Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, prvo da poslanici koji su došli na vreme prime izvinjenje od mene, iako sam i ja došla na vreme i dužna sam da se vama izvinim. Ne znam šta se desilo i zašto neki poslanici nisu došli u 10.00 časova. Nastavljamo rad Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 82 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 99 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima doktor Ljiljana Kosorić.
Današnje pitanje postavljam Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, a glasi - kada će vozovi na relaciji Beograd-Bar saobraćati starom deonicom? Naime, sedam meseci je prošlo od katastrofalnih poplava koje su prouzrokovale i izmenu trase železničkog saobraćaja na pruzi Beograd-Bar.
Molim malo za tišinu i za pažnju poslanike koji su došli malopre da saslušaju druge. Molim vas. Izvinjavam se vama, daću vam vreme.
Između Valjeva i železničke stanice „Lastra“, u klisuri reke Gradac, u majskim poplavama došlo je do više klizišta i odrona, pa je i železnički saobraćaj zbog toga prekinut. Vozovi saobraćaju drugom deonicom, drugom trasom preko Mladenovca, Lapova, Stalaća, pa Požega i ova relacija je mnogo duža. Pitanje postavljam u ime građana na koji žive u blizini klisure Gradac, koji su odsečeni od sveta, jer u majskim poplavama su stradali i most i put, a i sada železnica ne radi, u ime građana Kosjerića, Požege i Užica, pa i šire jer ovom prilikom i ovim nedaćama su najviše pogođeni učenici i studenti koji odlaze u Valjevo na školovanje, u Beograd, pa i obični građani koji bi svakodnevno u toku jednog dana završili neodložne poslove u Beogradu, a posebno kada imaju zakazane lekarske preglede. Sigurno, šteta od ovog nefunkcionisanja železničke pruge je višestruka. Prvo, same građane košta i vremenski i po kilometrima je duplo veća, a i materijalno višestruko, a sigurno i Železnicu Srbije. Građanima je neshvatljivo da još uvek nije došlo do popravke ove deonice i uspostavljanja železničkog saobraćaja, da se vrati na pravu relaciju. Zato i postavljam pitanje Ministarstvu – kada će vozovi na relaciji Beograd-Bar saobraćati starom deonicom jer postoji više dilema, bilo je reči do kraja godine, a očito taj rok se odužio? Sigurna sam da ću u doglednom vremenu, u zakonski predviđenom, i dobiti odgovor od Ministarstva, kao što sam dobila i od Ministarstva unutrašnjih poslova, prosvete i zdravstva. Ovom prilikom bih imala i da postavim više pitanja Ministarstvu poljoprivrede. Odložiću ih za neki drugi put iz razloga što strpljivo čekam odgovor koji sam postavila još pre sedam-osam meseci i vas, predsednice, molim za urgenciju. Zaista, pitanje koje se odnosi na rešavanje problema sela postavila sam 12. juna i još uvek nisam dobila odgovor. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima magistar Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, imam nekoliko pitanja. Prvo pitanje se odnosi na zaštitu životne sredine i upućujem ga resornom ministarstvu. Pre svega, zainteresovani smo i građani Beočina su zainteresovani za pitanje rešavanja problema koji nastaju zagađenjem životne sredine od strane Lafarža. Nedavno je tamo održana jedna značajna tribina koja se bavila upravo tom temom. Predstavnici Lafarža se nisu odazvali ni ispratili tu temu, pa me interesuje kakva je saradnja i šta se tu preduzima po pitanju rešavanja upravo problema zaštite životne sredine u opštini Beočin. Drugo pitanje je za ministarku Kori Udovički i dolazi iz Šimanovaca. Šimanovci su mesna zajednica opštine Pećinci, opština koja je u ovom trenutku jedna od najatraktivnijih za strane investitore i to nam svakako služi na ponos i svakako će biti korisno za budućnost Srbije i ispunjava sve uslove da postane samostalna opština. Građane interesuje put i način zakonski na koji mogu da ostvare tu svoju težnju da zaista postanu i opština. Treće pitanje upućujem ministru trgovine. Ono dolazi od malih proizvođača zdrave hrane u Srbiji kojih je mnogo i koji se muče sa trenutnom ekonomskom krizom, sa svim onim što tržište nameće, svim problemima društva. ali, imamo informaciju da bi sajam u Milanu 2015. godine, sajam Ekspo, koji je izuzetno atraktivan i za njih gotovo pod nekim drugim uslovima nedostižan cilj, zaista mogao da promoviše Srbiju kao proizvođača zdrave hrane u svetskim razmerama. Dakle, imamo informaciju da je Srbiji italijanska vlada dodelila kao donaciju 500 kvadrata prostora upravo za izlaganje hrane i ostalih proizvoda koji su vezani za hranu, odnosno tema je hrana, ishrana, zdrava ishrana planete u budućnosti. Zainteresovani su na koji način mogu da preko Ministarstva dobiju informaciju na koji način da budu izlagači na tom velikom sajmu i na taj način da promovišu izvorne zdrave proizvode u Srbiji. Mislimo da bi to bila jedna zaista velika šansa za Srbiju, a kažem, to je donacija italijanske vlade koja je vredna pola miliona evra. Hvala vam lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Moja pitanja će biti usmerena premijeru i Ministarstvu rudarstva i energetike. Dakle, 1. marta 2013. godine stupio je na snagu Zakon o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije i izgradnje sistema za transport prirodnog gasa „Južni tok“. Tada je najavljeno da će biti eksproprisano oko osam hiljada hektara zemljišta i da će ukupna vrednost tog zemljišta biti oko 24 miliona evra. Moje pitanje je kolika je površina zemljišta na kojoj je već sprovedena eksproprijacija? Takođe je - šta će biti sa tim zemljištem? Dobili smo informacije da se, na primer, u gradu Pančevu i dalje sprovodi eksproprijacija, a svi znamo da se od projekta realizacije „Južnog toka“ odustalo. Sledeće pitanje - šta je plan Vlade sa primenom navedenog zakona, tj. da li će proces eksproprijacije za „Južni tok“ biti obustavljen? U cilju praćenja realizacije izgradnje gasovoda „Južni tok“, članom 15. navedenog zakona predviđeno je obrazovanje povremenog radnog tela koje čine predstavnici ministarstva, univerziteta, naučnih institucija i Inženjerske komore Srbije. Moja pitanja su: ko su članovi ovog radnog tela, po kom kriterijumima su odabrani, koliko je to radno telo puta zasedalo i koliki ukupni iznos naknade je do sada isplaćen svakom od članova tog radnog tela? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Nataša Vučković.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje Vladi i nadležnim ministrima, šta čine povodom sve većeg, sve učestalijeg i sve ozbiljnijeg ugrožavanja sigurnosti građana Srbije? Poslednjih dana svedoci smo niza događaja koji kod građana izazivaju ogromnu zabrinutost, strah i veliko osećanje nesigurnosti. Prvi slučaj. Prošle nedelje objavljeno je u medijima da je na mostu na Adi u Beogradu pokradeno četiri kilometara kablova, tako što su lopovi, citiram izveštaj iz novina - pajserima i kleštima razvalili katance i brave na vratima u podnožju mosta, prošli kroz revizioni tunel i obili vrata ormara gde su instalacije. Posledica je bila da četiri dana most na Adi bio bez funkcionalnog osvetljenja, posledica je bila finansijske prirode, ali posledica je bila veliko ugrožavanje bezbednosti saobraćaja. Postavlja se ključno pitanje – kako je moguće da jedan ovakav objekat kao što je most na Adi, bez potrebnog obezbeđenja, kako je moguće tek tako ušetati u te prostorije gde se nalazi važna oprema širom Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije gledaju bilborde, slavimo Beograd. Kako ćemo slaviti Beograd kada ne možemo obezbediti jedan takav objekat kao što je most na Adi i pružiti potrebnu zaštitu i bezbednost građanima Beograda, pa i Srbije. U Srbiji je slična situacija. Kradu se dalekovodi, kradu se delovi trafo stanica, kradu se šine, saobraćajni znaci. Sve to građane izlaže ogromnoj nesigurnosti i ugrožava njihovu bezbednost. Šta radi država da ovome stane na put? Mnogi ovo nazivaju bakarnom mafijom. Mene zanima da li država zna, da li postoji izveštaj o tome ko ove krađe organizuje, ko ih podstrekava, ko taj bakar, te šine, te kablove otkupljuje, gde se taj bakar dalje topi? To su suštinska pitanja od kojih očekujem odgovor od MUP. Građani ove odgovore moraju znati. Drugi slučaj, ugrožavanja sigurnosti i bezbednosti građana, ne bez razloga od mnogih nazvan skandalom je objavljivanje ličnih podataka građana Srbije koji su bili dostupni preko sajta Agencije za privatizaciju. Ovo je najdrastičnija potvrda neshvatljivo neodgovornog odnosa države prema pravu građana na zaštitu podataka o ličnosti. Prema onome što je do sada izneo Poverenik radi se o 5.190.000 ljudi čiji su podaci na ovaj način objavljeni. I treći slučaj ugrožavanja bezbednosti i sigurnosti ljudi je napad od strane predsednika treće Srbije na nevladinoj organizaciji u Kanvas i njenog predsednika, direktora Srđu Popovića. Ovaj napad je bio verbalni, ali on je bio preteći. On je bio pozivajući na akciju i na nasilje. On je sačinjen po jednoj matrici koju smo toliko puta imali prilike da vidimo tokom 90-ih godina, samo je tada za napade na civilno društvo i organizacije civilnog društva bila zadužena SRS, a danas izgleda taj zadatak na trećoj Srbiji, ali treća Srbija je, ne zaboravimo koalicioni partner SNS u Novom Sadu. Nismo čuli da se iko iz Vlade ogradio ili na bilo koji način izrazio povodom ovog slučaja. Naša zabrinutost zbog ovog slučaja je velika jer znamo iz iskustva da ovako počinju napadi na organizacije civilnog društva, na slobodno udruživanje na nevladine organizacije. Stiče se utisak da je ova vlast rešena da vrlo sistematski kriminalizuje i na taj način marginalizuje sve one aktere koji su doveli do 5. oktobra 2000. godine i demokratskih promena u Srbiji. Prvo je pokušala da marginalizuje i kriminalizuje DS, zatim da disciplinuje medije, a sada, da li je ovo najava i pokušaja uređivanja stanja u civilnom sektoru. Gospodo iz Vlade, ćutanje je upravo prećutna podrška ovakvim ispadima kojih će, ukoliko se svi jasno od toga ogradimo, biti sve više i više u budućnosti. Treba da naglasimo da je sloboda udruživanja jedno od osnovnih prava i sloboda delovanja u civilnom sektoru i da je to nešto što će biti procenjivano i u poglavljima koja očekujemo ubrzo da otvorimo. Tražim odgovore od nadležnih ministarstava na ova pitanja koja sam postavila. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se. Imao bih nekoliko pitanja, pošto dolazim iz opštine Svrljig gde je unazad nekoliko dana, nekoliko nedelja, imali smo katastrofalnu situaciju koja je bila slična, kao što je bilo u Majdanpeku, gde smo čuli, a kada sam ja to slušao, nisam verovao dok nije došlo to i kod mene u moju opštinu odakle dolazim. Bili smo u velikim problemima i opština Svrljig je uvela vanrednu situaciju 7. decembra. Inače, 4. decembra smo imali katastrofalnu situaciju da su se na visokonaponskoj mreži desili kvarovi i gde je više od sela izgubilo struju. Kasnije sam, normalno kao narodni poslanik, koji je bio uvek u službi naroda, zajedno sa lokalnom samoupravom otišao na teren gde smo zatekli katastrofalnu situaciju. Znači, sve je palo, stubovi, niskonaponski,visokonaponski, katastrofalna situacija. Sva sela su bila odsečena i u tom trenutku, zahvaljujem se ED Svrljiga koja je svojim angažovanjem u saradnji sa svim našim komšijama, jer je takva situacija bila i u Knjaževcu i u okolnim opštinama, da se pomogne da se reši problem i da se ljudima obezbedi struja. Kada neko kaže u našim selima nije potrebno struje, to sam čuo i od nekih mojih kolega, kažu – tamo ljudima ne treba struja zbog toga što tamo imaju drva, imaju šporet na drva, njima zamrzivači ne trebaju. Kada sam bio na terenu stvarno je bila katastrofalna situacija. Ljudima u selima je potrebna struja. Radnici i elektrodistribucije su maksimalno pomogli zajedno sa ljudima iz Prokuplja, njihove kolege, u to se uključila i Vojska Srbije. Ovog trenutak se zahvaljujem Vojsci Srbije koji su zajedno sa radnicima elektroprivrede došla u Svrljig, došla u Knjaževac i svojim angažovanjem potpomogla da se reše stvarno neverovatni problemi. Imam 46 godina i u svom životu ne pamtim da se tako šta desilo, da je takva količina leda i snega bila na stubovima, na provodnicima i da se tako nešto desilo. + Vojska Srbije je stvarno ono što stvarno vredi kod nas. Pokazali su svoje pravo lice, pomogli su građanima naše opštine, pomogli su našim poljoprivrednim proizvođačima, dali su i vojsku da pomogne i u kopanju rupa za stavljanje stubova, dali su i ljudi iz svoje medicinske struke da zajedno sa našim ekipama iz Svrljiga obilaze naše poljoprivredne proizvođače, naše stare ljude koji su našim selima i koji su stvarno bili u teškoj situaciji. Naši ljudi kada vide uniformu stvarno oni to vole, oni to cene, jer svi znamo da je stub naše države uvek bio i biće vojska, Pravoslavna crkva i selo. Zato se još jednom zahvaljujem Vojsci Srbije, generalu Aleksandru Živkoviću koji je zajedno i sa ministrom odbrane bio kod nas u Svrljigu gde smo zajedno obišli te naše porodice, ta naša sela, gde smo zajedno obišli i opštinu Knjaževac u kojoj se dešavala ista situacija. Moje pitanje bi bilo za Ministarstvo energetike – kada će se vratiti sve u prethodno stanje i u pravo stanje da se vrate oni stubovi niskonaponska mreža i visokonaponska mreža? Ujedno bih morao da kažem i imam obavezu da kažem da je u opštini Svrljig 90% stubova niskonaponske mreže su drveni i to važi i za visokonaponsku mrežu. Znači, stubovi su u veoma lošem stanju. U prethodnom sam periodu kada sam bio predsednik opštine 2010, 2011. godine tražio od nadležnih iz elektroprivrede da se promene ti stubovi zato što su veoma lošem stanju. Do sada to nije urađeno i siguran sam da će posle ovoga imati mogućnost da se sve to završi. Inače, u opštini Svrljig ima većih delova opštine gde ima i niži napon, gde kada ljudi uključe mlin čekićar, da nešto samelju, tada skoro nestane struja. Pitanje – kada će moći da se i u tim delovima naše opštine vrati i da se stavi sve onako kako treba što se tiče elektrosnabdevanja? Siguran sam da će i „Elektoristok“ imati snage i mogućnosti da to završi. Zato su se pokazali sada veoma dobri svi njihovi radnici koji su bili na terenu. Pitanje imam i za Ministarstvo poljoprivrede. Pošto u trenutku kada je bila ta elementarna nepogoda imali smo veliku štetu.
Hvala vam. Vreme ste prekoračili. Pošto se više niko ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momo Čolaković, Mirjana Dragaš, dr Miljana Nikolić, prof. dr Vladimir Marinković i Olgica Batić. Nastavljamo rad i prelazimo na načelni pretres o 6. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNI ZAKONA O IZVRŠENjU I OBEZBEĐENjU. Primili ste Predlog zakona koji je podnela grupa od 131 narodnog poslanika, poslaničke grupe SNS, primili ste mišljenje Vlade o Predlogu zakona. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načeluza poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača želi reč? Reč ima Biljana Pantić Pilja.
Hvala vam. Poštovana predsednice Narodne skupštine, koleginice i kolege narodni poslanici, kada je 2011. godine počeo da se primenjuje sadašnji zakon o izvršenju i obezbeđenju, isti je uveo neke novine. Jedna među tim novinama je bilo ustanovljavanje nove pravosudne profesije privatnih izvršitelja. Stava sam kao neko ko svakodnevno primenjuje ovaj zakon, da ima nekoliko problematičnih odredaba u Zakonu o izvršenju i obezbeđenju, i nadam se da će oni biti predmet sveobuhvatnih izmena nadležnog ministarstva. Svakako, jedna od tih glavnih novina, uvedena Zakonom o izvršenju i obezbeđenju, kao što sam rekla, uvođenje privatnih izvršitelja, donela je poboljšanje u radu izvršnih postupaka, kada su se otvorila mnoga druga pitanja, na koji način rade ti privatni izvršitelji. Tačno je da je uvođenjem institucije privatnih izvršitelja rasterećen sud i da se izvršenja mnogo brže sprovode i da se izvršni poverilac u mnogo kraćem roku i naplaćuje. Slobodna sam da predložim ministru pravde da razmisli možda o predlogu da izvršenje potpuno pređe u ruke privatnih izvršitelja i da se sud totalno rastereti od ovih predmeta, kao što imamo takva zakonska rešenja u pojedinim zemljama. Što se tiče naplate izvršnih poverilaca, navešću samo jedan primer koji ide u prilog ovome što sam sada rekla, da je novosadski Osnovni sud ovih dana tek na adrese dužnika poslao predloge za izvršenja iz 2011. godine, jednog komunalnog preduzeća. Međutim, odredbe važećeg zakona o izvršenju i obezbeđenju, koje se odnose na mesnu nadležnost i na odredbe koje se odnose na određivanje izvršitelja, su tokom primene ovog zakona pokazale kao vrlo problematične i stvorile su dosta prostora za zloupotrebu i za korupciju. Ne želim da budem maliciozna, ali kao da je predlagač ovog zakona još 2011. godine želeo da ostavi mogućnost da se pojedini privatni izvršitelji bogati favorizuju, i da ne postoji kršenje nijedne zakonske norme, nego da se određenim izvršiteljima daju poslovi, dok drugi izvršitelji zatvaraju svoje kancelarije. Ovim predlogom zakona, koji je podneo 131 poslanik SNS, se nadam da će se stati na put samovolji pravnim licima koji obavljaju komunalne i slične usluge. Naime, predložene izmene člana 252. Zakona o izvršenju i obezbeđenju gde kaže da izvršni poverilac radi ostvarivanja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih komunalnih i drugih usluga koji podnese predlog za izvršenje, a pre podnošenja predloga, podnese zahtev komori izvršitelja da odredi izvršitelja, a da komora odredi izvršitelju u roku od pet dana i to ravnomerno, prema azbučnom redu njihovog upisa. Ovakav predlog nije velika novina, zato što ovakvo slično rešenje imamo i u Zakoniku o krivičnom postupku gde je predviđeno da javni tužilac ili predsednik suda koji vodi postupak, rešenjem postavi branioca po službenoj dužnosti, po redosledu spiska advokata koji dostavlja nadležna advokatska komora. Takođe, odredbom člana 81. Zakona o parničnom postupku je propisano da će sud tuženom postaviti privremenog zastupnika, takođe po redosledu sa spiska advokata koji sudu dostavlja nadležna advokatska komora. Ovakvo zakonsko rešenje već postojim, u drugim našim zakonima gde se vodilo računa na koji način će biti imenovani branioci po službenoj dužnosti, odnosno privremeni zastupnici i ne vidim zašto se ovaj princip ne bi primenio i na privatne izvršitelje. Do sada nije postojao nijedan kriterijum za raspodelu predmeta, već je diskreciono pravo ostavljeno poveriocu da sam izabere privatnog izvršitelja i postojala je samo preporuka komore koja nije imala obavezujuće dejstvo da izvršitelji se imenuju imajući u vidu ravnomernu raspodelu predmeta. Do sada smo imali slučajeve da pojedina javna komunalna preduzeća favorizuju neke privatne izvršitelje pa sam u razgovoru sa kolegama izvršiteljima saznala da se prilikom raspodele predmeta od strane jednog komunalnog preduzeća, jedan izvršitelj dobijao 17.000 predmeta u rad, i primio je u predujam oko 700.000 evra. Imali smo slučaj i „Elektro-Vojvodine“. Ukupno ima 10.000 predmeta i da skoro 8.000 premeta da u rad jednoj izvršiteljskoj kancelariji, a preostalih 2.000 predmeta raspodeli na osam privatnih izvršitelja. Kako je moguće da jedna izvršiteljska kancelarija može efikasno da dobije u rad 8.000 predmeta i da efikasno obavlja svoj rad, a da ostalih 2.000 predmeta se raspodeli samo na ostalih osam izvršitelja. Izvršni poverioci su ovakvo svoje postupanje pravdali angažovanjem striktno pojedinih izvršitelja zbog efikasnosti naplate, što mislim daje non-sen, zato što bilo koji izvršitelj koji dobije posao, će da izvrši svoj posao i da izvrši naplatu, što je bolje moguće za izvršnog poverioca. Kao što sam rekla, ne mogu da verujem da neko ko ima u radu 8.000 predmeta će da bude efikasniji nego onaj ko ima u radu 1.000 ili 2.000 predmeta. Jasno je da su pojedina javna preduzeća broj predmeta upadljivo dodeljivala jednom broju izvršitelja i da je to bilo do sada moguće zbog nedorečenosti zakona. Usvajanjem predloženih izmena će se stati na put samovolji javnih preduzeća koja obavljaju komunalne i druge usluge koje će imati obavezu da se obrate komori izvršitelja koja će biti u obavezi da ravnomerno raspodele predmete po azbučnom redu upisa. Sledeća izmena koja je predložena ovim predlogom zakona odnosi se i na mesnu nadležnost. Važećim zakonskim rešenjem koje smo imali, bilo je predviđeno da za postupanje nadležan izvršitelj na čijem području se nalazi prebivalište izvršnog poverioca. Zakonikom o krivičnom postupku propisano je da privatna tužba može da se podnese sudu na čijem području okrivljeni ima prebivalište. Takođe, Zakonom o parničnom postupku predviđena je opšta mesna nadležnost, gde je sud nadležan, na čijem području tuženi ima prebivalište. Zato mi nije ni jasno kako je neko ko je predlagao zakon 2011. i ko je usvojio, mogao da napiše da se mesna nadležnost, kada imamo već ovakva zakonska rešenja, određuje prema prebivalištu izvršnog dužnika. Zbog ovakvih zakonskih rešenja, koji su izuzetak od opštih pravila, došlo je do favorizovanja izvršitelja ih većih gradova, posebno iz Beograda, jer je većina izvršnih poverilaca imala, i dan danas imala svoje sedište u Beogradu i većim gradovima, pa su pojedini izvršitelji morali iz unutrašnjosti da zatvaraju svoje kancelarije. Još jedan razlog za promenu postojećeg zakonskog rešenja je načelo ekonomičnosti i efikasnosti. Postavlja se pitanje kakoizvršitelj iz Beograda može da obavlja efikasno izvršenje u Subotici, umesto da to radi izvršitelj iz Subotice? Ili, na primer, novosadski izvršitelj, koji u predmetima „Elektro-Vojvodine“, protiv dužnika iz recimo Pančeva, izlazi da izvrši popis i procenu pokretnih stvari, naplati oko 5.000 dinara svoje troškove, a izvršitelj iz Pančeva bi taj iznos naplatio za oko 1.500 dinara bi izvršio povereni mu posao. Ovim putem apelovaću na Ministarstvo pravde, na čelu sa ministrom Selakovićem, koji je do sada pokazao da se vrlo uspešno bori sa problemima iz pravosuđa koji su ostali nakon nesretne reforme iz 2010. godine, da se takođe pozabavi nadzorom nad gradom izvršitelja i komorom izvršitelja, saglasno odredbi člana 346. Zakona o izvršenju i obezbeđenju, kako bi se unapredio rad izvršitelja i komore na što bolji način i kako bi se sprečile zloupotrebe u radu izvršitelja i komore. Smatram da su svi ovi razlozi dovoljni da vas ubedim da u Danu za glasanje, glasate za ove predložene izmene. Hvala vam.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Petar Petrović, izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Pilja, koja je ovlašćeni predstavnik grupe poslanika koja je podnela predlog ovog zakona. Gospođo predsednice, ako mi dozvolite, ja bih samo u jednom minutu govorio o stavu Odbora, a da iskoristim vreme da govorim i kao ispred poslaničke grupe, da se ne javljam ponovo. Znači, na Odboru za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu je jednoglasno prihvaćen u nacrtu Predloga izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju, iz razloga koji su navedeni u obrazloženju za izmene ovog zakona. Istovremeno da kažem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u Danu za glasanje podržati predlog ovihizmena zakona iz razloga navedenih u obrazloženjima. Smatramo da je u dosadašnjoj primeni ovog zakona bilo dosta nelogičnosti, ali istovremeno, ispred poslaničke grupe JS mogu da kažem da mi nemožemo svu krivicu da snosimo za zakon koji smo usvojili 2011. godine, već upravo deo krivice moraju da prihvate i da snose oni koji su određivali izvršitelje koji će raditi na terenu. Naime, u mnogim javnim komunalnim preduzećima su oni koji su birali i određivali ko će se baviti izvršenjem, odnosno naplatom potraživanja tih komunalnih preduzeća određivali jednog, ili eventualno dvojicu izvršitelja i davali im po nekoliko hiljada predmeta. Niko njima nije zabranjivao i zakon to nigde nije zabranjivao da su mogli da odrede više izvršitelja. Mogli su, recimo, ako su potraživanja u Vranju ili u Nišu da daju te poslove tim izvršiteljima iz Vranja, iz Niša itd. Prema tome, nije samo krivica do zakona, nego je krivica do onih koji su zakon primenjivali. To moramo reći. Zato što je praksa takva kakva je, mi smo morali da dođemo u situaciju da predložimo izmene ovog zakona da bismo upravo onemogućili one koji su više hiljada predmeta davali jednom ili par izvršitelja da to ubuduće ne rade, već da se izvršenja daju onim izvršiteljima koji će sedište biti vezano za prebivalište, odnosno sedište izvršnog dužnika i to je dobro. Međutim, ono što bismo mi iz JS predložili, to je da se razmisli i da se da, rekao bih, neki nalog nadležnim inokosnim i drugim organima u javnim komunalnim preduzećima da mnoga potraživanja koja su stvarno mala, ima na hiljade takvih potraživanja, se eventualno otpišu ili na neki drugi način stave u mogućnost da se izvrši od strane onih dužnika, jer imamo ne mali broj slučajeva da troškovi izvršenja nekoliko puta premašuju iznose onih koji treba da se naplate. To izaziva kod izvršnih dužnika veliki revolt. Narod ne shvata, odnosno dužnik ne shvata da postoje tarife po kojima privatni izvršitelj radi i on mora da naplati svoju uslugu. U svakom slučaju, tamo gde postoji mogućnost da se određena mala potraživanja, koja neće da ugroze poslovanje tih komunalnih sistema, otpišu, da se kamate za neka potraživanja, mada se to i radi, otpišu ili svedu na neku razumnu meru, jer smo u mnogo slučajeva radili i zakone donosili gde smo kamate na određena potraživanja kod mnogih poverilaca potpisivali i davali mogućnost da se obaveze izvršavaju na rate. Sve to treba imati u vidu u primeni ne samo ovog zakona. Ovaj zakon je sigurno dobar i pospešiće rad i mogućnost naplate određenih potraživanja od strane komunalnih preduzeća, jer ovde se radi samo o onim potraživanjima koja se tiču potraživanja javnih komunalnih službi, kao što su distribucija, vodovod, čistoća itd, da ne nabrajam dalje, znamo o čemu se radi. Dobro je, takođe, što je ovde obaveza da izvršni poverilac mora izvršitelju da dostavi dokaz da je opomenuo izvršnog dužnika na način propisan zakonom da izvrši svoju obavezu, pa da tek tada može izvršitelj da krene u naplatu potraživanja. U protivnom, on mora, tako i zakon predviđa, da zaključkom odbaci predlog za izvršenje. Sve u svemu, na ovaj način ćemo sigurno poboljšati primenu postojećeg zakona i siguran sam i poboljšati i naplatu tamo gde je moguće da se naplate javne komunalne obaveze. Istovremeno, još jednom kažem, bilo bi dobro da se razmisli da li je moguće i kako je moguće da se ona potraživanja javnih komunalnih preduzeća koja su mala, na neki način otpišu, da ne bi ti troškovi izvršenja prevazilazili nekoliko puta troškove obaveza koje ima neki dužnik prema poveriocu. Na kraju krajeva, još jednom da ponovim, u danu za glasanje poslanička grupa JS će glasati za Predlog izmena i dopuna ovog zakona. Hvala.
Reč ima Snežana Malović.
Poštovana predsednice, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, danas je na dnevnom redu izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Ja ću građane Srbije, kao i sve nas, da podsetim da su ovo druge izmene ovog važnog zakona koje se odvijaju u ovoj godini, u ovom sazivu parlamenta. Podsetiću sve nas da su krajem avgusta ove godine takođe predložene izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju i to samo nekoliko članova, kao što je i sada slučaj. Prošli put, kao što ćemo i sada, istakli smo da su izmene Zakona o izvršenju i obezbeđenju koje su predložene neophodne, a predložene izmene i dopune u skladu sa savremenom praksom i potrebama fizičkih i pravnih lica, koje se nalaze u postupku izvršenja i bezuspešno pokušavaju da naplate svoja potraživanja. Međutim, problem je u tome na koji način se ove izmene i dopune, kao što sam rekla, najvažnijeg zakona za sprovođenje postupka izvršenja, koji treba da doprinese efikasnosti izvršnog postupka s jedne strane, ali takođe sa druge strane može ga učiniti inertnijim i samim tim doprineti da se privredne aktivnosti ne odvijaju na zadovoljavajući način. Problem je u tome na koji način se ove izmene i dopune predlažu. Podsetiću vas da je po rečima ministra pravde, Ministarstvo pravde u julu 2014. godine, znači ove godine, obrazovalo radnu grupu koja prema rečima ministra, čiji je zadatak da popravi i učini jasnijim odredbe zakona o opštem delu izvršnog postupka i na taj način se uspostavi efikasniji sistem izvršenja, a položaj izvršitelja učini jasnijim. Umesto da danas raspravljamo o predlogu radne grupe, o celovitim izmenama i dopunama ovog važnog zakona, mi raspravljamo o izmeni jednog člana za koji kažem da je potreban i neophodan i koji je predlagač jedna poslanička grupa. Iako je ovde reč samo o izmeni jednog člana, zakonu o izvršenju i obezbeđenju, nemoguće je i neophodno je ne osvrnuti se na celokupan postupak izvršenja koji se danas u Srbiji odvija na dvojaki način, znači od strane suda ili od strane izvršitelja, lice na koje je država prenela određena javna ovlašćenja. Što se tiče sudova, možemo slobodno oceniti da postupak izvršenja u okviru sudova ne funkcioniše na zadovoljavajući način i pored usvajanja potpuno novog Zakona o izvršenju i obezbeđenju koji je usvojen 2011. godine i koji je trebao da doprinese efikasnosti postupku izvršenja od strane suda, ali i uopšte postupka izvršenja i zbog toga su i uvedeni izvršitelji. Postavlja se opravdano pitanje – zbog čega to nije ostvareno? Po mom mišljenju i mišljenju Socijaldemokratske stranke, prvi razlog je odsustvo kontrole. U postupku po prigovorima, jedinom pravnom leku u izvršnom postupku, sud je dužan da odluku po prigovoru mora da donese u roku od tri dana ne vezano da li je izvršenje određeno od strane izvršitelja ili od strane suda. Ukoliko postupajući sudija ne donese odluku u zakonskom roku prema Zakonu o izvršenju i obezbeđenju, znači imperativnoj odredbi ovog zakona, smatra se da sudija ne postupa savesno i efikasno. Tvrdim da danas postoje predmeti u postupku izvršenja po prigovoru gde odluka nije doneta duže od dve godine. Takav je slučaj, na primer, u Prvom osnovnom sudu u Beogradu. Takođe, jasnosti nije poznato da odgovornost takođe dela u vezi naplate duga po davanju višemilionskih kredita licima koja se davno snalaze u krivičnom postupku zbog oštećenja banaka, snosi i neefikasan rad, kako izvršnog, tako i stečajnog suda. Nije nam poznato da je i njihov rad ispitan. Zatim, postavlja se pitanje ravnomerne raspodele predmeta. Kada je menjana mreža sudova u Srbiji krajem prošle godine, bilo je rečeno da se to čini i zbog ravnomerne raspodele predmeta. Tako je u Beogradu formirano izvršno odeljenje za sva tri osnovna suda u Beogradu koja funkcionišu na teritoriji ovog grada. Nekada je postojao jedan, Prvi osnovni sud, a sada postoje tri osnovna suda, Prvi, Drugi i Treći, i svaki od tih sudova ima svoje izvršno odeljenje, čime je prekinuta dugogodišnja tradicija da postoji jedno izvršno odeljenje na teritoriji Beograda. Podsetiću vas da kada je postojalo pet beogradskih sudova postojalo je samo jedno izvršno odeljenje koje je funkcionisalo u okviru Četvrtog suda. Mi do dana današnjeg ne znamo šta je razlog bilo za formiranje izvršnog odeljenja pri svakom od ovih sudova. Šta se na taj način dobilo? Doprinelo se tome da postoje predmeti u radu na nivou Prvog osnovnog suda negde oko 19.000, više od 19.000 hiljada, dok na nivou Trećeg osnovnog suda postoji nešto više od 10.000 predmeta, što znači da u okviru Prvog osnovnog suda imamo duplo više predmeta nego što ima Treći osnovni sud u svom radu, što dalje znači da poverilac koji ima svoje potraživanje za koje je nadležan Prvi osnovni sud, mnogo brže će naplatiti nego poverilac koji ima svoje potraživanje za koje je nadležan Treći osnovni sud. Vrlo značajno pitanje koje je i ovde istaknuto postavlja se u vezi rada izvršitelja i odnosa kontrole prema izvršiteljima. Smatram da bi javnost trebala da bude obaveštena o problemima koji su nastali na relaciji Komore izvršitelja i Ministarstva pravde i da dobijemo odgovor zašto je Komora izvršitelja u jednom momentu povukla svoje predstavnike iz radnih grupa Ministarstva. Takođe, treba da budemo obavešteni da li postoji problema u radu radne grupe koju je formiralo Ministarstvo pravde. Zatim, postavlja se pitanje na koji način se danas vrednuje rad izvršitelja i na koji način su se do sada delili predmeti, što je takođe istaknuto kao razlog podnošenja predloga za izmenu i dopunu Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Znači, na koji način se dele predmeti u javno-komunalnim preduzećima? U javnosti su apostrofirani drastični slučajevi u kojima su pojedine kancelarije izvršitelja dobijale više desetina hiljada predmeta, dok većina izvršitelja sa te teritorije nije dobijala ni jedan predmet. Ja danas postavljam pitanje – na koji način se raspodeljuju predmeti Infostana ili Parking servisa kada ne postoji pravilnik o vrednovanju rada izvršitelja? Zatim, ono što je još važnije – ko vrši nadzor nad radom izvršitelja? Po zakonu, to bi trebalo da radi Komora izvršitelja i Ministarstvo pravde. Koliko je meni poznato, Komisija u okviru Komore izvršitelja ne funkcioniše, ali ne funkcioniše ni Disciplinska komisija u okviru Ministarstva pravde, niti je odlučeno po predmetima i postupcima koje je pokrenula Komora izvršitelja protiv određenih izvršitelja. Nadam se da će to u narednom periodu biti učinjeno. Drugo, više nego evidentno je da postoji neujednačena praksa i da izvršitelji za iste usluge različito naplaćuju, što smatram nedopustivim. Sam ministar Selaković je na Desetom Evropskom forumu za unapređenje vladavine prava ukazao na to u julu mesecu ove godine i rekao da su u primeni važećeg Zakona o izvršenju i obezbeđenju uočeni brojni nedostaci koji se odnose na odgovornost izvršitelja kod preciziranja lakših i težih disciplinskih povreda, vođenje neuredne evidencije, kao i neujednačenosti prakse u donošenju akata. Nadam se da će i ove anomalije biti otklonjene. Ministar je tom prilikom najavio da je potrebno da se položaj izvršitelja učini jasnijim. Umesto toga, sredinom ove godine imenovano je šest izvršitelja za teritoriju Beograda izvan Pravilnika koji reguliše broj izvršitelja koje donosi sam ministar. Zbog ovih, ali i drugih razloga koji se tiču problema u radu izvršitelja smatramo da je potrebno da se izvrši celovito sagledavanje problema koji su se u praksi pojavili kako u primeni Zakona o izvršenju i obezbeđenju, tako i u neophodnim izmenama i dopunama ovog zakona. Umesto toga, kao što sam istakla, mi danas raspravljamo o izmeni jednog člana, a pre tri meseca smo raspravljali o izmeni par članova Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Što se tiče samih izmena koje su predložene, podržavamo intenciju o ravnomernoj raspodeli predmeta koji se tiču izvršenja po verodostojnim ispravama u komunalnim i sličnim stvarima gde je poverilac Javno komunalno preduzeće usled problema koji su se desili u praksi, usled odsustva pravilnika o vrednovanju rada izvršitelja. Smatramo da je celishodno da se to zakonom propiše. S tim u vezi iznosim dilemu da li ova odredba može da se odnosi i na predmete koji se tiču pružanja komunalnih i sličnih usluga gde je poverilac pravno lice sa većinskim privatnim kapitalom, obzirom da Ustav Republike Srbije garantuje slobodu preduzetništva, a samim tim i slobodan izbor lica sa javnim ovlašćenjima kao što su izvršitelji ili advokati, a sa kojim želi da sarađuje. O tome ćemo u raspravi po amandmanima bliže razgovarati. Zatim smatramo sledeću intenciju Predloga zakona da ova odredba nije celovito napisana i zbog toga apelujemo da pogledate amandman koji smo s tim u vezi predložili. Naime, smatramo da treba da postoji ravnomerna raspodela predmeta gde je izvršni dužnik Republika Srbija. Nažalost, takvih predmeta je mnogo i Prvi osnovni sud je uputio dopis Komori gde ih obaveštava o tim postupcima, jer dolazi do duple naplate pred sudom i od samih izvršitelja jer kod takvih predmeta koji se naplaćuju po osnovu presude postoji dispozicija poverioca kojim putem će naplatiti svoje potraživanje da li preko izvršitelja ili putem suda. Ukoliko se raspodela ovakvih predmeta ne vrši putem Komore, postavlja se pitanje na koji način će se vršiti razmena informacija između Komore i suda i samim tim na koji način će se osujetiti zloupotrebe. Na ovaj način tvrdim da hoće. Stoga, kao što sam rekla, apelujemo da se ovaj amandman prihvati, jer je on u interesu zaštite pravnog poretka i funkcionisanja celovitosti državnog sistema. Na kraju postavljam pitanje da li se imao u vidu problem koji postoji u Komori izvršitelja, obzirom da već po drugi put Skupština Komore izvršitelja nije uspela da se sastavi i nije uspela da se održi sednica, obzirom da nije bilo kvoruma i samim tim postavlja se pitanje da li će oni uopšte biti u stanju da donose akt na osnovu koje bi trebalo da se izvrši ravnomerna raspodela predmeta. Zbog toga smo predložili amandman da ovaj akt treba da donese Ministarstvo pravde uz saglasnost Komore. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala, predsednice. Na samom početku diskusije povodom predloženih izmena Zakona o izvršenju i obezbeđenju u ime poslaničke grupe SPS ističem da će naša poslanička grupa u danu za glasanje bezrezervno podržati ovakav predlog, naravno, sa određenim sugestijama i sa određenim predlozima koji mogu samo da doprinesu poboljšanju kvaliteta ovih izmena i promena, odnosno dopuna. Zamolio bih poštovanu koleginicu Biljanu Pantić da pažljivo sagleda sve ono na šta ćemo najdobronamernije ukazati kako bi u punom kapacitetu i na najbolji mogući način mogli pred građanima da pokažemo da zakonodavna regulativa mora da bude onakva kakva je u najboljem interesu građana, s jedne strane, a s druge strane da to podrazumeva uvođenje reda. Predloženim izmenama i dopunama se konačno uvodi red u jednu fazu izvršenja i to fazu izvršenja u kojoj se angažuju privatni izvršitelji. Mi u poslaničkoj grupi SPS moramo da ukažemo na nešto što je svima više nego jasno, a to je da se previše dugo čekalo da se u skupštinskoj proceduri pojavi ovakav predlog o izmenama i dopunama Zakona. Zašto? Pa, ovaj problem je prepoznat pre više od godinu dana i pre više od godinu dana ovaj problem smo mogli da identifikujemo upravo na isti način na koji ga identifikujemo i danas. Zaista je krajnje činjenično utemeljeno i potpuno tačno uvažena koleginica Biljana Pantić izložila brojne primere protekcionizma. Nažalost, za ovih više od godinu dana taj se protekcionizam multiplicirao. Mi smo dozvolili enormno bogaćenje privatnim izvršiteljima. Dozvolili smo zbog toga što nismo na vreme usvojili ovakve izmene i dopune a imali smo više prilika. Dozvolili smo da se pojedini izvršitelji obogate za po nekoliko desetina hiljada evra. Mi smo dozvolili da se uspostavi čak i formalno-pravna diskriminacija privatnih izvršitelja i mi smo dozvolili, nažalost, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici da se pojedini direktori javno-komunalnih preduzeća ponašaju despotski, tako što će uvek i u svakoj situaciji angažovati jednog te istog izvršitelja. Konačno, na osnovu svega onoga što je uvažena koleginica Pantić istakla, postoji ne neophodnost, ne nužnost, već imperativ da se takvim štetnim delovanjima stane na put. Nažalost, čini mi se da nikad nismo obuhvatali, ali i nemoguće je, iskreno rečeno, obuhvatiti bukvalno sve situacije u kojima se mora zakonski, odnosno sistemski reagovati. Na kraju krajeva, ni jedan zakon to do sada nije uspeo, a neće možda ni ovaj, ali barem možemo da doprinesemo da se korpus situacija u kojima se pojavljuju ovakva štetna delovanja na neki način obuhvati, odnosno da predupredimo nešto što se do sada dešavalo kao štetno. Zašto ovo ističem? Pre svega, mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da bi postojeće predložene izmene trebalo dopuniti, zbog određenih nejasnoća i mogućnosti da se pojedini neodređeni termini i široko tumače, a da se u praksi pojavi nešto što podrazumeva neujednačeno postupanje, odnosno postupanje koje može da izazove dalje štetne posledice. Naime, u stavu 1. predloženih izmena člana 252. navedeno je ono što treba da stoji, da se izvršni poverilac mora obavezati da pre podnošenja predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu pruženih usluga najpre traži od komore da odredi komora izvršitelja, ali ovde postoji, uvažena koleginice Pantić, jedan neodređen pojam, a to je da su to komunalne i slične usluge. Slične usluge je veoma širok pojam. Slične usluge podrazumeva prilično veliko, odnosno prilično široko tumačenje, što može da izazove neujednačenu praksu od strane izvršitelja, pa čak da se odbacuju predlozi za izvršenja tamo i gde ne bi smelo da se čini. Zbog toga mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da ovaj termin treba izbaciti i treba daleko jasnije i preciznije to formulisati i reći da su to usluge iz delatnosti javnih i javno-komunalnih preduzeća, a ne slične usluge. Zašto? Zato što su determinatori, generatori, ovakvih diskriminatorskih pojava, ovakvih štetnih pojava upravo javno-komunalna preduzeća, odnosno njihova rukovodstva, koja su principom nepotizma, principom prijateljskih i kumovskih i drugih veza određivali iste izvršitelje. Ne želim da optužujem nešto bez osnova, jer mi to u poslaničkoj grupi SPS nikada nismo činili, a moguće je da postoje indicije i na druge vrste, pa čak i kriminalnog delovanja. Ono što bi trebalo precizirati, uvažena koleginice Pantić, jeste i rok u kome je komora dužna da odgovori izvršnom poveriocu po njegovom zahtevu da se odredi izvršitelj. Ovaj rok je predlagač definisao kao rok od pet dana. Smatram da je to prekratak rok, prekratak rok iz jednostavnog razloga što imamo mnogo javnih i javno-komunalnih preduzeća. Imamo situacije u kojima će se komora opteretiti ogromnim brojem zakona. Komora nesumnjivo nema kapacitete da odgovori na te zahteve za tako kratko vreme. U komori je potrebno da se institucionalizuju, pa čak i zakonski obuhvate one kategorije tela, organa, kako god, koji bi trebalo u stručnom smislu reči da po ovim zahtevima rešavaju, iste obrađuju i odgovaraju. S toga, najmanji ili najblaži rok, koji istovremeno predstavlja upodobljavanje sa odredbama Zakona o izvršenju i obezbeđenju jeste rok od pet radnih dana, a to u praksi znamo da je rok od osam dana, pa smo i mi u poslaničkoj grupi SPS to prepoznali i nudimo u amandmanu, da upravo ovaj rok bude duži rok, ne mnogo, u svakom slučaju, to je najmanji mogući rok. Istovremeno, dolazimo u situaciju da nemamo različite rokove upravo u zakonu u kojem intervenišemo, a to je Zakon o izvršenju i obezbeđenju, gde je definisan rok upravo od pet radnih dana. Na kraju, ono što je ovde suštinsko, uvažena koleginice Pantić, jeste sledeće. Mi smo ovde ostavili opet diskreciono pravo izvršnom poveriocu, mi to ne smemo da činimo, diskreciono pravo u slučaju da komora ne odgovori po zahtevu. On opet ima diskreciju da odredi izvršitelja po svom slobodnom opredeljenju. Šta smo postigli? Postigli da opet direktor zove svog prijatelja, svoga kuma, svoga rođaka, izvršitelja, da mu opet daje po hiljadu, desetine hiljada predmeta. Opet ulazimo u začarani krug. Taj začarani krug, kada donosimo ovaj zakon, ne sme da postoji, ne sme da postoji zbog građana, ne sme da postoji zbog izvršnih poverilaca, ne sme da postoji zbog izvršnih dužnika. Mi smo u amandmanu pokušali da predupredimo, da poboljšamo kvalitet ovog člana na sledeći način, tako što smo rekli da u slučaju kada komora ne odgovori po zahtevu izvršnog poverioca, da odredi izvršitelja, da u toj situaciji izvršni poverilac može odrediti izvršitelja, ali nikako onoga koga je već ranije odredio. Šta to znači? To znači da uvek mora biti novi izvršitelj, nikako onaj kome su već ustupljeni predmeti, nikako onaj koji je već stekao određene benefite i određene koristi, a videli smo iz vašeg izlaganja koje su to koristi koje su oni ostvarivali. Zbog toga vas molim da upravo ovakav predlog amandmana uvažite, razmotrite i da to bude jedan od načina, naravno, ne najbolji, naravno, za ovu situaciju možda i ne u onoj meri efikasan u kojoj želimo da bude, ali je to sigurno jedan od načina koji može do donošenja konačne verzije Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koja se priprema i koja će, nadam se, uskoro biti u skupštinskoj proceduri, da bude jedno od rešenja. Takođe, ono što je jako važno istaći jeste činjenica da i u sledećim odredbama upravo predloženih izmena u članu 252. stoji obaveza, što pozdravlja poslanička grupa SPS, da se odbaci zahtev izvršnog poverioca u slučaju kada on nije dostavio izvršitelju dokaz da je komora reagovala, da komora nije odgovorila po zahtevu, a isto tako i dokaz da nije ranije bio određen izvršitelj Pera Perić, koji će biti stalno jedan te isti izvršitelj. Onda dolazimo u situaciju diskriminacije ostalih izvršitelja, privilegovanja pojedinih, na šta ste vi sa pravom, osnovano i argumentovano ukazali. S toga, imajući u vidu sve ovo što sam istakao, ja vas molim da amandman koji smo mi podneli razmotrite i da svi zajedno, pre svega, na Odboru za pravosuđe ocenimo ove krajnje dobronamerne sugestije pozitivnim i da ih implementiramo, odnosno usvajanjem poboljšamo kvalitet zakona. Naravno, da mi u poslaničkoj grupi SPS želimo da se osvrnemo i na nešto na šta ste se vi i sami osvrnuli, jer želimo da pomognemo Vladi Republike Srbije, koja u nekom inperativnom smislu svog delovanja teži da pravno ustrojstvo, pravna regulativa bude na onom nivou kakav podrazumeva zadovoljenje interesa građana kroz dobre zakone. Zbog toga pozdravljamo intenciju da se postepeno, a naravno, sistemski, izvršenja sa izvršitelja u sudovima prebacuju na privatne izvršitelje. Ali, budimo potpuno otvoreni, realni i iskreni, to do donošenja kompletnog Zakona o izvršenju nećemo moći da uradimo iz jednostavnog razloga što ne samo što nismo sistemski pripremili jednu takvu situaciju koju možemo obuhvatiti zakonom, već zbog toga što ni komora izvršitelja nije pripremljena za tako nešto. Na mestu su kritike koje su upućene ka komori izvršitelja da se disciplinski ne reaguje na situacije u kojima treba da se reaguje, da se čini ono što je ovde rečeno da se čini. Pomenut je stečaj. Moram da ukažem na nešto što stoji, da su upravo privredni sudovi, i to može da bude dobar primer, taj problem rešili tako što se stečajni upravnici biraju na osnovu algoritma i istovremeno postoji jedna centralna i centralizovana baza podataka sa svim potrebnim karakteristikama svih stečajnih upravnika. Zašto se to ne bi moglo analogno primeniti i kada su izvršitelji u pitanju? Može, samo je potrebno to ustrojiti i sistemski rešiti. Naravno da postoje i one druge intencije na koje ste ukazali i koje mi u poslaničkoj grupi SPS snažno podržavamo, a to je da se prilikom donošenja novog zakona o izvršenju i obezbeđenju izvršni postupak učini što efikasnijim. Treba razmisliti i o uvođenju, odnosno vraćanju žalbe kao pravnog leka u izvršni postupak, jer eliminacijom tog pravnog leka izvršni postupci su postali balast za sudove. Hajde da budemo tu potpuno otvoreni i iskreni – mi imamo tu problem u prvostepenim sudovima kada su u pitanju izvršenja već nekoliko godina unazad, i od 2010. godine, pa i ranije,i od 2008. godine, pa i ranije i na taj problem se moralo sistemski reagovati ranije. Tako da kritike koje se vezuju samo za ovaj period, period kada donosimo izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju, kada pokušavamo da taj zakon primerimo potrebama, zadovoljenju interesa izvršnog poverioca, nemogućnosti prekomernog opterećenja izvršnog dužnika, to činimo na način koji je, posle svega što se izdešavalo u pravosuđu, jedino moguće. Pravosuđe nosi i hipoteku, pod znacima navoda, blokade rada, upravo zbog toga što je najveći stepen neefikasnosti u izvršnim postupcima, što se izvršenja sprovode i po nekoliko godina. Ali, to nije od juče, to nije pre godinu, pre dve godine, to je od pre pet, šest i 10 godina. Taj problem postoji i na taj problem se mora reagovati, ali onako kako sam rekao malo pre – sistemski. Poštovana koleginice Pantić, treba predložiti našem resornom ministarstvu, a to je Ministarstvo pravde, da i u drugim poljima na koja se ovaj zakon odnosi, izvršimo određene promene. Mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da jedna od značajnih promena treba da bude i zaštita interesa na neki način izvršnog dužnika. Podsećanja radi, kod javnih prodaja, kada su u pitanju nepokretnosti, početna cena na javnoj prodaji nije 100%, nije potpuna vrednost, nije tržišna vrednost, nego 60% od tržišne vrednosti, a nakon neuspele javne prodaje ta vrednost nepokretnosti se spušta čak na 30%. Možete zamisliti u kakvoj se poziciji nalazi izvršni dužnik kome će biti prodata nepokretnost u bescenje, radi naplate potraživanja koja je znatno manje vrednosti, znatno manjeg iznosa u odnosu na vrednost njegove nepokretnosti. Zbog toga mi socijalisti smatramo da se tu mora reagovati i da ta reakcija i intervencija mora uslediti upravo kroz konačan zakon, da poslednja cena nepokretnosti ne sme da bude ispod 50% u odnosu na tržišnu. Na kraju, ono što je važno, važno je da smo mi sa ovim izmenama i dopunama pokrenuli pitanje koje već dugo stoji nerešeno, koje će, na neki način, onemogućiti mešetarenja, ne u celosti, moramo istrajati na tome do kraja. Nadam se da ćemo u budućem tekstu zakona imati jasne odredbe o funkcionisanju Komore, o njenim organima, o disciplinskom postupku koji se mora primeniti prema izvršiteljima koji čine povrede u svom radu, koji čine povrede zakona, povrede pravila Komore i da budući zakon to mora veoma jasno i precizno definisati. U svakom slučaju, ja se iskreno nadam, i svi mi u poslaničkoj grupi SPS, da ćete ove, ponavljam, najdobronamernije sugestije, prihvatiti i da ćemo svi zajedno u Danu za glasanje podržati jako kvalitetne i dobre, za ovu situaciju, jer drugačije ne možemo, izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Da li se još neko od ovlašćenih predstavnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Gospođo predsednice, uvažene kolege narodni poslanici, uvažena koleginice Pilja, koja ste predlagač ispred grupe poslanika ovih izmena Zakona, ja moram da kažem da su vaš Predlog izmena i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju na dobrom tragu. Zašto? Zato što ste i vi sami u vašem, rekao bih, vrlo preciznom izlaganju izneli niz nedostataka koja sadašnja rešenja izazivaju na polju postupka izvršenja. Naročito kod zloupotreba koja se dešavaju prilikom ustupanja naplate potraživanja od javnih-komunalnih preduzeća i javnih preduzeća, koje se dešavaju na mnogim mestima, ali najviše u Novom Sadu i Beogradu. U svakom slučaju, meni je drago da ste i vi, bez obzira što je to predlog većine, dakle, SNS i drugih poslanika, uočili ove nedostatke koji su svakodnevni, zloupotrebe i, ja bih čak rekao da možda ima i elemenata krivičnog dela. To ste i vi rekli i ja potvrđujem. Dakle, smatram da je šteta što Vlada sama nije ovo predložila, ali, razumem da tu postoje vrlo ozbiljne prepreke i problemi sa kojima se ministar Selaković susreće u svom svakodnevnom radu, a samim tim i u samom predlogu koji bi ispravio nedostatke koji sad postoje. Čuli smo vrlo sadržajno izlaganje i koleginice Malović i nekih drugih kolega ovde koji su detaljno objasnili šta je tu zaista problem. Ja zaista neću trošiti previše vremena, samo ću da dopunim tu sliku koju ste vi skicirali u vašem inicijalnom izlaganju oko zloupotreba koje postoje. Dakle, tačno je, vi ste vrlo precizno rekli da ima nekih izvršitelja koji imaju i po 17, 18 hiljada predmeta koje je, da budemo precizni, određen recimo zamenik direktora „Elektrodistribucije Beograd“ ustupio jednom izvršitelju sa liste izvršilaca. U pitanju je gospođa Isidora Ranković. Vi imate isti podatak pošto pretpostavljam da su ljudi iz Komore i vama, kao i meni to dostavili. To je zaista zapanjujući podatak. U pitanju je 18.861 predmet samo jednom izvršitelju koji je predujamno isplaćen gospođi u iznosu od 75 miliona 589 hiljada itd. dinara. To ste vi rekli. Slažem se sa vama, ovo je skandalozno. Ima i drugih sličnih primera, doduše ne sa tolikim iznosom, gospodin Mihajlo Dragović kome je isplaćeno 18 miliona dinara predujamno, za nekih 4.500 predmeta. Ostali imaju između 100-200 predmeta. Ima preko 3.000 predmeta, ali manje-više, ovo su najvidljivije cifre, mahom „Elektrodistribucije Beograd“. Dok to nije sistemski rešeno uvođenjem novog preduzeća u sistem EPS-a, uostalom, znate. Moram da se osvrnem na ovo. Ovde imamo čist primer arbitrarnog selektivnog određivanja izvršitelja da vrše izvršenja po potraživanjima za određena javna komunalna preduzeća u Srbiji. U pitanju je određen broj ljudi koji dobijaju najprofitabilnije, najlukrativnije predmete u visokom broju i za te predmete predujamno dobijaju milionske iznose u dinarima. To građani treba da znaju. Ono što takođe treba da znaju, šta se krije iza predloga da uvažena koleginica Pilja predloži ovaj zakon? Zato što ministar Selaković ima, čini mi se, sumnjam u to i voleo bih da to nije tako, određen sistemski problem i prepreku u okviru samog predlaganja u okviru Vlade. To gospođa Pilja zna. Voleo bih da se razjasni da u Vladi postoje dve institucije koje i te kako mogu da pomognu ili da odmognu u donošenju ovakvog predlogaj - jedan je generalni sekretar Vlade, a drugi je predsednik Zakonodavnog odbora Vlade. U pitanju su gospoda Novak Nedić i gospodin Dejan Đurđević. Njih dvojica mogu da pomognu ili da onemoguće donošenje… (Aleksandar Martinović, s mesta: Jel ovo tema dnevnog reda?) Objašnjavam, nema potrebe. … donošenje ovog predloga zakona. Dakle, zašto onda Vlada nije kroz asistenciju ove dve ličnosti pokušala da… (Aleksandar Martinović, s mesta: Ovo nije tema.) Zašto to nije tema? Ne razumem?
Molim vas, pošto mi dobacuje poslanik Martinović, vratiću vam vreme. Izvolite, hoćete da se javite za reč? (Aleksandar Martinović, s mesta: Samo pitam da li je ovo tema dnevnog reda?) Može li samo mikrofon, ne razumem dobacivanja zaista. Izvinjavam se, izvolite.
Izvinite gospođo predsednice, ako sam izazvao ovaj nesporazum. Dakle, ne znam čemu nervoza? Objašnjavam proces donošenja, usvajanja akata na Vladi, koji može da se sprovede uz asistenciju gospodina Đurđevića i gospodina Novaka Nedića. Taj sistem iz meni nepoznatog razloga je ovde izbegnut, tj. nije došlo do njih i sada imamo poslaničku grupa koja to predlaže u Skupštini. Građani to treba da razumeju. Ne znam, meni su rekli u Izvršiteljskoj komori da gospoda Novak Nedić i gospodin Dejan Đurđević imaju možda neke veze sa određivanjem koji izvršitelji dobijaju koje predmete i da zbog toga oni blokiraju donošenje ovog predloga kroz proces u Vladi. Zbog toga ja vas gospođa Pilja podržavam, zato što ovo što ste vi uradili je po meni dobar predlog zato što je on na dobrom tragu. On ima jedan nedostatak koji ćemo mi pokušati kroz amandmane da popravimo i taj nedostatak se tiče samog određivanja ko će biti izvršitelj na određenom predmetu. Vi ste predložili da to radi komora izvršiteljska. Mi se slažemo sa tim, samo što bismo mi dopunili kroz amandmanski proces da to ne bude po azbučnom redu zato što nam se čini da po azbučnom redu određivati izvršitelje može biti diskriminatorsko. Zato mi predlažemo kroz amandmane, a nadam se da ćete vi uvažiti taj predlog, da se to radi na dva načina. Jedan, ili kroz proces javnih nabavki ili kroz kompjuterski program koji bi onako, da kažem, neselektivno izbacivao izvršitelje za određene predmete. Mislim da smo na dobrom tragu. Mislim da jako dobro uočavate šta je problem, da taj problem nije nastao juče, da taj problem traje već previše dugo, da postoji osnovana sumnja da određeni izvršitelji kroz ovakav proces privilegovanog dobijanja poslova u više hiljada iznosa predmeta koje izvršavaju čine određene usluge za određenu grupu ljudi i moguće je, kako ste sami gospođo Pilja rekli, da postoje elementi ozbiljnih zloupotreba, a možda i krivičnih dela. (Biljana Pantić Pilja, s mesta: Nisam rekla krivičnih dela.) Izvinjavam se. Niste rekli krivičnih dela, evo ja kažem. Dakle, meni je samo žao što većina ovaj zakon menja drugi put i to po par članova. Mislim da postoje osnove da se on u jednom smislu kroz jedan zamah zakonodavni promeni. Dakle, da ovu praksu koja funkcioniše, ovo privilegovano davanje određenim izvršiteljima da vrše svoj posao kroz veliki broj predmeta i predujamske višemilionske iznose traje otprilike od sredine 2013. godine, od momenta efektivnog početka rada izvršitelja koji su prvi put izabrani u julu 2012. godine. Govorim sada o efektivi i o momentu njihovog izbora. Od septembra određen broj izvršitelja dobija najmasnije, najdeblje najbolje plaćen broj predmeta iz javno-komunalnih preduzeća „Parking servisa“, „Informatika“ u Novom Sadu itd. Tu je vrlo involvirana i „Treća Srbija“ i involvirani su i ova dva gospodina iz Vlade i svi to znaju i tako se finansiraju mnogi poslovi koji možda ne bi trebali da se finansdiraju. Moram da kažem da mi je žao što ne postoji efektivan nadzor nad radom izvršitelja i ni jedna do sada mera nije izrečena protiv bilo kod izvršitelja, ni jedna do sada i žao mi je što se to tako dešava i nadam se i da će Komora i Ministarstvo pravde pronaći načina da ovaj problem reši. Molim vas, gospođo Pilja, da razmotrite, ne morate da uvažite ili prihvatite, ali bar razmislite, naš zaista, čini mi se, u dobroj veri, a i u dobroj meri dat predlog da se izvršitelji biraju kroz proces javne nabavke da bi ove zloupotrebe koje sada postoje … Da bi građani razumeli, u ovom trenutku suštinski direktori javnih preduzeća određuju ko će biti izvršitelj. Tim direktorima javnih preduzeća neko javi koga da izaberu. Taj neko ko im javi je očigledno politička sprega između izvršitelja, lukrativnog posla i samog procesa izvršenja i to svi znaju u Srbiji. Slično se i sa notarima dešava, ali to nije tema. Molim vas da sada kada smo se zajedno uhvatili u koštac i sada vidimo, čini mi se, isti problem i vi i ja šta se ovde dešava, hajde da pokušamo da dodatno preciziramo, da ljudi koji budu birani da određene predmete izvršavaju budu birani na način koji neće biti diskriminatoran i koji neće favorizovati bilo koga i koji će dodatno demokratizovati i stvoriti proces izbora izvršitelja u Srbiji. To može biti kroz proces javnih nabavki ili malo skuplji, komplikovaniji početno, u početku, a to je proces da se kompjuterski ti ljudi biraju, da niko ne može da favorizuje bilo koga kao što se sada dešava. Molim vas, rekli ste da skoro 76 miliona dinara, rekli ste, čini mi se, i iznos u evrima, to je samo „Elektrodistribucija Beograd“. Zamislite, dame i gospodo, šta se dešava u „Parking servisu“, „Informatici“ i u svim drugim vidovima tzv. objedinjene naplate koji postoje u Novom Sadu. To su strašne stvari i onda se neko pita kako „Treća Srbija“ koalicioni partner SNS može da plaća novinske članke, velike postere, plakate, bilborde. Evo kako, da optužuju ljude za državni udar itd, ali to nije tema.
Nemojte širiti temu. To je koleginica postavila pitanje pa ćemo sačekati odgovor.
Izvinjavam se. Međutim, ono što je vrlo zanimljivo i to gospođa Pilja zna, a ja bih voleo da to nije tačno naravno, u upitnoj formi se pitam – kako je moguće da gospođa Ranković dobije skoro 18.000 predmeta samo od „Elektrodistribucije Beograd“? Znam da suprug gospođe Ranković je bio nekada u DS. To znam, ali sam takođe video da se slikao sa ministrom Selakovićem ovde kada su bili advokati i čuo sam da je on u SNS. Da li je to tačno ili nije, ne znam, a voleo bih da nije tačno zato što ako je tačno onda taj čovek tj. da kažem jedan širi politički …
Molim vas, moj manir je da ne pričamo o rodbini ni od koga ko se bavi nekim javnim poslom, da ne pričamo o muževima, ženama, sestrama, braći. Daleko ćemo otići. Prihvatite moju sugestiju.
Potpuno se slažem, ali u pitanju su po zakonu povezane stvari. Nije ovo stvar ništa što izmišljam. Zakon ovo određuje kao povezane stvari, ako ćemo o zakonu, ako moramo o zakonu da pričamo.
Nemojte da dođemo u takvu situaciju da počnemo da pričamo o rodbini. To su bolne teme.
Ovo je sumnja, ne sumlja koju ja iznosim ovde. Ovo je pitanje koje postavljam. Ovo je pitanje čijeg odgovora se plašim i ovo je pitanje na koje verujem da gospođa Pilja nema odgovor, ali možda neko ima ko je do sada arbitrarno migom iz izvršne i partijske vlasti određivao ko će biti izvršitelj. To vaš predlog gospođo Pilja i svih ostalih uvaženih kolega poslanika treba da zaustavi u Srbiji. Mislim da ste na dobrom tragu i zato hrabro gledajući vas u oči kažem vam da ste na dobrom tragu. Molim vas da dodatno preciziramo da onemogućimo ovo što se danas dešava u Srbiji u poslednje dve godine. Molim vas i mislim da ćete to, ako uvažite, učiniti kroz prihvatanje našeg amandmana koji smo podneli gospođa Martinović i ja, da se kroz proces javnih nabavki određuje koji će izvršitelj biti za koji predmet ili eventualno ako se to vama više sviđa ili ako je realnije, vi ste svakako stručniji u tom smislu, da se to kroz softverski proces zaista uradi. Hvala.
Reč ima Biljana Pantić Pilja. (Aleksandar Martinović, sa mesta: Poslovnik.) Izvinjavam se Biljana. Po drugi put vas kolege sprečavaju da se javite. Po Poslovniku, Aleksandar Martinović. Izvolite. (Aleksandar Martinović, sa mesta: Kako ja mogu nekoga da sprečim kada sam se javio pre deset minuta?) Stvarno ne razumem. Hoćete li da se javite jer ste sada rekli da se javljate po Poslovniku ili ne želite da se javite. (Aleksandar Martinović, sa mesta: Neću da uskratim pravo koleginici da govori.) Izvolite Biljana.
Hvala. Prethodni govornik se složio sa manom i meni je drago zbog toga. Izneo je da postoji niz problema sa ovim zakonom. Naravno, ali ovaj zakon je pisala stranka gospodina Stefanovića 2011. godine. Oni su ga usvojili. Oni tada nisu usvojili ovakve predloge koje mi sada predlažemo. Znači, stranka gospodina Stefanovića je 2011. godine napravila takav zakon da pojedini izvršitelji mogu da obavljaju posao na način kako obavljaju i da nema elemenata krivičnog dela. Nema zato što nije propisano da neko mora nekoga da odredi za izvršitelja, nego je ostavljeno diskreciono pravo i samo mi nije jasno kako gospodin Stefanović zna ono što ja znam, kao da ima neke parapsihološke sposobnosti ili nešto da zna kako ja razmišljam i šta se dešava u Vladi Srbije. Mislim da to nije bila tema i da ste bili dužni da ga opomenete na vreme. Što se tiče Komore izvršitelja, predsednik Komore izvršitelja je ugledni član DS, gospodin Mihajlo Dragović, pa se onda isto postavlja pitanje – šta je DS onda radila kada je donosila takav zakon, kada je postavljala predsednika Komore? Zašto nisu uradili nešto da spreče zloupotrebe koje sada imamo i koje su u skladu sa zakonom? Ipak, kad pogledamo, mi nemamo nijednu sankciju za to što neki direktor nekog javnog ili javno-komunalnog preduzeća odredi nekog izvršitelja i da mu posao od 700 hiljada evra, 500 hiljada evra ili koliko god. Mada se to nama ne sviđa, ali to je tako. Tako da je stranka gospodina Stefanovića, kada je vedrila i oblačila i kada je uništila pravosuđe, trebala da vodi računa o tome 2010. i 2011. godine, a ne sada da kaže da je ministar Selaković ili neko drugi kriv što se to sada dešava. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Uvažena koleginice, mislim da je notorna činjenica da je DS pisala zakon, ali DS nije birala direktore javnih preduzeća bez konkursa. To su svi, da stavim pod znacima navoda, vaši direktori, koji daju 75 miliona dinara predujma. To su vaši direktori. Avansno 75 miliona dinara. Uostalom, zakon je pisao USAID i sudije koje su dan danas u radnoj grupi i koje su stručnjaci za pomenutu oblast, dan danas. USAID, ambasador Kirbi, Aleksandar Vučić je najveći reformator u Srbiji, završen citat.
Kako smo sada došli do američkog ambasadora?
Objašnjavam ko je pisao zakon. (Marijan Rističević, s mesta: Šta to znači?) Znači USAID, eto. Moram da kažem da je meni žao što se nepotrebno vraćate na to ko je pisao zakon. Svaki zakon se piše sa dobrom voljom. On se piše da promeni određenu oblast društvenog života. Ljudi kada pišu i prave zakone i predlažu ih Skupštini na usvajanje, oni ne razmišljaju uvek šta će se sve sa pisanim dokumentom dogoditi. Ne mogu da zamisle ni u ludilu da će biti ovakvih zloupotreba kakve se sada dešavaju. Dakle, to ne abolira odgovornost za zloupotrebe sa izvršiteljima u poslednjih, hajde da kažem, da ne budem zloban, godinu i po dana. Ne razumem zašto se sada vraćate na to ko je pisao zakon. Znate ko je sve pisao Ustav, pa se pridržavamo Ustava, a neko i ne. To je potpuno irelevantno. Ja vas pitam, kada već vi i ja gledamo u istom pravcu i istim pogledom gledamo na problem, apsolutno isto, otkud se sad pojavila Demokratska stranka u razgovoru? Zaista nepotrebno. Imate vaše direktore koji daju vašim izvršiteljima ogromne pare. To vi meni recite.
Zahvaljujem, poslaniče. Reč ima Biljana Pantić Pilja, replika. Izvolite.
Ja ću samo jednu rečenicu. Ovaj zakon je usvojen od strane većine 2011. godine. Očigledno je tadašnja većina koja je usvojila takav zakon mislila da će biti narednih 10, 15, do kraja života na vlasti, pa da će oni moći da primenjuju tako zakon, jer su tada imali svoje direktore, svoje izvršitelje, koji nisu isto postavljani po konkursu. Setimo se šta je rađenu po Novom Sadu dok je gradonačelnik Pavličić bio, tako da ne ulazimo sad u detalje oko toga, ali drago mi je što se slažemo i što će očigledno stranaka gospodina Stefanovića podržati ovakve izmene. Hvala.
Zatvaramo krug replika. Da li se još neko do ovlašćenih javlja za reč? (Ne) Prelazimo na listu. Prvi govornik je narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala, gospođa predsedavajuća. Gospođo Biljana Pantić, SPO i DHSS će sigurno podržati ove izmene i dopune Zakona o izvršenju i obezbeđenju, ali ćemo iskoristiti ovu priliku, pored ovih izmena i dopuna, da kažemo šta je po mišljenju naše poslaničke grupe neophodno da se uradi u ovim oblastima. Mislim da je bilo potrebno izvršiti i jednu analizu dosadašnjeg efekta primene Zakona o izvršenju i obezbeđenju, jer ja spadam u grupu poslanika koja je sa dosta optimizma očekivala novi zakon o izvršenju i uvođenje privatnih izvršitelja. One analize koje smo imali priliku da vidimo pokazuju mnogo veću efikasnost u radu privatnih izvršitelja u odnosu na izvršitelje u sudu, odnosno na sudske izvršitelje. Jasno je da je u pitanju jedan ozbiljniji i odgovorniji odnos i jedan motiv za većom zaradom. Gospođa Pantić je locirala vrlo precizno problem i sa tim su se složile sve poslaničke grupe. Međutim, ono što mi želimo da uradimo, da ne bismo po završetku mandata rada ove Vlade i ove Skupštine ponovo bili u jednom začaranom krugu, da nam tamo neki mangupi iz naših redova ili van naših redova podrivaju sistem, zloupotrebljavaju primenu zakona itd, mislim da je bilo potrebno navesti makar kod ovih najdrastičnijih slučajeva koji su to direktori imenom i prezimenom vršili zloupotrebe primene zakona, koji su to izvršitelji bili privilegovani, makar one najekstremnije slučajeve, i koja su to javna komunalna preduzeća, neka su pomenuta, a neka ne, koja su favorizovala očigledno. Ako nisu prekršila zakon, ako tu nema nečeg što se zove lukrativni motiv, u svakom slučaju su prekršili etičke norme, zloupotrebili su u primeni zakon i u svakom slučaju treba da snose i političku odgovornost i po mom mišljenju treba da izgube funkcije na kojima su. Ovako, sve po sistemu - tamo neki neodređeni ljudi krše zakon, mislim da nije dovoljan korak i korak do kraja. Zbog čega? Naravno, ovo društvo je, ja sam o tome pričao u svim prethodnim sazivima Narodne skupštine Republike Srbije, a zbog toga smo se i našli na listi SNS kao koalicionog partnera na prethodnim izborima, mi smo zaista smatrali i dalje smatramo da je stepen korumpiranosti i kriminalizacije ovog društva nesnošljiv. Srpska napredna stranka i premijer Aleksandar Vučić su prva politička stranka koja je po obnovi višestranačja krenula u odlučnu borbu protiv kriminala i korupcije. Ali, da bi se posao završio do kraja, svako u segmentu svog delovanja mora da da tome doprinos. Ako imamo u okviru vladajuće većine ljude koji, ne znam zaista koji su to direktori, nisam se time bavio, ali šta ćemo ako su to direktori koje je imenovala vladajuća garnitura? Onda je time njihova odgovornost veća, jer u ovoj kampanji, sada kada treba da daju doprinos borbi protiv korupcije, oni čini mi se rade neki suprotan posao. Mislim da je ova moja sugestija zaista najdobronamernija. S druge strane, slažem se sa procenama da je Zakon o izvršenju i obezbeđenju kada smo ga donosili u pravno-normativnom smislu bio dobro rešenje, da je zaista Beograd kao dvomilionski grad imao samo jedan izvršni sud, a to je bio Četvrti opštinski sud u Beogradu, da su pozitivni efekti ovog zakona sigurno dominantni u odnosu na njegove negativne efekte i da ćemo mi sa naše strane dati konstruktivan doprinos da se svi negativni efekti primene ovog zakona izbace iz buduće njegove primene. Da bi se to uradilo, nama je zaista potrebna jedna sveobuhvatna analiza efekata primena ovih zakona i da lociramo problematiku koju bi ispravili na poseban način. Druga ključna stvar je funkcionisanje Komore izvršitelja. Očigledno je da ni tu zakon nije na pravi način propisao pravila funkcionisanja Komore. Sada imamo situaciju da je često funkcionisanje te Komore izvršitelja, kao jednog bitnog organa za rad privatnih izvršitelja, u blokadi ili neefikasno ili se i tu ne pridržavaju određenih pravila, a pre svega etičkih. Ono što je sigurno dobro, to je da je SNS prepoznala problem, da je krenula u njegovo rešavanje. Ono što mi ispred naše poslaničke grupe tražimo, to je da se taj problem reši do kraja. Navešću vam jedan primer koji sam skoro čuo u razgovor sa vrlo relevantnim predstavnicima Vlade Australije. Oni su čak bili prinuđeni zadnjih desetak, 15 godina u Australiji da mnoge zakone izmene, zbog toga što su imali dosta doseljenika, pre svega sa ovih prostora, Italije i Grčke, koji su kod svake primene zakona gledali kako da urade nešto suprotno, odnosno kako da se zakon zloupotrebi. To je sigurno slika možda na neki način i mentaliteta i odnosa prema primeni zakona, koji i ovde zaista ima duboke negativne korene. Zbog toga kažem, mi ćemo sigurno podržati ovaj zakon. Dobro je što je SNS prepoznala pravi problem, dobro je što se monopoli koji trenutno postoje kod privatnih izvršitelja na ovaj način eliminišu, ali mislim da u ovom poslu treba ići do kraja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, s obzirom na to da je predlagač izmena i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju poslanička grupa SNS, dakle stranke koja veoma insistira na tome da je stub borbe protiv korupcije, iznenadilo me je da predloženim izmenama i dopunama su zapravo predložena rešenja koja umesto da sprečavaju, zapravo pogoduju korupciji u oblasti izvršenja. Prema sada važećem Zakonu o izvršenju i obezbeđenju, izvršni poverilac sam bira izvršitelja kojem će poveriti sprovođenje izvršenja na osnovu verodostojne isprave radi naplate komunalnih usluga. Danas razmatramo predlog poslaničke grupe SNS da izvršni poverilac ne određuje sam izvršitelja, već je dužan da se obrati Komori izvršitelja koja prema azbučnom redu i prebivalištu, odnosno boravištu dužnika određuje izvršitelja za postupanje u konkretnom postupku. Ono što mene iznenađuje jeste činjenica da je poslanička grupa SNS potpuno zanemarila važeći Zakon o javnim nabavkama, koji je upravo ta poslanička grupa i podržala u ovoj Skupštini i koji je onoliko hvalila kao revolucionaran preokret u borbi protiv korupcije. U vezi sa tim, moram da postavim pitanje. Ako je taj zakon o javnim nabavkama toliko dobar kao što ste ga hvalili, zašto onda u ovom slučaju izbegavate njegovu primenu? Zašto mislim da je neophodno u slučaju izbora izvršitelja primeniti Zakon o javnim nabavkama? Zbog toga što ovde govorimo o novčanim potraživanjima na osnovu komunalnih i sličnih usluga za koju su nadležni isključivo izvršitelji. Ako pođemo od činjenice da komunalne i slične usluge pružaju u Srbiji pretežno javna i javno-komunalna preduzeća, koja su budžetski korisnici, onda je jasno da je reč o naručiocima definisanim u članu 2. Zakona o javnim nabavkama. Dakle, nije prepuštena sloboda u tumačenju šta se ima smatrati naručiocem, šta ne, izričito je propisano na koga se Zakon o javnim nabavkama odnosi i ko je dužan da ga bezuslovno primenjuje. S druge strane, izvršitelji vrše javna ovlašćenja, ali oni tu svoju delatnost vrše ili kao preduzetnici ili kao članovi ortačkog društva i kao takvi predstavljaju školski primer ponuđača, opet u skladu sa definicijama sadržanim u Zakonu o javnim nabavkama. Da je napred navedeno tačno potvrđuje pre svega sam zakon o javnim nabavkama, koji je u članu 7. naveo šta se izuzima, koja vrsta roba i usluga se izuzima iz javnih nabavki, gde ni izričito a ni posredno nije navedena usluga izvršitelja, odnosno pravna usluga izvršitelja, kao nešto što se izuzima iz postupka javnih nabavki. S obzirom na to da ste taj zakon o javnim nabavkama doneli vi, da ste hteli da tu vrstu usluge izuzmete, mogli ste. Na primer, članom 7. stav 1, tačka 8), izričito ste iz postupka javnih nabavki izuzeli usluge javnih beležnika. Tu onda nema dileme na koji način se vrši odabir javnih beležnika, ako za potrebu za uslugama javnih beležnika imaju budžetski korisnici, ali izvršitelje niste izuzeli i ne postoji baš ni jedno opravdanje zbog čega se odabir izvršitelja ne sprovodi po postupku javnih nabavki a ne preko Komore izvršitelja. Kada kažete da Komora određuje izvršitelje, to ne samo da je nedorečeno, u smislu da se ne zna kome se poverilac obraća, da li se obraća izvršnom odboru komore, koji je organ koji se stara o poslovanju Komore, ili se obraća predsedniku Komore, što je prilično rizično rešenje, da samo jedan čovek odlučuje o odabiru izvršitelja za celu Srbiju, i to opet bez ikakve kontrole. Kada kažete da je Komora dužna da u roku od pet dana odredi izvršitelja, a ukoliko ona to ne uradi onda izvršni poverilac sam bira izvršitelja na čijem području izvršni dužnik ima prebivalište, pitam vas, šta će se desiti ako dužnik ima prebivalište na području gde nema izvršitelja, ili zato što nije imenovan, ili zato što je imenovan pa razrešen, penzionisan i slično? Da li onda razumete u kakav položaj stavljate izvršnog poverioca u tom slučaju? Kada predlagač u obrazloženju ovog zakona kaže da pojedini izvršitelji imaju veliki broj predmeta, a da drugi imaju zanemarljivo mali broj predmeta, pa eto, predlagač želi da ovim izmenama postigne pravičnu i ravnopravnu raspodelu predmeta, vi kao da zanemarujete jednu osnovnu činjenicu, a to je da izvršni postupak ne postoji zbog izvršitelja. Izvršni postupak postoji zbog izvršnog poverioca i izvršnog dužnika. Izvršni poverilac je lice čije se potraživanje ostvaruje u postupku izvršenja i jasno je da je njegov interes da se postupak izvršenja sprovede brzo i efikasno, pri čemu apsolutno ne treba da ga zanima azbučni red izvršitelja, već kako će doći do izvršitelja koji će na najbrži i najjeftiniji način da naplati njegovo potraživanje. Izvršni dužnik je, s druge strane, lice prema kome se potraživanje ostvaruje i jasno je da ni njega ne treba da zanima azbučni red izvršitelja, već samo da se u postupku izvršenja poštuju njegova prava, pre svega njegovo pravo na prigovor, i da mu se ni jedan jedini dinar više ne naplati od onoga što duguje. Ako zaista želite da postignete ravnopravan tretman svih izvršitelja, onda jedini način jeste da ih uvedete u sistem javnih nabavki. I sami ste, kao što sam rekla, pričali da je Zakon o javnim nabavkama revolucionarno dobar, da svodi korupciju na minimum, a to znači onda da ne postoji baš ni jedan razlog da ga u ovom slučaju ne primenite. Na primer, advokatske usluge takođe podležu javnim nabavkama, iako je odnos između advokata i njegovog klijenta pre svega odnos poverenja, a ne odnos cene i ostalih uslova. Sada, ako se advokati u postupku javne nabavke međusobno takmiče, ne samo u pogledu cene, već i u pogledu ostalih uslova koje pružaju i trude se da dostave što povoljniju ponudu, advokat koji dostavi najpovoljniju ponudu dobija posao. Tako treba da bude i sa izvršiteljima. Nikakav problem nije da onaj ko dostavi bolju ponudu dobije posao i onaj ko inače dostavlja dobre ponude ili bolje ponude da ima više posla od ostalih. Ne razumem potrebu da se uvodi uravnilovka ni kroz ovaj zakon ni kroz postupanje komore. Predlažem vam da umesto ove uravnilovke, koja nikada do sada, i kroz istoriju nije dala dobar rezultat, stvorite uslove za fer i transparentnu utakmicu između izvršitelja jer će tako biti dobro i izvršiteljima, ali i poveriocima i izvršnim dužnicima. U obrazloženju ste povukli paralelu između vašeg predloga da izvršitelja određuje Komora i Zakonika o krivičnom postupku u delu koji se odnosi na određivanje branilaca po službenoj dužnosti. To poređenje je apsolutno neprihvatljivo. Prvo, zbog toga što okrivljeni u krivičnom postupku uopšte nema po svom položaju, pravima i obavezama nikakvih dodirnih tačaka sa okrivljenim u krivičnom postupku. Druga stvar, okrivljeni u krivičnom postupku u slučaju kada je obavezna odbrana ima prethodnu mogućnost da sam bira branioca koga god hoćete, a vi izvršnom poveriocu vašim predlogom uskraćujete to pravo. I treća stvar, kada se određuje branilac po službenoj dužnosti to se radi na osnovu spiska koji dostavi Advokatska komora, ali Advokatska komora na spisak branilaca po službenoj dužnosti ne stavlja po automatizmu sve advokate koji su pri nadležnoj Advokatskoj komori upisani u imenik. Ona strašno vodi računa o tome, o stručnom znanju i o stručnom radu advokata koji mora da bude takav da garantuje postojanje pretpostavki za uspešnu odbranu. Vodi se računa o stažu advokata u advokaturi i ono što je posebno važno jeste, da je taj spisak branilaca po službenoj dužnosti javan. Dakle, objavljuje se i na internet stranici i na oglasnoj tabli advokatske komore i suda. Sve ove uslove vi ste propustili da odredite za izvršitelje. S druge strane, ako bi se i prihvatio ovaj vaš predlog, pitam vas gde su garancije i ko vrši kontrolu nad tim da će Komora zaista poštovati azbučni red? Da li je realno očekivati da će izvršitelj koji pripada toj komori u slučaju da sumnja u poštovanje azbučnog reda od strane te Komore istu tu Komoru prijavite ministarstvu. I sada, čak i da prijavi i da čak i da ministarstvo utvrdi da su postojale nepravilnosti u izboru izvršitelja i da azbučni red nije poštovan, šta će se u tom slučaju desiti? Da li ćete poništiti dodelu predmeta, što bi bilo jedino normalno u situaciji ako bi se utvrdilo postojanje nekih nepravilnosti? Ako ćete poništiti dodelu izvršeno raspoređivanje predmeta ko snosi posledice toga, pa izvršni poverilac i dužnik ni krivi ni dužni. Izvršni poverilac zbog toga što je očigledno neosnovano se pouzdao u rad Komore izvršitelja, a izvršni dužnik koje možda čak i izvršio svoju obavezu, ali izvršitelju za koga se naknadno utvrdi da uopšte nije bio nadležan. Dalje, ako ste već izmenili mesnu nadležnost, pa umesto nadležnosti prema sedištu poverioca, odredili nadležnost prema prebivalištu, odnosno boravištu dužnika, onda meni nije jasno zašto niste i ostale članove tog poglavlja Zakona o izvršenju i obezbeđenju uskladili sa tim. Sada na primer član 256. koji govori o nadležnosti za odlučivanje o prigovoru i predviđa da o prigovoru odlučuje Veće suda na čijem području se nalazi sedište izvršnog poverilaca. Vi, to niste menjali. Dakle, vašim izmenama ovaj član nije obuhvaćen i kada bi se sada prihvatio vaš predlog bez izmena člana 256. to bi u praksi značilo da je za podnošenje predloga za izvršenje na osnovu verodostojne isprave za naplatu novčanih potraživanja po osnovu komunalnih i ostalih usluga nadležan izvršitelj na čijem području dužnik ima prebivalište, odnosno boravište, a da je za odlučivanje o prigovoru nadležno Veće suda na čijem području poverilac ima svoje sedište. Praktično, to bi izgledalo ovako. Ako bi na primer Telekom čije je poslovno sedište u Beogradu želelo da naplati neko svoje potraživanje za uslugu mobilne telefonije nekog pretplatnika u Užicu, ono bi moralo da se obrati Komori koja bi odredila izvršitelja sa područja Užica. Ali, ako bi u tom postupku poverilac ili dužnik uložili prigovor, onda o tom prigovoru ne bi odlučivao sud u Užicu, što bi bilo logično, ekonomično i sve ostalo, nego bi odlučivao sud u Beogradu. Kada sud u Beogradu odluči on bi opet vratio predmet izvršitelju u Užicu na dalje postupanje. Pretpostavljam, da je ovde samo reč o previdu, a ne o nameri, s obzirom na to da je zbrda zdola pripremljen ovaj predlog, ali vas molim da učinite napor, da svaki sledeći put kada predlažete neke izmene se potrudite da vidite kako se te izmene uklapaju u postojeće odredbe i da li je potrebno i neke druge odredbe zbog toga menjati i usklađivati, a ne da ovako imamo jedan prilično konfuzan predlog koji se ne uklapa čak ni sa odredbama istog poglavlja, istog zakona. Ako ste već izjednačili tretman javnih beležnika i izvršitelja u pogledu toga što ste ih izuzeli iz javnih nabavki, onda vas pitam, zašto niste i izvršitelje, kao što ste i javne beležnike obavezali da taj svoj privilegovan, a neki bi rekli i monopolistički položaj, da na ime toga uplaćuju isto kao i javni beležnici 30% od ukupno ostvarenih prihoda u budžet Republike Srbije. Za sam kraj, želim da vas i pohvalim, da ste konačno ozbiljno shvatili Ustav Republike Srbije i da ste ispoštovali obavezu propisanu članom 196. koja propisuje da zakon stupa na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja čime ste pokazali da se sve može kada se hoće i kada se na vreme uradi. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Martinović. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, a neka se pripremi narodna poslanica Irena Aleksić. Izvolite gospodine Jovanoviću.
Nakon svih ovih diskusija koje su tekle od samog početka današnje rasprave iznedrila su se neka pitanja na koje bi se možda mogao dati odgovor, ali i istovremeno i pitanja koja ukazuju na neophodnost potrebe, kako sam to u načelnoj raspravi rekao, konačnog sistemskog rešenja u oblasti izvršenja. Postavilo se pitanje kako izbeći diskriminaciju. Da ne bi građani sa ove sednice Skupštine bili pod jednom zabludom ili predrasudom da mi faktički branimo izvršitelja od izvršitelja, takav utisak može da se stekne. Mi branimo državu od bilo koje vrste koruptivnog delovanja, mi branimo Ustav zato što se suprotstavljamo bilo kom obliku diskriminacije i što je najvažnije branimo zakon i zakonitost. Tačno je. Ovde je jedna uvažena koleginica rekla šta je suštinski smisao izvršenja, a to je zaštita interesa poverilaca koji svoj interes manifestuju tako što žele da na najbrži, najefikasniji način dođu do realizacije svog potraživanja. To je tačno, ali je isto tako tačno da to efikasno brzo ne mogu izvršiti ukoliko se primene odredbe Zakona o javnim nabavkama. Uvaženi kolega Borko Stefanović je dao dva predloga. Jedan predlog je bio izbor izvršitelja preko rešenja koja daje Zakon o javnim nabavkama a drugi je predlog bio kompjuterskom metodom. Ja moram ovde da skrenem pažnju na nešto što niko ne može dovesti u sumnju. Javnim nabavkama mi samo doprinosimo da se izvršenja sprovode još duže nego što jesu. Javnim nabavkama doprinosimo da izvršni postupak koji ponegde traje i po nekoliko godina, pošto je Užice više pomenuto, ja ću reći da u Užicu izvršenja pod brojem i) ima preko 3.900 nerešenih predmeta a na osnovu verodostojnih isprava ili kako mi to kažemo pod iv) brojem preko 16.200 predmeta. Te predmete nesumnjivo ne mogu rešavati efikasno i brzo izvršitelji pri sudovima. Dobra intencija da se ti predmeti ustupaju privatnim izvršetiljema, ali ako se oni i pored ovoliko velikog broja angažuju principom javnih nabavki, onda ćemo doprineti da taj postupak i dalje predugo traje. Ovo su podaci koji su apsolutno tačni. Ovo su podaci koji su dobijeni iz suda. Slažem se, kao pravnik, ni u kom slučaju ne bih mogao na moju lokaciju da agresivno nastupim i da kažem izvršenje nije u interesu izvršnog poverioca, pa onda u čijem interesu bi bilo ako nije u interesu izvršnog poverioca. Efikasnost naplate potraživanja, kada su u pitanju javne i javno-komunalne usluge može da se postigne tako što će izvršitelji svoj posao da rade odgovorno i savesno, da se spreče diskriminacije između njih, ali isto tako da se ta odgovornost reši na način koji može jedino sistemskim putem da se reši, a to je da se ustroji pitanje disciplinske odgovornosti, da se izvrši posebno ustrojstvo komore i po mom dubokom ubeđenju, bez obzira što sam u načelnoj raspravi podržao novi zakon o izvršenju i obezbeđenju, smatram da mi treba da tražimo od resornog ministarstva da donese poseban zakon o privatnom izvršitelju. Taj sistemski deo izvršitelji ne moraju da budu u Zakonu o izvršenju i obezbeđenju kao institucija, ne moraju da budu obuhvaćeni. Poseban zakon o privatnim izvršiteljima je ustrojen u mnogim demokratskim zemljama, zemljama koje su daleko uređenije, daleko ekonomski snažnije i moćnije od Srbije. Lično sam, dok sam bio u Ministarstvu pravde na funkciji državnog sekretara obišao Holandiju kao zemlju koja daje najbolje moguće primere, najbolja moguća rešenja u postupcima izvršenja. Oni imaju poseban zakon o privatnim izvršiteljima. Mi treba da se po tom modelu opredelimo i da van izvršenja i obezbeđenja ustrojimo ono što se odnosi na komoru, ono što se odnosi na izvršitelje i da postavimo jasna pravila rada i komore i izvršitelja. Kada sam pomenuo i rekao da je najbolje moguće rešenje, po mom dubokom uverenju, primena algoritma, ja onda moram da vam kažem i uvaženoj koleginici Martinović i svima ovde, da je privredno pravosuđe kao elitni deo pravosudnog sistema ovaj problem rešilo kada su u pitanju stečajni upravnici. Podsetiću i stečajni upravnici su bili veliki problem i veliki balans zbog toga što se koruptivno delovanje pojavilo i u tom segmentu. Najosetljiviji segment prodaje imovine stečajnog dužnika, prodaje stečajne mase, obezvređivanje, otuđivanje u bescenje, nameštanje kupovine itd. itd. Ko je to činio? Činili su stečajni upravnici. Zašto? Zato što je jedan stečajni upravnik imao po, ne znam koliko predmeta, na desetine, stotine i hiljade. Taj primer ne sme da bude primer koji će biti model za rešenje koje mi nudimo. Rešenje koje mi nudimo je vrlo jednostavno. Agencija za licenciranje stečajnih upravnika je to softverski rešilo, uvela princip algoritma i nikada jedan stečajni upravnik ne može biti u više stečajnih predmeta istovremeno i ne može biti određen u jednom, pa istog dana u drugom stečajnom predmetu. Taj princip može da se ustroji i ovde, ali ono što je rečeno od svih govornika to je potreba za novim sistemskim rešenjem. To je potreba kada se bude donosio novi zakon. Da li će to biti zakon o izvršenju ili obezbeđenju ili će biti poseban zakon o izvršiteljima, nebitno je. Bitno je da se ustroji kao sistem, da se sistemski reši. Tek tada možemo se nadati da ćemo izbeći koruptivna delovanja i da neće biti diskriminacije. Pomenuto je ovde od pojedinih kolega da su direktori vezani za stranačka opredeljenja, da su neki direktori u javno-komunalnim preduzećima iz jedne ili iz druge stranke. Ovde ne sme ni u kom slučaju da se to apostrofira kao primarno. Da li su žuti i crveni i neki drugi? Mi i te kako dobro znamo kada smo donosili Zakon o javnim preduzećima, da je jedna od odredaba bila da direktori preduzeća ne mogu biti partijski opredeljeni, ako jesu da moraju zamrznuti svoje funkcije u strankama čiji su članovi. Naravno, ne mislim da je to Zakon koji je dao mnogo dobra rešenja i on će sigurno podleći određenim izmenama i dopunama ili donošenju novog zakona, ali ni u kom slučaju na ovoj sednici Skupštine ne sme da bude primat u diskusiji i ono što je esencijalno da se vezujemo za stranačka opredeljenja i da preko stranaka se opredeljujemo oko toga da li su izvršitelji određeni kako treba, pravilno ili nepravilno. Suština je da izvršitelj ne sme ni u kom slučaju doći u situaciju enormnog obogaćenja, a to je istovremeno zaštita pravnog poretka. To je istovremeno zaštita Ustava, kako je ovde rečeno i to je istovremeno zaštita pravde i pravičnosti. Zbog toga zaista ostajem pri svemu onome što sam u načelnoj raspravi rekao i želim da samo ove izmene i dopune koje će se popraviti i poboljšati amandmanima budu isključivo prelazno rešenje, ali samo prelazno rešenje do donošenja konačnog sistemskog rešenja kojim ćemo rasteretiti hipoteke, neefikasnosti pravosuđa, ogromnog vremenskog perioda u kome se sprovode izvršni postupci, a samim tim štete isključivo izvršnih poverioca. Podsetiću da je mnogo zakona doprinelo da se izvršni poverioci nađu u jako nepovoljnom položaju. Mi smo imali u toj situaciji i odredbe Zakona o privatizaciji koji je onemogućio sprovođenje izvršenja izvršnim poveriocima prema subjektima, prema dužnicima koji se nalaze u postupku privatizacije odnosno restrukturiranja. Na taj način je milion izvršnih poverilaca odlazilo u privrednu smrt. Na taj način je na desetine hiljada zaposlenih odlazilo na ulice. Na taj način su mnogi ostajali bez osnovnih uslova za egzistenciju. Na taj način je država ostala bez popune budžeta. I to se vezuje za odredbe Zakona o izvršenju i obezbeđenju iako je u pitanju drugi zakon koji to sprečava. Upravo su sve to razlozi da ipak, bez obzira koliko kritikovali ili koliko hvalili predložene izmene i dopune, prihvatimo da je ovo nužnost, prihvatimo da ovo moramo sprovesti. Ja se nadam uz popravke amandmanima i nadam se da će zaista to biti prelazno rešenje do najkraćeg vremenskog perioda kada ćemo doneti konačan zakon bilo izvršiteljima, bilo o izvršenju i obezbeđenju. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođo Martinović, po kom osnovu? (Vesna Martinović, s mesta: Kolega me je pomenuo imenom i prezimenom, u negativnom kontekstu, pogrešno tumačenje.) Ja u govoru gospodina Jovanovića ništa nisam čuo što bi … Upravo sam se konsultovao sa kolegom da li je bilo bilo šta što bi moglo da izazove repliku. Da li je vas spomenuo imenom i prezimenom? Gospodine Jovanoviću, molim vas, da li ste spomenuli gospođu Martinović.
Spomenuo sam gospođu Martinović, ali ne u negativnom kontekstu, samo sam prokomentarisao njenu izjavu i ništa više.
Izvolite, gospođo Martinović.
Dakle, samo jedno razjašnjenje. Pravo na repliku imamo ne samo kada nas neko uvredi nego i kada nas pogrešno razume ili pogrešno protumači ono što smo rekli. Ja bih vas molila, pošto ste jedini predsedavajući za tim stolom da obratite pažnju šta pričamo, kako biste mogli normalno da vodite sednicu. Dakle, samo kratak odgovor kolegi. Uzalud se vi i ja sada nadmećemo da li je javna nabavka osnovana ili ne. Zakon je u ovoj skupštini pre dve godine donet. On mora da se primeni. Ako ne valja, treba da se menja. Ako dečiji vrtići su dužni za mleko da raspisuju javnu nabavku čija vrednost sigurno ne prelazi milione i milione o kojima smo danas od predlagača slušali, onda ćemo se složiti da je ovde više nego neophodno da se otvori tržišna utakmica i da se stvore uslovi za jedan transparentan način međusobnog nadmetanja između izvršilaca u pogledu obavljanja pravne usluge izvršenja. Ako Zakon o javnoj nabavci nije dobar, a ja mogu da se složim donekle sa vama, onda treba da ga menjamo, ali ne da se pravimo da ne postoji, to je vrlo opasno. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Martinović. Nisam želeo da vas prekidam, ne možete vi na takav način da nas usmeravate kako da vodimo Narodnu skupštinu i sednicu Narodne skupštine. Ja sam vas pažljivo slušao dok ste govorili, gospodina Jovanovića. Konsultovao sam se sa sekretarom o trenutnom momentu dešavanja i toka sednice. Možda samo u trenutku nisam čuo da je pomenuo vaše prezime, ali samo izlaganje i pogrešno tumačenje nije bilo u pravcu da vi možete da dobijete repliku. I, vrlo dobro znate da o tom tumačenju da li imate pravo ili ne o replici, ne govori samo Poslovnik nego ja kao predsedavajući, ili predsedavajući koji u tom trenutku tumači i može da donese odluku da li imate prava na repliku ili ne. Ne može po automatizmu da vi samo kažete neko vas je pogrešno protumačio i vi u tom trenutku imate pravo na repliku. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić. (Neđo Jovanović, s mesta: Replika.) Ne može tako gospodine Jovanoviću i sada u nedogled da… (Neđo Jovanović, s mesta: Replika,isto pogrešno tumačenje.) U pravu ste, ako sam dao gospođi Martinović iako nije imala pravo, izvolite vi iako nemate pravo.
Zahvaljujem se. Očigledno je da postoji određeno nerazumevanje kada su u pitanju suštinski delovi predloženih izmena i dopuna. Ja nisam rekao ni u kom slučaju, niti mi u Poslaničkoj grupi SPS smatramo da se zakoni ne primenjuju. Daleko od toga, i ne daj Bože. Zakon kakav je donet, ma kakav, bio je uvek i ostaće zakon u primeni. Ali, ovde nije suština da li zakon o javnim nabavkama mora biti primenjen, nego je suština kako ćemo sistemski rešiti problem, a ja sam dao primer i predlog rešenja problema i molim ponovo da se pažljivo sasluša kako je to rešeno, kako sam rekao, kroz princip algoritma. Kako je to rešeno kada suu pitanju stečajni upravnici. Nije bitno da li ćemo taj zakon o javnim nabavkama sada primeniti ako ne moramo, ako možemo drugačije da to rešimo sistemski, ako ćemo kroz budući zakon doneti daleko bolje i kvalitetnije rešenje. Ako nemamo kvalitetnije i bolje rešenje, naravno primenićemo javne nabavke, bez obzira koliko bile štetne ili ne, ali moj predlog nije to. Moj je predlog da se u budućem zakonu pronađe rešenje koje će ovaj problem da reši na najbolji mogući način, a uveren sam da je najbolji mogući način upravo algoritam. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić, a neka se pripremi narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.Izvolite gospođo Aleksić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege, narodni poslanici i poslanice, tačno je da predviđene izmene i dopune zakona o kojima danas diskutujemo, Zakona o izvršenju i obezbeđenju, tačno je da se odnose samo na jedan član. Ali, upravo je taj član izazvao najveći broj problema, a samim tim i najviše zloupotreba u praktičnoj primeni zakona koji je donesen 2011. godine. Naime, po postojećem zakonu imamo jednu situaciju da izvršni poverilac sam bira izvršitelja i to iz mesta gde se nalaze sedišta tih preduzeća, a to su uglavnom velikigradovi, u najvećem broju slučajeva to je Beograd, tako da imamo jednu situaciju da postoje izvršitelji koji imaju puno posla i postoje izvršitelji koji nemaju uopšte posla, tako da imamo neke apsurdne situacije koje su same po sebi nelogične, da izvršitelji iz Beograda idu u gradove kao što su Kraljevo, Priboj, mnogi drugi gradovi, a izvršitelji u tim gradovima ostaju bez posla. Smatram da je to pogrešno i da niko bolje ne može da poznaje prilike u nekom gradu i ostale okolnosti od osoba koje žive u tom gradu, tako da se predviđenim izmenama i dopunama to menja. Naime, sada će izvršni poverilac, više ne bira izvršitelja, to će činiti komisija, i ono što je jako bitno da će ubuduće izvršitelj biti iz mesta, biraće se sa teritorije gde se nalazi prebivalište dužnika. Mislim da je to iz razloga koji sam već navela jako pozitivno, tako će doći do nečega što se zove jedna ravnomerna i ja bih rekla pravedna regionalna raspodela predmeta, što nam je bilo više nego potrebno. Kao što sam malo pre već napomenula, ubuduće izvršitelje biraće komisija i to u vremenskom roku koji je predviđen zakonom od pet dana od dana pristizanja zahteva od poverilaca, izvršitelji će biti birani po jednom sasvim jednostavnom principu, po azbučnom redu. Ovaj princip pokazao se kao krajnje efikasan u nekim drugim oblastima kao što je na primer dodeljivanje odvetnika, odnosno advokata po službenoj dužnosti. Samo ukoliko komisija ne odreaguje u zakonom predviđenom roku, u roku od pet dana, tek tada poverilac će imati pravo da odredi izvršitelja, ali opet poštujući pravilo da izvršitelj mora da bude sa teritorije gde se nalazi boravište dužnika. Smatram da svim ovim izmenama i dopunama koje sam sada nabrojala da njihov osnovni cilj jeste da se konačno uvede red u ovoj oblasti, da se uvede jedan efikasan sistem izvršenja i da se prenebregnu brojne zloupotrebe i brojne nepravilnosti koje postoje u praktičnoj primeni postojećeg zakona. Samo neke ću nabrojati od tih nepravilnosti kao što su neuredna evidencija, nedovoljno jasan položaj izvršitelja, a naravno, čim je nešto nedovoljno jasno, automatski je podložno različitim vidovima zloupotreba, što ovde nije nikakav izuzetak. U našoj zemlji trenutno ima oko 199 izvršitelja i zaista svakodnevno možemo čuti različite, jako negativne komentare od strane građanstva koji nažalost nisu ni malo neutemeljeni, komentare tipa da više košta usluga izvršitelja nego sam dug, zaista to daje jednu jako ružnu sliku o nama kao o društvu. To nam zaista nije potrebno. Nisu nam potrebne situacije koje su itekako dobro poznate da imamo situacije da izvršitelji za iste usluge različito naplaćuju, što je krajnje nedopustivo. Zatim, favorizovanje, ono što je itekako prisutno, favorizovanje određenih izvršitelja, ali ne na osnovu njihove stručnosti što su ti ljudi previše stručni pa se stalno biraju, već na osnovu različitih interesa, pre svega prijateljski veza, nepotizma i ostalih razloga, što je apsolutno nedopustivo. Smatram da će se predloženim izmenama i dopunama to ispraviti, da će se uvesti jedan red, jedna pravna sigurnost u ovu oblast, što je više nego potrebno, što je odlika svakog zrelog i odgovornog društva, što Srbija želi da postane u pravom smislu te reči, tako da se nadam da će sve kolege podržati ovu našu inicijativu i u danu za glasanje dati svoj glas za predviđene izmene i dopune. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jeftović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama je danas izmena člana 252. Zakona o izvršenju i obezbeđenju koje je podnela ovom parlamentu poslanička grupa SNS. Osnov za donošenje svakog pravnog akta, u ovom slučaju zakona, jeste adekvatan pravni okvir za određenu oblast, u ovom slučaju oblast izvršenja i obezbeđenja. Međutim, za Srpsku naprednu stranku, sem adekvatnog pravnog okvira, koji svakako jeste značajan preduslov, i te kako je važna njegova primena, primena zakona i efikasnost primene tog zakona u realnom životu, odnosno u realnosti. S obzirom da član 252. Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koji je donet 2011. godine, nije imao adekvatnu primenu u realnosti, da je proizvodio neke štetne posledice, to se Srpska napredna stranka odlučila za izmenu tog zakona. Naravno da je za Srpsku naprednu stranku svaki zakon živ organizam i sem te normativne regulative i te kako treba da ima adekvatan i primeren odnos u realnosti. Osnov za mnoge zloupotrebe predstavljaju nejasna zakonska rešenja. Upravo osnov za zloupotrebe predstavljao je član 252. Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koji je donet 2011. godine. Član 252. koji predlaže Srpska napredna stranka taksativno u pet stavova, odnosno u pet koraka određuje jasnu proceduru prilikom izvršenja predmeta koji se odnose na komunalne i druge usluge. Naime, u članu 252. precizno je navedeno da izvršni poverilac mora da traži mišljenje od Komore izvršitelja, a Komora izvršitelja je dužna da u roku od pet dana dostavi spisak izvršitelja po azbučnom redu, kojim su oni upisani u imenik izvršitelja. Naravno, ukoliko Komora ne dostavi u traženom roku, izvršni poverilac može se obratiti izvršitelju, ali ne prema mestu sedišta izvršnog poverioca nego prema sedištu izvršnog dužnika, s tim što izvršitelj mora da, uz urednu dokumentaciju izvršnog poverioca koji podnosi izvršitelju, ima i dokaz da je Komora odredila baš njega za izvršitelja, odnosno mora da postoji dokaz da Komora u propisanom roku nije poslala odgovor. Na ovaj način samo jasnom procedurom svakako da se može ovaj član zakona i te kako učiniti efikasnijim, i te kako učiniti pravičnijim, i te kako učiniti jeftinijim, i i te kako doprineti ravnomernoj regionalnoj raspoređenosti predmeta kada su u pitanju izvršitelji. Nema dileme da su namere Srpske napredne stranke u izmeni ovog člana zakona zasnovane na ovim načelima i pozivamo sve druge predstavnike političkih partija da u danu za glasanje podrže izmenu član 252. Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Milena Turk, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Živković. Milena Turk nije tu. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Ja sam sklon da verujem da je dobra namera bila motiv za predlaganje ovog zakona i zašto se to i ne bi desilo, bez obzira na stranke odakle dolaze predlagači, ali čini mi se da ta dobra namera, ako je postojala, nije dobro prebačena u Predlog zakona. Tačno je da je ovo rešenje koje sada važi i njegovo sprovođenje takvo da su tu bile moguće velike zloupotrebe. Ima puno primera za to. Evo, ovde su mi kolege dale. Recimo, EPS je angažovao izvesnu Isidoru Ranković, kažu suprugu nekog Vuka Rankovića, ne znam ko bi to mogao da bude, koja je dobila 17.390 predmeta od 42.000 ukupno, što je dramatično više nego njene kolege. Ima takvih primera i na nekim drugim mestima. Pominju se i neka komunalna javna preduzeća u gradovima Srbije. Mislim da je dilema potpuno pogrešna. Jedino javna nabavka može da da adekvatan odgovor i dobro rešenje za rešavanje ovog problema. Šta su mane ovog problema, po azbučnom redu? To je potpuni slučaj. Tu nema nikakve kompeticije, tu nema nikakvih ponuda. Tu nema nikakvog poređenja tih izvršitelja po njihovoj stručnosti, po efikasnosti, po ceni svojih usluga. Znači, kada bi bile javne nabavke, sve to može da se proveri i da onaj ko raspiše javnu nabavku dođe do najbolje ponude. Sigurno da će u toj konkurenciji cene padati, a nivo usluga će morati da raste. Ovako, nemamo takav slučaj, pa imamo, recimo, mogućnosti da izvršioci menjaju prezimena. Recimo da promene prezimena ili udadbom, ženidbom ili na neki drugi način i da budu na „A“, pa kad onda potroše taj svoj red, da pređu na „B“ i tako dalje do „Š“. Ovo je još jedan ozbiljan problem sa azbučnim redom, a to je šta ćemo sa izvršiocima koji nisu srpske nacionalnosti, odnosno koji su nacionalnosti koja koristi latinicu i koja koristi slova koja ne postoje u azbuci. Znači, ima i takvih građana Srbije, čija prezimena počinju na „Y“, na „X“, na „W“. Kako ćete to da rešite u ovom zakonu? Oni u svojim službenim ispravama mogu da stave i svoje izvorno ime i prezime, ne moraju da ga prevode na srpski jezik, a samim tim je onda ne moguće da po azbučnom redu imaju šansu da dobiju posao. Dakle, neka je namera dobra i da je poštujemo, ali ja nemam ništa protiv da vi izmenite ovaj svoj predlog, da vi budete predlagači, da vi budete spasioci ove situacije, nemam nikakav problem sa tim, ali je problem što je to loše rešenje. Ova varijanta koja se bavi javnom nabavkom je apsolutno zakonita, po zakonu o javnim nabavkama i donosi vrlo efikasne rezultate kojima se čak i vaša Vlada hvalila, tako da mislim da je ovo dobar primer da se sa primenom jednog takvog dobrog sistema započne i na nivou izvršioca u komunalnim preduzećima. Naravno da smo svi svesni da je bilo zloupotreba. Pitanje je kako se parlamentarna većina tek sada setila da je bilo zloupotreba, pošto ih je bilo i pre mesec dana i pre šest meseci i pre godinu dana i pre dve godine. Bilo ih je i ranije, naravno, ali čudo je da ta dobra namera se nekako rodi tek posle par godina suočavanja sa jednim lošim zakonskim rešenjem i lošom praksom, a onda se od te dobre namere dođe do još jednog lošeg rešenja koje samo komplikuje celu situaciju. Pitanje je i što ne postoji drugi organ kome može neko ko je nezadovoljan od izvršioca da se žali na eventualno lošu odluku Komore ili ne znam ko već tu treba da daje taj posao. Predlažem da se povuče zakon, da isti ovi poslanici koji su dali ovaj zakon predlože jedan dobar zakon koji će afirmisati javne nabavke i time ćemo ovaj problem rešiti. U tom slučaju poslanici Nove stranke bi glasali za takvo zakonsko rešenje.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ću da podržim ovaj zakon. Što se mene lično tiče, meni odgovaraju oba rešenja ovde predložena. Što se tiče zakona, u njemu je predloženo da Komora deli naizmenično po azbučnom redu predmete, tako da mislim da će mnogi izvršioci promeniti prezime. Dakle, tu postoji taj nedostatak. Kako god da uredite zakon, uvek neko može da manipuliše. Dakle, ja pretpostavljam da bi pre došli na red, da dobili više predmeta, da određeni izvršitelji mogu da promene svoje prezime, da počnu sa „a“, pa da buduAbrović itd, kao moj prethodni kolega govornik, dakle, mogu da svoje prezime podese da bi dobili što više predmeta. Takođe, moram da kažem, bez obzira koliko smo kao predlagači razmišljali o Predlogu zakona, on ima svoje manjkavosti. Dakle, po zakonu unapred svi izvršitelji dobijaju istu taksu. Dakle, pojaviće se neki problemi sledeće vrste – radio, ne radio, on taksu dobio. Ako mu komora ravnomerno bude davala predmete, on će da dobije onih 3.900 dinara, tako da ukoliko je u Beogradu i dobije nekoliko hiljada predmeta, može da dobije desetak miliona, a da ne radi ništa. Dakle, ne može da izvrši svoje obaveze, biće uskraćen samo za nagradu. Ukoliko to ide na javne nabavke, to opet ne vredi, jer ukoliko je država odredila cenu, onda to javno nadmetanje nema nikakvog smisla. U tom smislu je ovaj zakon unapređenje, rešenje je unapređeno u odnosu na prošle zakone. Oni koji su najviše ovde govorili protiv ovog zakona su prethodni zakon iz 2011. godine skrojili u delo po svojoj meri. Otprilike su izmerili gde bi njihovi izvršitelji mogli da uzmu lep novac od javnih preduzeća, komunalnih, itd, a onda im se desio izborni poraz i onda je taj posao pripao možda istim ljudima koji su promenili stranačke dresove da bi postali prijatelji i nekih novih direktora javnih preduzeća, da bi dobili te unosne poslove. Mi kao poslanici smo predložili zakon da se to u manjoj meri dešava, da nema takve vrste privilegija kakve je zakonodavac iz 2011. godine zamenio nekom drugom. Svi su ovde govorili kako izvršitelji treba da podele plen, a niko nije govorio od koga će to da uzmu, zato što je mašina za čerupanje do 2012. godine više puta očerupala građane. Toliko su ih čerupali da više perje ne raste, jer je koža oguljena, a sa mesa perje neće da raste, tako da ne znam šta će se u ovoj državi i od koga naplatiti, s obzirom da 1.500 ljudi, čini mi se, godišnje digne ruku na sebe. Ekonomska situacija je takva, a ona je nasleđena od 2012. godine, da sem desetak tajkuna i desetak političara, koji su sarađivali sa njima i dobili dozvolu zarad posluha i podaničkog položaja prema delu međunarodne zajednice, dobili su ekskluzivno pravo da očerupaju svoje građane i da ih ostave u nekom ropskom položaju, da su oni postali vlasnici robova. Sada mislim da u ovom zakonu postoji pravo da izvršitelji proglase nemaštinu. Mislim da će ta nemaština prilikom naplate, a to kolege pravnici znaju, da taj model prilikom izvršenja postoji, da kada izvršitelj vidi da nema odakle više da se naplati, mislim da izvršitelji neće imati još dugo vremena posla, s obzirom da je do 2012. godine narod temeljno očerupan, pa verujem da će nemaština biti opštenarodna pojava, jer se jedna privreda, koja bi trebalo da doprinese da građani imaju više novca, da privreda isporuči novac svima, a ne samo pojedinima, da u ovoj državi ne mogu samo tajkuni da imaju pare, već da imaju novac obični građani. U takvim situacijama, verujem da bi posla za izvršitelje bilo manje, ali znam da i naš narod nije disciplinovan. Mislim da bi bili zadovoljni i građani i izvršitelji. Ovako, mislim, s obzirom da oni koji su ovde najviše prigovarali, da su takvu ekonomsku situaciju i socijalnu u zemlji stvorili, da se jednostavno neće imati od koga šta naplatiti. Takođe, voleo bih da znam, s obzirom da sam slične delatnosti, mi u ovom trenutku imamo „SBB“, imamo „Telenor“, „VIP“, to su kompanije koje se bave sličnim delatnostima, kao recimo „Telekom“. U ovom slučaju će se ovaj zakon primenjivati na njih. Ne znam koliko smo mi imali pravo da njima kao privatnim kompanijama propišemo da moraju preko komore naizmenično da daju predmete izvršiteljima, s obzirom da oni kao privatna kompanija možda mogu biti zadovoljni nekom dobrom naplatom od nekog izvršitelja u koga imaju potpuno poverenje. Dakle, ne tvrdim da je ovaj zakon idealan, niti može da bude idealan, je svakako unapređenje u odnosu na onaj zakon koji je zakonodavac napisao 2011. godine i koji je mislio da primeni i da nastavi u čerupanju naroda, tamo gde oni ne mogu da uzmu koliko hoće, da to nastave njihovi izvršitelji. Međutim, desio im se izborni poraz 2012. godine, tako da, te poslove koje su mislili da namene svojim partijskim drugovima, više ne mogu to da čine, ali je model koji su bili namestili, da samo pojedini izvršitelji imaju posao, taj model koji je nasleđen je ostao i ovim zakonom on se menja u pravedniji model. Ja tvrdim da nije u potpunosti idealan, ali je svakako napredak u odnosu na ono što je zatečeno. Takođe, moram da kažem da se ovo odnosi samo kad je javno-komunalno preduzeće protiv građanina. Onda se ide na javne isprave, onda se taj dug uteruje. Moje je nezadovoljstvo što 2011. godine pisci zakona nisu predvideli model, a ja verujem da će Ministarstvo pravde o tome razmisliti, da i građanin na osnovu verodostojne isprave može da naplati od javno-komunalnog preduzeća svoje potraživanje. Ovako je zakon samo jednosmeran. Kad treba nešto prinudno naplatiti od građanina, onda će to biti na bazi javne isprave. U suprotnom, kad građanin bude trebalo nešto da naplati od javnog preduzeća i države, onda će lepo da ide na parnicu, što nije u redu. Mislim da zakon treba da bude dvosmeran i ona prava koje dobija dobijaju javno-komunalna preduzeća prema građanima, da i građani dobijaju to isto pravo. Moj savet je da ubuduće Ministarstvo pravde, kao kvalifikovaniji organ za predlaganje zakona, ima u vidu i ove moje primedbe. Verujem da je zakon, koji sam i ja potpisao, veliko unapređenje u odnosu na bivše zakone, one koje su predložile stranke bivšeg režima, koje su temeljno očerupale svoj narod, da više nema šta da se naplati, go se ne skida. To će biti naš problem dok ne podignemo privredu, poljoprivredu, energetiku i prerađivačku industriju. Bojim se da će i ovi izvršitelji ostati bez posla. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Veselinović nije tu, ni gospođa Vučković nije tu. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, pred nama je zakon koji nije baš omiljen među građanima jer momentom kada su opšteprivatni izvršitelji bili uvedeni, ljudi su mislili da uvodimo, odnosno ne mi, nego tadašnja vlast, da uvodimo reketaše. Tako je to, nažalost, u javnosti prezentovano. Međutim, da budemo potpuno iskreni, a gledajući iskustva i nekih drugih država, to uopšte nije loš institut koji je zaživeo dosta u zemljama zapadne Evrope. Podsetiću vas da, na primer, u Crnoj Gori je kompletan postupak izvršenja prenet na privatne izvršitelje, osim što se tiče porodičnih odnosa, tu je i dalje sud, ali recimo, u Crnoj Gori daleko se bolje izvršavaju presude, jer je apsolutno sve na privatnim izvršiteljima. Tamo nema tog dualizma kog ima kod nas da možete da birate hoćete li sud, hoćete li privatnog izvršitelja. U svakom slučaju, nažalost, kod nas je uvek bila prisutna ta praksa da uvek nađemo negde neku rupu u zakonu, pa neki privatni izvršitelj može jako lepo da živi zato što je našao neku vezu u nekom javnom preduzeću ili već bilo gde, pa dobija poslove koliko hoćete, a neko ne dobija ništa. Ove izmene i dopune zakona baš idu u tom pravcu da se takva manipulacija spreči. Dobro je da su se sami poslanici toga dosetili i ubuduće nećete moći da favorizujete jednog od izvršitelja samo zato što vam se dopada, imate nekakve kumovske, rodbinske veze s njim, pa mu onda dodeljujete poslove, nego se sada to dosta ograničava i naravno da će moći i oni drugi koji nemaju takve veze da zarade za hleb, zato što će moći da dobiju negde posao. Ovo je veoma važno, mi moramo konačno da se naviknemo kao društvo da obaveze koje imamo prema državi i uopšte kada su u pitanju komunalne usluge, pošto se na ovo posebno to odnosi moramo da platimo. Svi mi zahtevamo da imamo odličan elektroenergetski sistem, a imate koliko hoćete primera da nećemo da plaćamo struju. Hoćemo, bogatiju državu, a nećemo da platimo porez. To tako ne može nigde i to tako nigde ne funkcioniše i jednostavno država mora da nađe modelitet kako da dođe do toga da naplati ta potraživanja. Meni je fascinantno bilo kada je jednom prilikom gospodin Selaković, kao ministar pravde rekao da u ovom momentu mi imamo oko dva miliona i 300 hiljada izvršnih presuda koje nisu izvršene. To je potpuna katastrofa. To vam samo govori o potpunom kolapsu našeg pravosuđa i uopšte izvršenja i prosto morate da nađete alternativni način kako da dođete do toga da se nešto naplati, jer znate taj podatak vam pokazuje koliko su naši sudovi nesposobni da izvrše presude. To je surovo priznanje. Mi nažalost nemamo danas više SDK. Nekada dok je to postojalo nisu mogle ovakve stvari da se dešavaju, niste mogli ni da funkcionišete kao firma dok ne platite sve što imate. Imali ste naravno dobru kontrolu, nažalost toga više danas nema, ali kada je ovo sve preneto na sudove pokazalo se jako loše, jer sudovi su očigledno pokazali nesposobnost da izvrše presude. Moram da priznam od samo starta kada su uvedeni privatni izvršitelji ja sam se nekako poveo za tim. Sad uvodimo nekakve privatne reketaše i zaista je to tako u javnosti predstavljeno, imate tekstove, sećam se iz tog perioda. Međutim, kako vreme odmiče i kako vidim da se izvršavaju presude pravo da vam kažem, sve sam više sklon tome što se u Crnoj Gori uvelo da kompletno izvršenje prebacimo na privatne izvršitelje, i mislim da bi bilo daleko efikasnije, jer ako ostane ovako da vam sud izvrši presudu neće se to dogoditi pitaj Boga koliko. Evo, imate presude koje su izvršne postale 2010, 2011. godine do danas nisu izvršene, a ljudi ne mogu to da čekaju, prosto traže svoja potraživanja. Mislim da bi možda trebalo razmisliti u nekom narednom periodu i o tome da se kompletno izvršenje prebaci na privatne izvršitelje. Sad što ovde donosimo ove izmene i dopune zakona one se odnose na komunalne usluge. Dobro je što se ovo uvodi, dobro je što ćete moći, odnosno što morate da angažujete privatnog izvršitelja sa teritorije gde dužnik ima prebivalište ili boravište i dobro je što se ograničava ta mogućnost zloupotrebe i bezobrazluka da samo zato što imate nekakvu vezu sa nekim u nekom javnom preduzeću ili nekoj instituciji da vam taj namešta posao, to se sada uskraćuje i dobro je da smo svi to ovde uvideli i da bi ovome valjalo dati podršku. Valjalo bi razmisliti o svemu, eventualno ako dođu neki nekorisni amandmani da se eventualno ovaj predlog popravi u svakom slučaju puna podrška za ovako nešto i ovo je pokazatelj koliko sami poslanici, pošto je ovo naš predlog, misle na građane Srbije i misle na efikasnost ovog društva. Jedna pohvala za same poslanike koji su ovo predložili. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, naša koleginica Pantić Pilja predstavila je ovde u našoj Skupštini Predlog izmena i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Ja sam naravno kao što je red prethodno i pročitao predložene izmene. Obrazloženje predloženih izmena i meni se nakon prvog čitanja, da kažem i gospodine Bečiću, gospođi Pantić Pilja, učinilo da je ovo jedan dobar predlog. Naravno, prvo čitanje ne sme da bude i poslednje čitanje jednog Predloga zakona i onda sam evidentirao neke stvari na osnovu kojih sam smatrao da ovo može da bude dobro.Činilo mi se pošto se ovde menja član 252. postojećeg zakona, meni se učinilo da narodni poslanici njih 131, a to je ovde obrazložila gospođa Pantić Pilja, žele na neki način korektivno da deluju u odnosu na delanje ministra pravde Nikole Selakovića, jer podsećam da je on ovde bio u ime Vlade da brani pet članova izmena istog ovog zakona u maju mesecu. Tada nismo na primer imali ovu stvar koju je on branio i onda sam ja zaključio, evo i poslanici SNS konačno, evo gospođa Pantić Pilja, na primer, ipak su zaključili moramo da se suprotstavimo izvršnoj vlasti kada ona greši, a gospodin Selaković stalno greši, stalno moramo da popravljamo za njim. Međutim, šta sam onda zaključio poštovana gospodo? Zaključio sam da ovaj predlog jeste korektivan u odnosu, pre svega na delanje gospodina Nikole Selakovića, ali ne dovoljno i ne potpuno. Onda naravno, tu moram da kažem da to nije u redu. I naravno razlog je hitni postupak. Da smo se malo više konsultovali, da smo razgovarali prethodno, možda bi smo zajedno došli do jednog dobrog rešenja. Onda mi se činilo kada sam čitao obrazloženje koje je ovde poslato, da je i to dobro. Evo na primer, na strani 3. razlog za donošenje zakona i gospođa Pantić Pilja je to ovde pomenula, kaže – evidentirani su veliki problemi u praksi i naravno isto smatram da treba da reagujemo na probleme. Politika se poštovana gospodo tiče, pre svega rešavanja naših zajedničkih problema. Onda je evidentirano, zakonsko rešenje nije ni pravično u jednom segmentu, a naravno da mi ovde treba da budemo usmereni ka pravdi i pravičnosti, ali šta nije uredu poštovana gospodo? Nije uredu da iz jedne nepravde predlogom izmena i dopuna zakona idemo u drugu nepravdu, a to se ovim predlogom poštovana gospodo, ja mislim radim. Evo na tri primera da to ovde pokažem. Možda malo i da razgovaramo, red je da to u našoj Skupštini stalno radimo. Prva stvar, mi smo to ovde evidentirali, gospođa Martinović je vrlo precizno ovde saopštila, a i ja sam došao do toga. Ako se prihvati ova izmena, onda će ovaj zakon u jednom delu, malom ali nema veze i taj mali deo je važan, biti u neskladu sa jednim drugim zakonom, a to je Zakon o javnim nabavkama. Mi ne smemo ovde poštovana gospodo, da usvajamo zakone koji su po svojoj sadržini u neskladu sa drugim zakonima koji se primenjuju. Ako to radimo, onda ovde kao zakonodavno telo stvaramo pravni nered, a to znači da se udaljavamo od onog principa koji nama ovde u našem zajedničkom radu treba da bude najvažniji poštovana gospodo, a to je princip vladavine prava koji je evidentiran kao najvažniji, u članu 3. Ustava naše države. Drugi primer poštovana gospodo, ovde je navedeno u samom predlogu zakona kojim se menja član 252. da se izvršitelji određuju ravnomerno prema azbučnom redu njihovog upisa u imenik izvršitelja, da ne čitam ceo stav. Smatram da to nije pravedni način, jer ako uzmemo ovo kao kriterijum to znači da su svi izvršitelji čija prezimena počinju na A, B, itd. da su privilegovani u odnosu na sve ostale izvršitelje poštovana gospodo. Zamislimo npr. sledeću situaciju, evo imaginacije, zamislimo da naš kolega gospodin Šormaz da je jedan od izvršitelja, kada bi gospodin Šormaz došao na red prema ovom kriterijumu? Nikada poštovana gospodo. Da li bi to bilo pravično? Ne bi bilo pravično. Imam treći primer, ali hitni prst gospodina Bečića sigurno mi neće obezbediti da iskoristim još malo vremena, nažalost. Ali, ako bude dijaloga, ja ću da kažem i treći primer. Hvala.
Gospodine Pavićeviću vrlo rado, ali vreme je isteklo. Reč ima narodna poslanica Biljana Pantić Pilja, kao ovlašćeni predlagač.
Samo ću kratko da odgovorim prethodnom govorniku, pošto je spomenuo kako nadležni ministar pravde, gospodin Selaković nije podneo predlog izmena ovih zakona. Molim sve kolege koje su to danas već spomenule da obrate pažnju na član 150. Poslovnika koji kaže – pravo predlaganja zakona i drugih opštih akata imaju svaki narodni poslanik, Vlada, Skupština AP i najmanje 30.000 birača, što znači da svako od narodnih poslanika može da podnese predlog zakona i ne trebamo da čekamo da izvršna vlast to uradi. To je prvo. Drugo, spomenute su javne nabavke, mislim da je do sada već raspravljano o tome. Razumem da prethodni govornik nije pravnik pa ne može da zna, ali izvršni postupak služi da bi se izvršni poverilac u što kraćem roku naplatio. Ukoliko se sprovedu javne nabavke, da bi se imenovao privatni izvršitelj, mi odugovlačimo postupak izvršenja. Takođe, azbučni red izvršitelja, pa se spominje kako gospodin Šormaz ne bi došao na red jer se preziva na slovo „Š“. Opet moram da apelujem na to da kolega nije pravnik pa ne zna kako to ide. Ako se kaže ravnomerno – znači, krene se od „A“, ali doći će se do „Š“, kao što imamo, evo, ja sam branilac po službenoj dužnosti, prezivam se Pantić Pilja i dođem evidentno na red kada dođe do slova „P“. Tako bi prethodni govornik došao na red. Tako da ide ravnomerno. Započinje se sa „A“ pošto znate azbuku, ali završiće se sa „Š“. Nema samo tri predmeta izvršenja u godinu dana. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Pilja [[Vladimir Pavićević, s mesta: Ako može replika?]] Gospodine Pavićeviću, da li stvarno mislite da ste spomenuti? (Vladimir Pavićević, s mesta: Gospođa Pilja se meni obratila. Mislila je na mene. Da obrazložim, možda i nije. Mogu i bez mirkofona.) Izvolite.
Dame i gospodo, samo da pokušam da…
Niste dobili repliku, nego samo mogućnost da objasnite zašto mislite da imate pravo na repliku.
Obrazloženje, naravno. Gospođa Pantić Pilja se javila nakon mog govora i odgovorila na neke dileme koje sam ja imao o ovim izmenama. Očigledno je da je gospođa Pantić Pilja kada je govorila mislila na moj govor, a ne na govor nekog drugog narodnog poslanika i molim vas gospodine Bečiću da pitate gospođu Pantić Pilja da li je mislila na moj govor? Ako ona kaže da nije, ja odustajem od replike.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Vrlo duhovito. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nije duhovito. Hajde da pitamo gospođu Pilju.) Nemate mogućnost da komunicirate sa drugim poslanikom. (Biljana Pantić Pilja, s mesta: Ovo je direktno obraćanje.) Gospodine Pavićeviću, ovo je direktno obraćanje koje je suprotno Poslovniku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nećete da pitate gospođu Pilju?) Pustite da nešto kaže. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ona se javila.) Dopustite. Molim narodne poslanike da dozvole da kao predsedavajući nastavim da vodim sednicu. Dopustite da odgovorim. Gospođa Pantić kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, kao predlagač i ovlašćeni predstavnik predlagača ima pravo i mogućnost da komentariše, da odgovori i da da sugestije narodnim poslanicima, zbog čega misli da ovaj zakon treba da dobije podršku narodnih poslanika. Ona na osnovu diskusija narodnih poslanika može da iznese neka viđenja, neke nelogičnosti koje je čula u tim diskusijama. Ne mora da znači da je mislila na vas. Možda je i na vas mislila, ali u njenom govoru nisam ništa video što bi bilo negativno ili pogrešno protumačeno na način gde bi vi imali mogućnost za repliku, tako da smatram da je ovo dovoljno što ste imali mogućnost i zahvaljujem vam se, gospodine Pavićeviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Znači, nećete da pitate gospođu Pilju?) Zahvaljujem vam, gospodine Pavićeviću. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić. (Vladimir Pavićević, s mesta: Mada je meni mikrofon uključen i ne znam da li da iskoristim ovu priliku sada da kažem…) [[Isključen mikrofon]]
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, meni je gospodin Pavićević ostao dužan, ostao gospodinu Babiću…
Gospodine Nikoliću, molim vas, nemojte se obraćati direktno drugom narodnom poslaniku i ako imate neke dugove iz prošlosti, to van ove sale.
Zbog svoje izjave da je jedan od notara u Beogradu uzeo 180 hiljada evra u septembru mesecu i prođe mesec i po dana i ja ne dobih odgovor. Međutim, očigledno da se gospodin Pavićević veoma dobro snašao što se tiče ovog zakona. Teško mu je kada ima 500 članova, a kada se radi o izmeni i dopuni zakona gde ima tri člana, to je njemu sasvim dovoljno da pročita i čitavoj njihovoj poslaničkoj grupi.
Gospodine Nikoliću, niste dobili repliku nego da govorite o dnevnom redu i molim vas da se držite dnevnog reda.
Naravno, pa ja moram da napravim malo neki uvod…
Ne možete na način što ćete replicirati drugom narodnom poslaniku.
Podsetio bih građane Srbije koji gledaju ovaj prenos da je danas Beograd centar sveta i da je u Beogradu samit Kine i 16 zemalja Evrope. Očekujemo veliku privrednu aktivnost. Očekujemo injekciju koju ćemo dobiti, a tiče se finansija, što će ubrzati preporod Srbije. U tom smislu smo i mi kao narodni poslanici, uviđajući greške prethodne vlasti, uviđajući donete zakone koji su stvorili mogućnost da se napravi monopol u jednoj oblasti koja se tiče privatnih izvršitelja, doneli odluku i nas 130 smo potpisali izmenu i dopunu Zakona o obezbeđenju i izvršenju. Na taj način pokušavamo da onemogućimo da se napravi sprega između privatnih izvršitelja i javnih preduzeća prilikom predaje i realizacije i naplate izvršenja na osnovu verodostojnih isprava, jer znamo da je to ogroman broj i da svako ko dobije predmete može naplatiti, a usluga privatnih izvršitelja je, podsetiću, prema odluci Komore izvršitelja po njihovoj ceni pet hiljada dinara, pa je potpuno nebitno da li neko putuje za Pančevo ili za Vranje, jer on toliko prihoduje za svako izvršenje. Ovde se pogotovo radi o tome da udarate pečat i menjate samo ime i prezime dužnika. To mogu da rade ljudi i sa srednjom stručnom školom, tako da određeni privatni izvršitelji, imajući u vidu da dobijaju po 15, 16 i po 17 hiljada predmeta od svojih prijatelja mogu da obave tako veliki posao i da zarade 700 hiljada evra, gospodine Pavićeviću, a nemoguće je 180, što ste vi izmislili kada sate rekli za notare, ali se niste pobunili kada smo pomenuli danas ovu cifru da pojedini privatni izvršitelji imenom i prezimenom su naplatili to. To je omogućila prethodna vlast. Prethodna vlast je donela Zakon 2011. godine kada je ministar u toj Vladi, a okosnica je bila DS, bila gospođa Malović, cenjena narodna poslanica, koja je učinila da taj zakon stvori jedan monopol, da privatni izvršitelji mogu sa direktorima javnih preduzeća da naprave tzv. dil, da uzmu ogroman broj predmeta i da od toga stvore mogućnost da se napravi korupcija. Dakle, nisam ljut ni na izvršitelje. Mi nismo ljuti ni na direktore javnih preduzeća, jer ako ste im dali priliku kroz zakon, ako ga oni nisu prekršili, onda je logično da će to učiniti, jer svi su u jednoj ekonomskoj situaciji, kakva je u Srbiji, pozvani ako im se ukaže prilika da naprave nekakav dogovor, da uzmu nešto mimo one plate koju imaju. Dakle, kriv je zakonodavac koji im je to omogućio, a to je naravno DS i to je naravno Vlada koja je predložila takav zakon koji je izašao pred Narodnu skupštinu 2011. godine. Ovakav zakon čini da se preko izvršitelja, odnosno preko izvršiteljske Komore ili Komore izvršitelja napravi spisak. Taj spisak ide azbučnim redom, ali azbučni red se piše onako kako se upisujete hronološki. Ravnomerno će se podeliti predmeti i svako će dobiti određeni broj predmeta. Nemoguće je da dva puta jedno isto lice te predmete dobije. Takođe, određuje se i mesto nadležnosti gde će se izvršenja sprovoditi. Izvršenja se sprovode i mesna nadležnost se određuje prema mestu, sedištu ili prebivalištu dužnika. Tako da će na taj način najravnomernije da se podele ti predmeti po čitavoj Srbiji i smanjiće se mogućnost da se izvršenje sprovede tzv. beogradizacijom ili novosadizacijom ili da se to preko Niša ili tih većih gradova omogući da određeni izvršitelji mogu da zarade po 700 hiljada evra, a da pojedini izvršitelji nisu u mogućnosti da zarade ni jedan jedini dinar. Na taj način smanjujemo i mogućnost korupcije. Ne dozvoljavamo da se stvore uslove i mogućnosti gde se pravi situacija da direktor javnog preduzeća po svojoj slobodnoj volji odredi izvršitelja. Naravno, to će činiti tako što će odrediti svog prijatelja, svog kuma ili nekoga sa kim u privatnom životu ima nekakav odnos. Na ovaj način se potpuno anulira, onemogućuje se da bilo šta od takve situacije može da se desi. Bilo je i predloga koji su rekao bih veoma suvisli i o kojima ćemo razgovarati u danu kada se priča o amandmanima. Mislim da onaj rok od pet dana, koji smo dali kao predlagači izmena i dopuna ovog zakona, za odgovor Komore je prekratak i tu se sa gospodinom Jovanovićem u potpunosti slažem. Moramo ga upodobiti sa svim ostalim rokovima u Zakonu o izvršnom postupku, a to je pet radnih dana. Jer, imate životnu situaciju da predmet dođe u petak u pola tri u Komoru, pa automatski niste u mogućnosti da tog dana pogledate spisak i date odgovor. Dolaze subota i nedelja kao neradni dani i praktično Komora ima tri dana da bi dala odgovor. Zbog toga su potrebne izmene i predlažem gospođi Pilji da ovaj amandman prihvatimo, a i o ostalim amandmanima ćemo raspravljati u danu za glasanje. Dakle, SNS i poslanička grupa SNS je uvidela greške koje postoje u zakonu, to smo spoznali, odlučili da napravimo ovaj predlog i dali ga da se rešava po hitnom postupku, zato što ne želimo da žmurimo, ne želimo da zatvorimo oči pred jednom očiglednom situacijom. Neko je to ranije činio, pa je kažnjen od građana Srbije. Mi se ne libimo iako se pomenu imena naših, pod znacima navoda, ljudi koji su naši zato što imaju našu člansku kartu, ali ako se bave nečim što je nezakonito, ako se bave kriminalom, oni su kriminalci i uopšte ih ne štiti ni članska karta SNS, niti bilo koje. Mi nismo neko ko će sprovoditi politički teror, niti ćemo zatvarati one ljude zato što su članovi stranaka, ali svakoga onog ko bude prekršio zakon, ma iz koje stranke bio, naravno da ćemo se zalagati da njegovo mesto bude u zatvoru. Zbog toga ćemo u danu za glasanje, a naravno i kada budu bili inkorporirani određeni amandmani o kojima sam malo pre rekao, koji su suvisli i koji će poboljšati tekst ovog zakona, čitava naša poslanička grupa će, a nadam se i sve opozicione stranke jer su se danas izjasnile da je ovaj zakon veoma prihvatljiv, glasati i ove izmene i dopune zakona ćemo usvojiti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović, ali nije tu. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moja uvažena koleginica Biljana Pantić Pilja je veoma kvalitetno izložila suštinu ovog Predloga zakona. Ovaj Predlog zakona predstavlja jedan značajan korak napred u postupku izvršenja sudskih odluka i ovim zakonom, odnosno ovim predlogom zakona će se, kada on bude bio usvojen, izbeći brojne zloupotrebe koje je izazvao važeći Zakon o izvršenju i obezbeđenju. Ono što sam hteo da kažem danas na početku našeg rada, evo reći ću sada. Poslanici stranaka bivšeg režima su sa jednom vidnom dozom nipodaaštavanja govorili o ovom Predlogu zakona. Ono što mi je posebno zasmetalo je što su sa jednom vidnom dozom nipodaštavanja govorili o pravu svakog narodnog poslanika da predloži zakon Narodnoj skupštini. Danas je predsednik poslaničke grupe DS, potpuno suprotno odredbama Poslovnika, najveći deo svog izlaganja posvetio napadima, naravno, krajnje neutemeljenim, bez bilo kakvih argumenata, obojenih političkom mržnjom, na ministra pravde Nikolu Selakovića i na direktora Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo, Dejana Đurđevića, optužujući njih dvojicu da su oni odgovorni zbog toga što u praksi postoje zloupotrebe prilikom imenovanjaizvršitelja koji će da se bave izvršenjem sudskih odluka koje su donete na bazi tzv. verodostojnih isprava. Izrečena je jedna, ne znam da li da kažem neistina, ili jedna rečenica koja je plod neznanja. Nije ministar taj koji predlaže zakone Narodnoj skupštini, nego je to Vlada Republike Srbije. Ne može ni jedan ministar u Vladi, pa ni Nikola Selaković, da predloži bilo koji zakon Narodnoj skupštini, to može Vlada Republike Srbije. Ono što je gospodin ministar Selaković do sada dokazao u nebrojanom broju slučajeva, to je da apsolutno nema bilo kakav strah od dolaska u Narodnu skupštinu. Uvek kada je bio ovlašćeni predstavnik Vlade dolazio je u Narodnu skupštinu i na najbolji mogući pravnički, ali i politički način obrazlagao predloge zakona koje je Narodnu skupštinu slala Vlada Republike Srbije. Međutim, mi sada imamo jednu drugačiju pravnu situaciju. Dakle, ovde je predlagač grupa od 131 narodnog poslanika. Po Ustavu Republike Srbije, po Zakonu o Narodnoj skupštini, prema Poslovniku Narodne skupštine, svaki poslanik pojedinačno ima pravo da predloži zakon i 131 poslanik SNS je to svoje pravo iskoristio, a ne zbog toga da bi navodno zaštitio ministra pravde Nikolu Selakovića od njegovog dolaska u Narodnu skupštinu, da bi navodno gospodin Nikola Selaković bio zaštićen od, zamislite, napada poslanika bivšeg režima. Ne, mi smo kao poslanici SNS uočili da Zakon o izvršenju i obezbeđenju u nekim svojim delovima nije dobar i predložili smo njegovu izmenu u onom delu koji po našem mišljenju u praksi izaziva najveći broj zloupotreba. Ono što takođe želim da istaknem, kada slušate danas izlaganja poslanika bivšeg režima koji su u ono vreme bili funkcioneri u izvršnoj vlasti, onda se pitate – čekajte, a ko je doneo Zakon o izvršenju i obezbeđenju? Ko nas je te 2011. godine ubeđivao da je zakon dobar, da zakon treba da se donese i da će taj zakon da reši brojne probleme sa kojima se suočava srpsko pravosuđe u onom delu koji se zove izvršni postupak? Da ovo ne bi bile samo prazne reči, ja ću sada podsetiti i narodne poslanike i građane Republike Srbije kako je to izgledalo 5. aprila 2011. godine na Trećoj sednici Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, kada je gospođa Snežana Malović kao tadašnji ministar pravde obrazlagala Predlog zakona o izvršenju i obezbeđenju. Gospođa Malović je tada rekla da u Republici Srbiji postoji sistemski problem kada je u pitanju izvršenje sudskih odluka u građanskoj materiji i da prema prikupljenim podacima srednja starost nerešenih predmeta u Republici Srbiji iznosi 442 dana, a prosečno trajanje izvršnog postupka iznosi oko 260 dana, za razliku od situacije koja postoji u većini zemalja EU gde, kako je tada rekla gospođa Malović, prosečno trajanje izvršnog postupka iznosi 60 dana. Šta je tadašnja Vlada Republike Srbije, koju je predvodila DS, a koju je u Narodnoj skupštini predstavljala gospođa Malović, ponudila kao rešenje ovako loše situacije u izvršnom postupku u građanskoj materiji? Ponudila je važeći Predlog zakona o izvršenju i obezbeđenju. Za taj predlog zakona je gospođa Malović istakla sa ponosom da je na izradi Zakona o izvršenju i obezbeđenju radila radna grupa Ministarstva pravde, uz podršku međunarodnih organizacija, kao da je i o ovom zakonu vođena javna rasprava i da je pribavljeno mišljenje eksperata Saveta Evrope, a da je sam rad na izradi teksta Predloga zakona o izvršenju i obezbeđenju trajao oko tri godine. Naravno, neću se osvrtati, zbog nedostatka vremena, na sve ono što je tadašnji ministar pravde rekao, hvaleći Predlog zakona o izvršenju i obezbeđenju, ali ću istaći samo onaj deo koji se odnosi na član 252. Predloga zakona koji je sada na dnevnom redu. Gospođa Malović je tada istakla – novinu predstavlja da se predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave radi ostvarenja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih komunalnih usluga, kao što je isporuka vode, toplotne energije, odvoza smeća i sličnih usluga, podnosi izvršitelju na čijem području se nalazi sedište izvršnog poverioca. Nadležni izvršitelj donosi zaključak kojim se određuje izvršenje. Protiv zaključka izvršitelja može se podneti prigovor nadležnom sudu. Dakle, te 2011. godine, tadašnja skupštinska većina, tadašnji režim je ubeđivao narodne poslanike, ubeđivao je i građane Republike Srbije da je dobro što onaj ko vam isporučuje toplotnu energiju, odvozi vam smeće, a vi mu ne platite i vi dokažete osnovanost vašeg potraživanja na osnovu verodostojne isprave, da on ima pravo i da je to najbolje moguće rešenje da on određuje privatnog izvršitelja, i to prema mestu sedišta izvršnog poverioca. Evo, sada je 2014. godina, sada nas ti isti poslanici bivšeg režima ubeđuju kako je takvo rešenje u praksi izazvalo brojne zloupotrebe, ali onda dolaze do jednog neverovatnog zaključka. Mi smo omogućili da se donese zakon koji će izazvati brojne zloupotrebe. Te zloupotrebe su se zaista i desile, ali nismo krivi mi. Nego ko je kriv? Kriv je Nikola Selaković i kriv je Dejan Đurđević. Ja besmislenije obrazloženje nekog političkog i pravničkog stava zaista do sada nisam čuo. Srpska napredna stranka je i tada i sada upozoravala da će ovakvo rešenje gde poverilac sam određuje izvršitelja, i to prema sedištu izvršnog poverioca, u praksi izazvati brojne zloupotrebe i praksa je to i pokazala. Sada je grupa od 131 narodnog poslanika predložila zakon kojim će se te zloupotrebe onemogućiti, odnosno sprečiti. Sad nas stranke bivšeg režima optužuju da smo mi krivi što su se te zloupotrebe desile, a oni su 2011. godine doneli zakon za koji se i tada znalo da sadrži rešenja koja objektivno omogućavaju brojne zloupotrebe u praksi, odnosno omogućavaju da jedni te isti privatni izvršitelji kod jednih te istih velikih javnih komunalnih preduzeća dobijaju posao, a da svi drugi privatni izvršitelji nemaju posla. Mi sada ovim predlogom zakona to hoćemo da ispravimo. Šta je ovde još jedan problem koji su poslanici bivšeg režima pokušali da apostrofiraju na, po meni, jedan krajnje neubedljiv način? Pitaju se zašto u našem predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju stoji da je Komora dužna da na zahtev izvršnog poverioca odgovori u roku od pet dana od dana prijema zahteva, vodeći računa da se izvršitelji određuju ravnomerno prema azbučnom redu njihovog upisa u imenik izvršitelja, pa su se pitali zašto ovde nema javne nabavke. I gospođa Pantić Pilja i moj uvaženi kolega Dragan Nikolić i druge kolege su vrlo ubedljivo dokazale da nema potrebe da se vodi postupak javne nabavke zato što je tarifa potpuno jednaka za sve privatne izvršitelje. Dakle, koji bi to kriterijum bio na javnoj nabavci kada je u pitanju cena usluge privatnog izvršitelja, kada za sve privatne izvršitelje u Republici Srbiji važi jedinstvena tarifa? Ako bi neko išao sa tzv. damping cenama, on bi automatski kršio tarifu koja je propisana za privatne izvršitelje i on bi pretrpeo sankcije i on u stvari u postupku nekakve javne nabavke ne bi mogao da učestvuje i, na kraju krajeva, ne bi mogao ni da dobije posao zato što krši tarifu koja je propisana za privatne izvršitelje. Šta je ovde politički problem? Politički problem i političko licemerje je kada nam lekcije o potrebi sprovođenja javnih nabavki drže oni koji i dan-danas na teritoriji AP Vojvodine na najbrutalniji mogući način krše Zakon o javnim nabavkama. Danas nam o javnim nabavkama govore oni koji su napravili Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine koji nijednu javnu nabavku nije sproveo ni po starom zakonu, ni po važećem zakonu. Gospodin Stefanović je govorio o tome kako je dobro da i u ovoj materiji imamo postupak javne nabavke. Pitam, u ime poslaničke grupe SNS, da li je gospodin Stefanović čuo za ime jednog tajkuna protiv koga se vodi više sudskih postupaka koji se zove Dušan Borovica? To je čovek koji je dobijao poslove na izvolte od 2007. godine i koji je nekoliko godina imao monopol, ali bukvalno monopol, na teritoriji AP Vojvodine kada su u pitanju radovi na izgradnji ili rekonstrukciji putne infrastrukture na teritoriji AP Vojvodine. Imali ste jedan slučaj gde je gospodin Borovica, imajući podršku predsednika Vlade AP Vojvodine, imajući podršku DS iz Vojvodine, imajući podršku direktora Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine, najpre uradio posao, kako ga je uradio to znaju građani Vojvodine, kao i sve poslove, nekvalitetno, uzeo velike pare od Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine. Onda Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine naknadno, kada je sve već bilo gotovo, post festum, pro forme raspiše javnu nabavku, misleći da se na urađeni posao niko neće javiti i, gle čuda, javi se preduzeće „Ratko Mitrović“ iz Beograda. Gospodin Borovica sa svojim pajtašima iz DS u Vojvodini, da bi sprečio bruku i sramotu, u vrećama novca odnese sve to u preduzeće „Ratko Mitrović“ u Beogradu da bi ih zamolio tim vrlo ubedljivim sredstvom da ne podnose tužbu protiv njega i protiv Fonda za kapitalna ulaganja Vojvodine. O sifonima, o četkicama za zube, o pitaj boga kakvim proizvodima koji blage veze nemaju sa novcem koji je uzet iz raznih fondova AP Vojvodine SNS je do sada pričala veliki broj puta. Pokazali smo da od 2006. godine, kada je napravljen Fond za kapitalna ulaganja Vojvodine, i posle toga kada su napravljeni brojni vojvođanski fondovi u kojima su zabeležene brojne zloupotrebe i koju su pravljeni samo za to da bi se kada dođu izbori duvalo u jedra DS, da bi se kupovali glasovi, da bi iz izbora u izbore pobeđivali, naravno, tako što su kršili sve moguće zakonske propise i sve moguće demokratske procedure, dakle, ti isti nam danas drže lekcije o tome – a zašto vi, naprednjaci, sad kada se određuju privatni izvršitelji ne sprovodite postupak javne nabavke? To je, dakle, vrhunsko političko licemerje. Poslednji koji treba da govore o javnim nabavkama i prvi koji treba da beže na pomen reči „javna nabavka“ su pojedini poslanici stranaka bivšeg režima koji su do temelja opljačkali građane Republike Srbije. Na svu sreću, u daljempljačkanju ih je sprečila SNS, koja je 2012. godine pobedila na izborima. Na žalost, ima još jedno ostrvce u Republici Srbiji gde su građani i dalje izloženi pljački i kršenju Zakona o javnim nabavkama, bogaćenju pojedinaca itd, a to je teritorija AP Vojvodine, ali iskreno se nadam i verujem da to vreme neće još dugo trajati i da će konačno i građani koji žive na teritoriji AP Vojvodine da počnu da uživaju blagodeti jedne velike demokratske tekovine o kojoj je govorio kolega Pavićević, a to je vladavina prava.
Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov.
Gospodine predsedavajući, ne znam šta ste vi radili prethodnih 15 minuta. Ovde je gospodin Martinović rekao da su pojedini poslanici do temelja opljačkali ovu državu. Ne znam o čemu se radi, da li protiv nekih poslanika postoje nekakve presude za koje mi ne znamo? Znam da protivpredsednice Skupštine postoji presuda koja je direktno tereti da je nanela štetu gradu Novom Sadu od četiri miliona evra. Ako ste mislili na nju, gospodine Martinoviću, molim vas da dajete imena. Vi kada kažete: „pojedini poslanici opljačkali državu“, može se pomisliti da to može biti bilo ko od poslanika. Molim samo da malo pratite šta se govori. Ne znam šta ste radili, morali ste reagovati.
Molim vas, da se razumemo, da li je povreda Poslovnika, ili šta je?
Povreda Poslovnika.
Niste mi naveli član, ništa, zato vas pitam.
Član 107, mislim da je očigledno, i 106. zato što ja mislim da je nedopustivo, prvo da prethodni govornik u okviru rasprave o ovom predlogu zakona govori o vladi Vojvodine, jer ne vidimo kakva je to veza. Isto tako ste vi morali da primetite. Druga stvar zaista, vređa dostojanstvo Narodne skupštine kada neko govori da su bilo koji poslanici opljačkali državu. Koliko znam, protiv poslanika se niti vode nekakvi procesi, niti postoje presude, a kamo li pravosnažne, osim u slučaju predsednice Narodne skupštine, za koju postoji presuda Vrhovnog Kasacionog suda, koja kaže da je bila odgovorna za štetu koja je nastala u gradu Novom Sadu u vreme dok je bila gradonačelnica. Hvala.
Moram da priznam da uvek imam problem dovesti poslanike da se strogo pridržavaju dnevnog reda, i sa te strane mogu da kažem da ste bili prilično u pravu, da prihvatim, ali je problem stvarno, stvar je u stvari poslanika. Često puta moram da kažem, da sam u dilemi šta da radim s tim. Prema tome, meni jedino ostaje pitanje vama da li želite da se u danu za glasanje glasa o povredi? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Da.) Aleksandar Martinoviću, po kom osnovu? (Aleksandar Martinović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite.
Povređen je član 27. Poslovnika Narodne skupštine. Šef poslaničke grupe DS je dve trećine svog izlaganja posvetio napadima na Vladu Republike Srbije koja nije predlagač ovog zakona, i napadima na ministra Selakovića, i direktora Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo, gospodina Dejana Đurđevića, da su oni navodno odgovorni, za zloupotrebe koje je u praksi proizveo Zakon o izvršenju i obezbeđenju, koji je donela DS, i za koji je tadašnji ministar pravde, gospođa Snežana Malović, tada rekla da je najbolje moguće zakonsko rešenje do koga se došlo korišćenjem usluga domaćih i stranih eksperata, sa mišljenjem Saveta Evrope, i da je za ta vrhunska pravnička rešenja bilo potrebno da se napiše predlog zakona tri godine. Sada, ono što gospođica Jerkov sigurno zna….
Molim vas, Martinoviću, vi ste reklamirali povredu Poslovnika?
Obrazlažem povredu Poslovnika, gospodine predsedavajući.
Molim vas, vi ste govorili o povredi Poslovnika koji izrekao šef poslaničke grupe DS. Ne znam, kada nisam bio prisutan, on je govorio pre otprilike sat, dva vremena. Sada mi molim vas recite kakve to ima veze sa sadašnjem?
Ukazujem na povredu člana 27. gospodine Arsenoviću, zato što se ovde ...
Molim vas, uvažavajte, molim vas da ispoštujete.
Ako samo dozvolite nekoliko rečenica. Dakle, tema dnevnog reda je Predlog Zakona o izmeni i dopuni Zakona o izvršenju i obezbeđenju koji je podnela grupa od 131 narodnog poslanika. Dve trećine vremena su poslanici DS, pre svega gospodin Stefanović, posvetili neosnovanim napadima na ministra Selakovića.
Znam, gospodine Martinoviću, molim vas, ne mogu da, neću to da dozvolim.
Gospodine Arsenoviću, dozvolite mi samo da završim. Dakle, ja sada samo ukazujem na činjenicu da oni koji nam spočitavaju zašto u Predlog zakona nismo stavili da se privatni izvršitelji određuju, a godinama krše zakon o javnim nabavkama.
Ne, ne mogu vam dozvoliti. Moj komentar je bio dovoljan. Mislim da nije bilo povrede Poslovnika, pogotovu što je o reči koja se desila pre sat, dva, vremena, i tu nemam komentara. Jedino mogu da vas pitam da li u danu za glasanje želite da se glasa o povredi Poslovnika? Ne, u redu. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Na početku bih se zahvalio gospodinu Martinoviću, zato što je na jedan pravi i dostojanstven način probao da vam ukaže da smo mi svi podjednaki pred zakonom i pred Bogom. Da isti aršini znače u vođenju sednice i prema gospodinu Stefanoviću, i prema gospodinu Martinoviću i prema ostalim koleginicama i kolegama. Ukoliko nekome ne smeta što, kako ste rekli pre sat vremena gospodin Stefanović više od polovine svog vremena govori van teme dnevnog reda napadajući dvojicu funkcionera Vlade Republike Srbije, a kada gospodin Martinović pokuša da objasni da u jednom delu teritorije Republike Srbije kojom vlada jedna šačica ljudi koja nema podršku građana, ne veću od tih 5-6% kršeći zakon, kršeći pravo, kršeći demokratska načela, istog tog trenutak se opominje i vraća u temu. Zahvalio bih se i govornicima koji su probali da ukažu da ovde postoji jedno flagrantno izvrgavanje svega onoga što skupštinska većina pokušava da uradi. Kada u skupštinsku proceduru se upute zakoni čiji je predlagač Vlada Republike Srbije, kada ne retko ovde imamo prisutno više ministara u Vladi Republike Srbije nego narodnih poslanika stranaka bivšeg režima, tog trenutka Skupština postaje protočni bojler, kako je Narodnu skupštinu nazvala DS ili nešto drugo što se nalazi u kupatilu, a protočno je kako je Narodnu skupštinu u političkoj mržnji i omalovažavanju države Srbije svih njenih građana Skupštinu nazvao gospodin Zoran Živković. U onom trenutku kada Narodna skupština Republike Srbije preuzme ulogu koja je definisana Ustavom, zakonima, Poslovnikom, kada narodni poslanici predlože ili grupa narodnih poslanika predloži zakon, tog trenutka se pita – a gde je ministar? A zašto ministar nije došao? Zbog toga bih pozvao kolege iz stranaka bivšeg režima da kažu šta hoće. Hajde jednom neka kažu šta hoće. Da li hoće ministre ili hoće poslanike. Da li hoće da Skupština radi svoj posao ili neće da radi svoj posao. Dajte ljudi, dogovorite se jednom sami sa sobom. Pošto ste pitali gde je ministar, odgovoriću vam gde je ministar. Jedanaest meseci, pre 11 meseci je formirana Radna grupa koja intenzivno radi na izmenama i dopunama, odnosno na novom zakonu o izvršenju i obezbeđenju koji će na mnogo kvalitetniji način zaštiti i interes građana i interes države Srbije. Sa celovitim rešenjem mnogo boljim i kvalitetnijim nego što je ovo koje je danas, pokušavamo da poboljšamo. Dođi će ministar, gospodin Selaković u Narodnu skupštinu Republike Srbije, jer je čovek koji nema razloga da se plaši, naročito ne zlih ljudi. Međutim ovde se nekako gleda samo jedan kraj štapa. Na tom štapu postoje dva kraja. Da li je bilo slučajeva o kojima je koleginica Biljana Pantić Pilja vrlo hrabro i korektno govorila i koji su nas i povukli i motivisali da ovaj zakon uputimo u skupštinsku proceduru. Da, bilo je. Ako je bilo kršenja zakona, kao što je rekao gospodin Dragan Nikolić, nemam nikakv problem da oni koji su prekršili zakon, ma čiju člansku kartu imali ili nemali, odgovaraju pred zakonima i pred pravosudnim sistemom Srbije. Ali, šta ćemo sa onom drugom stranom? Probaću da postavim pitanje za koje znam da ima pozitivan i potvrdan odgovor. Da li bivša ministarka pravde, gospođa Malović, radi u jednoj izvršiteljskoj kancelariji? Da li gospođa Malović koja je bila predlagač tog zakona radi u izvršiteljskoj kancelariji? Da li najbliži saradnici bivše ministarke, savetnici, učesnici u ovakvom predlogu zakona koji je tako loš kako smo čuli od strane DS, članovi DS, da li rade u izvršiteljskim kancelarijama? Da li su ti kod kojih završava naveći deo novca od taksi koje su napravljene na tako netransparentan način, na tako konfuzan način. Te takse nije opredelila i propisala SNS niti gospodin Selaković, propisali su oni koji te takse sada konzumiraju koji sami određuju, koji ih trpaju u džepove tih agencija, kancelarija i u svoje privatne džepove. Šta je uradila SNS? Šta je uradio gospodin Selaković? Zašto niko nije rekao da je od 1. oktobra ove godine i izvršitelji imaju obavezu fiskalnih kasa i da se zna koji je njihov prihod i koliko je od toga obaveza državi, kolika je obaveza Republici Srbiji. Eto, gospodo koji se pitate, gde je gospodin Selaković, eto tu je, brine o interesima države Srbije. Želeo bih da o ovoj temi razgovaramo na jedan širi način. Želeo bih da razgovaramo na način koji tangira sve građane Republike Srbije. Mislite li da i građanima Srbije bitno da li se izvršitelji izvlače iz bubnja kao što se izvlače stečajni upravnici? Po zakonu usvojenom 2011. godine, decembra 2009. godine izbor stečajnog upravnika vrši se metodom slučajnog odabira sa liste aktivnih stečajnih upravnika. Kakva je to igra sa imovinom, ogromnom imovinom? Sa ljudima koji rade tamo? Sada oni koji su ovakve metode, loto bubnja, iz kojeg su izvlačili samo pojedine stečajne upravnike, sada traže javne nabavke. Što tada niste tražili transparentniji način? Koji je to bubanj? Koje su kuglice u tom bubnju? Čija su imena u tom bubnju? Koje učestvovao u tom izboru? Ne, samo i isključivo izbor stečajnog upravnika vrši se metodom članom 20. vrši se metodom slučajnog odabira sa liste aktivnih stečajnih upravnika. Pa su slučajno ti aktivni stečajni upravnici vrlo bliski bivšem režimu i strankama bivšeg režima i pojedincima iz tog bivšeg režima. Oni drugi nisu aktivni. Imaju preča posla, da sede kući, bez obzira na struku, bez obzira na znanja, bez obzira na ono što umeju i znaju. Nisu u bubnju, niti građane Srbije ovo interesuje, a verujem da neće interesovati ni azbučni red. Više ih interesuje zbog čega su došli u situaciju da im na vrata zakucaju stečajni, odnosno izvršitelji. Zašto smo došli u tu situaciju? Mislite li da sam srećan zato što u Srbiji postoje izvršitelji? Nisam. Lično mislim da niste ni vi, lično mislim da niko u Srbiji nije srećan kada mu na vrata zakuca izvršitelj. Zašto smo došli u takvu situaciju? Verujem, zbog dve stvari. Jedno su neodgovorne poruke političara u prošlosti i tu moram da pomenem jedno bure. Ne znam da li je bilo plastično ili metalno, verujem da je bilo metalno i to bure se na jedan volšeban način, dogurano tada od opozicionog političara, sada od našeg kolege narodnog poslanika, nekada i premijera Vlade Republike Srbije, nesretnim okolnostima premijera Vlade Republike Srbije, doguralo, dokotrljalo do centra Niša. Tada neodgovornim porukama tog gospodina, verujem da ste prepoznali i da znate o kome je reč, on je tada rekao, ljudi, glasajte za mene, glasajte za opciju kojoj pripadam, a tada je pripadao DS, a račune za struju, račune za komunalije, sve račune u to bure, pa ćemo zapaliti. Ljudi su poverovali. Poverovali su ljudi, stavili račune u bure, mislili da se time rešavaju svi problemi, zaokružili su neko njegovo ime i stranku i nastavili da ne plaćaju račune, misleći da to što on obeća, da će to i ispuniti. Nije ispunio, kao što nije podneo ostavku na mesto narodnog poslanika onda kada je flagrantno iznosio neistine sa skupštinske govornice o premijeru Vlade Republike Srbije i kada je sve to dokazano, umesto na pisarnici Narodne Skupštine, umesto u Administrativnom odboru,umesto sa ostavkom kako to čine časni ljudi kada urade nešto što ne valja i što nije istinito, mi nažalost eto slušamo i dalje neke tirade u obliku 500 ili 600, ne znam koliko amandmana, vrlo kreativnih koji znače „briše se“, tako da su ljudi poverovali i rekli – ne moramo da plaćamo račune. Računi im nažalost ili sreću, da li bili za komunalne usluge, da li bili za porez, bilo šta, jednostavno, računi moraju da se plate, bez obzira na ove neodgovorne najave i neodgovorna obećanja gurača buradi na niškim ulicama. Drugi razlog zbog čega, nažalost, postoje izvršitelji je pogubna politika koja je vođena u ovoj zemlji i suviše dugo, godinama, decenijama, politika koja je pred izbore obećavala 200 hiljada novih radnih mesta, a onda za četiri godine Vlade Mirka Cvetkovića i DS, 400 hiljada ljudi ostane bez posla. Od čega ti ljudi da plate račune? To su ljudi koji čekaju izvršitelja, izvučenog iz bureta kako je predviđeno 2009. godine ili iz bubnja ili izvučeni po azbučnom redu, ljudi koje je bivši režim ostavio bez posla. To su ljudi koji danas čekaju izvršitelje, ne zato što neće, zato što im je obećao gospodin Zoran Živković, već zato što nemaju. Zato što im je neodgovorna vlast, bivši režim ih je ostavio bez budućnosti. Šta ćemo sa tim ljudima? To je njima bolno. Zato, spremnost ove vlade da se ta oblast uredi na pravičniji, normalniji, transparentniji način, nažalost ono što je malopre bez razloga da ga pozivam na repliku, ali zbog one zabrinutosti gospodina Pavićevića, da li ćemo doći na red do Šormaza? Stići će se do Šormaza mnogo brzo, zato što ima mnogo ljudi koji su ostali bez posla. Njih je 400 hiljada. Od A do Š se dolazi za 30 slučajeva, a mi imamo 400 hiljada ljudi koji su nažalost ostali bez posla. Kada njima dodamo one koji su ostali bez budućnosti pljačkaškim privatizacijama, a od dve hiljade i nešto privatizacija, bivši režim se pohvalio sa 22, 23, sa jednim procentom uspešnosti. Brzo će se doći do Š i ponovo do A i ponovo do Š. Nemojte brinuti zbog toga, već više brinite za te ljude koje ste vi takvom pogubnom politikom doveli do situacije da moraju da imaju posla sa izvršiteljima. Bolje brinite o onima kojima ste lažnu nadu dali i obećali nekim buretom na trgu u Nišu i rekli im – ne morate da plaćate račune, što ste ih obmanuli. Umesto da sada kažete – ljudi, izvinite, pogrešili smo, vi pokušavate da predlagaču zakona inputirate nešto što nije. Šta bi bilo da smo koristeći neko uporedno pravo, koristeći ono što piše u drugim zakonima, predvideli neke druge mogućnosti? Malo u ovoj sali ljudi, još manje ljudi koji nas gleda, zna da recimo članom 21. Zakona o komunalnoj policiji, predviđeno je da – komunalni policajac može biti osuđivano lice na kaznu zatvora do šest meseci. To su predvidele stranke bivšeg režima kada su uvodile komunalne policajce. Šta da smo koristili uporedno pravo pa rekli, kao što i u Zakonu o stečajnim upravnicima stečajni upravnik može biti osuđivano lice na kaznu zatvora do šest meseci? Šta, i da li je trebalo u ovom zakonu da primenimo te odredbe koje ste vi stavljali, da stečajni upravnici budu osuđivani kriminalci odnosno izvršitelji da budu osuđivani kriminalci? Mi ne želimo na taj način da posmatramo naš pravosudni sistem, mi na taj način ne želimo da omalovažavamo naše građane. Prvenstveno želimo jednom borbom za svaku investiciju, borbom za svako radno mesto, samitom koji se danas a i u narednim danima održava u Beogradu, da obezbedimo više posla, da ozdravimo javne finansije, o tome ćemo razgovarati verujem naredne nedelje sa budžetom za 2015. godinu, svim onim merama kojim hoćemo da ozdravimo našu državu, da izvršitelji imaju manje posla iako u njihovim kancelarijama rade bivši ministri i najbliži saradnici, saradnici ministra pravde, baš oni koji su pisali ovakav zakon o izvršenju i obezbeđenju. To je posao ove Vlade i ma kolko nas saplitali, ma kolko navijali za drugačije, u tome ćemo uspeti zato što smo zbog toga i na tome dobili mandat od građana Republike Srbije.
Borislav Stefanović, replika.
Žao mi je što vidim da ima određenog nerazumevanja. Mi smo podržali put predlagača i to gospođa Pilja može da potvrdi. Mi smo izneli sumnju na osnovu informacija koje izvršitelji daju poslanicima. Nikoga nismo optuživali, nikoga nismo dovodili u vezi sa krivičnim delima, nameštanjima i slično, osim u upitnoj formi koja je sada dozvoljena jer predsedava gospodin Arsenović. Inače mi nije dozvoljena. Ali, ture bure valja, gospodine Babiću i to ture što bure valja kaže sledeće, da je premijer koji nije premijer Vlade, da vas podučim. Premijer Vlade ne postoji, to je nepravilna jezička konstrukcija, odbijao da plati komunalne račune, hvalio se time javno. Vi ste u Zakonu o ribarskim gazdinstvima predvideli da onaj ko je izvršio krivično delo može da ih uzme u zakup. Vi lično, ne vi lično, nego vaša većina. Nemojte stalno u nas da upirete prstom, kad sve radite što je ta DS radila u prošlosti, samo mnogo gore, mnogo gore gospodine Babiću. Vi kažete, vi mislite da će izvršitelj koji nikakve veze nema sa vama, nikakve veze nema, moći da naplati od građana potraživanje koji inače ne mogu da ga plate. Samo nam to objasnite kako? I samo nam objasnite da li ova gospođa koju sam spomenuo po imenu, evo samo jedan primer, od 700.000 evra, ima neke veze sa SNS? Evo, recite poslanicima da li ima ikakve veze sa SNS? Vi, kao visoki funkcioner to biste morali znati. Samo nam na to odgovorite. Nikakve druge priče, 400.000 radnih mesta. (Zoran Babić, s mesta: Ko?) Samo recite, čula je gospođa Pilja ime i prezime. (Vladimir Đukanović, s mesta: Kaži imenom i prezimenom, ko?) Rekao sam. Dakle, to vi nama odgovorite a ne da nam pričate o premijeru Vlade, što ne postoji, ne da nam pričate o tome šta je DS, kao da nigde na svetu izvršitelji ne postoje, samo u Srbiji je to smišljeno, onda ih ukinite. Ukinite izvršitelje, šta će vam to, šta će nama druge stvari? Zakon o policiji, o vojsci? Donela DS, ukinite i to. Vi rušite osnove civilizacije, ne Republike u jednoj državi. Hvala vam.
Povreda Poslovnika, Đukanović. Izvolite.
Reklamiram povredu člana 107. ne može ovako da se vređa dostojanstvo parlamenta i svih nas. To kada neko kaže, iz vaše stranke, neko za 700.000 evra, neka kaže imenom i prezimenom ko je. Nije ovo kviskoteka, nije ovo kviz. Mi za svakog njihovog lopova kažemo ime i prezime.
Molim vas, gospodine Đukanoviću.
Zaista ovo nema nikakvog smisla. Ubuduće neka kaže ime i prezime o kome se radi, pa možemo da razgovaramo. Hvala vam.
Reč ima Dragan Šutanovac, po Poslovniku.
Uvaženi kolega Arsenoviću, dame i gospodo narodni poslanici, ja ne znam šta treba da se desi u ovoj Skupštini da primenite član 107. i da kaznite, naravno poslanika koji svoje kolege naziva lopovima. To što vi izražavate čuđenje da je neko toliko nepristojan, nevaspitan, bahat, to je jedna stvar. Ali, imate ovlašćenje koje treba da primenjujete. Dakle, ako neko kaže kolegi da je lopov trebate da naprosto date opomenu u vidu finansijske kazne, kao što to je urađeno nekim drugim poslanicima. Ukoliko vi to prećutite, možda je upravo na vas mislio kolega Đukanović, jer smo mi bili u koaliciji do pre nekog vremena a optužujemo se za to vreme. Dakle, ja vas molim da primenjujete odredbe člana Poslovnika 107. koje onemogućava ovako bahato, primitivno ponašanje bilo kog poslanika u parlamentu Srbije. Zahvaljujem.
Gospodine Šutanovac, nažalost, ja nisam, bar nisam čuo, ne mogu da tvrdim da je bilo koga poimenično za poslanika rekao da je lopov. To što sto se pripisuje, „lopovluk“, hajde takvu reč da upotrebim, za bivši režim, pa i ja sam bio tada, upravu ste, ali ja smatram da nisam lopov, ne mogu da kažem ni da ste vi, prema tome ko se nađe, a bilo je. Prema trome, ostajem, slažem se za dostojanstveno samo u tom smislu da stvarno vodimo dostojanstvenu raspravu u ovoj Skupštini, ja od srca to podržavam ko god to tako podržava i traži, da li leva ili desna strana, centar, nije bitno, podržaću u tome, ali jednostavno i vi morate shvatiti da i jeste tema takva da čovek izleti, zgodno je tako da mi je teško da ja sada tu nekoga i kontrolišem i u tom smislu smatram da nije došlo do povrede Poslovnika, ali vi imate pravo da se izjasnite da li u danu za glasanje… (Dragan Šutanovac, s mesta: Da.) Da, dobro, u danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Povreda Poslovnika Vladimir Đukanović. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 103. i 104. a posebno onaj deo o kome se govori da neko ne može da se poziva na član gde sam se već pozvao. Pozvao sam se na član 107, gospodin malopređašnji govornik se takođe pozvao na to, morali ste da ga opomenete i pri tome da kažem, nisam uopšte mislio ni na jednog poslanika ovde, mislio sam generalno. Ako se neko prepoznao, zaista mi je žao, izvinjavam se, uvek prema svecu i tropari, svakom kažem šta mislim i ako mislim da je neko lopov, a bio u njihovim redovima, ja ću mu to u oči reći. Hvala.
Moram Đukanoviću opet i vama da kažem, uopšte ne vidim da ste reklamirali povredu Poslovnika, već naprotiv, to je neka vrsta replike. To što ste vi rekli, to sam ja isto rekao gospodinu Šutanovcu. Smatram da nije bilo povrede Poslovnika. Da li želite u danu za glasanje da se izjasni Skupština? (Vladimir Đukanović, s mesta: Ne.) (Biljana Pantić Pilja, s mesta: Tražim reč.) (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Samo momenat. Pošto imam ovde više prijavljenih, moram da pitam Biljanu kao predlagača… (Vladimir Pavićević, s mesta: Repliku sam ja imamo gospodinu Babiću.) Znam da imate repliku, samo da pitam Biljanu, da li imate neku repliku ili želite… (Biljana Pantić Pilja, s mesta: Da odgovorim.) Onda vas molim da prvo repliku završim. Gospodine Pavićeviću, vi želite repliku, ali mi nije jasan osnov replike.
Evo, ja ću da vam kažem, gospodine Arsenoviću. Gospodin Babić je dva puta pomenuo i to ovako moje prezime: Pavićević. Molim da mi date pravo na repliku jer je gospodin Babić rekao dva puta Pavićević. Mislim da je to osnov za repliku. Molim vas da proverite, gospodine Arsenoviću, u stenogramu. To je proverljivo.
Gospodine Pavićeviću, siguran sam da vas nije spomenuo.
Pa pitajte ga. Gospodine Babiću, da li ste spomenuli moje prezime?
Reč ima gospodin Babić.
Rekao sam - gospodina Pavićevića, bez želje da ga pozivam na repliku u krajnje afirmativnom smislu [[Vladimir Pavićević, s mesta: Ja sam se prijavio za repliku.]]
Znam, ali nema osnova. Hvala vam, gospodine Pavićeviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Sada hoćete da napravimo cirkus. Određujem pauzu od pet minuta. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Biljana Pantić Pilja. Izvolite.
Hvala vam. Samo sam htela da odgovorim na tvrdnje da su neki izvršitelji članovi Srpske napredne stranke. Ovim predlogom izmena zakona se ide na to da više nije bitno ko je čiji član, a vi ste omogućili, gospodo koji ste doneli ovakav zakon 2011. godine, da postoje uslovi za zloupotrebe i da može izvršitelj jedan da bude angažovan za 700.000 evra ili koliko god već para. Znači, to je problem. Mi sad ovim menjamo zakon. Znači, više nije bitno da li je izvršitelj član SNS, DS, jer mi znamo da ste vi navikli da plivate u takvim uslovima, ali mi sada to menjamo ovim predlogom zakona. Hvala vam.
Hvala. Gospodine Pavićeviću, po kom osnovu? (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Ne, nemate osnov za repliku. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Reč ima gospodin Stefanović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dakle, kriv je onaj ko je pisao zakon što se zloupotrebe sprovode u poslednje dve godine od kad ste vi na vlasti. Vrlo zanimljiv koncept. Ja vas pitam da li gospođa Isidora Ranković ima veze sa Srpskom naprednom strankom, da li gospodin Mihajlo Dragović ima veze sa Srpskom naprednom strankom, da li Ratko Vidović, da li ortačko društvo Panić-Nikolić, Ivan Mladenović, Vojislav Milajić itd? Imam ovde ceo spisak. Pitao sam vas, postoje osnovane sumnje, mislim da čak tu povezana lica jesu članovi Srpske napredne stranke, ali to na stranu. Nije korektno kada se proziva jedna politička organizacija, što stalno činite, uključujući i kolege. Da vas podsetim, kolega Tomić je uhapšen zbog „Univerzal banke“, koju ste vi upropastili za iznos koji je iznos ušteda od plata i penzija. Ako sam ja tada tvrdio da kolega Tomić ne može biti jedini odgovoran, jer imate i gospodina Dželetovića, koji je bio predsednik tamo upravnog odbora, imate druge ljude koji su direktno odgovorni, a nisu privedeni, i tada ste me čudno gledali, kao i sada. Dakle, nemojte optuživati nas. Pogledajte u svoje redove prvo, pa se onda nama obratite, pošto je poslanik SNS uhapšen i to ste isticali kao veliku stvar i vašu doslednost. Pa budite dosledni do kraja. Ja samo to molim. Druga stvar, ja ne razumem zašto je problem ako vam kažemo da treba menjati zakon u ovom smislu, samo imamo zamerke na način izbora izvršitelja. Da bi dodatno osigurali, da ne dolazi do ovakvih zloupotreba, vi vraćate sve na domen politike, tj. politikanstva i optužujete Demokratsku stranku ne znam za šta, kada je jasno da se zloupotrebe vrše u poslednje dve godine. Hvala.
Hvala, gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Biljana Pantić Pilja. Izvolite.
Moram samo da odgovorim, pošto vi spominjete politikanstvo. Ja sam već spomenula da predsednik Komore izvršitelja je član Demokratske stranke. Član je Demokratske stranke. Jedino ako nije u poslednje vreme prešao u ovu drugu Demokratsku stranku. Jedino je to problem. Postojala je preporuka Komore da se vodi računa o ravnomernoj raspodeli predmeta. Zašto to nije urađeno? Moram opet da pomenem da je zakon donet 2011. godine i od tada se primenjuje. Ništa niste uradili povodom tog pitanja. Taj zakon ste vi donosili u svojom prostorijama stranke i sada je kriva Srpska napredna stranka zbog toga. Nemojte, molim vas.
Narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Ja se zahvaljujem, gospodine predsedavajući prethodnom govorniku kolegi Stefanoviću na prilici za poentiranje. Ukoliko su dve jedine zamerke na moj malopređašnji govor i iznešene stavove od 13-14 minuta lingvističke prirode, da li je ispravno premijer Vlade ili predsednik Vlade, evo, priznajem, ispravio me je, naučiću. Hvala na tome, ako je to jedina zamerka na nešto što je izrečeno, a bilo je mnogo suštinski bitnijih stvari. Hvala i na prilici za poentiranje koje glasi: Isidora Ranković i taj spisak, kako je kolega Stefanović rekao, ljudi koji su izvršili zloupotrebe u prethodne dve godine. Ja ću javno pozvati sada ovde gospodina Stefanovića da načini krivičnu prijavu protiv tih osoba ako su učinili zloupotrebe, da je lepo obrazloži. Ja ću potpisati prvi tu krivičnu prijavu ako će gospodin Stefanović potpisati drugi. Srpska napredna stranka nije sigurna kuća za bilo koga ko čini zloupotrebe. Imao jednu, dve, deset knjižica, imao u telefonu brojeve ne znam koga u ovoj državi, to ga neće zaštiti od ruke pravde i zato sam spreman vrlo eksplicitno još jednom da to pokažem i na delu. Da li su članovi stranke, ne znam. I da jesu i da nisu, zbog zloupotreba isto će proći, ali ono što znam, da je bivši pomoćnik ministra pravde Dejan Pašić, jedan od najvećih izvršitelja u Beogradu i član Demokratske stranke.
Hvala, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Hvala, gospodine Babiću. Ja sam svestan da vi u vašim redovima čak i one koji su nekad davno bili u DS smatrate kao demokrate. To je dobra poruka ovim prebezima, da znaju da ih nikada nećete gledati očima koje oni očekuju. Za vas će oni uvek biti žuti, ali za nas oni više nikad neće biti demokrate. Oni su naprednjaci već dugo vremena. Dve godine, podvlačim, sprovodite zakon koji smo doneli šest meseci pre pada s vlasti. Dve i po godine je i pogača i nož u vašim rukama. Sada je kriv onaj ko ga je pisao, a inače su to sudije koje su i danas u radnoj grupi, koji su iz materije, gospodine Babiću. Nikakve to veze nema sa Demokratskom strankom.. Inače, da vam kažem, nisu krivi ljudi sa spiska. Krivi su oni koji su im to omogućili, direktori javnih preduzeća iz vaše stranke i oni koji su koordinatori u Vladi, koji su određivali ko će da dobije koji predmet. Ti ljudi su, a ovi što su na spisku, oni su ona vaša omiljena reč – protočni bojleri za pare. To je problem u Srbiji. Vi to jako dobro znate i spominjete, gospođa Pilja, žao mi je što nije tu, je spomenula predsednika Komore izvršitelja. Nije predsednik, nego predsednica i nije član DS, nego je član jedne druge stranke, koja nije demokratska, ali nije baš nešto ni u opoziciji, nego vidim, razmišlja se hoće li u Vladu ili neće u Vladu. Gospođa se zove Trešnjev Aleksandra. Dakle, nije predsednik, muško, nego žensko i član je jedne druge stranke, jedne vama uskoro bliske stranke, vrlo brzo. Nije stvar u rodu. Samo hoću da podvučem da mi je žao što gospođa Pilja ne zna ko je predsednik izvršiteljske komore, a predlagač je zakona. Hvala.
Ja mislim da već gubimo smisao replika. Molim vas da okončamo to. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika, ali vas molim da vi direktno ne prozivate.
Evo, ja ću se još jednom zahvaliti profesoru srpskog jezika i gramatike, poznatom lingvisti. Da li postoji gospođa predsednik, kako je to rekla koleginica Biljana Pilja, da li je i u kojem agregatnom stanju DS, ni to nije toliko bitno. Bitnije je šta radi i kako radi. Na moju pruženu ruku po stoti put ostala je u vazduhu. Rekao sam – evo, potpisaću krivičnu prijavu protiv tih za koje je prethodni govornik tvrdio da su izvršili zloupotrebe. Sada kažem – ne, nisu oni krivi. Sada je kriv neko drugi. Pa, podnesite prijavu i protiv tih drugih, i to ću potpisati, i to ću podržati, zato što je SNS u osnovi, u srži, u biti za borbu protiv svakog vida korupcije, protiv svakog vida kriminala, protiv svih izopačenosti ovog društva, koje ste uneli da li šest meseci pre pada s vlasti ili godinu ili tri ili za svo ono vreme za koje je vršena vlast, ali obrazložite. Lako je sa skupštinske govornice reći zloupotrebe. Hajde da ih ispravimo. Srpska napredna stranka ispravlja baš na ovaj način, zato što nas nije briga da li je neko član ili nije lan. Važno je samo da se radi po zakonu i ispravno. Zato smo predložili ovaj zakon, da ne može niko, pa makar to bio Dejan Pašić, pa makar to bio bivši, budući ili sadašnji član DS ili neke stranke bivšeg režima. Baš zato što želim da ispravimo te nepravilnosti, zato što ne dugujemo nikome ništa, zato što se nijedan zakon ne donosi po volji pojedinca, već za opšte dobro, za dobro države, za dobro građana Republike Srbije. Ako imate dobru volju, ako imate istinitost, a čuli smo i za neke sudske ili ne znam šta, koji su prihodovali 180.000, pa im nismo dobili ime. Tako i sada nećemo dobiti krivičnu prijavu obrazloženu, već grubo politikantstvo i kršenje svih načela Narodne skupštine da se koristi skupštinska govornica za iznošenje neistine.
Završavamo sa replikama. Pošto na listi poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da.) Reč želi narodni poslanik Borislav Stefanović. Daću pauzu, pa ćemo nastaviti posle pauze. (Borislav Stefanović, s mesta: Imam vreme ovlašćenog predstavnika.) Dobro, daću vam reč posle pauze. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone i druga akta iz dnevnog reda. U skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15,00 časova. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da iskoristi svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda. Primili ste listu kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta i Izveštaj Odbora za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Pre otvaranja pretresa podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika, članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika član 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 203. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres o listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Borislav Stefanović, s mesta: Ovo je nekorektno, sada je 15,01 sati.) Gospodine Stefanoviću, budite ovde u 15,00 časova kad počinje sednica. (Borislav Stefanović, s mesta: Bezveze, vidite koliko nas je na sednici. Nije korektno.) Vidite, neko ima obavezu prema sednici i tu je na vreme, a ako vi gospodine Jovanoviću uvek imate neke primedbe. (Ivan Jovanović, s mesta: Sada je 15,01 sati.) Gospodine Jovanoviću, ja počinjem sednicu u 15,00 časova kada je rečeno. Ko je u sali on prisustvuje sednici, ja ne mogu sada da čekam da se svi sete da dođu. (Borislav Stefanović, s mesta: Nekorektno je.) Gospodine Stefanoviću, ja sam pitao da li još neko želi reč po članu 96. Poslovnika? Zahvaljujem. Sačekaćemo predlagača da donese karticu. Izvolite, sačekali smo da predlagač donese karticu. Reč ima narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljuje, gospodine Bečiću. Hvala vam na ovom čekanju, malo ste iznenada počeli…
Gospođice Jerkov, nismo iznenada, nego tačno u 15,00 časova kada je rečeno da će se i nastaviti sednica.
Predsedavajući pre vas nije rekao do kada treba …nije važno.
Gospođice Jerkov, radi javnosti gospodin predsedavajući je u tom trenutku rekao - nastavak rada u 15,00 časova.
Dobro, pre toga je dao reč Borislavu Stefanoviću, tako da…
Meni je žao što pojedini poslanici u tom trenutku nisu bili u sali, ja bih sa zadovoljstvom dao reč.
Bili smo, bili smo. Dosta je čudno što vi niste bili. Naime, u ime Odbora za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo podnela sam predsedniku Narodne skupštine Izveštaj o radu našeg odbora na sednici koja je održana 4. decembra 2014. godine. Naime, naš odbor je 26. juna 2014. godine utvrdio Predlog odluke o razrešenju prof. dr Zorane Lužanin dužnosti člana Nacionalnog prosvetnog saveta na njen lični zahtev, zato što je izabrana za pomoćnicu ministra Srđana Verbića. Mi smo taj predlog uputili predsednici Narodne skupštine sa predlogom da ga Narodna skupština usvoji na svojoj plenarnoj sednici. Narodna skupština je to na prošloj sednici učinila i time su se stekli uslovi da mi danas izaberemo novog člana Nacionalnog prosvetnog saveta, doduše na veoma kratak period, s obzirom da svi članovima Nacionalnog prosvetnog saveta 15. marta ističe mandat i Odbor je već u postupku izbora novih članova Nacionalnog prosvetnog saveta. U međuvremenu je Univerzitet u Novom Sadu, koji je i predložio prof dr. Zoranu Lužanin, predložio dva nova kandidata. To su prof. dr Rade Doroslovački, redovni profesor Fakulteta tehničkih nauka u Novom Sadu i prof. dr Mirjana Segedinac, koja je redovni profesor Prirodno matematičkog fakulteta u Novom Sadu. Naš odbor je 4. decembra 2014. godine održao sednicu na kojoj je konstatovao da je listu kandidata podneo ovlašćeni predlagač iz člana 13. stav 3. Zakona o osnovnom obrazovanju i vaspitanju, odnosno Univerzitet u Novom Sadu i da lista sadrži veći broj kandidata od broja članova koji se biraju, što isto tako jeste jedan od zakonskih uslova. Ono što Skupština treba da uradi, mi smo ovu listu kako je Univerzitet u Novom Sadu predložio, prosledili Narodnoj skupštini, Skupština između ova dva kandidata treba da izabere jednog kandidata. To treba da učinimo u danu za glasanje. Toliko kao ovlašćeni predstavnik odbora. Kada budemo započeli raspravu javiću se u ime svoje poslaničke grupe da kažem mišljenje o kandidatima. Hvala.
Zahvaljujem gospođice Jerkov. Da li predstavnici odnosno šefovi poslaničkih grupa žele reč? Reč ima dr Ninoslav Stojadinović.
Poštovani gospodine Bečiću, uvažene koleginice i kolege, ja sam i član odbora čiji je izveštaj podnela koleginica Jerkov i mogu da kažem da što se tiče procedure izbora šire liste kandidata sa koje treba da izaberemo jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta, sve je bilo regularno u skladu sa zakonom i podzakonskim aktima. To je koleginica Jerkov već objasnila. Postavlja se pitanje zašto se ovoliko kasnilo sa predlaganjem kandidata, ako je pre otprilike šest meseci imenovana koleginica Lužanin za pomoćnika ministra, a i ako se već toliko čekalo, zašto se redovna procedura nije sačekala s obzirom da će onaj koga izaberemo biti samo do aprila meseca u Nacionalnom prosvetnom savetu. Kažem, procedura je sprovedena po zakonu, bilo je tu više kandidata. Pet kandidata sa različitih fakulteta. Svi kandidati su ispunjavali uslove i jedna demokratska procedura je sprovedena. Kandidat Doroslovački, profesor Tehničkog fakulteta u Novom Sadu je dobio duplo više glasova od sledećeg kandidata, to je profesorka Segedinac. Sve bi bilo uredu, mi bi se opredeljivali u danu za glasanje u skladu sa ovom procedurom i biografijama kandidata koje svi imate u prilogu. Oba kandidata ispunjavaju sve uslove. Redovni su profesori. Bavili su se unapređenjem vaspitanja i obrazovanja. Iz prirodno-matematičke struke su. Tako da je tu sve čisto. Međutim, želim da ukažem na to da sam ovih dana dobio nekoliko poziva kolega iz Novog Sada, sa Univerziteta iz Novog Sada, sa Tehničkog fakulteta pre svega. Među njima su i članovi studentskog parlamenta koji su ukazali i zamolili da to pomenem na Skupštini da je gospodin Doroslovački bio aktivno uključen, ne znam da li je član ili nije, ali u toku izbornih kampanja je govorio na mitinzima SNS, što oni ocenjuju, naročito studenti, kao nedopustivo kada se radi o funkciji dekana jednog fakulteta. Znači, ja sam samo izneo komentare nekih kolega iz Novog Sada. Sada moje lično mišljenje i mišljenje naše poslaničke grupe. Oba kandidata ispunjavaju uslove. Smatramo da je nešto bolji kandidat profesorka Segedinac, a posebno imajući u vidu da je gospodin Doroslovački na funkciji dekana. To je jedna odgovorna funkcija, ali na neki način tu nema sukoba interesa, ali bolje je da on ne bude u ovome. Mi ćemo u Danu za glasanje glasati za profesorsku Segedinac. Znači, da zaključim, procedura je sprovedena kako treba. Imamo dva kandidata. Za jednog smo se opredelili i ni u kom slučaju, bez obzira na komentare nekih kolega sa fakulteta i studenata, ne želimo i ne pada nam na pamet da se uplićemo u autonomiju univerziteta. Senat je ubedljivom većinom glasova izabrao ova dva kandidata, posebno prvog kandidata koji ima duplo više glasova od sledećeg. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem gospodine Stojadinoviću. Reč ima kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe narodna poslanica Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Samo prvo da kažem u ime predlagača, odnosno Odbora. Odbor je 26. juna konstatovao ostavku Zorane Lužanin. Mi smo to uputili Skupštini. Zašto Skupština nije ranije o tome odlučivala, prosto nije pitanje za Odbor, a Univerzitet u Novom Sadu je predložio tek kada je konstatovana ostavka prethodne članice koja je podnela ostavku zbog izbora na mesto pomoćnika ministra. Htela bih isto da u ime poslaničke grupe DS progovorim koju reč o kandidatima. Pridružila bih se akademiku Stojadinoviću u pozivu narodnim poslanicima da u Danu za glasanje ne glasaju za kandidata Radeta Doroslovačkog, a pokušaću i da obrazložim zbog čega smatram da to nijedan narodni poslanik ne treba da učini. Gospodin Rade Doroslovački je postao javnosti poznat po nekoliko skandala koji su pratili njegov rad. Najpre, treba reći da nije poznat samo javnosti. On je pre svega poznat DRI. Imam ovde izveštaj revizora o reviziji završnog računa i pravilnosti poslovanja Fakulteta tehničkih nauka u Novom Sadu za 2013. godinu na 160 strana utvrđenih nepravilnosti u poslovanju ovog fakulteta na kom je gospodin Doroslovački glavni i odgovorni i ko, između ostalog, odgovara i za izvršenje budžeta tog fakulteta. Revizor je utvrdio na tih 160 strana utvrđenih nepravilnosti da je fakultet izvršio nabavku dobara i usluga u vrednosti od 18 miliona 488 hiljada dinara koje nisu sprovedene u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama i Zakonom o budžetskom sistemu i to: nije sproveo otvoreni postupak javne nabavke za usluge osiguranja koje je izvršio u iznosu od četiri miliona 220 hiljada dinara, za deo izvršenih usluga o osiguranju u iznosu od dva miliona 289 hiljada dinara, fakultet nije sproveo postupak javne nabavke u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama jer je preuzeo obaveze, izvršio plaćanje u iznosu od 949 hiljada dinara bez pisanog ugovora i sprovedenog postupka javne nabavke, iako prema odredbama člana 7. Zakona o javnim nabavkama ove usluge nisu izuzete od primene Zakona, preuzeo obaveze i izvršio plaćanje u iznosu od milion i 340 hiljada dinara na osnovu ugovora broj taj i taj, koji je zaključen sa izvršiocem usluga nakon sprovedenog postupka javne nabavke male vrednosti, iako nisu ispunjeni uslovi iz člana 39. Zakona o javnim nabavkama. Izvršio je nabavku usluga dobara i opreme u iznosu od 14 miliona 268 hiljada bez primene Zakona o javnim nabavkama, iako nisu postojali razlozi za izuzeće od primene Zakona propisani članom 7. Zakona o javnim nabavkama, uslovi reprezentacije u iznosu od tri miliona 280 hiljada dinara, usluge posredovanja u iznosu od 700 hiljada dinara, usluge fotokopiranja i koričenja u iznosu od dva miliona 818 hiljada dinara, dobara – benzina u iznosu od milion 922 hiljade dinara, opreme, fotokopir uređaja, 10 fotokopir uređaja u vrednosti od dva miliona 847 hiljada dinara. Dakle, državni revizor je na 160 strana utvrdio nepravilnosti u poslovanju Fakulteta tehničkih nauka, čiji je dekan gospodin Doroslovački, koji je ovde predložen za člana Nacionalnog prosvetnog saveta, a na početku revizor konstatuje da je odgovornost dekana da pripremi i prezentuje završni račun u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu, Zakonu o visokom obrazovanju, Statutom Fakulteta tehničkih nauka i konstatuje da su greške u ovom izveštaju upravo greške dekana. Dalje, dekan Doroslovački nije poznat samo po tome. Dekan Doroslovački je poznat i po tome što je otpustio, pokušao da otpusti najbolju naučnicu koju Univerzitet u Novom Sadu ima u prethodnih nekoliko decenija. U pitanju je dr Ivana Kovačić, gde je direktno dekan sprečavao da se sprovede konkurs koji bi omogućio da ona bude izabrana za redovnog profesora. Mislim da će narodni poslanici, ali i građani moći da se prisete tog slučaja. To je slučaj koji je dospeo čak do međunarodne naučne zajednice i nije baš doneo dobar renome ni Fakultetu tehničkih nauka ni Univerzitetu u Novom Sadu, pa ni celokupnoj našoj akademskoj zajednici. Ta žena je bila ne jedina, kako će se kasnije videti, žrtva ovako osionog i bahatog ponašanja dekana Doroslovačkog. Mislim da gospodin Atlagić veoma često govori o toj samovolji dekana i da će on moći da prepozna na koji način se po bilo kojoj osnovi proganjaju profesori koji iz bilo kog razloga nisu po volji dekanu, bez obzira na njihova profesionalne, naučna i lična dostignuća. Sredinom aprila ove godine Fakultet tehničkih nauka je opet dospeo u interesovanje javnosti kada je dekan pokušao, srećom neuspešno, da promeni Statut tako da on praktično lično postane nesmenjiv. On je to pokušao da uradi samovoljno obmanjujući članove Saveta fakulteta. On je, naime, predložio izmenu Statuta po kojoj on postaje nesmenjiv. Ukida ingerencije tog Saveta i uvodi proceduru da jedino može biti razrešen na predlog nastavno-naučnog veća kojim baš on sam predsedava. Tako da je praktično napravio da bude nesmenjiv. Mislim da je čak postojala inicijativa, gospodin Martinović će možda bolje znati, da je zatraženo mišljenje i ovog Odbora kojim on predsedava. Ne znam da li je na kraju to i formalizovano. Znam da je postojala ideja da se tako nešto uradi. Utvrđeno je i nadležni sud je utvrdio da dekan Doroslovački nije imao pravo to da uradi i da postupa protivzakonito. To nas dovodi do još jedne stvari koju je Rade Doroslovački zaboravio da navede u biografiji koja nam je ovde kao narodnim poslanicima dostavljena. Naime, on je u zvaničnoj biografiji, koja se i dalje nalazi na sajtu FTNA, sa kojom je konkurisao na mestu dekana Fakulteta tehničkih nauka u Novom Sadu, naveo da ima završena dva fakulteta, prirodno matematički fakultet, grupa matematika u Novom Sadu, gde je diplomirao 1976. godine, i da je paralelno sa matematikom studirao i mašinstvo i apsolvirao na vreme. Takođe, da je za vreme studija mašinstva on ima tamo nekakva dostignuća itd. Uostalom, to su i bili razlozi zbog kojih je izabran na mesto dekana Fakulteta tehničkih nauka u Novom Sadu, gde jeste mašinstvo, a ne matematika, jedno od osnovnih predmeta. Međutim, gospodin Doroslovački je zaboravio u ovoj biografiji koju nam je dostavio da kaže da je u „Službenom listu“ od 19.9.2014. godine na strani 18. objavljeno sledeće rešenje. Molim narodne poslanike da slušaju, zato što u danu za glasanje treba da se izjasne o tome da li će podržati ovog kandidata. Dakle, ovo je iz „Službenog glasnika“ – rešenjem Fakulteta tehničkih nauka, broj 01-2090, od dana 19.9.2014. godine, oglašava se nevažećom diploma o završenim osnovnim i akademskim studijama na studijskom programu energetika i procesna tehnika, termoenergetsko mašinstvo, broj 012-B-8/M, od 18.5.2008. godine, izda na ime Rade Doroslovački. Dakle, to je čovek kom je poništena diploma iz mašinstva, a to je zvanična biografija sa kojom se on kandidovao za mesto dekana Fakulteta tehničkih nauka u Novom Sadu. S obzirom da matematika nije primarni predmet na Fakultetu tehničkih nauka, postavlja se pitanje da li bi on uopšte bio izabran za dekana bez te diplome koja mu je, kao što vidimo, poništena? Dalje, ja imam ozbiljne dileme da li gospodin Doroslovački uopšte ima zakonske osnove, osim ove poništene diplome, da bude izabran za mesto u Nacionalnom prosvetnom savetu, zbog toga što Zakon o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja u članu 13, koji govori upravo o članovima Nacionalnog prosvetnog saveta, kaže ko ne može da bude član Saveta. Zakon kaže – za člana Nacionalnog prosvetnog saveta ne može da bude izabrano lice koje je imenovano, izabrano ili postavljeno na funkciju u državnom organu, organu teritorijalne autonomije, odnosno lokalne samouprave, lice izabrano u organ političke stranke ili u organ upravljanja ustanove, lice zaposleno u ministarstvu, u Zavodu za unapređenje vaspitanja i obrazovanja, Zavodu za vrednovanje kvaliteta obrazovanja i vaspitanja, Zavodu za udžbenike i nastavna sredstva, kao i opštinski prosvetni inspektori. Ja smatram da gospodin Doroslovački upravo spada u tu grupu lica kojima zakon zabranjuje da budu izabrani u Nacionalni prosvetni savet. Ova Skupština je dala, u vreme dok je njom predsedavao dr Nebojša Stefanović, autentično tumačenje odredbe člana 2. alineja 2) Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, kojom se pojašnjava ko je to funkcioner. Mi smo rekli u tom autentičnom tumačenju, kaže – funkcioner je svako izabrano, postavljeno ili imenovano lice organa Republike Srbije, autonomne pokrajine, jedinice lokalne samouprave i organa javnih preduzeća i privrednih društava, ustanova i drugih organizacija čiji je osnivač autonomna pokrajina, jedinica lokalne samouprave i drugo lice koje bira Narodna skupština. Autonomna pokrajina je osnivač Univerziteta u Novom Sadu. Po ovoj definiciji prof. dr Rade Doroslovački nema čak ni zakonskih mogućnosti da bude validan kandidat o kom ćemo se mi izjašnjavati u danu za glasanje, odnosno on je prema ovome u sukobu interesa. Da vidimo čime se to gospodin Doroslovački preporučuje. Naime, on i ne smatra da je AP osnivač Univerziteta u Novom Sadu, a to je pokazao prošle nedelje kada je zabranio pokrajinskom sekretaru za nauku i obrazovanje, gospodinu Vladimiru Pavlovu, da se obrati u ime osnivača na skupu koji je organizovao fakultet na zahtev ministarke u Vladi Republike Srbije, Zorane Mihajlović. Očigledno je da ministarka Mihajlović tom skupu nije prisustvovala kao potpredsednika Vlade, nego kao funkcionerka SNS, što je njeno pravo i time treba da se bavi Agencija za borbu protiv korupcije, ali plašim se i da se gospodin Doroslovački u toj situaciji nije poneo kao dekan Fakulteta tehničkih nauka, čiji je osnivač AP Vojvodina, nego kao aktivista ili simpatizer, član, zaista ne znam u kakvom je odnosu sa SNS, ali očigledno kao čovek blizak SNS. Ovo su sve podaci koji su vrlo dostupni i vrlo proverljivi. Međutim, situacija u kojoj su građani možda najbolje čuli i najviše čuli za dekana Doroslovačkog jeste upravo skandal koji je priredio u predizbornoj kampanji, kada se u ime Fakulteta tehničkih nauka obratio na mitingu SNS. To se desilo 21. februara u Novom Sadu, na mitingu koji je organizovala SNS. Možda će se predsednica setiti, i ona treba da odlučuje o ovome, to je upravo onaj miting na kome je ona govorila da opoziciju treba zatreti …
Možete samo malo da prilagodite vaše izlaganje i da dostojanstveno obrazložite zbog čega nećete da podržite tog kandidata, ali bez uvreda, bez pominjanja nekih stvari koje nemaju veze sa predlogom ovog kandidata.
Učešće dekana na mitingu SNS svakako mora biti jedan od razloga zbog čega smatramo …
Mi ne možemo sada da razlučimo da li je neko učestvovao kao privatno lice ili u funkciji neke institucije, tako da vas molim da ne koristite to kao argument.
Problem je u tome, gospodine Bečiću, što je dekan Doroslovački tamo utvrdio da se obraća u ime fakulteta.
To mi sada ne znamo u ovom trenutku i ja vas molim da nastavite da obrazlažete zbog čega ne želite da podržite tog kandidata.
Dakle, ja smatram da gospodinu Doroslovačkom prvo zakon ne dozvoljava da obavlja funkciju na koju će možda biti izabran glasovima poslanika SNS. Mislim da ga njegov odnos prema zaposlenima na Fakultetu tehničkih nauka diskvalifikuje da bude u Nacionalnom prosvetnom savetu. Mislim da izveštaj DRI sa 160 strana nepravilnosti govori o tome da to svakako nije čovek koji treba da se brine o obrazovanju učenika u osnovnim i srednjim školama. Smatram da čovek koji protivzakonito pokušava da promeni statut, tako da ne bi mogao da bude smenjen, isto tako nije čovek koji treba da se bavi obrazovanjem naše dece. Smatram da neko ko zabranjuje predstavniku osnivača, zarad ispunjenja želja potpredsednice Vlade, da se obrati na skupu, na kom je po svim pravilima trebao da se obrati, ne treba da bude u Nacionalnom prosvetnom savetu. Neko kome je poništena diploma isto tako ne bi trebao da se stara o diplomama dece u osnovnim i srednjim školama, ali ako ga obraćanje na mitingu SNS preporučuje za tu funkciju, onda neka poslanici glasaju kako misle da treba. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Babiću, pretpostavljam da tražite repliku na pominjanje SNS. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Ono što moram da reagujem je iz dva razloga. Jedno je stvar struke, drugo je stvar politike. Ono što je izrečeno i uz svo uvažavanje evropskih vrednosti na kojima je koleginica magistrirala, mislim da je ne kvalifikuju dovoljno da govori o tome da matematika nije dominantna na fakultetima tehničkih nauka. Morate malo više truda da pokažete osim što ste prošetali pored nekog fakulteta tehničkih nauka, da li on bio Mašinstva, Elektrotehnika, Građevina, bilo šta i da vidite da matematika je dominantna, matematika je u osnovi gotovo svih 42 ispita koja sam položio na Mašinskom fakultetu univerziteta u Beogradu. To je ono što se tiče struke, a zaista ne stoji da matematika nije dominantna na tehničkim naukama. Ne znam šta će biti dominantno? Možda mehanika? Ali, mehanika se sastoji i naslanja se na matematici. Tako da, apsolutno šta god, koji god predmet otvorili dalje od korice, a videli smo da neki narodni poslanici čitaju samo zakon naslovnu stranu, kada idete malo dalje od te naslovne strane, videćete da je na tehničkim fakultetima sve matematika. Ono što jeste politika, a to je da govor nekog čoveka na mitingu SNS ili bilo koje druge stranke kao što ga ne kvalifikuje, tako ne treba ni da ga diskvalifikuje. Zašto? Podsetimo se svih onih mitinga demokratske stranke, svih onih ljudi koji su se tu pojavili. Neki zato što su morali, neki zato što im je zavrnuta ruka iza leđa, a neki zato što su bili čašćeni, recimo, direktorskim mestima posle toga. Neću biti dovoljno prizeman, toliko prizeman zato što cenim umetničke vrednosti nekih ljudi koji su se ostvarili, recimo, u svetu filma. Koji su đipali na mitinzima DS i posle toga oni su bili čašćeni upravničkim i direktorskim mestima u nekim pozorištima. Šta sa tim? Šta sa tim? I to, ne da ih je predložio kolektiv, a u ovom trenutku, kao što je profesor akademik kolega Ninoslav rekao, da su to dvoje kandidata dobili podršku kolektiva. Dobili podršku od onih ljudi koji rade sa njima, koji znaju bolje nego i vi, i ja. Zašto da diskvalifikujemo mišljenje onih sa kojima su ti ljudi radili, sa kojima rade? Kolega koji je diskvalifikovan samo zato što se pojavio na mitingu SNS, Bože strašno, je dobio nemerljivo više glasova kolektiva, ali ćemo ceniti mišljenje onoga ko kaže da matematika nije u osnovi tehničkih nauka. Pa šta je onda to? Politikanstvo?Neke stvari ne mogu i neću da razumem zašto se diskvalifikuju ljudi zbog prisustva. Možda imate video zapis ljudi koji su prisustvovali mitingu. Da li nemaju pravo na život u Srbiji možda pod takvom merenju?
Izvinjavam se gospodine Pavićeviću, molim vas da mi dopustite. Izvinjavam se narodnim poslanicima, nisam u momentu pratio vreme i nisam video da opomenem da je isteklo vreme za repliku. U momentu sam mislio da govori kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Još jednom se izvinjavam što je prekoračeno vreme i odbiće se od vremena poslaničke grupe. Izvolite gospodine Pavićević. J
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je Poslovnik u članu 104. povredili ste ga vi gospodine Bečiću. U članu 104. naime definiše se pravo na repliku i pravila koja važe za govornika koji koristi pravo na repliku. U poslednjem stavu člana 104. poštovana gospodo piše – replika ne može da traje duže od dva minuta, poštovana gospodo. Mi smo svi ovde sada bili svedoci, gospodine Bečiću, molim vas da mi dozvolite da obrazložim repliku.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas, gospodine Bečiću. Imam pravo da obrazložim repliku u svoja dva minuta. Molim vas, gospodine Bečiću o čemu se ovde radi?) Radi se o tome da je bespotrebna povreda Poslovnika ako sam već unapred rekao da se izvinjavam narodnim poslanicima zato što sam dozvolio da bude prekoračeno vreme. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po Poslovniku.) Javili ste se po Poslovniku. Određujem pauzu od tri minuta.
Izrecite ovu meri opomenu sebi, povredu sebi gospodine Bečiću pa neka to ide na Administrativni odbor, pa neka gospodin Babić izrekne novčanu kaznu sebi u iznosu od 6000 dinara. Ne možete vi jednim izvinjenjem da pravdate mere na sednici Narodne skupštine, gospodine Bečiću. Mere opomene sebi i to je to.
Gospodine Pavićeviću, mislim da građani imaju prilike da vide kako se vi ponašate na sednici Narodne skupštine
Građani vide dobro.
Upravo sam prihvatio grešku da nisam pratio vreme i da je prošlo minut više nego što je bilo moguće da govori po pravu, po replici. Oduzeo sam mu to vreme od vremena poslaničke grupe ili od vremena ovlašćenog predstavnika i nikakav nered nije bio na sednici Narodne skupštine zato što je jedan govornik govorio duže minut vremena. Gospodine Pavićeviću, vi ste nekoliko puta govorili duže po replici i zašto tada sami sebi niste izrekli opomenu.
Nisam ja predsedavajući.
Dobro, onda sledeći put neću dozvoliti da završite rečenicu, da govorite duže od dva minuta. Zahvaljujem. Nastavljamo sa radom. Reč ima, replika, narodna poslanica magistar Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Mislim da je gospodin Babić pogrešno protumačio ono što sam rekla. On naime smatra da sam rekla da gospodina Doroslovačkog diskvalifikujem to što je govorio u ime fakulteta na mitingu SNS. On kao da nije čuo prvih 15 minuta mog izlaganja u kome sam govorila šta ga sve diskvalifikuje, a to je od poništene diplome preko izveštaja DRI do protivzakonitog menjanja statuta, do sumnje koje sam iznela u tom da treba utvrditi da li on uopšte može da bude kandidat itd. Samo sam na kraju rekla da se nadam da ga ne preporučuje to što je govorio na mitingu SNS i to je moja nada koju mogu još jednom samo da izrazim, a diskvalifikuje ga sve ono pre toga sa čim mislim da ne može biti sporenja. Uostalom pravo svakoga je da odluči kako će glasati. Jedino se čudim sada kada govorimo o tome kako je važno ko je koliko imao glasova u kolektivu koji ga je predložio da smo zaboravili kako je ovde većina u Skupštini, pre svega nekoliko nedelja za predsednike sudova izglasala ljude koji u svojim kolektivima su dobili jedan glas i to verovatno svoj. To su sudije, među onima koji su bili promovisani kao novi članovi SNS. Tako da smatram da to ako ćemo meriti koga je kolektiv podržao, koga nije, dajte onda stalno toga da se pridržavamo, a ne kada biramo sudije, predsednike sudova, da biramo one koji su dobili samo jedan glas. To sa zavrtanjem ruku, ko će kom mitingu prisustvovati, verovatno najbolje znaju ona deca iz Obrenovca što ih izvodite iz škole da dolaze da tapšu Vučiću, pa posle da idu da jedu paštete jer im kuće još nisu napravili.
Reč ima narodni poslanik, šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Verujem da je koleginica mislila na onih 37 kuća koliko je Vlada Republike Srbije uz pomoć prijatelja sa svih strana sveta obnovila i koje su predsednik države i predsednik Vlade Republike Srbije udelili onima koji su u majskim poplavama ostali bez krova nad glavom, a koje je zadovoljstvo tih ljudi koji neće ostati na ulici, neće sačekati zimu na ulici pretvoreno u zavrtanje ruku, onda to više govori o koleginici koja je to izrekla. Uvek sam za to da se ljudi pitaju i da se ispoštuje njihovo mišljenje, ali po ovom principu koleginice koja je govorila pre mene, morala bi prvenstvena da razgovara sa liderom svoje stranke, sa gospodinom Pajtićem. Kako je to moguće da neko ko zahteva i zasniva svoju politiku na vrednostima, na demokratskim vrednostima, zadržava kompletnu vlast u AP Vojvodini, a ima podršku 6% ljudi u Srbiji? Kako je moguće da se dovodi u pitanje neko ko je u svom kolektivu dobio nemerljivo veću podršku, a ne dovodi se u pitanje to što je samo 6% ljudi u Vojvodini reklo da želi da ih i dalje vodi Bojan Pajtić i DS? Koji su to viši aršini? Nemožete samo da vrtite glavom i da kažete – e sad nam odgovara da koristimo to, pa nam malo ne odgovara, pa ćemo sada da konzumiramo neke alate, pa sada nećemo. U redu je, jesam za to, ljudi moraju da se pitaju. Ono što kažu na izborima to je svetinja, a ljudi u Vojvodini su rekli neće Bojana Pajtića, neće DS, neće umesto pomoći, sifone i sve ono čime ste zatrpavali penzionere, neće Fond za kapitalna ulaganja na taj način, neće Agrobanku koja je kriminalizovana, neće Bojana Pajtića.
Vreme, gospodine Babiću. Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima ovlašćeni predstavnik, dr Milorad Mijatović. (Aleksandra Jerkov, s mesta: A ja nemam pravo) Kasno ste se javili, već kad sam dao reč gospodinu Mijatoviću
Ja neću govoriti na način kao što se ovde govorilo. Osvrnuću se na ono što dvojica kolega stalno govore o etičnosti i moralu. Mislim da je ovo upravo trenutak da govorimo o etičnosti i moralnosti. Mi imamo dva kandidata iza kojih je stao Univerzitet u Novom Sadu. Mi poštujemo to što su oni rekli i njihove stavove. Akademik je to izneo i molim da se o tome vodi računa. To što je neko profesor i političar, ja sam i profesor i političar. Ja predajem studentima, predajem tu matematiku, a istovremeno sam i političar, govorim ovde u Skupštini i na mitinzima. Niko mi još do sada to nije zamerio. Neće ni zameriti, jer moja matematika koju ja predajem sasvim je odvojena od politike. Tu su teoreme o ostali problemi, matematički. Prema tome nemojmo mešati te dve stvari. Zašto to govorim? Kolega Rade Doroslovački i ja, smo zajedno doktorirali na istom prirodno-matematičkom fakultetu, i to na fakultetu koji je vrlo ozbiljan, sa vrlo visokim naučnim referencama. Prema tome, titule doktora matematike na prirodno-matematičkom fakultetu u Novom Sadu imaju izuzetnu težinu. I zato, molim vas, nemojte da sve obezvređujemo. Nemojte da sve spuštamo na teren sitnog politikanstva. Postoje ljudi koji su radili, koji su stvarali i koji su svojoj naučnoj oblasti dostigli do vrha. Jedan od tih je i profesor dr Rade Doroslovački. Da budem još konkretniji, i ličniji, zajedno se poznajemo već 22 godine, i zajedno smo pisali jednu knjigu, knjigu vrlo ozbiljnu koju smo izdali. Prema tome, radi se o čoveku koji je kompetentan, koji ima naučne reference i koji veoma dobro poznaje obrazovanje. Zajedničkim druženjima mi smo veoma mnogo diskutovali o našem školskom sistemu, zajedno smo, pošto je radio i u matematičkoj gimnaziji i te kako prati stanje u obrazovanju, želi da ga unapredi. Ja molim da se ovde o kompetentnosti profesora dr Radeta Doroslovačko govori u skladu sa njegovom naučnom delatnošću, njegovim naučnim i stručnim radom. Politička angažovanost, ako postoji, ja to ne znam, to sa njim nisam razgovarao. Ja jesam isto to što i profesor Rade Doroslovački, matematičar, ali i političar. To što sam ja političar, to koristi u razgovoru sa vama, ovde, to koristim u Skupštini, odnosno na mitinzima na kojima sam govorio i na kojima ću još uvek govoriti, dok me moja partija bude prihvatila da ja govorim na mitinzima. Koristim politiku da bih postigao neke rezultate koje želim u ovoj Srbiji, u obrazovanju, u nauci, da postignemo više i još važnije. Još nešto, Fakultet tehničkih nauka jedan je od najvećih fakulteta novosadskog univerziteta, koji ima vrlo visok rejting. Na tom Fakultetu profesor Rade Doroslovački je predavao na jednom od najjačih fakultet, to je Elektrotehnički fakultet, gde je osnova matematika. Ko je studirao zna veoma dobro šta je to. To je fakultet koji trenutno školuje najviše informatičara. To znači negde u Novom Sadu sada imate 3500 mladih ljudi koji se bave informatikom. Imate naučne parkove koji posluju i rade. Juče sam imao sastanak sa jednom delegacijom iz Koreje, ne znam, neke kolege su samnom bile, upravo sam zamolio ljude iz Koreje da dođu u Novi Sad da angažuju naše ljude da donesu poslove. Prema tome, imamo jedan od fakulteta koji nam treba biti uzdanica da izvozim sopstvenu pamet. Mi sada napadamo čoveka koji to radi, koji to vrlo uspešno radi. Ne bih nikada da koristimo te reference da nešto što je dobro, svedemo na teren politikanstva, pa onda sve obezvredimo. Često mi to činimo ovde u našem domu. Hajde realno da gledamo kako mi živimo, koja je naša realnost, a pustimo, politika je ta koja će kasnije izvoditi neke stvari koje izvodi ili ne izvodi. Pošto se radi o jednom od dva kandidata, poštujući stav Univerziteta u Novom Sadu, mi ćemo imati ovde dva kandidata izjasnićemo se o jednom. Gospodin Rade Doroslovački je moj prijatelj. Nije me zvao. Neće me ni zvati, a za koga ću glasati ja ću to javno ovde uraditi. Svi će građani Srbije videti na koji način. Ali vas molim, da nikada ljude koji su puno radili u svom životu, koji su naučno kompetentni, koji su stvorili i stvaraju, nemojmo ih ovde obezvređivati. Hajdemo istaći ono što su radili dobro, što rade dobro. Često život nije politika, ali bez politike se ponekad se ne može živeti. Prema tome političke angažovanost, ako je postoji, u to neću ulaziti, stavimo u drugi plan. Kad me ocenjuju studenti, kad me ocenjuju moje kolege profesori, kada me biraju, oni gledaju moje naučne reference, gledaju šta sam tu napisao, uradio, moje naučne radove, koliko sam, citiram, to svi zaboravljamo, koliko sam doktora izveo, magistara, i na osnovu toga se ceni stručna i naučna kompetentnost. Zato vas molim da imamo poštovanje prema tim ljudima, a kako ćemo se opredeliti to ćemo videti u danu za glasanje. Zato vas molim da ova rasprava ide upravo u tom smeru, poštovanju onoga što su ljudi stvarali, uradili, a da izaberemo između dva dobra kandidata najbolje kandidata. To jeste demokratija. Upravo se za tu demokratiju kao predstavnik SDPS borim, i boriću se, a upravo vodeći računa o etičnosti i moralnosti. Etičnost i moralnost se ogleda u argumentima, u činjenicama u broju naučnih radova, u broju citiranih radova, u tome koliko ste knjiga napisali, koliko ste stručnih članaka napisali, to je ono što ovu Srbiju, ovakvu zemlju može voditi napred. Neće voditi oni koje samo pričaju i sve obezvređuju. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Mijatović. Da li još neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? Prelazimo na listu govornika, pošto gospodin Živković nije u sali, ni gospodin Rističević. Da li vi gospodine Rističeviću, nisam razumeo da li želite da govorite? (Marijan Rističević, s mesta: Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam razočaran što moj kolega poljoprivrednik nije tu, čak nije završio fakultet a napisao Zakon o visokom obrazovanju. Tako da sam očekivao da i on doprinese i da da svoj stav o moralnim karakteristikama ova dva kandidata. Cenio bih takvu uslugu od mog kolege, s obzirom da ja nemam iskustva sa Zakonom o visokom obrazovanju, ali s obzirom šta sam sve loše čuo o kandidatu Doroslovačkom, čim demokrati tako loše govore o njemu, mora da je dobar. Ja ću glasati za njega. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o izboru jednog člana Nacionalno prosvetnog saveta. Dakle, danas raspravljamo o obrazovanju i pitanjima koja su važna za obrazoanje, poštovana gospodo. Mislim da je to jedna važna tema i da treba da negujemo odgovarajući pristup tako ozbiljnoj temi. Da podsetim ovde, jer je možda nekima prvi put da čuju to, da su još antički pisci tu mogu da sugerišem i neka dela za čitanje, sugerisali poštovana gospodo, da od svih stvari koje stičemo od malih nogu, obrazovanje jeste najvažnija stvar. I zato je važno, ja mislim da i mi ovde upravo na takav način govorimo o izboru jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Delovanje nadležnosti struktura Nacionalnog prosvetnog saveta definisani su zakonom o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja i to u onom drugom poglavlju koje se tiče razvoja, obezbeđivanja i unapređivanja kvaliteta obrazovanja i vaspitanja. Dakle, postoji li nešto važnije od toga poštovana gospodo? Zato vas molim za još malo pažnje, vidim ovde da nema pažnje u odnosu na ovu temu, da se razgovara međusobno, da se ne slušaju drugi poslanici, ja mislim poštovani predsedavajući da bi to bilo važno.
Gospodine Pavićeviću, vi sada obmanjujete javnost, vidim da vrlo pažljivo gledaju predstavnici pozicije i uopšte niko nije razgovarao.
Pa, kako nije gospodine?
Ja vas molim nemojte da obmanjujete javnosti i nastavite da govorite.
Poštovana gospodo narodni poslanici, Nacionalni prosvetni savet je zadužen za predškolsko, osnovno i srednje opšte i umetničko obrazovanje i vaspitanje. Moram da vas podsetim na sve ovo zbog toga što mi danas raspravljamo o izboru jednog od 43 člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Gospodine Bečiću, ne znam da li je ovo zvono bilo sada upućeno opet meni ili poslanicima Napredne stranke koji međusobno razgovaraju, a mene ne slušaju.
Gospodine Pavićeviću iz nekog razloga ne želite da završite vaše izlaganje.
Da li je bilo zvono?
Zvono je bilo da se utišaju narodni poslanici, ali svi narodni poslanici u ovom trenutku, a ne u onom trenutku kada ste vi dali primedbu da neko ometa vaše izlaganje.
Dobro, gospodine Bečiću. Molim vas, bi veoma važno, ja mislim, da svi ovde jesmo upućeni u to šta su nadležnost i Nacionalnog prosvetnog saveta. Imamo čitavu listu tih nadležnosti i kompletna ta lista nama sugeriše da osoba koja bude izabrana za člana Nacionalnog prosvetnog saveta mora da bude, poštovana gospodo, jedna ugledna ličnost, dame i gospodo narodni poslanici, jedna uzorna ličnost, jedna ličnost koja ima i uživa neprikosnoveni autoritet koji će moći da se nosi sa autoritetom koji će toj osobi da da Nacionalni prosvetni savet. Drugim rečima, poštovana gospodo, mi danas biramo između dvoje kandidata i treba da izaberemo tu osobu koja nesumnjivo uživa tu vrstu autoriteta. Slušajući gospođu Jerkov, na primer, ali i gospodina Ninoslava ovde, mogli smo da čujemo, a mogli smo prethodno da i pročitamo nešto o tome, o jednom kandidatu, gospodinu Doroslovačkom, ja sam saznao, čuo ovde da je to gospodin koji je učestvovao u mintigašenjima u okviru kampanje za izbore. Ali, poštovana gospodo u ime, koliko sam ja razumeo i gospođu Jerkov, svog fakulteta i to kao dekan, saglasan sam sa gospodinom Mijatovićem, pa i ja sam univerzitetski nastavnik, ali ja ovde ili na mitinzima ne nastupam u ime svog fakulteta i univerziteta kao što je to izgleda radio taj gospodin, nego ja ovde i na drugim mestima koja se tiču politike, nastupam kao narodni poslanik sada Nove stranke poštovani gospodine Bečiću i ostala gospodo. Druga stvar, čuli smo ovde ne znam kako se prelazi preko toga da je Državna revizorska institucija utvrdila nepravilnost na tom fakultetu dok je čovek bio dekan i te nepravilnosti iznela na 160 strana teksta. Da li možemo da tvrdimo poštovana gospodo da je to onda čovek koji uživa takav neprikosnoveni autoritet koji će moći da se nosi sa autoritetom koji će da mu da Nacionalni prosvetni savet? Imamo mogućnost da biramo između dva kandidata, predlažem da izaberemo onog drugog kandidata. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima šef poslaničke grupe SNS gospodin Zoran Babić, replika pominjanje stranke.
Predsedavajući, diktatura je oblik vladavine koja jer glavno svojstvo da jedna osoba, diktator, može vladati neograničenom moći. Mi smo upravo sada videli tu težnju kod uvaženog kolege Pavićevića. Kada ćemo da pričamo, kada ćemo da se smejemo, kada ćemo biti u sali, kada ćemo što kaže moj uvaženi kolega Martinović da dišemo, molim vas šta je ovo? Zar ja pre početka sednice ne treba da konsultujem Poslovnik, zakone, već gospodina Pavićevića kad mogu da govorim, kad mogu da sedim, kad mogu da radim, kad mogu da komuniciram sa mojim kolegama? Kakvo je to svojstvo, šta je to u gospodinu Pavićeviću i Novoj stranci da diktatorski se ponaša prema Narodnoj skupštini, prema kolegama, pa oni koji su neposlušni kao ja šalju im poruku da će im staviti kesu na glavu, pa ostalima kada daju dobar predlog zakona da ih terorišu sa 600 amandmana „Briše se, briše se, briše se…“, a sada idemo dalje, čak i fiziološke potrebe ili potrebe komunikacije koje su sasvim normalne u ovoj Skupštini se ograničavaju i govore šta moramo i šta ne moramo da radimo, šta smemo ili ne smemo da radimo. To je opasno promovisati u Narodnoj skupštini i ja cenim vašu želju i potrebu i sve ono što ste uradili da gospodina Pavićevića ograničite na neku normalnu civilizacijsku komunikaciju i demokratska načela na kojima je sazdana Narodna skupština Republike Srbije.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Jedini moj komentar može biti na to da gospodin Pavićević sada pokušava da objasni nama, dugogodišnjim narodnim poslanicima, da bolje poznaje Poslovnik od nas. Izvolite, replika dr Vladimir Pavićević na pominjanje imena i prezimena.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Babić je malo pre rekao da se ja ovde u Narodnoj skupštini ponašam diktatorski. Poštovana gospodo, ja smatram da u Narodnoj skupštini mora da postoji red. Žao mi je što gospodin Babić u redu vidi diktaturu. Ja vidim ovde još jednu stvar, gospodin Babić stalno oponavlja, gospodine Bečiću, da ja u svojim nastupima ispoljavam neku mržnju. Poštovana gospodo, ja smatram da je to neprimeren rečnik jednom narodnom poslaniku u ovoj Narodnoj skupštini. Zašto, poštovana gospodo? Zato što kada mi nekoga ko kritikuje vlast ili naprednjačku većinu, na primer u ovoj skupštini, kada tu osobu proglasite nekim ko mrzi, vi onda tu osobu proglašavate neprijateljem, poštovana gospodo, a kada nekoga proglasite neprijateljem, onda proglašavate ratnu zonu i ratno stanje. Molim vas, poštovana gospodo, ja verujem da sam upravo zbog toga krajem novembra dobio jedno pismo ovde u Narodnoj skupštini puno pretnji, poštovana gospodo, puno pretnji. Odmah nakon dobijanja tog pisma ja sam otišao u PS Zvezdara gde je moje prebivalište da prijavim taj slučaj i verujem da do tog pisma ne bi došlo da građani koji slušaju sednice, pa na primer i govore gospodina Babića, ne pomisle da kada on kaže - ovaj mrzi, onda tom čoveku treba uputiti i neko preteće pismo, poštovana gospodo, a naročito ja mislim trebasvi ovde da reagujemo na govor jednog narodnog poslanika, u ovom slučaju gospodina Babića, koji terorom naziva podnošenje amandmana u Narodnoj skupštini koliko god da ih ima, poštovana gospodo.
Gospodine Pavićeviću, mislim da je vaše ponašanje od pre nekoliko minuta na prethodnom izlaganju govorilo javnosti na koji način se vi ponašate u Narodnoj skupštini i na koji način se obraćate predsedavajućem i pojedinim narodnim poslanicima, tako da i vaše posle toga izlaganje mirnim tonom ne može da očisti ono što ste pre toga izrekli, na način na koji ste se ponašali. Izvolite, replika i time zatvaramo krug replika, gospodin Babić. Samo bih napomenuo, gospodin Mirko Krlić se javio,ali vi nemate osnov za mogućnost za javljanje. Izvolite gospodine Babiću.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Vidite, poslednjih nekoliko rečenica koje je izrekao prethodni govornik i kada bi se gledale samo ovako izvučene, mogle bi izgledati iskreno, ali posle onoga što sam doživeo prošlog petka, ali što sam doživeo od tog petka pa do danas mi pokazuje da gospodin Pavićević nije iskren. Prošlog petka na jednoj društvenoj mreži posle statusa gospodina Živkovića neko od pratilaca, poštovalaca, prijatelja je poslao jasnu poruku da meni, Zoranu Babiću, treba staviti kesu na glavu. To sam dokumentovao kopijom tih naloga. Nisam otišao u policijsku stanicu, niti ću to uraditi, zato što se u ovoj zemlji poštuje sloboda, sloboda izražavanja, sloboda pisanja, sloboda mišljenja, ali sam to dao kolegama Živkoviću i Pavićeviću. Jesam očekivao, ali nisam dobio bar jednu ogradu. Ne mora javno, može i na hodniku, da kaže – kolega, žao mi je zbog toga. Ne, nisam dobio ogradu da neko kaže – ej, to je loše, tako se ne komunicira, tako se ne radi, ali pošto se radi o naprednjaku, pošto se radi o Zoranu Babiću, da, njemu treba kesa na glavu. Takvu su poruku poslali i Živković i Pavićević time što se nisu ogradili niti su osudili tako nešto, jer se desilo na društvenim mrežama, ispod naloga koji su oni pisali i zbog toga ne verujem u iskrenost reči koje je malopre izgovorio gospodin Pavićević.
Vreme.
Molim vas, još jedna rečenica.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Vreme.)
U redu, prijaviću se još jednom.
Hvala. Gospodine Pavićeviću, vrlo ste dobro i pažljivo slušali šta sam govorio malopre i rekao sam da je s time, sa izlaganjem gospodina Babića, zatvoren krug replika i molim vas da završimo. Po prijavi za reč reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Iskreno dvoumim se oko reči koju bih iskoristio kao prvu da opišem ono što trenutno osećam dok slušam ovu raspravu. Dvoumim se između principijelnog stava da uvek budem odmeren i onoga da kažem kako se stvarno osećam dok slušam reči koje su izgovorene danas. Konkretno, dvoumim se između neprikladno i sramota, a reći ću vam i zašto. Neprikladno je u najmanju ruku da mi dan danas ne razumemo da ne mora, zaboga, baš sve da bude politika, a sramota da takvim stavom možemo da ugrozimo i temu kao što je ova. Hajde da podsetimo još jednom, moguće da je neko previše puta izgovorio prosveta, pa u međuvremenu oguglao na samu reč i na to šta ona predstavlja, da u prosvetu moramo pošto-poto, zašto zaboga? Zato što je to najvažnije na svetu, da guramo politiku. Uveren sam da ne moramo i uveren sam da strašno grešimo ako insistiramo na tome ili se postavljamo kao da je to normalno. Pa nije i zaista je šteta što nažalost i ove godine neki ovde ne razumeju da je takav odnos prema stvarima, prema vrednostima zapravo i doveo do toga da u nekom momentu građani ove zemlje i ne pomisle baš najbolje kada se pomene Narodna skupština, da nemaju baš visoko mišljenje kada se kaže politika, da ne cene baš previše nekoga ako se uz njega podvede i termin politički. Takav stav da je sve vredno prosipanja žuči i međusobnog obračuna, verbalnog nadigravanja zbog čega? Da bi se neko prikazao kao neko ko je hronično u pravu. Neće nas takav odnos odvesti daleko i neće nam pomoći da se pomerimo od onakvog društvenog stanja koje uporno pokušavamo da prevedemo u nešto bolje, nešto vrednije. Zašto ovo kažem? Zato što se duboko slažem sa rečima koje smo mogli da čujemo danas, reč je o uvaženom kolegi dr Mijatoviću, da je bar ovo tema u kojoj možemo da budemo zadovoljni i složni, zato što je jedina dilema koja se pred nas postavlja da izaberemo između dva dobra rešenja. Zašto dva dobra rešenja? Treba da se izjasnimo oko personalne podrške jednom od dvoje kandidata, pri čemu su oba kandidata redovni profesori, dakle ljudi koji su u prosveti dostigli najveći mogući stepen. Oboje su ljudi koji su značajni i prosvetni i naučni radnici. Oboje su ljudi koji su stekli podršku struke, sopstvenih kolega i sada mi treba da napravimo izbor. Šta god da uradimo, ne možemo da pogrešimo, bar ne toliko da pogrešimo da se sutra zbog toga pokajemo. Ovo je lep izbor. Ovo je lak izbor, ali, ne, mi tako lepu i laku temu nažalost moramo da pokvarimo politikom čisto politike radi. Neverovatno je da nekoga ko, a kazao sam vam šta mislim i o jednom i o drugom kandidatu i šta smatram vrednim za oba predložena imena, obe predložene ličnosti, da to dovodimo u pitanje zbog nečijeg ličnog političkog opredeljenja. Neverovatno, čak bih rekao skandalozno. Ne znam kakve reči da upotrebim. Da li je moguće da nečiju stručnost i kompetentnost dovodimo u pitanje zbog toga što se politički izjasnio? Meni je zaista neshvatljivo. Zašto neshvatljivo? Nije mi normalno da nekoga o tome za koga glasa, čiju opciju smatra ispravnom, cenimo kao čoveka i da svaku moguću oblast s kojom bi mogao da ima dodira gledamo kroz te naočare. Ja sam tokom svog školovanja sreo mnogo izvanrednih profesora, sa mnogima imao prilike da sarađujem. Za mnoge se znalo da podržavaju određene političke opcije ili su im bliski ili pripadaju određenom delu političkog spektra i u dovoljnom broju slučajeva dešavalo se da se baš radi o onom delu političkog spektra koji meni lično nije blizak, a mogao bi da bude blizak onima koji danas kroz političke optužbe i takvu vrstu lične diskvalifikacije pokušavaju ovde da naprave temu onakvom kakva ona ne sme da bude. Šta mislite, da li mi je ikada na pamet palo da zbog toga manje cenim stručnost tih ljudi? Nikada. Neverovatno mi je da nekome ko treba da bude predstavnik naroda tako nešto može da dođe na um, a još je neverovatnije da nekome ko se bavi prosvetom i obrazovanjem lično tako nešto može da dođe kao ideja, da li nekome ko se time bavi profesionalno ili nekome ko tu oblast treba da pokrije, da se njom na dovoljno odgovoran i kompetentan način bavi na ovom mestu ovde. Zaista šok. Dakle, kao što ne bih dozvolio nikome da bilo koga drugog ili mene lično diskvalifikuje na osnovu toga što se neko eto usudio da se politički izjasni i da nekome uputi podršku, tako moram da negodujem i negodovaću svaki put kada tako nešto budem čuo u ovoj sali. A koliko to zapravo ne treba da vam znači kada pričate o članu Nacionalnog prosvetnog saveta, pa lepo ispričate zašto je sve to telo važno, čime sve treba da se bavi neko ko je u njemu član, kakve kvalifikacije treba da ima, a onda ubacite nešto potpuno deseto, dakle, ne samo da osećam potrebu da reagujem, nego ću odmah da napravim i vrlo konkretan kontra primer. Ako mislite, uvažene kolege, da je nečiji politički stav toliko važan da treba da nas opredeljuje kako ćemo se postaviti prema nekome kao čoveku, evo, saslušajte sada kontra predlog. Pridružiću se rečima dr Mijatovića i pozvaću svakoga ovde da glasa po svojoj savesti za onog kandidata kog više ceni, ali u onom kontekstu koji je važan za telo za koje se bira, a nikako po tome da li voli ovu ili onu političku opciju i svakako ne po tome da li se razume u nabavku dobara i usluga, da li se time bavi, u kakvu je kadrovsku politiku mogao da bude umešan u instituciji u kojoj radi, da li se bavio ili se nije bavio predlaganjem nekih internih akata u instituciji u kojoj radi itd, sve ono što smo bili u prilici da čujemo danas, a što je dovoljno neubedljivo da ga stvarno smatram za najobičniju fasadu, za ono od čega sam počeo i sa čim moram da završim, za političku diskvalifikaciju. Prosveta, obrazovanje, nauka kao oblasti takav pristup ne zaslužuju. Još jednom, da se izjasnimo po onome što smatramo da je najbolje i neka bude zaključak ne neki negativan i gorak ukus, nego neka bude dobra poruka. Slažem se, nećemo pogrešiti kako god da se opredelimo. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da) Gospođice Jerkov, imate tri minuta još. Magistar Aleksandra Jerkov ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče. Ja se sad samo pitam da li su poslanici prečuli da sam ja rekla da je gospodinu Doroslovačkom poništena diploma? Da li su prečuli i da je to objavljeno u „Službenom glasniku“? Nisam to ja rekla, nego Fakultet tehničkih nauka je objavio rešenje po kom je njemu poništena diploma. Da li su prečuli da je DRI dala izveštaj na 160 strana o zloupotrebama na Fakultetu tehničkih nauka u vreme dok je on bio dekan i konstatovala da je on kao dekan bio odgovoran za to? Od svega su samo čuli moju molbu da mu preporuka ne bude to što je govorio na mitingu SNS, ne. Na reči gospodina Rističevića kako je njegova super kvalifikacija to što su demokrate protiv njega i to je dovoljan razlog da ga SNS podrži, bile su tu salve aplauza i to je odnos prema obrazovanju. Zato je ministar policije branio doktorat pred komisijom… [[Isključen mikrofon.]]
Ja vas molim, počeli ste da pominjete narodne poslanike, počeli ste da dajete mogućnost za replike. Nemojte to da radite, nego završite vaše izlaganje o dnevnom redu i obrazlaganju zašto ne želite da podržite određenog kandidata. Ja vas molim još jednom da završimo ovu raspravu dostojanstveno Narodnoj skupštini. Mislim da je bilo dovoljno nepriličnog ponašanja Narodnoj skupštini i ovom visokom domu u prethodnim raspravama, tako da vas molim da završite vaše izlaganje do kraja.
Ja mogu još jednom da uputim molbu narodnim poslanicima da osobu kojoj je poništena diploma, koja ima izveštaj DRI na 160 strana o nepravilnostima i nezakonitostima u postupanju kada je u pitanju finansijsko poslovanje fakulteta i nekoga za koga je uopšte i pitanje da li mu zakon dozvoljava da bude član Nacionalnog prosvetnog saveta, ne biraju za člana Nacionalnog prosvetnog saveta, jer ako ni zbog čega drugog, a ono po moralnim parametrima ne bi trebalo da se brine o obrazovanju naše dece. Ja vidim da je intencija da se gospodin Doroslovački ovde brani politički, a da se ono što su argumenti protiv njega zanemaruje, prečuje i potpuno ignoriše. On ovde nije napadan politički. On je napadan na osnovu činjenica…
Gospođice Jerkov, isteklo je vreme koje imate za obrazlaganje.
Ja ne znam kako je 0,59 i jedan tri? Samo to da mi se objasni. Moliću vas, gospodine Bečiću jednu stvar. To ćemo dostaviti…
Ja mislim da sam u pravu. Proverićemo još jednom.
Kako god okrenete, vi ste u pravu.
Zahvaljujem. Kao što ste rekli, mi ovde na dnevnom redu imamo predlog kandidata. Sigurno je da treba da obrazložimo zbog čega podržavamo ili ne podržavamo nekog kandidata, ali na tako neprimeren način da se blate ljudi koji nemaju mogućnost da se brane u ovoj Narodnoj skupštini, mislim da to nije dostojanstveno Narodnoj skupštini. Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, iako mislim da na izuzetno profesionalan način u uvažavajući narodne poslanike vodite Skupštinu, mislim da je ovog puta prekršen član 107. dostojanstvo Narodne skupštine, narodnih poslanika, pod optužbom da nemaju moralni barometar i da nemaju odnos prema nauci i naučnim institucijama. Pitao bih narodnu poslanicu da li govori o ovom moralnom barometru ili govori o moralnom barometru kada je pre nekoliko godina, istina u drugoj političkoj stranci, u Skupštini AP Vojvodine i u srpskoj javnosti branila tadašnjeg predsednika Skupštine Grada Zrenjanina, koji je kao akademsku diplomu pokazao diplomu tromesečnog kursa „Konrad Adenauer fondacije“ i time ga ne samo branila, nego i odbranila. On je ostao do kraja svog mandata predsednik Skupštine i priznat mu je sedmi stepen, a danas je isti gospodin pokrajinski poslanik i član Saveta za nauku, kulturu i obrazovanje u pokrajinskoj skupštini. Mislim da je tada tek bila uvređena cela akademska javnost ove zemlje. Nemam ništa protiv da se menjaju političke stranke. Drago mi je da se moralni i etički vizir narodne poslanice ovako pozitivno pomerio, no, ne možete očekivati da vam se sve izbriše i sve zaboravi samo zato što ste promenili političku klupu.
Zahvaljujem. Gospođice Jerkov, imam u ovom trenutku i drugih poslanika koji su se prijavili po povredi Poslovnika. Samo da odgovorim gospodinu Krliću. Ja sam zamolio narodne poslanike, pogotovo gospođicu Jerkov, da pokuša da svoje izlaganje i način na koji želi da ospori jednog kandidata bude u pravcu primeren govoru u Narodnoj skupštini, i ako treba da iznesemo argumente da se neko podrži ili ne podrži, ne treba to biti na način gde će se oblatiti čovek koji u ovom trenutku nema mogućnost da se odbrani u Narodnoj skupštini. Mislim da je i primereno da onda neki narodni poslanici, kao dr Mijatović, brane ugled tog pojedinca koji ne može da se u ovom trenutku odbrani u Narodnoj skupštini. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, pravo na repliku, s obzirom da sam pogrešno protumačen…
Gospodine Rističeviću, imate pravo na repliku, ali prednost ima Poslovnik. Da l i još neko i ma po povredi Poslovnika? (Ne) Izvolite, gospođice Jerkov.
Ipak sam ja bila na redu.
Ispred vas sam imao nekoliko prijava. Ja moram da pitam narodne poslanike po kom osnovu se javljaju. Vi to dobro znate.
Znam. Smatram da je povređen član 103. Prethodni govornik je, umesto da obrazloži u čemu se sastoji povreda Poslovnika, replicirao i lično me vređao, ja sam tako doživela. Istini za volju, ja nisam nikada bila poslanik u Skupštini Vojvodine, osim na jednoj sednici kada sam odmah podnela ostavku. Ja da sam na mestu gospodina Krlića ne bih govorila o onima koji menjaju stranke dok sedim u poslaničkom klubu u kom sedim, jer mislim da kada je u pitanju promena političkih stavova, moja je najmanja.
Upravo ste učinili ono zbog čega ste se javili i zbog čega ste osporili nečije htenje da pokuša da iskoristi povredu Poslovnika za repliku. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, javljam se za repliku zato što sam pogrešno protumačen. Priznao sam da po pitanju tih akademskih titula visokog obrazovanja nisam baš potpuno u temi. Bilo mi je žao što moj kolega koji je napisao Zakon o visokom obrazovanju nije tu, da mi to malo pojasni. Žao mi je i što određeni magistri napuštaju sednicu. Ja sam priznao da je moj utisak da s obzirom da DS toliko ima protiv jednog kandidata, da sam se na osnovu tog utiska ja izjasnio u korist drugog kandidata. Ne razumem ni akdemce, posebno ove magistre evropskih nauka. Nisam znao da se nauke dele teritorijalno. Bojim se da nam se sutra ne pojavi magistar fruškogorsko-vinogradarskih nauka. Što se mene lično tiče, ja bih sve ove profesore i nosioce akademskih titula, fakultetski obrazovane ljude, naterao prvo da polože prijemni ispit za svoj fakultet i sve te diplome priznao i jednom stavio tačku na to. Takođe mi je zapalo za oko da ijedan profesor, docent osporio drugom profesoru, a pri tome profesor koji je osporavao je zamenik predsednika jedne stranke, poslanik u ime te stranke, uživa sva politička prava iako je profesor, a ja bi mogao posumnjati da studenti na njegovom fakultetu misle da će lakše položiti ako uđu u njegovu stranku, da je takav profesor osporio političko pravo drugom profesoru da prisustvuje jednom mitingu. Stvarno sam iznenađen iako je od profesora Pavićevića, mnogo je. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Zaključujem pretres o listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta. (Milorad Mijatović, s mesta: Javio sam se za reč.) Gospodine Mijatoviću zaključio sam pretres. (Milorad Mijatović, s mesta: Ja sam se na vreme javio za reč. Niste mi dali reč.) Niste bili u sistemu. Molim vas, gospodine Mijatoviću, niste bili u sistemu kao da sam počeo da zaključujem sednicu. Molim vas i kažem vam da niste bili, sigurno bih vam dao reč da jeste. Trebali ste na vreme da se javite. Zaključujem pretres o listi kandidata za izbor jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o izboru jednog člana Nacionalnog prosvetnog saveta. Nastavak sutra u 10,00 časova, o amandmanima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici nastavljamo rad Desete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 97 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 98 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momo Čolaković, Mirjana Dragaš, dr Miljana Nikolić, Miletić Mihajlović, prof. dr Vladimir Marinković i Olgica Batić. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o tačkama koje smo raspravljali na početku sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača guvernera NBS pozvala da sednici prisustvuju i dr Diana Dragutinović vice guverner NBS, Bojan Terzić, generalni direktor Direkcije za zakonodavno pravne poslove, Đorđe Anđelić, generalni direktor Sektora za nadzorno obavljanje delatnosti, Dragana Stanić, zamenik generalnog direktora Sektora za platni sistem, Dejan Dević, zamenik generalnog direktora Direkcije zakonodavno-pravne poslove, Srđan Milovanović i Marinu Papadakis, savetnika za pravna pitanja guvernera NBS. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Mirko Čikiriz, dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi, Šaip Kamberi, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Kostić, mr Dejan Čapo, Goran Ćirić, mr Aleksandra Jerkov, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, dr Milorad Mijatović, prof. dr Branko Đurović, Milena Bićević, dr Ivan Bauer, prof. dr Vladimir Marinković, prof. dr Vesna Besarović, dr Muarem Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje NBS o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.