Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Drugo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuju 144 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifkacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Obaveštavam vas da je sprečen da prisustvuje narodni poslanik Bora Stanimirović. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta "Otpor" i Nacionalnog demokratskog instituta. Pozdravljam prisutne goste. Prelazimo na usvajanje zapisnika sa prethodne sednice. Dostavljen vam je zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini, održane 27. i 28. marta, 2, 3, 4, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 18, 22, 23, 24. i 25. aprila, 8, 9, 13, 14, 15, 20, 21. i 22. maja 2002. godine. Da li ima primedaba na zapisnik? (Nema.) Pošto nema primedaba na zapisnik, prelazimo na odlučivanje o zapisniku u celini. Stavljam na glasanje zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini, održane 27. i 28. marta, 2, 3, 4, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 18, 22, 23, 24. i 25. aprila, 8, 9, 13, 14, 15, 20, 21. i 22. maja 2002. godine. Za 112, protiv nema, uzdržana dva, nije glasalo 24, od 138 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini, koje je sazvano na zahtev Vlade Republike Srbije, saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 163. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Drugog vanrednog zasedanja, sa utvrđenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Drugo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije utvrđen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije; 2. Predlog odluke o razrešenju i imenovanju članova Republičke izborne komisije i njihovih zamenika, koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije; 3. Predlog zakona o lokalnim izborima, koji je podnela Vlada Republike Srbije; 4. Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju ŽTP "Beograd" kod Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 5. Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" kod Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Pošto je za sve predloge akata iz dnevnog reda ove sednice predloženo da se razmatraju po hitnom postupku, nadležni odbori, ukoliko to već nisu učinili, podneće svoje izveštaje o razmatranju ovih predloga akata u toku sednice. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA POSLOVNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije. Primili ste amandmane koje su podneli narodni poslanici Srđan Sikimić, Branislav Kovačević i zajedno Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Amandmani koji, budu podneti do otvaranja pretresa u skladu sa Poslovnikom, biće vam uručeni u toku sednice. Podsećam vas da, prema članu 157. stav 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i da se vodi jedinstven pretres o ovoj tački dnevnog reda. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da mi predaju listu prijavljenih govornika za ovu tačku dnevnog reda. Saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li želi reč predlagač? Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da vas upoznam sa predlogom izmena i dopuna Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, kako bismo u jedinstvenom pretresu mogli da najozbiljnije uvažimo činjenice i argumente koji su zapravo motivisali izmene pravilnika kojim se uređuje naše ponašanje u republičkom parlamentu, naš rad, po mišljenju poslaničke grupe DOS, čini efikasnijim i istovremeno otklanjaju sve one tehničke prepreke koje su zapravo posledica prevaziđenog poslovničkog uređenja republičkog parlamenta. Razlozi za hitan postupak su, verujem, jasni i očigledni i mislim da niko ne može osporiti konstataciju kojom se rad republičkog parlamenta u poslednjem periodu može opisati kao nestabilan, nekonstruktivan, problematičan, s obzirom da je Skupština Republike Srbije postala najnestabilnija državna institucija, na takav način dovodeći u pitanje demokratski poredak na kome mi insistiramo i koji stvaramo godinu i po dana. Poslanička grupa DOS je dobila 176 poslanika na decembarskim izborima 2000. godine kako bi promenila Srbiju. Mislim da smo kao poslanici DOS-a svojim ponašanjem u okviru republičkog parlamenta, u potpunosti odgovorili toj svojoj obavezi, ali smo se istovremeno u tom poslu suočili sa brojnim preprekama koje moraju biti otklonjene kako bi naš rad bio upravo onakav kako to od nas zahtevaju građani Republike Srbije. Mislim da se zbog toga ovaj poslovnik može posmatrati, pre svega, kao naše nastojanje da se u okviru republičkog parlamenta uvedu one norme koje su karakteristične za sva razvijena demokratska društva. Upravo u skladu sa tim usledile su i izmene Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije kojima se, u skladu sa trendovima i pravilima modernih demokratija, unose izmene i utvrđuju drugačija pravila rasprave u načelu i u pojedinostima i novi princip glasanja poslanika u Narodnoj skupštini. Podsetiću vas da smo, nakon dve izmene Poslovnika koje su protekle u oštrim raspravama i višednevnim debatama i diskusijama,suočeni sa nekim tehničkim nedoslednostima i nejasnoćama koje treba otkloniti kako bi poslanici, bez obzira na stranačku pripadnost, mogli odgovoriti svojim dužnostima. U skladu sa tim, poslanička grupa DOS je odlučila da princip koji je definisan i pre nego što je postojala DOS, princip sazivanja vanredne sednice i broja poslanika koji su potrebni da bi se tako nešto u pravnom smislu ostvarilo, primeni i na ostvarivanje radnog kvoruma, nove kategorije koja je proistekla iz više nego jasne prakse konstantnog sprečavanja funkconisanja parlamenta, kroz onemogućavanje ostvarivanja broja od 126 poslanika, broja koji je bez primera u praksi kvoruma na kojima insistiraju parlamenti modernih demokratija. Upravo zbog toga će od sada, po predlogu Poslovnika na kome insistiramo, za otpočinjanje nesmetane rasprave u načelu i u pojedinostima biti potrebna trećina poslanika Skupštine Republike Srbije, s obzirom da je jasno da ta trećina može otpočeti raspravu ukoliko ona ima mogućnost, pravo i slobodu da sazove, recimo, vanrednu sednicu. Mislim da poslanička grupa DOS više ne može davati alibi poslanicima koji su parlament shvatili kao prostor na kome će se sukobiti sa vremenom i Srbiji poslati poruku da se u njoj nije ništa promenilo. Mi smo spremni da u potpunosti odgovorimo našim obavezama, ali više nećemo biti paravan za one neodgovorne pojedincezbog kojih su Skupština, a samim tim i društvo veoma mnogo izgubili. Upravo u skladu sa tim utvrdili smo i sankciju koja ničim ne umanjuje prava poslanika, ali potencira njihovu odgovornost. Ne postoji nijedno radno mesto u ovom društvu, u ovoj zemlji, na kome se ljudi mogu ponašati onako kako su se ponašali pojedini poslanici republičkog parlamenta. Zbog toga će obaveza poslanika koji u Skupštini Republike Srbije zasnuje radni odnos biti svakodnevno učestvovanje na plenarnim sednicama republičkog parlamenta i konstantan rad u skupštinskim radnim telima. Ukoliko se odlučite za takvu privilegiju, shvatite da nju prate i veoma konkretne obaveze i da se tim obavezama mora odgovoriti, jer će u suprotnom status poslanika na stalnom radu biti oduzet. Što se tiče negodovanja sa kojima smo se suočili nakon pokretanja ove inicijative, ukazao bih na flagrantno nepoštovanje parlamenta i ignorisanje činjenica koje nisu presedan u našem radu. I do sada je republička skupština, u situacijama u kojima su zakazivane vanredne sednice a ona nije bila predlagač, intervenisala i tražila od predlagača - po pravilu, Vlade Republike Srbije - da uvrsti u dnevni red one tačke koje su po našem mišljenju prioritetne i neophodne za nas kao narodne poslanike. Imajući tako nešto u vidu, poslanička grupa DOS je početkom prošle godine uputila dva zahteva Republičkoj vladi, s obzirom da je ona zakazala vanredno zasedanje zbog dve kontragarancije i izmena Zakona koji prati lokalne izbore na jugu Srbije. Mislim da je više nego jasna politička manipulacija kojom je Vladi upućena kritika i konstatacija da ona menja Poslovnik o radu Narodne skuštine Republike Srbije. Ako je za poslanike opozicije i deo poslanika nekada jedinstvenog poslaničkog kluba DOS tako nešto sporno, poslanička grupa DOS u potpunosti podržava Republičku vladu; uvažavamo njen rad i ne mislimo da bi po nas bilo degradirajuće da je takva inicijativa potekla i od nje same, ali to nije u skladu sa zakonima, sa Poslovnikom o radu Skupštine Republike Srbije, i tako nešto je neistina. Oni koji su mislili da će neistinama sprečiti ovakve izmene zapravo su samo potvrdili da je sve ono što DOS čini u poslednje vreme opravdano i da u svojim odlukama moramo biti istrajni i konsekventni. Želeo bih da prokomentarišem nekoliko krupnih promena kojima se zapravo reformiše rad Skupštine po prvi put, s obzirom da je naš parlament, za razliku od svih drugih državnih institucija, za razliku da društva u celini, mimoišao reforme i promene upravo zbog kompromisa koji su pravljeni unutar poslaničke grupe DOS i ovog parlamenta. Ne postoji nijedan razlog da se ne primene pravila koja omogućavaju nesmetan rad skupština, bilo da je reč o zemljama koje se nalaze u našem neposrednom okruženju, kao što je to slučaj sa Mađarskom, bilo da je reč o Engleskoj, nećemo valjda osporavati njen parlamentarizam, ili o američkom kongresu. Imajući tako nešto u vidu, utvrdili smo novi metod rasprave u načelu i pojedinostima i nove principe glasanja. Time će biti uskraćena ona vrsta konflikta i konfuzija na kojoj su neki insistirali, računajući na saobraćajne nesreće i bolesti kao šansu u kojoj su oni prepoznavali priliku za rušenje zakona na kojima poslanička grupa DOS insistira. Zbog toga će, u skladu sa izmenama Poslovnika, presednik Narodne skupštine ubuduće, ukoliko ovaj poslovnik bude usvojen, utvrđivati dan za glasanje. To će po pravilu biti dan pošto se obave rasprave u načelu i o pojedinostima u svim tačkama dnevnog reda. Da bi Skupština imala radni kvorum neophodno je prisustvo jedne trećine narodnih poslanika. Mislimo da je to dobra izmena i ona ni po čemu nije presedan u parlamentarizmu, niti se kosi sabilo kojim zakonskim normama. Što se tiče onih tehničkih prepreka sa kojima smo se suočili u prethodnom periodu, nakon poslednje izmene Poslovnika, veoma važno je ukazati na zloupotrebe Poslovnika koje su najčešće činili predstavnici jedne opozicione poslaničke grupe i koju želimo da otklonimo, s obzirom da smatramo da je primedba na Poslovnik ozbiljna kategorija i da se potezanjem jednog takvog prava zapravo degradira mogućnost i dovodi u pitanje funkcionisanje parlamenta koji ni po čemu nije do sada, uvažavajući jednu takvu slobodu, raspravljao o primenama Poslovnika, već se suočavao sa krizama koje su rešavane ili izricanjem opomene ili prekidanjem sednica kako bi poslanici bili udaljeni iz sale. Od sada će primedbe po Poslovniku moći da izrekne samo predsednik poslaničke grupe ili ovlašćeni predstavnik, a o primedbama će se izjašnjavati Administrativni odbor i o tome obaveštavati Skupštinu koja će potom moći da uvaži primedbu i stav Administrativnog odbora, odnosno da ih negira. Što se tiče sankcionisanja neodgovornih poslanika, ono je dvostrano. Ono je statusno u onom smislu u kojem poslanik koji se nalazi na stalnom radu ovde u parlamentu gubi taj svoj status ukoliko ne odgovara svojim obavezama, što je veoma jasno utvrđeno kroz radikalnu izmenu sankcija poslanicima koji su isključeni iz republičkog parlamenta. Ne postoji nijedan razlog da u okviru Skupštine Republike Srbije najglasniji i najdominantniji budu oni koji su najgori među nama. Ako je to bio slučaj, tako nešto se mora prekinuti. To nije bilo zbog toga što niko drugi nije imao argumente, već upravo zbog toga što mi nismo pristali na takvu vrstu ponašanja, kao metod civilizovanog političko delovanja. Zato će ubuduće poslanik, koji misli da mu dve opomene nisu kvalitetna sankcija, biti isključen sa ove sednice, ali ne u roku od 20 radnih dana, kao što je to bio slučaj do sada, nego u roku od 90 radnih dana. Ta izmena Poslovnika se odnosi na svakog poslanika koji ne poštuje Skupštinu i krši Poslovnik o radu narodnog parlamenta. Sa zadovoljstvom ću vas upoznati i sa više nego jasnom podrškom koja prati izmene Poslovnika o radu Skupštine Republike Srbije, koja, istina, nije konkretno utvrđena kao pohvala, već kao otvorena kritika. Najlošija državna institucija u našem društvu je Skupština Republike Srbije i oni koji kažu da ne treba promeniti Poslovnik o radu, zapravo kažu datakvo stanje ne treba menjati; oni tako nešto podržavaju. Poslanička grupa DOS je odlučila da povuče jasnu liniju, da razdvoji rad od nerada, onemogući rušenje demokratskog poretka, koji je stvoren u ovoj zemlji 5. oktobra, potvrdi izbornu volju građana sa decembarskih izbora 2000. godine i javnosti pošalje poruku da u okviru parlamenta postoje demokratski potencijali koji će pobediti u borbi koja je ovde otvorena, političkoj naravno, borbi u kojoj su predstavnici stranaka bivšeg režima u delu naše koalicije pronašli saradnika u poslu sprečavanja funkcionisanja parlamenta. Hvala vam i tražim od vas da podržite ove izmene Poslovnika.
Ima reč narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ, povreda Poslovnika.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 221, jer smo mi više puta podnosili zahtev da tačka dnevnog reda bude poljoprivreda i seljaci, pa bih zatražio od većine, od DOS-a, da zakaže vanrednu sednicu gde bi to bila tačka dnevnog reda, imajući u vidu da za 20 dana imamo žetvu žita; pored toga, ovih dana imamo blokadu puteva iz razloga što je cena malina veoma niska; predsednik Odbora za poljoprivredu, treba da zakaže sednicu Odbora, da potegne to pitanje i da zatraži od ministra poljoprivrede da dođe u ovu salu i da nam objasni koja će cena žita biti u ovoj godini i zašto nije, kao i svake godine, poljoprivrednim proizvođačima obezbedio regresiranu naftu? Samo da vam kažem, mi smo u Jagodini obezbedili, i to smo naterali DOS da prihvati, a to treba i ovde da uradimo, da obezbedi 50 litara nafte za one koji su zasejali jedan hektar žita. Mislim da bi to bila velika pomoć za poljoprivredne proizvođače. Dalje, dame i gospodo, tačka dnevnog reda o poljoprivredi treba da dođe u ovu skupštinu, jer se ne poštuje ono obećanje koje je dao predsednik Vlade u Mačvi da će poljoprivredni proizvođači koji nisu izmirili određene obaveze prema državi moći da registruju svoje automobile, ukoliko su automobili na ime poljoprivrednog proizvođača. To se ne primenjuje u praksi. Takođe, ovih dana su stigli računi za sve one koji imaju pištolje i puške, pa je sve to spojeno; ukoliko odu da registruju automobil, poljoprivredni proizvođači moraju da isplate sve poreze koje je uveo DOS u poslednje dve godine. Moj zahtev je da DOS predloži vanrednu sednicu po hitnom postupku, sa jednom tačkom dnevnog reda - poljoprivredna proizvodnja i seljaci. Zahvaljujem.
Dužna sam samo da dam odgovor. Narodni poslanik Dragan Marković reklamirao je povredu Poslovnika. Konstatujem da povrede Poslovnika nema i obaveštavam narodnog poslanika Dragana Markovića da, prema Ustavu, član 79. stav 3, zahtev za vanrednu sednicu može podneti trećina narodnih poslanika ili Vlada, i neka to bude vaš put za zakazivanje vanredne sednice. Ima reč predsednik Odbora za poljoprivredu, narodni poslanik Zoran Mićović, replika.
Dame i gospodo, poštovani prijatelji, možemo tražiti saziv za svaku sitnicu, za krupnu stvar i za svaku problematiku koja je u okviru našeg poslovnika, o kome ćemo danas i te kako raspravljati. Ali, dame i gospodo, postoje neke stvari u državi o kojima parlament ne može svaki put napraviti zasedanje, nego to treba da r eše njegove službe, znači službe Vlade i službe koje su odgovorne za ovaj posao. Konkretno, ako se radi o malini, dakle, to je jedan vrlo ozbiljan posao, u koji su uključeni poslednjih 60 dana i proizvođači malina u Srbiji i oni koji izvoze maline. Prema tome, zašto bilo kakva priča u parlamentu danas, na temu jeftinih političkih i demagoških poena, da se plasira u taj narod tamo, koji je pri kraju jednog ozbiljnog dogovora oko načina zajedničkog ulaganja, zajedničkog čuvanja malina, zajedničkog izvoza i zajedničkog deljenja profita; u digivor je uključena Vlada, i te kako, ministar Veselinov je bio u Arilju, ministar Slobodan Milosavljević i svetnik premijera koji vodi taj sektor; dakle, u 15,30 je zakazan susret kod premijera i jedne i druge strane. Prema tome, i te kako radimo, po čitavu noć ekipe se time bave stvar se polako sređuje kako treba da se sređuje. Malopre sam čuo na BETI da je štrajk prekinut od strane organizatora. Prema tome, dame i gospodo, i te kako ova vlada brine kao imi koji smo tu zaduženi što čini kao predsednik opštine i resornog odbora, i nemojte se brinuti na ovakav način. Hvala vam.
Pošto je o ovoj tački dnevnog reda, a saglasno članu 157, otvoren jedinstven pretres, što znači da su amandmani mogli biti podneti sve do otvaranja pretresa, predlažem da napravimo pauzu do 12,00 časova i da sednica odbora održe Zakonodavni i Administrativni odbor; takođe molim šefove poslaničkih klubova da dođu u moj kabinet zbog dogovora o ustavnoj komisiji za izradu ustavne povelje. Dajem pauzu sat vremena, do 12,00 časova, i molim odbore da nam dostave izveštaj. [[Posle pauze - 13,15.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite vaše identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Izvinjavam se zbog zakašnjenja, sednica Administrativnog odbora je još u toku. U toku pauze uručeni su vam amandmani koje su na Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije podneli narodni poslanici: Vera Marković; zajedno Srđa Popović, Vojislav Janković i Milan Stanimirović; Vojislav Šešelj, Dragan Pavlović; Milan Stanković i Dragan Todorović; Golub Rajić i Zoran Nikolić; Joca Arsić i Hranislav Perić; Rade Bajić i Nebojša Jović; Toma Bušetić i Borivoje Drakulović; Branko Ružić i Slobodan Tomović; Radojko Petrić i Ljubiša Maravić; Rajko Baralić i Milan Žire Janković; Đura Lazić i Dušan Cvetković; Vladimir Garčević i Rade Bajić; Dragan Jovanović i Sreten Mitrović; Sreten Mitrović i Đura Lazić; Zoran Anđelković i Joca Arsić; Zoran Nikolić i Golub Rajić; Dragan Todorović i Borivoje Drakulović; Toma Bušetić i Miloš Nešović; Bora Drakulović i Jovan Todorović; Bora Stanimirović i Radojko Petrić; Ljubomir Mucić i Nebojša Jović; Miomir Ilić i Milan Žire Janković; Đura Lazić i Rajko Baralić; Toma Bušetić i Vladimir Garčević; Joca Arsić i Miomir Ilić; Zoran Nikolić i Ljubiša Maravić; Hranislav Perić i Živodarka Dacin. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Na sednici Zakonodavnog odbora mišljenje su izdvojili narodni poslanici Đorđe Mamula i Slobodan Adžić. Pošto Administrativni odbor još nije završio rad, ima dosta amandmana, predlažem da primenimo član 160. stav 2: "Ako nadležni odbori ne podnesu izveštaje u utvrđenom roku, pretres predloga zakona može se obaviti u Narodnoj skupštini i bez izveštaja odbora". Predlažem da donesemo odluku da nastavimo raspravu bez izveštaja Administrativnog odbora, koji će nam biti dostavljen u toku rasprave. Molim narodne poslanike da se glasanjem izjasne o ovom predlogu. Za 101, protiv 54, uzdržanih nema, nije glasalo 11, od 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da nastavimo raspravu bez izveštaja Administrativnog odbora, koji će nam biti dostavljen u toku rasprave. Takođe predlažem da poslanicima koji su izdvojili mišljenje na Administrativnom odboru i izvestiocu Administrativnog odbora damo priliku da učestvuju u raspravi kada budu završili svoj rad. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč, da li predsednik Zakonodavnog odbora želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanici koji su izdvojili mišljenje, narodni poslanik Đorđe Mamula i narodni poslanik Slobodan Adžić, žele reč? Izvolite, narodni poslanik Đorđe Mamula, koji je izdvojio mišljenje na sednici Zakonodavnog odbora, ima reč.
Smatram da nisu ispunjeni uslovi da se održi rasprava po hitnom postupku jer prema članu 158. nema okolnosti koje nisu mogle da se predvide, a da nedonošenje zakona po hitnom postupku može da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija. U obrazloženju predloga izmene Poslovnika se uopšte ne navode štetne posledice, niti se samim tim obrazlaže u čemu bi se one sastojale. Ne navode se samim tim ni okolnosti, dakle odnos činjenica koji nije mogao da se predvidi. Zato smatram da nije bilo razloga da se rasprava organizuje po članu 158, dakle po onoj odredbi koja reguliše hitni postupak. Ali, to je verovatno učinjeno zbog toga da bi se skratilo vreme za podnošenje amandmana. Pored toga, smatram da se u članu 10. izmena Poslovnika, koji zapravo govori o članu 102. stav 2, predsedniku Skupštine daju izuzetno velika ovlašćenja. Naime, predsednik Skupštine sada može da izrekne meru udaljenja sa sednice, u prvom i poslednjem stepenu odlučuje o tome, aposlanik protiv koga je takva mera izrečena nema pravo prigovora. Dakle, nema dvostepenosti u odlučivanju, što predviđa Ustav. Pored toga, član 24, koji govori o izmenama člana 217, sadrži predlog da se doda novi član 217a koji govori o poslanicima koji se nalaze na stalnom radu u Narodnoj skupštini i o tome da su oni dužni da prilikom utvrđivanja kvoruma, kao i u toku rada sednice, budu prisutni na sednici Narodne skupštine. Smatram da ovaj predlog nije u skladu sa članom 35. Ustava SRJ, koji jemči pravo na javno izražavanje mišljenja, pa i izražavanje mišljenja postupkom; dakle, napuštanjem sednice i odlukom da se ne sluša nešto što neko ne želi da sluša; tako da to nije u skladu sa Ustavom, a ni sa paktom o građanskim i političkim pravima, pa molim da povedete računa o tome.
Zahvaljujem se gospodinu Mamuli. Da li se narodni poslanik Slobodan Adžić, koji je takođe izdvojio mišljenje, javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić, koji je izdvojio mišljenje na sednici Zakonodavnog odbora.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege poslanici, kao član Zakonodavnog odbora izuzeo sam mišljenje na sednici prilikom donošenja odluke kojom je ocenjeno da je Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije u skladu sa pravnim poretkom. Smatram da je član 5. Predloga u indirektnoj suprotnosti sa članom 80. stava 1. Ustava Republike Srbije. O čemu se radi? Za rad Skupštine potreban je prema Predlogu odluke, jednotrećinski kvorum, a član 80. Ustava Srbije kaže: "Narodna skupština odlučuje većinom glasova na sednici kojoj prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika". Koncept kojim se preko predloga odredaba o izmenama nadležnosti prenosi deo ovlašćenja Skupštine na predsednika Skupštine na indirektan način se izigrava član 80. Ustava Republike Srbije. Po prirodi stvari, Skupština Srbije uređuje način rada na sednici, a naročito jednog važnog pitanja, pitanja reda na sednici. Prenošenjem svih ovlašćenja koja se tiču proceduralnih pitanja u toku rada sednice u danima za raspravu je suprotno prirodi postojanja i odlučivanja samog tela kao što je Skupština. Prenošenjem ovakvog velikog broja ovlašćenja Poslovnikom na predsednika Skupštine, oduzima se jedno od osnovnih prava, kako pozicionim tako i opozicionim poslanicima, da direktno učestvuju u odlučivanju u Skupštini Srbije. Ovakvo rešenje je suprotno osnovnim principima demokratskog ustavnog poretka za koji se svi zalažemo. Ranije smo ocenili da je važeći Ustav Republike Srbije restriktivan u demokratskom smislu. Ovakvo rešenje u novom Poslovniku će biti restriktivnije i od važećeg restriktivnog Ustava Srbije.
Zahvaljujem. Da li se predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa javljaju za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS-a.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, već treći put u proteklih 16 meseci koliko postoji i radi ova Narodna skupština na dnevnom redu je promena Poslovnika Narodne skupštine. To govori samo po sebi koliki značaj DOS pridaje ovom pitanju, a čak je bila zakazana i vanredna sednica parlamenta, februara 2001. godine, radi promene Poslovnika. Jesenje zasedanje smo takođe počeli sa Poslovnikom kao prvom tačkom dnevnog reda. Čime je Poslovnik Narodne skupštine, jedan unutrašnji akt kojim se uređuje organizacija i način rada Skupštine, zaslužio takav značaj da o njemu Skupština raspravlja već treći put? Da li je moguće da za DOS nema značajnijeg pitanja od promene Poslovnika, da li DOS zna da u Srbiji ništa nije kako bi trebalo da bude: da proizvodnje nema; životni standard pada; da nezaposlenost raste; da postoji kriminal, šverc cigareta i da se situacija na jugu Srbije i na Kosovu i Metohiji ne popravlja. Za Vladu sve je u najboljem redu i eto ostalo je još jedno otvoreno i nerešeno pitanje, način rada Skupštine, koje ovim poslovnikom hoće da reši. Zašto se Vlada Republike Srbije bavi poslovnikom? Odgovor je vrlo prost. Izmenom poslovnika, smanjenjem prava opozicionim poslanicima, želi se ugušiti i poslednje mesto u Srbijigde se može čuti argumentovana, kritička reč protiv rada Vlade Republike Srbije i zato je Vlada tražila da prva tačka dnevnog reda ovog vanrednog zasedanja bude izmena Poslovnika. Ovo je sigurno i redak slučaj u svetu da vlada, izvršni organ, traži da skupština, jedno zakonodavno telo raspravlja o jednom pravnom aktu unutrašnjeg karaktera, aktu o organizaciji i načinu rada skupštine. Ovaj zahtev Vlade Republike Srbije nam vrlo plastično pokazuje i dokazuje sliku današnje Srbije; gde je i šta o sebi misli Vlada i u šta je pretvorena Narodna skupština. Ovim zahtevom Vlada Republike Srbije je jasno pokazala da je Narodnu skupštinu pretvorila, naravno uz pomoć skupštinske većine DOS-a, u pomoćni organ Vlade Republike Srbije. Do sada je bilo brojnih primera nepoštovanja Skupštine od strane Vlade: nedolaska ministara, izazivanja poslanika, arogantnog ponašanja, neobrazlaganja predloga zakona, ignorisanja podnetih amandmana itd; ali, ovo je prvi put, stvarno prvi put u istoriji parlamentarizma u ovih 12 godina, da Vlada uređuje način rada Skupštine. Ako bude usvojen ovaj predlog izmene Poslovnika, uz izmene koje su izvršene februara i oktobra 2001. godine, dobićemo jedan surogat od Narodne skupštine, svakako ne ono što bi Skupština trebalo da bude, niti kakvu Srbija zaslužuje. Srozavanje Skupštine kroz izmene Poslovnika započeto je smanjenjem mogućnosti učešća poslanika u raspravi o predlogu zakona u pojedinostima; kroz vremenske okvire izlaganja i ograničenja broja diskutanata; zatim, kroz izmene u pogledu prava na repliku, da bi se nastavilo kroz drastično smanjenje vremena za raspravu o tačkama dnevnog reda, prenošenjem tog prava sa poslanika na poslaničku grupu, kroz nemogućnost da više poslanika podnesu amandmane na član predloga zakona; ograničenjem kruga poslanika koji mogu da govore o povredi Poslovnika; uvođenjem novčanih kazni, što je, naravno, suprotno članu 77. Ustava Republike Srbije i kroz brojne druge restriktivne mere. Ovaj negativni trend skupštinske većine prema Narodnoj skupštini nastavljen je i kroz promene Poslovnika koje se sada predlažu. Sada se predlaže da Narodna skupština Republike Srbije radi i bez kvoruma, što je suprotno Ustavu Republike Srbije. Očigledno je da DOS ne može u dužem periodu da obezbedi kvorum za rad Skupštine, 126 i više poslanika, i zato se pribegava ovom rešenju. Pošto su poslanici DOS-a zauzeti drugim poslovima i teško se mogu okupiti u Skupštini, predlaže se jedan dan kada će svi biti na okupu, taj dan će se proglasiti danom za glasanje i onda će se svi zakoni usvojiti. Ukida se svaka mogućnost da evenutalno neko u Skupštini traži i od Skupštine dobije pravo na dodatno izlaganje. Ovaj član Poslovnika, koji ionako do sada nije mnogo korišćen, predlagač smatra da je bolje ukinuti nego slučajno da se neko od poslanika pozove na njega. Ukida se mogućnost da se Skupština izjasni o zahtevu poslanika za repliku. Kaznene mere se pooštravaju i prelaze u nadležnost predsednika Skupštine. Meru udaljenja sa sednice neće izricati Narodna skupština kao do sada, već će to biti ostavljeno na volju i procenu predsedniku Narodne skupštine. Od prvog među jednakima, predsednik Narodne skupštine se na ovaj način pretvara u sudiju koji izriče kazne. Predviđa se da udaljenje sa sednice traje 90 dana, taman onoliko dugo koliko i traje prolećno ili jesenje zasedanje Skupštine. Nema šta - demokratski. Posebna priča je prebacivanje poslova, a time i odgovornosti, ali i očiju javnosti sa Narodne skupštine na Administrativni odbor. Taj odbor se već proslavio samovoljnim tumačenjem Poslovnika: nepoštovanjem zakona, kršenjem prava poslanika, uvođenjem kazni za poslanike itd. Sada se na taj odbor prebacuje dosadašnja obaveza Skupštine da se izjasni o povredi Poslovnika. Mogu misliti kako će tek Odbor raditi po ovom pitanju. Koliko je Odbor dosledan u svojoj nedoslednosti pokazuje i današnja sednica, kada je odbio po drugi put da konstatuje prestanak mandata jednog isključenog člana SPS, profesora Ivkovića, i time Socijalističkoj partiji vrati mandat koji joj pripada po Zakonu o izboru narodnih poslanika. Podneli smo sva potrebna dokumenta: odluke, žalbe, dopise Ministarstva, statut, poslovnik, ali smo dobili jedno smešno obrazloženje da Narodna skupština nije o tome obaveštena, a u isto vreme na dnevnom redu tog Administrativnog odbora bila su dokumenta koja su zavedena pod današnjim danom. Očigledno da je Administrativni odbor iznad zakona države Srbije i da za njega zakoni države Srbije ne važe. Očigledno je da taj Administrativni odbor hoće da taj mandat, verovatno i druge, prenese DOS-u i tako reši problem skupštinske većine, problem zbog kojeg se i menja Poslovnik. Zbog tih skupštinskih mandata se, naravno, medijski pokriva ovaj lažni kongres SPS i pokušava SPS uništiti. Poštovane kolege poslanici, dosadašnje promene Poslovnika Narodne skupštine su od tog poslovnika napravile jedan loš dokument. Predložene promene taj dokument čine još lošijim. Očekujem da, u skladu sa trendom promena koje forsira Narodna skupština, koje forsira većina DOS-a, da u sledećoj promeni Poslovnika podrška Vladi Republike Srbije bude uslov da neko može biti poslanik u Skupštini, odnosno da može obavljati poslaničke poslove. Oktobra 2001. godine, prilikom izmene Poslovnika, rečeno je od strane DOS-a da Parlament treba da bude lice Srbije. Pošto sam ubeđen da ovim izmenama Poslovnika Parlament nije postao lice, već naprotiv, naličje Srbije i da je Srbiji potrebno novo lice - potrebno je da se na novim republičkim izborima izaberu novi poslanici koji će napraviti novi poslovnik; koji će voditi računa o dostojanstvu Skupštine, o dostojanstvu narodnih poslanika, negovati tolerantnost, međusobno uvažavanje i poštovanje, smanjiti isključivosti koje postoje, uvažavati položaj i mišljenja opozicije i brojne druge stvari koje postojeći Poslovnik ne sadrži. Iz svih ovih negativnih razloga koje sam pomenuo, a koje izmene Poslovnika sadrže, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije neće glasati za njegovo usvajanje.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Nastavljamo rad prema prijavama za reč u zajedničkoj načelnoj raspravi o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Srđan Sikimić. Odustaje. Reč ima narodni poslanik Miloš Todorović, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Radosavljević.
Poštovana gospođo predsednik, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Demokratska opozicija Srbije u obrazloženju Predloga odluke o izmenama i dopunama Poslovnika koji danas razmatramo, navodi da za to postoji ustavni osnov. Naglašavam dve reči - ustavni osnov, jer je to zaista vrlo fina ironija i sarkazam dostojan pera Radoja Domanovića. Nađen je, dakle, ustavni osnov za rušenje Ustava i svih zakona i izvršenje puča u Narodnoj skupštini radi ukidanja same Skupštine. Predloženim izmenama Poslovnika Vlada i parlamentarna većina žele da omoguće funkcionisanje Parlamenta sa samo 84 poslanika, tako da poslanici krnjeg DOS-a ubuduće ne moraju da prisustvuju sednici Skupštine i raspravi; dovoljno je da svrate na dan d, odnosno na takozvani dan za glasanje, pritisnu taster i time ispune svoju poslaničku obavezu prema Vladi. Ni najosionija najarogantnija vlast novije istorije ne bi se usudila da posegne za ovako drastičnim i sramnim merama. DOS neće biti obavezan da prisustvuje sednicama Skupštine, jer će ih biti dovoljno 84, a opoziciju će odstraniti putem kaznenog isključenja od 90 dana zasedanja. Promenom Poslovnika želi se, tobož, efikasno i racionalno doneti što više zakona, sprečiti opstrukcija i incidenti u Skupštini a zašto je opozicija pribegla opstrukciji u ovom parlamentu kada je u pitanju uspostavljanje i održavanje kvoruma? Ostatak DOS-a koji podržava i sluša Vladu i tvrdi da u Skupštini ima stabilnu većinu, u stvari nema većinu, a ne želi dogovor i kompromis sa drugim parlamentarnim strankama. Oni hoće da drže svu vlast, da donose zakone u prisustvu stotinak svojih poslanika. Zato pokušavaju da obezbede kvorum raznoraznim zloupotrebama Poslovnika. S druge strane, opozicioni poslanici neprisustvovanjem na sednici Skupštine pokušavaju da spreče donošenje zakona i realizaciju politike koja nije u skladu sa njihovim programom. Dakle, to je glasanje pre glasanja, mera dopuštena u svim parlamentima u svetu. Zašto je došlo do većih ili manjih incidenata u ovom parlamentu? Ko god objektivno gleda na tu stvar priznaće da su incidenti posledica konstantnog kršenja Poslovnika od strane većine i samog predsednika Narodne skupštine. Svi se dobro sećamo pređašnjih siledžija u Parlamentu. Kao i sadašnja predsednica i oni su iritirali opoziciju sitnim provokacijama, neosnovanim opomenama i isključivanjima sa sednice. Svemu tomeaktuelna predsednica Narodne skupštine pridodala je ignorisanje urednih zahteva za smenu Vlade i pojedinih ministara. Opozicioni poslanici su samo ljudi od krvi i mesa, imaju emocije i reaguju na nepravdu i nepoštene namere, pogotovu na nepoštenu primenu Poslovnika. Nije zadatak predsednika Skupštine da po svaku cenu ispunjava želje Vlade, već da nepristrasno vodi sednicu Narodne skupštine dosledno primenjujući Poslovnik. Dame i gospodo, ukoliko zaista dođe do izmene Poslovnika, kako je predložilo DOS, tj. Vlada, desiće se izmena našeg državnog uređenja od bar prividne demokratije u diktaturu Vlade nad narodom. Naime, izmenom Poslovnika drastično će se prekrojiti volja birača koju su iskazali 23. decembra 2000.godine. Vladina manjina u Narodnoj skupštini zasedaće i donosiće zakone bez poslanika, a "oni koji nisu glasali za Vladu", kako to neko nedavno ovde reče, biće eliminisani iz Narodne skupštine. Strogo kontrolisani Vladini mediji objasniće da se tek tada dogodila demokratija i da Parlament radi samo kada budu usvajani Vladini zakoni, kao na pokretnoj traci iz filmova Čarli Čaplina. Pomenuta ideja da protiv Vlade mogu da glasaju samo oni koji su glasali za izbor Vlade zaslužuje da se bolje razradi, pretoči u Poslovnik, a zatim unese i u Ustav. To bi moglo da bude značajni izvozni artikal, jer se toga niko u svetunije dosetio. Uzalud im znanje i viševekovna parlamentarna tradicija kada nemaju pameti za princip: ko hoće da glasa protiv, mora da glasa za. Dakle, gospodo iz opozicije, od sada ćete morati da glasate za Vladu ako želite da je rušite. Ovo je samo na prvi pogled apsurd, ali ako kvorum može da bude ono što nije kvorum i da se opozicija silom drži u Skupštini, onda je sasvim normalno da za Vladu mora da glasa svaki njen, pa i najljući protivnik. Izgleda ludo, ali krnjem DOS-u to zaista pomaže. Sve ove izborne krađe posle izbora Vladi i krnjem DOS-u u raspadanju ne bi ni trebale da imaju bilo kakvo uporište u biračkom telu. Zbog nepopularnosti premijera i njihovih ministarskih satelita, ostatak DOS-a beži od izbora kao đavo od krsta. Dobro znaju da će ih birači zbrisati sa političke scene, pa zato spekulišu sa izmenom Poslovnika, blokadom medija i definitivnim izgonom opozicije iz Narodne skupštine. Ovakvim udarom u Skupštini Vlada i DOS žele da svoju vlast produže bar još godinu dana kako bi pojedinci realizovali svoje lične planove i ambicije na štetu naroda u Srbiji. Narod je na ivici strpljenja, gladi i opstanka, pa se može uskoro očekivati početak nečega vrlo ozbiljnog. Koliko se Vlada okomila na Narodnu skupštinu najbolje ilustruje član 24. Predloga odluke o izmeni Poslovnika. Po tom članu narodni poslanici koji se nalaze na stalnom radu u Narodnoj skupštini dobijaju status vladinih poslušnih činovnika. Oni više ne mogu da zastupaju program i politiku svojih stranaka, za šta su uostalom i izabrani, već su dužni da prilježno održavaju kvorum dok DOS poslanici obavljaju kampanju "na dobrim putevima Srbije". Ako Vlada i DOS žele ubuduće da u Skupštini imaju kvorum a u Srbiji vlast, onda im predstoji stalna, gotovo svakodnevna izmena Poslovnika. Predviđeni kvorum od jedne trećine poslanika neće biti dovoljan jer je u međuvremenu DOS izgubio osam poslanika Socijaldemokratije, koje je Vrhovni sud konačno vratio Vuku Obradoviću; dakle, kvorum mora biti 70 poslanika; kada odu Vojvođani, kvorum će biti 50 poslanika; po odlasku tzv. Sandžaklija, kvorum će biti 40. Tako će na kraju kvorum činiti 20 poslanika Demokratske stranke, pod uslovom da tog jutra nisu isključeni iz iste. Iz svega gore navedenog, proizilazi da grupa SSJ neće glasati za izmene i dopune Poslovnika.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Radosavljević, a sledeći je Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, pred nama je Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine, koji u sebi nosi krupne izmene i ima, pre svega, za cilj da maksimalno poveća efikasnost rada Skupštine Srbije, ali i da vrati poverenje u ovu visoku instituciju, u zakonodavno telo, u Parlament Republike Srbije. Naše najviše zakonodavno telo u Srbiji, u godinama vladavine Miloševića, bilo je izloženo najvećem ruglu i skrnavljenju. Moramo se podsetiti tog vremena. Skupština je bila mesto najekstremnijih poruka. Odavde su javnosti slate informacije da će granice neke virtuelne Srbije biti do Karlovca, Karlobaga, Ogulina, Virovitice. Odavde smo pretili zarđalim viljuškama i kašikama; odavde, iz ove sale, sa ovog mesta u koje javnost ima najviše poverenja, izjašnjavali smo se na jangore moće načine protiv svih onih koji su drugačije mislili, koji su druge vere ili nacije. Mislili smo januara 2001. godine, kada je DOS pobedio i uzeo dvotrećinsku većinu, da je to vreme zanavek prošlo. Želim još jedanput sve vas, poštovane moje kolege, da podsetim sa kakvim smo entuzijazmom, željama i nadama ušli u skupštinsku salu i šta je od svega toga ostalo. Nadu da smo svi zakoračili u vreme preobražaja i definitivnog vraćanja izgubljene vere u parlament Srbije neko je prodao zarad stranačkih interesa, zarad trgovine sa ljudima iz bivšeg režima, proglašavajući te ljude za svoje najbliže partnere, a dojučerašnje koalicione partnere proglašavajući najljućim neprijateljima. Željom za samostalnim delovanjem šest meseci nakon definitivne pobede, jedna politička stranka nejasnih stavova, nedefinisanih pravaca i rada po principu par-nepar, danas vlast sutra opozicija, doprinela je da se retrogradne političke snage u Srbiji probude i da vide svoju šansu i nadu. (Predsednik: Gospodine Radosavljeviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.) Takvo političko ponašanje doprinelo je da ovde, koristeći se Poslovnikom, imamo ponovo one, mislili smo, "zaboravljene slike", da ponovo imamo najvulgarnije komentare, da ponovo gledamo prolivanje vode, čupanje mikrofona i svakojake gluposti koje nisu primerene skupštinskim sednicama. Često smo imali prilike da odavde slušamo i recitacije, najave političkih skupova po Srbiji. Odavde su bivšem predsedniku, a sada Haškom zatvoreniku, slate ode. Podnošeni su, to ne smemo nikako da zaboravimo, amandmani koji će po svojoj prizemnosti biti zabeleženi u analima skupštinskih zasedanja. Sve to je imalo za cilj da se javnosti uputi jedna jasna poruka i pokaže da se u Srbiji ništa ni za jotu nije promenilo nabolje i da se ni ova vlast ne može mnogo pohvaliti i da su, eto, svi u Srbiji isti. DOS, i DS kao njen član, neće dozvoliti dalje skrnavljenje parlamenta i aktivno delovanje radi vraćanja Srbije u srednji vek. To definitivno danas prestaje i tome stajemo na put. Od građana Srbije smo dobili mandat krajem 2000. godine da u državuSrbiju uvedemo red, da sve značajne institucije formiramo na principima koji postoje u svim normalnim civilizovanim demokratskim državama; to ćemo i učiniti, sviđalo se to nekome ili ne. Napravićemo red u parlamentu Srbije. Predlog ovog poslovnika ima uporište u Ustavu, ne samo u članu 82, kako se to navodi u obrazloženju, već i u članu 80, koji doslovce kaže: "Narodna skupština odlučuje (naglašavam - odlučuje) većinom glasova na sednici kojoj prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, ako Ustavom nije predviđena posebna većina". Prema tome, ustavni osnov postoji - to zbog onih neobaveštenih ustavobranitelja - jer je jasno da većina mora da postoji samo u slučaju kada se glasa, odnosno odlučuje, a Predlog ovog poslovnika tu obavezu poštuje danom za glasanje. Predsednik Parlamenta će prema ovom predlogu, po okončanju rasprave u načelu, zakazati dan za odlučivanje, i tada je potrebno da sednici prisustvuje 126 i više narodnih poslanika. Ako uporedimo iskustva drugih zemalja, recimo Nemačke i njihovog Bundestaga, takođe za rad nije potrebna natpolovična većina. I u mnogim drugim zemljama, glavne rasprave se vode u odborima ili komisijama, a završna zasedanja su posvećena završnom činu odlučivanja. Oni koji osporavaju ovakav predlog moraju jasno javnosti da sopšte jednu istinu, a to je da će zasedanja sa trećinom poslanika biti daleko manje nego zasedanja gde je potrebna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Novine su sadržane i u delu koji se tiče rigoroznijeg sankcionisanja neprimerenog ponašanja poslanika, pa oni koji budu želeli da u Parlament unose primitivizam, moraće da se suoče sa većim kaznama, koje će ih koštati ovoga puta 90 dana odsustva iz skupštinskih klupa. Dakle, ovaj predlog poslovnika imacilj, još jedanput da ponovim, da rad Skupštine Srbije maksimalno ubrza, da vrati dostojanstvo i poverenje našem najvišem zakonodavnom telu i da definitivno iz političkog života Srbije iskoreni primitivizam, nekulturu, nevaspitanje,jezik mržnje i zla. Poslanici Demokratske stranke, u okviru vladajuće grupacije DOS-a, sa zadovoljstvom će glasati za predložene izmene Poslovnika. Zahvaljujem. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Radosavljeviću. Za reč se javio narodni poslanik Žarko Obradović, povreda Poslovnika.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 98 - uvredljivi izrazi koji se odnose na poslaničku grupu i na predsednika naše poslaničke grupe Slobodana Miloševića. Moram vam reći, sviđalo se to skupštinskoj većini ili ne, da skupštinska većina odgovara za rad parlamenta. A šta građani Srbije misle o radu parlamenta, to su pokazali u istraživanju javnog mnjenja: parlament je ocenjen jedinicom od strane građana Srbije. Druga stvar, vi kažete - u vreme predsednika Miloševića - tada je postojalo i dostojanstvo, i tolerancija [[žagor u sali]] i mogućnost da poslanici govore. Setite se, nismo davno promenili Poslovnik Narodne skupštine. Tada je svaki poslanik imao pravo da govori po 10 minuta, a predsednici poslaničke grupe tri puta toliko; 250 poslanika - dve i po hiljade minuta, a sada svi poslanici imaju pravo da govore 300 minuta. Znači, osam i nešto puta manje. Setite se da je svaki poslanik imao pravo da podnosi amandmane na predlog zakona. Demokratska stranka je 1997. godine na Predlog zakona o lokalnoj samoupravi podnela 1.350 amandmana, sa sadržajem koga se neki poslanici sigurno stide, a drže predavanja. Setite se da je na predlog oko sudbine lista "Politika" bilo 2.500 amandmana. Verovatno da bi se sačuvala "Politika", da je danas kupe Nemci i Hrvati. Setite se togakada držite predavanje o tome šta je bilo. Sada se vrši zabrana mogućnosti govora u ovoj skupštini; što restriktivnije, to bolje. Šta građani Srbije misle o tome, videćete 28. juna, na mitingu koji pravi SPS;videćete.
Konstatujem da nema povrede člana 98. pošto se prethodni govornik, narodni poslanik Radosavljević, nije uopšte uvredljivo izrazio o članovima vaše partije. Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da priznam da sam kao čovek, a pre svega kao narodni poslanik, zaprepašćen Predlogom izmena i dopuna Poslovnika Skupštine Republike Srbije. Ljudska mašta stvara svašta, pa tako, recimo, moji Lozničani su toliko spretni da znaju da potkuju jaje pravom metalnom potkovicom, a da pr tom jaje ne prsne. Drugi opet, koji su spretniji, naučili su i gavrana da govori. Jedino što je taj gavran u prednosti u odnosu na nas narodne poslanike, niko mu ne ograničava vreme koliko će govoriti, a svedoci ste, videli ste to na televiziji, da gavran i te kako zna da govori. Zaprepašćen sam i zbog toga što predlažete nešto što nisam mogao ni da naslutim da postoji, a to je da se sa jednom trećinom prisutnih poslanika može odlučivati o sudbini jedne države i jednog naroda. Iako ćete mi reći da to nije istina, podsećam vas, svi ste vi, gospodo iz DOS-a, dok ste bili opozicija govorili o tome da je suština demokratije u raspravi, pa vas pitam - kako ćete, gospodo, pošto predstavljate navodnu većinu srpskog naroda u ovom parlamentu, odlučivati ukoliko ne budete imali strpljenja niti da saslušate opozicione poslanike, koji i te kako mogu izneti vrlo argumentovane primedbe, predloge ili sugestije povodom vaših, po pravilu nakaradnih predloga zakona. Treći put u parlamentarnoj demokratiji, koja je došla sa DOS-om, menjamo Poslovnik o radu Narodne skupštine, i svaki put sve više uskraćujemo prava narodnih poslanika. Znate, gospodo, ubuduće bih, kao poslanik na stalnom radu u Narodnoj skupštini morao ili bi trebalo gospođu Natašu Mićić da doživim kao svog poslodavca, koji ima pravo da me kazni kada kažem nešto što se njoj ili njenim kolegama u Narodnoj skupštini, ne dopada, koji ima pravo da mi oduzme reč ili da me spreči da govorim, koji ima pravo da me isključi iz daljeg rada u Narodnoj skupštini. Moždabih kao čovek, kao stručnjak, i prihvatio da mi gospođa Mićić, kao šarmantna gospođa, bude i poslodavac, ali u firmi koju sama osnuje, a ne u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Verujem da i vi iz DOS-a isto ovako razmišljate. Znate, moj mentalni sklop je takav da čak i da sam u nekoj od stranaka DOS-a ne bih mogao da prihvatim takvu restriktivnu orijentaciju u odnosu na poslanike. Šta je drugo nego oduzimanje mandata poslanicima u Narodnoj skupštini ukoliko me neko prema svom diskrecionom pravu koje mu daje ovaj poslovnikspreči da čitavo jedno zasedanje, dakle 90 dana, učestvujem u radu Narodne skupštine. S druge strane, terate me da budem tu, da vam dam većinu, kada vi hoćete da izglasate zakone o kojima nismo uopšte kao ljudi, kao narodni predstavnici, razgovarali. Čemu to zapravo, gospodo, služi? Jedino objašnjenje koje mogu da imam je da je ta jedna trećina zapravo brojka koja pokazuje kolika je stvarna podrška naroda DOS-u; pa, daj bože da imate i tu jednu trećinu podrške, jer da je sigurno imate, vi biste već danas raspisali izbore. Prema tome, pozivam vas, gospodo, u pamet, ničija nije gorela do zore, a kažem vam - kad socijalisti ponovo dođu na vlast neće menjati ovaj poslovnik. Hvala lepo.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Todoroviću. Reč ima narodni poslanik Pal Šandor, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Vladimir Dobrosavljević.
Poštovane kolege, mislim da danas vodimo vrlo osetljivu raspravu, kada je potrebno praviti vrlo bitnu razliku između onoga što se zove parlamentarna destrukcija i parlamentarna opstrukcija; one nisu jedno te isto. Parlamentarna opstrukcija svim sredstvima je dozvoljena, a mislim da parlamentarna destrukcija nije dozvoljena; izvrgava parlament ruglu i pretvara ga u suprotnost njegovoj samoj prirodi, pretvara ga u biće koje mu je suprotno. Destrukcija je rušenje i razaranje i to u parlamentu nije dozvoljeno, a opstrukcija je ometanje, odugovlačenje svim, inače dozvoljenim, parlamentarnim proceduralnim sredstvima. Ove izmene Poslovnika, koje smo mi sada prisiljeni, eto, treći put učiniti, jesu namerene da naprave ovu finu razliku između parlamentarne destrukcije i parlamentarne opstrukcije, da se vidi ko su oni koji su graditelji igre, govorio sam da ih ima u ovoj sali mnogo, i ko su oni koji su razbijači igre - njih u ovoj sali ima,bilo ih je u različitim strankama, i imaju taj zadatak da razbijaju igru;radili su to, moram priznati, ponekad vrlo uspešno i vrlo dobro. Ali, sve ovo što jeste parlamentarni život, i što bi trebalo da bude, ima neke svoje granice. Parlament ne može da igra i da pomera granice slobode do beskraja. On mora da se drži nekih elementarnih principa. Prema tome, ovo što smonamerni sada da menjamo jeste, naravno, i zbog toga što imamo situaciju, neka se ne uvrede kolege, da se jedan deo pozicije na čudan način ponekad pretvara u opoziciju. Tu počesto ne znam da li smo onda pozicija ili smo opozicija; od one većine koja je gotovo dvotrećinska dolazimo u situaciju da ima ponešto manje većine, i u situaciji smo da ta čudna,mislim vrlo uspešna, koalicija od 19 stranaka funkcioniše. Umesto da kažemo da je pravo čudo da tako nešto funkcioniše, u prilici smo da vodimo ovakve rasprave - da li nam je Poslovnik dovoljno demokratičan ili ne. Inače, da kažem još samo nekoliko reči o konkretnim rešenjima. Mislim da je dobro što su tačno utvrđeni dani kada će Skupština zasedati, jer se time omogućuje svima nama da planiramo svoj nedeljni raspored. To ne ograničava narodne poslanike, ali nam omogućuje da znamo kojim danima smo slobodni a kojim danima možemo računati na zasedanja, i kako će to i kojom procedurom da se odvija. To znači - od sada svako ko se prihvati zadatka narodnog poslanika zna da mora utorkom, sredom i četvrtkom, da sedi u Skupštini. Mislim da je takođe dobro što su ponedeljak i petak rezervisani za zasedanja odbora, jer se time pojačava funkcija odbora. Oni imaju prilike da rade ne u vremenskoj stisci, u vremenskom škripcu, nego natenane i polako. Još bi bilo poželjnije od ove situacije, koju sada imamo u Skupštini, da se funkcija odbora pojača, kao što je slučaj u nekim drugim parlamentima, da, recimo, odbori imaju prilike da ispitaju kandidate za ministre pre nego što postanu ministri, da oni amandmani koji se usvoje na odborima ne budu predmet glasanja u samom plenumu itd. Mislim da bi onda naš parlamentarni život bio s jedne strane mnogo ozbiljniji, a sa druge strane mnogo stručniji, jer bi se kompetentne rasprave vodile na mestima koja su predviđena za tako nešto. Pogledajte, recimo, samo Spoljnopolitički odbor Kongresa. Njegova uloga je vrlo ozbiljna, za razliku od recimo, naših parlamentarnih odbora. Prema tome, dobro je da se tačno zna kada će zasedati odbori i da to ne bude u koliziji sa danima kada zaseda Skupština u plenumu.Druga novina ili drugi problem koji se ovde često ističe je ovaj kvorum od jedne trećine. Naravno, bliska mi je, i to može da potvrdi bivši predsednik Skupštine, radikalnija ideja koju sam iznosio. Tu sam bio radikalniji, rekao sam i predlagao da za načelnu raspravu nije potreban kvorum. Zašto? Potreban je kvorum onako kako Ustav kaže - za odlučivanje. A to jeonaj naš kvorum od 126, kada je potrebno odlučivanje. Molim vas, skupštinska govornica je za to da svako izađe i da priča šta, kako koliko hoće, ali da ne prisiljava one koji ne žele - da ga slušaju. Prema tome, i u drugim parlamentima sveta su poslanici na svojim radnim mestima, ali zaista nemaju tu obavezu da slušaju onog koga ne žele. Na taj način bi se izbegao čitav niz incidentnih situacija u ovoj skupštini. Jer, tog bliskog kontakta između različitih i netrpeljivih političkih opcija ne bi bilo, to bi se izbeglo. Prema tome, ono što je bitno je da ovaj kvorum od jedne trećine na kraju krajeva i nije potreban, ali on je zadržan u ovom predlogu i vrlo je važno reći da nijedna poslanička grupa, osim DOS-a, sama nema tu jednu trećinu. Moramo biti kooperativniji i morao bi da dođe neki minimum poslanika da bi se uopšte sednica mogla odvijati, iako mislim da bi bilo logičnije da njega nema. Za odlučivanje je potrebno 126 poslanika i mislim da svi koji govore da će se na ovaj način srušiti ono što je inače Ustavom zagarantovano nisu u pravu. Biće u pravu ako prilikom odlučivanja, prilikom glasanja nas u sali toliko ne bude. Dalje, dani za glasanje - pa, u gotovo svim parlamentima, upravo zbog vremena koje je potrebno predviđati, određuju se dani za glasanje. U nekim parlamentima se čita zakon u tri navrata, u prvom, drugom, trećem, pa se vodi načelna rasprava jednom, drugi put, pa rasprava u detaljima treći put, pa se jednom određuju dani za glasanje. Zaista ne vidim šta je tu problematično što će biti jedan dan određen za glasanje kada će se glasati o zakonu u načelu ili o zakonu u celini, odnosno u detaljima, zbog toga što je to i inače parlamentarna praksa u drugim delovima sveta. Prema tome, ove izmene za koje se kaže da su sada napad na parlamentarizam, da su napad na demokratiju, u stvari su neki osnovni principi i osnovni postulati koje smo pokušali da primenimo na sopstvenu situaciju, prilagođavajući se onoj realnosti koju imamo. U nekim parlamentima je situacija još drastičnija i ne bismo smeli zaboraviti da smo mi birani sa lista, a ne po većinskom principu. Poslovnik za narodne poslanike koji su izabrani po većinskom principu, po svom imenu i prezimenu, ponešto je drugačiji od poslovnika za narodne poslanike koji su birani sa lista. U nekim zapadnim demokratijama vlasnik svih glasova je zapravo šef poslaničke grupe, ako su izbori sa lista. Šef poslaničke grupe koristi te svoje glasove, uzima u obzir samo one, odnosno oduzima od ukupnog broja samo one glasove kada se neki poslanik izričito ne slaže sa nekom odlukom. Prema tome, mi nismo u situaciji, iako smo birani sa lista, da su šefovi poslaničkih grupa vlasnici naših glasova. Generalno rečeno, šta želimo? Želimo da postignemo to da Skupština, koja iovako ima loš imidž,s pravom, među građanima, omogući onima koji su za opstrukciju sva legalna sredstva opstrukcije, ali da sprečimo parlamentarnu destrukciju, ako je to ikako moguće. Hvala. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Pal Šandoru i određujem pauzu do 15,00 časova. Molim vas da budete ovde u 15,00 časova da bismo nastavili rad. Dobro, u 15 časova i 5 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu. Molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum za rad i nastavljamo jedinstveni pretres. Reč ima narodni poslanik Vladimir Dobrosavljević, a posle njega narodni poslanik Tomislav Panajotović.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, nesumnjivo je u biti svake vlasti i svake parlamentarne većine pokušaj da svoj marš kroz institucije, kao i svoju vlast učini što jednostavnijim. Pa da pokuša da taj vremenski period, bilo da joj vlast dali su birači ili je ona sama uzurpirala, vlada što bezbolnije i na neki način vlada što jednostavnije za nju samu. Međutim, sa predstavničkim demokratijama je to malo drugačiji slučaj. Zašto? U biti predstavničkih demokratija jeste kontrola, parlamentarna kontrola pre svega vladajuće većine od strane opozicije. Šta je poenta priče? Većinom kada se odlučite za jednu od ideoloških a ili idejnih koncepcija u formiranju ovakvog jednog poslovnika, onda se morate njega držati do kraja. Nesumnjivo je da je tradicija anglosaksonskih parlamenata ili anglosaksonskih poslovnika bila glavna koja je uticala na neke od stavki izmena i dopuna ovog novog poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Tu pre svega mislim na činjenicu o smanjenju kvoruma potrebnog da bi se učestvovalo u raspravi i poseban dan koji se odvaja da Skupština odlučuje, amandmanimapojedinim zakonskim rešenjima i u celini. Međutim, tu se isto tako nije išlo do kraja dosledno. Zašto to kažem? Pre svega, iz jedne proste činjenice, u većini anglosaksonskih parlamenata, a pre svega govorim o ona dva dominantna, a to su engleski i kongres SAD, pored dana koji je odvojen za glasanje, pored toga što nije potreban kvorum, postoji jedan dan u nedelji svake sedmice dok traje zasedanje parlamenta u kojima poslanici razgovaraju i raspravljaju o radu lade. Prema tome, u ovom slučajunije dosledno poštovan takav koncept. S druge strane, treba biti pošten pa priznati još jednu stvar, tamo gde su anglosaksonski parlamenti, a njihovi poslovnici koji su bili očigledno uzor ovom poslovniku, pretežno su dvopartijski sistemi, a to naročito važi za engleski; postoje određeni predstavnici liberalne stranke koji ipak nisu toliko dominantni.U takvim situacijama, je zaista lako izvršiti jednu vrstu kontrole, parlamentarne vlade. Međutim, za većinu kontinentalnih parlamenata, u kojima je pretežno višepartijski sistem zasnovan na participaciji više stranaka, više od dve, više od bipartijskog sistema u parlamentima, takva vrsta kontrole nije moguća. Ne mislim da je najmudrije pozivati se na iskustva parlamenata onih zemalja koji liberalnu demokratiju, odnosno parlamentarne tradicije gaje više od dva veka. Naime, smatram i mislim da u tom mišljenju nisam usamljen, da prosto Srbija, toga moramo biti svesni, nema razvijene demokratske tradicije, niti razvijeno parlamentarno iskustvo, pa mora iz početka i dosledno ponavljati sve one lekcije koje su razvijene zemlje prošle pre više od dva veka. U tom smislu, radi dalje institucionalizacije rada parlamenta, radi njegovog većeg utemeljenja među građanima Srbije, bilo je neophodno dakle ostaviti postojeće odredbe koje su zahtevale da svi poslanici prisustvuju zasedanjima Skupštine Srbije. Dakle, ostaviti kvorum koji je postojao do sada s jedne strane, a sa druge strane ostaviti mogućnost da se poslanici i poslaničke grupe u međusobnom ubeđivanju, pred licem javnosti, u međusobnoj razmeni argumenata izbore za ona zakonska rešenja za koja smatraju da su bitna i da pokušaju na taj način da ubede svoje kolege. Duboko najproblematičnije u ovim izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije jeste činjenica da se budućim poslovnikom pokušava uvesti jedna prilično nezgodna kategorija; to je da se parlamentarna, odnosno predstavnička demokratija meri ekonomskim kriterijumima, tržišnim principima. Ne može efikasnost, ne može produktivnost biti argument u radu parlamenta. Ne mogu ekonomske kategorije biti argument za rad predstavničke demokratije i argumenti za rad parlamenta. Zašto? Zato što mi ovde, i u teoriji i u praksi, nas 250, jesmo država i jesmo narod, predstavnici naroda. Zato i jeste smišljenja predstavnička demokratija. Kao takvi mi smo jednostavno, i to je osnovni koncept svih liberalnih demokratija, slobodni u vršenju svog mandata. Kada kažemo slobodni, to pre svega podrazumeva jednu osnovnu stvar, a to je da mi možemo taj svoj mandat vršiti na onaj način na koji smatramo da je moguć i kako želimo. Kada to kažem, to znači da jedan poslanik, ako to smatra i ako mu je to politički koncept, ne mora da se pojavi ni jedan jedini dan u ovoj sali. Njega su jedino vlasni da kazne birači na izborima i niko drugi. Na ovaj način pretvaramo parlament u jednu vrstu birokratizovanog tela, pretvaramo poslanike u službenike Vlade Republike Srbije. Šta se time želi reći? To nije direktna prozivka Vlade Republike Srbije ovakva kakva jeste, nego koncepta koji ona zagovara. On počiva upravo na onim ekonomski kategorijama o kojima sam malopre govorio: tvrdi se da ćemo mi biti uspešni u parlamentu onoliko koliko smo produktivni. To jednostavno nije istina, niti to može biti tako. Nismo mi ovde na stalnom radu zato što smo ovde stalno zaposleni kao birokrate Skupštine i nismo mi zaduženi da zaradimo svoje plate time što ćemo sedeti i glasati za određeni broj amandmana i glasati za određeni broj zakona. To nije posao narodnih predstavnika. Kakvi god da smo, koliko god da smo u sukobima jedni sa drugima, koliko god da se razlikujemo, koliko god parlament sporo radio, on je kao takav predstavnik svih građana Srbije i niko nema prava da od njega pravi firmu, uspešnu ili manje neuspešnu. Parlament je uspešan u onoj meri ukoliko su osnove jednog političkog društva razvijene. Imamo činjenicu da političke osnove društva u Srbiji nisu u dovoljnoj meri razvijene. To je problem. Nije problem u tome da se poboljša, kao što je ovde navedena efikasnost rada parlamenta, već da iz pretpolitičkog dođemo u političko društvo. U političko društvo se, dame i gospodo, dolazi tako što se razvijaju sveinstitucije parlamentarne demokratije; kroz više izbornih ciklusa profilišu se stranke koje zastupaju određeni koncept i kojima birači daju svoju podršku. Samo na taj način se postiže efikasnost parlamenta, samo na taj način birači dobijaju prave reprezente u svojim predstavnicima u parlamentima i nikako drugačije. Rešenje za ovu krizu nije to pretvaranje, nije ovo vrsta dijabolične ili verzije gde Vlada preko svojih budžetskih dodataka kontroliše parlament koji je izabran da kontroliše Vladu, već je rešenje samo u institucionalizaciji političkog sistema u Srbiji kroz nove izbore i kroz reprezentativne predstavnike građana Srbije. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Panajotović, a posle njega narodni poslanik Živko Selaković.
Poštovane kolege, dame i gospodo, molim vas ....
Poslaniče, izvinite za trenutak, imam intervenciju - dobacivanja narodnih poslanika iz sale oko izveštaja Administrativnog odbora i dogovora o radu. Kada izveštaj Administrativnog odbora bude uručen narodnim poslanicima, tog istog trenutka ću obavestiti Narodnu skupštinu da im je uručen izveštaj i daću rečpredsedniku Odbora i onim narodnim poslanicima koji su izdvojili mišljenje. Molila bih da sledeći put svi oni koji misle da se procedura ne prati dovoljnozatraže reč;dobiće je, pa će dati primedbu. Izvinite poslaniče još jedanput, izvolite.
Pokušaću da se setim kako sam počeo. Zamislite, kolege poslanici, da samsa ovog mesta u prvom redu do ove govornice putovao dva sata. Zamislite da je ovo Biblija i dapočnem sada da je čitam, sve dotle dok ne padnem u nesvest ili vi ne padnete u nesvest. Naravno, gospođa Čomić je veoma mudra pa će reći da sam prekršio Poslovnik.Uzvratiću: da, gospođo, ali se pozivam na praksu u Japanu, Velikoj Britaniji, Tunguziji, Zimbabveu i tako dalje. Na ogromnu sreću, sve ono što biu tim zemljama moglo da predstavlja opstrukciju ili destrukciju parlamenta regulisano je njihovim poslovnicima, kao što je regulisano i našim. Kolega koji je pre mene govorio ovde, veoma upečatljivo je izneo svoje stavove, ali postoji još jedan upečatljiviji stav. Mi imamo Poslovnik o radu Skupštine Srbije i u njemu je najlakše stići do 20, 30, 81, 103. člana i tako dalje, ali taj poslovnik ima i član 217, gde je namerno očigledno postavljen temelj celokupnog Poslovnika. U tom članu 217. stav 1. piše veoma jasno: "Poslanik je dužan da učestvuje u radu Skupštine". Naravno, i da čita novine ako to hoće da radi, alimislim da je pristojnije čitati novine ispod klupe u sali, nego za vreme dok se održava sednica; suprotno odredbi Poslovnika koji sam pomenuo, uživatiu krkanluku u restoranu. Sve u svemu, sve ono što je ovde predviđeno našim Poslovnikom temelji se na tom delu našeg Poslovnika i sve izmene i dopune koje se sada predlažu zasnivaju se na tome. Ovde se često čuje da je većina ta koja mora da obezbedi kvorum. Kao pravnik, (a mogu da kažem da nisam bio loš, kako je rekao čovek čije ime nećemo pominjati), nigde nisam video da neko može da se pozove na praksu kao izvor prava. Evo, sada na primer da kažemo da je praksa, kao što se to dogodilo u španskom parlamentu, da neko ovde uđe sa puškom i počne da puca po poslanicima. Zamislite parlament na Tajlandu, gde se poslanici između sebe obračunavaju pesnicama i tako dalje; i to je praksa. Ako bihsada napao jednog od mojih dragih kolega ovde, to nije predviđeno Poslovnikom, oni će me kazniti, ali ću sepozvati na praksu. Prakse, gospodo, ovde nema bez norme. Praksa jeste nevažan slučajdok ne bude pretočena u Poslovnik, a u njemu veoma jasno piše šta i kako treba raditi. Pored ostalog, poštovanje Poslovnika se vidi i u sledećem: jedan od šefova poslaničkih grupa i naš kolega govorio je ovde o tome da smo mi pioni, (ne znam da li je taj izraz upotrebio) Vlade. Goru uvredu od toga nisam doživeo. Moguće je da neko izađe odavde, s obzirom da imamo naše prijatelje koji imaju veoma bogat rečnik, da pokaže da je neko vucibatina, lopov, mangup i tako dalje; mene to ne dotiče. Može da bude veoma uvredljivo kada jedan šef poslaničke grupe kaže da ovde sede - pioni Vlade, Vlada mrdne malim prstom i kaže - promenite Poslovnik da bismo imali odgovarajući kvorum, a mi - trk, pa promenimo Poslovnik. Mislim da je gospođa Nataša Mićić, kao predsednik, napravila veliku grešku što nije izrekla opomenu čoveku- gospodinu čije ime neću pomenuti, on je ovde uglađen, fini verovatno ima bolji rečnik od onoga što je ovde izrekao - koji je uvredio celu poslaničku grupu DOS-a i to na način koji je apsolutno neprimeren. Da privedem kraju diskusiju; kada se budemo pozivali na poslovnike u nekim demokratskim zemljama ili na nešto što tek istorija treba da donese, onda moramo da kažemo u kom poslovniku, u kojoj zemlji, u kom parlamentu je predviđeno to što je predviđeno. Bez toga, svaka izjava sa ove govornice i svaki napad na predloženi Poslovnik, pozivajući se na imaginarnu praksu, nema nikakvog efekta. Gospodin pre mene pomenuo je praksu engleskog parlamenta, a imamo praksu u mađarskom i nekim drugim parlamentima gde je, kada je reč o skupštinskoj većini ili kada je reč uopšte o kvorumu, potrebno da sednicama prisustvuje 10, 20 ili 30% poslanika, ali se određuje jedan dan kada će se glasati o onome što je predloženo. Prema tome, teza što se ovde širi i kojom hoće da ostavi utisak da je poslanička grupa DOS obična igračka u rukama Vlade ne samo da je politički nekorektna, iako može da posluži kao politička propaganda, ona je apsolutno netačna. DOS je predložilo Vladi da se ova tačka stavi na dnevni red i ona se sada ovde nalazi, sa pravom da svako od vas vrši opstrukciju ili destrukciju, na način kako je sjajno objasnio gospodin Pal Šandor. Šta je opstrukcija u ovom parlamentu koja je dozvoljena? To je da na primer naši prijatelji, čije ime nećemo pominjati izađu i svako od njih najavljuje svoju sednicu u nekakvom haustoru, ne znam, stalno održavaju te radikalne, pardon, sednice stranke. Sada je kolega, čije ime neću pomenuti, takođe najavio svoj nekakav skup i tako dalje. Ko se bude preciznije bavio proučavanjem naših stenograma, on će videti kako je dozvoljena opstrukcija time što se 90% vremena kod nekih upotrebljava da bi se propagirale svoje partije, da bi se kritikovala Vlada bez argumenata ili sa argumentima i tako dalje. Šta je destrukcija, o tome je govorio gospodin Pal Šandor i ne bih tome ništa dodao. Hvala lepo, predlažem da usvojimo izmene ovag poslovnika.
Reč ima narodni poslanik Živko Selaković, a posle njega narodna poslanica Vera Marković.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog odluke izmena Poslovnika Skupštine Republike Srbije poslanička grupa SSJ ima dosta primedaba. Za ovih godinu i po dana menja se Poslovnik, tri ili četiri puta, a efekat nikakav; naprotiv, sednice Skupštine traju sve duže, mučnije su, a samim tim su sve više koštale naše građane jer to građani finansiraju putem poreza i drugih dažbina. Kao poslanik u prošlom sazivu, (a ujedno da kažem da sam i tada bio opozicioni poslanik, znači neću s namerom podržavati poslovnik iz prošlog saziva), moram nešto da konstatujem. Vreme diskusije poslanika bilo je 10 minuta, a postojao je i takozvani drugi krug koji je poslanik hteo da komentariše posle prve diskusije. Tada su sednice trajale mnogo kraće, a moram da podvučem da je vrlo retko, ili skoro nikada nije ni dolazilo do nedostatka kvoruma. Očigledno, ovde se ne radi o Poslovniku; pre svega, kada je kvorum u pitanju, u ovom cirkusu, na šta liče naše sednice Parlamenta, uzroke vladajuća koalicija treba da traži u drugim problemima, pre svega u problemu koji se javio nje same, kao skupštinske većine, a ne treba prebacivati krivicu na opozicione stranke, da su one krive za kvorum. Da napomenem, vladajuća koalicija može da održava sednice Skupštine čak i da ne dođe nijedan poslanik iz opozicije, jer ne zaboravimo da je DOS na izborima dobio dvotrećinsku većinu u parlamentu. Obzirom na vreme za diskusiju koje mi pripada, da se osvrnem i na sam tekst Predloga odluke o izmeni Poslovnika, na koji poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva ima mnogo zamerki i primedaba. Između ostalog, nabrojaću samo nekoliko članova ovog Predloga odluke koji su za poslaničku grupu neprihvatljivi, a to su, recimo, članovi 2, 4, 5, 8, 11, 16, 19. i da ih ne nabrajam dalje. Neke od njih u celosti treba menjati, a neke dopuniti, tj. stavove u njima. Nelogično je da Administrativni odbor odlučuje o povredi Poslovnika. Znači, treba prekinuti sednicu Skupštine i čekati odluku Odbora ili, još gore, ako Odbor zaseda kada nema sednice, odluka je već doneta. Dalje, kazna poslanika udaljenjem sa sednice 90 dana - to bi značilo skoro celu godinu, kada se uzme u obzir koliko dana Skupština efektivno radi u toj godini. Kvorum od jedne trećine poslanika znači da je od 250 poslanika dovoljno oko 83 poslanika, što je, po oceni poslaničke grupe SSJ, neprihvatljivo. Stoga predlažemo, da bi bilo bolje, da bi sto posto bio obezbeđen kvorum, da bude obavezan samo predsednik Skupštine koji daje reč i poslanik koji uzme reč da diskutuje. Najneprimerenije jeste da se glasanje vrši na kraju rasprave o svim tačkama - može se dogoditi, kako nama sednice teku, da se glasanje obavi nakon jednog meseca kada se zaboravi čak i ko je diskutovao, a da ne govorimo o tome šta je taj poslanik govorio. Zbog ovog kratko nabrojanog iz neprihvatljivog Predloga odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije poslanička grupa SSJ ne može podržati, niti glasati za ovakav predlog poslovnika.
Reč ima narodna poslanica Vera Marković, a posle nje narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane koleginice i kolege, Socijaldemokratska partija je sa velikim zadovoljstvom prihvatila odluku da se menja Poslovnik i da se omogući izlaz iz ove blokade parlamenta, pre svega, imajući u vidu da u parlamentu imamo čitavu poslaničku grupu koja pribegava, kako je lepo kolega Pal Šandor objasnio, destrukciji parlamenta. Znači, koristi vrlo neuobičajene metode i metode koje ne spadaju u domen parlamentarne prakse, već u nešto što se ne može nazvati nekim pristojnim izrazom. To je definitivno destrukcija parlamentarnog rada. Da bismo izašli iz te blokade, Socijaldemokratska partija se slaže sa tim da moramo imati neke restriktivne odredbe, restriktivnije nego do sada, za ovakve oblike ponašanja. Isto tako, slažemo se sa izmenama koje se tiču smanjenja obaveza poslanika, kako u dužini trajanja radne nedelje tako i u pogledu toga da se snižava kvorum na radni kvorum za debatu, kao što je u većini parlamenata u svetu. Mi smo takvu izmenu Poslovnika predlagali i kod prethodnog pokušaja da se napravi jedan primereniji poslovnik. Međutim, nije bilo prihvaćeno i nije bilo raspoloženja za to. Zbog ove blokade parlamenta takvo raspoloženje je stvoreno i ja sam zadovoljna što se prihvata nešto što smo predlagali i ranije. Dakle, za debatu definitivno nije potrebno da imamo pun kvorum, a za odlučivanje svakako jeste. Da smo omogućili ovakvo rasterećenje poslanika i istovremeno restriktivne odredbe za neparlamentarno ponašanje, mislim da u tom slučaju ne bi bilo nužno donošenje vrlo nepopularne odluke o oduzimanju mandata poslanicima, već bi se to rešilo u samom parlamentu, što je i prirodno, jer je reč o poslanicima. Posle primene ovog poslovnika, ako bude usvojen sa malim izmenama koje predlažemo, mislim da neće biti potrebno disciplinovati poslanike na tako neprimeren način. Neprimerenost ovakve odluke, ovo je sada mala digresija, vidi se da je šire ocenjenakao takva, zbog toga što još uvek ne može da se primeni i verovatno da skoro neće biti ni primenjena, jer je u svojoj suštini neprimenjena,izvan parlamenta je i doneta. Dakle, zalažem se da se disciplinovanje poslanika i rad čitavog parlamenta verifikuju u samom parlamentu,kroz poslovničke odredbe, kroz rad poslaničkih klubova i kroz naše međusobne odnose. U tom smislu, Socijaldemokratska partija podržava ove promene Poslovnika. Međutim, osim donošenja velikog paketa reformskih zakona, koje čeka čitava zemlja, jer moraju da se pokrenu svi procesi, privredni, finansijski i svi drugi,na nama je još jedan ozbiljan zadatak. To je izgradnja parlamentarizma. Sva istraživanja javnog mnjenja u poslednjih deset godina pokazuju da je parlament institucija sa najmanjim ugledom. Slab ugled parlamenta istovremeno donosi i slab ugled parlamentarcima. Znači, uloga parlamentarca, uloga poslanika nije dovoljno vrednovana dosadašnjim poslovnikom, a jednom izmenom ovog poslovnika ona se na neki način obesmišljava. O čemu se radi? Mi se slažemo da za debatu nije potreban kvorum i tako je u većini zemalja u svetu, u njihovim parlamentima. Međutim, u odlučivanju je potreban pun kvorum;sa tim se slažemo. Ono što nama smeta jeste da je predviđeno nešto što smatramo potpuno nerazumnim - dakle, donošenje odluke u načelu i posle toga samo glasanje o amandmanima bez ikakve argumentacije tih amandmana. Za ozbiljnije zakone imamo po 500 amandmana i ne postoji poslanik koji je u stanju da ima takvu koncentraciju da upamti kompletnu argumentaciju za 500 amandmana, da drži to u sećanju i da posle nedelju dana, kada se zakaže dan za glasanje, na osnovu te argumentacije koja je davno rečena, ako je bio u sali i ako je prisustvovao debati,onda primeni to u svom odlučivanju. Mislim da se time obesmišljava uloga poslanika, svodi se na glasačku mašinu i za nas je to neprihvatljivo. Kada se u svetu govori o debati, onda se misli na raspravu u načelu. Debata i rasprava u načelu su sinonimi i o tome se radi. Imala sam prilike da vidim kod radne grupe OEBS-a koja se bavi razvojem parlamentarizma u zemljama u tranziciji komparativni pregled različitih poslovnika;ovakav poslovnik nisam videla u toj odredbi, dakle, da se glasa o amandmanima koji nisu tog momenta obrazloženi i da se vidi o čemu se radi. Definitivno, Socijaldemokratska partija se zalaže za to da se amandmani obrazlažu da bi poslanik pojačao svoju funkciju, da može da donosi punovažne odluke, da tačno zna iza kog predloga stoji i ako ne stoji iza nekog predloga da zna zbog koje argumentacije nije stao iza tog predloga. U tom smislu vas najleše molim da pogledate naš predlog amandmana, da pogledate pažljivo obrazloženje koje smo dali i bila bih veoma srećna da to prihvatite, ne samo zbog Socijaldemokratske partije nego zbog razvoja parlamentarizma, a zato smo tu.
Za reč se javio predsednik poslaničke grupe SSJ Dragan Marković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kada sam ušao u ovu salu nisam ni sanjao da će ova skupština stalno raspravljati o Poslovniku o radu. Možda, ali da Poslovnik o radu bude u funkciji ne birača, nego građana Srbije. Međutim, desilo se obrnuto. Ukoliko se bude izglasao ovaj predloženi poslovnik, u ovoj skupštini više ne postoji parlamentarna demokratija, biće demonstracija sile DOS-ovske većine. (Glas iz sale: Nemoj da pričaš.) Pričam vama, gospodine, koji ste prespavali dve godine u ovoj sali, dremali i nikada se niste javili da diskutujete, osim da glasate i stisnete zeleno ili crveno dugme. Molim vas da ne dobacujete, da bih završio svoju diskusiju. Možda ćete i vi danas naučiti nešto pametno i čuti kako to Srbi u Srbiji danas žive. SSJ smatra da je u ovoj sali danas trebalo da raspravljamo, umesto Poslovnika o radu, o upisu u škole, da zahtevamo od Vlade da smanji cenu školarine koja dostiže do 160.000 dinara, imajući u vidu da roditelji studenata imaju veoma niske plate ili ostaju bez posla. Takođe smo mislili da ovaj poslovnik, a vi ni stari niste ispoštovali u jednom članu koji kaže da se formira odbor za Kosovo i Metohiju. Do dana današnjeg to je za vas bila nebitna tema. Poznato je kako naša braća sa Kosmeta žive ovde u Srbiji, kao i oni koji su ostali da žive na Kosmetu - da nemaju nikakva primanja, da nemaju odakle da izdržavaju svoju decu. Šta je njihova budućnost? Oni više ne mogu da čekaju. Ovih dana se desila i blokada puteva. Mislim da će se to sve češće dešavati, jer umesto da kao predstavnici Srba sa Kosmeta u republičkoj skupštini njih zastupamo, mi nismo imali priliku da diskutujemo o takvoj tački dnevnog reda. Stalno se pominje evropski parlament i kako se radi u parlamentima Evrope. Ni u jednom parlamentu Evrope, dame i gospodo, nije se desilo da u jednom danu poslanici povećaju svoje plate, a da istoga dana penzionerima smanje penzije. To se nigde i nikada nije desilo. To je činjenica. To se desilo kod nas u Srbiji. Smatrao sam da u ovoj skupštini danas treba da se raspravlja o zdravstvu, da raspravljamo, umesto o Poslovniku, zašto su oduzeta prava lekarima da izdaju recepte. Ne samo da smo devalvirali lekare, već smo i pacijente opteretili da odu na pregled kod jednog lekara a da moraju kod drugog lekara da odu za recept. (Glas iz sale: Nije tačno.) Jeste, gospođo, tačno je. Vi iz DOS-a niste informisani, ali zato je blokada puteva u vašem gradu, gospođo koja stalno dobacujete. Seljaci u vašem gradu traže da cena maline bude pristojna, da oni mogu da žive od svoga rada. Umesto da odete u vaš grad, vi ste u Beogradu. Ali, oni vas čekaju. Nemojte da dobacujete, nije kulturno. Mi iz SSJ smo konstruktivni i nikada vama nismo dobacivali. Jednom sam vam rekao da idete kući i da kuvate mužu supu, a sada vam kažem da idete i da rešite...... Takođe, dame i gospodo, daju se velika ovlašćenja predsedniku Skupštine. Kakva to ovlašćenja? Samo da vas podsetim, predsednik Skupštine je prvi među jednakima. Predsednik Skupštine dobiće, ukoliko usvojite ovaj nakaradan poslovnik, pravo da može da izbaci kako koga hoće. To je kao da smo mi njeni đaci, kao u prvom razredu osnovne škole - dobijete temu da pišete o mami, a ako pomenete tatu, onda dobijete jedinicu. Ovde će se desiti da ako pomenem seljake, a nije to tema dnevnog reda, nego je tema dnevnog reda ovlašćenje i što veće funkcije predsednika Skupštine, dobiću opomenu. Takođe, dame i gospodo, u jednom članu se kaže da posle završetka diskusije u načelu i u pojedinostima predlagač zakona ima pravo još jednom da se obrati i obrazloži predloženi zakon. Kako će on znati sve amandmane koje je podnela opozicija, ako ne i DOS, a vi slabo podnosite amandmane, kako će on znati šta smo mi iz opozicije govorili? Pošto je poznato da vi iz DOS-a znate dobro da govorite, pošto on ima završnu reč, narod će reći - svaka mu čast, ovakav zakon nam treba; ali, samo u trenutku njegovog govora. Kada taj zakon bude u funkciji i kada bude trebalo da se realizuje, onda će se dešavati kao što se dešavalo u Mačvi, izaći će seljaci na ulice, kao što se dešava u gradu odakle je gospođa koja stalno dobacuje, kao što se dešava na jugu Srbije. Takve probleme ćemo imati. Mi iz SSJ smo smatrali da je funkcija narodnih poslanika da ovde raspravljamo o građanima Srbije, da raspravljamo gde će to ljudi koji ostaju bez posla sutra da rade, šta su to nova mala i srednja preduzeća, ko je osnivač tih preduzeća i odakle tim ljudima novac da formiraju ta preduzeća ako su ostali bez posla i ako nisu kreditno sposobni, ako kao intabulaciju imaju da daju kao garanciju samo svoj stan, koji vredi 30.000 maraka. Šta takav sposoban stručnjak u Jugoslaviji, a ima ih u velikom broju, sutra da radi? Takođe, mislio sam da umesto o ovom Poslovniku u ovoj skupštini raspravljamo o mladim ljudima. Trenutno u Srbiji ima 24.000 nezaposlenih sa fakultetskim diplomama. Šta je motiv onih đaka koji sada polaze u školu, šta je njihov motiv da uče, i šta je njihov motiv da upišu neki fakultet kad nemaju nikakvu budućnost. Mislio da se o tome raspravlja u ovoj skupštini. Takođe, u ovom poslovniku se daje ovlašćenje predsedniku Skupštine da zakazuje skupštinske odbore. Gde to ima, poštovane dame i gospodo? Zašto uopšte postoji predsednik odbora? Ne, ukoliko je neophodna sednica odbora, predsednik Skupštine ima pravo da zakaže sednicu odbora. To nije u redu. Dame i gospodo, predsednik Skupštine ima ovlašćenje, diskreciono pravo da udalji nekoga sa sednice, ako je taj neko izašao kulturno za govornicu i pričao o penzionerima, o našim roditeljima, o ljudima koji su polubolesni, o poljoprivrednim proizvođačima koji ne znaju koja je cena žita. Dame i gospodo, to se nikada nije desilo u Srbiji. Žetva je za 20 dana, a oni ne znaju kolika je cena žita. Jutros sam predložio, i sada predlažem vama iz DOS-a i predsedniku Odbora za poljoprivredu, koji ni jednu sednicu nije zakazao, da traži vanrednu sednicu Skupštine Srbije sa jednom tačkom dnevnog reda i da predloži da cena žita bude 15 dinara. To traže seljaci koji su uvek izlazili na izbore i oni na koje smo se vi i mi uvek pozivali. Nemojte da to radimo samo u izbornoj kampanji, nego da radimo kada smo im neophodni, kada smo im potrebni. SSJ neće glasati za predloženi Poslovnik o radu koji oduzima pravo narodnim poslanicima. Poštovane dame i gospodo, nikom nije gorelo do zore. Sutradan ćete vi biti opozicija, pa ćete biti u situaciji u kakvoj je sada opozicija u parlamentu. SSJ je uvek bila konstruktivna, kada je nešto bilo dobro u ovoj sali mi smo glasali za takve predloge. Nažalost, takvih predloga u poslednjih 19 meseci je bilo veoma malo. Mi vam savetujemo da ovaj poslovnik vratite, da prihvatimo onaj koji je bio poslednji, jer i taj je restriktivan i taj oduzima demokratska prava narodnim poslanicima u republičkoj skupštini. Ukoliko se ovo usvoji, građani Srbije, da znate da poslanici više nemaju nikakva prava, niti mogu da se bore za vas, a ko je najveći krivac za to - DOS-ovska većina. Zahvaljujem.
Uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora povodom razmatranja Predloga odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije i amandmana podnetih na predlog te odluke. Na sednici Administrativnog odbora mišljenja su izdvojili članovi Odbora narodni poslanici Dušan Budišin, Petar Cvetković i Slađan Mijajlović. Pitam - da li narodni poslanici, koji su izdvojili mišljenje žele reč? Ima reč narodni poslanik Dušan Budišin, zatim narodni poslanik Petar Cvetković. Da li narodni poslanik Slađan Mijajlović takođe želi reč? (Ne.) Dobro. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je i Predlog manjkav, tako je isto i postupak manjkav; ukazujem pre svega na povredu Poslovnika, i to člana 75, koji kaže da nakon završetka pretresa odbor podnosi Narodnoj skupštini izveštaj koji sadrži mišljenja i predloge odbora. Odbor određuje izvestioce, a zatim, na zahtev pojedinog člana odbora,njegovo izdvojeno mišljenje, koje je izložio na sednici, izneće se u izveštaju odbora i on ima pravo da ga obrazloži na početku pretresa o predlogu odgovarajućeg akta na sednici Narodne skupštine. Ovde je pretres uveliko počeo, kasnije se dostavlja izveštaj i onda se daje reč nama, koji smo na odboru izdvojili mišljenje i glasali protiv. Toliko o transparentnosti i zakonitosti. To je prvo. Na sednici odbora poslanici DSS rekli su i najavili da će glasati protiv ovog predloga;svoj stav zasnivamo na sledećem - prvo, ovde se radi o donošenju izmena i dopuna Poslovnika po hitnom postupku, član 158. izričito kaže kada to može, a to je zaobiđeno. Kaže se, između ostalog, da samo kada se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide, a nedonošenje zakona po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice itd, predlagač zakona je dužan da u pismenom obrazloženju navede štetne posledice, koje su nastale zbog nedonošenja zakona po hitnom postupku. Šta je predlagač uradio - predlagač je sažeo to u jednoj rečenici i rekao da pravda hitan postupak "efikasnijim i racionalnijim radom Narodne skupštine u predstojećem periodu, u kome se očekuje povećana zakonodavna aktivnost". Dame i gospodo, povećana zakonodavna aktivnost karakteristična je za svaku zemlju u tranziciji, pa i za nas. Prema tome, to nije ništa novo. Hoću reći, nije bilo nikakvog razloga da se ova izmena rešava po hitnom postupku. Drugi opšti akti, naravno i Poslovnik, mogu da se donesu, ali bi trebalo da se odgovori na okolnosti, zapravo, koje su to okolnosti koje nisu mogle da se predvide? Na ovo pitanje predlagačtakođe nije dao odgovor. Radi se proizvoljno i paušalno. Dakle, to je jedan od razloga zašto ćemo glasati protiv. Dalje, izmene Poslovnika doživeli smo i tumačimo kao tipičan dnevno-politički akt. Šta se njime hoće - pre svega, karakteriše ga nedoslednost. Zašto - sama sadržina govori da se želi omogućiti većina za održavanje kvoruma predviđenog važećim poslovnikom, a to je, kao što znamo, 126 poslanika. Dakle, 126 poslanika je kvorum i njega treba da ostvare poslanici, odnosno političke stranke, koje podržavaju Vladu, odnosno zakonski predlog koji se raspravlja. Šta se hoće nametnuti - da treba da se namakne veštački većina i u slučaju kada jedna politička stranka ne podržava zakon. Ispali bi smešni u očima građana, ako bi sedeli ovde i slušali diskusiju o zakonu, za koji je politička stranka, bilo koja, na svaku se to odnosi, jednostavno rekla da smatra da ga ne može usvojiti, da je protiv njega i da ga nikakvim amandmanima ne može doterati. Upravo je to i ovde slučaj. Šta se sada dobija ovakvim načinom i novim predlogom - dobija se onaj broj od 84, a sada će to biti magičan; takav je bio i 138, kada se tvrdilo da je to komotna većina i da će bez glasova onih stranaka koje nisu voljne da Vladu tretiraju kao naredbodavca, taj broj moći uvek da se obezbedi, pa smo videli da ne može. Pitam vas onda - gde je nedisciplina: da li je kod onih poslanika koji neće da sede u sali prilikom raspravljanja o zakonu koji neće podržati ili kod onih koji podržavaju Vladu; pošto se istopila i ova brojka od 131, a videli smo da ne može ni 126,onda smo mudro došli na 84. Sada ćemo praktično doći u situaciju da će jedan ćuteći i poslušni skup od 84 poslanika, sedeti na sednici i time, naravno, dokazuje svoju vrednoću, učestvovanje u radu parlamenta, i neće doći pod udar nekog politbiroa, koji će za izostanak od narodnih poslanika tražiti lekarsko uverenje. Doduše, ne znam kako taj postupak izgleda, jer sam dosta davno izašao iz srednje i osnovne škole.
Gospodine Budišin, upozoravam vas na prekoračenje vremena.
Samo još dve rečenice; mi smo doživeli ovu izmenu kao zamiranje parlamentarizma. Zašto - zato što se trostepenost u radu prilikom donošenja zakona sada svela na dva stepena. Na taj način se potpuno degradira parlament, posebno narodni poslanici, i to oni koji neće da budu instrument Vlade, nego smatraju da je još uvek u normalnim zemljama parlament viši od vlade. Vlada je samo jedno visoko činovničko telo. Doduše, radi transparentno, ali ne uvek, i donosi reformske zakone, koji su reformski samo za nekoga; za narod Srbije - ne. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković. Podsetila bih vas da je Narodna skupština u toku prepodnevnog dela na osnovu člana 160. stav 2, usvojila predlog da ukoliko nadležni odbori ne podnesu izveštaj u utvrđenom roku pretres predloga zakona može se obaviti u Narodnoj skupštini i bez izveštaj odbora. Dakle, da je, onako, dobra volja da se narodnim poslanicima koji su izdvojili mišljenje i predstavniku Administrativnog odbora da reč u toku procedure. Izvolite.
Hvala predsedniku Skupštine na dobroj volji. Dame i gospodo, poslanici DSS izdvojili su mišljenje na Administrativnom odboru i mnogo toga je rekao gospodin Budišin. Međutim, s obzirom na kratkoću vremena, pokušaću da kažem nešto dodatno, mada je pet minuta i suviše malo da se ukaže na sve propuste koji su dati ovakvim poslovnikom, koji ima mali broj članova, ali izuzetno otežava rad poslanika i dovodi do situacije u zemlji da praktično onemogućava parlamentarizam i demokratiju. Pored formalnih primedaba, to u pogledu ovlašćenog predlagača i postupka u kome se može doneti izmena i dopuna ovog poslovnika o radu Skupštine, stoje i suštinski razlozi. A među njima su možda najvažniji u tome da se jednom rečju, u jednoj rečenici, veoma otežava rad poslanika Narodne skupštine i ista dovodi u status izvršnog organa Vlade, odnosno dovodi u jedan apsurd da izvršna vlast - Vlada Republike Srbije - parlament, odnosno Skupštinu Srbije dovodi u podređeni položaj, a poslanike u stanje da budu lica koja će jedino izglasavati odnosno verifikovati predloge Vlade. Time se sama suština i demokratije i parlamentarizma izvrgava i dovodi do apsurda. Mi smo danas na Administrativnom odboru pokušali da saznamo ko je formalni predlagač ovog predloga izmena i dopuna Poslovnika. Kao što znate, dobili ste pozive uz koje je predlog Vlade sa dnevnim redom, gde su pod tačkom 1. predložene izmene i dopune važećeg poslovnika. Na Administrativnom odboru od gospodina Čede Jovanovića saznali da je navodno 84 poslanika, ostatka DOS-a, svojim potpisima predložilo Vladi, a onda je Vlada to uvrstila u dnevni red ove sednice; da bismo nakon toga, takođe na Administrativnom odboru, saznali da je predlagač, a što i jeste, iz ovog predloga se i vidi, formalni predlagač narodni poslanik gospodin Čedomir Jovanović. Suština nije u tome i nije to toliko bitno, bez obzira što je stvoreno pravo zamešateljstvo i nema tu mnogo neizvesnosti, jer se u poslednje vreme predsednik poslaničke grupe DOS-a upravo i ponaša za ovom govornicom i u ovoj skupštini kao potparol Vlade Republike Srbije, pa je stoga nemoguće razlučiti izvršnu od zakonodavne vlasti. Dame i gospodo, nisam ubeđen da je ovaj parlament zakonodavna vlast, niti možete dati bilo koji argument za to. Možemo upravo dati suprotne argumente. Ovde je dobro samo ono što predloži Vlada, koja sebe reklamira - na dobrom putu. Ovde je nedozvoljeno uputiti bilo koji kritički ton, amandman ili predlog ako na bilo koji način kritikuje rad Vlade; u tom slučaju on je nepodoban, antireformski, njega treba jednostavno eliminisati iz parlamenta. Znači, teži se jednoumlju; ono je u stavu da sve što predloži Vlada, bez ikakvih kritičkih mogućnosti da se to ospori, to je dobro, to je reformsko. Svedoci smo, a to vi narodni predstavnici najbolje znate, koji su sve to reformski zakoni bili. Podsetiću vas, poslanička grupa DSS je napadnuta zato što nije htela da daje kvorum i podržava usvajanje jednog navodno reformskog zakona, Zakona o izmeni i dopuni Zakona o ministarstvima. Znate suštinu tog zakona, povećanje broja ministarstava i članova Vlade, odnosno prevođenje u zakon dogovaranja na jednom politbirou zvanom predsedništvo DOS-a; (posle komentara iz sale) ostatka DOS-a, ispravljam se. Stoga DSS, nepodržavanjem takvog predloga zakona, navodno reofmskog, a reformski je utoliko što povećava značajno troškove Vlade, povećava značajno troškove budžeta ... (predsednik - vreme). Završiću. Molim vas da izreknete opomenu gospodinu koji stalno dobacuje a u jednoj rečenici ću završiti. Nema ničeg reformskog predlozima Vlade. Nema reformskog ni u ovom zakonu koji je sledeći na redovnom zasedanju; to je zakon o prekršajima, gde je samoupravno socijalistički Zakon o prekršajima iz 1989. godine bukvalno prepisan, uz izmene; npr, umesto organ za prekršaje - magistrati, i to u 24 od 28 odredbi. Nema reforme ni u nizu zakona koji su do sada predloženi na usvajanje ovom parlamentu. (Predsednik - gospodine Cvetkoviću, sedmi minut je, zahvaljujem vam se i molim vas ... ) Samo još jedna rečenica - nema reformi, a reforme se sastoje samo u tome da se glume. U suštini nema ničega. Izvinjavam se zbog prekoračenja vremena.
Da li narodni poslanik Slađan Mijajlović želi reč? (Ne.) Da li reč želi izvestilac Odbora, narodni poslanik Dragan Šutanovac; predsednik Odbora? (Ne.) Da li se vi javljate za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe, replika.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da je u ovim izdvojenim mišljenjima zapravo prevagnula nemoć političkog koncepta koji je u savezu sa strankama bivšeg režima, umesto sa strankama uz čiju je pomoć i došao na vlast, pokušao da ospori promene Poslovnika kojima se onemogućava blokada Republičkog parlamenta. Tokom rada Administrativnog odbora čuli smo nekoliko argumenata kojima se kritikuje i osporava ova vrsta inicijative. Ni jedan od njih nije utemeljen u činjenicama. Prvi i ozbiljan argument izneo je jedan od oslanika koji je izdvojio mišljenje tokom glasanja, osporavajući moje pravo da kao predstavnik i predsednik poslaničke grupe DOS-a predložim izmene i dopune Poslovnika o radu Rpubličkog parlamenta. Navodno - ja na tako nešto nemam pravo s obzirom da prethodno o tome nisu razgovarali na Administrativnom odboru, niti je povedena široka diskusija u okviru Republičkog parlamenta. Razgovor je moguć tamo gde postoje dve razumne strane; tamo gde razuma nema, mi smo prisiljeni na ovakvu vrstu ponašanja. Podsetiću vas da u toj vrsti ponašanja kojoj je pribegla poslanička grupa DOS-a nema nikakve razlike u odnosu na ponašanje poslaničke grupe DSS, koja je pre poslaničke grupe DOS-a predložila izmene i dopune postojećeg poslovnika o radu Republičkog parlamenta. Ako je mogao predsednik poslaničke grupe DSS da predloži izmene i dopune Poslovnika o radu parlamenta, onda to može i predstavnik poslaničke grupe DOS-a i predstavnik bilo koje druge psolaničke grupe, ukoliko ima dovoljan broj poslanika koji tako nešto podržavaju. To je hroma argumentacija i ona je posledica nemoći ljudi, koji ne mogu da se suprotstave ovakvom ozbiljnom odgovoru na blokadu parlamenta sa kojom smo se suočili. Druga primedba se tiče procedure koja je pratila postavljanje ove tačke na dnevni red Republičkog parlamenta. Tačno je da sam kao predsednik poslaničke grupe DOS-a kroz nadležne skupštinske službe, uputio zahtev Republičkoj vladi da u okviru dnevnog reda koji šalje Republičkom parlamentu obavezno uvrsti i raspravu o izmenama i dopunama Poslovnika i raspravu o izmenama Republičke izborne komisije. To je naše pravo. Ono je utemeljeno na Poslovniku i ni po čemu se ne razlikuje od prava koja smo koristili tokom poslednjih godinu i po dana rada Republičkog parlamenta. Oni kojima te činjenice nisu bile sporna onda kada su išle njima u prilog, nemaju argumentacijukojom mogu osporiti ovakvu vrstu inicijative. Pomenuta je veštačka većina i namicanje veštačke većine kroz izmene i dopune Poslovnika. Većina ne može biti veštačka; nje ili ima ili je nema. Naš savez je u poslednje vreme bio veštački i zbog toga smo mi odlučili da, bez obzira na konfuziju koja prati ovakvu vrstu politike,razdvojimo rad od nerada, reformiste od antireformista i bez obzira na činjenicu da su neki od današnjih protivnika izabrani na izbornoj listi koju smo mi podržali kao DOS, pošaljemo građanima Srbije jasnu poruku da se u okviru Republičkog parlamenta vodi politička borba između predstavnika bivšeg režima i naših doskorašnjih koalicionih partnera, koji su u međuvremenu postali mnogo bliži njima nego nama, uz čiju su pomoć ušli u Republički parlament. Nema nijednog pravnog osnova za ... (predsednik - upozoravam vas na prekoračenje vremena) prihvatam; koji bi na Administrativnom odboru osporio ovu inicijativu i zbog toga je netačna argumentacija koja je izrečena tokom prethodnih rasprava.
Vi ste se prepoznali, zar ne? (Obraća se poslaniku Mihajlovu.) Tražite repliku? Izvolite, narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DOS - DSS. Molim vas za malo pažnje.
Poštovana predsedavajuća, onome ko se lažno predstavlja kao šef poslaničke grupe DOS, iako je šef poslaničke grupe ostatka DOS-a, treba da utvrdimo koliko ima poslanika [[žagor]] Mislim da je to pravi naziv za tu poslaničku grupu. Druga stvar, poruka Vladi ogrezloj u reformi, da će te reforme koje Vlada izvodi nad srpskim narodom kao pokusnim kunićima ostaviti velike žrtve. Prilagođavanje parlamenta dnevno-političkim potrebama, a nepoštovanje procedure [[žagor]] ; zamolio bih vas da Poslovnik ne služi samo da se kažnjava jedna grupa poslanika, već svi ostali poslanici koji ometaju govornika dok izlaže za govornicom; tako taj poslovnik i primenite. DSS, lično sam to potpisao, predložila je prošle godine izmene i dopune Poslovnika tretirajući jedan sistem rada parlamenta. Ovde se uzima najrestriktivnije iz dva sistema radi uređivanja rada parlamenta, tako da ćemo mi dobiti poslovnik ravan onima na Kubi, Severnoj Koreji i svim ostalim zemljama poznate demokratske tradicije. [[Žagor u sali.]] Tako da ovde pozivanje i dovođenje u vezu DSS-a sa bilo kojom drugom stranom ostatka DOS-a po pitanju ove tačke, izuzev SDP-a koja ima par solidnih amandmana u pravcu da se očuva neko dostojanstvo ovog parlamenta, govori o nepoznavanju elementarnih pravila demokratije, parlamentarizma i izgradnje pravne države. U ovom poslovniku nema ni "p" od pravne države, ni "d" od demokratije. Parlamentarizam se ukida, a videćete: sledeća mera je ukidanje direktnih TV prenosa kao tekovine za koju smo se borili svih 10 godina i ukidanje svega onoga što je bilo do sada. Kada se govori sa ove govornice, ne može da se govori u ime 176 poslanika DOS-a, može da se govori u ime ostatka DOS-a; DSS govoriće sama za sebe. Jednostavno, zamolio bih predsedavajuću da ubuduće opominje one koji zloupotrebljavaju ono što je bilo, za koga su dobili ove izbore i ko im je pomogao. Koliko ste vi učestvovali u tim izborima, toliko smo i mi učestvovali. Nemojte se kititi tuđim perjem. Ako ste već toliko sigurni u poverenje koje građani imaju u vas, dajte konačno da izađemo na te izbore, da odmerimo snage i da vidimo kolika je vaša realna snaga. Vi da ste toliko sigurni u ono što govorite, vi biste svake dve nedelje izlazili na izbore; kao kada bi "Zvezda" imala jak tim, ona bi svake dve nedelje igrala derbi, da nabije skor. Tako i vi; ako ste toliko jaki, izlazite na izbore svake dve nedelje i pokažite svoju snagu. Nemojte da bežite od izbora. Nemojte da bežite u diktaturu da biste obezbedili svoju vlast, nemojte prilagođavati parlament potrebama Vlade; ona odgovara parlamentu, a ne parlament. Dame i gospodo, ovim izmenama i dopunama Poslovnika ukinućete parlamentarizam u Srbiji i uvestijednu meku diktaturu. Vaša odgovornost je u tome ... (Predsednik: Gospodine Mihajlov, upozoravam vas na prekoračenje vremena.) ... i građani će znati to da cene na sledećim izborima.
Nastavljamo jedinstven pretres o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Miroslav Hristodulo. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, već duže vreme traju polemike oko ovog predloženog rešenja. Kao što je već rečeno, imamo u roku od nekoliko meseci dva predloga izmene Poslovnika: prvi u septembru mesecu prošle godine, danas novi. Složio bih se sa tezama pojedinaca u odbrani ovog predloženog teksta da je 1/3, odnosno tačno 84 poslanika dovoljno za rad u načelu, za debau o predloženim aktima koji su tema rasprave u ovoj skupštini, ali da se pre toga obezbedilo da svaki poslanik, može da govori najmanje 10 minuta, da može svaki poslanik da predloži amandman na predlog zakona, a ne poslanička grupa; kao što je to ovim prethodnim izmenama već učinjeno, kada je i vreme za jednu poslaničku grupu ograničeno u ukupnom vremenu od pet sati rasprave. Šef poslaničke grupe je izneo tačan podatak koliko je to nekad trajalo, a koliko sada traju rasprave. Onda bi bilo moguće pretresti u debati sve predložene akte, predložena rešenja, predložene zakone. Moguće je onda odvojiti dan kada će se odlučivati o takvim stvarima. Pošto takva rešenja nisu učinjena, pošto nije učinjeno ovo što je trebalo učiniti, da se upodobi i izjednači ovaj sistem ovde, oni koji brane ovu praksu da je 1/3 dovoljna za vođenje rasprave, zaborave da kažu da u praksi drugih kod vođenja rasprave nije ograničeno vreme ovako restriktivno kao što je ovde ograničeno. Imali smo i raspravu o amandmanima, raspravu u pojedinostima: ovim predloženim rešenjem ta se rasprava svodi samo na glasanje. Razumeo sam tako, a ako nije tačno, ne vidim razlog da se ovde neki amandmani podnose i da se to izmeni. Glasanje o amandmanima, i glasanje i rasprava, često znaju da budu svedeni na tri minuta. Ako je neko sposoban da za tri minuta obrazloži predloženo rešenje, njemu svaka čast. Nekima je potrebno da uvere i druge. Za uveravanje drugih,ne samo radi shvatanja onoga što se želi reći, potrebno je malo više vremena. To su sve neke restriktivne mere koje se odnose ovde. Ovde sepominje i to da li ima ili nema pravo Vlada. Ovde je Vlada prihvatila predlagača, ali je ona samim tim uzela na sebe obavezu. Nije ovo prvi put u parlamentarnoj praksi ove zemlje. Imali smo mi Vidovdanski ustav i Ustavotvornu skupštinu 1921. godine, gde je Vlada uredila čitav Poslovnik. Da li je to ispravno ili nije, ocenila je javnost u poslednjih 80 godina i rekla je da nije. Danas imamo ovaj predlog povodom kojeg nam do kraja nije jasno iz čijeg je pera potekao. Govori se da je to deo DOS-a. Nije ni slučajno da je to 84 poslanika. To je upravo parametar za ono što nam je navodno potrebno da vodimo raspravu. Znači, najmanje 84 poslanika. Zbog svih ovih i razloga koje su iznele moje i kolege poslanici koji su govorili u prilog stava da ovaj poslovnik ne treba usvojiti, predlažem da se Predlog odluke ne prihvati, tim pre što je Administrativni odbor usvojio samo deo amandmana koji su sasvim mala intervencija,koliko sam uspeo da vidim; a i to je posebna priča da se nama dostavlja u toku rasprave; kada su već neki završili raspravu, ono o čemu je Administrativni odbor odlučivao po amandmanima. Na taj način možemo meritorno da odlučujemo i da govorimo o samom Predlogu poslovnika. Znači, ovaj deo koji je prihvaćen je samo jedna mala šminka ovog rešenja, koje je izuzetno restriktivno i pogubno za ono što se zove parlament. Parlamentu je i ime nastalo od reči "parlare" iz italijanskog parlamenta, a što znači govoriti. Ovde se svodi govor poslanika na minimum. Obrazloženje je da će se rasprava voditi tri dana i da se tako postiže efikasniji rad, a da se u ova dva dana održavaju odbori; predsednik Skupštine treba posebno da odobri ako treba taj odbor da bude kada zaseda Skupština; pa imamo i dane kada se o tome glasa. Ako se odbori određuju ponedeljkom i petkom, znači Skupština će radi pet dana. Molim vas, moje pravo da prisustvujem svakom odboru ne može da ospori niko. Mada mi osporavaju pravo da naplatim kada sam bio na odboru, a nisam popodne bio na Skupštini, a prethodno sam bio na odboru, osporavaju pravo da to realizujem, ali pravo da budem na odboru ne može da mi ospori niko; kao i da učestvujem, ako je to ideja da se na najbolji i najkvalitetniji način kroz odbor priprema sednica Skupštine, a što do sada u praksi nije bilo rešenje. Da li će ta praksa zaživeti - sumnjam. Ako ne možemo da obezbedimo kvorum sa 126 poslanika, kako to piše u Ustavu i kako je to svim poslovnicima predviđeno, onda je teško da ćemo moći da funkcionišemo i u petak i u ponedeljak. Hvala vam i predlažem da ovaj poslovnik ne usvojimo. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Hristodulo, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Marko Jakšić.
Poštovane članice i članovi parlamenta, pred nama je Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije; datiran je 30. maja, a s obzirom da je to bio dan u vikendu, mnogi od nas smo ovo dobili tek u ponedeljak, to jest juče, tako da nismo imali baš mnogo vremena da se spremimo. Dakle, Socijaldemokratska partija je podnela samo četiri amandmana na ovo, a verovatno bi podnela još četiri da je bilo više vremena. To je jedna generalna primedba. Znači, malo je vremena za kvalitetnu raspravu, to je ono što će biti odlika i novog rada parlamenta, ako se ovaj poslovnik usvoji. Socijaldemokratska partija, inače, smatra da treba potpuno novi poslovnik da se donese u ovoj Narodnoj skupštini i pretpostavljam da će preko leta biti oformljena jedna radna grupa od predstavnika svih parlamentarnih grupa u ovom parlamentu koja će da predloži novi poslovnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Ono što treba da krasi taj novi poslovnik je da ravnopravno tretira sve poslanike, i opozicije i većine, i one koji dolaze redovno i one koji ne dolaze redovno, i one koji se slažu i oni koji se ne slažu, i oni koji pišu amandmane, kao i one koji ne pišu amandmane, i oni koji iz političkih razloga ne ulaze u Skupštinu i one koji iz političkih razloga prisustvuju svakom minutu rada Skupštine. Mi ćemo ići sigurno jednom i na izbore, posle četiri godine moramo po Ustavu, tako da i ovo što je danas većina, možda i delovi te većine, nekad budu manjina ili obrnuto, pa onda moramo nekako da izjednačimo, da bude taj poslovnik principijelan, a ne da se izmenama poslovnika rešavaju neki politički problemi koje trenutno imamo. Znači, poslovnik treba da bude neki tekst koji važi zauvek u suštini, a da se politički problemi rešavaju na neki drugi način, na primer dijalogom između zavađenih strana. Socijaldemokratska partija je još u prethodnom turnusu izmena Poslovnika, koji je predložila DSS pre nekoliko meseci, predlagala nešto slično ovome; tada smo predložili da se ukine kvorum kao pravna kategorija u Poslovniku i da se zakazuje dan i čas kada počinje glasanje u načelu i u pojedinostima. Ali, ovo što smo dobili mislim da ne odgovara onome što smo mi predlagali; dakle, nije ovo ono što smo mi predlagali; liči, ali je izmenjeno na neki način koji se nama nije baš mnogo svideo. Smatramo da kvorum uopšte netreba da postoji, a ne da je jedna trećina; uopšte ne treba. Na primer, prilikom glasanja u načelu o Zakonu o radu nije ovde bilo 238 narodnih poslanika zato što su oni bili obaveznida dođu po Poslovniku, nego su se poslaničke grupe većine i opozicije nadmetale koja će da dovede što više poslanika; bilo je ovde ljudi skoro na samrti koje smo doveli da glasaju za ili protiv tog zakona. Tako se prirodno stvara veliki broj poslanika u trenutku glasanja o nekom važnom zakonu. Smaramo da kvorum treba da postoji samo u trenutku otvaranja sednice parlamenta i to iz tog razloga što bi moglo da se desi da na neko drugo mesto u gradu; na neko paralelno održavanje Skupštine, iz bilo kog razloga dođe više poslanika nego na ono zasedanje koje je zakazala predsednica Narodne skupštine u skladu sa Poslovnikom. Dakle, da bi se to sprečilo, mi smo ranije predlagali da kvorum postoji samo na početku zasedanja, a dalje da uopšte ne treba da postoji. Mi smo podneli četiri amandmana; tri od njih se odnose na odredbe koje predviđaju da se posle rasprave u načelu o svim tačkama dnevnog reda određuje dan za glasanje, i to sa velikim "d", kako piše u ovom predlogu, (svuda piše veliko "d"); u danu za glasanje treba obaviti glasanje o svemu. Dakle, mi ćemo se ispričati o 25 tačaka na dnevnom redu, ne znam u koliko, u dve ili tri nedelje,onda ćemo doći i nedelju dana ćemo samo pritiskati dugmiće. To znači da mi nećemo znati tačno za čiji amandman glasamo, zašto glasamo za taj amandman, koji su bili argumenti za i koji protiv. To je nešto što je po našem mišljenju loše i mi smo predložili, iz najbolje namere, a ne da bi nešto odugovlačili,zamajavali i davili rad Narodne skupštine, da platimo još malo našeg vremena ovde da bi došli do kvalitetnijih rešenja u raspravi o pojedinostima - predlažemo da se posle rasprave u načelu, zakaže trenutak kada otpočinje glasanje u načelu, a zatim rasprava u pojedinostima i glasanje o pojedinostima. Znači, razlika je u tome što bismo mi i dalje da obavljamo raspravu u pojedinostima pre glasanja o pojedinostima, o svakom amandmanu, a ne naknadno, posle 25 dana, na primer, kada je neki veliki dnevni red. Takođe, podneli smo amandman na član 9. izmene Poslovnika i predlažemo da se izbriše. Predlagač je predvideo da se u članu 98. stav 4. izbriše;u njemu se kaže da, ukoliko tražim repliku, a predsednica Narodne skupštine smatra da nema osnova za repliku, mogu da tražim od Narodne skupštine da se ona bez pretresa izjasni da mi ipak imam pravo na repliku. Predloženo je da se to izbriše tako da ostane konačna odluka predsednice Narodne skupštine. Socijaldemokratska partija smatra da postoje ipak neki slučajevi kada je jako bitno da se Skupština izjasni o tome da li ima osnova za repliku. Na primer, ovde je ravno pre godinu dana ravno, jedan šef poslaničke grupe vređao drugog poslanika ovde po nacionalnojosnovi. I onda tražio je repliku, ali mu tadašnji predsednik Narodne skupštine, gospodin Maršićanin, nije dao repliku. Ne mogu sada tačno da se setim da li smo se mi izjašnjavali o tome ili ne, ali mislim da je to jako dobra prilika i veoma rado bih glasao za to da taj poslanik ima pravo na repliku. To je jedan primer koji ne mora nikada više da se ponovi i verujem da neće dok je predsednica Narodne skupštine ova koja je sada, ali hoću da kažem ipak, u načelu govoreći, teoretski je moguće da neko bude vređan po nacionalnoj, polnoj ili nekoj drugoj osnovi, a da mu se uskrati pravo na repliku. Smatramo dakle da Narodna skupština bez pretresa i dalje treba da se izjašnjava ako poslanik smatra da mu je uskraćeno pravo na repliku i to je samo 15 sekundi više dok traje glasanje jer nema rasprave o tome. Mi smo imali još neke primedbe, ali nismo ih pretvorili u amandmane; samo kratko, to se odnosi na član 10, gde predsednica Narodne skupštine odlučuje o udaljenju sa sednice; zatim na članove 2. i 8. izmena gdeAdministrativni odbor donosi odluku o povredi Poslovnika, a ne Narodna skupština. Takođe, što je jako bitno i tu ćemo podržati nečiji amandman, ako je napisan, na član 24. izmena ovog poslovnika; tu se uvodi onaj član novi 217a kojim se, pravi razlika između poslanika na stalnom radu i poslanika koji nisu na stalnom radu. Kaže se da će poslanici na stalnom radu, ukoliko ne prisustvuju sednicama, biti skinuti sa liste poslanika na stalnom radu. Mi smatramo da se ovom odredbom u načelu pravi razlika između poslanika u ovoj Narodnoj skupštini. Mislimo da to nije parlamentarno, čak nije verovatno ni u skladu sa Ustavom, a teško da sada mogu da pronađem koji se član krši, ali hoću da kažem: svi poslanici u ovoj skupštini treba da budu jednaki. Slažem se sa argumentacijom da ovo nije preduzeće; nismo mi firma čiji profit, će se ostvariti ili neće ili ćemo mi da proizvedemo neki proizvod koji treba na tržištu da se proda ili ne, pa naš poslodavac ako mi nismo dovoljno efikasni kaže - ti si malo radio, nismo prodali proizvod, mali je profit, šta da ti radimo, teraj se, a mi ćemo ovde nekog drugog sada da dovedemo. Parlament ipak nije preduzeće, nego najviše zakonodavno telo i ovde mi predstavljamo suverinitet građana na neki način, iako je ovo proporcionalni sistem,imamo predsedništvo DOS-a i sve te stvari koje ugrožavaju parlamentarizam, ali je ipak ovo jedna institucija građanskog suvereniteta i mi treba da iznosimo ovde svoje političke stavove. Politički stav može da se iznosi tako što neću da uđem ovde. Mi iz Socijaldemokratske partije smo dva puta koristili to pravo. Jednom, prilikom rasprave o Zakonu o radu, a drugi put kada je Vrhovni sud doneo odluku o oduzimanju mandata poslanicima jedne od partija koje su se ujedinile u Socijaldemokratsku partiju. Mislim da je i partija koja najviše podržava Vladu, Demokratska stranka, jednom iskoristila to pravo, kada se digla pet minutapre kraja, pre šest se digla i nije htela da sluša jednog narodnog poslanika. Dao sam im tada za pravo i ustao zajedno sa njima, ali hoću da kažem da je to normalno i svi treba da imamo to pravo. Neko je ovde rekao, to će birači da ocene. Mi imamo svake četiri godine izbore i ako neko neće da uđe ni jedan dan, njegovo je pravo; naravno, birači nikada više neće glasati za njega, ali to mora da bude njegovo pravo. Znači, mi nismo firma koja meri neki svoj profit ili neku svoju efikasnost. Za kraj, da pohvalim poneku odredbu, da ne bude da sam samo kritikovao, pošto ćemo mi glasati "za". Smatramo da je jako dobro da imamo novu kaznu za fizičko nasilje u ovoj skupštini. Dakle, kada se primenjuje kazna iz člana 105. stav 6. uvodimo novi rok za zabranu dolaženja na sednice Skupštine i to je 90 dana. To nije povećanje kazne za isključenje sa 20 na 90 dana, nego je uvođenje nove kazne od 90 dana samo kada polijete vodom predsednicu Narodne skupštine ili kada vređate moralni i fizički integritet; onda imamo pravo da isključimo takvog poslanika i bez prethodnog izricanja opomene. Samo za taj slučaj se predviđa 90 dana udaljenja. Mi to jako podržavamo i to je veoma pohvalno. Takođe i ova tri dana za raspravu, zato što se najkvalitetnija rasprava u Skupštini odvija na odborima Narodne skupštine i mislimo da je jako dobro odvojiti dva dana za raspravu na tim odborima.
Reč ima narodni poslanik Marko Jakšić, a sledeća prijavljena za reč je narodna poslanica Nataša Milojević. Odustajete. Onda narodni poslanik Petar Petrović posle narodnog poslanika Marka Jakšića.
Dame i gospodo, mislio sam da ćemo danas, umesto ovog poslovnika koji nam je dat i o kome treba da pričamo, da donesemo rezoluciju, deklaraciju ili bilo šta drugo shodno tome, s obzirom da ima više od dva meseca kako Srbi iz Kosovske Mitrovice demonstriraju, kako se bore za osnovna ljudska i građanska prava. Nažalost, umesto deklaracije podrške ili rezolucije matične države, koja bi njima išla u prilog, mi smo dobili jedan novi poslovnik koji treba da sve ono što je osvedočeno u srpskom parlamentu godinama na neki način smanji i redukuje. Sa druge strane, imali smo priliku da tražimo više od tri meseca da se formira odbor za Kosovo u Skupštini Srbije. Čak sam predsednicu Skupštine Srbije pre tri meseca molio da ta tačka obaveznonađe na dnevnom redu. Nažalost, nije se našla, navodno iz tehničkih razloga, jer nisu dati predlozi za odbor. Da bismo mogli da pomognemo svom narodu, Srbima dole, koji su nažalost dole jedini narod, koji pati i koji živi kao u logoru, da bismo mogli da pomognemo tim mučenicima, kojih ima više od 100 hiljada, mislim da bi odbor za Kosovo morao da se formira i definiše našu politiku na Kosovu. Koja je naša politika na Kosovu? Za godinu dana faktički mi smo doneli samo jednu rezoluciju. Imamo, primera radi, da Miroljub Labus kaže da treba da se ukinu paralelne strukture na Kosovu, da treba da se strukture države Srbije, bolnice, škole i sve drugo što je oličenje srpske države dole, ukine.
Gospodine Jakšiću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
To su takve paralelne strukture o kojima govore gospodin Redžepi i gospodin Štajner. Prema tome, ovaj parlament treba da se bavi tim poslom, umesto ovakvog i ovog poslovnika koji nam je dat da se bavi tim problemom i tim problemima, oko toga da li smo za opstanak srpske države dole ili nismo. Što se tiče samog poslovnika, kaže se da treba da posluži reformi srpske države i reformi srpske republike. Koje republike? One republike, recimo gde se na jugu Srbije diže spomenik teroristima i dižu zastave tuđe države, gde predsednik Vlade Srbije u Novom Pazaru ne može da priča u Domu kulture, koji je ova država i ova vlada napravila, gde nam se amputira deo Kosova. Je lÄto takva samostalna, da ne kažem osakaćena, da ne kažem, obrezana Srbija. Mislim da pre toga moramo da rešimo neke druge stvari da bismo mogli da dođemo do same reforme. Na samom kraju, kada smo već kod svega toga, imao sam prilike da pročitam da je Presedništvo DOS-a donelo odluku da se, što se mene i gospodina Antonijevića tiče, faktički umilostivi i da nam neće oduzeti mandate. Mislim da posle svega što se desilo, posle tolikog pljuvanja i onoga po novinama, da je sve previše degutantno. Nama takva milost ne treba i mi ćemo deliti sudbinu ostalih poslanika. Mi smo ipak pravljeni od neke druge fele, imali smo mnogo finijih i boljih ponuda od UNMIK-a, pa nismo pristali.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Marijan Rističević.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji u ovom trenutku možete da pratite ovaj prenos na Trećem kanalu RTS, koji gleda samo jedna trećina Srbije, odnosno može da gleda i valjda je i to neki razlog da se ovaj poslovnik našao danas na dnevnom redu. Umesto da danas na dnevnom redu imamo predlog nekog zakonskog projekta kojim ćemo poboljšati standard građana Srbije, učenički i studentski standard, standard penzionera i svih drugih građana Srbije, mi raspravljamo po treći put otkako smo u ovom sazivu o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine, kao da je to najvažnija stvar na svetu. Prilikom samog zakazivanja ove sednice i kada je uvršten u dnevni red Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skkupštine nije poštovan član 158. Poslovnika, koji smo ovde usvojili; jer, ne može se na ovakav način stavljati ova odluka po hitnom postupku. O tome je već bilo priče i mislim da vas ne vredi argumentima ubeđivati u nešto što i vi znate, ali normalno morate da glasate nekada i protiv svoje savesti. U Predlogu odluke, da počnem redom, na ono sa čime se poslanici poslaničkog kluba SSJ ne mogu složiti dali su više amandmana; pokušaćemo da poboljšamo predloženi tekst odluke, a ono sa čime se ne slažemo izložiću u nekoliko tačaka. Prvo, predlaže se da se sednice održavaju tri dana u toku nedelje - utorkom, sredom i četvrtkom, a da se sednice odbora održavaju ponedeljkom i petkom ili nekog drugog dana, ukoliko to dozvoli predsednik Narodne skupštine. Znači, predsednik odbora nema autonomno pravo da zakazuje sednicu odbora, onda kada se dogovori sa članovima odbora ili kada on nađe za shodno, nego to mora isključivo ponedeljkom i petkom, a u slučaju da želi nekog drugog dana, onda mora da traži ovlašćenje od predsednika Skupštine. Mislim da je to apsurd svoje vrste. Takođe je apsurd da se vrši rasprava o nekom zakonskom projektu u načelu i kada se ona završi prelazi se na raspravu u pojedinostima, pa kada se to završi čekamo vremenski period od nekoliko dana kada će predsednik Skupštine odrediti dan za glasanje. Gle čuda, u Predlogu ove odluke taj dan je napisan velikim slovom "d", kao da je to državni praznik, kada dolazimo u svečanim odelima da glasamo da li ćemo nešto usvojiti ili ne. Mislim da će to biti predmet izučavanja nekih generacija iza nas kako se guši parlamentarizam i demokratizacija u Srbiji u ovo vreme kada je DOS na vlasti. Predlogom odluke daju se prevelika ovlašćenja predsedniku Skupštine time što mu se, pored onih ovlašćenja koja je imao do sada i koja je u nemalom broju prilika koristio, daje i pravo da može da udalji poslanika sa Skupštine u roku koji je sada produžen na 90 dana. Istovremeno, da napravim jednu paralelu, tih 90 dana je isto toliko vremena koliko i traje redovno zasedanje Skupštine Srbije u dva redovna zasedanja u toku godine. To je vrlo interesantno i mislim da će o tome pravna teorija i praksa imati šta da pišu i šta da izučavaju. Na kraju, ono što poslanički klub SSJ ne može prihvatiti, to je da se poslanici u ovoj skupštini svrstavaju u dve kategorije. Jedna kategorija su poslanici na tzv. stalnom radu, a druga kategorija su oni drugi poslanici koji nisu na stalnom radu. Ukoliko se desi, kada se bude usvojio ovaj poslovnik, a vi ćete ga verovatno usvojiti, da poslanik iz bilo kojih razloga, neka su to i lične prirode, ne bude u sali kada se utvrđuje kvorum ili kada se glasa, moraće predsedniku Skupštine da donosi opravdanje kao đak u osnovnoj ili srednjoj školi, da ide kod lekara i da ga moli da mu da opravdanje da nije mogao iz tih i tih razloga da bude tu prilikom utvrđivanja kvoruma. Mislim dase na ovaj način sam poslanik degradira. Gospodo iz DOS-a, vas i nas su birali birači Srbije, građani Srbije i dajte da svi štitimo dostojanstvo poslanika, svih nas 250. Iz svega ovoga, a ima i mnogo drugih razloga o kojima ćemo pričati mi iz poslaničkog kluba SSJ prilikom rasprave o amandmanima, poslanici SSJ ne mogu prihvatiti Predlog odluke o izmenamai dopunama Poslovnika o radu Skupštine. (Dragan Šormaz: Imam predlog po Poslovniku.)
Nađite odredbu gde piše da narodni poslanik može da dobije reč po predlogu. To je bila praksa, ali smo ukinuli tu praksu. Nađite odredbu i dobićete reč. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, a posle njega narodni poslanik Slobodan Tomović.
Dame i gospodo narodni poslanici, da i ja kažem nešto o seljacima. Jedan moj uvaženi kolega je sa pravom ovde branio seljake. Sve bi bilo u redu da nije setvu pšenice vršio u junu i julu. Da ga obavestim da je setva pšenice izvršena jesenas i da je jesenas određena i zaštitna cena pšenice i ona je objavljena u "Službenom glasniku Republike Srbije". Seljaci ne moraju da čitaju "Službene glasnike", ali poslanici koji sa pravom žele da ih predstavljaju treba da znaju da je ta cena određena na vreme, pre setve. Dakle, to je bilo u oktobru ili novembru, a nikako nije bilo u junu ili julu. Meni je taj uvaženi kolega veoma drag i meni je veoma drago što on brani seljake, ali mi izgleda kao da mu je pokojni deda Trajko ostavio neko porodično blago, sat od 10.000 maraka itd. Moraće moj uvaženi kolega da promeni malo imidž. (Predsednik: Gospodine Rističeviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.) No, da se vratim na Predlog o izmenama i dopunama Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Ponovo ga menjamo. Prilikom prošle promene nisam podržao promenu Poslovnika do kraja. Nju je predložio bivši predsednik parlamenta i ja sam tu imao rezervu. Ta rezerva se odnosila na smanjena prava narodnih poslanika, ali je moj današnji kolega i bivši predsednik Skupštine insistirao da radi njegovog uspešnog rada usvojimo takve izmene i dopune Poslovnika. Dakle, govorim o onima koje smo usvojili jesenas. Tako su narodni poslanici svedeni na rad po poslaničkim grupama, ograničeno im je vreme za raspravu itd. Glasao sam zbog predsednika Narodne skupštine koji je pripadao DOS-u, a sada više ne znam da li su oni DOS. Oni nas zovu nešto - DOS u ostatku, a oni su DOS van DOS-a, DOS van sebe. Dakle, i tada sam imao neke rezerve, ali sam prihvatio da promenimo Poslovnik radi efikasnijeg rada. Ovog puta o ovim predloženim izmenama nema nikakvih rezervi. One su nužne radi efikasnijeg rada i njima se ne sužavaju prava narodnih poslanika, nego se narodni poslanici obavezuju na neki rad, na aktivno učešće u sednicama. Prošle izmene i dopune su bile nužne zbog jedne poslaničke grupe, sada imamo opstrukciju ili destrukciju više poslaničkih grupa. Naši bivši koalicioni partneri, koji su se dugo lomili oko toga da li su vlast ili opozicija, konačno su se odlučili da su opozicija. Kako je ono neko rekao - gavran koji je čučao na dva kolca, izgleda se raskrečio i rešio da se okrene na jednu stranu. Konačno su otkrili svoje pravo lice. Njihove namere su da opstrukcijom i destrukcijom izazovu prevremene izbore, sruše Vladu Republike Srbije, da se udruže sa starim poraženim snagama, da nas vrate na Srbiju pre 5. oktobra. Nije teško pretpostaviti da bi takva vrsta vlasti napravila neki pogranični problem. (Predsednik: Gospodine Rističeviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda - izmene i dopune Poslovnika.) Gospođo predsednice Narodne skupštine, ako se ja ne držim dnevnog reda, šta da kažemo za one kolege koje Poslovnik nisu spomenule, a govorile su ovde po pet ili 10 minuta. Dakle, govorim o izmenama Poslovnika. Zašto ne odgovara nekome da se sada usvoje daleko manje rigidne izmene i dopune Poslovnika nego one koje smo mi njima usvojili? Dakle, govorim da oni po svaku cenu žele da izazovu nove izbore, da se udruže sa starim snagama, da vrate Srbiju od pre 5. oktobra i izmisle neki pogranični problem, homogenizaciju, izazovu izolaciju, štampaju novac, ograničavaju cene, uvedu dirigovanu privredu. Zato menjamo Poslovnik, da ih sprečimo. Ovde je povodom izmena i dopuna Poslovnika izrečeno mnogo laži. Prva laž i neistina je da je Vlada predlagač izmena i dopuna Poslovnika o radu Narodne skupštine. Oni koji to tvrde izgleda ne znaju da čitaju, a da znaju, znali bi da je Predlog u ime poslaničke grupe DOS potpisao predsednik poslaničke grupe DOS. Ma koliko ona brojala poslanika, mi i dalje imamo pravo da podnosimo predloge. Druga velika neistina se odnosi na kvorum gde se brka kvorum za odlučivanje. Ovde ničim nije narušen ustavni osnov, i dalje odluke donosi 126 narodnih poslanika, a određen je radni kvorum od jedne trećine, sa pravom. Ako jedna trećina narodnih poslanika ima pravo da sazove sednicu Narodne skupštine, zašto i radni kvorum za slušanje govornika ne bi bio jedna trećina? Ovo čak ide u korist opozicije. Recimo, opozicija skupi 84 potpisa, traži vanrednu sednicu, a oni se pojave, mi ih bojkotujemo i oni sednicu nemaju. Ovo je neka vrsta pozitivne diskriminacije opozicije i ne dajem im za pravo kada nam na tome zameraju. Obaveze poslanika na stalnom radu se malo povećavaju, ali same reči "poslanici na stalnom radu" znače da ti poslanici treba da budu na stalnom radu, odnosno da prate zasedanje Narodne skupštine. Ovde je mnogo rečeno o odnosu Skupštine i Vlade. Tvrdi se da smo mi organ Vlade. To tvrde oni koji su za vreme prošlog mandata bili vlast i mi njihovoj vladi kad predloži zakone (a imali smo jedno sedam, osam sednica za dve godine) u predlozima zakona nismo mogli da pomerimo nijedan zarez. Svi smo svedoci ovde, i opozicija i pozicija, da smo našoj vladi vratili sigurno jedno šest-sedam zakona, da smo usvojili više stotina amandmana na vladine predloge, a među njima i amandmane opozicionih poslanika. E pa, oni koji su bili organ Vlade u prošlom sazivu sada zameraju nama koji vraćamo Vladi predloge zakona, usvajamo amandmane narodnih poslanika. Oni nama zameraju da smo organ Vlade! Ako je i od njih, mnogo je. Posebno me je pogodilo to što se ovde pričalo da je u prošlom sazivu postojalo dostojanstvo. Tako tvrde oni koji su sa vlasti otišli - da je prošlim poslovnikom bilo regulisano dostojanstvo Narodne skupštine. A, recimo, mi u prošlom sazivu, kada idemo gore, preskočimo jedno dvadeset nogu. Toliko o dostojanstvu. Onda su rekli da je postojala tolerancija - kada izađu za govornicu, iz prvih redova, iz redova Vlade čuje se: "Izdajniče, plaćeniče, ubićemo te", i to svake sednice po desetak puta. Ako je to tolerancija, onda smo je imali. Rekli ste da smo imali pravo da govorimo. To je tačno, imali smo pravo da govorimo ovde, ali nismo imali pravo da se čujemo napolju, birači nisu imali pravo da nas čuju. Toliko, hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović.
Gospođo predsedavajuća, gospodo potpredsednici Skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, okolnosti u kojima raspravljamo o Predlogu o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije neodoljivo me asociraju na jednu anegdotu iz vremena onog istočnog bloka u kome su Rusi imali svoje trupe u Češkoj, Poljskoj, Mađarskoj i drugim zemljama. U toj anegdoti kaže - u vreme karnevala ili poklada (iliti Bele nedelje kod nas) padne jedan Čeh na ulici u nesvest i onda ga oni reanimiraju, osvesti se Čeh, vidi iznad njega stoji američki vojnik, skoči, poče da ga grli "Živela sloboda, došla je sloboda", itd. a ovaj vojnik kaže: "Njet sloboda, maskenbal". E, u čemu je asocijacija - pa, da objasnim, asocijacija je u tome što sam mislio, kad sam čuo da se priprema izmena Poslovnika, da će predlagač zbog griže savesti nastale kao rezultat kajanja, jer je ishodovao jedan poslovnik, veoma rigidan i veoma, da tako kažem, represivan, zbog toga predložiti nešto što će sada omogućiti i nama opozicionim poslanicima da iznesemo svoja uverenja, da prenesemo poruke onog dela biračkog tela koje nam je dalo mandat i da jednostavno u svemu tome ne posežemo za nečim što je dozvoljeno u parlamentarnoj borbi, a to su sitne opstrukcije koje, evo, u nekim slučajevima prerastaju i u incidente, što niko, naravno, ne opravdava. Mislio sam, dakle, da će DOS ili poslanička većina DOS-a uspeti da disciplinuje svoje poslanike i da će oni dolaziti tu i pružati kvorum, a da neće zbog toga menjati Poslovnik, po principu one srpske poslovice - ćerku kara, snaji prigovara. Dakle, da jednostavno kaže - evo, mi ćemo to da rešimo tako, a Poslovnikom ćemo rešavati neke druge stvari. Mislio ja to tako, kad međutim "njet poslovnik, maskenbal".A zašto maskenbal - hajde da zajednički pogledamo zašto maskenbal, šta se to nama nudi kao gore od onoga što je bilo loše, šta se to nama nudi da bude drugačije? Prvo nam se nudii kaže - do sada su mogli predsednici odbora autonomno da zakazuju sastanke, kada se dogovore, a sada to može da bude utorkom i sredom, ukoliko ne odluči drugačije predsednik Skupštine. Dakle, time derogiramo funkciju predsednika odbora, a dodajemo na značaju funkciji predsednika Skupštine. Administrativni odbor do sada je odlučivao o svemu, pa i o tome gde ko treba da sedi od poslanika. Sada kažemo - odlučivaće o tome da li je Poslovnik povređen ili nije. Dobro, ako smo to sada hteli dalje da arbitriramo, što nismo rekli - neka to radi nadležni sud. Pa onda, dok nadležni sud odredi da li je povređen Poslovnik itd. svi su i zaboravili ko je čemu prigovarao i uopšte više nije ni značajno da li se to desilo. Šta nam se, dakle, dalje nudi - nudi nam se da utorkom, sredom i četvrtkom održavamo sednice, da glasamo samo jednoga dana, a nudi nam se da je kada pričamo u načelu dovoljna jedna trećina. Zašto - pa valjda je poslaničkoj većini ionako stalo da se što manje priča, da se izglasa to što se preferira i od strane Vlade. Prema tome, ako je to interes, što ja moram da slušam šta to priča onaj ko se sa tim ne slaže; doći ću, glasaću kada za to bude vreme, i time ću taj problem da rešim. Ako je to tako, naravno ni sada ne morate da slušate i zaista sam vam zahvalan što sedite tu. Hvala vam. Dakle, ne mora to da se sluša, ne mora, jednostavno, da se bude tu. Mi ćemo da ispričamo šta ćemo da ispričamo, to ionako nikoga ne interesuje, jer je valjda važno izglasati to, a ne u jednoj borbi mišljenja reći zašto to, a zašto ne ovo, ne objasniti javnosti ko je i zbog čega u pravu. Dalje, do sada smo mogli, ako kao predlagač smatramo da zbog nečega treba da imamo više vremena da nešto obrazložimo, da bar teoretski dobijemo više vremena. Sada se taj član briše i to više očigledno ne može. Do sada smo mogli da odlučimo da li neko ima prava na repliku ili nema. Sada, kada kaže predsednik Skupštine - nema, onda nema. To mi liči malo na one poratne filmove, kada dođe onaj mladi zajapureni omladinac i kaže - nema Boga. Kako nema, ko je rekao, a on kaže - rekao drug komesar. Znači, rekao predsednik Skupštine nema replike. Nema replike i gotovo, time se to stavlja ad acta. Dalje, možemo sada, umesto svega što smo mogli da kažemo da dobijemo i kaznu od 90 dana zasedanja; ako Skupština traje tri dana nedeljno, znači, ko dobije crveni karton, aut do kraja godine. I to je valjda demokratski. Možda i jeste, ali se sa tim ne slažem. I, da ne zloupotrebljavam dalje vreme mojih drugih kolega koje takođe nešto o tome hoće da kažu, da kažem samo i ovo: narodni poslanik u Skupštini jeste neko koga je izabrala njegova stranka, prema tome, on može biti odgovoran samo svojoj stranci, eventualno šefu poslaničkog kluba, a ne predsedniku Skupštine, ne sekretaru Skupštine, jer on nije njihov činovnik i oni ga ne mogu sankcionisati. Narodni poslanik ima pravo da izlaže svoje mišljenje i svoje ideje, jer platu nije dobio zato što ga je postavio neko iz Skupštine, nego što su ga postavili oni koji su dobili mandat. To je, dakle, to što vi nama nudite, i to je ono zbog čega kažem: "Njet poslovnik, maskenbal". I da vam još i ovo kažem - mudri Nikola Pašić svojevremeno je imao jednu tezu, koju je formulisao kao takvu - kad si na vlasti, donosi zakone koji će ti koristiti kada budeš u opoziciji. Predlagač verovatno misli da će na ovim prostorima trajati duže nego janičari, ali, gospodo, ne zaboravite, ničija nije trajala do zore. Mi nećemo glasati za ovaj zakon.
Hvala. Narodni poslanik Milka Marinković je odustala od prijave za reč. Reč ima narodni poslanik Nenad Lemajić.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, još od vremena kada su skupštine nastale, prvo kao suštinsko ograničenje vlasti, a kasnije kao izvor njihovog legitimiteta, izvršna vlast je pokušavala da ih ograniči, odnosno svede na formalna tela. Rimski imperator Kaligula, inače ubijen posle četiri godine vladavine od svojih pretorijanaca, svakako je najdrastičniji primer takvog ponašanja. On je u cilju obesnaženja kredibiliteta Senata u njega uveo i svog konja. Danas su u upotrebi mnogo rafiniraniji metodi disciplinovanja skupštinskog tela. Nažalost, često je to i Poslovnik, koji bi trebalo da unapredi rad Skupštine. Danas vodimo raspravu o predlogu Poslovnika o radu Skupštine, prepunom spornih i neusaglašenih stavova. Ne samo Predlog već su i okolnosti u kojima se on iznosi u mnogo čemu sporne. Ukazao bih samo na jednu od tih okolnosti - hitnost donošenja Poslovnika. Zašto je potrebno ovaj poslovnik doneti po hitnom postupku. Ima mnogo argumenata protiv takvog metoda usvajanja Poslovnika. Jedan od bitnih preduslova reformi, a za to se bar na rečima zalaže većina poslanika, jeste stabilizacija i reforma institucija sistema. Nesumnjivo je da bi Skupština Srbije trebalo da bude ključna institucija države. Stabilna Skupština koja bi mogla odgovoriti svim očekivanjima mora svoj rad regulisati Poslovnikom koji se neće menjati prema tome kako pojedinoj vladi odgovara. Sigurno je da ne može biti kvalitetan i usaglašen Poslovnik koji se predlaže neposredno pred samu sednicu, bez bilo kakve suštinske rasprave koja bi trebalo da prethodi stavljanju ovog akta na dnevni red. Funkcionisanje Skupštine odražava se na niz važnih institucija. Zato je prosto neprimereno da se predlog o izmenama Poslovnika donosi po hitnom postupku, bez potrebnih konsultacija sa svim bitnim političkim i skupštinskim faktorima. Efikasnost u radu Skupštine ne može se postići tako što će se rasprava o suštinskim problemima svesti na formalnu, a poslanici pretvoriti u tastere i puku transmisiju Vlade, već suštinskim dogovorom svih poslaničkih grupa. Ne možemo raspravu o bitnim problemima pretvoriti u formalnu i u praksi je izbaciti iz parlamenta. Na ovaj način Skupštinu pretvaramo, rekao bih, pre u organ Vlade, neku vrstu agencije za hvalospeve i de fakto njen servis. I, da najkraće rezimiram, ovaj poslovnik jeste za dnevnu upotrebu, za trenutnu političku potrebu i neće doprineti kvalitetnijem radu Skupštine, već će, naprotiv, neophodnu diskusiju izbaciti iz ovog tela. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Miloš Lukić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo, kolege poslanici, na dnevnom redu je predlog izmena Poslovnika o radu Narodne skupštine, koji je na neki način iznuđen stanjem i ponašanjem pojedinih poslaničkih grupa upravo u ovom parlamentu, koje svojim ponašanjem i izazivanjem haosa pokušavaju da destabilizuju parlament, da taj haos koji se ovde stvara preliju na ulice; tako bi na jedan vanparlamentarni, nedemokratski način pokušali da osvoje vlast i sve poluge vlasti, kako bi ostvarili svoj program koji realno sprovode, a ne onaj za koji su se registrovali u Ministarstvu pravde. Mi smo ovde suočeni sa tajnim i fiktivnim programima političkih organizacija, koji su na delu. Svi građani Srbije su videli šta se dešavalo u našem parlamentu proteklih desetak dana od strane jedne poslaničke grupe, uz tajnu koaliciju sa poslanicima koji ih u tome zdušno podržavaju. E, dragi prijatelji, upravo zbog toga moramo da stanemo na put tome i obezbedimo efikasnost parlamenta izmenama Poslovnika. Ovakve izmene Poslovnika ni na koji način ne ugrožavaju prava poslanika na parlamentarizam. Ovaj poslovnik ne dovodi u pitanje odnos stroge podele vlasti na parlamentarnu i izvršnu, kao i pravosudnu vlast. Sigurno je da se samo uređuje način ponašanja poslanika, obezbeđuje se dostojanstvo, efikasnost u radu Skuštine. Jer, moram da kažem - svi poslanici su ovde i poslati kao predstavnici naroda kako bi donosili takve zakonske projekte koji bi obezbedili nesmetan rad ionako urušene privrede, kakvu smo nasledili , obezbedili vladavinu prava, obezbedili investicije za našu privredu, pokrenuli proizvodnju, obezbedili nova radna mesta; to je ono što je naša obaveza u parlamentu. Postavlja se pitanje - kome ne odgovara jedan efikasan i kvalitetan rad u parlamentu?To su one grupe koje izazivaju haos i koje žele da taj haos preliju na ulice. Ovakvim merama koje želimo da unesemo u parlament samo se sprečava destrukcija, sprečava se omalovažavanje i degradiranje parlamenta. Podsetio bih vas da je parlament lice jedne nacije, lice jedne države i da nas ceo svet upravo gleda kroz ponašanje u parlamentu. Novim poslovnikom niti se ukidaju demokratska prava, niti se ukida parlamentarizam. Svi su jednaki. Imaju jednako pravo pristupa u raspravi i samo se povećava efikasnost u radu parlamenta. Što se tiče podele rada na raspravu i na dane kada će raditi skupštinski odbori, samo se skupštinskim odborima ostavlja veća mogućnost i daje im se veći značaj. Zbog čega? Sada se skupštinski odbori zakazuju za vreme rasprave ili u veoma kratkim intervalima pre ili posle te rasprave. Ubuduće će poslanici imati priliku da prisustvuju i učestvuju u radu što većeg broja odbora, aktivno da se pripremaju; kao u mnogim parlamentima razvijenih evropskih zemalja, najvažnija politička pitanja, najvažniji zakoni raspravljaće se upravo na odborima i već unapred pripremljeni, sa kvalitetnim odlukama, pružiti parlamentu na odlučivanje. Samo prisustvo i smanjenje potrebnog broja poslanika za kvorum u raspravi u načelu ne utiče na legitimitet te rasprave. Legitimitet je potreban kod odlučivanja i ni na koji način se ne ugrožava kvalitet donetih odluka time što će se smanjiti potreban broj poslanika kod rasprave o predloženim aktima o kojima Skupština raspravlja i koje kasnije treba da usvoji. Zato sasvim podržavam sve predložene izmene, jer smatram da one ni na koji način ne ugrožavaju prava poslanika, ne ugrožavaju demokratičnost. Svako ima pravo da iznese ono što mu je na duši i što je njegov lični i politički stav, nikog ne sprečava da učestvuje u radu, a oni koji su zainteresovani da u raspravi učestvuju zasigurno ćeučestvovati i kada su u pitanju rasprave za koje kvorum nije potreban u meri kao za odlučivanje. To građani od nas očekuju. Oni očekuju da ovde radimo. Očekuju da budemo odgovorni i da donesemo zakone koji će garantovati prosperitet građana u našoj državi. Hvala.
Zahvaljujem. Izvinjavam se narodnom poslaniku Milošu Lukiću, sekretar me je obavestio da je Stranka srpskog jedinstva iskoristila dozvoljeno vreme za diskusiju po ovoj tački dnevnog reda. Izvinjavam se, žao mi je, kriterijum je isti prema svima. Reč ima narodni poslanik Bora Drakulović, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Vojislav Janković. Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, nešto sam malo spremio da kažem o ovom nesrećnom poslovniku, jer mi se čini da je on gori od najgoreg koji je ikad iko usvajao i ne verujem da će ikad takav biti usvojen. Predlogom odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije bitno i restriktivno se ukidaju prava narodnih poslanika. To se čini tako što se u vezi sa danima za održavanje sednica rad narodnih poslanika ograničava samo na određene radne dane u nedelji. Zatim, o ukazivanju narodnih poslanika na povrede Poslovnika ne odlučuje se odmah, već se prepušta Administrativnom odboru da to učini u roku od 24 časa. Na taj način reklamacije za povredu Poslovnika postaju bespredmetne i besmislene. Isto tako uskraćuje se pravo poslanika da traže izjašnjavanje Narodne skupštine o njihovom pravu na repliku, kao što je to i do sada bio slučaj. S druge strane rešenjima kojima se predviđa da predsednik Narodne skupštine može da izriče mere udaljenja sa sednice daju se prevelika ovlašćenja predsedniku Skupštine a na štetu narodnih poslanika. Mera udaljenja sa sednice na 90 dana uopšte nije u skladu sa normalnim uslovima za rad u parlamentu. Necelishodno je predviđati takvu meru. Nedemokratsko je rešenje kojim se predviđa i odlučuje o bilo kom amandmanu bez prava podnosioca, kao i drugih ovlašćenih lica, da obrazlože amandman, odnosno da daju svoje mišljenje o amandmanu. Neprihvatljivo je da se status narodnih poslanika na stalnom radu u Skupštini uslovljava njihovim prisustvom prilikom utvrđivanja kvoruma ili u toku rada na sednici Narodne skupštine, s obzirom da je narodni poslanik izabrano lice, da su njegova prava i dužnosti utvrđena Ustavom. Sve u svemu, ova izmena Poslovnika ukida demokratiju i uvodi diktaturu u parlament. Siguran sam da ćemo uskoro osetiti u ovoj skupštini dokaz da je to tako. Odgovor na ovo dobićete svakako 28. juna, da vidimo šta će narod reći. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Ilić, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Dragan Jovanović.
Poštovani predstavnici Vlade, hajde da pokušamo makar za jedan trenutak da zaboravimo ko su ovde poslanici koji predstavljaju Vladu i ko su poslanici koji ne podržavaju Vladu. Hajde da pokušamo za jedan trenutak da vidimo šta je stvarno dobro za parlament i za parlamentarizam u Srbiji i šta je zaista dobro za nas kao narodne izabranike i predstavnike volje građana, kao što voli da kaže moj kolega Prodanović iz Gornjeg Milanovca. Ovaj predlog Poslovnika sigurno nije dobar za parlamentarizam u Srbiji, pa čak predstavlja i veliku opasnost za njega. Zašto? Zato što je to jedan polovičan predlog. Predlagač je uzeo, istina, određena iskustva iz parlamenata, kako on voli da kaže, razvijenih demokratija. Uzeo je samo iskustva koja odgovaraju tim sredinama. Pokušaću kroz tri stvari da obrazložim zašto je ovaj predlog polovičan. Kada govorimo o kvorumu, kao što kaže poslanik iz Kragujevca, postoje parlamenti u kojima kvorum čak i ne postoji ili je kvorum 20% ili čak 20 poslanika, a to su parlamenti u kojima postoji nekoliko čitanja predloga zakona. Mi to ovde nemamo. Zbog toga... gospođo Milka, zaista bih vas zamolio da me ne ometate. Znam da ovo vas stvarno ne interesuje i da vas interesuju samo tračevi, priče i svađe sa poslanicima SRS. Omogućite nama koje ovo interesuje da radimo i da pokušam makar vašeg kolegu iz Kragujevca da upoznam sa svojim stavovima. Hvala. Elem, parlamenti u kojima nema kvoruma i u kojima postoji taj radni kvorum imaju nekoliko čitanja predloga zakona. Da li je moguće sada u jednom parlamentu koji ima petočasovnu raspravu, za razliku od onih razvijenih parlamenata koji imaju raspravu od nekoliko čitanja, i koja traje nekoliko dana, primeniti ovaj radni kvorum i da li je to ono pravo što treba da upoznam naše poslanike sa predlozima zakona i sa predlozima amandmana. Znači, to je prvi nedostatak i prvo polovično gledanje i prvi polovični predlog koji je dao predlagač. U ovom predlogu odluke uskraćuju se svi drugi predlagači osim Vlade. Sada ću to navesti i vrlo konkretno. Član 92, koji se briše, kaže da predlagač, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača akta na početku svog izlaganja može zatražiti da mu Narodna skupština odobri duže vreme izlaganja, s tim što mora navesti koliko vremensko produženje traži i obrazložiti zašto to čini. Predlagač ovaj 92. član briše. Zatim, briše se i stav 4. člana 88. koji kaže - "Narodna skupština može, u toku sednice, bez pretresa, izvršiti izmene u redosledu tačaka dnevnog reda, uz saglasnost predlagača". Mene interesuje samo poslanik kao predlagač. Šta ovo praktično znači? To znači da ta saglasnost koja mene štiti kao predlagača zakona više ne postoji. Vladina većina može određena pitanja i određene predloge zakona sklanjati sa dnevnog reda tako da ti zakonski predlozi koje predlažu drugi predlagači a ne Vlada nikada ni ne dođu na dnevni red. Znači, to je nešto što takođe ograničava poslanike kao predlagače zakona i kao narodne izabranike. Treće, i najopasnije, jeste izricanje mere udaljenja i odstranjenja. Tačno je da postoje te mere u razvijenim parlamentima. Pozvaću se na jedan konkretan primer, kao što to traži od nas a što zamera ovom predlogu gospodin Panajotović, u parlamentu Republike Slovačke, znači zemlje u tranziciji, zemlje na koju bi možda trebalo da se ugledamo, a koja je ozbiljan kandidat za Evropsku uniju i teži evropskim integracijama, mera udaljenja se izriče samo za jedan dan. Tada se poslaniku omogućava da se izjasni o svakom predlogu zakona. I ne samo o predlogu, nego da učestvuje u svakom glasanju koje postoji i koje se pojavi u toku procedure. Ovakvim predlogom udaljenja na 90 dana praktično se kreira dan glasanja. To je ono najopasnije. Postoji mogućnost, ekstremnom primenom ove mere (za koju, reći ću otvoreno, ne verujem da će se desiti, ali hajde da otvorimo i tu mogućnost), kreiranja dana glasanja. To znači da pojedini poslanici neće biti u mogućnosti da se izjasne o zakonskom predlogu a što mislim da je stvarno nedopustivo i da je najopasnije. Činjenica je da takav jedan predlog postoji u sadašnjem predlogu Poslovnika, gde je to 20 dana. Otvoreno ću reći da mislim da je to pogrešno. Ne smemo poslanike uskratiti ni u jednom trenutku da se izjašnjavaju. To je ono što je najopasnije, a, ponavljam, kreiranje dana glasanja je nešto što je vrlo opasno. Pokušao sam zaista sa ova tri eklatantna primera da vas ubedim da ovaj predlog nije dobar. Verujem da sam makar nekoga ubedio u to. Govorio sam na Odboru, ali to nažalost nije imalo efekta. Veliko je pitanje da li će sada imati efekta. Želim da verujem da hoće. Pozivam predlagača da povuče ovaj predlog ukoliko ima još malo osećaja za parlamentarizam u Srbiji. Nadam se da će sledeći poslovnik zaista biti nešto što štiti parlamentarizam u Srbiji, a ne pretvara parlament u jedan servis Vlade. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, šef poslaničke grupe DOS-DSS. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, krenuću od jednog termina koji se ovde upotrebljava od strane onih koji su osuđivali upotrebu tog termina koji je koristio prethodnik gospođe Mićić iz nekog ranijeg perioda, gospodin Tomić. Dok smo protestovali i tražili nove izbore i drugačije zakone, za nas je govorio da smo snage haosa i bezumlja. Ovde je više puta rečeno za one koji su protiv ovog poslovnika da su snage haosa i bezumlja. Upozoravam na terminologiju koja se ovde koristi i da je ona jednaka terminologiji koju je koristio jedan autoritarni režim pre ovoga. To govori o prirodi promena ovog poslovnika i o nameri predlagača da Skupštinu uvede u red, ali ne red da se ovde raspravlja argumentovano, da građani mogu da budu svedoci svih činjenica koje iznosimo, već red da svako glasa za predloge Vlade. Ove izmene i dopune Poslovnika ne doprinose boljem radu parlamenta. Naprotiv, one će onemogućiti ili jednostavno odstraniti rad iz ovog parlamenta. Ovaj parlament će biti doveden na nivo skupštine udruženja odgajivača ptica ili pecaroša, uz izvinjenje odgajivačima ptica i pecarošima. Interesovanje za rad ovog parlamenta svodiće se samo na dan za glasanje. Predlozi zakona koje Vlada predloži, kako će prolaziti bez ikakve rasprave i kontrole. Doći će poslanička većina na dan za glasanje, sa velikim "d", kao da je neki praznik, što je neko rekao u svečanim odelima, i glasati za predloge Vlade poslušno. Najbolji poslanici po merilima Vlade biće oni koji provedu najviše vremena u sali, gotovo 100%, a uspeju da ne napišu nijedan amandman ili gotovo da nijednom ne izađu za govornicu. Ako su to poslanici po merilima Vlade, onda njoj nisu potrebni poslanici - onda, dajte da napravimo skup šefova poslaničkih grupa da svako ima onoliko prava koliko broji njegova poslanička grupa; da ukinemo raspravu; da ukinemo Skupštinu; i da onda jednom nedeljno ili jednom mesečno u jednoj kratkoj raspravi sednu šefovi poslaničkih grupa i kažu: poslanička grupa ostatka DOS-a 107 ili koliko poslanika, mi 45, a vi nemati nikakve mogućnosti - naši glasovi toliko vrede; i da se tako obavlja rasprava, glasanje i sve ostalo. Ukoliko neko tako vidi demokratiju i to je u redu. Ovde danas niko nije uspeo da ubedi, verujem ni javnost, a ni poslanike da ove promene doprinose demokratizaciji parlamenta i učvršćivanju parlamenta kao institucije. Svi prethodnici su uspeli danas da nas ubede, a to je da reforme ne smeju da čekaju, odnosno da su reforme te kojima moramo sve da žrtvujemo: pa i pravnu državu, demokratiju, parlamentarizam i sve ostalo. Nema opravdanja za hitan postupak. Koje je opravdanje za hitan postupak? Da li su to posledice koje nisu mogle da se predvide ili je povećana zakondavna aktivnost kako se navodi. To znači da je zakonodavna aktivnost Vlade do sada bila mala i to je jedna od najboljih kritika na rad Vlade koju smo mi do sada čuli; mi smo iznosili da je zakonadvna aktivnost Vlade bila mala, nedovoljna, neodgovorna i neozbiljna; činjenica je da je bilo puno predloga zakona Vlade koji su vraćeni zato što su loši. Da ne pominjemo tu samo Ministarstvo pravde, čiji su predlozi zakona u najvećem broju slučajeva menjani i vraćani. Ali, to govori o Vladi, ne govori o Parlamentu. Govori samo o tome da su u ovom parlamentu vođene ozbiljne rasprave. Za razliku od parlamenta pod SPS-om, gde je bilo šest ili sedam sednica, gde su zakoni prolazili, gde se 30 ili 40 tačaka odrađivalo za jedan dan i gde uopšte nije bilo demokratije, uzećemo ovaj parlament, uz sve posledice koje je imao, gde su se zakoni vraćali Vladi i koji je počeo, uz sve posledice fizičkog obračunavanja i svega ostalog, da liči na parlament u kome će se nešto raditi, u kome su se sučeljavali različiti stavovi; a neko opet hoće da nas uvede u preddemokratski period koji smo imali za vreme socijalista, gde se rasprave nisu vodile, gde se rasprave neće voditi i gde poslanici neće odlučivati, gde će Vlada servirati, a poslanici sprovoditi. To nije ni demokratija, ni parlamentarizam, to je uvod u diktaturu. Dame i gospodo, posledica svega ovoga biće ukidanje direktnih TV prenosa, videćete kroz mesec dana, polako, otom - potom, videćete, bilo je tih inicijativa i dok je gospodin Maršićanin bio predsednik Skupštine, pa smo uspeli to da sprečimo. Za sada još uvek imamo direktne TV prenose, a videćemo kroz par meseci da li će ih biti. Živi bili, pa videli. Ovaj poslovnik znači pre svega prilagođavanje zakona, pravila i procedure poslaničkoj većini, što je nešto jako loše i što ne treba da bude dopustivo u demokratskim i pravnim državama. Uglavnom se sistem poštuje i uglavnom su poslanici, vlada i svi ostali dužni da poštuju državu, a ne da pravila i proceduru prilagođavaju sebi. Mi imamo ovde jedan obrnut postupak, gde se želi stabilna vlada, a nestabilna država. Ovo je upravo put da mi dobijemo stabilnu vladu, a destabilizovanu državu, državu koja će biti u dubokoj političkoj krizi i gde rasprave neće moći da se vode u parlamentu; oni koji se ne slažu sa predlozima vlade neće moći svoje argumente da izraze u parlamentu, već ih na ovaj način poslanička većina gura u vanparlamentarna sredstva borbe, pošto se u najveću poslaničku obavezu i najveće dostignuće demokratskih parlamenata proizvodi sedenje i pritiskanje tastera. Dan za glasanje je jednostavno dan tastera, tu se posebno ceni poslušnost, kao kriterijum iznad svega. To nije parlament, to nije demokratija. Mi kao DSS se sa time ne slažemo, niti ćemo se ikada složiti i smatramo da su izmene Poslovnika koje smo mi predložili prošle godine bile dovoljno restriktivne, ali su bile ogledalo jednog sistema uređivanja rada parlamenta gde se nisu kombinovala dva sistema. U uređivanju rada parlamenta imamo sledeće mogućnosti:prvo, da se ograniči vreme za raspravu u načelu, ali da ostane potreban kvorum tokom cele rasprave; mi smo uzeli taj sistem gde se rasprava u načelu ograničava na pet časova; drugi sistem je da nije potrebna natpolovična većina za rad parlamenta, već neka manja većina, kao što je ovde jedna trećina ili čak i manje od toga, ali da rasprave mogu da traju duže i da postoje, kao što je rekao jedan od mojih kolega iz stranke, dva ili tri čitanja zakona. Ovde se ta mogućnost ukida. Mi ovim predlogom Poslovnika uzimamo najrestriktivnije odredbe iz oba sistema i dobijamo najrestriktivniji poslovnik od svih zemalja u Evropi. Ako uzmemo izjavu gospodina Lipelta, izvestioca Saveta Evrope koji kaže - da je samostalnost obavljanja poslaničkog mandata ugaoni kamen evropske demokratije, ovde te samostalnosti nema. Ovaj poslovnik nastoji da oduzme svaku samostalnost u obavljanju poslaničkih mandata, uvodi radnu obavezu u ono što se zove politička borba. Uvodi radnu obavezu i hoće da uredi, ne samo rad jedne grupe ili jedne stranke, već hoće da uvede ovde način koji postoji u nekom preduzeću i hoće od predsednika parlamenta da napravi direktora preduzeća, koji će sve da podredi efikasnosti, a mi da budemo zaposleni. Dame i gospodo, najrestriktivnije odredbe iz ova dva sistema ogledaju se u tome što mi ovim poslovnikom imamo ograničeno i vreme rasprave, i imamo i nepotrebnu potrebu da ne postoji kvoruma; utvrđuje se datrećina poslanika treba da bude prisutna da bi se započela rasprava; u nemogućnosti da se obezbedi 131, 126, ili već koliko je potrebno da bi Vlada bila stabilna, pribegava se cifri od 84 i najrestriktivnijim merama da bi se očuvala Vladu. I to je dozvoljeno, ali to sve ima svoju cenu. Mi kao poslanici DSS-a odgovaramo građanima za ono što radimo i odgovaramo svojoj stranci. Jednostavno, ukoliko smo se borili za neka pravila i procedure dok smo bili opozicija, nemoralno je biti protiv toga kada ste pozicija. U ovom slučaju dolazi se na pozicije da smo se za jedno zalagali onda, a kada nam se vlast osladila - dajte da potpuno satremo opoziciju, dajte da potpuno satremo one koji ne misle u svakom slučaju kao i mi. Usvajanjem ili raspravom o ovom poslovniku, koji ima ovakve odredbe, građanima Srbije govori da oni, Vlada Republike Srbije hoće da diriguje radom Parlamenta. Nije dobro da Vlada određuje dnevni red Skupštini, a na tom dnevnom redu da budu izmene i dopune Poslovnika. To nije dobro. Jednostavno, postoje neki akti u koje Vlada ne sme da se meša. Ako Vlada nije udostojila ovu skupštinu da podnese izveštaj o svom radu, a na to je obavezna i po Zakonu o Vladi i po ovom poslovniku... (Predsednik: Vreme.) ... iskoristiću i svojih sledećih 10 minuta. Ako Vlada po ovom poslovniku i po Zakonu o Vladi nije ispoštovala ovu skupštinu da joj podnese izveštaj o svom radu, da kaže šta je uradila, koliko je radila, da li je ostala na reformskom kursu ili nije, da li je ogrezla u reforme ili nije, da se o tom izveštaju ovde raspravlja, da se taj izveštaj usvaja, pa da svi građani mogu da čuju šta se radi i šta radi Vlada, a ne da nam to bude servirano preko biroa za komunikacije ili neke druge službe. To je način na koji treba da se vodi rasprava u ovom parlamentu. Ako se uzima anglosaksonski primer poslovnika ili se ovaj rad našeg parlamenta utvrđuje po anglosaksonskom primeru, onda treba da se zna da u britanskom parlamentu svake srede predsednik vlade i svi ministri sede, tako da poslanici koji ne podržavaju vladu mogu da ih pitaju sve što žele i to se direktno prenosi. Kada smo mi kao poslanici u ovom parlamentu bili u mogućnosti to da uradimo? Nikada. Da li je neko kaznio predstavnike Vlade za to što oni, iako je to njihovo pravo, nije obaveza, ne prisustvuju sednicama Vlade. Kada ste poslednji put videli predsednika Vlade u ovoj skupštini? Kada ste poslednji put videli bilo kog ministra? Ne možete da se setite. Možda tri puta za ovih godinu i po dana. Sve to govori o činjenici da Vlada želi da manipuliše radom Parlamenta, da uredi Parlament po svojoj meri i da jednostavno ukine parlamentarizam. Ono što se desilo prilikom usvajanja Zakona o ministarstvima, rekao sam da je to ukidanje parlamentarizma u Srbiji. Nije dozvoljena rasprava o jednom zakonu koji je tako važan za građane Srbije, zakonu koji treba da udari osnovu za rekonstrukciju Vlade Srbije, rekao bih ovde, za proširenje Vlade Srbije. Ovde se silno govorilo o raznim troškovima koji su korišćeni. Ko govori o troškovima najveće vlade u Evropi. Mi imamo najbrojniju vladu u Evropi, koja ima puno službenih vozila i hoćemo još da je proširimo.
Gospodine Mihajlov, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda. To su izmene i dopune Poslovnika.
Nećemo više o tome da Vlada ima najviše potpredsednika u Evropi, naša Vlada. Vraćamo se na odredbe koje se tiču Poslovnika; Njime se uvodi diskriminacija poslanika, što je potpuno suprotno Ustavu. Ustav garantuje svakom poslaniku da samostalno obavlja svoj posao, po svojoj savesti i po obavezi koju ima prema građanima. Jedini sudija u donošenju političkih odluka u ovom parlamentu su građani koji će nam dati poverenje ili nam ga neće dati na sledećim izborima. Ne možete o našem radu da sudite na način na koji to vi želite: na osnovu baratanja karticama (gde ima više kartica nego što ima poslanika u sali, imamo navodno poslušne poslanike koji sede), uskraćuje se pravo i praksa koja je postojala da poslanici mogu da govore ne o povredi Poslovnika, već da daju predlog po Poslovniku, što nijednom rečju nije zabranjeno u ovom poslovniku. Vi izvodite pravo da je sve ono što nije izričito dozvoljeno, Poslovnikom zabranjeno. To je teorija prava koja je napuštena još u srednjem veku. Imamo u modernoj teoriji prava da je dozvoljeno sve ono što nije izričito zabranjeno; ovim poslovnikom dozvoljavate samo ono što je dozvoljeno. Ništa drugo nije dozvoljeno ili postoje dvostruki aršini za pojedine poslanike u ovoj skupštini. Jednim poslanicima je sve dozvoljeno: da dobacuju, dovikuju, a drugima nije ništa dozvoljeno. Tako, jednostavno, posledice pri zavođenju reda u ovom parlamentu snose kako poslanici koji utiču da se pravi nered u ovoj sali tako i oni koji vode. Davanjeposlovničke mogućnosti predsedniku Skupštine da izriče meru udaljenja od 90 dana, jednostavno je nešto skandalozno i protivustavno; jer ne može predsednik Skupštine da ima diskreciono pravo da udalji i promeni krvnu sliku ovog parlamenta, da utiče na glasanje, da poizbacuje pola poslanika na 90 dana iz ove sale, tako da možemo da dođemo u situaciju da 124 poslanika budu izbačena iz sale na 90 dana, da 126 poslanika zaseda i u reformskom duhu donosi reformske zakone. Da li su to te reforme? Neko je pominjao Kaligulu. Vi pravite parlament po receptu Kaligule. Dame i gospodo, Srbiji takav parlament ne treba. Treba da čuvamo dostojanstvo i ovaj parlament. Demokratska stranka Srbije neće glasati za ove izmene i dopune Poslovnika, jer one duboko vređaju Parlament, građane Srbije i sve one koji žele drugačiju državu. Kada već govorimo o tome da neko uskraćuje kvorum i da ne prisustvuje sednicama, neka kamera snimi poslanike koji na isti način demonstriraju političku volju, kao što je to demonstrirala Demokratska stranka Srbije tako što nije prisustvovala pojedinim tačkama dnevnog reda. Neka kamere pokažu dvostruke standarde u ovoj skupštini. Neka kamere pokažu nedoslednost onih koji predlažu poslanicima koji se bore za interes građana da im se oduzmu mandati i da se prekroji izborna volja.
Gospodine Mihajlov, drugi put vas upozoravam da se vratite na temu dnevnog reda, a i 18,00 je časova, pa vas molim da budete parlamentarni i da privedete kraju diskusiju.
Na kraju, kao što sam rekao, poslanici Demokratske stranke Srbije neće podržati ovaj poslovnik, neće podržati dalje restrikcije poslaničkih prava zato što to duboko vređa intelekt ovog naroda, zato što narod koji se jednom oslobodio jedne vrste diktature ne sme da dopusti sebi da ide u novu vrstu diktature i niko ne sme u ovoj skupštini da ponovo potcenjuje građane Srbije, jer će oni svoju volju pokazati već na prvim vanrednim izborima koji će biti u Srbiji.
Rad nastavljamo sutra.