seotud erivajadustega inimeste ligipääsetavusega? Ma tõesti pean ütlema, et ma ei saa sellest aru. Ehk te toote ühe näite, et ma seda paremini mõistaksin?
Ma kordan, et mina isiklikult ei ole spetsialist riikliku järelevalve valdkonnas. Aga kõikides riiklikku järelevalvet teostavates ametites on sellised tööriistad seadustega kätte antud. Nii et kui mõni ettevõtja ei täida reegleid järjepidevalt ka peale seda, kui on tehtud vastavad ettekirjutused ja meeldetuletused, möödunud on ka tähtajad, siis viimase võimalusena võib kohaldada kas sundtoomist või mõnda muud erimeedet, mis on riiklikus järelevalves ette nähtud.
Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Tõepoolest, me arutame eelnõu, mis pealkirja järgi on nii nunnu ja ilus: toodete ja teenuste ligipääsetavuse seadus ehk puuetega inimestele paremate tingimuste loomine. Mis võiks meil selle vastu olla? Aga me ju oleme näinud, et tegelikult ka NETS-i raames, [kuigi] põhimõtteliselt NETS on tehtud ju selleks, et meil pandeemia ei leviks, on meil inimõigusi järjest ja järjest ära võetud ja ka rikutud. Aga vaatame siin, eks ole, et kohaldamisalas on näiteks makseterminal, kas see vastab ligipääsetavuse nõuetele või mitte. Enamikul ettevõtetel on makseterminal olemas ja nüüd see seadus annab [õiguse] igasse ettevõttesse selle kontrollimise nimel siseneda ja siis põhimõtteliselt teha kõike seda, mida kolleeg Kalle Grünthal juba ette luges ja mis on siin seaduse §-s 16 ka kirjas. [[Juhataja helistab kella.]] Just need järelevalve erimeetmed ja sätted – kas need järelevalvesätted ja karistused on ikka proportsionaalsed ...
Aeg, Moonika!
... mingi makseterminali olemasolu või mitteolemasolu kontrollimiseks?
Suur aitäh küsimuse eest! Püüan selgitada. Ka makseterminali puhul näiteks nägemislangusega inimene ei pruugi näha ega mõista, milline summa on makseterminalis talle ette kuvatud. See tähendab seda, et meil on tarvis toodet, mis näiteks häälkäsklusega annab talle teada, millise summa eest ta raha välja käib. Aga kui me tahame teha järelevalvet, siis selle tegemiseks on mitu väga mõistlikku viisi. Kui saabub see tähtaeg, millal on kohustus võtta kasutusele uudsed innovatiivsed digilahendused, siis sellel hetkel piisab ka sellest, kui ettevõtja, kes kasutab makseterminali, näitab ette dokumentatsiooni, mis ütleb, et mina kasutan selle tootja niisugust mudelit ja versiooni, mis on täiesti piisav selleks, et olla veendunud, et nõuded on täidetud. Mingisugust sissemurdmist, sundtoomist kohaldada ei ole vaja.
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Proua minister, ma kuulasin teie sissejuhatavat juttu, kui te eelnõu tutvustasite, ja see on ju tegelikult täiesti teine lugu kui see, mida me siit sellest eelnõust välja loeme. See eelnõu on niisugune, et inimeste õnne nimel me võime inimesi maha lasta, inimeste õnne nimel, nagu bolševikud seda tegid, võime rakendada repressioone. Inimeste õnne nimel võib nõusolekuta siseneda valdusesse, teha võetusi, viia inimesi kaasa – kõik inimese õnne nimel, helge tuleviku nimel. Kuulge, kas te saate aru, et see ei ole ju adekvaatne? Need repressioonimeetodid ei ole adekvaatsed, et tagada teatud vähemuse heaolu. Need [inimesed] tõepoolest vajavad hoolitsust, aga niisuguste meetmetega ei ole võimalik tagada, et ühiskonnas on terve mentaliteet ja et riik ja tema asutused ei kuritarvita oma võimu. Kas te saate sellest aru?
Aitäh arvamuse eest! Jah, ma saan sellest aru. Ma usun, et mul on üsna hea ettekujutus sellest õigussüsteemist, mis Eestis on, meie õigusruumist, õiguskeelest ja [kogu] sellest loogikast. Nii et aitäh, saan aru!
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Ma pean kahjuks tõdema, et teil ei ole üleüldse mitte mingisugust arusaamist Eesti õigusruumist. Sellepärast et siiamaani on läbiotsimiste korraldamine, ruumidesse sissetungimine olnud võimalik ainult kohtu loal ja seda teeb politsei, aga te annate Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametile õiguse tungida ruumidesse, pidada inimesi kinni, võtta mingisuguseid vallasasju kaasa ja nii edasi. Kas te tõepoolest usute seda, et see loob paremat maailma, nii nagu te ütlesite? Vastupidi, see loob sellist totalitaarset košmaarset maailma, millega ei ole ka erivajadustega inimesed nõus. Ka nemad ei taha elada sellises maailmas, kus iga kell võib mingi ametnik tulla ja jalaga ukse sisse lüüa. Pealekauba on see täiesti selgelt põhiseadusevastane. Selles öeldakse, et kodu, eluruum, valdus, töökoht ja nii edasi on puutumatu ja seda puutumatust saab ära võtta ainult kohtu loal.
Aeg!
Kas te olete hulluks läinud terve oma valitsusega ja koalitsiooniga?
Suur aitäh küsimuse eest! Kinnitan, et me järgime sedasama loogikat, mis on Eestis varasemalt õigusaktides olnud. Korrakaitseseadus ei ole meie valitsuse vastuvõetud seadus. Ei oska küll peast öelda aastanumbrit, millal see on vastu võetud, aga korrakaitseseaduse alusel ja riikliku järelevalve teostamise meetmetena on kõik need asjad Eesti õigusruumis ammu juba olemas. Midagi uut siin ei looda. Mis puudutab riikliku järelevalve teostamist ja erimeetmete rakendamist, siis jah, seda tehakse ametiabi korras koostöös politseiga.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur aitäh! Austatud minister! Te ütlesite praegu vägagi usutavalt seda, et kõik seadused, mida on meil selle jaoks tegelikult vaja, on Eesti õigusruumis juba olemas. Järelikult seda akti ennast ei ole vaja. Muide, Charles de Montesquieu, 18. sajandi valgustatud filosoof, on kunagi öelnud, et ühiskonna juhtimiseks kasutatakse karistusi ja eeskujusid. Kuna meil on kõik juba ühiskonnas selle jaoks valmis ja olemas, siis meil piisab eeskujudest. Meil ei ole vaja uut karistusseadustikku, et meil ikka toimiks niimoodi, et meil on olemas Terviseamet ja politsei, tarbijakaitseamet ja politsei, lõpuks tuleb Riigikontroll ja politsei. Ma usun, et me võiksime selle akti edasisest menetlemisest loobuda ja minna tavalise normaalse liberaalse majanduse juurde.
Aitäh arvamuse eest! Selgitasin täna juba varasemalt seda eelnõu tutvustades, et kõik need võimalused on meil seaduses olemas, kuid iga järgneva kohustuse puhul, mis tuuakse seadustesse, korratakse nende toimingute osas või selle eriseaduse tähenduses need reeglid ja võimalused üle, mis puudutavad õigust riikliku järelevalve erimeetmeid rakendada. Kui me neid siin ei ütle, siis tõsi, Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet nendes küsimustes, mis puudutavad toodetele ja teenustele ligipääsetavust, neid meetmeid rakendada ei saaks. See ei tähenda seda, et Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet teistes küsimustes, teiste seaduste alusel teisi järelevalvetoiminguid tehes ei saaks neid meetmeid kasutada. Kahju, et te väga tahate näha selle seaduse kõige väiksemat ja ebaolulisemat osa, mis on järelevalve. [Jah,] iga seaduse täitmisel on oluline osa ka sellel väiksemal järelevalvepoolel, aga ma soovitan ja väga palun, et te pööraksite tähelepanu sisulisele poolele. Me püüame anda Eesti ettevõtjatele võimaluse olla diginutikad, minna Euroopa turule, pakkuda lahendusi, mida direktiivi valguses hakkab kasutama kogu Euroopa. Samamoodi soovitan näha selle seaduse teist positiivset poolt, et meie erivajadustega inimesed saavad parema ligipääsu teenustele ja toodetele digimaailmas.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Proua minister, kas teie saite aru, kumb teie kuritegudest on suurem? Kas see, et te teete midagi, mis on ennekuulmatu, mida ei ole Eesti õigusruumis kunagi olnud, nii nagu räägib perekond Helme ja ülejäänud EKRE tagaotsa? Või seisneb teie suurem kuritegu selles, et te teete seda asja, mis juba teistes seadustes on olemas, nagu räägib Paul Puustusmaa? Öelge palun, valige!
Väga raske on nende kahe asja vahel valida, aga ma arvan, et ma olen teatud mõttes süüdi kõiges. Ma olen kuulnud samasuguseid süüdistusi ka seoses nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seadusega. Nii et ma kahtlustan, et mind peetakse praegu süüdlaseks kõikides nendes punktides. Ja järelevalve kui selline, riiklik järelevalve, mis peaks tagama meie inimeste kaitstuse, on see, mida peamiselt mulle ette heidetakse. Praegu loobuksin sellest [valiku]võimalusest.
Jüri Jaanson, palun!
Aitüma! Läheme eelnõu sisu juurde. Ma panin tähele, et see eelnõu peaks jõustuma tänavu 28. juunil, aga selle rakendumine või rakendamine on plaanis 28. juunist 2025. Ja see tuleb nüüd otseselt direktiivist, eks ole. Aga see on päris pikk aeg tegelikult. See on võimalik kohanemisaeg ettevõtjatele, aga samas pingeline ooteaeg erivajadustega inimestele. Seetõttu ma lihtsalt küsin, millised on võimalused see nõuete rakendamise aeg siseriiklikult varasemaks [tuua].
Aitäh küsimuse eest! Väga ühest vastust on siin raske anda. Kuna direktiiv puudutab tervet Euroopa Liidu turgu nendes valdkondades, siis me ei saa teha selliseid otsuseid, mis potentsiaalselt loovad kellelegi kuskil turueeliseid. Samamoodi me peame arvestama sellega, mismoodi jõutakse tegelikult nende toodete disainimise ja valmimiseni ja siis ka müümiseni Euroopa turul. [Mõtlen tooteid,] mida tuleks kasutada seda direktiivi ja eelnõu silmas pidades. Siin ja praegu ei ole ju ka kõiki tooteid, mille rakendamine lahendaks kõik need probleemid. Aga kui analüüsida ja leida need kohad, kus rakenduse saab varasemaks tuua, siis teoreetiliselt on see võimalik. Ent peab tundlik olema.
Jüri Jaanson, palun!
Jah. Ma üldiselt tänan vastuse eest ja ütleksin, et ma loodan küll, et Sotsiaalministeerium seda analüüsi teeb, seda analüüsib. Aga mul tekkis veel üks küsimus. Tegelikult siin seletuskirjas on ka välja toodud see, et selle eelnõu kohaldamisruum on ikkagi suhteliselt kitsapiiriline ja siin kasutatakse ainult kindlaid tooteid ja teenuseid. Tegelikult ei hõlmata näiteks tehiskeskkonnale sätestatud nõudeid. Need on siseriiklikud, vabatahtlikud. Näiteks kas või mingitele hoonetele lähenemise [tagamine] või muud taolised teenused. Kas Sotsiaalministeeriumis on natukene mõeldud sellele, et seda laiendada, või praegu me jääme ikkagi mõneks ajaks selle direktiivi nõuete otsese ülevõtmise juurde?
Aitäh küsimuse eest! Hästi hea küsimus selles mõttes, et ligipääsetavus on üsna horisontaalne teema. Ligipääsetavusega on spetsiifiliselt tegelenud kuni eelmise aasta sügiseni ka Riigikantselei rakkerühm, kes on [andnud] väga põhjalikud soovitused kõikidele ministeeriumidele. Ma arvan, et üks esimesi ligipääsetavuse valdkondi, mis Eestis arenema hakkas ja kus ka nõuded kehtestati, oli seesama füüsiline keskkond: ehitised, avalik ruum. Aga see on protsess omaette. Meil on selline pilootprojekt ministeeriumideüleselt ellu kutsutud, kus me ligipääsetavust katsume erinevate ministeeriumide valitsemisalas ja ministeeriumides endas parendada, püüdes leida parimad töömehhanismid ja viisid, et seda laiendada kogu ühiskonnas. Aga see konkreetne seadus on kitsalt piiritletud toodete-teenustega digitaliseeritud maailmas.
Suur tänu! Rohkem küsimusi ei ole. Saame minna kaasettekande juurde. Selleks kutsun siia majanduskomisjoni liikme Jüri Jaansoni. Palun!
Suur tänu, austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Ma olen siin komisjoni ettekandja ja teen ülevaate komisjoni aruteludest. Aga enne, kui ma selle juurde lähen, pean omalt poolt ka ikkagi paar sõna ütlema, sest siin saalis minu poolt vaadates paremalt poolt kõlas mitmest suust selline kahtlev väide, kas selle eelnõuga ligipääsetavus ka tegelikult paraneb. Keskenduti muudele asjadele. Ma ütlen, et paraneb küll. Ma toon ka näiteid. Ma arvan, et ka Riigikogu saadikutele on hästi oluline info kättesaamine. Ja üks tööriist, mida Riigikogu saadikud ja [muud] poliitikud kindlasti kasutavad ja peavad kasutama, on erinevad uudistesaated, erinevad ühiskonnapoliitilised saated, sealhulgas otsesaated, mida erinevad meediakanalid toodavad. See on teie eelis, et te olete kuuljad. Mina ei ole kuulja, mina olen kurt. Mina kasutan kuulmisabivahendeid ja kahjuks need ei võimalda mul praeguses vormis tööriistana kasutada neidsamu otsesaateid, sest seal puuduvad minule vajalikud subtiitrid. Eesti Rahvusringhääling töötab väga aktiivselt selle nimel, et need subtiitrid seal olema hakkaksid. Samamoodi transleeritakse Riigikogu otseülekannet praegu subtiitritega. Sellest on suur abi. Aga erakanalid ei tule hästi järele. Ja seesama seaduseelnõu aitab tegelikult väga sellele kaasa. Nii palju sissejuhatuseks. Ma lähen nüüd selle komisjoni ettekande juurde. Komisjonis saime teada, et valitsus algatas Euroopa Liidu direktiivi ülevõtmiseks selle ligipääsetavuse seaduse eelnõu 10. jaanuaril käesoleval aastal. Majanduskomisjon arutas seda esmaspäeval, 7. veebruaril 2022. Selleks aruteluks olid kohale kutsutud ka sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ja ministri nõunik Laura Danilas, samamoodi Sotsiaalministeeriumi õigusosakonna nõunik Virge Kuningas-Turu, võrdsuspoliitikate osakonna juhataja Liina Kanter ja nõunik Meelis Joost, samuti paljud teised Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi, Kultuuriministeeriumi, Rahandusministeeriumi ning Siseministeeriumi esindajad. Komisjoni istungil sotsiaalkaitseminister tutvustas toodetele-teenustele ligipääsetavuse seaduse eelnõu samamoodi väga põhjalikult, nagu ta seda siin tegi. Ja saadikutel oli natuke küsimusi ka. Samamoodi komisjonis uuriti, kas on võimalik neid tähtaegu siseriiklikult lähemale tuua. Minister vastas samamoodi nagu praegu. Praegu oli ta vastus isegi põhjalikum. Uuriti ka näiteks sellist asja, et eelnõus nõutud vastavusdeklaratsiooni ajakohastamine peab käima pidevalt ja kuidas sellest pidevusest aru saada. Selle kohta andis minister selgituse, et seda tuleb teha mõned korrad aastas, kaks kuni neli korda sõltuvalt sellest, kuidas seda jooksvalt [on vaja] teha. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ettevõtlus- ja tarbimiskeskkonna osakonna metroloogia ja vastavushindamise nõunik Triinu Sillamaa täiendas, et kõik need tooted, mis on hõlmatud ligipääsetavuse direktiiviga, on tegelikult harmoneeritud tooted. See tähendab ka seda, et nende toodete täiustamine käib jooksvalt. Kui neid tooteid täiustatakse, siis tuleb kohe teha nõuetekohane vastavushindamine, see protsess peab käima pidevalt. Komisjonis tunti huvi ka selle vastu, kui palju selle seaduseelnõu vastuvõtmisel need [nõuded] ettevõtjatele maksma lähevad. Selle kohta vastas minister, et see üleminek on järkjärguline. Alates 2025. aasta juuni lõpust ei tohi kasutusele pakkuda mittenõuetekohaseid tooteid. Samas ülemäärast survet ega kulu ettevõtlusmaastikul ei ole. Pigem on siin uusi võimalusi, sest tooted ja teenused täienevad jooksvalt kogu aeg. On võimalus lihtsalt kasutada innovatsiooni ja laiendada oma kliendibaasi. Nõunik Triinu Sillamaa täiendas, et Eestis ei ole märkimisväärset hulka tootjaid, keda see mõjutaks. Suurem osa on siiski hulgi- ja edasimüüjad, kes peavad jälgima, et tooted edaspidi vastaksid nõuetele. Samuti on teenuste pakkujatele võimaldatud võrdlemisi pikk üleminekuperiood. Majanduskomisjon arvas, et kuna see teema on hästi tihedalt seotud sotsiaalpoliitikaga, siis küsitakse selle kohta arvamust ka sotsiaalkomisjonilt. Hiljem tekkis veel arusaam, et kuna siin on tegemist ka audiovisuaalmeedia teenustega, mis on tugevalt seotud kultuurivaldkonnaga, siis küsime arvamust ka kultuurikomisjonilt. See on päris laia mõjuga eelnõu. Komisjon tegi sellised otsused: võtta eelnõu esimeseks lugemiseks päevakorda 23. veebruaril 2022 ja teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ning küsida arvamust nii Riigikogu sotsiaalkomisjonilt kui ka kultuurikomisjonilt. Kõik need otsused võeti vastu konsensuslikult. Aitäh!
Küsimusi ei paista olevat. Aitäh! Siiski, Jürgen Ligil on küsimus. Palun!
Hea härra Jaanson! Mina kuulsin siin küll täielikku tormi – EKRE pea- ja sabaots omavahel kaklesid, mis siin seaduses kõik valesti on. Üks ütles, et siin on ennekuulmatud asjad, ja teine ütles, et siin on kõik juba seaduses kirjas olevad asjad. Ja omavahel nad kokkuleppele ei saanud. Kuidas te saate niimoodi väita, alatult valetada, nagu ma kuulen siit, et see seadus on konsensusega heaks kiidetud komisjonis?
Ma kõigepealt alustaks, et täiuslik torm ongi hea asi eelnõu arendamise juures. Siis tulevad ju mitmekihiliselt välja kõik need soovid ja sihukesed vastuolud. Aga kui võrrelda ilmaolusid siin saalis ja komisjonis, siis kahtlemata võib öelda küll, et komisjonis paistis pilvitu päike. Kõik olid väga sõbralikud ja väga üksmeelselt selle eelnõu toetajad. Siin saalis paistab asi natukene teistmoodi, aga ilmselt ju ilmad vahelduvadki.
Ja nüüd on protseduuriline küsimus Peeter Ernitsalt, ilmselt mulle, mitte ettekandjale. Palun, Peeter!
Hea juhataja! Protseduuriline küsimus on. Ma vahepeal tutvusin selle direktiivi originaaliga eesti keeles, 26 paragrahvi, aga seal see nii-öelda jalaga uks lahti ja kõik need muud võimalused puuduvad. Mu küsimus on: kas on korrektne esitada meile selline direktiiv, millele on kõvasti liigliha juurde pandud?
Nojah, see oleks ikka pidanud olema küsimus ettekandjale, mitte juhatajale. Eelnõusse saab panna kõiki asju. Peale direktiivi pannakse alailma asju juurde. Aga kuna küsimusi rohkem ei olnud, siis on ettekandja juba puldist läinud ja me saame minna läbirääkimiste juurde. Läbirääkimistel saavad sõna fraktsioonide esindajad. Kõigepealt Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Kolleegid! No on ikka hästi piinlik. Esiteks see, et meile tuldi seda eelnõu müüma valega, nagu me võtaksime üle direktiivi. Jah, me võtame üle direktiivi, mis räägib teenuse osutamisest, teenuse osutamise tagamisest, aga me ei võta üle direktiivi, mis paneb meile ette repressiivseid meetodeid teenuse tagamise kontrollimiseks ja selle teenuse elluviimise sundimiseks. Seda direktiivis ei ole ja kui minister tuleb meile niimoodi valetama, sisuliselt valega müüma meil Eestis kokku keevitatud eelnõu, siis on see hästi piinlik. See minister ei peaks olema ministriametis. Nii nagu ei peaks olema tegelikult suur osa praeguse valitsuse ministritest ametis, sest nad regulaarselt käivad siin meile valetamas. See on üks asi. Teine asi, mis minus tekitab sügavat nördimust – sügavat nördimust! –, on see, et kuritarvitatakse kaastunnet puuetega inimeste vastu. Loomulikult oleme me kõik kaastundlikud olevused ja tunneme kaasa nendele, kellel on mingi probleem tervisega, olgu see kaasasündinud või elu jooksul tekkinud. Ma võin täie kindlusega öelda, olles aastaid elanud koos puuetega inimestega, oma vanematega, oma abikaasa vanematega, et sellisest direktiivist ei oleks meil olnud absoluutselt mitte midagi kasu. Sellisest repressiivsest teenuse jõustamise eelnõust ei oleks meil olnud absoluutselt mitte midagi kasu nende inimeste eest hoolitsemisel. Kõige vähematki! Ja see, et nemad, puuetega inimesed, on paisatud praegu eesliinile, see, et puuetega inimesed on pandud sõna otseses mõttes tanki, on lihtsalt häbiväärne. Kui me vaatame, siis me näeme mustrit. Me näeme mustrit, mis algas juba NETS-iga. NETS püüdis meil kehtestada terrorirežiimi, laduda ühte kivi sellesse totalitarismimüüri, mis paistab olevat praeguse valitsuse eesmärk, enne kui see valitsus ükskord laiali läheb. Edasi on meil järgnenud küll meediateenuste seadused, küll koputajate seadused, küll mitmed muud seadused, millesse kõigisse on peidetud ära midagi, mida saab kasutada vaikiva ajastu ja totalitaarse kontrolliühiskonna kehtestamiseks. Ja nüüd tuuakse meile järgmine, ja see ei ole mitte enam telliskivi ühte müüri, vaid see on juba suur kamakas, plokk. Mul on muide kodus Berliini müüri üks tükk. Berliini müür oli suures osas ju plokkidest laotud ja nüüd tahetakse meile ühte sellist plokki kaela määrida. Kuulge, kas te tõesti, nagu ütles kolleeg Põlluaas, olete hulluks läinud või? Kas selleks, et kontrollida, kas ettevõttes on inva-WC või mõni muu teenuse osutamiseks vajalik atribuut, on tarvis jalaga ukse lahtilöömise õigust veel ühele asutusele? Meil on korrakaitseseadus. Ärge pugege korrakaitseseaduse taha! Me kõik teame, mis on korrakaitseseadus. Korrakaitseseadus on kooskõlas meie põhiseadusega ja meie põhiseadus tagab meile kodu, töökoha, eraelu puutumatuse. Selles eelnõus on see kõik jalge alla tallatud ja seda on isegi tunnistatud, et siin on riived, aga ... Ja me kõik teame, et see, mis on enne aga, ei maksa mitte midagi. See, mis on enne aga, ei maksa mitte midagi! Ja kõik see kokku räägib meile ühest äärmiselt murettekitavast asjast. Nii nagu ma ütlesin oma ühes küsimuses: kui eelmises valitsuses oli praegune valitsuse juhterakond Reformierakond opositsioonis, siis ta püüdis pidevalt inkrimineerida eelmisele valitsusele ja eelkõige Eesti Konservatiivsele Erakonnale soovi kehtestada mingisugust totalitaarset, autoritaarset korda Eestis. Meil ei olnud mitte mingit seesugust kavatsust, tahet ja me ei esitanud mitte ühtegi sellesarnast eelnõu, nagu me nüüd selle valitsuse jooksul oleme näinud. Palun lisaaega.
Kas lisaaega?
Jah.
Jah, palun, lisaaeg.
Mitte ühtegi sellist eelnõu, mitte ühtegi eelnõu, mis tallab jalge alla meile põhiseadusega lubatud vabadused, õigused. Nüüd me näeme järjest ja järjest seesuguseid eelnõusid. Ja siis jätkub peaministril jultumust öelda, et need, kes takistavad Riigikogu tööd, õõnestavad Eesti riigi julgeolekut. Vabandust! Meie kaitseme meie inimeste õigusi ja meie riigi julgeolekut selle kuritarvitamise eest, mida teie süstemaatiliselt püüate siit saalist läbi suruda. Ma arvan ja loodan, et te olete mõistnud: selles Riigikogus on üks fraktsioon, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon, mis ei ole lambakari. Ei ole lambakari! Teate, mu isa oli väga tark mees ja ütles, et aga lammastega on ju lihtne. Esimene juhtoinas, pane sellele kepp ette, ta hüppab sellest üle, siis võta kepp ära, kõik järgmised hüppavad sellest üle, sest juhtoinas hüppas ju üle. Ja nüüd me oleme ju näinud varasemate Riigikogu koosseisudega, kuidas juhtoinale pannakse kepp ette ja kõik hüppavad järjest üle, ka siis, kui keppi enam ees ei ole. Aga meie ei ole lambakari. Kui keppi ees ei ole, siis meie hüppama ei hakka, ja isegi kui kepp ees on, siis me küsime, aga miks see kepp on meile siia ette pandud, mida see karjane püüab saada. Teil ei ole siin tegemist lambakarjaga! Ja kuna teil ei ole siin tegemist lambakarjaga, kuna me oleme ülipõhimõttekindlalt väljas Eesti riigi säilimise eest, mis teie valitsuse juhtimisel vältimatult jõuab hävingusse, siis me praegu jätkame võitlust meie kodanikuõiguste eest, meie inimõiguste eest, meie põhiseaduslike õiguste eest ja teeme ettepaneku see eelnõu tagasi lükata. Ja kui te selle maha hääletate lambakarja määgimise saatel, siis saate kaela järjekordse obstruktsiooni. Me ei lase jalge alla tallata oma õigusi. Te võite arvata, et teie olete see äravalitud erakond, kes on ainsana võimeline Eesti riiki juhtima, aga te eksite. Te eksite! Hitler arvas ka, et tal on jumalik missioon. Ta hävis. Aitäh!
Aitäh! Nüüd on protseduuriline küsimus. Jüri Jaanson, palun!
Tõesti on protseduuriline küsimus, sellepärast et praegu puldis ettekandja süüdistas ministrit selgelt valetamises. Tegelikult minister ei ole kordagi valetanud. Ja ma tõesti tahaks Riigikogu esimehe käest küsida üle märgilisena, millised on Riigikogu istungi juhataja võimalused ja tahe ettekandjat sihiliku valetamise ja sellise süüdistamise korral Riigikogu liiget või puldis esinejat korrale kutsuda.
Aitäh, austatud Jüri Jaanson! Kõigepealt oli juhataja vahetus ettekandja Mart Helme [kõne] ajal, nii et mina ei tea, mis hetkel teie seda valet hindate või ei hinda. Reeglina juhatajad ei hinda ei küsimusi ega sisu. See ei ole juhatajate hinnata. Aga valetada loomulikult ei [tohi] ei küsijad ega ka vastaja või esineja. Nii et ma ei oska öelda, mida täpselt küsiti. Me vahetasime siin circa neli minutit tagasi. Nii et väga keeruline on vastata teie sellele küsimusele. Aga palun, nüüd te soovite läbirääkimistel sõna ja kõnetool on teie!
Aitäh, juhataja! Head kolleegid! Riigikogu kodu- ja töökorra seadus võimaldab tõepoolest siin puldis ajada igasugust pahna täiesti süüdimatult suust välja. Võimaldab süüdistada valetamises, võimaldab rääkida seda, mis tegelikult ei toimu. Ma natukene kaevuksin ajalukku, räägiksin sellest, mis siin Riigikogu saalis on toimunud selle aja jooksul, mis mina siin töötanud olen. Aastal 2012 võtsime siin Riigikogus vastu või õigemini ratifitseerisime puuetega inimeste õiguste rahvusvahelise konventsiooni. See oli esimene ja väga-väga oluline samm sel teel, et puudega inimestega ja erivajadustega inimestega tegelikult hakataks ühiskonnas arvestama. Ja võin öelda, et sellest ajast on muutused olnud väga märkimisväärsed, aga kaugeltki mitte piisavad. Järgmise sammuna me tegelesime töövõimetoetuse seadusega ja selle rakendusaktidega. Need said ka vastu võetud. Sellele oli küllalt suur vastuseis, see oli väga konfliktne seaduseelnõu, aga praegu on praktiliselt kõik Eesti ühiskonnas nõus, et tegemist on väga hea ja kasuliku seadusega. Kogu eelnev töövõimetuspensionide süsteem keerati ringi. Ja see liikumine toimub õiges suunas, just erivajadustega inimestele vajalikus ja neid toetavas suunas. Vahepeal oli siin [arutusel] ka meediaseadus ja nüüd on siis puuetega inimeste teenustele ja toodetele ligipääsetavuse seadus, mis kehtestab perspektiivis nõuded, mis aitavad just erivajadustega inimestel, kellel mõni funktsioon ei tööta nii, nagu peaks, saada ühiskonnas oluliselt paremal viisil hakkama, saada informatsiooni, saada transpordivahendiga sõita, saada kasutada teenuseid ja tooteid, mis seni ei ole olnud võimalik. Ja ma arvan, et on väga hea, et siin üks erakond keerutab vahtu üles selle eelnõu kõige väiksema osa teemal, mis on paratamatu osa mitmes eelnõus. Seejuures ebaoluline osa, sellepärast et ei ole suurt vahet, kas neid järelevalve sunnimeetmeid rakendatakse politsei [vahendusel] või mitte. Sisuliselt ei ole vahet, kas seda tehakse politsei vahendusel või teeb seda [ametkond] otse. Need õigused on tarbija[kaitsel] ja [tehnilisel] järelevalvel. See on juba ammu läbi räägitud teema ja selle eelnõu kontekstis seda uuesti üles tõsta on rohkem kui mõttetu. See varjutab ju tegelikult selle teema tegelikku sisu. Nii et kogu selle teema püstitus Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni poolt on vale, iseenesest vale. Ja see, et nad seda nii otseselt ja selgelt välja näitavad, on hea. Ma omalt poolt ütlen veel kord, et ma olen väga rahul sellega, et lõpuks see direktiiv siia Eestisse jõudis. Samamoodi, et see seaduseelnõu, mis selle direktiivi üle võtab, on jõudnud lõpuks siia Riigikokku. Peaaegu ainuke asi, millega ma rahul ei ole, on see, et kogu see protsess võtab järjepidevalt väga palju aega. Nõuete ülevõtmise tähtaeg on alles kolme aasta pärast, enam kui kolme aasta pärast. Aga jõuame ka sinna. Nii et aitäh ministrile ja töötame selle eelnõuga. Aitäh!
Aitäh! Protseduuriline küsimus, Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Ma oleksin oodanud, et eesistuja kutsub kõneleja korrale, kui ta süüdistab eelnevaid kõnelejaid vahuajamises ja pahnaajamises ja teeb muid halvustavaid märkusi.
Aitäh! Ma ütlen ka teile selle protseduurilise küsimuse peale, et ma olen täiesti päri sellega, et igasugune viisakus mõlemas suunas on minu meelest väga vajalik siin saalis. Ka siis, kui siit kõnetoolist võetakse sõna ja öeldakse kas eelmise või üle-eelmise sõnavõtja kohta midagi. Hoiame palun, head ametikaaslased, sellist austust meie kõigi vahel. See on vajalik ja see on hea. Peeter Ernits, protseduuriline küsimus.
Hea juhataja! Siin kolleeg Jaanson ütles, et keegi valetab. Mina ütlesin, et sellele direktiivile, mis iseenesest on täitsa normaalne, on keegi siin sisemaiselt pookinud juurde selle "jalaga uks lahti". Kui nüüd kolleeg Jaansoni ütleb, et ma valetasin, siis kolleeg Jaanson ei ole seda direktiivi, selle originaali lugenud. Nii et sellisel juhul valetab tema.
Aitäh! Kui mina sain õigesti aru sellest protseduurilisest küsimusest, mille Jüri Jaanson esitas, siis ta küsis seda hoopis Mart Helme kohta. Aga kuna ma tulin siia juhatajat välja vahetama poole pealt, kui üks võttis sõna, siis ma kindlasti ei hinda seda, kes siin valetas ja kes ei valetanud. Mart Helme, palun, protseduuriline küsimus!
Jaa, mul on protseduuriline küsimus: mida mina valetasin? Mida mina valetanud olen või kelle suhtes ma ebaviisakas olin? Ma ütlesin, et seda eelnõu müüakse meile valega. Jah, seda ma ütlesin.
Mina ei ole kordagi öelnud, et teie olete valetanud. Mina ütlesin Peeter Ernitsale, et see, mida Jüri Jaanson ütles vale kohta, ei käinud tema kohta. Mina ei ole üldse öelnud, et teie olete valetanud. Mina see hindaja ei ole. Nii et nüüd olemegi protseduuriliste küsimuste virvarris. Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Aga kas kodukord lubab teil öelda, mida Mart Helme on õigust rääkinud?
Juhatajal kodu- ja töökord käsib istungit juhatada, härra Ligi. Nii, rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Nüüd on nii, et juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 511 esimene lugemine lõpetada. On tehtud ka ettepanek muudatusettepanekute tähtaja kohta, aga enne seda, kui me siin esimese lugemist lõpetame või ei lõpeta, on tulnud veel üks ettepanek. See on tulnud Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioonilt. Ettepaneku sisu on järgmine: Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon teeb ettepaneku Vabariigi Valitsuse algatatud toodete ja teenuste ligipääsetavuse seaduse eelnõu 511 esimesel lugemisel tagasi lükata. Alustame selle hääletamise ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen hääletusele Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni ettepaneku eelnõu 511 esimesel lugemisel tagasi lükata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 16, vastu 48 ja erapooletuid ei ole, ei leidnud ettepanek toetust. Head ametikaaslased, sellega määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 10. märtsi kell 17.15. Eelnõu 511 esimene lugemine on lõpetatud ja tänase päevakorra 13. päevakorrapunkti käsitlemine samuti. Nüüd on mul teile oluline info. [[Helistab kella.]] Sellega on tänane selle istungi päevakord ammendatud. Aga, head ametikaaslased, tuletan teile meelde, et tunni aja pärast algab siinsamas Riigikogu saalis täiendav Riigikogu istung ja see algab kell 19.22. Praegune istung on lõppenud.
Head ametikaaslased, austatud Riigikogu! Tere õhtust! Alustame Riigikogu täiskogu VII istungjärgu täiendavat istungit, mis toimub 23. veebruaril 2022. aastal. See toimub tulenevalt sellest, et see on kokku kutsutud Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 49 lõike 3 ning Riigikogu juhatuse tänase istungi otsuse alusel ja juhatuse ettevalmistatud päevakorraga. Täiendaval istungil, nii nagu ka korralisel istungil, anname kõigepealt üle, kui on soovi ja huvi, arupärimisi, ka eelnõud on oodatud. Nii et palun Riigikogu kõnetooli neid Riigikogu liikmeid, kes soovivad üle anda eelnõusid või arupärimisi. Paul Puustusmaa, palun! [[Helistab kella.]]
Head, kallid kolleegid! Head sõbrad! Ma ei saa mitte kuidagi mööda kiusatusest, olles praegu siin puldis, enne vabariigi sünnipäeva teile ja loomulikult kõikidele headele inimestele Eestimaal, kõikidele meestele ja naistele, kõikidele, kelle südames on Maarjamaa, meie riik, soovida õnne selle päeva puhul, mis homme saabub. Loomulikult, pärnakatel on täna eriline päev, seetõttu et Pärnus kuulutati täna 10[4] aastat tagasi vabariik välja ning loeti ette deklaratsioon ja manifest. Nii et palju õnne kõikidele! Ühtlasi on mul võimalik sellel päeval üle anda väga asjakohane eelnõu, mis on nii mentaalselt kui ka juriidiliselt väga tihedalt seotud selle päevaga, kui homme on tulemas Eesti Vabariigi aastapäev. Selle vabariigi aastapäev, mis sündis vabadussõjas ja mille sünnitunnistuseks loetakse Tartu rahu, seda rahu, mis on põhistatud põhiseaduse §-s 122, mis on suunatud meie riigi territoriaalsele terviklikkusele, meie ja Venemaa vahel sõlmitud maismaapiiri põhistamisele. Samal ajal me teame, et Ukraina kohal on sõjapilved, seetõttu et härra Putin, kes on ...
No näete, härra Puustusmaa, teie alati teate kõiki neid protseduurilisi reegleid. Siin ei saa aega juurde anda. Aga nüüd ma võtsin kümme sekundit ära, nii et see on teil alles. Palun!
Põhimõtteliselt me kutsume selle eelnõuga Vabariigi Valitsust üles tagasi võtma allkirja uuelt ja õigustamatult piirilepingult, mis on sõlmitud kaheksa aastat tagasi, kuid ei ole ratifitseeritud kummagi riigi parlamendis. Ükskõik milline oli selle sõlmimise eeldus, alus ja mõte, see on tänaseks päevaks kadunud ja tühine. Aitäh! Head aastapäeva teile!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole. Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud ühe eelnõu. Riigikogu juhatus otsustab selle edasise menetlemise vastavalt meie kodu- ja töökorra seadusele. Liigume edasi teadete juurde. Täna pärast täiendava istungi lõppu toimub siin istungisaalis Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse toetusrühma asutamiskoosolek. Huvilised on oodatud. Kokkukutsujad on Mihhail Lotman ja Urmas Reinsalu. Head ametikaaslased, viime läbi kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll.
Kohalolijaks registreerus 64 Riigikogu liiget, puudub 37. Asume päevakorra kinnitamise juurde. Tulenevalt Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 55 lõikest 1 tuleb täiendava istungi päevakord istungi alguses kinnitada. Täiendava istungi päevakorras on 86 Riigikogu liikme esitatud Riigikogu avalduse "Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu" eelnõu 535 esimene lugemine. Kinnitamisele tulev päevakord on teie laudadele, head ametikaaslased, välja jaotatud. Alustame nüüd päevakorra kinnitamise hääletamise ettevalmistamist. Kas võime minna hääletuse juurde? [[Saalist vastatakse jaatavalt.]] Aitäh teile! Panen hääletusele Riigikogu täiskogu VII istungjärgu 23. veebruari täiendava istungi päevakorra. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 63, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole, on päevakord kinnitatud.
Alustame nüüd 23. veebruari [täiendava istungi] esimese päevakorrapunkti menetlemist. Enne, kui me läheme selle menetlemise juurde, ma tutvustan lühidalt ka korda. Riigikogu avalduse eelnõu menetlemise [kord] tuleneb Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-st 154. Eelnõu arutatakse ühel lugemisel. Kõigepealt on eelnõu esitaja esindaja ettekanne, kuni 20 minutit, siis on juhtivkomisjoni esindaja ettekanne, kuni 20 minutit. Siis on küsimused ettekandjatele. Riigikogu liige võib esitada kummalegi ettekandjale ühe suulise küsimuse. Peale seda on läbirääkimised, kus sõna võivad võtta fraktsioonide ja komisjonide esindajad. Siis on muudatusettepanekute läbivaatamine ja lõpphääletus. Nii, see on see kord. Hakkame siis seda päevakorrapunkti menetlema. Riigikogu liikmete Ruuben Kaalepi, Valdo Randpere, Aivar Viidiku, Riho Breiveli, Kert Kingo, Kristen Michali, Riina Sikkuti, Merry Aarti, Marko Šorini, Jaak Juske, Hele Everausi, Üllar Saaremäe, Indrek Saare, Aivar Koka, Hanno Pevkuri, Leo Kunnase, Mati Raidma, Marko Tormi, Raimond Kaljulaidi, Kalvi Kõva, Urmas Reinsalu, Urve Tiiduse, Helmen Küti, Heljo Pikhofi, Tarmo Tamme, Jaak Valge, Enn Eesmaa, Anneli Oti, Mihhail Korbi, Paul Puustusmaa, Lauri Läänemetsa, Eduard Odinetsi, Alar Lanemani, Heidy Purga, Toomas Kivimägi, Ivari Padari, Yoko Alenderi, Jevgeni Ossinovski, Ants Laaneotsa, Mihhail Lotmani, Priit Sibula, Raivo Tamme, Helir-Valdor Seederi, Jaanus Karilaiu, Heiki Kranichi, Toomas Järveoja, Marko Mihkelsoni, Mart Võrklaeva, Jüri Ratase, Tiiu Aro, Sulev Kannimäe, Timo Suslovi, Annely Akkermanni, Vilja Toomasti, Signe Kivi, Andrus Seeme, Margit Sutropi, Eerik-Niiles Krossi, Rene Koka, Peeter Ernitsa, Ülle Rajasalu, Martin Helme, Peeter Rahneli, Anti Poolametsa, Helle-Moonika Helme, Urmas Reitelmanni, Henn Põlluaasa, Uno Kaskpeiti, Kalle Grünthali, Mart Helme, Siim Pohlaku, Jüri Jaansoni, Marek Jürgensoni, Viktoria Ladõnskaja-Kubitsa, Siim Kallase, Aivar Sõerdi, Õnne Pillaku, Heiki Hepneri, Kersti Sarapuu, Ivi Eenmaa, Tõnis Möldri, Andres Metsoja, Tarmo Kruusimäe, Kristina Šmigun-Vähi, Jürgen Ligi ja Aadu Musta esitatud Riigikogu avalduse "Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu" eelnõu 535 esimene lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks Riigikogu liikme Mihhail Lotmani. Protseduuriline küsimus, Kalle Grünthal, palun!
Ma tänan, austatud istungi juhataja! Kas istungi juhataja luges kokku ka, kui mitu saadikut on sellele eelnõule alla kirjutanud?
Aitäh teile! Ma ütlesin teile, et me arutame täna eelnõu, millel on 86 allakirjutanut. Kui te soovite, et ma loen uuesti nimed ette, siis ma võin seda, härra Grünthal, teha. Ei soovi. Aitäh teile! Ma usaldan meie ametkonda, et see 86 vastab tõele. Nii. Härra Lotman, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Head kolleegid! See põhjus, miks ma siin teie ees seisan, on võrdlemisi kurb, ehkki oli ettearvatav. [[Juhataja helistab kella.]] Te teate kõik, mis olukord on praegu Ukrainas. See riik on provotseerimata ja jõhkra agressiooni ohver. Kuid enne, kui ma tutvustan teile seda eelnõu, ma tahaksin ära õiendada paar asja, mis tekitavad segadust ka Eesti meedias. Esiteks on väidetud, et no midagi sisuliselt ei ole juhtunud, et Donetski ja Luhanski vabariik olidki sisuliselt Vene okupatsiooni all ja nüüd on lihtsalt sellel okupatsioonil teine nimi. See ei vasta tõele. Austatud kolleegid! Ma jagasin teile [kätte] sellised slaidid, kus on näha Donetski ja Luhanski "rahvavabariigi" piirid. Aga härra Putin ütles eile kaks korda ja täna kordas üle, et Venemaa ei tunnusta mitte neid piire, mis on siin kaardi peal, vaid Donetski ja Luhanski oblasti piire nende vabariikide territooriumidena. Kui te vaatate neid slaide, siis te näete: Donetski vabariik on umbes kolmandik Donetski oblastist, Luhanski vabariik on samuti umbes kolmandik sellest oblastist. Nii et juba üksnes ühe sulepealiigutusega on agressioon kolmekordistunud. Nii. Nüüd hästi lühidalt meie avaldusest. Sellel avaldusel on kolm adressaati. Esimene on Ukraina. Me toetame vankumatult Ukraina iseseisvust ja väärikust ning oleme solidaarsed Ukraina rahvaga. See on endastmõistetav. Teine sihtrühm on meie liitlased. Selles avalduses on selgelt välja toodud, et Ukrainale tuleb viivitamatult anda Euroopa Liidu liikmesriigi kandidaadi staatus ja pakkuda Ukrainale NATO-ga liitumiseks teekaarti. See loomulikult ei tähenda, et ta võetakse kohe NATO-sse ja Euroopa Liitu. Kuid nende juttude peale, et Ukrainale on vastavad uksed lahti, ma tsiteeriksin meie president Merd, [kes ütles siis,] kui Eestile olid need uksed kaua aega lahti [olnud], et kui kaua aega hoida uksed lahti, siis võib tekitada tuuletõmbuse. Aga meile on vaja ja Ukrainale on vaja kindlust, et mida siis tuleb teha: üks, kaks kolm, need asjad, ja siis ta võetakse vastu. Võib-olla ka ajaplaan. See oleks väga oluline panus rahu kehtestamisse ja selle säilitamisse. Kolmas adressaat on Venemaa. Praegu sooritab Venemaa rahvusvahelisi kuritegusid, kuritegusid rahvusvahelise õiguse vastu. Siin on kaks erinevat kuritegu. Üks on suveräänse riigi ründamine ja teine, nagu kolleeg Kross õigesti märkis, on kuritegu rahu vastu. Kui me räägime kuritegudest, siis kõigil kuritegudel on tegijad ja need ei ole anonüümsed. Me näeme neid, nad on nimetatud. Kuritegudele peab järgnema karistus, vältimatult. Poliitiline karistus on teatud mõttes mõnda juba tabanud. 351-le Vene duumasaadikule on [määratud] sanktsioonid, pluss veel 27-le Venemaa administratsiooni ametnikule ja kõrgele sõjaväelasele. Duumasaadikutele, nagu te aru saate, on see suur löök. Nad näiteks ei pääse Euroopa Liidus oma kinnisvara juurde. See ei ole tühine [asi], aga sellest ei piisa. Poliitilistele ja majanduslikele sanktsioonidele peavad järgnema juriidilised tagajärjed. Meie tegime ettepaneku hakata juba ette valmistama vastavaid menetlusi Haagi kohtus, [hakata] kuritegusid kaardistama ja uurima, et hiljem ka vastavate kohtuotsusteni jõuda. Venemaa kasutab praegu oma tavapärast taktikat. Sõjalise invasiooniga kaasneb nagu tavaliselt tohutu vale- ja desinformatsiooni laviin. Vene väed ei ole väed, need on rahutoojad, mirotvortsõ. ÜRO president härra Guterres protestis selle vastu. Ameerika saadik ÜRO-s [ütles], et need rahutoojad ei ole sellised, neil ei ole õigus. See on tüüpiline Putini sõnaväänamine, need on agressorid, nad ei too mitte rahu, vaid sõda. Niisiis, Venemaa on nagu tavaliselt rahuarmastav ja rahutoov jõud. Putin täna ütles, et diplomaatiale on tee jätkuvalt avatud. Ega siis Venemaa ei pane neid uksi kinni, ehkki viis oma saatkonna Ukrainast välja. Aga Putinil on ainult mõningad eeltingimused sellele diplomaatiale. Esiteks, Ukraina peab tunnistama Krimmi Venemaa koosseisus, Luhanski ja Donetski vabariigi iseseisvust, Ukraina peab desarmeeruma ja lääneriigid peavad pakkuma Venemaale julgeolekugarantiid. Siin ei ole konkreetselt öeldud, erinevalt eelmisest ultimaatumist, et NATO peab tagasi minema 1997. aasta piiridesse, kuid ilmselt on midagi sellist silmas peetud. Putini taktika on selline, mille kohta ma tooksin kaks võrdlust. Üks on võrdlus mingisuguse lendstardiga spordialaga, et millal täpselt see start on, me ei tea, aga vot juba liigutakse. Seda teeb Putin kogu aeg: natuke liigutab. Teine metafoor on konna keetmine. Kui konn visata vette ja hakata seda vett soojendama, siis ta ei märka seda ja keeb ära. Aga kui konn visata lihtsalt keevasse vette, siis ta hüppab välja. Niisiis, märkamatult selle sõja piire nihutatakse. Peab ütlema, et see vale- ja desinformatsiooni laviin ei vii praegu [kuhugi], vähemalt enamasti ei ole see edukas. Ehkki ma olen täna lugenud ka näiteks Fox Newsist, ütleme, Putinile võrdlemisi soodsat interpretatsiooni, et tegelikult tal on ka omad põhjused ja nii edasi. No vot. Aga meie peame seisma siin selgelt Ukraina poolel. Ma isegi panin Ukraina värvides lipsu ette, ehkki ma tavaliselt lipsu ei kanna. Te teate, et täna sõlmisid Leedu ja Poola Ukrainaga väga tiheda koostööga liidu. See liit on avatud ka teistele riikidele. Aga see on juba järgmiste tulemuste, järgmiste arengute probleem. Niisiis, lõpetuseks. Tegemist on väga vajaliku ja õigeaegse avaldusega. Ma tahan tänada kõiki väliskomisjoni liikmeid. See töö, mida me eile tegime, ei olnud mingisuguse algatajate teksti redigeerimine, see oli koostöö kõikide Riigikogus esindatud fraktsioonidega. Kõikide fraktsioonide liikmed andsid märkimisväärse panuse sellesse teksti. Ma hindan seda väga kõrgelt. Meie komisjoni kogenud juht ja esimees Marko Mihkelson ütles, et ta isegi ei mäleta, et meie komisjon oleks nii viljakalt, nii produktiivselt ja nii üksmeelselt tegutsenud. Ma ütlen veel kord, et tulemus on päris hea. Kindlasti see avaldus vajab toetust ja ma loodan teie toetusele. Aitäh!
Hea ettekandja, ärge veel ära minge. Aitäh teile teie ettekande eest! Kas ettekandjale on küsimusi? Ei ole. Ma tänan ettekandjat. Aitäh teile! Ma palun nüüd ettekandeks Riigikogu kõnetooli väliskomisjoni esimehe Marko Mihkelsoni.
Aitäh! Lugupeetud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Enne kui ma lähen Riigikogu väliskomisjoni menetluslike protseduuride juurde selle avalduse eelnõu käsitlemisel, lubage mul paari sõnaga jätkata sealt, kus hea kolleeg Mihhail Lotman lõpetas. Me tõenäoliselt oleme täna, täna õhtul väga karmide sündmuste ja arengute eelõhtul. Ma ei taha ära sõnuda, aga mul on tunne, et tõenäoliselt peab Riigikogu täiskogu nendel sündmustel, mis tänasest edasi hargnevad, väga tähelepanelikult silma peal hoidma. Ma ei välista, et me peame veel kogunema, selleks et oma ühtset seisukohta väljendada. Aga tõesti, see, mida ka Mihhail mainis, kuidas me valmistasime ette seda eelnõu – aga eelnõu avalduse kontekstis on ikkagi ennekõike Riigikogu liikmete avaldus, mitte ühe või teise komisjoni või isegi fraktsiooni avaldus –, siis minu arvates see ühine tahe väljendada kõige selgemalt, aga ka jõulisemalt oma positsiooni Ukraina toetuseks ja Venemaa Föderatsiooni agressiooni vastu on väga ilmekas. Kahe tunni jooksul kuulas komisjon kõigi erakondade esindajate mõtteid, seda avaldust koostades, sõnastades. Ma tahaks näha seda ühismeelt, seda valmisolekut Eesti jaoks strateegiliselt olulistel teemadel sarnaselt tegutseda ka muudes valdkondades. Aga täna me käsitleme meie ühist seisukohta Ukraina vastu toime pandud agressiooniakti, selle võimalik, et laieneva agressiooniakti kontekstis. Nendele kolleegidele, kes täna ühel või teisel põhjusel kas pole ühinenud selle avalduse algatamisega oma allkirja andes, või – kuna tegelikult on veelgi olulisem see, kuidas me täna hääletame, millise sõnumi me siit saalist välja anname – nendele, kes täna hoiduvad sellest sõnumist, esitaksin ma ainult retoorilise küsimuse: kummal poolel te olete, kas te olete sõja või te olete rahu poolel? Need, kes sellele on täna alla kirjutanud, väljendavad selge sõnumina oma toetust, pooldades Ukrainat ja olles Venemaa agressiooni vastu, nad tahavad rahu, tahavad ära hoida suurt sõda ja katastroofi Euroopas. Aga Riigikogu väliskomisjonil oli täna väga lihtne tööpäev. Kui meile oli juhatusest tagasi saadetud avalduse eelnõu, et seda valmistada ette tänaõhtuseks täiendavaks istungiks, siis meie koosolek kestis sõna otseses mõttes mõned minutid, sellepärast et muudatusettepanekute tähtajaks ühtegi muudatusettepanekut ei olnud laekunud. Komisjoni ainukene otsus oli teha ettepanek komisjoni esindajale, antud juhul siin kõnelevale komisjoni esimehele, olla komisjoni ettekandja selles menetlusprotsessis. Aitäh!
Hea ettekandja, aitäh! Palun ärge ära minge, teile on vähemalt üks küsimus. Mati Raidma, palun!
Suur tänu! Eesti-Ukraina parlamendirühma esimehena olen pidevalt kursis ja kontaktis kolleegidega Ukraina raadas ning võin kinnitada, kui vajalikud on sellised avaldused tänasel raskel hetkel Ukrainale ja ka Ukraina raadale. Minu küsimus on selle avalduse praktilise tuleviku kohta: kellele see dokument homme edastamisele läheb?
Aitäh, hea Mati, selle küsimuse eest! Võin kinnitada, olles ka väga paljude oma Ukraina kolleegide, Ukraina sõpradega pidevas infovahetuses, et nad peavad Eestit superriigiks. Nad peavad Eestit riigiks, kes saab väga hästi aru, mis on kaalul – mis on kaalul Ukrainas, mis on kaalul Ukraina kaudu kogu Euroopas, ka meie jaoks. Seetõttu igasuguse toetuse kaudu, mis Eestist läheb Ukraina suunas – kas siis meie tänase avalduse kaudu, reaalse kaitseabi kaudu, reaalse arenguabi kaudu või ka selle kaudu, kuidas meie diplomaadid, meie poliitikud tegutsevad rahvusvaheliselt Ukrainale toetuse ja liitlastoe leidmisel, olgu siis Euroopa Liidu või NATO kontekstis –, teatakse Kiievis väga hästi, et Eesti on üks nende kõige lähemaid partnereid ja liitlasi. Kui me jaanuaris käsitlesime siin viimati Ukrainat toetavat avaldust, siis mõni aeg hiljem, kui ma Kiievis käisin, andsid mu kolleegid sellest väga selgelt märku. Nad isegi saatsid tänukirja Riigikogule selle eest, mille me siit Ukraina poole teele saatsime. Aga see ei ole sõnum ainult Ukrainale. See on sõnum ka meie kolleegidele ja partneritele teistes Euroopa Liidu liikmesriikides. Kui me loeme sedasama avalduse teksti, siis [näeme, et] me rõhutame tegelikult ka seda, mida me taotleme koostöös teiste partneritega: et Ukrainale antaks võimalus näha oma tulevikku Euroopa Liidus, konkreetset teekaarti selleks, et saada NATO liikmesriigiks, mitte [ei antaks] ainult mingisuguseid uduseid lubadusi. Kas või seegi, kuidas piirata rahvusvaheliselt Venemaa sõda õhutavate propagandakanalite levikut, mitte ainult siin Eestis, vaid kogu Euroopas. Meie tänase avalduse tekst on juba tõlgitud nii inglise kui ka vene keelde ja kindlasti levib see rahvusvaheliselt. Homme, kui ma olen Pariisis kohtumisel oma kolleegidega teistest Euroopa Liidu rahvusparlamentidest, siis kindlasti saan ma viia nendeni selle sõnumi, mida me täna siin oleme otsustanud.
Ivi Eenmaa, palun!
Ma tänan, härra esimees! Kõigepealt ma soovin avaldada tunnustust väliskomisjonile, sellepärast et kogu teksti ettevalmistus toimus väga korrektselt, väga kiiresti, väga hästi. Aitäh teile selle eest, et meil tekkis ka võimalus olla osaline protsessis! Minu küsimus teile: kas on teil andmeid meie lähinaabrite Läti, Leedu, Soome, Rootsi, Taani, üldse Põhjamaade kohta? Muide, kas te teate midagi Ungarist, mismoodi nemad käituvad selle praegu lahvatanud, praktiliselt sõja suhtes?
Aitäh, hea Ivi, selle küsimuse eest! Vastan lühidalt. Ma tean, et Läti parlamendi väliskomisjon juba [esitas] oma vastavasisulise seisukoha esmaspäeva õhtul. Ma eeldan, et ka meie Leedu kolleegid, kes on väga aktiivsed sarnaseid avaldusi tegema, on oma seisukohta väljendanud. Võib-olla on oluline see, mida me teame ja tajume praegu oma liitlaste poolt, et see, mida tegi Venemaa president esmaspäeva õhtul, avas väga paljude võib-olla veel kõhklejate silmad selles suhtes, mis on Venemaa kavatsus. Venemaa kavatsus on sõda. Seda me näeme tegelikult nende sündmuste pinnalt, mis toimuvad praegu Ukrainas. Kuidas sõjale vastu saab? Ainult nii, kui me tegutseme liitlastena ühtselt, on need liitlased siis ungarlased, eestlased, poolakad või ameeriklased. Ma arvan, et need lootused, mis võib-olla Venemaal on, et lõhkuda meie liitlasruumi, lõhkuda meie ühtsust, need ei [täitu]. Ma arvan, et ka meie tänane avaldus ainult kinnitab seda, mida me soovime ja mida me taotleme: ühtselt vastu seista sõjaõhutajatele.
Annely Akkermann, palun!
Suur tänu, lugupeetud Riigikogu esimees! Lugupeetud väliskomisjoni esimees! Ma tahan ka omalt poolt tunnustada selle suurepärase töö eest teksti koostamisel. See tehti tõesti kiirelt, see on täpne ja terav. Minu küsimus on see. Kas te olete varem oma kolleegidega arutanud Ukraina Euroopa Liidu liikmesusega kiiret edasiliikumist ja NATO teekaardi avamist? Kas te kavatsete seda teha homme Pariisis? Missugune on teie tunnetus, kuidas see mõte võiks kandepinda leida?
Aitäh! Ma arvan, et selles küsimuses on toimumas väga olulised arengud. Niipalju, kui ma olen suhelnud oma kolleegidega mitmetest Euroopa riikidest, ka suurriikidest, [võin öelda,] et tegelikult on saadud aru, et Ukraina jäämine mingisugusesse määratlemata halli tsooni ei ole mitte mingisugune lahendus. Kui keegi kujutab ette, et Ukraina võiks olla justkui uus ... Ma ei tahaks isegi kasutada seda terminit, see on väga valesti ja halvasti kasutatud termin, aga kui keegi räägib finlandiseerimisest, siis selge on see, et sellist tulevikku ei saa Ukrainal lihtsalt olla. Ukraina kas on Euroopas ja meiega koos või ta on Venemaa poolt hävitatud riik. Need on kaks valikut ja ukrainlased teavad seda suurepäraselt. 60% ukrainlastest tahavad liituda NATO-ga ja 70% tahavad liituda Euroopa Liiduga. Ma tean, et praegu on Euroopa mitmetes nurkades ettevalmistamisel, ütleme, avaldused, kus toetatakse Ukrainale kandidaatriigi staatuse andmist Euroopa Liidu kontekstis. Ma ise olen ühinenud paariga nendest ja tean, et ka poliitilisel tasandil on see teema tunduvalt aktuaalsem, kui ta oli veel mõned kuud tagasi. Mis puudutab NATO suunas liikumist, siis selge on see, et see on keerulisem teema. Aga Eesti on kogu aeg, alates 2008. aastast, kui Bukaresti tippkohtumisel kinnitati, et nii Ukraina kui ka Gruusia ühel päeval võivad saada NATO liikmesriigiks, töötanud selle nimel, et seda konsensust luua, ja me jätkame seda tegevust.
Mihhail Lotman, palun!
Aitäh! Mul on lihtsalt lühike repliik. Me räägime praegu, kuidas meie tegevus mõjutab poliitilisi ringkondi ja nii edasi, aga ma tahan öelda, et ukraina [kogu]konnas Eestis üldiselt on, kuidas öelda, väga hea [suhtumine], nad on väga tänulikud. Need, kellega mina olen suhelnud, on rääkinud, et iga toetussõna, iga liigutus, mis toetab Ukrainat, on neile tähtis. See ei ole ainult see, et meie oma südametunnistust siin puhastame, sellel on reaalne mõju.
Aitäh, Mihhail! Tõesti, mul oli võimalus nädalavahetusel käia Eesti ukraina kogukonna suurüritusel, kus tähistati Eesti Vabariigi lähenevat aastapäeva. Nad on tõesti väga tänulikud Eesti toetuse eest, igakülgse toetuse eest, mida me osutame praegu Ukrainale.
Aadu Must.
Aitäh! Mul on hea meel öelda, et analoogilise avalduse tegi eile ka Balti Assamblee ja saatis selle oma partnerorganisatsioonidele: Beneluxi parlamentaarsele assambleele, Põhjamaade parlamentidele. See leidis juba ka head vastukaja. Nii et pigem siin ei olegi küsimust või kui on küsimus, siis ainult see, mida peaks tegema või milliseid partnereid veel otsima, et neid selle liikumisega jõuliselt kaasa kutsuda, kui on veel midagi olulist [teha].
Aitäh, Aadu! Ma ütleksin niiviisi, et see, mida eriti viimaste nädalate jooksul Venemaa on korda saatnud, see agressiivne retoorika ja ka tegevus Ukraina suunas, ning ka see taktika, mida on kasutanud Ameerika Ühendriikide luureteenistused ja partnerid, avalikustamaks neid kavatsusi või plaane, mida Venemaa on soovinud Ukraina suunas ellu viia, on tegelikult tõstnud teadlikkuse väga kõrgele. Kõrgele selles mõttes, kuidas me peaksime koos tegutsema, selleks et katastroofi ära hoida. See on avaldanud mõju võib-olla ka nendes riikides, kes siiani on lootnud või arvanud või elanud mingis pettekujutelmas, et see, mida meie oleme neile nagu vihjanud, et olukord võib muutuda väga keeruliseks, justkui nagu tõele ei vasta. Ma näen praegu sellist ühtsust, mida NATO-s ja Euroopa Liidus ei ole Venemaa suunal nähtud võib-olla mitte kunagi.
Hea ettekandja! Ma tänan teid ettekande eest ja vastuste eest. Teile rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised ja palun Riigikogu kõnetooli Isamaa fraktsiooni esindaja Raivo Tamme. Kokku kaheksa minutit.
Lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud kolleegid! Kõik inimesed, kes te meid kuulate ja vaatate! 1946. aastal pidas Winston Churchill Fultonis, Ameerika Ühendriikides Missouris kõne, kus ta manas [silme ette] pildi Euroopasse tekkinud raudsest eesriidest. Sellessamas kõnes rõhutas Churchill, et Venemaa ei imetle midagi nii palju kui jõudu ja pole midagi, mida Venemaa ei austaks vähem kui nõrkust, eriti sõjalist nõrkust. Ma usun, et need sõnad on aktuaalsed ka täna ning teie ees olev avaldus haakub selle mõttega. Venemaa otsus tunnustada Donetski ja Luhanski nõndanimetatud rahvavabariike ja sõjaväeline sissetung Ukraina idaregioonidesse on agressiooni eskaleerimine ja vastuolus rahvusvahelise õigusega. Need aktsioonid tähendavad loobumist Minski lepingutest, mis sisaldavad ka relvarahu kokkulepet. Venemaa teguviisile ei saa, ei tohi olla õigustust. Meie idanaaber on asunud rünnakule iseseisva riigi vastu. Venemaa Föderatsioon on esitanud NATO-le nõudmise Ida-Euroopas kapituleeruda. Venemaa Föderatsioon taotleb mõjusfääride poliitika taaskehtestamist Euroopas. Iga põhimõtete ja kindlate väärtustega riik, rahvas ja inimene peab sellised sammud selgesõnaliselt hukka mõistma. Võitlus Ukraina iseseisvuse nimel algab üksikisiku tasandil. 2021. aasta oktoobris möödus seitse aastat päevast, mil minu fraktsioonikaaslane Tarmo Kruusimäe käis ühes oma mõttekaaslastega esimest korda Venemaa Föderatsiooni saatkonna ees Ukraina toetuseks meelt avaldamas. See igal neljapäeval toimuv pikett on minu teada Eesti ajaloo pikim järjepidev meeleavaldus. Mul oli hea meel, et eelmisel neljapäeval oli seal tavapärasest veelgi rohkem inimesi. Maailma poliitikas mängib kandvat rolli aga riikide tegevus. Riigikogu võttis alles hiljuti vastu avalduse Ukraina iseseisvuse ja territoriaalse terviklikkuse toetuseks. Nagu ma toona ütlesin, see on vähim, mida me teha saame: rõhutada seda, et Krimm kuulub Ukrainale, ning kasutada diplomaatilisi kanaleid selleks, et meie liitlased püsiksid ühtsed. Ukrainale ulatatud majanduslik ja sõjaline abi on olnud hädavajalik. Venemaale kehtestatud sanktsioonid on olnud õiged. Ma usun, et meie diplomaadid, poliitikud ja liitlased annavad oma parima, et näidata Ukrainale vajalikku tuge. Siin avalduses on toodud konkreetne nägemus edasistest sammudest: sõjaline abi Ukrainale, kurjategijate ja agressorite vastutusele võtmine, sanktsioonide kehtestamine ja selge teekaardi loomine Ukrainale liitumiseks NATO ja Euroopa Liiduga. Ma lisaksin Isamaa Erakonna poolt veel mõned konkreetsed sammud. NATO ühtsuse näitamiseks ja projitseerimiseks tuleb käivitada konsultatsioonid NATO artikli 4 üle. Oluline on, et meie omalt poolt ja meie liitlased tarniksid Ukrainale täiendavat laskemoona. Lisaks tuleb vaadata üle Venemaa kuuluvus erinevatesse rahvusvahelistesse organisatsioonidesse. Eesti vaatenurgast on täna oluline, et valitsus ütleks selgelt välja: Venemaa agressiooni tõttu ei liigu me edasi Eesti-Vene piirilepinguga. Mõnede meie koalitsioonipoliitikute soov piirileppega, nui neljaks, edasi liikuda annab vale signaali nii Ukrainale kui ka teistele meie liitlastele. Me ei saa seda endale lubada. Ma loodan, et viimaste nädalate ja päevade sündmused on teinud ka Putini-mõistjatele selgeks, et Venemaaga lepituspoliitika ei toimi, selg on vaja sirgu lüüa ja astuda kõik vajalikud sammud Ukraina toetamiseks. Siin on kandev roll meie ja meie liitlaste ühtsusel. Eesti Vabariigi aastapäeva eel peaksime me kõik ju ometigi mõistma, kui habras on ühe rahva vabadus, ühe rahva iseseisvus. See sõltub meist endist, meie kaitsetahtest ja -võimest, rahvusvahelisest õigusest ja meie liitlastest. Nagu ütles Lagle Parek meie tänahommikusel kohtumisel: "Vabaduse eest tuleb võidelda." Kallid inimesed, soovin teile ilusat saabuvat vabariigi aastapäeva ja valitsegu rahu nii siin- kui ka sealpool piire!
Aitäh! Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Eesti Keskerakonna fraktsiooni esindaja Enn Eesmaa.
Suur tänu! Austatud kolleegid! Mõned minutid rohkem kui 104 aastat tagasi loeti Pärnu Endla teatri rõdult ette iseseisvusmanifest. Kui me selle aluseks võtame, siis on meie pidu ja pidupäev juba alanud. Me kõik teame, et parlamendid kogu maailmas võtavad üsna harva vastu avaldusi. Samas me teame ja mäletame ka neid klassikuid, kes on öelnud, et erakordsed olud nõuavad erakordseid tegevusi ja erakordseid meetmeid. Eesti keeles on üks väga ilus ja konstruktiivne väljend: kus häda näed laita, seal tule ja aita. Seda on vahest pööratud ka natukene naljaks ja öeldud, et kus häda näed laita, seal tule ja laida. Meie praeguses olukorras töötab see tore lausung mõlemat pidi. Tõepoolest, me näeme häda ja laidame. Teisisõnu, me kritiseerime Venemaa Föderatsiooni juhtkonda. Tõepoolest, pärast Putini viimast kõnet ja ka välisminister Lavrovi esinemist ei tohiks olla väga palju kahtlejaid selles, kellega meil lõppkokkuvõttes tegemist on. Samas, kus häda näed laita, seal tule ja aita – sellest olete, head kolleegid, juba täna rääkinud, kui väga hinnatakse ka meist tunduvalt suuremas Ukrainas Eesti ja eestlaste tähelepanu, poolehoidu ja toetust. Heldeke, kui ainult mõelda, et kui kõik oleks teistpidi, kui Eesti ei oleks NATO ja Euroopa Liidu liikmesriik ja meid ähvardaks Moskva suunalt sama, mis praegu ähvardab – ja mitte üksnes ähvardab – Ukrainat, küll me oleks õnnelikud ja meil oleks hea meel, kui vabariikide ja vabade riikide parlamendid, kaasa arvatud Ukraina, kes võiks olla näiteks selle konstruktsiooni puhul NATO liikmesriik, meid toetaks. Kõigest sellest on palju abi. Mina kuulun nende hulka, kes aitas seda teksti välja töötada ja anda talle viimast lihvi. Ma pean ütlema, et see väike seltskond töötas erakordses üksmeeles. Kõik said sõna, paljude meie ettepanekud muudatuste tegemiseks, sageli suurte, teinekord väiksemate muudatuste tegemiseks arutati läbi. Tõepoolest, sõna võtsid kõikide fraktsioonide esindajad. Juhuks, kui ma hoogu lähen, ma võtaksin kolm minutit juurde.
Jaa, palun! Kolm minutit.
Lõpptulemus on kahtlemata kriitiline, kuid selles olukorras ta peabki seda olema. Selle avalduse põhitoon ei ole muutunud. Mõned asjad on täna ja praegu selles tekstis natukene teistmoodi. Ka mina elukutselise ajakirjanikuna ei ole päris lõpuni nõus sellega, et me paneme kinni meediakanalid. Ma olen sedavõrd vana, et mäletan hästi, kuidas me läbi raginate kuulasime Ameerika Häält, mida ametlikult ei soovitatud teha. Kuid praegune tehnoloogiatase on selline, et igaüks võib suurepäraselt kuulata ja näha neid saateid, mis teda tegelikult huvitavad. Ma arvan, et seda toetab rõhuv enamus meie seast. Kui me hakkame hääletama, siis see selgub. Loomulikult [ei toetata] mitte sajaprotsendiliselt. Ka meie fraktsioonis on neid, kes päris lõpuni ei taha seda avaldust toetada. Kahtlemata on neil selleks õigus. Kuid kõigil meil teistel on ja peab olema õigus nendega mitte nõustuda. Antud juhul loeb see, kuidas arvab enamus. Kui ma räägin juba Keskerakonna poolt, siis kahtlemata tahan rõhutada ka seda, et lisaks sõnadele tuleb panustada reaalsesse kaitsesse. Meie fraktsioon, nii nagu mõni teinegi fraktsioon, toetab keskmaa õhutõrje tõhustamist, me kindlasti ei ole vastu ka riigikaitselaenu võtmisele. Ma arvan, et praegu, selles olukorras, kus ka meie oleme, tuleb lisaks sõnadele ja retoorikale mõelda sellele, mismoodi me ise saaksime ennast paremini kaitsta, vaatamata sellele, et meie lääneliitlased osutavad kindlasti meile tõhusat abi. Esimesed sõnumid selle koha pealt me oleme ka juba saanud. Niisiis, ma tahan lõpetada veel kord meeldetuletamisega, et Eesti Vabariik 104 on selles mõttes juba alanud. Selles on meie rahva omapära, et teatud hetkedel me oskame väga selgelt näha, mis on tähtis, mis viib edasi ja mis on lihtsalt sõnade tegemine. Ma arvan, et need sõnad, mis on meie ühises avalduses, mis on tegelikult ja sisuliselt seisukoht, on õiged. Stiili üle võib mõelda, võib-olla mõni kirjutaks selle teksti natuke teistmoodi, kuid need on pisiasjad. Me lähtume sellest, mis on peamine, ja selles me oleme ühtsed, peaaegu et kõik. Aitäh!
Suur tänu, aitäh! Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindaja Lauri Läänemetsa.
Palun kolm minutit lisaaega.
Palun! Kaheksa minutit.
Austatud kolleegid! Head Ukraina sõbrad! Head vabaduste väärtustajad! Julm ja kohutav on teada, et üks naaber võib olla sedavõrd halastamatu. Võimalus elada oma plaani järgi seatud elu tahetakse võtta miljonitelt inimestelt: lastelt, emadelt, isadelt, perekondadelt. Kurjus, mis tahab võtta Ukraina territooriumi ja iseseisvuse, on halastamatu, kuid mitte kõige suurem jõud selles regioonis. Meil Euroopas ja NATO-s on ühine tahe ja valmisolek seista Ukraina rahva ja riigi puutumatuse eest. Venemaa tegevus peab saama ja ka saab Euroopalt ühise ning kindla vastuse. NATO ja paljude koostööorganisatsioonide liikmena peame tegema kõik, et Ukraina rahvas tunneks meie toetust, näeks meie toetust ja teaks, et meiega saab arvestada ka siis, kui suuremad pinged on möödanik. Lääneriikide ühtne müür on pidanud ja mida rohkem Venemaa olukorda eskaleerib, seda tugevam see on. Euroopal seisab aga ees julgeolekuparadigma muutmine, millest on Ida-Euroopa riigid pea kolm kümnendit rääkinud. See tähendab sõjalise heidutava kollektiivkaitse süvendamist ja Venemaa mõjutamist majanduslike hoobadega nüüd ja ka edaspidi. Paljud inimesed maal ja linnas, kellega ma olen sel nädalal rääkinud, on korranud mõtet, et Putini käitumine Ukrainas meenutab 1939. aastat. Minult on küsitud, et mida ma oma riigi jaoks teha saan, kui hirm ja ebakindlus on õhus ja ka inimeste südameis meie riigi sünnipäeva eel. Võin kinnitada, et Eesti on tänu liitlastele paremini kaitstud kui kunagi varem. Me ei ole selles julgeolekukriisis üksi. Aga tuleb teadvustada ka seda, et julgeolekut ei looda vaid relvadega. Sõda käib ka vaimsel tasandil. Kogu regioonis paralüseeriva hirmu külvamine on üks osa vastase teadlikust tegevusest, nagu ka sisemiste vastuolude, käegalöömise meeleolude õhutamine, kui kõlavad laused, et iseseisvus ja oma lipp Toompea tornis polegi olulised. Me ei tohi lasta sellisel salakavalusel oma elu mõjutada. Parim, mida rahvana teha saame, on jätkata töötamist, õppimist, demokraatlike protsesside austamist, ühiskonnana toimimist. Selline kriis joonistab välja ka ohukohad. Ühiskondlikku ühtsust ei saa kehtestada vaid riikliku propagandaga. See algab sellest, et iga inimene tunneb end väärikana, osana ühiskonnast. Mida rohkem meil koguneb inimesi, kes tunnevad, et neid ei ole vaja, et nemad ei saa Eesti eduloost osa, seda enam mureneb ka meie kollektiivne kaitsetahe ja vastupanuvõime. Me ei tohi olla kaotajateks ja võitjateks jagunev ühiskond, sest mitte miski ei hävita ühiskonnas koostöövalmidust enam kui ebaõiglase kohtlemise tunne. On loomulik, et täna räägitakse palju kaitsekuludest, aga samamoodi on investeeringud tervishoidu, haridusse, regionaalsesse tasakaalu osa meie julgeolekuvundamendist. Valitsus lõi sotsiaaldemokraatide osalusel 2014. aastal, [pärast seda, kui Venemaa oli hõivanud] Krimmi, kanali ETV+, mis on oma tegevusega end õigustanud. Ootame ka nüüd valitsuselt kiiret tegutsemist, suurendamaks senist rahastust rohkem kui kolmandiku võrra, mis annaks kanalile ETV+ lisajõudu tagada kõigile Eesti elanikele Euroopa julgeolekut puudutavad uudised ilma Moskva vahenduseta. Oluline on vaadata tervikpilti, et ei peaks vaid lappima juba rebenenud lõhesid. Pehme jõud ennetab vajadust kasutada päris jõudu. Head Eesti inimesed! Korralike maksumaksjatena te juba olete andnud oma panuse meie ühisesse julgeolekusse. Jätkates oma igapäevatööd, annate ka edasi tubli panuse. Aga pikaajalise kaitseliitlasena kutsun kõiki, kes tahavad rohkem panustada, astuma Kaitseliidu liikmeks. Kinnitan, et Kaitseliidul on tegevusplaanid ja teil on nendes plaanides kindel koht. Koos oleme tugevamad ja tugev Eesti on ka väärt liitlane Ukrainale, on talle eeskujuks ja toetajaks. Rahu meile kõigile!
Aitäh! Palun nüüd Riigikogu kõnetooli Reformierakonna fraktsiooni esindaja Eerik-Niiles Krossi.
Austatud juhataja! Head kolleegid! Me hakkame kohe hääletama avaldust, mis tõenäoliselt on selle Riigikogu koosseisu vähemalt seni kõige olulisem välispoliitiline dokument, võib-olla isegi olulisem kui mõned seaduseelnõud. Kahjuks me oleme küll täna olukorras, kus ei saa välistada, et avaldusi, veel olulisemaid avaldusi tuleb lähiajal veelgi teha. Me loomulikult kõik loodame, et need ühel päeval ei hakka käima meie endi kohta. Eelnevad kõnelejad on rõhutanud, et väliskomisjonis oli tõepoolest väga viljakas ja üksteist mõistev arutelu. Nii et kui midagi positiivset tänasel päeval öelda, siis see on avastus, et see palju räägitud, aga vähe nähtud erakondadeülene julgeoleku- ja välispoliitika ikkagi tõepoolest on olemas. Kui häda on majas, olukord tõsine, siis panevad kõik erakonnad seljad kokku. Seda näitab ka allkirjade hulk sellel avaldusel. Nüüd aga: miks on see avaldus tähtis? Me kõik oleme rääkinud ja räägime veel väga palju Ukrainast. Loomulikult on esmatähtis ja kõige kriitilisem hetkel tugi Ukrainale, aga ma tahaksin natuke avada selle avalduse laiemat tähendust. See avaldus on palju olulisem kui ainult Ukraina, [ütlen seda,] mitte vähendades Ukraina tähtsust. Ei ole ilmselt liialdus, kui ma ütlen, et täna on maailmakord õmblustest lahti kistud, nii õiguslikult kui ka faktiliselt. Venemaa Föderatsiooni juhtkond on seadnud kahtluse alla kõige fundamentaalsemad rahvusvahelise õiguse põhimõtted. Et mitte jääda lihtsalt loosunglikuks, [ütlen, et] me räägime ikka ja jälle, et Venemaa Föderatsioon rikub rahvusvahelist õigust, aga see ei ole lihtsalt sõnakõlks. Mida see tähendab? Me peame kõik mõtlema selle peale, mida sisuliselt tähendab täna rahvusvahelise õiguse rikkumine. Siiralt soovitan kõigil võtta see aeg ja lugeda üle fundamentaalsed rahvusvahelise õiguse dokumendid, millele meie normipõhine maailm peaks tuginema. Kui neid lugeda ja kui see rikkumise ulatus jõuab pärale, siis sealt tuleneb see, mis on meie kõigi kohus täna. Kõikidel valitsustel, parlamentidel, ka individuaalselt kõikidel parlamendiliikmetel on täna kohustus mõelda, mida saab teha selleks, et rahvusvahelist õiguskorda taastada ja kaitsta. Jah, Ukrainas käib juba kaheksandat aastat traagiline sõda. Seal on üle 14 000 ohvri. See on sõda demokraatliku Euroopa riigi vastu, kelle põhiline soov on valida ise oma liitlassuhted, parandada oma elujärge. Aga nüüd on selle sõja ettevalmistajad, planeerijad, alustajad ja pidajad nii-öelda kardinate tagant välja tulnud ja lõpetanud teeskluse, et tegemist on mingisuguse Ukraina sisekonfliktiga, kus Venemaa on lihtsalt muretsev vend. Maailmale oli loomulikult niikuinii juba varem selge, mis toimub, kuid nüüd on kuulutatud sisuliselt Ukrainale sõda. Aga mitte ainult Ukrainale. Sõda on kuulutatud maailmarahule, rahvusvahelisele korrale, ÜRO aluspõhimõtetele ja peaaegu kõikidele olulistele rahvusvahelise elu alusnormidele. Sellises olukorras on selge, et ükski parlament ei tohi vaikida. Meie kohus on seda korda kaitsta. Ja ma ei räägi siin sõjalisest tegevusest, vaid just nimelt õiguslikust tegevusest. Kolm minutit.
Palun! Kolm minutit.
Nürnbergi protsessil pandi paika teise ilmasõja järgne maailmakord ja võeti vastu Nürnbergi harta, millest lähtuvad Nürnbergi põhimõtted, mis annavad sõjakuritegude legaaldefinitsiooni. Kõige olulisem neist, mis oli ka Nürnbergi süüdistuse esimene punkt, on kuritegu rahu vastu. Mis asi on kuritegu rahu vastu? See on agressiivse sõja või rahvusvahelisi lepinguid rikkuva sõja planeerimine, ettevalmistamine, alustamine või pidamine. Kõik neli tegevust on eraldi kuriteokoosseisud. Nürnbergi kohtuotsus ütleb, et agressiivse sõja alustamine ei ole mitte üksnes rahvusvaheline kuritegu, vaid see on suurim rahvusvaheline kuritegu, mis erineb teistest sõjakuritegudest selle poolest, et ta sisaldab endas kõigi nende koondkurjuse. Kuritegu rahu vastu ei ole mitte ainult kuritegu Ukraina riigi ja rahva vastu, see on kuritegu, mis puudutab kogu inimkonda, kõiki riike. Sellepärast on sõjakuriteod alati universaalsed ja sellepärast on need aegumatud. Selliste kuritegude ärahoidmiseks ongi ÜRO kokku kutsutud. Ja nüüd viib seda tegevust läbi ÜRO Julgeolekunõukogu eesistujariik. Mõelge selle üle. ÜRO põhikiri algab ÜRO eesmärkide ja põhimõtetega. ÜRO üks põhimõte on järgmine: "Kõik ÜRO liikmed hoiduvad oma rahvusvahelistes suhetes jõuga ähvardamisest või jõu tarvitamisest nii iga riigi territoriaalse puutumatuse, poliitilise sõltumatuse vastu kui ka mõnel muul viisil, mis ei ole kooskõlas ÜRO eesmärkidega." See, mis Ukraina vastu toimub, on kõige jõhkram ja otsesem ÜRO põhikirja rikkumine. Nii et see ei ole liialdus, kui ma ütlen – ja ka meie avaldus seda ütleb –, et rünnakuga rikutakse kogu maailma õiguskorda. Samamoodi rikutakse süsteemselt Helsingi 1975. aasta lõpp-pakti, kuna Venemaa on avalikult seadnud kahtluse alla Ukraina õiguse suveräänsusele. Õigus suveräänsusele on üleüldse maailma riikide korralduse põhialus. Sealt edasi ei ole enam võimalik minna. Suuremat rahvusvahelise õiguse alusnormide rikkumist on raske ette kujutada. Nii et Riigikogu mõistab hukka Venemaa Föderatsiooni sooritatud rahvusvahelise õiguse rikkumised, aga mis veel olulisem, me kutsume maailma riike ja parlamente üles silmapilkselt, viivitamatult, väsimatult alustama maailmarahu taastamist. See töö tuleb ette võtta kohe, see töö saab olema palju pikem kui sõja lõpetamine, aga väsida ei tohi, sellepärast et muidu on tõepoolest uus maailm ja sellist maailma keegi meist ja meie lastest ei soovi. Aitäh!
Ma palun Riigikogu kõnetooli Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni esindaja. Henn Põlluaas, palun!
Austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud kolleegid! Me mäletame mitte väga kaugest lähiminevikust, kui ühe Euroopa suurriigi president ütles, et väikeriigid võiksid kasutada võimalust olla vait. Me teame oma minevikust, mida tähendab olla vait. Me teame, milliseid tagajärgi, milliseid kannatusi see meie rahvale tõi. Me ei ole enam iialgi vait. Just see tänane avaldus, mis ei ole muuseas sugugi esimene meie parlamendis vastu võetud avaldus Ukraina toetuseks, on üheks märgiks, millega väikeriigid ja väikeriik nagu Eesti saavad oma häält kuuldavaks teha. Seda enam, et nagu ka need eelmised meie avaldused on see üks esimesi rahvusparlamentide vastu võetud – ma olen kindel, et me võtame selle täna vastu – avaldusi, mis jõuab kõikidesse, mitte ainult Euroopa, vaid ka teiste kontinentide parlamentidesse, valitsustesse, rahvusvahelistesse organisatsioonidesse. Just selliste vabadust toetavate, riikide enesemääramisõigust toetavate, nende puutumatust toetavate avaldustega me saame näidata, et ka väikeriikide hääl loeb ja me ei olegi nii väikesed. Meil on Ukrainaga suures osas ühine minevik. Me oleme mõlemad olnud totalitaarse inimvaenuliku režiimi okupatsiooni ohvrid. Me oleme mõlemad selle taaga enda seljalt lükanud, saanud vabaks. Ja täna me näeme, et taas ja taas oleme me nendesamade väljakutsete ees. Taas ja taas tulevad need väljakutsed, need ähvardused, need rünnakud täpselt samast suunast – Venemaalt. Venemaa ei ole iialgi varjanud enda geopoliitilisi ambitsioone. Nende geopoliitilised strateegiad on määratlenud ka meid, Ukrainast rääkimata, enda mõjusfääri. Nende eesmärk on olnud taastada Vene impeerium. Nii on see ka täna. Täpselt samamoodi me näeme soovi mängida ümber Euroopa julgeolekustruktuur. Ja mitte ainult Euroopa oma, sest Euroopa mõjutab tervet maailma. Mulle väga meeldib Ronald Reagani ütlus, kui ta oli president, et kui sa räägid läbi Venemaaga, ühes käes rahutuvi, siis teises käes peab sul olema mõõk. See on väga sügav tõde, sest teisiti ei saa. Aga kahjuks unustati see tõde ära. Palju mugavam ja lihtsam oli ju mõõk kappi ära panna ja püüda diplomaatilisel teel probleeme lahendada. Aga me näeme, et sellest ei ole mingisugust kasu, sest kahjuks näeb Venemaa kompromissides, läbirääkimistes ja kokkulepetes vaid vastase nõrkust. Ja seda nõrkust on ära kasutatud. Lisaks Ukrainale on ju rünnatud Gruusiat, ka seal on terved territooriumid anastatud. Nii nagu Ukraina täna ihkab ikkagi rahu, vabadust ja puutumatust, toetame meie kõikide rahvaste vabadust, territoriaalset puutumatust ja enesemääramisõigust. Ja nagu Ukraina on valmis võitlema enda iseseisvuse eest, mitte alla andma, selg sirge, nii peame seda tegema ka meie. Täpselt samamoodi, nagu me seisame ... [[Juhataja helistab kella.]] Palun lisaaega.
Palun! Kolm minutit.
Täpselt samamoodi, nagu me seisame Ukraina ja Gruusia territoriaalse terviklikkuse eest, peame me seisma enda territoriaalse terviklikkuse eest. Täna andsime sisse eelnõu allkirja tagasivõtmiseks häbiväärselt ja loovutuslikult piirilepingult. Tänastes oludes ei tule enam kõne allagi, et me selle sõlmiksime. Ma loodan ka siin sellist ühtset seismist Eesti huvide eest, koosmeelt, üksmeelt meie erakondade vahel, sest ainult sellega me saame näidata, et me tõesti ka mõtleme seda, mida me oma sõnades väljendame, et me seisame tõepoolest kõikide rahvaste enesemääramisõiguse ja territoriaalse puutumatuse eest. Aga me peame astuma ka suuri samme enda kaitseks, sest ei ole välistatud ja on väga tõenäoline, et Vene sõjakirves suunatakse ka meie vastu. Me peame kõige kiiremas korras astuma vajalikke samme. [[Juhataja helistab kella.]] Me peame vastu võtma uue kaitsejõudude arengukava. Me peame ilmselt kiiremas korras võtma riigikaitselaenu. Me peame täitma ja likvideerima kõik enda kaitsevõimelüngad – keskmaa õhutõrje, soomusvõimekus jne –, tugevdama oma kaitsejõude kõikvõimalikel viisidel, samamoodi Kaitseliitu, peame arendama meie laiapõhjalist riigikaitset ja elanikkonna kaitset, sest ilma selleta ei ole enam lihtsalt võimalik. Me näeme seda. Mul on tõesti hea meel selle üle, nii nagu ka eelkõnelejad on avaldanud selle üle heameelt, et me oleme Ukraina toetamisel üksmeelsed. Me ju kõik loodame, et suur sõda ei jätku või seda ei tule ja ka see tänane kriis saab mööda. Aga meil ei ole selles mingisugust kindlust. Kui me homme sinimustvalgete lippude lehvides tähistame Eesti Vabariigi aastapäeva, siis on meil kohane mõtelda ka teistele rahvastele, Ukrainale, ja olla mõtetes nendega, sest ainult üheskoos oleme tugevad ja üheskoos jääme püsima. [[Juhataja helistab kella.]] Nende mõtetega kutsun ma ka kõiki teid, head kolleegid, tõrvikurongkäigule tähistama Eesti Vabariigi aastapäeva ja avaldama nii lisaks sellele avaldusele toetust meie sõpradele Ukrainas. Aitäh!
Hea ettekandja, teie aeg! Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Avalduse eelnõu 535 kohta muudatusettepanekuid laekunud ei ole. Me asume avalduse eelnõu lõpphääletuse ettevalmistamise juurde. Head ametikaaslased, panen hääletusele Riigikogu liikmete Ruuben Kaalepi, Valdo Randpere, Aivar Viidiku, Riho Breiveli, Kert Kingo, Kristen Michali, Riina Sikkuti, Merry Aarti, Marko Šorini, Jaak Juske, Hele Everausi, Üllar Saaremäe, Indrek Saare, Aivar Koka, Hanno Pevkuri, Leo Kunnase, Mati Raidma, Marko Tormi, Raimond Kaljulaidi, Kalvi Kõva, Urmas Reinsalu, Urve Tiiduse, Helmen Küti, Heljo Pikhofi, Tarmo Tamme, Jaak Valge, Enn Eesmaa, Anneli Oti, Mihhail Korbi, Paul Puustusmaa, Lauri Läänemetsa, Eduard Odinetsi, Alar Lanemani, Heidy Purga, Toomas Kivimägi, Ivari Padari, Yoko Alenderi, Jevgeni Ossinovski, Ants Laaneotsa, Mihhail Lotmani, Priit Sibula, Raivo Tamme, Helir-Valdor Seederi, Jaanus Karilaiu, Heiki Kranichi, Toomas Järveoja, Marko Mihkelsoni, Mart Võrklaeva, Jüri Ratase, Tiiu Aro, Sulev Kannimäe, Timo Suslovi, Annely Akkermanni, Vilja Toomasti, Signe Kivi, Andrus Seeme, Margit Sutropi, Eerik-Niiles Krossi, Rene Koka, Peeter Ernitsa, Ülle Rajasalu, Martin Helme, Peeter Rahneli, Anti Poolametsa, Helle-Moonika Helme, Urmas Reitelmanni, Henn Põlluaasa, Uno Kaskpeiti, Kalle Grünthali, Mart Helme, Siim Pohlaku, Jüri Jaansoni, Marek Jürgensoni, Viktoria Ladõnskaja-Kubitsa, Siim Kallase, Aivar Sõerdi, Õnne Pillaku, Heiki Hepneri, Kersti Sarapuu, Ivi Eenmaa, Tõnis Möldri, Andres Metsoja, Tarmo Kruusimäe, Kristina Šmigun-Vähi, Jürgen Ligi ja Aadu Musta esitatud Riigikogu avalduse "Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu" eelnõu 535. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 72, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole, on Riigikogu avaldus "Venemaa Föderatsiooni agressioonist Ukraina vastu" vastu võetud. [[Aplaus.]] Aitäh! Head ametikaaslased! Päevakorrapunkti menetlemine on lõpetatud ja ka täiendav istung on saanud läbi. Ma tänan teid. Turvalist koduteed ja ilusat saabuvat Eesti Vabariigi sünnipäeva kõigile! Istung on lõppenud.