Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Petnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 83 narodih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 93 narodna poslanika. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži objašnjenje ili obaveštenje. Aleksandar Šešelj, izvolite.
Hvala gospođo Gojković. Dame i gospodo narodni poslanici, još pre tri godine smo imali prvi put najavu od vice premijera Republike Srbije i ministra inostranih poslova gospodina Dačića, da će Srbija da dodeli pripadnicima Rusko-srpskog humanitarnog centra u Nišu diplomatski status za, naravno, kao zasluga kao jedan simbolični gest za to njihovo učestvovanje u spasavanju građana Srbije od masovnih požara i poplava koje smo imali proteklih godina u Srbiji. Videli smo da je to odjednom postalo parekselans političko pitanje i da se na najavi ministra stalo. Postavljam pitanje gospođi Ani Brnabić – kada će Vlada Republike Srbije da dodeli diplomatski status pripadnicima Rusko-srpskog humanitarnog centra, kao što su pripadnici vlasti tj. ministri u Vladi najavljivali već nekoliko puta? Podsetiću vas da se vladajuća većina i SNS veoma često hvali u javnosti kako su odnosi između Republike Srbije i Ruske Federacije na istorijskom nivou, kako se predsednik Republike sastao 15 puta sa predsednikom Ruske Federacije Vladimirom Putinom, a onda vidimo da postoji neki problem u dodeljivanju diplomatskog statuta pripadnicima Rusko-srpskog humanitarnog centra. Gospođa Brnabić bi treba da objasni javnosti u čemu se sastoji taj problem, šta je to što je toliko problematično u svemu tome, a podsetiću vas i na to da je Ruska Federacija najvažniji, najiskreniji prijatelj Srbije, zemlja koja brani interese Republike Srbije u Savetu bezbednosti UN, koja se bori protiv prijema tzv. republike Kosovo u UN. Uvek su nam bili saveznici na svim poljima. Potpisano je mnogo ugovora između Srbije i Rusije, pre svega koji se tiču železničke infrastrukture. Najveći doprinos budžetu Republike Srbije tj. ima najuspešnija, možda, privatizacija u poslednjih 20 godina, privatizacija Naftne industrije Srbije čiji su vlasnici iz Rusije, tj. „Gasprom Njeft“. Ono što je najvažnije od sveta i zbog čega mi imamo moralnu obavezu da učinimo takav jedan gest jeste što je pre tri godine direktno Ruska Federacija sprečila da UN kroz Savet bezbednosti na predlog Velike Britanije donesu rezoluciju u kojoj se Srbija i Srbi proglašavaju genocidnim. Još mnogo nekakvih izmišljotina o masovnim silovanjima dece po BiH, tako da zaista mislim da javnost mora da bude obaveštena šta je sa ovim pitanjem. Podsetiću vas i na to da je SRS prikupila više od 30.000 potpisa na teritoriji Pokrajine Vojvodine za osnivanje jednog takvog centra na teritoriji Vojvodine, a da naprednjačka većina u pokrajinskoj Skupštini nikada nije stavila taj predlog na dnevni red. Podsetiću vas i na to da NATO pripadnici NATO misije u Srbiji, osim što imaju kancelariju Ministarstvu odbrane, imaju diplomatski status, nesmetani prolaz kroz Republiku Srbiju, oslobođeni su bilo kakvih taksi, poreza, putarina i svega ostalog, a to su pripadnici organizacije je zverski bombardovala Srbiju 78 dana. Takođe imam jedno pitanje za gospođu Gojković, predsednika Narodne skupštine, da li je ona informisana pošto smo videli da se informiše iz medija, da li je ona informisana da je Snežana Čongradin novinarka „Danas“ objavila kako je Srbija izvršila genocid u Srebrenici, a da su „Žene u crnom“ elita u Srbiji?
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Bojan Torbica.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, postaviću nekoliko pitanja republičkoj Vladi, Ministarstvu pravde, Republičkom javnom tužilaštvu, Ministarstvu finansija, Poreskoj upravi, Ministarstvu kulture i informisanja, Agenciji za privredne registre, kao i REM. Pod jedan, da li je televizijske programe N1, Nova S i Sport klub, emituju domaći ili strani emiteri? Odakle se tačno emituju ti televizijski programi? Da li nadležni organi uključujući i REM i da li su izvršili proveru navoda da se sedište napred navedenih emitera kao i mesta odakle se emituju navedeni programi nalazi u Luksemburgu? Da li su nadležni organi uključujući REM izvršili proveru navoda da se ovi programi emituju iz studija u Beogradu i da li REM vrši monitoring ovih kanala, odnosno operatora koji reemituju ove programe? Da li emiteri programa N1, Nova S i Sport klub imaju neophodne dozvole za emitovanje televizijskog programa u skladu sa pozitivnim zakonskim propisima u Srbiji? Da li emiteri programa N1, Nova S i Sport klub poštuju sve zakonske propise i plaćaju propisane nadoknade? Ukoliko plaćaju molio bih da mi odgovorite koje naknade i kome plaćaju i naravno u kom iznosu, a ukoliko ne plaćaju molio bih da mi se odgovori po kom osnovu ne plaćaju? Sledeće pitanje, da li emiteri TV programa N1, Nova S i Sport klub, da li su upisani u registar medija koje vodi APR? Da li se emiteri TV programa N1, Nova S i Sport klub poreski obveznici u Srbiji i da li ispunjavaju sve svoje obaveze u celosti? Da li ovi napred pomenuti emiteri plaćaju naknadu SOKOJ-u i OFPS-u u kom iznosu i ukoliko ne plaćaju po kom osnovu su oslobođeni plaćanja naknade? Šta su nadležni državni organi, uključujući i Komisiju za zaštitu konkurencije, preduzeli po pitanju emitovanja reklama kod ovih nazovi inostranih TV kanala, pošto Zakon o elektronskim medijima zabranjuje da se menja izvorni sadržaj programa koji se u Srbiji reemituje, a ovi nazovi prekogranični kanali i dalje čitavog dana emituju višeminutne EPP blokove, kao i zašto niko od nadležnih državnih organa nije naložio kablovskim operaterima da iz mreže isključe sve prekogranične kanale koji krše zakon, a protiv odgovornih lica nije pokrenuo zakonske postupke? Na koji način je REM utvrdio da N1, Nova S i Sport klub nisu domaći kanali, odnosno da su prekogranični, kao i da na tim kanalima nema domaćih reklama koje, izuzev njih, vide svi građani Republike Srbije? Da li su nadležni organi preduzeli korake, ako nisu, kada će to učiniti, da utvrde da li se na prekograničnim kanalima čija su sedišta u inostranstvu, N1, Nova S i Sport klub, eventualno prekida izvorni signal koji ide sa mastera iz inostranstva i ubacuju reklame na srpskom jeziku? Ako se to dešava, ko to čini i kada će preduzeti odgovarajuće korake i pokrenuti postupke protiv odgovornih lica? Podsetiću nadležne da Zakon o elektronskim medijima reguliše oblast reemitovanja tako što prema odredbama ovog zakona reemitovanje označava preuzimanje i istovremeno emitovanje programskih sadržaja bez menjanja, prekrajanja, ubacivanja bilo kojih drugih sadržaja, priloga, rubrika, reklama, oglasa i reportaža. Takođe se članom 46. istog zakona garantuje sloboda prijema reemitovanja medijskih usluga iz drugih država koja je Republici Srbiji zajamčena potvrđenim međunarodnim ugovorima, a članom 100. određeno je da nadzor nad emiterima vrši REM. Takođe je propisano da je operator dužan da distribuira medijske usluge, radio i TV emitovanje istovremeno i u potpunosti bez promena, kao što je propisano da regulator vrši nadzor i stara se o izvršenju obaveza operatora propisanih odredbama ovog člana u saradnji sa RATEL-om. Po Zakonu o oglašavanju, članom 74. stav 2. određeno je da nadzor nad primenom zakona u pogledu oglašavanja vrši regulatorno telo za elektronske medije, poznatije kao REM, a Konvencija o prekograničnoj televiziji precizno reguliše oblast reemitovanja prekograničnih kanala. Kako eventualno kršenje ovih propisa, kao i propisa kojima se reguliše pitanje poreskih i drugih obaveza, može predstavljati radnju niza privrednih prestupa i bitnih obeležja niza krivičnih dela za koje se goni po službenoj dužnosti, očekujem da ukoliko se nije pristupilo proveri svih do sada saznanja koja imaju nadležni organi u utvrđivanju činjeničnog stanja i ocene da li ima ili ne elemenata za pokretanje prekršajnih i krivičnih postupaka, da se to učini u najkraćem roku, koliko odmah, kao i da ova moja pitanja tretiraju kao prekršajne i krivične prijave protiv odgovornih lica ova tri emitera. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Stevanović.
Uvažena predsednice, dame i gospodo, poslanička grupa Stranke moderne Srbije imaće dva pitanja upućena ministrima u Vladi Republike Srbije. Prvo pitanje upućujemo Ministarstvu trgovine, turizma i telekomu-nikacija. Skupština grada Novog Pazara donela je odluku kojom se ograničava prodaja alkoholnih pića u periodu između 20 časova i verovatno šest ili sedam ujutru. Iako smo imali slične pokušaje širom Srbije, jedan od najpoznatijih je bio u Beogradu i ta odluka je, na svu sreću, ukinuta, više puta je Ustavni sud pokazao da ta odluka pravi jedan veliki problem, iz prostog razloga što se tom odlukom ne zabranjuje samo maloletnicima i nekim drugim grupama koje bi mogle napraviti objektivno probleme konzumacijom alkohola u noćnim satima, nego svim građanima da kupuju alkoholna pića i, takođe, se trgovci teraju u gubitke. Analize udruženja poslodavaca na nivou Beograda pokazale su koliko je odluka o noćnoj prohibiciji bila štetna za razvoj trgovine, a s druge strane bila je neobično korisna za razvoj ugostiteljskih objekata koji su noću imali veći promet nego što bi ga imali kada ne bi došlo do narušavanja načela slobode trgovine. Stoga moje pitanje nije da li će Ministarstvo trgovine intervenisati i na pet dana odložiti tu odluku, nego je pitanje zbog čega se u članu 43. Zakona o trgovini zadržava pravo da trgovinski objekti mogu, iako je to suprotno Ustavu Republike Srbije, da odrede određeni period u toku dana kada se ne mogu prodavati određene robe koje mogu bitno da utiču na javni red i mir. Taksativno u zakonu su pobrojana alkoholna pića i pivo, pirotehnička sredstva i slično. Sama mera ne može na bilo koji način dovesti do toga da se smanje problemi uzrokovani konzumiranjem alkohola, ko želi to da radi može kupiti pre devet sati, može da pije u kućnoj radinosti, može da na bilo koji drugi način dođe do alkohola. Međutim, to otvara dva velika problema. Prvi problem koji se javlja je da se država postavlja kao mama i tata punoletnim osobama i određuje im kakav će životni stil imati i, na neki način, uskraćuje njihovu slobodu da kupuju robe i usluge koje nisu zabranjene za prometovanje, niti zahtevaju neke posebne dozvole. U sadašnjem pravnom sistemu Republike Srbije svaki trgovac može da prodaje alkoholna pića. Druga stvar, jednom kada se otvori ta mogućnost, moguće je da će se neko sutra setiti pametno, na primer, da zabrani prodaju naftnih derivata jer ljudi mogu brzo da voze kola noću ili da zabrani bilo šta što se lokalnoj samoupravi učini korisnim. Imali smo iskustva iz nekih mnogo boljih tržišnih demokratija koja su pokazala koliko je bilo koji oblik prohibicije pogrešan i vodi u pogrešna ponašanja, ne postiže efekte koji se žele postići, osim, naravno, efekta povećanja prometa trgovinskih objekata. Drugo pitanje upućujem ministarki saobraćaja. Naime, raspisan je i u toku je, sada se već i pojavio neočekivani pobednik na tenderu za subvencionisane avio linije iz Niša, neočekivano, to niko nikada ne bi pogodio, na tenderu je jedina uslove ispunila "Er Srbija". Ono što se javlja kao problem u celoj toj priči, linija od javnog značaja, kako se navodi u pozivu i kako se navodi u uslovi na osnovu kojih je "Er Srbija" pobedila na tenderu za 10 linija iz grada Niša, je da se ta odluka Vlade Republike Srbije zasniva na evropskoj direktivi koja govori da postoje linije od javnog značaja, ali koje moraju biti linije koje povezuju centar jedne države sa udaljenim regionima te države, kao što su, na primer, daleka ostrva, regioni do kojih se ne može stići automobilom i slično. Od svih subvencionisanih linija, na taj način u evropskom saobraćaju, avionskom, gotovo 95% su nacionalne linije, nisu linije za Bolonju, za Malme, za Salzburg i slična mesta, nego bi moglo biti jedino linija Beograd – Niš, koje trenutno možemo imati, ili možda Kraljevo – Niš, drugih trenutno nemamo mogućnosti da imamo, a nikako ne mogu biti linije ka inostranstvu. Takođe, Niš ni na koji način nije udaljena i nerazvijena oblast Republike Srbije da bi mogla potpasti pod taj režim. Stoga je moje pitanje – da li na taj način promovisanjem linija od javnog značaja mi na mala vrata nastavljamo da subvencionišemo „Er Srbiju“, iako to nije dozvoljeno prema propisima EU? Hvala na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Imam dva pitanja. Prvo ide na adresu Ministarstva spoljnih poslova, a drugo Ministarstvu unutrašnjih poslova. Ovo prvo se tiče pitanja koje sa žaljenjem moram ponoviti, mislim, ne ponavljam pitanje, druga je tema, ali je struktura pitanja ista ili slična - da li je i šta je, ili šta namerava, Ministarstvo spoljnih poslova da preduzme povodom sistematskih izjava prvih ili čelnih ljudi Republike Hrvatske povodom odluke Ustavnog suda Hrvatske o pravima srpske nacionalne manjine u Vukovaru, reakcije zvaničnih, a ne nekog avanturiste, ne neke marginalne opozicione stranke, ne nekog novinara ili kolumniste, nego prvih ljudi susedne države, počev od gradonačelnika Vukovara, gospodina Penave, zatim predsednice Kolinde Grabar Kitarović i predsednika Vlade Plenkovića? Dakle, i Penava, i gospođa Kitarović i Plenković, samo na različite načine, zapravo kazuju istu stvar. Gospođa Kitarović direktno se protivi odluci Ustavnog suda o vraćanju ćirilice u Vukovar, gospodin Plenković izražava zadovoljstvo zato što ta odluka ipak nije obavezujuća na onaj ultimativan način, dok gradonačelnik Vukovara, Penava, sada daje neku svoju interpretaciju događaja iz devedesetih godina sa problematičnim zaključkom za bilo koju pravnu državu, a pogotovo članicu EU kako ne treba preterivati sa pravima manjina, da bi to pogoršalo međunacionalne odnose, ispunjavanje odluke Ustavnog suda. Dakle, mislim da je naše Ministarstvo spoljnih poslova dužno, bez neke velike kampanje, krupnih reči pojedinih ministara, kakvih je do sada bilo, koje ništa ne znače, a samo dolivaju ulje na vatru, nego da zvanično postavi pitanje u vezi sa reakcijama na te odluke čelnih ljudi Republike Hrvatske, da bi na onakav način kao što bi to učinila svaka ozbiljna zemlja kada su u pitanju pripadnici njihovog naroda bilo gde u svetu. Mislim da tako treba da reaguje i Srbija, dakle bez dolivanja ulja na vatru, ali odlučno i diplomatski odgovorno. Moje drugo pitanje ide na adresu MUP i BIA i tiče se tekstova u više verzija koji su se u poslednje vreme pojavili u srpskim medijima o nekom planu „Omča“, „Omča za Srbiju“, navodnom tajnom planu vodećih NATO država, gde se kaže da se protiv Srbije vodi specijalni rat, da je zapad pokrenuo, citira, „Operaciju Omča“, u kojoj je razrađen plan za slom Srbije. Jasno se govori da „Omča“ stvarno postoji, da je nedavno pokrenuta, da su „Omču“ počele da zatežu vlade i obaveštajne službe vodećih država NATO uz oslonac na vlade i obaveštajne službe država u našem okruženju, da strane obaveštajne službe neće odustati, da se mogu očekivati čak i atentati i politička ubistva, pri čemu se kao zgodni kandidati pominju neki lideri opozicionih stranaka i kritičari Vlade, da bi onda, navodno, srpska Vlada bila optužena za to i, konačno, da će zapadne sile, pre svega SAD i Velika Britanija, nastaviti podrivanje i davljenje Srbije metodama specijalnog rata. Ne tražim i ne pozivam na odgovornost novine ili novinara, ja kao narodni poslanik samo očekujem da MUP pruži informaciju da li takav plan… da li ima indicija da postoji „Omča“ i čemu se onda toliko topimo pred našim, navodno, stranim prijateljima, čemu čitava seansa sa gospodinom Makronom ako ima bilo kakvih indicija da takav plan postoji? Da li je u pitanju samo uznemiravanje javnosti, što takođe treba jasno i glasno reći ili je opasnost realna i onda treba da se mobilišemo u saniranju te opasnosti svi skupa? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, postaviću dva pitanja, ministru finansija i ministru poljoprivrede, a reč je o sledećem. Poslednjih godina suočeni smo sa jednim veoma ozbiljnim problemom koji ne samo da utiče na životnu sredinu, već predstavlja nezakonito korišćenje prirodnih resursa. U pitanju je nelegalna separacija peska i šljunka iz vodotokova širom Srbije koja, nažalost, u nekim slučajevima se toleriše od strane nadležnih organa, što ostavlja sumnju da je povezano sa korupcijom. Ovaj šljunak se koristi kao građevinski materijal, a veliki broj nelegalnih šljunkara se na ovaj način bogati ne plaćajući naknadu. Znamo da je 2018. godine donet Zakon o naknadama za korišćenje javnih dobara i u ove naknade spada i naknada za vode, odnosno naknada za eksploataciju i separaciju peska i šljunka iz korita vodotokova. Nekontrolisanom separacijom peska i šljunka dolazi do velikih poremećaja u vodotokovima, remeti se životna sredina i živi svet, a ima mnogo primera da usled nekontrolisanog vađenja peska i šljunka dolazi do plavljenja i urušavanja poljoprivrednog zemljišta uz rečne tokove. Drastični primer za to je narušena životna sredina u području reke Drine, gde zbog nekontrolisane eksploatacije peska i šljunka najplodnije zemljište preko noći nestaje. Znamo za slučaj poljoprivrednika kome je Drina odnela oko tri hektara obradivog zemljišta, a da niko ne nadoknađuje tu štetu. Ovakvih primera ima i u drugim delovima Srbije, naročito u vodotokovima Velike Morave i Južne Morave. U vezi sa tim želim da pitam ministra finansija da li je od donošenja Zakona o naknadama za korišćenje javnih dobara povećana kontrola i naplata naknade za eksploataciju šljunka i peska iz vodotokova i kontrola šljunkara i legalnosti njihovog rada? Ministru poljoprivrede nadležnom za pitanja vodoprivrede postavio bih pitanje da li postoji evidencija o poljoprivrednim površinama ugroženim legalnom i nelegalnom eksploatacijom šljunka iz vodotokova i da li se preduzimaju mere za sprečavanje nelegalne eksploatacije i koje se aktivnosti preduzimaju da bi se poljoprivrednicima nadoknadila šteta koju trpe zbog nelegalne eksploatacije peska i šljunka? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Parezanović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsedavajuća. Postavljam pitanje Ministarstvu kulture i informisanja, Ministarstvu pravde, REM-u, UNS-u i NUNS-u, a moje pitanje se odnosi na do sada nezapamćen pokušaj gušenja slobode medija i slobode izražavanja od strane Dragana Đilasa, koji je posle sijaset tužbi koje je podnosio protiv svojih kolega i protiv medija došao na jednu ideju, potpuno neverovatnu, a to je da od suda traži da njegovim političkim protivnicima zabrani da pominju njegovo ime u negativnom kontekstu. Dakle, niko nikada nije pomislio u ovoj zemlji da od suda traži da se zabrani pominjanje njegovog imena i da se vraća delikt mišljenja. Kao neko ko je i sam tužen od strane Dragana Đilasa, ja mogu slikovito da vam objasnim kako izgleda jedno suđenje sa Draganom Đilasom. On se pojavi na sudu i kaže kako je on protiv teških reči u politici i kako političari treba da se uvažavaju, kako ne treba da vređaju jedni druge, da se nazivaju lopovima ako to nije pravosnažno osuđeno. Dakle, da ga ne poznajete, pomislili bi kako jedan divan čovek. Onda obavezno pominje decu, kako njegova deca plaču, kako ne mogu da izađu na ulicu, kako mu je teško i da se zatvori u jednu prostoriju i plače danima. Prosto, suzu da pustite koliko je to jedna tužna priča, a onda, kada se suđenje završi, onda se Drljagan Đilas zagrli sa svojim pajtosima, Jeremićem, Obradovićem, Veselinovićem, Sergejom Trifunovićem, svim onim ljudima koji već mesecima danonoćno vređaju sve ljude u Srbiji koji ne misle kao oni, koji predsednika Srbije nazivaju kriminalcem, lopovom, napadaju njegovu porodicu, njegovu majku, oca, sina, brata. Dakle, ono što je zajedničko svim tim ljudima jeste da je njihov politički vođa Dragan Đilas i da je on ideolog jedne takve medijske kampanje, čovek koji koristi druge ljude za najprljavije poslove, a onda sebe pred sudom predstavlja kao neko nevinašce, nekog finog čoveka koji mrava ne bi zgazio. Možete li samo da pomislite na trenutak obrnutu situaciju, da je predsednik Srbije za svaku uvredu i laž koju je pretrpeo, da je tužio nekoga iz opozicije i da je od suda tražio da se njegovo ime ne pominje i da niko ne sme da pomene njegovo ime u negativnom kontekstu. Možete samo da zamislite kakva bi onda histerija nastala? Pa, mi bi bili najveći diktatori, najveći fašisti. Vešali bi nas ovde na Terazijama kada bi samo neko pomislio da na takav način guši medijske slobode. Kada Dragan Đilas to radi, kada Dragan Đilas preti medijima da će da im oduzima nacionalne frekvencije, onda niko nema nikakav problem sa tim. O tome kako Dragan Đilas razume medije i kako posmatra demokratiju, još 2011. godine govorila je Verica Barać, tadašnja predsednica Saveta za borbu protiv korupcije. Ja ću citirati samo jedan deo njenog izveštaja, da bi shvatili kako Dragan Đilas razume medije i demokratiju u Srbiji. „Nekako se u Srbiji podudarilo da su najmoćniji u medijskoj sferi ujedno i najbliži državnom vrhu. Dva vrlo bliska čoveka predsedniku Srbije, Šaper i Đilas, preko svojih medijskih firmi su uspostavili potpunu kontrolu medijskog prostora“. Ona je dodala da gradonačelnik Beograda i potpredsednik DS Dragan Đilas ima dve firme za medije preko kojih idu kanali za novac i kupovinu reklama i druge uticaje na medije. Kada smo probali da o tome razgovaramo, završilo se ignorisanjem i kao kakve to veze ima? Nema kod nas ništa veze, rekla je Verica Barać i dodala da sa tako kontrolisanim i zarobljenim medijima nema ni govora o efikasnoj borbi protiv korupcije, jer mediji javljaju samo ono što vlast želi da čuje. Dakle, iz ovih izveštaja najbolje možete videti kakve su bile medijske slobode u Srbiji 2010/2011. godine kada je Dragan Đilas upravljao medijima u Srbiji. Dakle, ja postavljam pitanje svim institucijama koje sam pomenuo na početku, šta ćete konkretno uraditi da bi zaštitili slobodu izražavanja i slobodu medija u Srbiji? Šta ćete konkretno uraditi da bi stali na put pritiscima i ucenama koje trpe različiti mediji i pojedinci od strane Dragana Đilasa, koji je postao toliko bogat i osion da je izgubio svaki kontakt sa realnošću i očigledno smatra da je njemu sve dozvoljeno. Ono što ja mogu da kažem u svoje ime i u ime svojih kolega, ne postoji ni jedna tužba, ni jedan pritisak koji će nas sprečiti da govorimo o tome, o svim nedelima Dragana Đilasa i koji će na s sprečiti da govorimo o tome kako je on preko leđa građana Srbije postao jedan od najbogatijih ljudi u ovoj zemlji. Kada čujete Dragana Đilasa kako on kaže kako je on mnogo pošten, kako nikada ništa protiv njega nije dokazano, pa, to otprilike, funkcioniše ovako, za sve prljave poslove koje je radio uvek je za te poslove koristio neke druge ljude. Onda npr. na mahinacijama prilikom rekonstrukcije Bulevara Kralja Aleksandra nije uhapšen Dragan Đilas, nije on nosio nanogicu i ne sudi se danas njemu, nego se sudi Aleksandru Bjeliću, tadašnjem gradskom menadžeru, koji je radio prljave poslove za Dragana Đilasa, a svi dobro znamo da niko ko je tada bio činovnik u Gradu Beogradu ništa nije mogao da uradi bez znanja i odobrenja Dragana Đilasa. Tako je on ispao pošten, a bedu na vrat je naneo drugim ljudima.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Hvala. Nastavljamo rad. Prelazimo na zajednički, načelni jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 2. i 3. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da danas sednici prisustvuje potpredsednica Vlade, ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, prof. dr Zorana Mihajlović, Aleksandra Damnjanović, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Jovanka Atanacković i Đorđe Milić, pomoćnici ministra građevinarstva, saobraćaja, infrastrukture. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika, otvaram zajednički, načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti i Predlogu Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o uspostavljanju zajedničke kontrole na graničnom prelazu za međunarodni drumski saobraćaj Preševo, Republika Srbija – Tabanovce, Republika Severna Makedonija. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Da.) Prof. dr Zorana Mihajlović, ima reč.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, potpredsednici, drage poslanice i poslanici, pred vama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Mi smo počeli jedan važan i veliki projekat, već na teritoriji Republike Srbije u četiri grada se, može se reći, gotovo izvode radovi. U dva grada je proces javnog poziva u toku. Naš plan je da u prvoj fazi izgradimo 8.022 stana za, upravo, pripadnike snaga bezbednosti. Ali, došli smo do zaključka radeći ovaj projekat i realizujući ovaj projekat u Vladi Republike Srbije, da je zaista neophodno da proširimo, dakle, lica koja imaju pravo da mogu takođe da budu u sklopu ovog projekta. To su pre svega borci, članovi domaćinstva palog borca, ratni vojni invalidi i naravno za mirnodopske vojne invalide. To je osnovni razlog zašto se pred vama nalazi u stvari predlog izmena ovog zakona, uz još jednu napomenu, imajući u vidu da bi mnogi želeli upravo da ove stanove kupuju, budući da ovo nisu nikakvi socijalni stanovi, ovo nije nikakvo poklanjanje stanova, budući da bi mnogi voleli da kupuju, pre svega, stanove na teritoriji Grada Beograd, smatrali smo takođe da jedna od izmena mora da bude prioritet da pre svega imaju oni koji su prijavljeni da stanuju na teritoriji Grada Beograda. Tek onda kada se sve to završi, onda mogu možda i ovi drugi koji nisu prijavljeni na teritoriji Beograda, da takođe grade svoje stanove. Ono što želim, takođe, da vas informišem jer je ovo važna prilika i ovo je važan projekat za Republiku Srbiju, važan je ne samo zbog toga što ćemo graditi stanove i na taj način se odužiti svima onima koji brane i rade za našu zemlju, ali jednako je važan i za privredu naše zemlje, za rast BDP, za stvaranje mogućnosti da mala i srednja i veća preduzeća mogu da učestvuju u izgradnji ovih stanova, što se i vidi po tome ko se prijavljuje na javne pozive i ko i dobija na tenderima da gradi stanove. Želim da vas informišem da se gradi u Vranju 186 stanova, u Nišu 190, u Kraljevu trenutno 200, u Kragujevcu 2016, u Novom Sadu će to biti 548, Sremskoj Mitrovici 190. Dakle, mi smo već krenuli sa 1.530 stanova. Očekujemo da ove i naredne godine počne izgradnja ukupno 8.022 stana. Vrednost sa kompletnom infrastrukturom je 325 miliona evra. Država je obezbedila lokalnim samouprava novac da srede infrastrukturu, odnosno spoljnu infrastrukturu. Dakle, te zgrade se nalaze na dobrim mestima, sa uređenom infrastrukturom, sa obdaništima, školama, svime onim što je potrebno da postoji kao sadržaj ukoliko se gradi jedna zgrada, jedna ili dve zgrade, ukoliko one treba da zadovolje, pre svega, životni standard građana. Cene u evrima po metru kvadratnom, zajedno sa, plus naravno PDV, za Vranje je 400 evra, Niš 450, Kraljevo 400, Kragujevac 430, Novi Sad 500, Sremska Mitrovica 430 i Beograd 500. U svakom slučaju, verujem da ćemo danas moći da razgovaramo i zašto smo proširili ove uslove, a takođe mislim da je vrlo značajno da sve ono što smo u dinamici predvideli kada govorimo o realizaciji ovako važnog projekta, mi zaista i radimo. Imala sam prilike da pre nekoliko da na obiđem gradilište u Vranju. Dakle, 50% dinamike radova je potpuno završeno. Drugi predlog zakona ispred vas je o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o uspostavljanju zajedničkih kontrola na graničnom prelazu za međunarodni drumski saobraćaj Preševo-Tabanovci. Bez obzira koliko ulažemo u infrastrukturu i gradimo puteve i železnice rekonstruišemo i povezujemo se sa regionom, ono što postoji kao problem i koji se oseća svake godine, nije to samo pitanje letnjih perioda, jesu tzv. „nefizičke barijere“, odnosno dugo čekanje na granicama, koje pogotovo za teretni saobraćaj izgleda u proseku nekada između 10 i 15 sati. Trenutno na Horgošu, Batrovcimam kao i dole kod Dimitrovgrada zaista su gužve velike i to je jedan od razloga zašto ste krenulo u ovakve razgovore sa Vladama, kako da napravimo nekako jednu graničnu kontrolu, naravno carina, granice i sve ono što je neophodno. Jedan od tih sporazuma na inicijativu našeg predsednika, Aleksandra Vučića, jeste upravo ovaj Sporazum koji je potvrđen u parlamentu, a ovo je sada i Predlog zakona o potvrđivanju ovakvog jednog Sporazuma. Mislimo da će to i te kako da olakša za međunarodni drumski saobraćaj prevoz, odnosno olakšaće prelaz granice. Takođe, želim da vas ovom prilikom informišem da se mi zalažemo da se prošire kapaciteti kako na Horgošu, tako dole i kod Dimitrovgrada. Proširili smo kapacitete na Batrovcima i očekujemo da u narednom periodu na svim graničnim prelazimo uspostavimo jednu kontrolu, jedno mesto gde se vrši kontrola jedne i druge strane, bilo da ulazite, odnosno da izlazite iz neke zemlje. Verujem da su ovo važne izmene jednog zakona, odnosno ratifikacija, odnosno potvrđivanje sporazuma između dve vlade. Verujem, takođe, da ćemo imati uspešnu i dobru raspravu. Mi smo spremni da vidimo i kroz amandmane, vezano za prethodni zakon, možemo li neke stvari još poboljšamo. Verujem, takođe, da ćemo naravno usvojiti ove predloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Stevanović.
Uvažena ministarko, sa saradnicima, dame i gospodo, ova dva zakona ne donose neke epohalne promene, ali zaslužuju da se o njima kaže nekoliko stvari za koje, barem mi u poslaničkoj grupi SMS smatramo da jesu bitne. Da krenemo od ovog zakona koji ima malo manje mesa, o kome se treba diskutovati, reč je o integrisanim graničnim prelazima, Kod njih je u stvari šteta što mi kao zemlja, a i Boga mi naši susedi, nismo pre krenuli u taj proces, jer gubici koji nastaju kako u robnom prevozu, tako i u putničkom, zbog predugog čekanja na granicama u velikoj meri ugrožavaju konkurentnost Srbije, ali i naših suseda. Na neki način, investicije koje, recimo, uložite u autoput ili u magistralni put, na neki način neće imati toliko brzo otplatu, iz prostog razloga što se nekada bira kilometraža, nekada se bira i raspoloživo vreme. Sa te strane, svaki integrisani prelaz jeste dobra stvar, kako zbog funkcionisanja saobraćaja, tako i zbog smanjivanja mogućnosti da, hajde uslovno rečeno, postoji različiti tretman nekih stvari na graničnim prelazima, koji se svode, recimo, na izbegavanje carinskih dažbina, plaćanje PDV-a i slične stvari. Sa integrisanom kontrolom to ide mnogo, mnogo teže. Sa te strane treba da nastavimo da uvodimo integrisane prelaze sa svim našim susednim državama, jer je to dobar način da uradimo nešto na podizanju naše konkurentnosti. Naravno, za ljubav su potrebne dve strane. Nama, doduše, treba mnogo ljubavi pošto imamo mnogo suseda, ali treba od nečega da se krene. Što se tiče drugog zakona, koji se odnosi na izgradnju stanova za pripadnike bezbednosnih snaga Republike Srbije, ove u stvari izmene na neki način bi trebale biti suština zakona, sada ću reći i zašto. Još juče u raspravi sam, kada smo raspravljali o jednoj drugoj stvari, kada se nisam javio, jer nisam na kraju imao reći nešto posebno novo i bez potrebe ponavljati se nakon jedne relativno korektne rasprave, sa dosta argumenata, svaku stvar možete posmatrati na prvi pogled i posmatrati sistemski i razmišljati šta postižete ono što svako vidi kada donosite neki zakon, a šta su posledice u nekom roku koji je malo duži. Na taj način i posmatram ovu dopunu zakona, o kome smo raspravljali, ima već više od godinu dana, malo jače od godinu dana, ako se ne varam, bilo je proleće prošle godine. Sa jedne strane, neosporno je da, kada posmatrate kako biste uredili državu, možete imati različiti stav. Ako volite slobodu, ako verujete u preduzetništvo, ako verujete u spontane interakcije ljudi, težiće te da vidite što više stvari kako da locirate na privatni sektor. Ako verujete više u državu, kolektive, imaćete želju da više stvari izmestite ka državi. To je jedna ideološka razlika i svako će reći da je upravu kada na odgovarajući način posmatra svet oko sebe. Međutim, nezavisno od toga da li se nalazite u centru, znači, da ste više za to da tržište odlučuje, odnosno vaši sugrađani o tome koliko ste vi bitni jednom društvu, ili ste više za državu i državne intervencije, više volite kolektiv, svako će se saglasiti da je nesporna funkcija države zaštita privatnog vlasništva, kako od napada iznutra, tako i od eventualnog napada spolja. Primarna funkcija svake države je zaštita slobode i pravnog poretka u njoj, i ne postoji ni jedna ozbiljna ideologija koja neće reći da država ne treba time primarno da se bavi. Skoro sve ostalo može i ne mora biti zadatak države, ali zaštita slobode mora biti. Iz toga je zaista bitno kakav mi imamo sistem odbrane, kako se čuva naša bezbednost, od svakakvih mogućih rizika koji se mogu javiti. Rizici se menjaju kako godine prolaze, nisu isti kao pre 30 godina, biće drugačiji za 20, ali i dalje ostaje poenta da se uspeh jednog društva posmatra uspehom u zaštiti privatne svojine i njenoj nepovredivosti, koja se brani zakonima, ali brani se i primenom zakona, brani se odvraćajućim merama. Iz toga je osnovno pitanje - kako mi motivišemo ljude da stupe u taj sektor? U ovom slučaju, to će biti malo ponavljanja, zakon je u osnovi imao jedan, kako da kažem, motivacioni paket i paket kaže da će onaj koji se bude zaposlio u sektoru bezbednosti, ili je sada ovim izmenama bio u sektoru bezbednosti, što je bitno napomenuti, imati otprilike na mesečnom nivou neki dodatak koji iznosi od 80 do 100 evra tokom 20 godina karijere, iz prostog razloga što je stan mogao da kupi pod subvencionisanim uslovima, a ne pod preovlađujućim uslovima. Tu je jedino pitanje koje postoji, a na njega ne možete imati decidan odgovor, ko tvrdi da ga ima, može pogrešiti, jer uvek kada posmatrate taj jedan lepi balans, imaćete argumente i za jednu i za drugu stranu, naravno, onaj ko predlaže zakon će više braniti svoje, oni koji imaju drugo viđenje braniće svoje argumente. Da li je bolje za sistem odbrane Republike Srbije da oni koji su zaposleni u njenim službama imaju povećane plate upravo za toliko koliko se Srbija odrekla svojih primanja koje je mogla imati i da sami na tržištu kupe stanove gde god žele? Da li je za sistem odbrane bolje da imate ljude, da stimulišete sve jednako ili samo one koji nemaju rešeno stambeno pitanje? Koliko god taj izraz bio malo arhaičan, moram priznati, jer danas može svako da reši Da li je život, u stvari, učinio jako mnogo time što su kamatne stope pale, izuzetno pale, u odnosu na pre tri ili četiri godine mnogo su niže i samim time lakše je doći do nekretnina? Da li je to bolji put ili je ovaj put koji je u zakonu ponuđen bolji? Suština je da se naša država opredelila za drugi put i možemo govoriti o efikasnosti u realizaciji tog puta. To nije ništa sporno, drugačije gledište na isti problem. Međutim, ono što će meni ostati kao jedno veliko pitanje je koga tačno privlačimo u sistem? Šta da radimo sa ljudima kojima to nije bitno, a bitni su za sistem bezbednosti? Jer, kako bude vreme prolazilo, u sistemu bezbednosti će sve više biti ljudi sa visokim kvalifikacijama, velikim znanjima, jer će izazovi biti drugačiji. Srbiju verovatno niko neće napasti tako da brani pešadija, nego će trebati mnogo specijalističkih znanja. Da li je to dovoljno da privučete ljude, pogotovo u Beogradu? Da li je to pravi način i da li je to maksimalno dobra stvar, da imamo uvek sistem koji je spreman da brani našu slobodu i da brani naša ljudska prava i da brani našu otadžbinu? Tu imam dosta skepse, ali ako se na ovaj način motivacija uradi, ne mora da bude rđav i može doprineti da se reše neke stvari. Ono što jeste dobro u ovim izmenama je, ako smo već prvi put targetirali ljude koji su kreditno sposobni, koji imaju sigurne poslove i koji su dosta popularni klijenti komercijalnih institucija, kada bi želeli uzeti kredit, ovaj put u stvari radi se stvar koja ima dubokog smisla, a to je targetirati ljude koji su služeći našu otadžbinu, braneći naše slobode, naša ljudska prava, suverenitet Srbije, privatno vlasništvo i vršeći svoj posao koji je odgovoran i rizičan, došli u poziciju da ne mogu u potpunosti da koriste svoje potencijale koje su dobili rođenjem. Oni su u stvari prineli jednu solidnu žrtvu i takvim ljudima naša zemlja treba da se revanšira na ovaj način, mnogo više nego što je to bitno za ljude koji jesu kreditno sposobni. Stoga su meni ove izmene bolje nego sam tekst zakona, jer naše društvo je mnogo puta u svojoj istoriji, počevši od priče "Sve će to narod pozlatiti", kad smo pozlaćivali jedan rat 1885. godine, preko katastrofalnog odnosa prema vojnim invalidima nakon Velikog rata, preko zaborava invalida ratova 1990-ih i naše nesposobnosti da prihvatimo šta smo nekim politikama, bilo pobedničkim, bilo gubitničkim, učinili našim građanima i jednog velikog osećaja toga da ovo društvo ne ceni te ljude na dovoljan način, u stvari slali jako pogrešnu poruku, a to je da se za ovu otadžbinu ne vredi žrtvovati, ni najmanje, što je loša poruka i takve poruke ne trebamo nikada slati u budućnosti. S te strane ovaj zakon jeste dobar. Ako pogledate kako se neke druge uređene zemlje odužuju ljudima koji su dali svoje zdravlje, svoje radne sposobnosti ili život kroz oduživanje njihovim porodicama, mi smo opasno kaskali, delom zbog siromaštva, delom zbog toga što nismo želeli da vidimo neke stvari. S te strane ove izmene imaju jedan dublji smisao i dobro je što su prepoznate te grupe u našem društvu. S te strane, ponoviću još jedanput, ove izmene su, meni lično, kao nekome ko je u centru i ko mnogo voli slobodu i ko mnogo više veruje u komercijalne uslove, koliko god voleo ovu zemlju, a kad volite zemlju, morate voleti i državu, a najviše voleti tako što je kritikujete, kad mislite da treba da bi bila još bolja, oni su meni lično bolji nego sam tekst zakona koji smo prvobitno usvojili. To bi bilo to. Hvala vam na pažnji.
Hvala gospodine, Stevanoviću. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednica Vlade. Izvolite.
Želim da vam se zahvalim, posebno na komentaru za Predlog izmena i dopuna Zakona za izgradnju stanova za snage bezbednosti. U mnogome se slažem sa vama, ali bih samo želela javnost da podsetim da pre pet, šest, deset godina nije bilo moguće uopšte razmišljati o tome da država obezbedi novac za najosnovnije stvari u oblasti vojske i policije, zato što je prosto budžet bio potpuno prazan, zato što novca nije bilo, zato što smo se borili u drugim oblastima i u infrastrukturi, tačnije osnovno što je bilo, bilo je kako obezbediti i uopšte novac za penzije i za plate. Mnogo toga je Vlada Republike Srbije uradila da bi uopšte mogli danas da sedimo i da pričamo o jednom samo projektu, samo jednom projektu, a to je 8.022 stana, vrednosti preko 340 miliona evra. Prema tome, da ne govorimo o infrastrukturi i vrednosti investicija u infrastrukturi koje se danas mere sa iznosom od 14 milijardi evra. Dakle, nekada to nismo mogli. Konsolidovali smo budžet, uredili smo finansije, krenuli smo u promene i danas možemo da radimo ovakve stvari, i danas možemo da učinimo sve ono što neki pre nas nisu uradili, a trebalo je da urade, upravo za snage bezbednosti. Ono što je takođe važno, mi i te kako razmišljamo i razgovaramo u Vladi oko toga da se ovaj projekat proširi, da ne budu to samo snage bezbednosti, nego da budu i drugi korisnici, da li to bili lekari, nastavnici, profesori, ali to ćemo uraditi onda kada vidimo kako ovaj projekat bude krenuo, odnosno on jeste već krenuo, ali kako izgleda realizacija, a to ćemo videti već sledeće godine, kada prvi stanovi u Vranju dobiju svoje stanovnike. Sa druge strane, još jedna važna stvar vezana za pitanje integrisanih graničnih prelaza. Želim da vas podsetim da je Srbija ta koja je ka Evropskoj uniji, a isto tako i ka zemljama zapadnog Balkana prva pokrenula pitanje ukidanja, sklanjanja tih tzv. ne fizičkih barijera. Zato što one jednako koštaju državu, kao i fizičke barijere. Dakle, jedno je izgradnja puteva gde mi zaista imamo potrebu, kao zemlja koja se nalazi i koja jeste najkraća ruta između istoka i zapada, koja ima puno svojih suseda. Dakle, naš interes jeste da se povežemo sa regionom, ali jednako važno za našu konkurentnost i za našu privredu jeste da otklonimo ne fizičke barijere. Mi to već radimo sa Crnom Gorom. Gradiće se jedan integrisani granični prelaz. Mi ćemo to sada raditi i sa Severnom Makedonijom. Most koji smo radili, Ljubovija – Bratunac, gde očekujemo taj sporazum od strane Bosne i Hercegovine, imaće takođe jedan integrisani prelaz. Dakle, na jedno mesto će se vršiti prelaz. U mnogome ćemo pomoći upravo to povezivanje koje, kada se pogleda u strukturi uticaja na konkurentnost, utiče jednako kao i svaki put, auto-put ili pruga, koje se izgrade. Tako da mi od toga nećemo odustati, jer je to pitanje zaista privrednog razvoja naše zemlje, a verujem da je jednako važno i za naše susede. Nije nam jednostavno sa zemljama Evropske unije, zato što mi nismo članice Evropske unije i onda su te procedure sa strane u zemljama koje su članice Evropske unije i našim procedurama mnogo teže i tu nam pregovori idu mnogo teže, kako sa Mađarskom, tako i sa Rumunijom, tako i sa Bugarskom, da obezbedimo jedno mesto gde će se vršiti sama granična kontrola. Verujem da nismo daleko od toga kada napravimo određene sporazume. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade, koleginice i kolege, Predlog u izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti ima tri cilja i ove izmene su usmerene, pre svega, da se proširi krug ljudi koji mogu da konkurišu za ove stanove, drugo, da se definiše građevinsko zemljište za objekte koji se grade i, treće, da se preciziraju prioriteti za kupovinu stanova, pre svega, mislim na Beograd. U maju mesecu prošle godine smo doneli zakon koji je podrazumevao pravo da konkurišu za ove stanove imaju zaposleni u službama bezbednosti. Ovim izmenama omogućićemo i da borci, porodice palih boraca, ratni vojni invalidi i vojni invalidi u mirnodopskim uslovima, takođe, imaju pravo da konkurišu i da mogu da kupe ovu vrstu stanova. Izmenama zakona se precizira i tačno ko ispunjava ove uslove, odnosno tačno se svrstava ko pripada kojoj kategoriji i mislim da ćemo na ovaj način ispraviti jednu nepravdu i uneti jednu socijalnu dimenziju u realizaciji ovog projekta. Naravno, ovu ideju izgradnje stanova posmatram u jednom širem kontekstu, ne samo što će pripadnici snaga bezbednosti i nadam se i borci, članovi njihovih domaćinstava i vojni invalidi na taj način obezbediti sebi krov nad glavom, već je ovo od velikog značaja i za jačanje celokupnog sistema nacionalne bezbednosti. Naime, prema procenama oko 20.000 zaposlenih u Ministarstvu unutrašnjih poslova, znači, policija i BIA i u Ministarstvu pravde, sudska straža, kao i 14.000 pripadnika Vojske Srbije nema obezbeđeno, odnosno nema rešeno stambeno pitanje. Sada se ovom broju dodaju i borci, porodice palih boraca i ratni invalidi. Ne znamo tačno koliko njih će konkurisati, ali je važno što se ovom problemu pristupilo na jedan ozbiljan način. Sama činjenica da smo doneli već poseban zakon omogućava nam da lakše realizujemo ovu ideju i da lakše prevazilazimo sve prepreke na koje nailazimo na terenu. U tom kontekstu podržavam izmene i dopune zakone koje definišu da je zemljište za redovnu upotrebu, građevinsko zemljište, ispod objekta i zemljište širine jedan metar, odnosno ukoliko ne postoje tehnički uslovi da se formira takva parcela, onda je to zemljište ispod objekta i maksimalno pet metara širine oko objekta. Na ovaj način omogućavamo da se problemi na terenu konkretno rešavaju u hodu i otklanjaju se smetnje u onim situacijama, kao što već naveo, kada treba odrediti zemljište za redovnu upotrebu, a pri tom ne postoje tehnički uslovi za formiranje takve parcele. Pored toga, donošenjem posebnog zakona omogućili smo sistemsko rešavanje svih pitanja. Bez obzira da li se ovi stanovi grade u Sremskoj Mitrovici, Novom Sadu, Kragujevcu ili Vranju, propisali smo podjednake uslove i postupke po kojima se gradi i mislim da je to u samom startu realizacije ovog projekta donelo rezultate, jer su ubrzane procedure za izdavanje dozvola za gradnju, da je ubrzan postupak javnih nabavki, kao i eksproprijacija zemljišta tamo gde je bilo potrebno, odnosno gde će biti potrebno da se izvrši. Naravno, pozitivni efekti se već vide. Za nekoliko meseci u Nišu će 68 pripadnika snaga bezbednosti moći da se usele u stanove. Takođe, očekuje se da će do kraja godine biti useljivo i 186 stanova u četiri zgrade u Vranju. Važno je da su i na toj lokaciji završeni grubi radovi i, bez obzira što dolazi jesen, to neće ometati dalju gradnju, jer se oni odnose na fine radove u unutrašnjosti zgrada. Za sada je tempo izgradnje nešto sporiji u Kraljevu i Kragujevcu, ali počelo je tu. U Kragujevcu je postavljen temelj za dve lamele i očekuje se da u oktobru sledeće godine budu u roku završeni stanovi u ovom gradu. U aprilu je i u mom gradu Kraljevu počela izgradnja stanova za pripadnike bezbednosti, a nadam se da će to biti stanovi za borce, porodice palih boraca i vojne invalide. Na ovaj način pokazujemo brigu o njima kao društvo. Takođe, moram da istaknem da u Kraljevu živi veliki broj pripadnika Vojske Srbije. U Kraljevu se nalazi i sedište policijske uprave koje obuhvata gradove Kraljevo, Rašku i Vrnjačku banju. U Kraljevu se nalazi i sedište bezbednosno-informativne agencije, kao i sedište okružnog zatvora i za sve njih realizacija ovog projekta je veoma važna. Predviđeno je da se u Kraljevu u narednom periodu izgradi 946 stambenih jedinica i u ovoj prvoj fazi, gde će se izgraditi 200 stambenih jedinica, biće uloženo šest i po miliona evra. Grad je za tu priliku obezbedio odličnu lokaciju na površini od pet i po hektara u prigradskom naselju Ribnica i dobro je što ovde u ovom delu grada saobraćajna infrastruktura nije opterećena, odabir lokacije je odličan, jer će i sama lokacija ubuduće dobiti na atraktivnosti da može da se širi ta stambena zona i na ovaj način će se rasteretiti i centar grada, što je i još jedna prednost realizacije ovog projekta. Vlada je i u ovom slučaju imala razumevanje za lokalne samouprave, iako je u početku bilo predviđeno da su lokalne samouprave dužne da obezbede infrastrukturu do same lokacije, gde se grade stanovi, a da će Vlada obezbediti novac za radove unutar lokacije. Samo recimo u Kraljevu lokalni budžet je rasterećen za oko 200 miliona dinara, jer je budžetom Republike Srbije izdvojeno toliko novca da se izgradi saobraćajna infrastruktura do lokacije, kišna kanalizacija, vodovodna mreža i drugi priključci koji nedostaju. Dosadašnje iskustvo iz Niša i Vranja je pokazalo i da su lokalne samouprave bile odgovorne u svom delu posla, da su odradile svoj deo posla i nadam se da ćemo u drugim gradovima gde je izgradnja nešto sporija imati slično iskustvo. Zakonom su utvrđeni uslovi i prioriteti koji se odnose na zainteresovane koji konkurišu za kupovinu stanova. Sada je izmenom i dopunom zakona precizirano koji su to uslovi, odnosno koji su to prioriteti za teritoriju grada Beograda. Očigledno da je ova lokacija, odnosno lokacija teritorije grada Beograda najatraktivnija zbog pokretanja cena stanova na tržištu nekretnina i propisano je ovim izmenama i dopunama zakona da će prioritet imati oni koji imaju prebivalište na teritoriji Beograda na dan stupanja na snagu zakona. Podsetiću i da su kriterijumi koji su ranije propisani zakonom pravedni. Tu pre svega mislim da prednost treba da imaju zaposleni u službama bezbednosti, koji nemaju rešeno stambeno pitanje, pa tek onda oni koji imaju rešeno stambeno pitanje, ali smatraju da uslovi za život nisu odgovarajućeg kvaliteta. Takođe, moram da navedem i ograničenja koja su zakonom propisana od ranije, a to je da pripadnik službe bezbednosti koji je prodao nepokretnosti ili neko od članova njegovog domaćinstva neće imati pravo da konkuriše za ove stanove. I još jednom podsećanje, stan se ne može otuđiti narednih 10 godina i pripadnik službe bezbednosti moraće da provede u tom organu 10 godina ako žele da konkuriše za ovu vrstu stanova. Pored toga što će rešiti pitanje stanova zaposlenih u službama bezbednosti, mislim da će ovaj projekat pozitivno uticati i na celokupnu privredu, s obzirom da je zakonom već propisano da se preporučuje i da domaće firme treba da budu izvođači radova. To će biti jedan zamajac, jedan podsticaj i za građevinsku industriju. Iskustvo je pokazalo da su u Kraljevu i u Kragujevcu domaće firme dale najbolju ponudu i prošle su na tender. Biće povećana i zaposlenost. Korist će imati i naši proizvođači građevinskog materijala. Podsećam da je zakonom predviđeno da kada se napravi specifikacija građevinskog materijala 80% tog materijala, opreme, instalacija mora da bude od domaćih proizvođača. Posredno korist će imati lokalne samouprave kada se završe ove zgrade, jer na njihovim teritorijama se grade objekti i oni će kasnije ubirati porez na prihod, odnosno porez na imovinu. Vlasnici budućih stanova imaju niz finansijskih povoljnosti i pretpostavljam da će veliki deo njih otkupiti stanove tako što će uzimati bankarske kredite i to će njima biti jedna dobra opcija. Umesto da plaćaju kiriju za najam stana na taj način gotovo za isti iznos moći će u određenom periodu da otkupe sopstvene stanove i to je isto povoljno i za sam razvoj bankarskog sektora, jer će biti uvećana kreditna aktivnost. Pored ovih izmena i dopuna zakona danas raspravljamo i o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o uspostavljanju zajedničkih kontrola na graničnom prelazu za međunarodni drumski saobraćaj Preševo-Tabanovci. Ideja je da se umanji vreme čekanja na graničnim prelazima tako što bi se objedinile granične kontrole na ulazu u susednu državu, odnosno na izlazu iz jedne države. Sada je uobičajena praksa, kao što znamo iz iskustva, da se prvo obavi kontrola na izlasku iz jedne zemlje, zatim još jedna na ulasku u drugu zemlju. Usvajanje ovog sporazuma omogućiće će da se obavi jedna jedinstvena kontrola i to prilikom izlaska iz Srbije i ulaska u Makedoniju taj prelaz bi bio u Severnoj Makedoniji na prelazu Tabanovce, a obrnuto na izlasku iz Makedonije i ulasku u Srbiju na teritoriji Republike Srbije na graničnom prelazu Preševo. Ovo rešenje posebno dobija na značaju za vreme letnjih godišnjih odmora gde postoje gužve na graničnim prelazima i očekujem da ćemo što pre moći da pristupimo realizaciji ove ideje i da se završe svi neophodni radovi. Tako će se duplo smanjiti vreme čekanja na granici između Republike Srbije i Severne Makedonije. I ovaj sporazum pokazao je da se racionalnim dogovorom lakše može ostvariti obostrana korist. On je dobar primer dobre saradnje i zato će SDPS podržati ove predloge zakona. Hvala.
Hvala gospodine Jovanoviću. Sada reč ima narodni poslanik Bojan Torbica. Izvolite kolega Torbica.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Cenjena potpredsednice Vlade sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, kada govorimo o Zakonu o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, pitanje koje se rešava pomenutim zakonom mora se posmatrati u jednom širem kontekstu. Ovim zakonom se ne samo obezbeđuje krov nad glavom pripadnicima snaga bezbednosti koji nemaju rešeno stambeno pitanje, već rešavanje ovog pitanja je od velike važnosti za samo jačanje celokupnog sistema nacionalne bezbednosti. Imajući u vidu značaj i odgovornost posla koje pripadnici snaga bezbednosti obavljaju i njihov značaj za bezbednost čitave države, kao i lica koja su u ranijim ratnim dejstvima dala značajan doprinos bezbednosti, odbrani suvereniteta, nezavisnosti i teritorijalnoj celokupnosti države, a polazeći od toga da je najveći broj nerešenih stambenih potreba zaposlenih u državnim organima upravo među pripadnicima snaga bezbednosti koji decenijama nisu uspeli da trajno reše svoja stambena pitanja, aktuelna Vlada Republike Srbije je posle niza godina koje su bile od kraja 2000. godine pa do sredine 2012. godine, tokom koje su snage bezbednosti, a pre svega Vojska Srbije ponižavane i dovedene u status dobrovoljnog lovačkog društva, a njeni pripadnici dovedeni na ivicu životne egzistencije, i kao što rekoh, aktuelna Vlada je tokom prethodnih nekoliko godina pristupila sistemskom rešavanju svih problema kako samih snaga bezbednosti, tako i njenih pripadnika. Upravo i sama odluka da država otpočne sa gradnjom stanova za pripadnike snaga bezbednosti doneta na osnovu brojnih potreba pripadnika tih snaga bezbednosti. Sagledavši sve realne potrebe Vlada Republike Srbije je donela odluku da prvo otpočne sa izgradnjom stanova u Vranju, Nišu, Kraljevu, Kragujevcu, Novom Sadu, Sremskom Mitrovici i Beogradu. U prvo fazi projekta planirano je da se izgradi ukupno 8.022 stana u sedam gradova, a to na početku realizacije, odnosno u prvo A fazi iznosi 1.530 stanova, od čega je već otpočeto sa izgradnjom 792 stana, dok je u prvoj B fazi planirano da se izgradi još 6.492 stana, što stvarno predstavlja značajan pomak u odnosu na situaciju od pre deceniju ili više. Trenutno se radovi izvode u četiri grada, Nišu, Vranju, Kragujevcu i Kraljevu, a početak radova u Sremskoj Mitrovici, Novom Sadu se očekuje sredinom avgusta ove godine. Tender za izvođenje radova na izgradnji stanova u Beogradu se očekuje krajem oktobra ove godine. Sve ovo što sam do sada izneo jasno nam pokazuje da je ova Vlada Republike Srbije za razliku od prethodnih vlada iz perioda vladavine DOS-a pristupila odgovornom i sistemskom rešavanju ovog pitanja. To znači da će u narednom periodu veliki broj pripadnika snaga bezbednosti, ono što je najvažnije, ravnomerno bez ikakvih privilegija po pitanju grada u kom žive imati šansu da u potpunosti reše svoje stambene probleme. Posle nešto više od godinu dana, koliko je na snazi Zakon o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, stvorila se potreba da se izmenama i dopunama važećeg zakona dodatno urede uslovi, kriterijumi i način i postupak za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, kao i za borce, porodice palih boraca, ratne vojne invalide i mirnodopske vojne invalide. Te izmene se odnose pre svega na proširenje kruga lica koja se smatraju pripadnicima snaga bezbednosti, definisanje pojmova borca, člana porodičnog domaćinstva palog borca i vojnog invalida, kao i na utvrđivanje prava na kupovinu stana pod povoljnijim uslovima i prioriteta za kupovinu stana na teritoriji grada Beograda. Tako se izmenama i dopunama zakona proširuje krug lica koja mogu ostvariti mogućnost na kupovinu stana pod povoljnijim uslovima na borce, članove domaćinstva palog borca, ratne vojne invalide i mirnodopske vojne invalide. Razlozi zbog kojih je bilo neophodno proširiti krug lica je činjenica da su i ova predložena lica dala doprinos nacionalnoj bezbednosti i odbrani suvereniteta Republike Srbije. Zbog velike zainteresovanosti za stanove koji će biti građeni na teritoriji Grada Beograda izvršeno je i preciziranje koja lica imaju prioritet pri kupovini stana po povoljnijim uslovima na teritoriji Grada Beograda, precizirajući da su to zaposleni pripadnici snaga bezbednosti kojima je mesto zaposlenja na teritoriji Grada Beograda. Na kraju, želeo bih da odam priznanje republičkoj Vladi što ja za razliku, na primer, od perioda između 2008. do 2012. godine na sasvim drugi način rešavala, tj. rešava pitanja obezbeđivanja stambenog prostora. U tom periodu od 2008. do 2012. godine reći ću vam kako se na primer rešavao problem stana tadašnjeg ministra odbrane, čiji je suvlasnik na sadašnjem stanu na Vračaru, tj. vlasnik četiri desetine istog stana, firma „Vilafarm LTD“, koja je tokom mandata ministra Šutanovca dobila blizu 10 javnih nabavki i prihodovala oko 350.000 evra iz tih javnih nabavki. Firma „Vilafarm LTD“ je imala zajedničkog direktora Radomira Bzika sa firmom „Pejton Medikal“ koja je dobijala sredstva od Ministarstva odbrane. Onda nije čudo kako jedan bivši ministar odbrane, Dragan Šutanovac sa samo četiri i po godine mandata može doći do stana koji vredi preko milion evra. Mislim da nije na odmet izvući računicu kako je za preko milion evra bivši ministar odbrane, Dragan Šutanovac izgradio stan veličine 190 m2 i galeriju od 139 m2, a danas se za tih milion i nešto evra, po ovim uslovima koje Ministarstvo i Vlada daju, može izgraditi stambena zgrada za pripadnike snaga bezbednosti koja bi brojala preko 50 stanova. E, upravo u ovom leži razlika u odnosu kako se nekad rešavalo stambeno pitanje ljudi, na primer u Ministarstvu odbrane, policije od 2008. do 2012. godine i kako se isto pitanje rešava posle promene vlasti 2012. godine. Hvala.
Hvala, kolega Torbice. Sada reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre godinu i mesec dana u ovom parlamentu smo usvajali zakon po kome se stvaraju osnove za rešavanje stambenih pitanja pripadnika snaga bezbednosti. Mi srpski radikali smo tad izneli niz primedbi. Ono što je na prvom mestu, to je da ne treba praviti razliku kada su u pitanju građani Srbije. Treba omogućiti i svim građanima, ako je to Vlada u stanju, svim građanima da dođu do povoljnih cena za kupovinu stanova, pošto u tom zakonu je član 10. ostao nepromenjen. On predviđa da cena kvadratnog metra bude 500 evra, nema tog građanina u Srbiji kojoj nije rešio stambeni problem, da na taj način ne bi rešavao stambeni problem, imajući u vidu da cena kvadratnog metra trenutno u Beogradu, u Novom Sadu, u većim urbanim sredinama nije ispod 1.000 evra po kvadratnom metru i to bi svakom građaninu dobro došlo. Ali, objašnjenje je bilo da u prvoj fazi će se rešavati stambeni problemi odnosno pitanja omogućiti da se reše ti problemi, pitanje pripadnika službe bezbednosti, vojna lica, oficiri, policija, BIA, obaveštajnih službi i sada imamo nešto što se nadovezuje na taj član 1. a to je izmena i dopuna zakona gde se proširuje da će u mogućnosti biti invalidi, porodice palih boraca, itd. što je šira lepeza mogućnosti onih koji su na kraju krajeva pripadali ili pripadaju snagama bezbednosti vojske, policije i BIA, da oni ili njihovi potomci po istim uslovima eventualno pokušaju da reše svoj stambeni problem. Ono što je SRS tada govorila, čisto podsećanja, to je da ova ideja nije nova, nije od juče i nije došla sa ovom Vladom, odnosno sa resornim ministrom. Ova ideja je još od ranije, prisetite samo 2000. godine, počeo je program i projekat rešavanja stambenih problema, tzv. jeftinih stanova za građane Srbije. Tačno sam rekao – za građane Srbije. Ta ideja je nastala na razradi studije na kojoj su radili veliki stručnjaci iz različitih oblasti Srbije i nastala je na realnim osnovama da je bilo povoljnih uslova i da je u suštini moglo da se obezbede finansijska sredstva da se izgradi 100.000 stanova u Srbiji. Dobro ste čuli, 100.000 stanova, ali u svim delovima Srbije. Na tom projektu se čak angažovao i tadašnji predsednik Srbije, Slobodan Milošević. Jedan od živih učesnika koji je ovde danas prisutan je inženjer Milutin Mrkonjić. On je na kraju krajeva bio i taj operativac, koliko se sećam, koji je trebao da sprovede taj projekat, ali je rađen na bazi analiza koje su radili stručnjaci iz različitih oblasti. Pa se reklo, za rešavanje demografskih problema, za rešavanje svih ostalih problema sa kojima se suočavala Srbija potrebno je 100.000 stanova po ceni koja tada nije prelazila u protivrednosti 500 evra. Tada su bile marke. Spletom niza okolnosti odustalo se, nije došlo do realizacije, međutim, ta ideja je ponovo aktivirana 2003. godine kada je gradonačelnik Grada Beograda, Nenad Bogdanović rekao da u Beogradu treba da se prave stanovi koji neće biti skuplji od 600 ili 700 evra po kvadratnom metru. Ne bi to bilo toliko interesantno da tada nije počela utrka bukvalno političkih aktera na političkoj sceni Srbije, predstavnika pre svega nekadašnjeg DOS-a, u različitim frakcijama, različitim partijama. Javila se predstavnik, tada kandidat za gradonačelnika, G1 7+, govorim čisto zbog kontinuiteta, da se ministar bolje snađe, koja je rekla – sve su to gluposti, ispod 750 evra ne može biti kvadratni metar izgrađen u Beogradu. Srpska radikalna stranka nije zaostajala u tome, Aleksandar Vučić kao kandidat SRS za gradonačelnika konsultujući se sa stručnjacima iz te oblasti, izašao je u javnost da će on kao gradonačelnik da se potrudi da obezbedi izgradnju jeftinih stanova na teritoriji Grada Beograda, govorim o 2004. godini, po ceni ne većoj od 350 evra. Tada je počela kanonada napada na Aleksandra Vučića, kako je on jednak ili isti onome koji obećava kilogram hleba za tri dinara. Ta ideja je ostala očigledno zahvaljujući Aleksandru Vučiću koji je kao predsednik Vlade ponovo aktivirao tu ideju oko izgradnje jeftinijih stanova, nisu jeftini, za pripadnike snaga bezbednosti. Šta je bilo zajedničko u svim ovim idejama? Na prvo mesto se osim cene stavljalo da će se aktivirati, odnosno angažovati domaća građevinska operativa, da će to biti i te kako značajan impuls za porast BDP, da će se koristiti domaći proizvodi, odnosno materijal koji proizvodi domaće fabrike i to je moglo recimo da se očekuje 2000. godine, kada je ova osnovna ideja izašla na svetlost dana. Jer, tada smo imali još dobar deo, skoro čitava privreda koja nije bila privatizovana i imali smo firme koje su do duše, bilo je i privatnih, ali većina njih je značajnih, one koje su mogle da se upuste u ovoj projekat, bile državne firme. Posle toga, nakon privatizacije, teško je bilo da se poveruje da će moći tako da se koristi domaća građevinska operativa, odnosno da će se koristiti domaći građevinski materijal. Zašto? Zato što je došlo do različitih promena, velikih promena. Te firme koje su bile poput velikih giganata, kao što je „Rad“, kao što je „Ratko Mitrović“ itd. one su privatizovane, većina njih je devastirana, potpuno uništena, a proizvođači domaći građevinskog materijala istim putem, kao i građevinska operativa su krenuli kao građevinske firme. Posle kupovine bukvalno su nestale, ne postoje ili eventualno u tragovima, kao što su cementare. Šta je ovde naglašeno kada je u pitanju izgradnja stanova u većim urbanim sredinama kao što je Vranje, Niš, Novi Sad, Beograd, kao što je priključena Sremska Mitrovica itd? Naglašeno je isto ovo da će to biti prilika za domaću građevinsku operativu, da će tu domaći proizvodi iz oblasti građevine biti u velikoj meri korišćeni. Krenulo se sa realizacijom tog projekta, da ne ulazimo sad u detalje da je dolazilo do odlaganja, prolongiranja, jer zakon nije bio donet na vreme, pa onda sa lokalnom samoupravom nije postignut blagovremeno sporazum, pojedinim lokalnim samoupravama, ali pojavila se prva izgradnja i početak gradnje u Vranju i, možete misliti, izvođač je turska kompanija „Tašjapi“, podizvođač je domaći, to je „Milenijum“. Gde je sad čitava ta priča oko toga da će domaća građevinska operativa biti maksimalno iskorišćena? Kao podizvođač je angažovana domaća firma, to je „Milenijum“ koja, znate kad ste podizvođač, radite na minimumu zarade bez obzira koliko je želja svih nas da to bude drugačije, ali onaj koji je dobio posao, onaj ko izvodi taj posao, on određuje koliko će da plaća podizvođača. Ovde je čudo veće sa činjenicom da je Srbija Republika, odnosno Vlada Republike Srbije investitor i ne može više da se objašnjava da je to međunarodni tender, koji jasno ima pravila da na tom međunarodnom tenderu mogu da se jave svi zainteresovani. Ovde se samo javio jedan izvođač, turska kompanija koja je dobila, bez obzira što je investitor Vlada Republike Srbije. Svugde je pravilo, investitor može da utiče i treba da utiče na onoga ko će biti izvođač. Čak, pošto je ovo lex specialis moglo se analogijom nekom ići da su ovo posebni uslovi i da ti posebni uslovi važe i za angažovanje domaćeg izvođača. Zašto je ovo bitno? Domaći izvođač, naglašavam izvođač, angažovaće domaću radnu snagu, angažovaće domaću građevinsku industriju, kada je u pitanju stranac on će gledati da što jeftinije prođe, da ono što se ulaže za materijal kupi po jeftinijim cenama. Primera radi, prisutno je cement iz Albanije, jer je mnogo povoljniji nego cement iz Beočinske fabrike cementa, jer je povoljniji, jeftiniji nego što je to cementara „Popovac“ ili kako moj kolega Despot uporno napominje Kosjerić, jeste i Kosjerić, uvozi se iz Albanije, jer je to interes onoga ko izvodi radove da što jeftinije plati građevinski materijal, a to sve zavisi od njega i raspolaganja finansijskim sredstvima od strane izvođača. To je ono što je evidentno. Možemo mi sada da se ubeđujemo da je to po svim međunarodnim pravilima, da ova turska kompanija asfaltira put prema Tutinu, pa da zbog toga ta turska kompanija je dobila, ali kako objasniti da je vlasnik ove kompanije u martu mesecu bio priveden, uhapšen zbog davanja mita, kako to objasniti? Koji su to parametri uticali da bez obzira na to ipak ovaj izvođač ostane, a i dalje je podizvođač „Milenijum“. Ima različitih priča i oko podizvođača, ali da sad ne širimo priču. Ono što je Srpska radikalna stranka insistirala i kada je donošen zakon i kada su u pitanju ove izmene i dopune, to je da se omogući što većem broju građana Srbije, ako već idete na tzv. rešavanje kadrovskih problema kada su u pitanju stanovi, onda ste mogli da stavite i profesore, mogli ste staviti mlade naučnike, lekare itd. To su sve mladi ljudi koji odlaze u inostranstvo, a konstatovali smo ovde da bi rešavanjem stambenog problema napravili veliki iskorak ka tome da ih zaustavimo, zadržimo ovde da žive, jer nije baš ni sjajno na tom Zapadu raditi i ne može tako lako da se dođe do stambenog prostora, pogotovo kada je u pitanju cena kvadratnog metra. Ova damping cena od 500 evra je povoljna za svakog građanina. Šta je ovde još interesantno? Interesantno je da je sa ovom idejom nekadašnji ministar vojske, Dragan Šutanovac izašao u javnost da na mesto nekadašnje kasarne Vojvoda Stepa, naprave stanovi, koji će biti namenjeni oficirskom kadru Vojske Srbije. Tada se uradilo 70 stanova, koji su dodeljeni pripadnicima oficirskog kadra Vojske Srbije, možda su viši ili niži oficiri, kako vi ovde delite, ali oficiri su oficiri, profesionalna lica koja su angažovana u vojsci, oni su vojnici, generalno gledajući vojnici. Šta je bila tad, koji je tad model primenjen? Model da ti oficiri kod komercijalnih banaka podižu, kako kažu, povoljne kredite, država, odnosno Vlada je subvencionisala te kredite tako što je učestvovala sa 10%, gde je bila kamata 0,1% za one koji su korisnici stana, a na ove redovne kredite koji su uzimali od komercijalnih banaka bila je kamata 6%. To je tada promovisano kao veoma povoljno samom činjenicom da je iskorišćen prostor sa kojim je raspolagala Vojska Srbije i dat je za izgradnju stanova gde je smešten jedan određeni broj pripadnika vojske. Tada je SRS isto govorila, zašto se pravi diskriminacija, zašto to nije obezbeđeno i pripadnicima policije? Nisu nas slušali, jednostavno to je bilo tada euforično stanje. Tada je obećavano od strane samog ministra i aktuelne Vlade, da će se sa takvom akcijom nastaviti tamo gde je god imovina sa kojom je raspolagala Vojska Srbije i gde su povoljni uslovi, da će se krenuti sa izgradnjom, s tim kao i ovde, da će u saradnji sa lokalnom samoupravom obezbediti povoljni uslovi za obezbeđivanje infrastrukture. Obećavano je da će to biti u Valjevu, obećavano da će to biti u Kragujevcu i tako redom. Interesantno je ovo, zato taksativno navodimo, da se ovo sve manje-više u najvećem delu odnosi u periodu pred izbore. Neposredno pred izbore, godinu dana ili šest meseci. Kad prođu izbori, bogami veći deo ne da se ne uradi, nego se zaboravi. Računaju, narod preokupiran sa svojim problemima, sa rešavanjem osnove egzistencije, ko da će narod da pamti gde su sve obećali da će uraditi stanove. Ovde se krenulo sličnom logikom. Ovde je najavljivano da će do kraja 2019. godine biti veći deo, odnosno veći broj stanova koji su najavljivani, da će gradnja biti otpočeta u svim gradovima, u Vranju, u Nišu, u Novom Sadu, u Beogradu, Sremskoj Mitrovici, a onda se blagovremeno obavestila javnost da će doći do prolongiranja u Novom Sadu, da u Beogradu treba da se nađe adekvatna lokacija koja će odgovarati, da će to biti pomereno za septembar mesec, govorim za ovu godinu, sada se već govori o oktobru mesecu i sve tako. Sledeće godine, gospodo, u aprilu mesecu, koliko smo čuli, su izbori. Zamislite kakva je ovo snaga propagande kada se najavi da će većina oficira pripadnika vojske i snaga bezbednosti, imati mogućnost da po veoma povoljnim uslovima reše svoj stambeni problem. To, ide se logikom koncentričnih krugova kada su u pitanju glasovi, pa će oni koji su zainteresovani, sa svojim članovima porodice, u svakom slučaju u samom startu biti naklonjeni vlasti, jer im vlast omogućuje da po povoljnijim uslovima kupe stanove. Možda mi srpski radikali ne bi ovako sigurni bili u ovoj tvrdnji, da pre neki dan nismo gledali nešto što je više za filmske žurnale, gde resorni ministar sa svojim saradnicima okupira gradilište ili mesto gde su smešteni radnici za izvođenje radova na Koridoru 10, to je okupacija, to je vazdušni desant izvršen, samo što je ovde sa automobilima. Zamislite kakva scena, filmski žurnal. Danas je drug ministar ili drugarica ministar posetila Koridor 10, po ko zna koji put, N faktorijel, i sa svojim saradnicima obratila se radnicima i rekla – verujemo u vas, vi ste naša nada. Radnici nemaju blage veze, rade u privatnoj kompaniji, još da čudo bude veće, to je grčka kompanija koja nam pravi probleme na Koridoru, ne zaboravlja ministar to da kaže, ali pored nje, nećete verovati, glavom i bradom Drobnjak. Za divno čudo, meni delovao pred kamerama trezan, veoma trezan. Drobnjak ide onom logikom, kada hoće da se vozi fijakerom, on ne razgovara sa konjem, nego sa kočijašem. I tako je uspeo preko Vučića da i on bude značajan faktor u tom filmskom žurnalu, jer to ostaje za veki vekova. Tako vam je to. Niko od nas, verujte, kada želite fijakerom da se vozite, ne znam koliko ste bili u prilici, pa nećete pitati konja vuče fijaker, pitate kočijaša. Tako i Drobnjak, za cenu auto-puta, za putarinu, pita Vučića, nije pitao resornog ministra, čak je resorni ministar rekao da to ne dolazi u obzir, pokazao netrpeljivost prema takvom ponašanju. Međutim, kada je u pitanju obilazak Koridora, tu je Drobnjak. Gde je direktor Koridora, niko ne zna, nagađa se. Veća je tajna gde je direktor Koridora, da li je na Brionima ili Grčkoj, nego u kakvom će kompletu izaći resorni ministar pred radnike, odnosno u Skupštinu Srbije. To je veća dilema. I Srbija je bukvalno u situaciji da zbog svih životnih problema više razmišlja o tome – a gde je direktor Koridora? Gde je problem u Koridoru 10? Problem je u tome što se sve podređuje propagandi. Ne možete, gospodo, tako da opstanete u Srbiji. Morate da menjate ministre u Vladi Srbije. Oni se bave ličnom propagandom. Uostalom, radi javnosti Srbije, ovde je malopre bio i lični fotograf ministra resornog. Zamislite dokle smo mi došli sa standardom, kad lični fotograf ulazi da bi slikao ministra. Nema veze kakva je tema, bitno je da ode ta slika u javnost. Bitno je da se neki ministri promovišu, a da li će Koridor 10, istočni krak profunkcionisati, pa kao da je to bitno, to je nekih 100 metara ili kilometar, kao da je to bitno. To su geolozi, geološka istraživanja rađena 2008. godine, to su krivi. Znate, struka nema nikakve veze. Nikako da resorni ministar shvati jednu stvar. Nije ministar tu stručno lice da ide na teren, da svoju pamet pokazuje, koliko je pametna, koliko je stručna. Ministar je čovek domaćin. Ministar treba da obezbedi sredstva da projekat funkcioniše, a ne da izigrava nekog strogog policajca koji će pred kamerama da se obraća inženjerima, ljudima iz struke, a sama nema pojma o tome.
Hvala. Reč ima sada prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Da krenemo prvo od Predloga zakona, a doći ćemo naravno i do Koridora. Priča o ideji, niko ne spori da su ideje postojale nekada pre, vi to bolje znate od mene, rekli ste – Milošević, Bogdanović itd. Ali, kad nešto ostane na tome da bude samo ideja, onda baš i nema neke svrhe od toga. Mislim da je mnogo važnije da ideja postane stvarnost, odnosno da se realizuje kroz određeni projekat. Pa, ova Vlada je, dakle, u realizaciji jednog takvog projekta koji, da, jeste nekada bio ideja, ali nekada je bio ideja, a danas je zaista realizacija. I danas se stanovi grade. Ja mislim 8. februara, oni koji budu kupili stanove u Vranju, useliće se u svoje stanove, u maju mesecu sledeće godine useliće se u Nišu. Radi se već trenutno u Kraljevu i Kragujevcu. Izabrani su izvođači u Novom Sadu i u Sremskoj Mitrovici. U Beogradu očekujemo u oktobru. Tu ste jedino u pravu da se tražila lokacija i da su se čekale još određene procene nekih drugih institucija. Kad već govorite o tome da, eto, neće biti dovoljno domaćih preduzeća, da se neće koristiti dovoljno domaća oprema, onda da vas podsetim, i kada smo branili ovaj zakon, u zakonu jasno piše, a opet i u realizaciji se to vrlo jasno vidi. Prvo, u zakonu piše – 80% mora biti najmanje srpska oprema. U svemu što se radi na svim ovim gradilištima preko 80% jeste oprema iz Srbije. Dakle, opremanje stanova je iz Srbije, proizvodnja je u Srbiji. Drugo, kada kažete ko su to izvođači u izgradnji ovih stanova, Niš i Vranje koji su prvi počeli da se rade, u pitanju je tursko-srpski konzorcijum. Pri javnom pozivu javio se samo jedan izvođač i nakon toga su sklopljeni ugovori. Na svim drugim mestima, Kraljevo, Kragujevac, Novi Sad, Sremska Mitrovica, konzorcijumi su isključivo srpski. Potpuno je tačno, bez obzira sa koliko omalovažavanja govorite o tome, dakle, potpuno je tačno da to i te kako utiče i diže lokalnu privredu. Dakle, imate izvođače iz Paraćina, Kruševca, Kragujevca, možemo da ih pročitamo sve, da bi prosto javnost znala. U Kraljevu je to „Grading“ iz Paraćina, kao nosilac konzorcijuma. Unutar tog konzorcijuma nalaze se firme iz Kruševca i iz Paraćina. U Kragujevcu je to „Ljuba invest“, nosilac konzorcijuma, a takođe nekoliko firmi, sve su takođe iz Paraćina, Kragujevca i Kruševca. U Novom Sadu je to „Orbis kompani“ Novi Sad i „Anzor inženjering“ takođe iz Novog Sada. U Sremskoj Mitrovici je to grupa ponuđača koji čine „Modular“ Beograd, „Tesla sistemi“ Beograd i „Kej“ Valjevo, a za nadzor je izabran CIP. Tako da, ta priča, kad već govorite, ja razumem da vi tako dolazite do svojih političkih poena objašnjavajući kako Vlada daje sve strancima, a ništa od toga nije tačno i koristite se kao i u prošlosti vašim tzv. poluistinama, odnosno poluneistinama, kako više da ih nazovemo, ali zaista niste tu u pravu. Drugo, kada govorite, još jedanput da potvrdim da je oprema i opremanje stanova koji nisu, ponavljam još jednom, socijalni stanovi, nego se prave po svim standardima energetske efikasnosti i svim standardima u izgradnji, najmanje 80% srpska, svuda je ovde mnogo više od 80%. To je što se tiče vašim primedbi na zakon. Pomenuli ste, između ostalog, da je vlasnik turske kompanije uhapšen. Vlasnik turske kompanije zove se Emre, živi u Turskoj, nije nijednog trenutka bio uhapšen. Osoba o kojoj govorite, za koju smo i mi saznali jeste jedan od rukovodilaca unutar turske kompanije „Tašjapi“ i ja verujem da nadležni organi rade svoj deo posla, nema veze sa vlasnikom, što mislim da je važno, jer da je vlasnik bilo bi, po meni, tu problema. Što se tiče priče oko desanta, kako ste vi to nazvali, moram da vam kažem nešto. Vi možete zaista, i to radite, i možda su naša osećanja obostrana u tom smislu, da govorite o meni šta god hoćete, možete da mislite o meni šta god hoćete, možete da se trudite na svakoj sednici Skupštine i van sednice Skupštine da govorite o meni šta god želite, to je zaista vaša stvar, mene to stvarno manje zanima, kažem, naša su tu osećanja obostrana, ali ono što nikada ne možete promeniti jesu rezultati koje neko napravi. Dakle, ja sam spremna svakog trenutka sa vama koji ciglu niste napravili, koji niste spavali na trasi, koji niste isprljali svoje cipele, koji niste napravili ili završili neki najteži deo auto-puta, uvek da izmerimo te rezultate šta je ko do sada uradio, pa da vidimo šta je ko napravio ili uništio, kao što ste vi, po čemu ste poznati i šta je neko napravio i izgradio. Prema tome, ja predstavljam Vladu Republike Srbije, nema gradilišta na kojem nisam bila, nema gradilišta na kojem neću biti. Ono što želim da vas podsetim, možda čak i onako prijateljski da vam kažem, to je da kada tako govorite o radnicima i o svemu onome što se radi na Koridoru 10, ne radite vi protiv mene, vi 10/3 MZ/CG direktno radite protiv radnika. Kao što ste isto tako, i uopšte ne znam kako ćete da izađete ljudima tamo između Pojata i Preljine da objasnite da ste protiv auto-puta, verovatno će oni da razumeju vašu argumentaciju da je bolje da nemaju auto-put nego da imaju, tako se isto odnosi i na Koridor 10. Ti ljudi jesu heroji, još nešto, ne znate, očito, na tim deonicama ne radi jedna kompanija, rade stotine kompanija. Ti su radnici, pre svega, stotine srpskih kompanija, to su naši ljudi, ljudi koji žive u Srbiji, ljudi koji tamo dan i noć na 45 stepeni tog dana rade. Prema tome, sve što kažete, obraćajući se meni, verujte, kao da ste njih povredili. Prema tome, da li vama smeta dal ja idem ili ne idem, bitan je rezultat. Bitan je semafor. Semafor kaže - 300 kilometara auto-puteva, rehabilitovane pruge, tri međunarodna aerodroma. A šta ste vi uradili? Uglavnom ste uništavali. Po tome ste i bili poznati. Tako da nemojte meni da pričate o tome. Ovaj zakon mi ćemo, kao što sam rekla, od ideje, napraviti od toga rezultat, kao i auto-puteve, kao i Pojate-Preljina, sve što smo do sada uradili. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Sada pravo na repliku ima Aleksandar Marković, pa Milorad Mirčić, na pominjanje predsednika partije i stranke. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Prvo, 2003. godine nije bio Nenad Bogdanović gradonačelnik Beograda, nego, ako se ne varam, 2004, nakon lokalnih izbora, mislim, u septembru 2004. godine. Inače, kuriozitet je da je tad bio na snazi većinski sistem za izbor gradonačelnika Beograda, pa su žuti za izbore 2008. godine brže-bolje promenili način na koji se bira gradonačelnik, samo da Vučić ne bi pobedio. Jer, znali su i oni da Đilas nema apsolutnu šansu da na direktnim izborima porazi Aleksandra Vučića. Ali, dobro, to sad nije tema. Ono što smo čuli da je cena stanova 500, nije 500 nego je do 500 evra. Dakle, velika je razlika u pitanju. Mi smo čuli da će u raznim gradovima ta cena biti i 400 i 430 i 450 evra. Dakle, nije 500, nego do 500 evra u protivdinarskoj vrednosti. Međutim, predsedavajući, mi smo ovde čuli kako ovo nije zapravo nova ideja, kako su ovo stare ideje, kako je postojao niz nekih stručnjaka, nekih sposobnih i pametnih ljudi koji su predlagali ovo i ranije. Ja onda u tom slučaju moram da pitam - a što ti silni, pametni, sposobni stručnjaci nisu realizovali te pametne ideje? Zašto su morale da prođu godine i godine, decenije, čak? Dakle, tek sada, tek kada je Srpska napredna stranka preuzela odgovornost za vršenje vlasti u Srbiji, danas smo u situaciji da realizujemo ovaj projekat. Dakle, svi su bili pametni i sposobni, a niko ništa nije uradio, niko živ ništa po tom pitanju nije uradio. Topili su naše oružje, zidali neke zgrade po pašnjacima na Vračaru i tek danas, kada smo praktično na pola ovog posla, na pola ovog projekta, se jasno vidi ko je jedini u stanju da završi ovaj veoma ozbiljan i veoma odgovoran posao, a to je Vlada Srbije, na čelu sa Srpskom naprednom strankom, predvođena Aleksandrom Vučićem. Zahvaljujem se.
Hvala, gospodine Markoviću. Sada pravo na repliku ima Milorad Mirčić. Izvolite.
Pogrešno ste vi ovo, gospođo Mihajlović, protumačili. Nije ovde centralno pitanje vi. Vi počinjete svaku rečenicu - ja. Latinski ego, to je koren egoizma. Postoji jedno pravilo u javnim nastupima - čim čovek izgovori "ja", tu niti rečenice, ni čoveka. Nemojte to da koristite. Vi sebe stavljate i izjednačavate sa radnicima, daleko bilo. Nikad vi niste bili ni približni tim radnicima. Ti radnici vama služe u marketing. I nemojte nama koji smo dugo u politici da pričate tu priču. Otišli ste tamo da bi napravili lični marketing. Pripremaju se novi izbori, možda i rekonstrukcija Vlade, ko zna koji je motiv bio te grupe što je vas pratila. Možda je vaš saradnik Drobnjak otišao da se trezni? Ne znam, otkud znam šta može pijanom čoveku da padne napamet, to niko ne zna. Ali, ono što vi ovde morate da priznate, vi se služite zamenom teza. Mi ovde razgovaramo na bazi realnih činjenica. Ovaj projekat, govorili smo vam, može da se izvede tamo gde lokalna samouprava može da da po povoljnim cenama lokaciju, može da da parcele. Ne tako što će država da kaže - mi ćemo uzeti. Mora to negde da se evidentira. A povoljne parcele su tamo gde je, pre svega, imovina Vojske Srbije, tamo gde su kasarne koje su devastirane, prazne stoje. To su dosta atraktivne lokacije. U Kragujevcu imate jednu od najatraktivnijih lokacija, u Novom Sadu imate atraktivnu lokaciju, u Valjevu imate atraktivnu lokaciju, u Nišu je "Stevan Sinđelić" jako atraktivna lokacija. To je vlasništvo države. Mi govorimo na bazi realnih činjenica. Nema razloga da vi nekog prozivate da li je znao da napravi ciglu. Nikad u životu većina nas nije pravila ciglu. Možda vi pravite ciglu? To je nešto novo što otkrivate. Možda to radite, a možda ne radite. Možda ćemo gledati to u nekom filmskom žurnalu u narednom periodu, kako ministar pravi ciglu. To bi bilo veoma interesantno.
Hvala, kolega Mirčiću. Sada reč ima narodni poslanik Borisav Kovačević. Izvolite, kolega Kovačeviću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospođo ministar i vaši saradnici, poštovane koleginice i kolege poslanici, mi u Skupštini, čini mi se, retko imamo priliku da raspravljamo i izjašnjavamo se o donošenju leks specijalisa i to je uvek samo po sebi interesantno. Kad govorim o leks specijalisu mislim, da ne budem neprecizan, upravo na Zakon o posebnim uslovima za realizaciju Projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Leks specijalis ima svoje specifike samim tim što odudara, ne samo od uobičajenog načina donošenja, nego što tretira i uređuje stvari koje nisu uobičajene. Iz tog razloga je vrlo bitno da se takvim zakonom reguliše jedan, da tako kažem, splet organizacijskih, dakle, organi koji donose i realizuju te zakone. Sa tog aspekta gledano, ja mislim da je ovaj nama ponuđeni predlog zakona apsolutno dobro urađen. Ja ću ilustrovati sa nekoliko stvari. Znači, formirana je Vladina komisija za pripremu predloga programa izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Znači, nešto što je ključna, fundamentalna stvar za donošenje zakona. Ona je formira, ta komisija, po predlogu Saveta za nacionalnu bezbednost i to govori samo po sebi šta znači i koliki je značaj brige za pripadnike organa bezbednosti, snaga bezbednosti i kakav to povratni značaj ima za ukupan sistem nacionalne bezbednosti. Taj predlog saveta je donet 16. novembra 2011. godine, a onda je usledio i zaključak Vlade koji je to potvrdio, jedino mi tu nije jasno, pa bih molio, gospođu ministarku ako može kasnije da samo pojasni, jer mi nije jasno zašto je razmak od pet godina celih između predloga Saveta za nacionalnu bezbednost i zaključka Vlade po tom predlogu? Zatim, je formirana Komisija za koordinaciju aktivnosti u izgradnji stanova za pripadnike službi bezbednosti, što takođe pokazuje jedan krajnje konstruktivan pristup, jer stvarno bez ovakvog jednog organa ne bi moglo da se uđe u tako široku akciju koju pretpostavlja ovaj zakon. Ta Komisija za koordinaciju je formirana 4. oktobra 2018. godine, znači, negde godinu dana nakon Zaključka Vlade o donošenju zakona. Ceo ovaj projekat, to je i rečeno u materijalima koje smo dobili, ne sećam se tačno da li u onom obrazloženju ili u kom delu, konstatovano je, i to je jedna definicija koja stoji kao noseći stub ili ugaoni temeljac, da je ceo ovaj projekat od značaja za nacionalnu bezbednost Srbije. To je ono što sam i ja malo pre pomenuo. Na prvi pogled ja i kad sam prvo pročitao izgledalo mi je malo pretenciozno, međutim kad pogledate ceo zakon, kad dobro izanalizirate stvari onda vidite da to nije, nego da je krajnje realistično definisano. Ovde kod ovog celog projekta je jako značajno i to ste vi negde tamo u onim pratećem materijalima nama dostavljenim i rekli, da se kod ovoga nije odstupilo od ustavnog načela o zaštiti imovine, to je onaj član 58. Ustava. Jako je bitno, ovde je došla ocena, doduše nemamo, i to je moja zamerka, nemamo pojašnjenja. Više su u obrazloženju date definicije nekih stvari, kao što je, recimo da realizacija projekta utiče na rast BDP u oblasti građevinarstva. Pretpostavljam da to jeste tako, ali nemamo nigde pojašnjenja u čemu se to i kako sadrži i kako se ostvaruje. Zatim, rečeno je da ovaj zakon i projekat donose rast zaposlenosti, jer se zakonom, i ministarka je malo pre u replici to i rekla, jer se zakonom određuje obaveznost angažovanja domaćih firmi u realizaciji projekta. To je jako važna stvar. Onda je logično da se realno očekuje rast zaposlenosti, što je za ovu zemlju jako važno i značajno, jer ovaj projekat neće teći do kraja ove godine ili do kraja sledeće, nego će se sukcesivno ostvarivati. Ima jedna stvar koja meni, koliko god sam čitao nije jasna i nisam mogao naći pojašnjenje za to. Kaže se da za sprovođenje zakona nisu potrebna dodatna finansijska sredstva iz budžeta, a to se nigde u materijalima ne objašnjava, na koji će se način to postići i meni izgleda malo neverovatno. Projekat nije ni jednostavan, ni kratkotrajan, ni beznačajan da bi ja poverovao da ne može biti nikakvog zahvatanja, baš nikakvog, kako je ovde rečeno, iz budžeta, pa bih molio, ako može, pojašnjenje i oko toga. Uz to, bilo bi jako značajno, a nemamo nigde u materijalima, i ako je rečeno da neće biti zahvatanja iz budžeta, istovremeno nigde u materijalima nema ni krajnje aproksimacije o potrebnim sredstvima na godišnjem nivou ili ukupno, itd. Mislim da ste bili nepotrebno štedljivi u obrazloženju zakona. U tom obrazloženju je, evo, već sam nabrojao dosta stvari, ima i drugih, trebalo biti tih objašnjenja i pojašnjenja. Jako je važno što je zakon dobro regulisao, uredio, odredbe su jasno definisane, itd, kad se tiče izgradnje stanova za koje kategorije ljudi, za pripadnike kojih organa, pa je rečeno Ministarstvo odbrane, Vojska Srbije, MUP, BIA, Ministarstvo pravde, Uprava za izvršenje sankcija, itd, što je jako važno, jer precizira da nema proširivanja na društvene kategorije koje faktički i doslovce ne pripadaju organima bezbednosti. Jako je važno, i to ste rekli vi u uvodnom izlaganju, jako je važno što smo ovim zakonom u pravima na stanove izjednačili aktuelne pripadnike, aktivne pripadnike organa bezbednosti i one koji su penzionisani, znači ranije one, jer bi bilo pogrešno, ova zemlja ne bi mogla da opravdava neke osnovne, odnosno kardinalne strateške pravce i vođenje politike ove države, ako ne bi izjednačila one koji sada stoje na braniku bezbednosti ove zemlje i oni koji su i u mnogo težim situacijama od ove u kojoj se sad nalazimo, i u redovnim, dali svoj veliki doprinos bezbednosti zemlje, a među njima ima, nažalost, jako veliki broj koji nisu obezbedili sebe ni svoje porodice stambeno. Zato mislim da ovo zaslužuje, što kažu, gromoglasan aplauz. Ovde su, takođe, precizno i jasno definisani određenim članom, 3, čini mi se, koje su to kategorije naših građana od onih koji nisu aktivni, a imaju pravo na ovakav benefitni dolazak do stanova. Rečeno je da se donošenjem zakona obezbeđuje sveukupni razvoj Srbije, odnosno da taj razvoj obezbeđuje ova velika investicija u stanogradnju i to je velika istina i mislim da se ona ovim zakonom može u potpunosti ostvariti i realizovati. Mislim da je jako bitno to što je ovim zakonom kupovina stana pod povoljnim uslovima dobro i precizno definisana i razrađena, mislim da je to član 5. i još neki, jer je učinjeno nešto što je veoma značajno. Da ovaj zakon ne sadrži neke odredbe vrlo značajne mi bismo mogli očekivati da se njegovom primenom dovede do zloupotrebe pri realizaciji ovog projekta. Ovako je većim brojem odredaba ovog zakona konkretno precizirano onemogućena zloupotreba ovog benefita povoljnije kupovine i to je jako važno kod opredeljenja mog i poslaničke grupe naše da glasamo za ovaj zakon. Još jedna stvar koja je jako značajna u ovom zakonu, obzirom na ogromna sredstva finansijska, na inkorporiranost u realizaciji zakona mnogih organa i ministarstava itd, jako je važno što je zakonom preciziran, definisan nadzor nad primenama odredaba ovog zakona. Mislim da je dobro postavljen. Tu je rečeno da je ministarstvo nadležno za poslove građevinarstva, jedino meni nije jasno, pa molim i tu objašnjenje, da li je za sveukupan nadzor na realizaciji ovog projekata dovoljno samo ministarstvo nadležno za poslove građevinarstva, obzirom da se u realizaciji celog projekta radi i o značajnim prodajno-kupovnim ili kupovno-prodajnim transakcijama, finansijama i tako dalje, za šta nije faktički nadležno Ministarstvo građevine? Zato mislim da bi bilo dobro da se ovde zakonom, da tako kažem, dopiše neko ko bi za tu stranu realizacije projekta, odnosno nadzora nad realizacijom projekta bio zadužen. Hvala vam lepo.
Hvala, gospodine Kovačeviću. Reč ima gospođa Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine Marinkoviću. Poštovana ministarka, uvažene koleginice i kolege, možda na samom početku zbog građana koji, nadam se, gledaju ovaj prenos, želela bih da podsetim da smo mi u maju prošle godine usvojili ovaj Zakon o posebnim uslovima za realizaciju projekata za izgradnju stanova za pripadnike snaga bezbednosti, kojim je omogućena izgradnja stanova za pripadnike vojske, policije i službi bezbednosti po subvencionisanim cenama. Kao što je bilo reči i danas, planirano je nekoliko faza realizacije ovog projekta. U prvoj fazi izgradnje stanova do 2020. godine planirana je izgradnja 1.578 stanova u šest gradova u Srbiji. U samom trenutku donošenja Zakona, čak 30.000 pripadnika snaga bezbednosti bilo je bez stana, a u anketi koja je tada sprovedena, gotovo 18.000 zainteresovanih se prijavilo za učestvovanje u ovom programu. Zakonska rešenja omogućila su brzu i efikasnu gradnju istovremeno u više gradova, kao što sam i pomenula. Investiciona vrednost ove prve faze za 1.500 stanova iznosi 464 miliona evra, a sam kvalitet gradnje jeste po standardima energetske efikasnosti i po svim drugim standardima gradnje. Posebno je važno što se u ovaj veliki infrastrukturni građevinski projekat uključuju naša preduzeća, naša domaća privreda, od proizvođača građevinskog materijala, pa do proizvođača opreme za stanove. Danas je stambeno pitanje, kao i uvek, broj jedan, pitanje najvažnije u životu, pre svega mladih ljudi, a posebno kada su u pitanju snage bezbednosti, vojska, policija, bezbednosne agencije koje brine o nacionalnoj i ličnoj bezbednosti. Podrazumeva se da onaj ko brine o bezbednosti tuđih porodica mora imati svoj krov nad glavom. Veliki je broj zaposlenih u službama bezbednosti koji posebno u poslednje dve decenije nisu uspeli da reše svoje stambeno pitanje. U proteklih godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona počelo se sa izgradnjom stanova u Vranju i Nišu, a aprila ove godine i u Kraljevu i Kragujevcu. Imajući u vidu značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju i njihov značaj za bezbednost čitave države, kao i lica koja su ranijim ratnim dejstvima davala značajni doprinos bezbednosti, odbrani, suvereniteta i teritorijalnog integriteta naše države, ovaj zakon sada dopunjujemo tako što će u krug lica koji će moći da rešavaju svoje stambeno pitanje kroz ovaj projekat se uključiti i borci, porodice palih boraca, ratni vojni invalidi i mirnodopski vojni invalidi koji na ovaj način potvrđujemo da za nas nisu nevidljivi, da država brine i o njima. Izmena se odnosi na preciziranje područja na kome pripadnici snaga bezbednosti, kao i navedena lica mogu ostvariti pravo na kupovinu stana pod povoljnijim uslovima. Takođe, preciziran je i način postupanja prilikom određivanja zemljišta za redovnu upotrebu u slučaju da nema tehničkih uslova za formiranje parcela. Rešavanje ovog problema predstavlja javni interes Republike Srbije i od značaja je za jačanje sistema nacionalne bezbednosti. Poznati su istoriji veliki infrastrukturni projekti koji su posle ratova ili kroz različite faze razvoja industrije podizali privredu na noge. Mi smo imali takvih faza kroz našu istoriju, koje su podizale na noge i građane i privredu. To su bili periodu velikih obnova. Da podsetimo samo velike obnove naše zemlje i ogromnih infrastrukturnih radova posle bombardovanja Srbije od strane NATO pakta, kada je za godinu dana obnovljeno na stotine mostova, bolnica, puteva, stambenih zgrada, fabrika, kada je mobilisana čitava privreda i inženjerska struka. Mnogi projekti bili su verifikovani pre 2000. godine i, kako nažalost biva kod nas, neke vlade su, tvrdeći da od njih sve počinje, a da pre njih ništa nije ni postojalo, posle 2000. godine stopirale ove projekte. Bilo je nekih pokušaja, o čemu je bilo reči i danas, da se pojedini projekti realizuju, ali većina ovih projekata nije zaživela. Zato podržavamo ovaj zakon i ovakav pristup jednom ozbiljnom problemu kao što je problem stanogradnje i za pripadnike službi bezbednosti, kao i odluku Vlade da se stvore bolji uslovi za njih ov život i rad. Ono što nas brine i sa čime se suočava i cela Evropa jeste odliv mozgova, odnosno odlazak najčešće mladih, obrazovanih kadrova iz naše zemlje. Svedoci smo različitih mera koje se preduzimaju i kreiraju različite politike kako bi se mladi i stručni ljudi zadržali u našoj zemlji, te u tom smislu treba nastaviti i ovaj projekat proširiti i na druge struke kao što su naučni radnici, mladi bračni parovi, zdravstveni radnici, radnici iz sistema obrazovanja i svaka inicijativa od strane SPS biće podržana. Hvala.
Hvala, koleginice Miladinović. Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, evo, nakon nešto više od godinu i po dana, od novembra 2017. godine, kada je Zaključkom Vlade Srbije formirana Komisija za pripremu Predloga programa izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, pa zatim decembra 2017. godine, kada je ta Komisija donela Zaključak da je radi brže i efikasnije realizacije projekta neophodno izraditi i poseban zakon kojim će se urediti uslovi i kriterijumi, način i postupak za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, zatim utvrditi javni interes, utvrditi postupak eksproprijacije, propisati obaveze učesnika u postupku donošenja ili izmena postojećih planskih akata i mnoge druge elemente koji su obuhvaćeni Predlogom zakona. Konačno, tokom maja 2018. godine, dakle, prošle godine, Narodna skupština je usvojila zakon o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Zatim, oktobra 2018. godine, Zaključkom Vlade Srbije, obrazovana je Komisija za koordinacija aktivnosti u izgradnji stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Jedan od zaključaka te komisije je da je zbog svrsishodnije realizacije projekta, potrebno izmeniti i dopuniti važeći zakon na način da se proširuje krug lica koja mogu ostvariti mogućnost kupovine stanova pod povoljnijim uslovima. Dakle, do sada su zakonom obuhvaćeni bili pripadnici Ministarstva odbrane, Vojske Srbije, policije, BIA, Uprave za izvršenje krivičnih sankcija, dakle Ministarstva odbrane, a sada se proširuje krug tih lica i to na borce, članove domaćinstva palog borca, ratne vojne invalide, mirnodopske vojne invalide. Ja bih želeo da pročitam kako je to precizno definisano kada je reč o pojmu borca, pa kaže u Predlogu zakona: „Borac u smislu ovog zakona jeste državljanin Republike Srbije, koji je kao pripadnik oružanih snaga SFRJ vršio vojne dužnosti ili druge dužnosti za vojne ciljeve ili za druge ciljeve državne bezbednosti u oružanim akcijama radi odbrane suvereniteta, nezavisnosti i teritorijalne celokupnosti SFRJ, u periodu od 17. avgusta 1990. godine do 27. aprila 1992. godine“. Zašto do 27. aprila 1992. godine? Zato što je tada definisana Savezna Republika Jugoslavija „Žabljačkim ustavom“. Pa, onda : „Za pripadnike oružanih snaga SFRJ stacioniranih na teritoriji Bosne i Hercegovine do 19. maja iste godine“. Dakle, u tom vakuumu, kada je deo SFRJ snaga ostao u Bosni i Hercegovini, dakle do povlačenja vojske SFRJ iz Bosne i Hercegovine. Onda: „Kao pripadnik oružanih snaga SRJ, zatim državne zajednice SCG, odnosno Republike Srbije, vršio vojne dužnosti ili druge dužnosti u oružanoj akciji preduzetoj za vreme mira, radi odbrane suvereniteta, nezavisnosti i teritorijalne celokupnosti SRJ ili SCG, odnosno Republike Srbije“. Onda: „Kao pripadnik oružanih snaga SRJ vršio vojne dužnosti ili druge dužnosti za vojne ciljeve ili za ciljeve državne bezbednosti radi odbrane suvereniteta, nezavisnosti i teritorijalne celokupnosti SRJ, od 24. marta 1999. godine do 26. juna iste godine“, dakle, kada je reč o agresiji NATO pakta na SRJ, „kao i lica iz člana 23a Zakona o odbrani, odnosno i lice koje je dobrovoljno učestvovalo u ratu, odnosno oružanim akcijama preduzetim u miru ukoliko je bilo uključeno u sastav zvaničnih jedinica snaga bezbednosti SFRJ, SRJ, zajednica Srbije i Crne Gore i Republike Srbije“, napokon. Dakle, ovde vidite kolika je širina u pitanju. Ovde vidite da su obuhvaćeni svi koji su trebali biti obuhvaćeni. Dakle, nema govora ni o kakvoj diskriminaciji, nema govora o tome da neko je izostavljen iz ovog predloga zakona. Dakle, rekli smo - borci, članovi domaćinstva palog borca, ratni vojni invalidi i mirnodopski vojni invalide. Činjenica je da su i ova predložena lica, koja sam malo pre spominjao, dala veliki doprinos nacionalnoj bezbednosti i odbrani suvereniteta države i to je ključni razlog zašto su bile neophodne ove izmene i dopune važećeg zakona. Jednostavno, ne bi bilo fer, ne bi bilo pošteno da su ova lica izostavljena kada je reč o mogućnosti kupovine stana pod povoljnijim uslovima. Dodatan razlog za izmene i dopune važećeg zakona je i potreba za preciziranjem na kom području navedena lica mogu ostvariti pravo na kupovinu stana, pod povoljnijim uslovima. Dakle, propisuje se da prioritet za kupovinu stana na teritoriji Grada Beograda ima zaposleni pripadnik snaga bezbednosti, kome je mesto zaposlenja na teritoriji Grada Beograda, dok drugi pripadnici snaga bezbednosti koji su obuhvaćeni ovim Predlogom zakona, prioritet za kupovinu stana na teritoriji Grada Beograda ostvaruju ukoliko imaju prebivalište na teritoriji Grada Beograda, na dan stupanja na snagu ovog zakona. Još jedna važna izmena važećeg zakona ogleda se u preciziranju određivanja zemljišta za redovnu upotrebu objekta u slučaju da nema tehničkih uslova za formiranje građevinske parcele. Dakle, razlog za ovo je što se u praksi dešavalo da ne postoje tehnički uslovi za formiranje parcele na ranije propisan način, pa se stvara mogućnost da nadležni organ može izdati građevinsku dozvolu za tu parcelu sa obavezom formiranja katastarske parcele do izdavanja rešenja o upotrebnoj dozvoli. Površina građevinske parcele utvrdiće se na osnovu kopije plana parcele, sa ucrtanom osnovom budućeg objekta. Sve su ovo razlozi, uz prepoznavanje značaja rešavanja stambenih potreba pripadnika snaga bezbednosti zbog kojih se pristupa izmenama i dopunama važećeg zakona, a što za krajnji cilj ima svrsishodnu, uspešnu i efikasnu realizaciju ovog projekta. Ako imamo u vidu značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju, posebno njihov značaj za bezbednost čitave države, kao i lica koja su ranijim ratnim dejstvima značajno doprinela bezbednosti, odbrani suvereniteta, nezavisnosti i integriteta države, ako posebno imamo u vidu da je najveći broj nerešenih stambenih potreba upravo među ovim licima, upravo među pripadnicima snaga bezbednosti, pogotovo ako znamo da ovaj problem nije od juče, da ovaj problem traje već decenijama u Srbiji, onda je potpuno jasno da predložena rešenja, u stvari ovde je potpuno jasno koliko je važno da usvojimo ova predložena rešenja, a u cilju sistemskog rešavanja stambenih potreba pripadnika snaga bezbednosti. Ja imam ispred sebe i izveštaj o realizaciji projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti na dan 22. jul ove godine, dakle na jučerašnji dan. Želeo bih tu da istaknem neke najznačajnije momente, a to je da je nakon utvrđivanja broja pripadnika snaga bezbednosti, koji su zainteresovani za kupovinu stana, doneta je odluka da se sa izgradnjom stanova za pripadnike snaga bezbednosti prvo otpočne u sedam gradova – Vranju, Nišu, Kraljevu, Kragujevcu, Novom Sadu, Sremskoj Mitrovici i Beogradu. U tom smislu, izgradnja stanova u navedenim gradovima predstavlja prvu fazu ovog projekta, dok je u drugoj fazi realizacije ovog projekta predviđeno da se stanovi izgrade i u Leskovcu, Čačku, Kruševcu, Zrenjaninu, kao i u drugim gradovima koji imaju iskazane ili budu imali iskazane realne potrebe i dovoljan broj zainteresovanih pripadnika snaga bezbednosti za izgradnjom stanova. U prvoj fazi, iako je ovo već rečeno, želeo bih, prosto, mnogo je važno i želeo bih zbog građana da ponovim, u prvoj fazi projekta planirano je da se izgradi ukupno 8.022 stana u sedam gradova i to na početku realizacije, odnosno u prvoj A fazi 1.530 stanova, od čega se već počelo sa izgradnjom 792 stana, dok je u prvoj B fazi planirano da se izgradi još 6.492 stana. Dakle, tu sada postoji jedan tabelarni pregled koji govori o svim ovim ciframa koje sam malo pre govorio. Dakle, ukupno je 8.022 stana. Radovi su, kao što je ministarka malo pre i rekla, započeti već u četiri grada – Vranju, Nišu, Kraljevu i Kragujevcu. Ukupno 792 stana su u izgradnji. Njihova vrednost je tri milijarde dinara, dok će se u narednom periodu otpočeti i sa izgradnjom stanova u Sremskoj Mitrovici i u Novom Sadu, napokon posle toga i u Beogradu. Sada ne bih oduzimao vreme ni poslaničke grupe čitajući kako to izgleda u ovom trenutku kada je reč o Nišu, kako to izgleda kada je reč o postupku u Vranju i u svim ostalim nabrojanim gradovima, nego bih želeo za kraj ovog prvog dela obraćanja da kažem da ovaj zakon donosi benefit za one ljude koji su svoj život dali za državu, za Srbiju, za odbranu zemlje. Za one koji su radili i rade na jačanju bezbednosnih i odbrambenih kapaciteta države, kao i za članove njihovih porodica. Ovim zakonom šaljemo jasnu poruku da brinemo o tim ljudima, da izuzetno cenimo njihov poziv, da nismo zaboravili njihovu žrtvu, da su nam izuzetno visoko na listi prioriteta i šaljemo poruku novim generacijama da vole svoju državu i da država voli njih i da sutra, ako ne daj Bože, bude potrebe da je brane, da budu spremni da je brane i da je odbrane, a država će znati do da nagradi. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Markoviću. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Nastavljamo sa radom. Po redosledu narodnih poslanika prema prijava za reč u zajedničkom, načelnom i jedinstvenom pretresu o predlozima zakona iz tačka 2. i 3. dnevnog reda, u skladu sa članom 96. Reč ima dr Muamer Zukorlić. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani prisutni, u programu Stranke pravde i pomirenja jedna od temeljnih vrednosti jeste graditeljstvo. Zapravo, društvo koje ima kapaciteta da gradi i koje ima orjentaciju graditeljstva zapravo pokazuje da ima moć uspinjanja i napredovanja. Zato svaki iskorak i svaka inicijativa, kao i donošenje ovog zakona, koji će omogućiti određenim kategorijama da reše stambeno pitanje, predstavlja pozitivan znak u našem društvu. Ono na šta je želim ovde skrenuti pažnju, tiče se zapravo graničnih prelaza, a iniciran sam ovim korakom vezano za granični prelaz između Srbije i Makedonije, ali želim podsetiti da je od izuzetne važnosti da ne zapostavljamo određena mesta, odnosno određene granične prelaze koje je neophodno otvoriti. I ranije sam govorio, ali i ovaj put želim ponoviti, i to upravo u slučaju relacije sa Makedonijom, konkretno prostora Preševa i Vranja, granični prelazi Miratovac-Lojani i granični prelaz Cer – Sopot, za koje, kako imam informacije, su već napravljene određene pripreme i donete izvesne odluke da se ti granični prelazi otvore za građane. Ali, radi se zaista o prostoru gde su građani ugroženi sa obe strane granice, dakle, gde zapravo ljudi moraju putovati desetine kilometara zaobilazno da bi ostvarili svoje potrebe, kontakte, relacije sa rođacima, gde imaju određene i posede sa obe strane granice itd. Zato bih iskoristio ovu priliku da zapravo podsetim nadležne organe da je od izuzetne važnosti da se što pre ovi prilazi otvore kako bi zapravo olakšali građanima komunikacije. Uvek, uvek, ali uvek, treba podsetiti da celokupni mehanizam države, uključujući sve nadležne organe, postoji da bi građanima olakšao život, da bi građanima rešavao njihove otvorene probleme, one koje oni ne mogu sami privatno da reše. Isto tako, od izuzetne važnosti je skrenuti pažnju i na granične prelaze na području opštine Tutin, prema opštini Petnjica, konkretno kod sela Đerekare, gde takođe postoji inicijativa građana sa obe strane granice, u ovom slučaju prema Crnoj Gori. Dakle, radi se o prostoru gde je komunikacija tako ugrožena, gde sa jedne ili druge strane građani moraju prosto putovati prema Beranima, potom Rožajima, potom Mehovom Kršu, pa Tutinu, pa tek onda doći, recimo, na taj prostor. Slična situacija je i sa graničnim prelazom kod sela Ugao, na području opštine Sjenica, prema opštini Bijelo Polje. Isto tako se radi o prostoru gde su građani drastično, izuzetno ugroženi i od posebne važnosti je da, zapravo, nadležni državni organi ažuriraju procesiranje ovih inicijativa i da zapravo što pre otvorimo te granične prelaze i omogućimo građanima normalne komunikacije. Naravno da sada nije vreme da otvaramo analize zbog čega su čak te komunikacije bile i putno zapostavljene, jer ne želimo se vraćati u prošlosti i ostati njeni taoci, već nam je od izuzetne važnosti okrenuti se budućnosti i hrabro i odlučno svi zajedno ponekada, nadam se spremni da ostavimo i neke svoje stranačke interese i razlike po strani, ali kada su u pitanju interesi građana, svih građana, neovisno kojoj stranci, kojoj nacionalnoj ili konfesionalnoj zajednici pripadali, važno je da tada budemo svi na istoj strani i da građanima olakšamo život i olakšamo komunikacije. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvažena potpredsednice Vlade prof. Zorana, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji, koja se nalazi pored grada Niša. To je najlepši grad u Srbiji. Inače, u Skupštini Srbije predstavljam USS. Izabran sam sa liste SNS. U našem poslaničkom klubu PS-NSS-USS, mi svi zastupamo interes naših ljudi koji žive na selu, žive od sela, zastupamo interes i naših radnika i svih onih koji žive u Srbiji. Ja ću, kao i do sad, govoriti i dati podršku predlogu ovog zakona, zato što mislim da je ovo potrebno da uradimo, baš zbog toga da damo mogućnost da se što pre obezbedi krov nad glavom za sve naše ljude koji su branili našu zemlju, koji su učestvovali svuda gde je bilo teško. Ti ljudi su zadužili sve nas i mi to sada moramo uraditi, obezbediti njima krov nad glavom, da oni za sebe, za svoju porodicu imaju sigurnost. Velika stvar za sve nas ovde je što će se ovim zakonom dati mogućnost i proširiti i broj gradova i opština koji će dobiti mogućnost da se i kod njih grade stanovi za ljude koji su radili u policiji, u vojsci, za ljude koji su branili našu zemlju, za one ljude čiji su neki bližnji dali svoje živote ili ostali u nekoj teškoj situaciji zato što su možda ranjavani. Mislim da je na ovaj način i sa usvajanjem ovog zakona daćemo još veći vetar u leđa brzini izgradnje. Meni je zadovoljstvo što će se graditi stanovi, početak gradnje stanova krenuće u Vranju, u Nišu. Ja sam govorio uvek da jugoistok Srbije jeste u teškoj situaciji, ali sada svi mi koji smo tu dajemo podršku razvoju jugoistoka Srbije, a samim radovima, izgradnjom i puteva, autoputeva, lokalnih puteva, državnih puteva jeste preduslov za razvoj tih područja, a na ovaj način, ovako građevinska operativa imaće veliku šansu i mogućnost da uposlimo naše ljude koji su vredni, koji su radni, ti naši građevinci, iz naših sredina. U Nišu će doći sigurno i moji Svrljižani, Belopalančani, ljudi iz Gadžinog Hana, ljudi iz Merošine, Doljevca. Ti svi ljudi će graditi i raditi na izgradnji tih stanova kroz ono što znaju. Još nešto, što se tiče Vranja, tamo je isto veliki broj ljudi koji su veoma stručni, radni i vredni i koji će raditi na izgradnji stanova. Što se tiče mene kao čoveka koji se bavi poljoprivredom, siguran sam, i to svi znamo, da je građevinski posao veoma težak posao i svi oni građevinci koji su uključeni u tim radovima, moraju imati obavezu i da više jedu, jer troše mnogo kalorija. Zbog toga, gde su i izgradnji stanovi, tu je i potreba za kvalitetnom hranom. Ta kvalitetna hrana doći će sigurno iz našeg podneblja, iz naših opština, iz naših sela, jer kroz tu potrebu, mi ćemo imati mogućnost da plasiramo kvalitetne poljoprivredne proizvode za te naše ljude koji će raditi na izgradnji stanova. Ti kvalitetni poljoprivredni proizvodi biće možda, imaće sigurno i mesa, jagnjetine. To je svrljiško jagnje, svrljiški sir, pa i belmuž. To je nešto veoma kalorično i daće snagu našim građevincima da rade svoj posao. Što se toga tiče, svi mi koji živimo na jugoistoku Srbije imamo kvalitetnu i zdravu životnu sredinu, imamo zdravu hranu i zbog toga ti naši poljoprivredni proizvođači koji će plasirati svoju robu za naše građevince da mogu da grade i da mogu da obezbede krov nad glavom za naše ljude koji su branili, koji će braniti uvek našu zemlju Srbiju. Građevinci će uraditi te stanove i u tim stanovima, stvarno, još jednom, meni je zadovoljstvo što će biti ljudi oni koji su stvarno zadužili sve nas, zadužili našu zemlju Srbiju, jer su uvek bili u prvom planu kada je teško i kada se branila zemlja. Oni su bili sa nama, ti koji rade u tim bezbednosnim službama, i kada su bile poplave i kada su bili požari, i oni su stvarno to zaslužili. Zato još jednom, potreba svih nas jeste izgradnja stanova kroz građevinsku operativu, biće zaposlen veliki broj ljudi, a kroz tu operativu biće obezbeđen plasman za naše poljoprivredne proizvođače, koji će plasirati svoju kvalitetnu robu, a sve to ide u doprinos za bolji život svih naših ljudi koji žive i na selu, žive od sela, žive u tim sredinama i siguran sam da ćemo kada izgradimo te stanove ući u posao da se obezbede stanovi za naše medicinare, tako je najavio naš predsednik Vučić, i za naše medicinare, i za naše prosvetare, i za sve one ljude kojima je to potrebno da se radi. Država Srbija je država koja uvek misli na one koji su za nju radili, ratovali, koji su hranili i zbog toga mislim da je potrebno da svi ovo podržimo, ovaj zakon, da što pre uđemo u posao, da završimo te stanove, da imaju ti ljudi krov nad glavom, a sa druge strane, da se uđe u postupak da se što pre proširi i mogućnost da obezbedimo stanove za sve one naše, kako sam malopre rekao, medicinare, medicinske radnike, da li su to doktori ili su to sestre, da li su ljudi koji služe, koji rade u medicini, za naše prosvetare i za puno tih naših ljudi kojima je to potrebno na ovaj način. Mi ćemo te ljude ostaviti ovde kod nas u Nišu, u Vranju, u Svrljigu, u Knjaževcu, u Babušnici, ostavićemo te ljude da tu žive, da ne odu van zemlje Srbije. Još jednom, uvažena potpredsednice Vlade, ja vas stvarno podržavam zato što puno stvari koje se rade su potrebne da se urade kod nas na jugoistoku Srbije. Evo, ovih dana bili ste nekoliko dana u Beloj Palanci, gde su bili radovi na završetku autoputa prema Sofiji. Mislim da je dobro angažovanje svih naših državnih službenika, da budemo bliži tamo gde se radi, jer samo kada je čovek na licu mesta vidi se kako je i kako treba da bude. Kako se kaže kod nas – tuđa ruka svrab ne češe. Zbog toga treba da budemo sa našom operativom, sa našim građevincima i da u svakom trenutku budemo sa njima, da delimo i ono što je dobro i ono što je loše. S druge strane, ja bih se još jednom vama zahvalio i pozvao vas da budete sa nama i u Svrljigu sada kada se završava put i kada će biti jedna velika dobra organizacija, to je „Belmužijada“, koja će sada biti početkom avgusta meseca, zato što kroz plasman proizvoda imamo mogućnost da sretnemo i da vidimo kako se živi i kako je tamo dobro. Još jednom, ja ću kao poslanik Ujedinjene seljačke stranke glasati za ovaj zakon. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Predrag Jelenković. Izvolite.
Hvala, potpredsedniče. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, moj kolega Jovanović je vrlo podrobno objasnio sve što se radi i šta je krenulo u vezi izgradnje stanova, tako da ću ja radi javnosti par informacija o onome što je vezano za Niš i samu izgradnju. U Nišu je predviđeno da se stanovi grade na dve lokacije. Prva lokacija je naselje Stevan Sinđelić, gde je u toku izgradnja upravo tih 190 stanova, koje ste najavili u vašem obraćanju. Investitor je MGSI, izvođač radova je turski „Tašjapi“, a predračunska vrednost radova je 740 miliona dinara. Na ovaj način je stvorena mogućnost da se samo naselje kompletira i završi nedostajuća infrastruktura u velikom, odnosno većem delu samog naselja. Ovo je jedan dobar primer kako bi inače mogle sve kasarne u gradu koje stoje prazne, trenutno, da se stave u funkciju i apelujem ovim putem na Ministarstvo odbrane i uz vašu pomoć potpredsednice da ostali deo te kasarne, koji trenutno služi kao servis za vojna vozila, stavi na raspolaganje gradu, ako je to moguće. To je dobar primer i za drugu fazu koja je predviđena u delu kasarne Knjaz Mihajlo, odnosno Adria, gde je predviđeno da se gradi još oko 2.000 stanova. To će biti ujedno jedno velelepno naselje sa pratećim sadržajima, obdanište, škola itd. Ovom izgradnjom konačno se stvaraju uslovi, odnosno stvoriće se uslovi za probijanje upravo tog kraka Somborskog bulevara i time završiti taj kružni prsten oko grada i smanjiti gužve u delu grada, odnosno delu gradske opštine Pantelej. Nadam se da će Ministarstvo odbrane dati pozitivno mišljenje na plan na koji je u izradi, ali svakako je ovaj zakon dobar jer upravo omogućava taj infrastrukturni razvoj grada Niša i stvara bolje uslove života za pripadnike snaga bezbednosti. Jedan potpuno novi deo grada će oživeti i ovom prilikom pozivam pripadnike snage bezbednosti da se jave na konkurs i apliciraju, odnosno konkurišu za kupovinu stanova. Inače, radi informisanosti, Kancelarija za prodaju stanova će biti od septembra meseca u novoj gradskoj zgradi u ulici Generala Milojka Lešanina, gde će moći da pogledaju stanove. Socijaldemokratska partija Srbije će u danu za glasanje podržati set zakona koji su na dnevnom redu ove sednice. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane kolege poslanici, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekata izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti dopunjuje se postojeći zakon koji smo usvojili 2018. godine, a koji se odnosi na izgradnju stanova za pripadnike snaga bezbednosti, odnosno za pripadnike Ministarstva odbrane, Vojske Republike Srbije, MUP, BIA i Uprave za izvršenje krivičnih sankcija. Ono što je veoma važno jeste da se ovim dopunama zakona proširuju prava na kupovinu stanova pod povoljnim uslovima i na borce, članove domaćinstva palog borca, vojne invalide i penzionere, koji su svoje penzije stekli u jednom od navedenih državnih organa. Time se jasno šalje poruka da ova vlada misli na ove kategorije pripadnika snaga bezbednosti i da ih država nije zaboravila i ne sme to da čini, jer su oni stub odbrane zemlje i podneli su velike žrtve. Glavni cilj ovog predloga zakona je rešavanje najvećeg broja nerešenih stambenih potreba zaposlenih u službama bezbednosti, ali će njegova realizacija značajno doprineti i rastu BDP u građevinarstvu, zapošljavanje domaće građevinske industrije, samim tim povećanjem zaposlenosti, rast prihoda od PDV, porast prihoda od poreza na imovinu, što će povećati budžete lokalnih samouprava i drugo. Na pripadnike snaga bezbednosti uticaće tako što će svi zainteresovaniji, pod jednakim uslovima, moći da trajno reše svoje stambeno pitanje uz ispunjenje propisanih uslova. Kratko rečeno, jednostavnije, brže i pod povoljnijim uslovima može se doći do stana. Stanovi će se zidati po najvišim standardima struke i profesije uz punu energetsku efikasnost, a lokalne samouprave su dužne na teritoriji na kojoj se grade ovi stanovi da obezbede da cene budu prihvatljive i daleko niže od tržišnih. Nažalost, odmah posle 2000. godine krenulo je urušavanje i obezvređivanje značaja i uloge vojske i policije. Trebalo je dosta vremena da se obnovi uloga i ugled bezbednosnih snaga. Sada se i na ovaj način vraća značaj i poštovanje svim službama snaga bezbednosti. Tako se dodatno motivišu pripadnici ovih snaga i stvara još kvalitetniji i zadovoljniji kadar u ovom sektoru, jer čovek koji je zadovoljan i zbrinut, kako on i njegova porodica, da će sve od sebe da brani i sačuva svoju zemlju u kojoj on i njegova porodica mogu da žive jedan kvalitetan život. Podsećanja radi, projekat izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti započet je, ako se ne varam, još 1998, 1999. godine za vreme Vlade SPS koja je i na taj način pokazala da je briga o pripadnicima snaga odbrane i bezbednosti, koji su se hrabro borili, a mnogi dali i svoje živote za odbranu otadžbine, jedan od prioriteta tog perioda. Pored toga, ideja socijalne pravde i brige o čoveku, kao glavnoj vrednosti, je bilo i ostalo opredeljenje i politika partije kojoj pripadam. Prva faza izgradnje stanova za ove namene biće završena 2020. godine. U nekim gradovima već su postavljeni kameni temeljci. Prva faza obuhvata gradove Kragujevac, Kraljevo, Niš, Vranje, Sremsku Mitrovicu, Novi Sad i Beograd. Što se tiče ovog predloga zakona, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati isti. Moram da dodam i jedan komentar da i druge društvene kategorije, a naročito zdravstveni i prosvetni radnici žele da pod istim i sličnim uslovima reše svoja stambena pitanja, pa se iskreno nadam će u nekom budućem periodu i za njih biti donet zakon da pod povoljnim uslovima mogu rešavati svoje stambene probleme. Tako ćemo zadržati ovde mnoge mlade lekare i profesore koji nažalost sada često odlaze. Rešavanjem stambenih potreba, ali i povećanjem zarada i u zdravstvu i u obrazovanju mnogi mladi i obrazovani će budućnost graditi u svojoj zemlji, a ne van nje. Što se tiče Predloga zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Republike Severne Makedonije radi se o sporazumu dve države o uspostavljanju zajedničkih kontrola na graničnom prelazu za međunarodni drumski saobraćaj Preševo-Tabanovce. Sporazum je potpisan u Beogradu 12. jula 2019. godine, polazeći od prijateljskih i dobrosusedskih odnosa i potrebe da se još više unapredi dugoročna saradnja između dve države, kao i želja da se unapredi kretanje građana i promet robe između Srbije i Republike Severne Makedonije, jer je poznato da se radi o izuzetno tranzitnom graničnom prelazu. Sporazum predviđa da se u roku od 90 dana od stupanja na snagu napišu i protokoli o njegovom sprovođenju. Kontrolu za praćenje sprovođenja odredaba ovog sporazuma, vršiće mešovita komisija u čijem će sastavu strane imenovati predsednika svog dela komisije i još četiri člana i njihove zamenike. Ovaj sporazum je još jedan pokazatelj da Srbija vodi dobrosusedsku politiku i da zaista želi mir i stabilnost u regionu, kao i dobre prijateljske odnose sa svim susedima. Poslanička grupa SPS će danu za glasanje podržati i ovaj bilateralni sporazum. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite kolega.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovana ministarsko sa saradnikom, cenjene koleginice i kolege, kao što ste već čuli od akademika Zukorlića, Stranka pravde i pomirenja na svaki način podražava svaku inicijativu koja stiče unapređenja kvaliteta života građana, a ove inicijative graditeljstva su izuzetno važne i višestruko korisne i naravno da nam je važno da se ovo proširi onog trenutka kada se steknu uslovi i nove druge kategorije, naročito zdravstvenih radnika, prosvetara i svih onih koji zaista imaju potrebu za rešavanjem stambenog pitanja, naročito što bi to omogućilo verovatno da se malo ublaži odliv stanovništva, posebno ovih kategorija. Inače, višeznačajnost ovih projekata nije samo rešavanje statusnog i stambenog pitanja onih koji su potrebni, već pokretanje jedne cele industrije, jednog velikog broja naših ljudi, upošljavanje i time se u stvari jača celokupan standard, naročito ljudi koji su iz branše graditeljstva. Ono što je meni ponukalo pažnju i što bih voleo da i odavde malo ukažem jeste bitnost zaštite ljudi koji rade na građevini i mogućnost da se njihovi uslovi rada do te mere obezbede da se ne dešavaju nemile scene koje su se dešavale u prošlosti. Naravno, u Beogradu je to mnogo ozbiljnije, mnogo kvalitetnije. Recimo, danas je postrujala jedna fotografija sa jedne građevine u Novom Pazaru gde je na nekoj desetoj etaži običan građevinski radnik bez ikakvih skela, bez ikakve zaštitne opreme pridržavajući se, samo se naslanjajući na kolegu, pokušava da odradi neki svoj zadatak. Mi smo sretni što je određena građevinska revolucija zahvatila i Novi Pazar i Sandžak i jako nam je drago i to zaista omogućava i poboljšava kvalitet života običnog čoveka, ali su evidentni veliki nedostaci i propusti u zaštiti radnika na gradilištima. Njihova sigurnost nije do te mere obezbeđena kako bi morala biti, kakva je po standardima, kakva je po propisima i koja na koncu ti radnici u građevinarstvu nisu baš svi ni zaštićeni u pogledu ozbiljnih osiguranja zdravstvenih koji bi te povrede u slučaju da se dese mogli do te mere da im pomognu da jednostavno saniraju u najkvalitetnijoj zdravstvenoj instituciji. Takođe, vrlo bi bilo važno još malo povesti kontrole na tome kada se daju građevinske dozvole za izgradnju, da se moraju ispoštovati svi standardi jer mi, recimo, u manjim mestima imamo problem u tim tesnim ulicama, u tim tesnim sokacima gde se daju građevinske dozvole za izgradnju velikih stambenih objekata i da pri tom se ne vodi računa o zelenilu koje je obavezno propisano zakonom, ne vodi se računa o dovoljnom broju parking mesta, o zaštiti i ne samo radnika koji se bave izgradnjom, već i običnih ljudi koji žive u blizini i to stvara zaista veliki broj problema, a uz to valjda bi svaku ozbiljnu izgradnju trebalo pratiti i dodatna izgradnja infrastrukture, pojačano sa tim da elektromreža se recimo osnažuje za toliki broj stambenih jedinica, kanalizaciona, komunalna, vodovodna mreža. Mi već živimo u našim mestima, u nekoj vrsti tempirane bombe i zaista je velika ekspanzija izgradnje gradova, a već 10, 15 godina se ne uvećava, ni poboljšava elektromreža, niti se poboljšavaju kapaciteti komunalnih infrastrukturnih objekata, što može dovesti do katastrofalnih posledica. Zato je moj apel i na ministarku i na ministarstvo da se zaista još malo više i strožije povede računa u pogledu poštovanja svega onoga što je propisano kvalitetno zakonskim rešenjima, ali što recimo na terenima izvođači radova ponekad neispoštuju, a posebno kada je u pitanju zaštita radnika na građevinskim objektima i naravno uticaja tih objekata na okolinu, na životni prostor i na sve ono što zahteva dobijanje jednog novog kvalitetnog građevinskog stambenog prostora, kao što je recimo jedan blok zgrada. Hvala.
Reč ima ministar, gospođa Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Mislim da ste potpuno u pravu, moramo uvek da maksimalno se trudimo, da vodimo računa o bezbednosti na radu. To se odnosi kako na lokalne gradske inspekcije rada i na građevinske naravno, to se odnosi i na republičku. Takođe, moram da kažem da je Ministarstvo rada u tom smislu veoma aktivno i mislim da ne postoji gradilište u gradovima gde nisu prisutni. Nažalost, dešavaju se određene situacije i verujem da se iz svega toga uči i da ćemo toga imati što manje, odnosno nadam se da ćemo doći do onog nultog, da se to stvarno ne dešava. Sa druge strane je činjenica da se u Srbiji i te kako gradi. Podsetiću da 2014. godine je bilo nešto oko hiljadu gradilišta uopšte na teritoriji cele Srbije, a da danas po svim podacima imamo preko 40 hiljada gradilišta. U tom smislu verujem da ćemo razmišljati o tome da povećamo kapacitet samih inspekcija, jer mislim da je to neophodno u tom smislu. Što se tiče izdavanja građevinskih dozvola, kao i lokacijskih uslova, oni se izdaju elektronski. Tačno postoje jasni uslovi koje svi imaoci javnih ovlašćenja su dužni da daju. Odnosi se i na Elektrodistribuciju i svi oni mogu da daju uslove onda kada su ispunjeni svi drugi tehnički standardi. Drugo, oni su ti koji tačno određuju šta treba da se izgradi dodatno itd. Nema izdavanja građevinske dozvole dok ne postoje svi uslovi. To je apsolutno nemoguće. Ukoliko postoje na u nekim građevinskim projektima potrebe za studijom procene uticaja, ona se takođe radi. Dakle, nema izdavanja građevinskih dozvola više kao što se to nekada radilo. Prvo se nekada nije ni davala građevinska dozvola nego se čekala godinama i davala se sa neobičnim uslovima. Ono što je važno za Novi Pazar, zbog čega sam se posebno javila, jeste da kada govorimo o stanovima za policiju, vojsku i bezbednosne snage, po poslednjoj anketi iz 2018. godine postoji 216 zainteresovanih. Tako da će se u Novom Pazaru takođe graditi zgrade, odnosno bavićemo se stanogradnjom i u tom smislu upravo u skladu sa ovim zakonom verujem negde sledeće godine i mislim da je to jednako važno kao infrastruktura koja mora da se radi. U septembru počinju radovi na rekonstrukciji puta Novi Pazar- Tutin na koji se, čini mi se čekalo, dugi niz godina i to je takođe važno za građane ovog dela Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Slavica Živković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana gospođo ministar sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, danas govorimo o, po meni, izuzetno važnom Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, koji se današnjim izmenama i dopunama proširuje na borce, porodice palih boraca, ratne vojne invalide i mirnodopske vojne invalide. Rešavanje stambenog pitanja za sve one koji su obuhvaćeni ovim zakonom treba da ostane prioritet i u narednom periodu dok se i poslednji problem ne reši, jer ovi ljudi to zaslužuju, bilo zbog prirode posla kojim se bave ili zbog onoga što su dali našoj zemlji u njenoj odbrani. Realizacija ovog projekta će pozitivno uticati na rast BDP u oblasti građevinarstva, na upošljavanju domaće građevinske industrije, kao i na povećanje zaposlenosti. S obzirom na to da zakon definiše u članu 14, koji želim posebno da istaknem, da za izgradnju stambene zgrade za kolektivno stanovanje će se koristiti prvenstveno građevinski proizvodi, materijali, oprema, instalacija domaćih proizvođača u učešću od najmanje 80%. Šta ovo znači za proizvođače građevinskog materijala u Srbiji? Izneću nekoliko podataka za koje smatram da je važno da se čuju, najpre za proizvodnju cementa koji beleži rast u prethodnim godinama. Proizvodnja cementa u prošloj godini je bila na nivou od dva miliona tona, što je 9% u odnosu na prethodnu godinu ili 23% uvećanja u odnosu na 2014. godinu. Cement proizveden u Srbiji mahom se prodaje na domaćem tržištu. To je materijal koji nije predmet izvoza i cementna industrija trenutno radi sa 60% svojih kapaciteta. Nama je negde 2008. godina cilj kada govorimo o planiranoj proizvodnji i prodaji i nadamo se da će sa ovim investicijama i na ovakav način, kada govorimo uopšte o investicijama u domaću građevinsku industriju, moći da se približimo zacrtanom planu, a to je 2,8 miliona tona na godišnjem nivou. Za razliku od cementne industrije, opekarska industrija, tj. proizvodnja crepa, blokova i keramičkih pločica radi punim kapacitetom. Više od 50% ove proizvodnje se izvozi sa tendencijom porasta prodaje na domaćem tržištu. Zahvaljujući velikih infrastrukturnim projektima, mislim prvenstveno na putogradnju, pojačana je prodaja i ove vrste građevinskih proizvoda zbog značajno unapređene tj. razvijene građevinske aktivnosti u ovim delovima Srbije. Samo u prošloj godini u Srbiji je proizvedeno 800T građevinskog bloka za zidanje, od čega je 2/3 prodato na domaćem tržištu. Značajno je povećana tražnja za termo blokom zbog novih zahteva kada govorimo o energetskoj efikasnosti i naravno jednom velikom investicionom trendu, kada govorimo o građevinarstvu, gde je ovaj proizvod našao punu primenu i značajno podigao efikasnost poslovanja fabrika koje se bave proizvodnjom ovog vrsnog proizvoda. Pokrenute su proizvodnje u još dve fabrike u Srbiji. U četiri se planira povećana proizvodnja i naravno investiranje u nove proizvodne procese. Navela sam ove dve vrste proizvoda, jer se u najvećoj meri koriste za izgradnju i za ovu vrstu proizvoda plasman na inostrano tržište nije rešenje, jer svaki kilometar samo dodatno poskupljuje ovaj proizvod, a samim tim ga čini i manje konkurentnim. Zato su ovakvi projekti u Republici Srbiji od izuzetnog značaja za domaće proizvođače koji proizvode proizvode po evropskim standardima i koji su svoju proizvodnju potpuno doveli na nivo najsavremenije, koja odgovara naravno svim novim zahtevima a i novom zahtevu o građevinskim proizvodima. U vreme recesije građevinska industrija najviše trpi, naravno u vreme oporavka ona nosi isto najveći teret. Predstavlja bazu za upošljavanje radne snage svih profila i svedoci smo danas da imamo veliki i značajan procenat uposlenosti građevinskih radnika, ali isto tako i nedostatak građevinskih radnika na području Srbije. Mi smo krajem prošle godine doneli Zakon o građevinskim proizvodima koji je 6. novembra 2018. godine stupio na snagu. Novi propis je imao za cilj dodatni podsticaj razvoja građevinarstva i da se omogući da se objekti koji se grade budu bezbedni, ekološki prihvatljivi, čuvajući život i zdravlje tokom čitavog životnog ciklusa građevinskih objekata. Novi propis je treba da da i dodatni podsticaj razvoju građevinarstva i da omogući da objekti koje se grade budu bezbedni i ekološki prihvatljivi, čuvajući život i zdravlje ljudi tokom čitavog životnog ciklusa građevinskog objekta. Želim da kažem da je godinu dana bilo predviđeno za donošenje podzakonskih akata u skladu sa novim Zakonom o građevinskim proizvodima i da se ministarstvo u prethodnom periodu jako trudilo da ove rokove ispoštuje. Ono što je značajno, a što je doneto u međuvremenu od podzakonskih akata i naglasiću, jer mislim da je važno, to je Pravilnik o sadržini i načinu izrade deklaracije, performansama, potom Pravilnik o zahtevima za imenovanje tela za ocenjivanje verifikacije ustavnosti performansi i dalje, poslat je na mišljenje Predlog pravilnika o načinu sprovođenja, ocenjivanja i verifikacije ustavnosti performansi građevinskih proizvoda. Pravilnici koji su do sada bili na snazi, nisu menjani 20 godina i mahom su se pozivali na standarde koji su već povučeni iz primene. Stoga je bilo potrebno izraditi potpuno novim predlozima izmene i dopune postojećih pravilnika i predstavnici proizvođača su u okviru svojih udruženja već u toku donošenja novog Zakona o građevinskim proizvodima formirali radne grupe koje su intenzivno radile na izmeni postojećih pravilnika. Naravno, podrška proizvođačima je bila velika koju su od strane Instituta za ispitivanje materijala, Instituta za standardizaciju Srbije i ovde želim posebno da naglasim da smo imali veliku podršku od strane Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Kad god smo se obratili sa zahtevom za prisustvo predstavnika Ministarstva na našim sastancima, gde je zaista bilo dosta nedoumica koje je trebalo otkloniti u toku donošenja ovih dosta komplikovanih propisa, Ministarstvo se uvek odazvalo našim zahtevima i prisustvovali su sastancima vrlo kompetentni ljudi koji su na adekvatan način zaista dali doprinos u izradi ovih dokumenata. Isto tako i veliku podršku proizvođačima u svakom segmentu donošenja ovih propisa. Zahvaljujući ovakvoj saradnji, napravljeni su kompletno novi predlozi pravilnika, jer nije moguće bilo uneti određene izmene koje se trenutno nalaze u proceduri kod Ministarstva građevinarstva. Poznato je da su formirane radne grupe, da smo dobili zahteve od strane Ministarstva za delegiranje ispred predstavnika proizvođača. Jako je pohvalno što je Ministarstvo i u ovom delu donošenja ovog zakona posebnu pažnju posvetilo prisustvu proizvođača u donošenju ovih akata i što se reč proizvođača u ovom delu jako uvažava. Mislim da je to zaista važno kada govorimo o donošenju ovih propisa. Bilo je različitih komentara u toku donošenja Zakona o građevinskim proizvodima, da taj zakon zahteva dodatne investicije, da će uspostavljanje fabričke kontrole zahtevati dosta novca proizvođačima, da će neke proizvođače zatvoriti, međutim, ja sam o tome govorila i u toku skupštinske rasprave. Ova industrija je mahom izvozno orijentisana i uspostavljanjem kontrole u okviru fabrike je već bilo napravljeno. Postojale su neke fabrike koje to nisu imale i one su u međuvremenu to uradile. Za onaj manji deo, to su obično manji proizvođači koji nisu uložili u formiranje procesa kontrole u fabrici, oni imaju mogućnost podzakupa opreme kod akreditacionog tela i na takav način mogu dobiti adekvatnu ispravu o usaglašenosti koja će njima rešiti problem na domaćem tržištu. Na ovakav način su svi proizvođači, mahom pripremljeni za potpunu implementaciju novog zakona koji će do novembra meseca biti u punoj primeni u našoj zemlji, jer verujem da su i predlozi određenih podzakonskih akata za koje imam informacije da su u pripremi, biti usvojeni do 8. novembra, kada je krajnji rok za usvajanje podzakonskih akata. Srbija ima stabilnu proizvodnju građevinskog materijala i imajući u vidu sve ono što sam prethodno iznele, verovatno ćete se složiti sa mnom da je značaj ovakvih investicija jako važan za industriju građevinskog materijala za građevinsku industriju uopšte, za uposlenost radne snage, za uopšte prosperitet zemlje, svake zemlje. Zemlja koja ima stabilnu proizvodnju građevinskog materijala i stabilnu građevinsku operativu nema razloga za strah. Mi u narednom periodu sigurno moramo uložiti dodatne napore da dodatno ojačamo i postojeće fabrike, i postojeću građevinsku operativu, i stvarati uslove za razvoj strategije za razvoj građevinarstva za naredne periode i stvarati uslove za organizovan nastup domaćeg građevinarstva na inostranom tržištu, jer ćete se složiti sa mnom da je to perspektiva svakog građevinarstva, svake zemlje pa i naše. Poslanici Socijaldemokratske partije Srbije će u danu za glasanje podržati predlog ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite kolega Filipoviću.
Hvala predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste vi gospođo Mihajlović lepo rekli o politici jedne Vlade i ministarstva, najbolje govore rezultati ostvareni u toku mandata ove Vlade i vas kao ministra. Toliko toga je urađeno iz vašeg resora, vrlo konkretnih stvari, svega onoga što se u decenijama iza nas baziralo samo na idejama i golim pričama, samo na predizbornim obećanjima, pa se kad prođu izbori to rasprsne kao mehur od sapunice, i zaboravi se. Obećavalo se, evo ja bar pamtim nekih dvadesetak godina unazad, sam samo slušao priču o Koridoru 10, pa biće, pa završavamo ga sledeće godine, pa sledeće godine, pa stiže velika investicija, pa nikako ni da se završi Koridor 10, nikako ni da stignu te čarobne, magične investicije koje su nam obećavane. Godine 2012, dolazi na vlast SNS i počinje se sa realizacijom svega onoga što je neko nazivao idejama. Počinje izgradnja puteva, počinje intenzivno da se razmišlja o tome kako da zbrinemo stambeno one ljude koji to nisu iz objektivnih razloga bili u mogućnosti sebi i svojim porodicama da omoguće, u ovom slučaju pripadnici naših bezbednosnih snaga, oni koji su lepo rečeno žrtvovali mnogi i svoje zdravlje, svoje živote, dali sve ono najvrednije što čovek može da da za ovu zemlju, a neki su samo govorili i dičili se time kroz razne patriotske pesme, kroz guslanja, kroz priče o patriotizmu i mislili da su najveće moguće patriote time što otpevaju neku patriotsku pesmu. U ovom slučaju mi smo otpevali tu pesmu ali na onaj način tako što tim ljudima omogućavamo da reše svoje stambeno pitanje. Da reše ono što im je možda najteže bilo u životu da urade, jer nisu bili u mogućnosti da finansijski, kako je rečeno minimalna cena kvadrata u Beogradu 1.000 evra ili 1.200, 1.300, da omoguće sebi po tim cenama da skuće svoju porodicu. Na taj način, kao država pokazujemo zahvalnost tim ljudima, bar tako, ali pokazujemo i odgovornost da oni ljudi koji se reše na to da brane svoju zemlju, da se žrtvuju za nju, da znaju da ta žrtva nije uzaludna, da znaju da se ne žrtvuju za neku zemlju, za neki narod koji će ih zaboraviti sutra, koji će samo da priča o tome i o njihovim podvizima, pobedama, da veliča kroz priče i tekstove, kroz pesme, šta su sve oni uradili za zemlju, a da zemlja njima ni na kakav način pozitivno ne uzvrati. I ovo je dobro. To je dobro rešenje i to je rekao bih dobra stvar za našu zemlju, ne samo sada i ne samo za one ljudi koji će rešiti danas svoje stambeno pitanje, već i oni koji će sutra to učiniti. Ja vas pozivam kao narodni poslanik da razmotrimo i tu mogućnost da sutra pomognemo i mladim bračnim parovima. Mi govorimo mnogo o natalitetu, govorimo o beloj kugi, o tome da kao narod nestajemo, da nas je sve manje, da mladim bračnim parovima koji možda već imaju dvoje ili troje dece podstaknemo, a nemaju mogućnost da reše stambeno pitanje, da na ovaj način i njima nađemo mogućnost da pomognemo, kako bi rešili taj svoj egzistencijalni problem, i da i oni reše stambeno pitanje. Naravno i onim mladim bračnim parovima koji nemaju dece iz razloga što možda nemaju stan. Kada su u pitanju integrisani granični prelazi, to je takođe dobra stvar, još jedna stvar koja je nekada bila samo ideja sada se realizuje na predlog predsednika SNS, predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića i naravno uz podršku koju imamo, finansijski, za taj projekat, nekih 40 miliona evra, a ukupno u ovom regionu oko 90 miliona. Trebali bismo takve integrisane prelaze, naravno trebali bi i uveren sam da ćemo ih imati u budućnosti sa svim zemljama sa kojima se graničimo, zato što time smanjujemo i troškove, smanjujemo i vreme čekanja na granicama i olakšavamo protok ljudi, protok kapitala, protok roba. To je dobro za Srbiju, to je dobro za ceo region. Na taj način pokazujemo ponovo odgovornost, odgovornost u vođenju politike i tu se vraćam na početak svoj izlaganja, gde sam rekao da jednu politiku karakterišu rezultati, a ne ideje. Sa idejama i predlozima izlazite na izbore, sa rezultatima izlazite pred građane, pred kraj svog mandata i kažete, uradili smo za prethodne četiri godine preko 300 kilometara autoputeva, to je dobro, neki ljudi tu rade, tu radi stotine kompanije iz Srbije, tu rade na hiljade radnika iz ove zemlje, tu hiljade porodica prima zarade od toga, živi od toga, omogućavaju se dalja napredovanja naše zemlje, tu se povećava protok vozila kroz našu zemlju sa nekih tridesetak i nešto hiljada na preko 50 miliona vozila koja su u toku 2018. godine prolazila kroz našu zemlju. Time rešavamo sada te infrastrukturne probleme i dolazimo do toga da su sad proceduralni ili granični problemi oni koje ćemo rešavati u budućnosti. Dakle, više nismo samo na idejama, sada smo na konkretnim rezultatima koje samo oni koji nisu dobronamerni mogu da kažu da to nisu rezultati, mogu da kritikuju to što vi ili što drugi ministri u Vladi Republike Srbije, predsednik Aleksandar Vučić, obilazite, aktivno i gradilišta i radove. Nego, šta treba da obilazite? Pa, ne treba da sedite u kafićima, kao što sedi opozicija, jedan deo opozicije ili samo da se slikate po medijima ili po novinama, već da budete sa tim radnicima, da čujete koji su njihovi problemi i to aktivno činite i to je dobro, da direktno na terenu pokažete ljudima da ste zainteresovani i za uslove rada kakve imaju ti radnici i za to kakvim tempom se realizuju projekti koji su započeti. Sve pohvale za vaš rad, rad ministarstva koje vodite i uveren sam da ćemo u budućnosti moći da se pohvalimo sa još boljim i još većim rezultatima. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je usvajan Zakon o posebnim uslovima za realizaciju Projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, mi smo vam više puta naglasili da nemamo ništa protiv te ideje i da je pripadnicima snaga bezbednosti neophodno rešiti stambeno pitanje, ali smo vam ukazivali i na mnoge probleme na koje ćete nailaziti tokom primene ovog zakona, kao i na određene nedostatke. Izmene koje su predložene a tiču se proširenja kruga ljudi kojima se daje pravo na kupovinu stana pod povoljnim uslovima, a koji nisu bili obuhvaćeni, odnosno borci, članovi domaćinstava palih boraca i vojni invalidi, su dobre i to je ono na šta smo vam mi, srpski radikali, ukazivali kada je zakon usvajan. Dobro je da ste to i sa zakašnjenjem na kraju prihvatili. Naime, mi smo isticali da borci, deca palih boraca u poslednjih otadžbinskim ratovima, zatim vojni invalidi i svi oni koji su se borili za državu i branili srpske nacionalne interese, treba da imaju mogućnost da reše stambeno pitanje na način koji je predviđen ovim zakonom. Takođe, problem je i, mi smo to kroz amandmane koje smo podneli na to ukazali i pokušavamo da rešimo, što se ovaj zakon odnosi samo na jednu grupu ljudi, znači, samo na pripadnike snaga bezbednosti, kojima treba rešiti stambeno pitanje, odnosno da treba da se obuhvate i druge kategorije stanovništva kao što su samohrani roditelji, zdravstveni radnici, mladi lekari, naučnici, mladi bračni parovi itd. Njima takođe treba omogućiti kupovinu stanova pod povoljnim uslovima i država mora da bude jednaka prema svakom građaninu. Kažete da oblast izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti se prati kroz efekte iskazane u okviru jačanja sistema nacionalne bezbednosti, ali ne zaboravite da mladi naučnici, lekari, profesori, da oni doprinose napretku društva i da oni, takođe po tržišnim uslovima, treba da dođu do stana, odnosno treba da im se omogući da na isti način kao i pripadnici snaga bezbednosti reše svoje egzistencijalno pitanje. Kada je u pitanju prodajna cena za stanove, ona je poslednjih godina varirala, pa imamo obećanje iz 2014. godine da će se graditi stanovi za mlade bračne parove po ceni od 380 evra po kvadratnom metru i evo, sada, ovim zakonom, posle pet godina, kaže se da će cena biti najviše do 500 evra po kvadratnom metru, u zavisnosti od grada u kom se stanovi zidaju. Ova cena jeste prihvatljiva pod uslovom da se ponovo ne menja. Cena metra kvadratnog jeste značajna i ona svakako mora da bude srazmerna visini kupovne moći stanovništva. Međutim, problem na koji će pripadnici snaga bezbednosti naići, kao i sve ove kategorije ljudi koje sam prethodno nabrojala, ukoliko prihvatite naše amandmane odnosiće se i na njih, znači, zainteresovani pripadnici snaga bezbednosti, a to je nekih 19 hiljada ljudi koji su se izjasnili da žele pod ovim uslovima da reše svoje stambeno pitanje, oni će moći da apliciraju kod poslovnih banaka. Prvo i osnovno pitanje jeste - da li će oni biti u stanju da apliciraju u odnosu na svoja primanja i da li će moći da podnesu zahteve da kupe stan pod ovim uslovima? Takođe, veliki problem jeste što ne postoji ni jedna državna banka koja će im omogućiti podizanje kredita po povoljnim uslovima, što znači da svi zainteresovani mogu da konkurišu za kupovinu stana i da ispune sve uslove konkursa, ali veliko je pitanje da li će biti i same realizacije, upravo zbog niskih primanja i nepostojanja državne banke koja će omogućiti podizanje kredita po povoljnim uslovima, niskim kamatnim stopama, bez učešća, itd. U okviru analize efekata propisa postavlja se pitanje u Prilogu broj 5, to je ključna pitanja za analizu finansijskih efekata i pitanje pod brojem dva kaže - da li je finansijske resurse za sprovođenje izabrane opcije potrebno obezbediti u budžetu ili iz drugih izvora finansiranja i kojih, gde imamo odgovor da će se realizacija ovog projekta finansirati iz kreditiranja banaka, dok pitanje pod brojem 3, kako će sprovođenje izabrane opcije uticati na međunarodne finansijske obaveze, pa zatim 4, 5. i 6, da ih ne čitam više, nema nikakvih odgovora. Ono što bi vas pitali jeste - koja je banka u pitanju i zašto mi ne znamo, a trebalo bi da znamo tačno koja je banka, pošto će krediti biti sa manjim kamatnim stopama, kolike su te kamatne stope i da li je postojala ikakva mogućnost da te kamatne stope budu još niže i da uslovi kreditiranja budu još bolji? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Violeta Lutovac Đurđević. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, danas raspravljamo o veoma važnom predlogu zakona, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju Projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Obzirom da polazimo od podataka da je najveći broj nerešenih stambenih pitanja upravo među pripadnicima snaga bezbednosti, odavde se zapravo zaključuje da postoji izuzetna nužnost za donošenjem izmena i dopuna ovakvog predloga zakona, iz više razloga, a pre svega zbog ubrzanja realizacije samog projekta koji će ujedno dovesti i do rešenja stambenog pitanja odnosno stambene potrebe, a ja bih rekla i rešenja životnog pitanja, ne samo za lica koja su pripadnici snaga bezbednosti, već i za njihove porodice. Realizacijom ovog projekta mi direktno utičemo na politiku nacionalne bezbednosti, a znamo da je politika nacionalne bezbednosti deo ukupne državne politike. Razvojem politike nacionalne bezbednosti direktno utičemo kako na politički, tako i na ekonomski, kulturni, socijalni i sveobuhvatni društveni razvoj same naše Republike Srbije. Radi svrsishodnije realizacije samog projekta potrebno je odraditi izmene i dopune važećeg zakona kako bismo precizirali koja su područja na kojima se može ostvariti kupovina stana pod povoljnijim uslovima, kako za lica pripadnike službe bezbednosti, a tako i za proširene kategorije lica, za borce, porodice palih boraca, za ratne vojne invalide, mirnodopske vojne invalide. Cilj izmena je apsolutno jasan. To je svrsishodnija, efikasnija i uspešnija realizacija projekta koja je od velikog značaja za nacionalnu bezbednost naše zemlje, a ujedno se izmenama i dopunama nije odstupilo od osnovnog ustavnog načela o zaštiti imovine, koja je propisana članom 58. Ustava Republike Srbije. Realizacija projekta će dovesti i do povećanja bruto domaćeg proizvoda u samom građevinarstvu, jer će 80% građevinskog materijala biti domaće prirode, upošljavanja domaće građevinske industrije, a i porasta broja zaposlenih, što je jako pozitivno i pohvalno, na osnovu povećanja broja ljudi koji će biti angažovani na samim poslovima prilikom realizacije ovog projekta. Izmenom i dopunama ovog važećeg zakona mi jasno određujemo i način i uslove i kriterijume, kao i sam postupak realizacije projekta izgradnje stanova za pripadnike Ministarstva odbrane, pripadnike službe BIA, policije, Vojske Srbije, borce, porodice palih boraca. Članom 3. takođe definišemo i prioritet, da prioritet za kupovinu stana pod povoljnijim uslovima imaju ova nabrojana lica koja nemaju rešeno stambeno pitanje, takođe da ukoliko lice koje ima rešeno stambeno pitanje, a nije odgovarajuće, odnosno nezadovoljan je tim stanom, može da izvrši kupovinu novog stana jedino ukoliko lice koje nema rešeno stambeno pitanje za isti nije zainteresovano. Realizacijom ovog projekta za izgradnju stanova pripadnicima snaga bezbednosti mi direktno utičemo na porast broja ljudi koji će rešiti svoje stambeno pitanje, svoje životno pitanje, takođe utičemo na povećanje intenziteta stanogradnje, odnosno na sam porast privredne delatnosti koje su već u vezi sa sektorom građevinarstva, odnosno razvojem same građevinarske industrije, a takođe imamo i pozitivan efekat na lokalnu samoupravu, jer ćemo rešiti pitanje lica koja žive na teritoriji lokalne samouprave na kojoj se vrši izgradnja stanova, sa jedne strane, a takođe će i lokalne samouprave imati prihod od naplate poreza na imovinu nakon izgradnje stana. Da sve ovo nije marketinški trik, kako su ga neki nazivali, i da se mi hvatamo u koštac i sa najtežim problemima pokazali smo već prvom fazom izgradnje stanova u Nišu, Vranju, Kraljevu, Kragujevcu, ukupno 792 stana. U planu je izgradnja stanova i u Novom Sadu, Sremskoj Mitrovici i Beogradu. Ova 792 stana, vrednost ove investicije je tri milijardi dinara, a u prvoj fazi je u planu izgradnja 8.022 stana u ukupno sedam pobrojanih gradova. U drugoj fazi će biti i u drugim gradovima omogućena realizacija ovog projekta, među kojima je i Kruševac. Izrazila bih nadu da će ovaj projekat zaživeti i dalje, kako je naš predsednik Republike, gospodin Aleksandar Vučić, najavio pre nekoliko meseci i da će ovakav projekat biti realizovan i za zdravstvene radnike, za mlade bračne parove, za naučnike, što je još jedan dokaz da vodimo politiku u pravom smeru i da mislimo na budućnost građana Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Da podsetimo, radi javnosti, da danas govorimo o izmena i dopunama Zakona kojim se obezbeđuju posebni uslovi za rešavanje stambenih pitanja snaga bezbednosti. Taj zakon smo doneli prošle godine, odnosno vi ste doneli prošle godine, beše u maju, čini mi se. Sva pitanja koja smo postavili tada, mogli bismo postavili i sada. Tada nismo imali odgovore na ta pitanja, nemamo ni sada. Evo, Ružica Nikolić je postavila neka od ključnih pitanja. Naravno, nemamo odgovore na ta pitanja. Jedino što zaista jeste dobro u ovom Predlogu zakona jeste to da će pod posebnim uslovima stambena pitanja moći da rešavaju borci, porodice palih boraca, ratni vojni invalidi i mirnodopski vojni invalidi. Ali, to je nešto o čemu smo mi govorili i prošle godine i insistirali da to odmah uđe u osnovni zakon, čije izmene i dopune sada raspravljamo. Mi smo vam sada predložili da se ovaj krug lica proširi, da se pod istim povoljnim uslovima stanovi obezbede, omogući obezbeđivanje stanova mladim bračnim parovima sa više dece, samohranim roditeljima, mladim lekarima, medicinskim sestrama, prosvetnim radnicima, naučnicima, istraživačima, porodicama sa decom sa posebnim potrebama. Verovatno da ima još kategorija, ali nama se čini da su ovo prioritetne i da, ako želimo zaista da se nešto dobro uradi u državi Srbiji, da sve ove kategorije moraju imati mogućnost da pod povoljnim uslovima reše svoja stambena pitanja. Mi stalno čujemo da se kuka kako odlaze lekari, odlaze medicinske sestre, odlaze naučnici, istraživači, napuštaju Srbiju obrazovani ljudi, između ostalog zato što ne mogu rešiti stambeno pitanje. Mnogi kažu – ne mogu formirati porodicu. Iz tog razloga ne mogu da dobiju posao, ako eventualno dobiju, rade za male plate. Jednostavno, nema uslova za jedan normalan život. Ne pričaju ovo samo ovi Zoranini „drugosrbijanci“, nego je to činjenica i o tome se govori na svakom koraku. Mi zaista želimo da pomognemo državi da prihvatajući naše amandmane da pomognemo svim tim ljudima i da konačno se stane sa iseljavanjem svega onoga što vredi i iz Srbije je. Zbog čega smo još predložili ove amandmane? Da vam pomognemo da ne morate ponovo za neki mesec, ako je verovati onome što je izgovarao Aleksandar Vučić, da morate ponovo da menjate zakon. Sada ću ja da podsetim, pre svega javnost. Zorana Mihajlović je malo pre rekla da će ovi stanovi da se grade po ceni od 400, 430, 450 i 500 evra, zavisi od lokacije, zavisi od mesta gde se grade, ali nisam sve to beležila, nije ni važno. Važno je ovo drugo. Aleksandar Vučić izjavljuje, 15. oktobra 2018. godine – za vojsku i policiju stanovi će se graditi po otkupnoj ceni od 300 do 350 evra po metru kvadratnom. Dakle, 15. oktobra prošle godine, kad smo već doneli ovaj zakon. Zbog ovoga sad što ću reći smo podneli amandmane, 4. juna 2018. godine, Vučić najavljuje 50.000 jeftinih stanova za mlade bračne parove. Istog tog 4. juna na istom mestu Ana Brnabić kaže da ona očekuje da će do kraja 2020. godine biti izgrađeno 5.203 stanova za mlade bračne parove, ovi koje je obećao Vučić. Vučić kaže 5. decembra 2017. godine – za mlade naučnike i parove po 450 evra kvadratni metar za stanove koji će im biti obezbeđeni. Prve rezultate očekuje za tri godine. Znači, to je rekao 5. decembra 2017. godine. Vidite kako mi vama hoćemo da pomognemo da ne demantujete Vučića, nego da unesete kad ovo budete realizovali, da imate u zakonu. Vučić kaže 4. juna 2018. godine – biće jeftini stanovi za medicinske sestre, lekare, mlade bračne parove. Valjda ćete usvojiti naš amandman da se ne zamerite njemu. Istog dana Ana Brnabić kaže – očekujem, znači 4. jun 2018. godine, očekujem da će stanovi u Nišu i Vranju biti završeni do kraja 2019. godine i misli na stanove za mlade lekare, medicinske sestre, mlade bračne parove. E, sad možda mi nešto ne znamo, bilo bi dobro da nam kažete, da li su započeti u kojoj su fazi? Brzo će kraj 2019. godine, pa da vidimo koliko je toga urađeno. Juče se pojavila vest, vezano za ove stanove koji su obuhvaćeni ovim zakonom koji sada menjamo, koji se odnose na pripadnike službi bezbednosti, da za neke od tih zgrada nedostaju neke dozvole. Da li je to tačno, vas pitam i volela bih da to znam? S obzirom na ove izmene zakona kako planirate to uopšte nije nemoguće. Onda biser nad biserima, pre neki dan, Aleksandar Vučić dođe da obiđe u Zemunu, Zemunske kapije. To je jedno zaista lepo, nije novo naselje, nego u okviru baš novog naselja, tako se zove taj deo Zemuna, grade se lepe zgrade, na lepoj lokaciji. Kažu ljudi koji su ulazili unutra, vrlo kvalitetno se gradi i cena kvadratnog metra tih stanova u tim zgradama je kažu 1300 evra. Nisam proveravala, ali otprilike je ovako i ništa to nije sporno. Šta je ovde interesantno? Gledajući i hvaleći te stanove u Zemunskim kapijama, Vučić kaže, pozivam pripadnike službi, dakle, sve ga citiram, ništa ne izmišljam, sve možete da proverite ako ga tada niste pratili. Kaže, pozivam pripadnike službi bezbednosti da dođu u Zemunske kapije i da vide kakvi su ti stanovi takvi će biti i njihovi, samo se još ne zna gde i kada. Da li je to moguće ljudi, kao mala deca, dođite i vidite onu igračku pa ako budete dobri kupićemo vam. Zašto ovo naglašavamo? Zato što, i rekao je neko ovde, mislim da je rekao čak neko od poslanika iz vlasti, da se ovi stanovi grade na periferijama, a to je činjenica… na periferijama mesta gde se gradi, što je apsolutno nedopustivo. Ne pravimo mi, odnosno vi, valjda geta za pripadnike službe bezbednosti, i sad još, boraca, invalida, porodica palih boraca itd. Zašto te „Zemunske kapije“… prave se tamo tri, četiri zgrade, zašto nije jedna odvojena npr. za ovu kategoriju? Ako se prodaje po 1300 evra, država valjda ima obavezu da razliku nadoknadi i da se omogući bar po tih 500 evra, ako nećete ovih, kako je Vučić rekao 300 do 350 evra, po kvadratnom metru. Ne, nego vi tražite neke lokacije koje su same po sebi najjeftinije i na tim lokacijama pravite te stanove. Znate, na tim lokacijama su jeftinije parcele, pa i sama gradnja nije realno veća od ove koju vi nudite, i da kupuju ljudi tamo placeve, na tim lokacijama gde im vi gradite stanove isto bi im cena došla. Dakle, ništa vi tu baš posebno ne činite. Opet kažem, ponavljamo, podržavamo mi to što pokušavate nešto, nadamo se da će bar nešto od toga i biti realizovano, ali, samo se vi smeškajte, gospođo Mihajlović, ja sam vam sad pročitala sve šta vam je predsednik vaše stanke rekao, pa vi vidite šta ćete od ovoga i kako ćete uspeti danas da završite stanove do 2019. godine, a još nisu ni započeti. Sada, dve, tri stvari, odnosno tri stvari konkretno vezano za same odredbe ovog Predloga zakona. U član 2. to je postojeći član 3. menjali ste tačku 12. i ona sad glasi ovako – zemljište za redovnu upotrebu objekta jeste građevinsko zemljište ispod objekta i zemljište širine jedan metar oko objekta, odnosno zemljište ispod objekta sa najviše pet metara oko objekta, u slučaju da nema tehničkih uslova za formiranje parcele sa jednim metrom oko objekta. E, ovako mali Perica zamišlja urbanizam. Ovo je zaista neverovatno. Može metar, ako ne može metar, može pet, može li dva, može li tri… vi uopšte niste planirali da najpre formirate u skladu sa urbanističkim uslovima da formirate parcelu, pa da onda gradite, a to ću vam objasniti u narednom članu koji želim da komentarišem, nego šta vi napravite. Zna se šta je površina potrebna za redovno održavanje zgrade, taj termin se koristi za redovno održavanje zgrade, taj termin se koristi, jeste, Boga mi. Dalje, kažete – organ nadležan za izdavanje rešenja o građevinskoj dozvoli, pre formiranja katastarske parcele za redovnu upotrebu objekta može izdati građevinsku dozvolu na građevinsku parcelu koju predstavlja zemljište za redovnu upotrebu objekta u smislu člana 3, što sam malopre komentarisala, sa obavezom formiranja katastarske parcele do izdavanja rešenja o upotrebnoj dozvoli. Svašta sam videla, ali ovo nisam. Vi, znači, izdajete građevinsku dozvolu, a nemate građevinsku parcelu. Pa, na šta izdajete građevinsku dozvolu? Na, deo parcele, levo, desno, na sredini, na ćošku, na..? Ovo se nije radilo ni pre 100 godina, a ovamo se hvalite nekom digitalizacijom, nekim čudima, pa valjda mora najpre da se formira građevinska parcela, pa da se onda na toj građevinskoj parceli gradi. Još jedan član koji želim da prokomentarišem organ nadležan za izdavanje građevinske…a, ne to je taj koji sam već komentarisala. Izvinjavam se. Koji se odnosi na formiranje građevinske parcele, odnosno, posle dobijanja građevinske dozvole, što po nama apsolutno ne može biti prihvatljivo. Dakle, vi morate da uredite urbanistički svaku parcelu, mora parcela da bude formirana pre nego što se izdaje građevinska dozvola. Zaista ne znam kako je moguće izdati građevinsku dozvolu na parcelu koja će biti formirana. Šta ako se prilikom formiranja parcele ustanovi da granica parcele ide kroz hodnik tamo nekog stana u zgradi koji ste vi napravili, šta ćete onda da radite? Hoćete li da rušite zgradu ili praviti novu parcelu? Dakle, ove izmene vam nisu dobre, dobro je jedino što hoćete da i borcima, palim borcima, njihovim porodicama i ratnim, vojnim invalidima i mirnodopskim invalidima gradite stanove pod ovim uslovima, ali je potrebno da konačno uradite i ono što vam predsednik obećava.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Nekoliko stvari ima problematičnih, ali ja bih želeo zbog građana Srbije da istaknem onako kako je zaista bilo kada je reč o predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću, kada je reč o obilasku zemunskog naselja, Zemunske kapije. Dakle, u pitanju je naslov iz dnevnog lista jednog, Vučić je pogledao ogledni stan za bezbednjake i poručio – ovako bi mogli i medicinari i mladi bračni parovi. Predsednik Srbije Aleksandar Vučić i premijerka Ana Brnabić, obišli su danas ogledni stan iz državnog projekta stanogradnje za pripadnike snaga bezbednosti u naselju Zemunske kapije. Vučić je pozvao pripadnike snaga bezbednosti koji su zainteresovani da kupe stan uz pomoć Vlade Srbije, da pogledaju ogledni stan u tom naselju i da se uvere šta će moći da kupe. Takođe, poručio je Vladi Srbije da ispita mogućnosti da se na sličan način i pod sličnim uslovima obezbedi da stanove mogu da kupuju medicinske sestre, lekari, mladi bračni parovi i tako dalje. Dakle, istina je samo u onom delu da je Vučić bio u zemunskom naselju, Zemunske kapije, sve ostalo prestavlja dezavuisanje javnosti. Kada je reč o zdravstvenim radnicima, obrazovanim radnicima, odnosno zaposlenima u obrazovanju, u prosveti, mladim bračnim parovima, porodicama sa više dece, naučnim istražiteljima, itd. to su sve kategorije kojima je zaista potrebna pomoć, ali to su kategorije o kojima SNS brine i misli. Konkretnim delima smo do sada u više navrata pokazali da brinemo i da smo jedini u stanju da nešto i uradimo od silnih obećanja koji su prethodnici iznosili. Ko je povećao plate svim tim ljudima? Pa, SNS, odnosno Vlada koju predvodi SNS i Aleksandar Vučić, i povećanja plata, dakle, i naučni istražitelji koji ste pominjali, ja ću podsetiti da je 12.000 ili 12.500, čak ljudi koji pripadaju kategoriji naučnim istražiteljima, danas pomognuto od strane projekata koju sprovodi Vlada Srbije. (Predsedavajući: Privodite kraju.) Samo još jednu rečenicu i završavam. Kada je reč o zgradama koje će biti građene, navodno, samo po periferijama, dakle, nije tačno. Evo, konkretno za Niš i to mogu da kažu naši poslanici koji su iz Niša. Dakle, u Nišu se stanovi grade na tri kilometara od centra. Dakle, to pripada širem centru. To nije periferija i nije istina, prosto, da se grade stanovi samo po nekim perifernim delovima grada. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Ne ide demagogija protiv argumenata. Nismo čuli nijedan protivargument za ono što sam ja rekla, ali je bitno da naglasimo, opet, radi javnosti, pre svega, da ove stanove niko nikome ne poklanja. Dakle, stvaraju se povoljni uslovi da će ove stanove ljudi platiti, da će dobiti kredite, ne znamo još tačno od koga, to krijete ko zmija noge, to nećete da nam kažete i da mi tvrdimo da po istoj ceni mogu sami izgraditi takve stanove ili kuće na lokacijama koje vi nudite, što je diskriminatorski. Zašto tim ljudima… Zašto me gledate tako? Zašto tim ljudima… Lupetam? Ne znam, evo, kaže Zorana da lupetam, pa sam se zamalo zbunila. To je, prosto, neverovatno šta ćemo čuti od nje, ali nema veze. Svašta smo mi od nje navikli. Problem je u tome što mi ne znamo koja će banka davati te kredite. To je prva stvar. Druga stvar, tačno je da diskriminišete te ljude dajući im te povoljne kredite na lokacijama koje su inače najjeftinije u tim mestima. Zašto niste preuredili kasarne? U svakom mestu imate kasarne. Zašto niste preuredili? Prodali ste kasarne, pa je neko drugi pravio tamo stanove i prodaje… Konkretno, u Zemunu, Novogradska ulica, recimo, gde je bila kasarna, stanovi se prodaju po 1.500 evra po kvadratnom metru. Što tu niste napravili za vojna lica? Naravno, nije vam palo na pamet. Što se tiče kolege koji je malo pre počeo da čita, ja mislim slao mu Vučić poruku, da ima slučajno njegov telefon, pa očekivala sam u najmanju ruku da će pročitati još neki njegov citat, pošto, naravno, nijedan ovaj moj nije uspeo da demantuje.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković.
Nisu prodate, gospodine predsedavajući, kasarne sve. Nismo prodavali nikakve kasarne, to su žuti radili pre nas. Dakle, pomešali ste nas sa nekim drugima. Kada je reč o nepovoljnim cenama ovih stanova, kada je reč o nepovoljnim kreditima, kada je reč o pitanju koje će banke uopšte kreditirati tako nešto, ja moram da pročitam da je Poštanska štedionica izradila i oštampala brošuru gde su navedeni uslovi, potrebna dokumentacija za preliminarno finansijsko odobrenje, uslovi odobrenja stambenog kredita, stambeni kredit indeksiran u evrima sa osiguranjem, troškovi klijenta, struktura stanova itd. Evo, uzećemo jedan reprezentativan primer kako primer. Dakle, za jednosobni stan od 36 kvadrata i bruto kupoprodajnom cenom od 440 evra po metru kvadratnom, kupoprodajna vrednost nepokretnosti će biti 15.840 evra. Učešće klijenta u tom slučaju 1.584 evra. To će biti učešće. To će biti obaveza onoga ko pledira da dobije kredit. Rok otplate maksimalno 360 meseci, a mesečna rata 52,69 evra. Ako sada meni želite da kažete da je ovo nepovoljno, stvarno ne znam šta bih odgovorio. Zar nije nešto što će direktno predstavljati benefit za nekoga ko nema nekretninu, ko celog života nije uspeo da obezbedi nekretninu? Dakle, sada će moći za 1.584 evra, a 52 evra će mu biti mesečna rata. Ako ovo nije povoljno, ja stvarno ne znam šta bih rekao na to. Zahvaljujem. (Vjerica Radeta: Replika.)
Koleginice Radeta, imate pravo na repliku, ali moći ćete tek posle pauze zato što ovlašćeni predstavnik predlagača mora na sednicu Vlade, koja počinje u 14.00 sati. Određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 15.00 sati.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana potpredsednice Vlade, gospođo Mihajlović, nastavljamo sa radom. Pravo na repliku ima Vjerica Radeta, u skladu sa tim što mi je prethodni predsedavajući, Veroljub Arsić preneo da tako započnemo, tako da ćemo tako i nastaviti, kako je red. Izvolite.
Ova replika bi svakako više smisla imala da je dozvoljeno odmah, pre pauze, kada joj je bilo vreme, ali dobro, u svakom slučaju ću iskoristiti i ova dva minuta da kažem da smo mi u onom prethodnom delu sednice pitali koja je to banka koja će dodeljivati kredite. Pitali smo, da li će svako ko bude želeo moći dobiti taj kredit, a govorimo o kreditima za kupovinu stanova po povlašćenim cenama za službe bezbednosti i sada će biti dodato za ratne vojne invalide, za porodice palih boraca i za borce. Onda, umesto odgovora na to pitanje, meni se ovde pokazuje neki katalog Poštanske štedionice, koja je inače jedina državna banka u Srbiji i svakako bi država trebalo da forsira, upravo, Poštansku štedionicu, ali nam se onda ovde zapravo pokazuje koliko će biti učešće, kolika je rata itd. I kaže kolega – ako je ovo nepovoljno, onda ja ne znam šta vi očekujete, šta je vama povoljno? Niti smo pričali o povoljnom, niti smo pričali o nepovoljnom. Pitali smo ko će i pitamo i dalje, jer ovo što smo čuli prethodno nije bio odgovor na naše pitanje, dakle, pitanje i dalje stoji, koje će banke, sa kojim bankama će država napraviti, jer valjda mora država da napravi neki dogovor da daju te kredite i da li će svako ko je zainteresovan za kupovinu stana po ovim uslovima moći dobiti kredit? Da li će biti limitiran zaradom, penzijom, invalidninom? Dakle, to su ta pitanja na koja mi tražimo odgovor da bismo znali da li će svi zainteresovani ili samo određeni moći ostvariti pravo po ovom zakonu.
Hvala, koleginice Radeta. Reč ima Vladimir Orlić. Izvolite, pravo na repliku. (Vjerica Radeta: Izvini, što? Kome?)
Hvala. Jeste zaboravili kako smo vodili ovu raspravu? Tako što ste osporili da se ovi projekti realno izvode, tako što ste osporili da je napravljen stan u zemunskom naselju, koje je neposredno u svrhu realizacije ovog projekta, i onda je gospodin Marković ovde pročitao da ti navodi apsolutno nisu tačni. Kao što je lepo rekao. Jedino što je bilo tačno u svemu izrečenom, to je da je Aleksandar Vučić bio na teritoriji opštine Zemun i da se bavio ovom problematikom. Dakle, još jednom, ono što je predstavljeno kao pilot-stan, to je slika ovih stanova koji će biti realizovani upravo u skladu sa ovim zakonom i vezano za ove projekte, po cenama o kojima smo mi govorili i danas i to cenama koje, koliko god se neko trudio ja nikako ne uspevam da čujem neki primer da postoje neke povoljnije, konkurentnije za ljude kojih se ovaj projekat neposredno tiče, bolje na bilo koji način. Ja nisam uspeo da čujem, verovatno zato što nikakvog primera nema da postoji neko rešenje koje je povoljnije od ovih 400 ili 430, 450, 500 evra, koliko god hoćete, zavisno od grada i zavisno od konkretnog objekta, kvadrature ili strukture stana. Da li je iko u ovoj zemlji pre Aleksandra Vučića i SNS na ovaj način pokušavao da pomogne da se reši stambeno pitanje ljudi zaposlenih u ovim strukturama, pošto je postavljeno pitanje na koga se odnosi, redom, listom navedeni u članu 1. ovog zakona? I tačno se lepo vidi na koga se ovi programi odnose i ovim izmenama i dopunama mi čak taj krug ljudi proširujemo. Dakle, niko se nije ovim bavio na ovaj način, niko nije ova rešenja ponudio tim ljudima i niko se ne trudi da evo i ovim izmenama i dopunama zakona proširi krug lica kojima se na ovaj način izlazi u susret, pre Aleksandra Vučića, SNS, niko. A, ovaj stan koji je on pokazao, tom prilikom, dakle tokom posete jednom delu opštine Zemun, to je stan koji je napravljen ne po bilo kakvim socijalnim kriterijumima ili kriterijumima koji se odnose na jeftine stanove. Naprotiv, kada smo usvajali zakon inicijalno ovde rekli smo i to stoji i dan-danas, pogledajte ove fotografije koje idu uz prateći materijal kako to izgleda. To su stanovi vrhunskog kvaliteta. To su najbolji mogući materijali, ali to danas uspevamo da isfinansiramo zato što imamo dobru situaciju u budžetu i naravno zato što je ljudima stalo da rezultat naprave i da ga iskoriste u svrhu pomoći onima kojima je to zaista potrebno kao znak uvažavanja za one ljude koji su se borili i bore se za sopstvenu državu, koji su svoj život posvetili tome. Ima li odgovornijeg odnosa, ima li boljeg rezultata od ovoga?
Hvala, dr Orliću. Sada pravo na repliku Vjerica Radeta, izvolite.
Bilo je života na planeti Zemlji pre Vučića, ljudi. U ovoj sali, ja mislim da, bar 80% ljudi živi u stanovima koje su dobijali besplatno njihovi roditelji, koji su u međuvremenu nekim zakonom bilo dozvoljeno otkupljivani, tako da pustite te priče. Naravno, ne govorimo mi, ne upoređujemo vremena, nego samo skrećemo pažnju da je bilo sveta na planeti i pre vas, ali nismo dobili odgovor na pitanje - da li će ovi stanovi povoljni da se prodaju po ceni od 400 do 500 evra, u zavisnosti od lokacije, kako je rekla Zorana Mihajlović, danas ili po ceni od 300 do 350 evra kako je rekao Aleksandar Vučić 15. oktobra 2018. godine? Dakle, apsolutna je istina da je ovo rekao. Dalje, nismo dobili odgovor na pitanje kada će biti započeti stanovi, 50 hiljada jeftinih stanova za mlade bračne parove. Vučić rekao 4. juna 2018. godine. Tog istog 4. juna 2018. godine Ana Brnabić je rekla da očekuje da će biti završeni do kraja 2019. godine. Dakle, ako već odgovarate na ono što smo mi ovde pominjali, hajde onda odgovorite na ona pitanja koja bi zaista bila interesantna javnosti, pre svega. Da li imate odgovor na pitanje 5. decembra 2017. godine, takođe Aleksandar Vučić kaže za mlade naučnike i parove stanovi po 450 evra po metru kvadratnom, prvi rezultati za tri godine. Ulazimo u treću godinu, jesmo li blizu tim rezultatima? Dakle, na ta pitanja, ako već hoćete da se branite, dajte odgovor.
Hvala, gospođo Radeta. Sada reč ima profesor doktor Zorana Mihajlović. Izvolite.
Dobro, evo, radi javnosti da ponovimo još jednom, da ne bi bilo zabune, zakon koji smo usvojili u ovom visokom Domu, parlamentu Republike Srbije, pre izvesnog vremena, vrlo jasno kaže da su cene prodajne do 500 evra. Dakle, mogu biti ispod tog iznosa. Trenutno se grade u sledećim gradovima - Vranje gde je cena prodajna 400 evra plus PDV, Niš 450, Kraljevo 400, Kragujevac 430, Novi Sad 500, Sremska Mitrovica 430, Beograd 500. To su cene, prodajne cene koje su usvojene i na komisiji Vlade, za koji su doneti zaključci, raspisani javni pozivi, izabrani izvođači. Stanovi se grade. Dakle, gde se izvode već radovi su Vranje, Niš, Kraljevo, Kragujevac, gde su izabrani izvođači, gde radovi treba da počnu, dakle to su Novi Sad i Sremska Mitrovica. Beograd, očekujemo raspisivanje javnog poziva u oktobru i izbor izvođača. U gradovima Zaječar, Zrenjanin, Kruševac, Leskovac, Smederevo, Sombor i Čačak očekujemo da radovi počnu, nadamo se, sledeće godine. Tako da, to je, recimo, odgovor na vaše prvo pitanje vezano za cene. Takođe, na pitanje o mladim bračnim parovima, ne samo o mladim bračnim parovima, nego sami ste pomenuli, i tu se svi slažemo, i lekari, medicinske sestre i profesori i naučnici i istraživači, to je ono o čemu Vlada Republike Srbije razmišlja. Zašto još uvek nismo doneli odluku? Hoćemo da vidimo da ceo ovaj projekat, jer ovo je za nas jedinstven projekat. Dakle, ponavljam još jedanput, jedno su bile ideje nekada, a sada mi taj projekat realizujemo. Veliki je projekat na teritoriji Republike Srbije, izdvojili smo, garantovaćemo novac, hoćemo da vidimo da se zaokruži bar jedna celina ili jedna faza, ili deo te faze, da vidimo kako to izgleda, da vidimo postoje li neke stvari koje treba da popravimo, a onda ćemo donositi odluku i za druge korisnike, sve ove koje ste vi, između ostalog, ponovili, a o tome je upravo pričao predsednik pre nekoliko godina. Tako da, mislim da je tu stvar jasna. Pitanje je samo kada ćemo doneti tu odluku da se radi i za druge korisnike. Sledeće pitanje je bilo vezano za dozvole. Rekli ste u onom prvom vašem izlaganju da navodno nema građevinskih dozvola. Sve građevinske dozvole za projekte koji su počeli su izdate. Ne postoji nigde da se nešto radi bez građevinske dozvole. Dakle, sve od dozvola postoji, odnosi se od Vranja, pa do Sremske Mitrovice. I, uopšte sve što radimo, zaista se trudimo da radimo u skladu sa svim zakonima, koje je upravo ovaj parlament Republike Srbije usvojio.
Hvala, gospođo Mihajlović. Pravo na repliku ima dr Vladimir Orlić, pa onda Vjerica Radeta. Izvolite.
Kažu - ako hoćemo da se branimo, a ne da nećemo da se branimo, nego hoćemo da sa ponosom pokazujemo šta smo uradili. Postavljeno je pitanje - kada će se početi sa izgradnjom stanova, jel tako? To smo pitanje čuli malopre - kada će se početi? I, evo, ja sada gledam fotografije, koje idu uz prateći tekst, a tekst kaže da je u Vranju izgradnja počela još februara i u međuvremenu da su završeni grubi građevinski radovi na sve četiri zgrade koje su započete. I, meni deluje po ovoj fotografiji da je to zaista tačno. Ja ovde vidim zgrade, kompletna struktura je tu. I kada neko kaže - sada je reč o onoj vrsti radova koje više ne zavisi od vremenskih prilika, dakle, izvesno je da će ovi stanovi, sada ću da vam pročitam, samo da to pronađem o kom broju stanova je reč – 186, dakle, da se realizuju u razumnom roku, u onome što odgovara projektovanom, ja verujem da je to u potpunosti na mestu. Dakle, nije reč o nečemu što je u planu, o čemu mi raspravljamo sada nešto teoretski, nego o nečemu što fizički postoji. Evo, na slikama se vidi, to je Vranje. Jeste li pogledali kako to izgleda, recimo, u Kraljevu ili Kragujevcu? Ovo nisu livade prekrivene travom, ovo je gradilište i na jednom i na drugom mestu. Takođe, još jednom napominjem, u ovom pratećem materijalu sve lepo piše, i u kom gradu i kada počinje i koji su projektovani rokovi i koje su lokacije, i te su lokacije sve samo ne, kako je ovde rečeno, neka bestragija u periferiji na kojoj niko neće želeti da živi. Ne, još jednom, reč je o odličnim stanovima, kvalitetnim stanovima, i svakome bi trebalo da bude drago što se u njegovoj zemlji ovako nešto radi i svakome bi trebalo da bude drago što se na ovaj način vodi računa o ljudima koji sam zakon tako kaže, evo vam naslova, ako je nekome promakao, za pripadnike snaga bezbednosti. Dakle, na to se odnosi ovaj zakon. A, na šta se odnose druge mere o kojima smo mi raspravljali ovde? Evo, da se podsetimo. Imali smo pre samo neku sednicu raspravu o naučnoistraživačkoj delatnosti, i to je kolega Marković pomenuo danas sa dobrim razlogom, vest od 27.3.2019. godine - uručeni ključevi stanova mladim naučnicima u Kragujevcu, uručeni ključevi. Dakle, mi ne pričamo o stvarima koje su samo na nivou ideje. Mi pričamo o realizaciji… (Predsedavajući: Hvala.) Završavam, gospodine predsedavajući. …u skladu sa onim što Srbija može da iznese, a danas Srbija, zahvaljujući Aleksandru Vučiću i SNS, koliko god to nekome smetalo da čuje, može mnogo više nego u bilo koje vreme pre Aleksandra Vučića, pogotovo u vreme onih koji su devastirali ovu zemlju, ostavili nama da je spašavamo sa ivice bankrota, da punimo kasu koju su popljačkali doslovno i nikada im na pamet nije palo da vode računa ni o naučnicima, ni o pripadnicima snaga bezbednosti, ni starima, ni mladima, ni o kome na ovome svetu. Dakle, sve to što uspevamo da napravimo danas direktno je u službi interesa ovog naroda i svakome bi trebalo, ako je narodni poslanik i ozbiljno shvata taj posao, da mu bude drago što u ovakvim poslovima i u ovakvim rezultatima za svoju zemlju učestvuje. Ako hoćemo da raspravljamo, možemo i to, ali to nije suština boravka na ovom mestu.
Hvala. Pravo na repliku, Vjerica Radeta, tri minuta.
Sada bi ja trebalo da kažem – danas je utorak, iako me niko nije pitao koji je dan. Niko nije pitao šta je sa stanovima u Vranju, u Nišu, ovi za koje znamo svi da su počeli da se grade. Ministar je rekla da će biti do kraja godine već uručeni neki ključevi itd. O tome nismo pričali. Pitali smo – šta je sa stanovima za mlade bračne parove? Kada će se početi graditi stanovi koje je Vučić obećao 4. juna 2018. godine? Kada će se početi graditi stanovi za mlade naučnike i mlade parove, koje je Vučić obećao 5.12.2017. godine? Vi, gospođo Mihajlović, niste odgovorili ni na jedno pitanje koje smo mi prepodne postavili. Prvo, vi ste rekli da će cena biti između 400 i 500 evra, a mi smo pitali šta je sa cenom od 300 do 350 evra po kvadratu koje je Vučić obećao 15. oktobra 2018. godine, znači pre manje od godinu dana? Sad ste nabrajali opet, pa ste rekli Vranje 400 itd. Vi ste kad smo usvajali ovaj zakon rekli Vranje 320 evra. Pamtimo mi nešto, a ostalo je i zapisano. Pustite vi to. Što se tiče dozvola, rekli ste – sve se gradi sa dozvolama. Moje pitanje je bilo konkretno. Juče se pojavila vest, ako ste odgovorili da to nije tačno, u redu je. Vest se pojavila juče da za neke zgrade u Nišu, koje se grade u okviru ovog projekta, fale neke dozvole. Ako ne fale, u redu. Ja sam samo tražila odgovor. Pošto ste rekli da kreće gradnja i u Beogradu, pitanje je – na kojoj precizno lokaciji u Beogradu će biti građeni ti stanovi koje očekuju ovi ljudi koji su obuhvaćeni ovim zakonom?
Hvala. Pravo na repliku ima dr Orlić. Izvolite.
Eto, ja pročitam nešto i 10 sekundi kasnije čujem – i nema stanova, kad će stanovi za mlade naučnike. Naslov glasi – uručeni ključevi stanova mladim naučnicima u Kragujevcu. Ako ne veruje meni gospođa Radeta, evo, ima odmah pored sebe ljude koji žive u tom gradu. Neka kažu da li se to desilo ili se nije desilo. Ja evo, sudeći po fotografijama, na kojima vidim, evo, ovde uz predsednicu Vlade, jedan mladi bračni par, vidim gospodina, gospođu, i ona drži dete. Dakle, mladi bračni par je u pitanju, reč je, takođe, o naučnim radnicima. Nekako mi je čudno da sad neko hoće da proglasi mlade bračne parove za ne znam šta, neku vrstu profesije, pa onda ne sme da ima veze sa radom u okviru snaga bezbednosti ove države, niti ima ikakve veze sa radom u naučnoj delatnosti. Ne razumem to. Ovo razumem. Kada vidim fotografiju, meni je ovo jasno i ovo se, kao što rekoh, dogodilo u martu mesecu ove godine. A vi proverite u svojim redovima da li se to desilo u ovoj zemlji. Ja mislim da je Kragujevac u Srbiji. Kaže ovako – uručeni ključevi 84 stana, naravno, finansirala je Vlada Srbije, od toga izvestan broj ključeva je dodelila predsednica Vlade, pa piše koliko trosobnih, koliko jednoiposobnih, koliko jednosobnih stanova itd. O ovim stvarima smo mi pričali i pre, da li ima tri nedelje, kad smo rekli – usvajamo zakon kojim omogućavamo da ovu vrstu projekata radimo još uspešnije i još intenzivnije, jer imamo za to zakonski okvir, da pomažemo i ovim ljudima, kao što to radimo već sada izgradnjom u Nišu za pripadnike snaga bezbednosti, u Vranju za pripadnike snaga bezbednosti, u Kraljevu, u Kragujevcu, čuli ste u kom roku će početi i u Novom Sadu, Sremskoj Mitrovici. Što se grada Beograda tiče, jesmo i danas pominjali, ne znam da li smo danas, ali jesmo u ovoj sali sigurno jedno pet ili šest puta, da je predviđena lokacija kod tzv. lakat krivine i piše koji broj stanova i piše u kojoj fazi. Kada pričamo o tome šta je započeto ili nije započeto, još jednom, 1500 stanova je u onoj fazi koja je započeta, koja se radi i koja dospeva. Još 6500 je u nastavku te faze. I to su stvari o kojima mi pričamo kao o potpunoj realnosti vezano za zakon o kom raspravljamo danas, vezano za druge zakone. Mi imamo još takvih projekata koji su, kao što vidite, doveli do toga da neki ljudi dobiju ključ u ruke, da mogu to da koriste, naravno, sa svojim porodicama, bračni parovi, mladi ili ne tako mladi, mislim da je to manje važno od činjenice da danas Srbija ovo ima, danas Srbija ovo može, danas je ovo u Srbiji realnost zahvaljujući opet, koliko god se to nekome sviđalo ili ne sviđalo da čuje, Aleksandru Vučiću, SNS, sigurno ne onima koji se prave da ništa nisu čuli ili da zaboravljaju nakon deset sekundi.
Hvala. Reč ima Vjerica Radeta, pravo na repliku.
Ne govorimo mi o pojedinačnim slučajevima, govorimo i sistemskim rešenjima, jer pojedinačni slučajevi ne mogu da se rešavaju, a da nisu u okviru ovog zakona ili nekog drugog leks specijalisa, i to vam je valjda svakako jasno zato je ovaj zakon i donet i zato se vrše sad njegove izmene. Mi i dalje nemamo odgovor na pitanja Vučićević izjava od 4. juna 2018. godine, 5. decembra 2017. godine. Možete vi da pronalazite kakve god hoćete primere, ali nađite da nije tačno ovo što mi tvrdimo. Gospođa ministar je rekla da razmišljaju u Vladi o svim ovim kategorijama za koje smo mi, kroz svoje amandmane i u raspravi, rekli da treba da budu obuhvaćeni ovim ili ovakvim zakonom, odnosno da im treba omogućiti da reše stambena pitanja pod posebnim, povoljnim uslovima. Mi i dalje mislimo da je to neophodno, a amandmane smo podneli upravo, pošto smo i ranije čuli da Vlada o tome razmišlja i prošle godine kada ste nam predstavljali ovaj zakon koji danas menjamo. Takođe ste rekli da Vlada razmišlja o stanovima pod istim uslovima i za lekare, i za medicinske sestre, i za naučnike, i za istraživače, i za invalide, i za porodice sa više dece, i za porodice sa decom sa posebnim potrebama. Dakle, rekli smo već, može to i da se proširi, ali mi smo amandmane podneli upravo zato što očekujemo da će Vlada to što razmišlja početi i da realizuje, pa onda da ne bi bilo da moramo da čekamo ponovo da se piše novi leks specijalis ili da se ovaj menja, pa da se opet gubi dragoceno vreme za izgradnju takvih stanova, mi vam zato kažemo da ćete brže doneti zaključak posle toliko dugog razmišljanja ako vas ovde obavežemo zakonom da to treba da radite.
Hvala, koleginice Radeta. (Nataša Sp. Jovanović: Replika.) Nije vas pomenuo. Ne, ne ja sam pažljivo, pomno slušao, pomno slušao. Ima pored nas ljudi koji žive u Kragujevcu. Tu je gospodin Kovačević, tu je i profesor, tu je i Nataša Jovanović, pa nemojte molim vas. Reč ima Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Jeste, rekao sam da ima ljudi koji dolaze iz Kragujevca i rekao sam da su ovi stanovi za mlade naučne istraživače u Kragujevcu izgrađeni. (Nataša Sp. Jovanović: Sve si pobrkao.) Sada mi kaže gospođa Radeta da sam sve pobrkao, ali ja ovo čitam iz jedne zvanične vesti i piše tamo grad Kragujevac. Pričao sam ja o tom gradu i ovim stanovima ovde i pre tri nedelje, nisu se toliko bunili, a znate zašto? Zato što se onda nisu pretvarali da se ovo ne dešava. Sad im treba. Znate zašto im treba? Da bi pričali ovde i kada mi raspravljamo o pojedinostima, o tome kako se zalažu za ne znam šta, samo su propustili da primete da je ovde po zakonu, po naslovu reč o stanovima za pripadnike snaga bezbednosti, pa će onda da nam pričaju o mladim parovima, a ja kažem na sve to, pa evo, mladi par na fotografiji sam pokazao, primio ključeve. Da li to znači da se za mlade parove u ovoj zemlji nešto radi ili ne radi? Ja bih rekao da znači da se radi. Da li to znači da se neki rezultat za njih stvara? Ja bih rekao, po ovoj fotografiji, da se stvara. Da li to znači da su ti stanovi danas realnost? Ja opet nekako više verujem svojim očima, nego ovima što se prave da zaboravljaju posle 10 sekundi, pa bih rekao ipak je to u Srbiji realnost. Kada pitaju šta je tačno realnost, kada pitaju za geografsku odrednicu, a mi im odgovor uvek damo. Evo, da još malo slušaju o relanosti. U ovoju fazi, koja se naziva prvom A fazom, to je verovatno neformalno, ali nije važno, u Vranju je realnost 186 novih stanova, u Nišu 190 novih stanova, u Kraljevu 200, u Kragujevcu 216, evo ga opet Kragujevac, mislim da je i ovaj Kragujevac u Srbiji, kao što je i onaj Kragujevac gde su mladi naučni radnici dobili stanove takođe u Srbiji takođe u Srbiji, da, Novi Sad 548, Sremska Mitrovica 190, i to je kada saberete tih 1.530 koji su danas u ovom trenutku u Srbiji realnost. U nastavku ove iste faze još 6.500. Ako ljudima zainteresovanim za otkrivanje lepota Srbije i poznavanje njenih gradova i opština nešto znači, ja mogu u nastavku da pročitam i za tu narednu fazu, precizno, ovih 6.500 gde se nalazi i koliko. Dakle, u Srbiji je ovo danas moguće zbog toga što se radi domaćinski, što se radi savesno, što se ponaša ozbiljno i odgovorno i što se napravilo prostora u budžetu da sve ovo što zaista jesu bile potrebe generacija unazad danas možemo da priuštimo i ovo će sigurno vremenom biti samo sve bolje. Imam duboko uverenje da narod ove stvari razume, da mnogo više veruje svojim očima, pa kad vidi fotografije, pa kad vidi izgrađenu zgradu da mu to nešto više znači od bilo koje priče koja može da se čuje u ovoj sali ili van nje. Kada tako veruje svojim očima, kada veruje onome što je realnost, a ne što su priče tek priče radi, onda narod sigurno nastavi da poklanja poverenje Aleksandru Vučiću i SNS, i to je siguran zalog da ćemo ovakvih rezultata, a i boljih imati vremenom sve više.
Hvala. Reč ima Nataša Jovanović, pravo na repliku.
Gospodine Orliću, sve bi to bilo u redu da niste pobrkali ovaj zakon sa izgrađenim stanovima za mlade istraživače u Kragujevcu. Naime, a to gospođa ministar vrlo dobro zna, to nikakve veze nema sa zakonom koji je usvojen u maju prošle godine. U pitanju su stanovi koji su građeni sredstvima Vlade Republike Srbije i kredita Evropske banke za obnovu i razvoj i Fondacije kragujevačkog univerziteta. Dužna sam i zbog Rektorata kragujevačkog univerziteta i 12 fakulteta grada iz kojeg dolazim da kažem istinu. Tačno je, gospođa Brnabić je bila, fotografije koje ste pokazali su uručivanje ključeva od stanova, 210 stanova u naselju Stara radnička kolonija, a za mogućnost da posle pet godina ti mladi istraživači i članovi njihovih porodica, uglavnom se vodilo računa kada su se prijavljivali na konkurs da to budu bračni parovi, jer zaista ima dosta naučnih saradnika na našim univerzitetima koji su vrsni istraživači, mogu da uđu u otkup tih stanova, čija je sada cena iznajmljivanja od 130 do 150 evra. To uopšte nisu bili stanovi koji su obećani od strane Vučića i gospođe Mihajlović u oktobru, 18. oktobra prošle godine, i 15-og, o čemu je govorila gospođa Radeta i, vidite, na njen rođendan se obećala takva gradnja, a prevara, ništa. Dakle, ne samo da je sada nastao problem. Naravno, mi svi sugrađani smo se obradovali i ja lično poznajem decu nekih svojih prijatelja istraživača, mladih parova koji su tamo dobili ključeve tih stanova, uglavnom sa Medicinskog fakulteta, ali je sada problem što je prvobitno bio dogovor da cenu rentiranja tih stanova određuje Vlada u dogovoru sa univerzitetom, a da taj novac bude uplaćivan na račun kragujevačkog univerziteta. Ako se sećate, gospodine Marinkoviću, kada sam pričala o Zakonu o naučno-istraživačkoj oblasti, upravo to sam pitanje potencirala. Zašto se sada oduzela mogućnost kragujevačkom rektoratu i fakultetima da dobijaju deo tih sredstava? Sad se postavlja pitanje – ko će da vodi računa o održavanju tih stanova? Tek posle pet godina ti mladi bračni parovi mogu da se eventualno odluče i opredele da uđu u otkup, a sav novac koji se sada dobija od iznajmljivanja se sliva na račun Ministarstva finansija, čak ne i Ministarstva nauke, bez mogućnosti da kragujevački univerzitet koji, opet ponavljam, učestvovao sa svojom Fondacijom, Vlada Republike Srbije, Evropska banka za obnovu i razvoj, i to je cela istina oko tih stanova, a o ovima iz ovih zakona, gospođo Mihajlović.
Hvala. Reč ima Vladimir Orlić, pravo na repliku. Izvolite.
Ovog puta će biti kratko. Nema potrebe da bude duže, a u stvari želim da se zahvalim. Dakle, da se zahvalim što ste potvrdili sve što sam rekao: da su realizovani stanovi za mlade parove, da su realizovani stanovi za mlade naučno-istraživačke radnike, da se to dogodilo u martu ove godine, da su uručeni ključevi, a čemu su prisustvovali predstavnici Vlade. Dakle, sve ste potvrdili i na tome želim da zahvalim. Drago mi je što se to desilo baš u Kragujevcu i što su se pokazale tačnim moje opravdane sumnje da se Kragujevac nalazi u Srbiji. Takođe, da ne zaboravim to, bilo bi korektno da pomenem, što je tokom prethodnog izlaganja potvrđeno da ove zgrade jesu realizovane u Vranju, dakle da one fizički postoje, što je, ja verujem, snažan dokaz da se ove stvari dešavaju u realnosti. Ako je cena ove saglasnosti ili priznanja tvrdnja da sam ja nešto zaboravio to nije nikakav problem, ja mogu apsolutno da živim sa tim, dok se mi nalazimo saglasni oko toga da ovo danas Srbija uspeva da realizuje, naravno zahvaljujući Aleksandru Vučiću i SNS. Nekada nije loše kada se i oko toga neko sa nama složi, ne koliko što to nešto specijalno znači nama, ali taj ko se složi oko jasne istine, istine koju vidi apsolutna većina građana Srbije, dobija malo na svom kredibilitetu i uverljivosti, to je za njega pre svega dobro.
Hvala doktore Orliću. Imamo u sistemu kolegu Mirčića, ali nemam osnov stvarno da vam dam repliku. (Milorad Mirčić dobacuje.) Nije pomenut Vojislav Šešelj, nije pomenuta Srpska radikalna stranka. Bio sam dovoljno liberalan da na pomen Kragujevca dam repliku Nataši Jovanović, ali ne mogu sada ići na to da se pomene Obrenovac da dam Komlenskom. To onda nema nikakvog smisla. Reč ima sledeći govornik Dušica Stojković.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, u prethodne četiri godine Srbija je izgradila 300km autoputeva i u tom periodu se broj vozila povećao sa 37 miliona na blizu 57 miliona, koliko je zabeleženo na osnovu podataka u prošloj 2018. godini. Iako smo zaista nasledili katastrofalno stanje na našim putevima, železničkim prugama, mi se kao jedna odgovorna stranka, SNS, zaista, iz dana u dan borimo da poboljšamo uslove za život našim građanima, da se bolje regionalno povežemo, da se regionalno povežemo boljim putevima, železničkim prugama, novim mostovima ali i novim rečnim i vazdušnim lukama. Dobra vest za građane Republike Srbije je da ćemo nastaviti da jačamo kapacitete izgradnjom novih međunarodnih graničnih prelaza, da ćemo raditi na olakšicama i, kao što je potpredsednica Vlade rekla u svom uvodnom obraćanju, da ćemo raditi na tome da uklanjamo te fizičke barijere koje postoje na našim međunarodnim graničnim prelazima i da ćemo uspostaviti jednu jedinstvenu kontrolu, jednu kontrolu bilo da se radi o ulasku ili izlasku iz naše zemlje. Takođe ohrabruju i vesti koje sam danas uspela da pročitam u srpskim medijima, a to je da je Svetska banka odobrila Srbiji 40 miliona dolara u okviru jednog jako važnog regionalnog projekta koji uključuje i Republiku Srbiju i Albaniju i Severnu Makedoniju. Ukupna vrednost ovog projekta koji će Svetska banka ponuditi ovim državama je 90 miliona dolara, od čega će Srbija dobiti 400 miliona dolara zajma. Korisnici ovih sredstava su Uprava carina, Infrastruktura železnice Srbije, JP „Putevi Srbije“, Koridori Srbije i tako to radi odgovorna vlast kada imamo jasan plan, jasnu viziju šta želimo dalje. Takođe, brojni su izazovi pred nama, vi to jako dobro znate, moramo raditi još dalje na razvoju inteligentnih transportnih sistema na našem Koridoru 10 i unaprediti prelaze, granične prelaze, puteve preko železničkih pruga. Čeka nas dosta posla, ali kad imamo jasnu viziju i jasan plan lako je ići napred. Treba samo da gledamo na taj semafor koji se stalno upaljen i da realizujemo sve započete i ambiciozne planove koje Vlada Republike Srbije iz dana u dan zaista uspešno sprovodi. Takođe, ukazala bih na još jednu činjenicu da pripadnici MUP, pripadnici granične policije, fitosanitarni inspektori, naši carinici zaista neumorno rade 24 sata kako bi zaštitili bezbednost građana Srbije i omogućili efikasniji prelaz preko srpskih granica. Izgradnjom novih drumskih, železničkih, rečnih prelaza naša zemlja postaje zaista konkurentnija i bolje mesto za poslovanje domaćim i stranim firmama. Na taj način se olakšava poslovanje našim firmama, skraćuje se vreme čekanja na našim granicama, na bolji i efikasniji način se vrši kontrola prevoza robe, hrane, putnika, teretnjaka. Vlada Republike Srbije čini sve zaista da proširi kapacitete naših drumskih, rečnih i vazdušnih prelaza i usvajanje upravo ovog zakona. Reč je o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije o uspostavljanju zajedničkih kontrola na graničnim prelazima Preševo-Tabanovci, koji ide tome u prilog i ja vas molim da istrajemo i da ne ostanemo samo na ovom primeru, već kao u ovih prethodnih, rekla bih par, godina nastavimo da modernizujemo i unapređujemo, povećavamo kapacitete naših međunarodnih graničnih prelaza. Na još jednu stvar bih želela u današnjem izlaganju da skrenem pažnju. To je pitanje bezbednosti naše zemlje i naših građana, koje je jako važno. Na to moramo uvek da mislimo i da se zajedničkim snagama zaista trudimo da naša zemlja, da našoj zemlji i svim naših građanima omogućimo što je efikasniji prolaz, a isto tako da uz pomoć granične policije, uz pomoć naših carinika, fitosanitarnih inspektora obavimo i kontrolu kako bi se zaštitili, kako bi se naša zemlja zaštitila od unošenja narkotika, šverca oružja ili ilegalnih migracija. Imamo dobru komunikaciju. Uspostavljamo zaista dobru međunarodnu saradnju sa policijama iz regiona, iz Evrope, što dokazuje činjenicu da je Srbija danas zaista pouzdan partner i zemljama EU, ali i zemljama koje se trude i koje su na putu i na procesu evropskih integracija. Naša policija ima zaista dobru saradnju sa Fronteksom i mi svi kao građani koji živimo u našoj zemlji se zaista osećamo bezbednije i sigurnije svakog dana. Danas pored Zakona o izgradnji stanova za snage bezbednosti raspravljamo o još jednom važnom sporazumu o kome ću detaljnije govoriti. Reč je o sporazumu koji je potpisala Vlada Republike Srbije i Vlada Severne Makedonije. Inicijator ovog sporazuma bio je predsednik Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučić. Potpredsednik Vlade Republike Srbije, doktor Nebojša Stefanović je 12. jula je potpisao ovaj sporazum i danas raspravljamo o zakonu koji će potvrditi važan međunarodnom sporazumu, čime ćemo napraviti neku vrstu pravnog okvira, zakonodavnog okvira koji nam je nedostajao i nastaviti sa modernizacijom međunarodnih graničnih prelaza. Takođe, izgradnja ovog graničnog prelaza, reč je o graničnom prelazu Preševo-Tabanovci, omogući će brži protok ljudi, vozila, teretnih vozila, kamiona. Mi smo danas u letnjoj sezoni. Veliki broj putnika, domaćih i stranih turista planira da ide na more, planira svoje godišnje odmore. Mi se nalazimo na tranzitnim koridorima. Veliki broj kamiona, teretnjaka prolazi svakodnevno kroz našu zemlju. Moramo stvoriti uslove da smanjimo čekanje na našim graničnim prelazima. Srbija zaista ulaže u izgradnju graničnih prelaza i nedavno je otvoren jedan moderan i funkcionalan granični prelaz Batrovci. Podaci ukazuju da je preko ovog prelaza prešlo gotovo sedam miliona putnika, što pokazuje koliko posla imaju naši policijski službenici, naši carinici, naši inspektori na granicama. Takođe, izgradnja graničnih prelaza je opremljena sa novom i modernom opremom, dobro obučenim graničnim policajcima, carinicima, što je dovelo do fenomenalnih rezultata koje granična policija ostvaruje na ovom novom modernizovanom obnovljenom graničnom prelazu koji ima čak 18 traka. Takođe, policija dosta radi, ulaže se novac u reformu MUP-a i kada je reč o nabavci nove opreme, novih uslova koje koriste naši policajci. Policija je na obnovljenom i proširenom graničnom prelazu Batrovci imala dobre rezultate kada je reč o zapleni narkotika. Samo prošle godine zaplenjeno je 65 kilograma droge, od čega dva kilograma heroina, što je jedan od boljih rezultata kada je reč o graničnim prelazima Srbije. Ovo je najbolji podatak koji govori o tome kako se može kada se hoće i kako se može kada se na jedan planski način zaista ulaže i kada sve relevantne institucije u lancu odgovornosti odgovorno i savesno rade svoj posao. Pored, zaista neumornog rada, rekla 24 časa rade naši graničari, zaista bi odala priznanje i našim carinicima koji se trude da na jedan profesionalan način organizuju rad carinske službe. U eri kada je vreme novac i kada biznis zaista ne može da čeka zajednička kontrola će zaista omogućiti da putnici, tovar i robe da se zaustavljaju na jednom mestu, radi kontrole, što će značajno uticati na ubrzanje prometa preko granice i smanjiti zadržavanje na najmanju moguću meru. Raduju me podaci iz medija o izgradnji novog graničnog prelaza Preševo-Tabanovci za putnike i teretnjake koji iz Srbije idu ka Severnoj Makedoniji i granične službe Republike Srbije će sprovodi izlaznu kontrolu na teritoriji Republike Severne Makedonije na graničnom prelazu Tabanovci, dok će za oni koji putuju iz Severne Makedonije ka Srbiji izlazna kontrola makedonskih graničnih službi biti sprovedena na teritoriji Republike Srbije, na graničnom prelazu Preševo. U ovom trenutnu na graničnom prelazu Preševo sa srpske strane granice ubrzano se radi na proširenju ostrva na kojima se nalaze kontrole kabine. Potvrđeno je da će na tom mestu biti postavljeno šest kućica za rad pograničnih službi u putničkom prometu, dok se dve kabine za kontrolu teretnih vozila proširuju. Zaista, mi imamo odličnu saradnju sa našim susedima. Mi smo zemlja koja se nalazi na spoljašnoj granici EU. Zemlje pre nas koje su postale članice EU i Hrvatska i Mađarska i Bugarska i Rumunija, zaista žele kroz jednu bolju komunikaciju i saradnju sa Vladom Republike Srbije da olakšaju promet robe, usluga, kapitala na našim granicama. Često se dešava da naša granična policija da naša carina nije odgovorna za to dugo čekanje, već je odgovornost na onoj drugoj strani, na strani zemalja članica EU, pre svega mislim na Mađarsku i Hrvatsku. Mnogo smo pobošljali kapacitete rada na graničnim prelazima prema Rumuniji. Želim da podsetim sve drage kolege narodne poslanike, ali i sve građane Srbije, da su 2014. godine su obnovljena tri nova međunarodna granična prelaza između Srbije i Rumunije, u jednoj zaista svečanoj atmosferi. To je zaista bio veliki poduhvat koji je ojačao ekonomsku saradnju na taj način što je rešen problem koji je postojao više od 20 godina. Izgradnjom za nešto manje od 10 meseci izgrađena su tri nova međunarodna granična prelaza Nakovo-Lugno, u opštini Kikinda, Jaša Tomić-Fenk kod Sečnja, Vrbica-Balkan u Čokanjskoj opštini, čime su stvorene mogućnosti za još čvršću saradnju dve države, reč je o Republici Srbiji i Rumuniji i dvaju zaista komšijski naroda čiji su odnosi u celini nikada bolji. Rumunska strana često voli u komunikaciji sa narodnim poslanicima iz SNS da apostrofira da Rumunija ima zaista dva prijatelja tokom čitave istorije nastanka ove države, gde su ta dva prijatelja Republika Srbija i Crno more. Tako da nam je važno da jačamo te veze i da imamo jasnu volju i jasan plan kako ćemo krenuti dalje. Da imamo plan i da imamo zaista političku volju o tome svedoče i sledeći podaci. Pored projekta Svetske banke, zaista i EU u Republici Srbiji ulaže značajna finansijska sredstva za modernizaciju graničnih prelaza. Vrednost radova na izgradnji i rekonstrukciji novih graničnih prelaza u Srbiji premašiće ove godine cifru od 19,3 miliona evra. Cilj ove investicije je rešavanje problema dugog zadržavanja, najčešće teretnih vozila prilikom izlaska iz Srbije, odnosno njihovog ulaska u EU. Kao što sam rekla, problem često nastaje sa one druge strane, odnosno kod graničara u EU. Pripadnici uprave carine, graničari rade na graničnim prelazima u Srbiji i problem vide u nedovoljnoj propusnoj moći graničnih službi, pre svega Mađarske, Hrvatske, a donedavno i Rumunije. Transportna industrija Srbije, naši kamioni, šleperi, prevoznici zbog dugog zadržavanja na granici trpe značajnu štetu. Prema podacima do kojih sam došla kamioni potroše 26 miliona časova da pređu sa jedne na drugu stranu. Dobri primeri iznalaženja rešenja predstavljaju zajedničke sednice Vlade koju smo imali u Subotici kada su bile i Mađarska i srpska Vlada, ali i predsednici srpske i Mađarske carine koji su predstavili neke nove odgovore na ove izazove sa kojima se na zajedničkim granicama susrećemo. Takođe, na tom sastanku izneta je ideja da prazni kamioni koji izlaze iz Srbije preusmeravaju se na granične prelaze ka Mađarskoj ako u tom trenutku nisu opterećeni saobraćajem. Znači moramo, zaista, kao odgovorna vlast i kao SNS da iznalazimo odgovore na potrebe transportne industrije Srbije, jer domaći i strani kapital, domaća sfera usluga zaista ne može da čeka, jer će preusmeriti svoje poslovanje, bojim se, na druga tržišta. Takođe, u februaru 2019. godine, želim da podsetim sve svoje drage kolege narodne poslanike, ali i sve svoje građane Republike Srbije da je otvoren novi granični prelaz Bajmok, koji je napravljen na istom mestu na kojem je bio i stari. U pitanju je jedan od osam graničnih prelaza sa Mađarskom, u koji je uloženo oko dva miliona evra. Ohrabruju i dobre vesti, dobre vesti za građane Republike Srbije da se radi o novom graničnom prelazu i da se radi i na graničnim prelazima kao što su Sot, Gostun, Kotroman. Počela je rekonstrukcija graničnog prelaza Sot sa Hrvatskom. Plan je da radovi budu završeni za oko šest meseci, što bi trebalo da rastereti prelaze kod Šida i Batrovca, znači, sada svim onim putnicima domaćim i stranim turistima koji žele da idu ka Hrvatskoj. Takođe nismo stali na tome. Imamo plan i sprovedeni su radovi koji su obavljaju na prelazu Gostun. Reč je o najvećem graničnom prelazu sa Crnom Gorom, a trebalo bi da budu završeni za oko 18 meseci. Pored ovih prelaza u toku je rekonstrukcija graničnog prelaza Kontroman sa BiH. U sklopu investicija je izgradnja autoputa Beograd-Sarajevo i delova puta prema Sremskoj Mitrovici, Kuzminu, prema Rači, a sledi i rekonstrukcija prelaza Sremska Rača, odnosno mosta koji spaja Srbiju i BiH. Smatram da će ovi radovi doprineti da transport putnika i robe sa susednim zemljama, da se obavlja efikasnije nego što je to bio slučaj ranije. Zaista mogu da posvedočim, kao građanin ove zemlje, kako smo katastrofalno stanje zatekli na našim graničnim prelazima, na našim putevima, na našim autoputevima, a o železnici, i podacima kako smo železničke pruge, počnite od beogradskog železničkog čvora pa nadalje, kakve smo pruge nasledili. Koliko je ovo zaista važno, svedoče i podaci Svetske banke koji kažu koliko transportna industrija Srbije gubi vremena i novca zbog zadržavanja na graničnim prelazima, sa ekonomijama regiona, pored problema koje imaju prilikom ulaska u EU, reč je zapravo o spoljašnjoj granici EU. Možda najbolje ilustruje podatak Svetske banke koji kaže da u regionu zapadnog Balkana je potrebno pet puta više vremena da se pređe preko granice, nego u mnogim zemljama EU. Kamioni u regionu troše 26 miliona časova, što je oko tri hiljade godina, čekajući da pređu sa jedne na drugu stranu. To su poražavajući podaci i to je nešto na čemu moramo raditi bolje, efikasnije u narednom periodu. Ovaj sporazum o kome danas raspravljamo ide tome u prilog. To su rezultati koje građani očekuje od nas, SNS i od ljudi koji je predstavljaju, na odgovoran način vrše politiku. Takođe, očekuje se da će vreme i troškovi reagovanja na zapadnom Balkanu biti smanjeni, zahvaljujući upravo realizacijom ovog projekta Svetske banke, ali i brojnih projekata koji se realizuju pod pokroviteljstvom EU. Sredstva iz kredita će se koristiti za izradu i sprovođenje mera koje će povećati transparentnost, smanjiti troškove, poboljšati saradnju raznih institucija i skratiti vreme potrebno da se trguje preko granice. Zbog svega navedenog, ja bih pozvala sve svoje kolege narodne poslanike iz redova pozicije i opozicije da podrže ove jedne važne zakone, kako bi građanima Republike Srbije, svim putnicima, naši transportnim preduzećima olakšali bolje poslovanje i funkcionisanje. Ne možemo uvek biti u središtu, prosto, u nekoj vrsti klopke, moramo i te kako raditi da olakšamo i da osluškujemo potrebe i naših građana i naše privrede. Sada bih, na samom kraju, želela da iskoristim priliku, dok ste ovde prisutni u Narodnoj skupštini, gospođo Mihajlović, da ukažem na jedan problem koji se zaista dešava na javnoj sceni u Srbiji, iako je Vlada Republike Srbije 30. oktobra 2014. godine osnovala Koordinaciono telo za rodnu ravnopravnost, na čijem ste vi čelu, imam neki utisak, kao narodna poslanica, da nismo dovoljno reagovali na napad na žene i u politici i u medijima i u novinarstvu i na svakom koraku. Napad na jednu ženu je napad na sve žene u Srbiji. Imamo svakoga dana situacije, i na Tviteru i u medijima i u javnom prostoru da se žene na sve načine diskriminišu, omalovažavaju, da se iznose brojne gadosti, izmišljotine koje izgovaraju ljudi iz Saveza za Srbiju, koje su zaista i ponižavajuće i sramotne za žene u Srbiji. Sramota je da to sve čine i govore lideri opozicije u našoj zemlji i da zaista tu spiralu nasilja svakoga dana zapravo šire i povećavaju. Takođe, mi smo juče reagovali kao narodne poslanice iz redova Srpske napredne stranke jednim saopštenjem, gde smo osudili najsvežije napade na državnu sekretarku u MUP-u, gospođu Biljanu Popović Ivković, jer smatramo da sve ustanove, sve institucije u ovoj zemlji moraju da ustanu i da se jasno i glasno bore protiv nasilja koje propagiraju lideri iz Saveza za Srbiju, Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Boško Obradović. Molim vas da Koordinaciono telo reaguje. Znam da radite dosta na poboljšanju uslova za naše devojčice, dečake, da se borite za rodnu ravnopravnost u Srbiji, ali vas molim da reagujete i na nasilje, i to političko nasilje koje se dešava nad ženama u Srbiji. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Stojković. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Draga Dušice, prvo, hvala na svemu što ste ispričali i predstavili šta i kako radi Ministarstvo unutrašnjih poslova, kada govorimo o graničnim prelazima, zajedno sa drugim resorima u Vladi, tako isto i Ministarstvo građevinarstva, kada govorimo o samoj infrastrukturi. Ja zaista mislim da ne samo mi iz Srpske napredne stranke, ali mislim da svi građani Srbije mogu i treba da budu ponosni na sve ono što je zaista urađeno prethodnih godina. Znate, prošlo je vreme demagogije, praznih priča, optuživanja, ratnih huškanja i svega onoga, znate, kao, prevara, priča o prevarama. Danas ljudi i građani Srbije mogu da vide da li imaju put ili nemaju put, imaju li most ili ga nemaju, da li se nešto radilo na rekonstrukciji pruga ili nije, imamo li aerodrome ili nemamo aerodrome. I danas sve što se radi građani Srbije mogu da vide. To se tačno vidi po njihovoj podršci koju daju i našem predsedniku i stranci. Mislim da je to najvažnija stvar - rad i rezultati. Sve drugo zaista jesu priče. Ono što mislim da je važno iz ovoga što ste vi rekli, vezano je za kredit Svetske banke. Mi smo do sada sve što smo imali kada smo uredili budžet, okrenuli smo se izgradnji infrastrukture, jer smo bili svesni da nema razvoja zemlje ako nema osnovne infrastrukture, dakle, ako nema puteva, ako ne učinimo nešto u železnici, ako ne učinimo na aerodromima. I uradili smo sve to. Ali, to nije dovoljno ukoliko dodatno ne budemo ulagali upravo u te, u sklanjanje nefizičkih barijera, sve ono što radi, kako MUP, tako i Ministarstvo saobraćaja. Kredit od Svetske banke iznosi ukupno 100 miliona dolara, 40 miliona dolara je Srbija, Makedonija 30, Albanija 20. Mi gledamo ovaj naš deo, dakle 40 miliona dolara i hoćemo da napravimo integrisane granične prelaze. Ali ne samo to, nego da se podignu upravo kapaciteti, pričali ste ovde o carini, pričali ste ovde o našim policajcima na granicama, dakle, da podignemo kapacitete na graničnim prelazima, kako ne bi dolazili više u situacije da imamo tako velike gužve. Činjenica zaista jeste da za većinu zemalja Evropske unije najmanji je problem na našoj strani. Uglavnom je problema mnogo više na stranama tih država. Razgovaramo s njima, potpisujemo sporazum, radimo na tome da zajedno, možda i kroz ovaj kredit, pokušamo te probleme da rešimo. Inteligentni transportni sistemi - to je ono što nam sada treba u odnosu na ovu fizičku infrastrukturu koju mi radimo i završavamo. I to se vidi. I biće još puteva i biće još više automobila i teretnih vozila na našim koridorima. Dakle, ako mi znamo da ove godine očekujemo 60 miliona automobila, onda to znači da mi moramo da učinimo sve kako bi se gužve na granicama zaista smanjile. Jer, kao što sam rekla, to direktno utiče na konkurentnost naše zemlje. To nas dovodi u još jednu situaciju - postoji paralelan koridor, Koridor 4. Dakle, taj koridor jeste duži, jeste 120 kilometara duži ako govorimo o putevima i preko 200 kilometara duži ako govorimo o železnici, ali ako ne budemo rešili ovo pitanje, dakle, čekanje na granici, imaćemo opet situaciju da nam se ne povećava dovoljno broj automobila i teretnjaka kroz naš koridor. A nama je interes, kao tranzitnoj državi, da imamo što više automobila i teretnih vozila kroz našu zemlju, da se što duže zadržavaju u našoj zemlji, da, na kraju krajeva, troše svoj novac ostajući duž koridora, posebno imajući u vidu da ćemo mi Koridor 10 posebno urediti, da za sledeću sezonu on ima, pored stajališta koja su standardna i koja moraju da postoje, i neke druge sadržaje koji će prosto dovesti do toga da, pogotovo u putničkom saobraćaju, turisti koji prolaze kroz našu državu bar ostaju neko vreme. U tom smislu, verujem da će ovaj kredit i te kako da nam pomogne, zato što će se prosto napraviti jedan bolji pristup i bolji dogovor sa tim državama kod kojih imamo probleme. Verujem, takođe, da ćemo sledeće godine imati integrisani granični prelaz sa Crnom Gorom, verujem, isto tako, i sa Bosnom i Hercegovinom, sa Makedonijom upravo ovo sada što radimo. Dakle, ostaju nam, pre svega, zemlje Evropske unije, za koje verujem da ćemo rešiti. Što se tiče napada na žene i što se uopšte tiče govora nasilja i mržnje prema ženama, koji je svakodnevan, dakle, koji postoji već par godina, Koordinaciono telo za rodnu ravnopravnost reagovalo je stalno. Mi dolazimo u situaciju da treba da reagujemo svaki dan po deset puta na svaki napad. Ali, ja mislim da tu mnogo više moramo zajednički jednu stvar da uradimo - oni ljudi koji to rade, moraju da budu izolovani, potpuno izolovani. Nije samo pitanje da li ćemo mi osuditi, nego je pitanje, isto tako, da li možemo da izolujemo. Imate tu i poslanika, ima tu i nekih drugih političkih partija koji sebi daju za pravo da vode politiku tako što će napadati žene. I to je zajednička borba koja će trajati i koja ne može da se reši ni danas, ni sutra, ali mislim da stalnim razgovorom i izolacijom onih koji vrše nasilje nad ženama, možemo da napravimo zajedno nešto i verujem da novi Zakon o rodnoj ravnopravnosti, verujem da će se naći uskoro pred vama poslanicima, verujem da može da pomogne da to smanjimo. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Nastavljamo dalje sa radom. Reč ima Nataša Jovanović. Vi ste se opet javili, kolega Mirčiću? Replika? Izvolite.
Nemam reči zahvalnosti, gospodine Marinkoviću, kako da vam se zahvalim za ovaj gest što ste dozvolili repliku narodnom poslaniku. To stvarno postaje retkost, raritet. Naime, od sve ove priče po tačkama dnevnog reda, došli smo do teme ugroženosti žena u našem društvu, pa ministarka spočitava da neki poslanici čak uzimaju sebi za pravo da ugrožavaju pravo žena. Koleginica kaže čak - i prava novinarki nekih, a mi smo svedoci da ni udruženje, na čijem čelu je dotična ministarka, ni mnoga udruženja koja se bave sa tom problematikom, nisu osudili poslednji tekst koji je objavila novinarka protiv Republike Srbije. Čongradi novinarka je napisala da je Srbija genocidna država i da ona živi u genocidnoj državi. Gde ste gospodo da dignete glas? Šta vi mislite, da ćete se dodvoriti zapadu tako što ćutite? To je samo početak, to je barometar da vidi kako diše vlast, kako diše Srbija. Sledeći napad će mnogo žešći biti. Ako se ne pobunite na vreme, videćete šta vas čeka. Pedi Ešdaun je prvi koji je rekao da u parlamentu Republike Srpske mora biti usvojena rezolucija o genocidu u Srebrenici. Isto su tako olako prihvatali, videli ste kako se završila ta priča, i sada imamo borbu, veliku borbu, neizvesnu borbu da dokažemo da nema narod Republike Srpske nikakve veze sa tim što mu nameću da su genocidni i da je genocid u Srebrenici, a nama novinari pišu i onda skaču da brane pravo žena. Pravo nas koji živimo u ovoj Srbiji je da se poštuje Ustav ove države. Ne može niko protivustavno da proziva državu Srbiju da je genocidna, tako što će napisati, kao ova Čongradi, da živi u genocidnoj državi i da je nju sramota. Genocid može samo da počini organizovana država, a organizovana država u vreme sukoba u Bosni i Hercegovini je bila Republika Srbija. Nemojte to da gubite iz vida. Još jednom, hvala vam, gospodine Marinkoviću, na ovakvoj velikodušnosti, što ste izdvojili dva minuta.
Hvala. Sad smo prešli potpuno na temu koja nema veze ni sa govorom Dušice Stojković, ni ministarke Mihajlović. Što liberalniji, to je gore, očigledno. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite, koleginice.
Hvala. Danas na dnevnom redu, zbog građana koji tek sad možda prate ili se uključuju u prenos sednice, imamo izmene i dopune Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Da ne bi bilo zabune, za sve ljude koji nas prate u Srbiji u direktnom prenosu, ovde se ne radi ni o kakvom poklonu, već o izgradnji stanova pod uslovima koje je Vlada odredila i za njihovu kupovinu, za prijavu na konkurs i sa cenom koja treba da bude maksimalno 500 evra. Negirali ste, gospođo Mihajlović, da je bilo ko i bilo kada pominjao raspon cena sa striktno utvrđenom cenom, recimo, za Vranje. Svi mediji su prošle godine 18. oktobra objavili da će cena kvadratnog metra stana za pripadnike snaga bezbednosti da bude 320 evra, vi ste danas rekli 400 evra. Međutim, ovde se postavlja jedno drugo pitanje – zašto vi od radno sposobnih ljudi, vidim da je to sad ovde apsolutno prihvaćeno, kao što su pripadnici vojske, BIA, policije i svih drugih snaga bezbednosti, pravite na neki način socijalnu kategoriju? Vi njih uvođenjem na ovakav način u ovaj zakon svrstavate u one koji ne mogu svojim radom da obezbede da kupe stanove po cenama koje nisu visoko profitabilne i da ne bude i nekakve zabune, jer ovo prate i ljudi koji ovog trenutka malterišu kuću, koji stavljaju krov, koji ređaju cigle, ljudi koji se bave gradnjom u svim gradovima u Srbiji, ima takvih i poslanika u sali koji to znaju, cena gradnje, normalne gradnje, bez nekakvih pompeznih stvari, počev od pločica, sanitarija i svega, ne može ni da bude viša od 300 evra, ako to ljudi rade na svom imanju. Šta je onda tu spektakularno u ovom zakonu ako je to ta cena, maksimalno 350 evra? Evo, obećala je BK kompanija, kako se zove, „Tesla grad“, Bogoljub Karić, da će oni da prave stanove za cenu od 400 evra, pa pitajte bilo kog seljaka u selu koliko to košta, pitajte i ove koji se bave gradnjom. Dakle, normalnije je bilo da ovaj zakon obuhvati sve ove kategorije ljudi, ali na način da ima se da, da mogućnost imaju i da na svojim placevima koje poseduju u dvorištu gde žive njihovi roditelji naprave za sebe novu kuću, da im grad u kome žive, a ne samo ovi nabrojani gradovi, nego u Paraćinu, u Ćićevcu, u Novoj Varoši, u Priboju, jel tako, Milanka, svuda omoguće da za tu cenu dobiju mogućnost da podignu kredit u banci, da taj kredit se zna u kojoj banci se podiže, koja je kamatna stopa, a ne odredili smo i sad ćemo, što reče koleginica Radeta, na izvestan način da vršimo neku getoizaciju. Zašto pripadnik snage bezbednosti mora da živi i da mu je opredeljeno u Kragujevcu da kupuje stan na Deninom brdu, na ovih 20 hektara, a tu će biti u prvoj fazi 216 stanova, 1.029 ukupno? Što niste odredili da to bude u centru? Pominjao je kolega Mirčić, kasarna „Radomir Putnik“, koja je opredeljena od strane odbornika Skupštine grada u sazivu kada nije postojala SNS da se upravo na toj lokaciji, to je centar grada, Ulica kneza Miloša, izgrađuju stanovi upravo i za te ljude. Denino brdo u Kragujevcu, to je treća zona lokacije, periferija, gde inače, evo, pogledala sam na kragujevačkim sajtovima za nekretnine koliko košta plac, i otprilike plac sa kućom za izgradnju gde postoji temelj, pa ništa to nije spektakularno, tih 500 evra koliko će biti maksimalno. Tamo onaj čovek koji gradi na Deninom brdu toliko će da ga košta na svom placu. Vi nama kažete – da, to je način. Jeste, ali samo prividno, sistemski ne rešavate sve te probleme. Imamo drugu situaciju. Gospođo Mihajlović, da bi se u bilo kom gradu uredila katastarski neka parcela, treba prvo da radi katastar, pa da bude normalan direktor Geodetskog zavoda, što svakako izvesni dr Borko Drašković nije. U pitanju je čovek koji sve zna, samo se ne razume u svoj posao. On zna da kaže – Duing lista, zna da kaže – IT sektor, sistematizacija, da naručuje satelitske mape, a on je pod vašom ingerencijom, od kompanija koje se kasnije ispostave kao neupotrebljive, pa je doveo tako na desetine hiljada ljudi, njegov katastar u situaciju da i one kuće koje su izgradili, koje su legalizovali po ovim zakonima ne mogu da uknjiže, jer katastar radi, ne radi, izdaju se potpuno pogrešna rešenja, sa promašenim imenima i prezimenima. Takav čovek je do sada trebao da bude smenjen, a plus sve ove malverzacije, ispumpavanje para koje on radi i šikanira ljude. Sve normalne ljude koji znaju nešto o tom poslu najurio je odatle. Kako onda očekujete da će planove i regulativu i katastarske parcele moći da se urade za buduće projekte? Imamo još jednu situaciju koju niko danas ovde nije pomenuo, evo ja ću, kolege srpski radikali će svakako i po amandmanima, tiče se jedne zaboravljene kategorije, a to su ljudi koji su tzv. vojni beskućnici. Njih je 2.600 i nešto porodica koje su na ulici. Vi ćete reći – pa ne baš na ulici, jer oni imaju nekakav privremeni smeštaj u kasarnama, školama, raznim skladištima, čak im je kada je Siniša Mali bio gradonačelnik Beograda dodeljeno na 135 lokacija da oni mogu tu da stanuju, ali nema mokrog čvora, nema ničega pristojnog gde bi oni mogli, a neki čak imaju samo pet kvadrata po članu domaćinstva. Da li je to normalno u 21. veku? Upravo u ovoj kasarni, a to je nastavak te kasarne „Radomir Putnik“ o kojoj govorim sam sama više puta obilazila te tzv. vojne beskućnike. Ljudi koji su najviši oficiri vojske tadašnje SFRJ koji su branili do poslednjeg daha u poslednjem otadžbinskom ratu i Republiku Srpsku i Republiku Srpsku Krajinu, kasnije i Srbiju u ratu sa šiptarskim teroristima i sa NATO paktom na ulici su, bez igde ičega. Kada ćemo da imamo zakon koji će da reši njihovo pitanje? Rekao je malopre kolega Orlić, evo, sada je izašao, kaže – nije niko do sada to pitanje rešavao osim Vučića. Ma nemojte, molim vas. Šta smo mi radili u Vladi 1998. godine kada je napravljeno Univerzitetsko naselje kod Instituta za fiziku, kada su useljeni potpuno besplatno dobili stanove, bez ovoga da oni kupuju preko nepoznate banke i po još uvek nepoznatim uslovima mladi naučnici i kragujevački naučnici? Pa gde ste vi živeli, gospodo? Gde su vaši roditelji dobili stanove? Rekao je kolega Đokić da je ostao bez stana, ali njegove kolege su dobile mogućnost. Znači, i moj otac i majka i drugi očevi i kasnije su ti stanovi otkupljeni. Pa nije sve počelo sa ovom erom od prošle godine izgradnje ovih stanova koji treba da se plate po ceni od 500 evra. Dakle, nemojmo da obmanjujemo javnost i da govorimo o nečemu što će da bude toliko povoljno. Postavlja se najpre pitanje, evo završavam, vidim da gledate na sat, koja će to biti banka. Rekao je kolega Marković – Poštanska štedionica. To nigde nije zvanično. Pustite vi to što oni to reklamiraju. Za sve vas pitanje – da li će svaki pripadnik snaga bezbednosti baš u bilo kojoj banci koja bude za to opredeljena bez ikakvih problema da dobije taj kredit? Da li postoji mogućnost da mu se iz raznih problema do kojih može da dođe taj kredit ne odobri? Da ne dovodite možda ljude u zabludu, koji će da dođu i konkursna se prijava popuni i dođu u tu banku, banka kaže – treba ti to, treba ti to itd. Kakva će da bude disproporcija, to je za vas pitanje od dinarskih i onih kredita u evrima, kakve će dalje da budu naknade koje su potrebne i da mi kažete, gospođo Mihajlović do kada će Borko Drašković da bude na čelu Republičkog geodetskog zavoda, koji odgovorno tvrdim, a i vidi se, postavljali smo i ta poslanička pitanja i kolega Jojić i ja, ne radi svoj posao kako treba i građani imaju na desetine hiljada problema. Ne mogu da uknjiže svoje stanove, svoje kuće, ne mogu da vrše ostavinske rasprave zbog toga i ne mogu da osiguraju budućnost svojoj deci.
Hvala, gospođi Jovanović. Reč ima prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Dosta pitanja, hajde da krenemo redom. Prvo, niko nikad nije rekao da su stanovi besplatni, niti da su ovo socijalni stanovi, i kad smo raspravljali o ovom zakonu ovde u parlamentu bili ste prisutni i raspravljali smo zajedno, i tada je vrlo jasno rečeno da ovo nisu socijalni stanovi, da su ovo stanovi po svim standardima i da će, naravno, da se kupuju pod povoljnim uslovima i zato smo predstavljali, a potom ga ovde i usvojili. Sada zakon, vi ga kažete menjate, ja kažem dopunjujemo, kako god, hoćemo da uvrstimo i neke druge grupe i hoćemo zaista svima da pomognemo. S druge strane, pre nego što smo uopšte krenuli u razmišljanje o tome da imamo poseban zakon, prethodno je izvršena anketa u svim službama bezbednosti, dakle, i kod policajaca i kod vojnika, da vidimo, i naravno BIA, da vidimo da li uopšte postoji zainteresovanost za kupovinu stanova, jer znate, da su mogli da kupe stanove u prethodnih 10, 20 i više godina, oni bi to sigurno kupili, i da su mogli to da urade, oni bi to sigurno uradili. Očito da nisu, da sad ne bi pričali o tome kako je to nekada izgledalo u vojsci i policiji, kako verujem, više nije, iz tog razloga smo krenuli u ovaj projekat. Sa druge strane to je projekat koji država može da garantuje, zato što je država stabilna i ekonomski i finansijski. Znači, nikada Vlada Srbije nije rekla da su ovi stanovi niti da se poklanjaju. Naravno, vi kad dođete na vlast, vi slobodno sve poklanjajte, delite i šakom i kapom, nikakav problem, a to kad dođete na vlast, to ste verovatno naučili, pretpostavljam od vašeg koalicionog partnera na Starom Gradu, pošto on nema šta nije na taj način poklonio i dao. S druge strane, to jedna stvar, vezano za same socijalne stanove. Znači, nisu socijalni stanovi, kupuju se. Tačno se zna kako će izgledati rata za stanove, jednosobne, dvosobne, trosobne, itd. Nema nikakvih rang lista, nego jednostavno zainteresovanost snaga bezbednosti ukoliko su zainteresovani mogu te stanove da kupe pod povoljnim uslovima i da imaju niske rate na 30 godina. Mislim, da je to ono što smo, praktično zajedno došli do rešenja. Takođe, kada govorite o tome, pominjali ste getoizacija, i to nekolik puta sam čula, evo npr. jednog primera, ne poznajem najbolje Novi Sad, ali su mi objasnili da tamo postoji naselje Jugovićevo, postoje dve parcele, na jednoj parceli Građevinska direkcija Srbije je investitor i tu je cena 950 evra po kvadratu, znači tržišno se prodaju stanovi. Odmah pored te parcele nalaze parcela gde će se graditi sada stanovi za snage bezbednosti gde je cena, mislim bez PDV 500 evra. Znači, ne možemo pričati o getoizaciji ako već imamo parcelu do parcele gde je apsolutno sve obezbeđeno i ne predstavlja nikakvo, ne znam, sklanjanje tih ljudi ko zna gde od grada itd. Zaista nije tako. Druga važna stvar, same jedinice lokalnih samouprava su imale zadatak da izaberu parcele gde će se ti stanovi graditi, koje moraju da imaju u svojoj blizini škole, obdaništa i sve ono što je potrebno da bi moglo da se normalno funkcioniše. Tako da, ta getoizacija ne stoji, iako sam je čula. Na samom kraju, pitali ste me za Poštansku štedionicu, pošto se to negde pominjalo kao državna, da Poštanska štedionica je pripremila svoje brošure za svaki grad posebno zajedno sa Građevinskom direkcijom Srbije, gde je dala tačno uslove šta je potrebno od dokumentacije, šta je sve potrebno da se pripremi, da se uopšte dođe i aplicira za kupovinu takvog stana, ako govorimo o snagama bezbednosti, upravo zbog toga da bismo ljudima pokazali šta je to sve potrebno da oni imaju da bi mogli da dođu i sklope ugovor o kupovini stana. Ništa nije sakriveno. Ništa nije sa strane. Na kraju krajeva, to je sve ispred nas i radi se i ljudi se prijavljuju. Dakle, kada smo rekli šta gradimo, gradimo upravo na osnovu anketa koje smo uradili nekoliko puta proverili. Dakle, nije sada neko rekao hoću stan, pa posle mesec dana rekao, neću stan. Ponavljam još jedanput, vojnici i policajci su ti koji će odlučiti hoće li da veruju Vladi Republike Srbije i da kupuju te stanove ili će da veruju vama koji kažete da je to sve šarena laža, nije ništa. Neko od vas je rekao, izvinjavam se možda niste vi, da je to prevara ili možda jeste u prethodnom obraćanju. Dakle, mi te stanove gradimo, 50% stanova u Vranju je napravljeno, radimo i po drugim gradovima i verujem da ćemo konačno snage bezbednosti da ono što su čekali decenijama sada imati mogućnost da kupe takve stanove. Hvala.
Hvala, gospođo Mihajlović. Sada pravo na repliku ima Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Brojna pitanja su sada ovde otvorena, iako smo na sva ta pitanja tokom ove rasprave više nego jasne odgovore dali nekoliko puta, ali prosto pojedini poslanici to prenebregnu, pa nastave da postavljaju ista pitanja, ne znam samo u kom cilju. Prvo, dakle, niko nikada nije rekao ni iz Vlade Srbije kako je malo pre gospođa Mihajlović rekla niti od poslanika SNS, da ovde neko nekome nešto poklanja, da su ovi stanovi besplatni. To niko nikada ni izgovorio, ali će biti jeftiniji od komercijalnih stanova, zato i donosimo zakon koji se zove Zakon o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike u ovom slučaju odbrambenih snaga. Neće biti besplatni ali će biti povoljniji, biće beneficirana cena, biće tako koncipirani da mogu biti kupljeni od strane pripadnika da mogu da konkurišu na njih… (Nataša St. Jovanović: Hajde, molim te objasni nam.) Pa, objašnjavam vam, očigledno postoji potreba da vam objasnim. Dakle, po jasnim procedurama, po jasnom konkursu i to je nešto što predstavlja dobru stvar za njih, konkretan benefit. Neko ko nije mogao decenijama da kupi stan, sada će moći po povoljnim uslovima. Konkurisaće, proći će na konkursu, dobiće stan za relativno pristojnu sumu. Dakle, malo pre sam izneo model koji je uradila Poštanska štedionica, dakle, za jednosoban stan od 36 kvadrata, učešće će biti 1500 evra, mesečna rata 52,69 evra. Hoćete drugi model. Evo, drugi model je za troiposoban stan od 80 kvadrata, mesečna rata će biti 117 evra. Dakle, ovo je povoljno. Ovo je nešto što oni ne bi mogli da ostvare u komercijalnom smislu, niko od njih ne bi mogao da kupi ovaj stan, jer da su mogli oni bi kupili za sve ove godine i decenije. Očigledno da nisu. Kada ste malo pre rekli kako je kolega Orlić rekao da niko nikada nije ovo radio na ovaj način. Slažem se sa njim, dakle, nijedna vlada nije sistemski rešavala ovo pitanje i ove probleme koje mi sada rešavamo. Dakle, 8022 stana će biti izgrađeno u prvoj fazi. To je konkretan rezultat ove Vlade i to je ono što mi radimo na sistemski način, krajnje ozbiljno i krajnje odgovorno. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Markoviću. Sada pravo na repliku ima, Nataša Jovanović. Izvolite.
Prvo ću gospođi Mihajlović, nisam zadovoljna odgovorom gospođo Mihajlović, funkcija ministra, potpredsednika Vlade je da daje takve odgovore da kada poslanik izrazi sumnju u nešto što je predmet rasprave, odgovori budu jasni, precizni, argumentovani. Ništa od toga niste uspeli. Rekli ste – vi poklanjajte. Da, mi ćemo dolaskom na vlast da zbrinemo sve takozvane vojne beskućnike. (Veroljub Arsić: Po Poslovniku.) Zbrinućemo vojne beskućnike, decu palih boraca, invalide proteklih otadžbinskih ratova. Predlagali smo izmenu i dopunu zakona za te ljude, više puta u tok u redovnog zasedanja. Još nema zakona o njihovom zbrinjavanju i to je zaista žalosno u jednoj zemlji u kojoj svako može od izdajnika koji vršljaju ovde po medijima, poput ove nakaze Čongradin i ostalih….
Molim vas, nemojte tako koleginice Jovanović, nema potrebe da vređamo bilo koga.
Pa, zašto ne tako. Znate šta, vi treba da reagujete gospodine Marinkoviću na činjenicu, vi da ste, ako ste čitali format tih novina koji inače retko ko čita ili niko, vi ste trebali da kao potpredsednik Skupštine, pa lepo, bio je mislim utorak baš ujutru ili kao poslanik Vladimir Marinković, pa da se javite da postavite pitanje i da kažete, kako je jedna takva mogla da kaže da je u Srebrenici bio genocid.
Mogu iz klupe, znate i sami da ne mogu odavde, odavde moram da se brinem o nekom redu i da vas pozovem na to da se bar pristojno ophodimo i međusobno i prema drugima bez obzira ko su ti ljudi.
Ne odavde, mogli ste tog dana kada je ta nakaza to rekla, ponoviću vam, nakaza i bruka za Srbiju da neko takav postoji, a vi sad možete kako god hoćete.
Ja mislim da smo mi… Izvinjavam se, samo da vam kažem, ja mislim da smo mi zaslužili kao predsedavajući da, eto imamo mogućnost… (Nataša Sp. Jovanović: Vi mene opominjete, a ona naziva Srbiju kao genecidnu državu.) Imate pravo da govorite šta god želite i da izražavate stavove, ali nije uredu da se vređamo i da se psujemo ovde, ništa drugo. I, bilo koga drugoga, ništa vam ne kažem, naravno da imate pravo na stav, hvala Bogu.
Hajde pusti me, nećeš dobiti packu od Evropske komisije, ili bilo koga, ne sekiraj se. (Predsedavajući: Mene baš briga, vi to vrlo dobro znate.) Što se tiče ovih izgradnja stanova, pa da vi ste potvrdili ono što sam ja iznela u svojoj diskusiji. Dakle, da je to ta cena, plus PDV. Da li je tako? To naselje Jugović, u Novom Sadu? Onda je to oko 600 evra, ili kako god, to je cena koja je cena koštanja za svakoga ko gradi. Ja sam vam rekla, pa nemojte da odmahujete i da sada tražite pomoć svoje saradnice u tome. Ja vam govorim da svako ko danas uzme ciglu, malter, sve što je potrebno, može po toj ceni na svojoj uređenoj zemlji, kuća pored, da napravi kvadratni metar stambenog prostora. To je jednostavna računica. Zašto vi onemogućavate da pripadnik snage bezbednosti u bilo kom delu grada gde će se napraviti više lokacija, to uradi? Vi govorite da je kod nas to opredeljeno za toliki broj ljudi. Jednostavno, omogućite ljudima i u centru, pa u drugim zonama grada, isto je takva mogućnost u Zemunu, Beograda, Novom Sadu, takve su mogućnosti i u Nišu i svuda. Ono što je najvažnije od svega, o čemu ćemo govoriti po amandmanima, je da nisu druge kategorije zaposlenih obuhvaćene ovim zakonom. Čak i u državama te vaše EU, u koju Srbija nikada neće ući, daju se mogućnosti da po najpovoljnijim cenama otkupljuju stanove, upravo pripadnici njihovih snaga bezbednosti, zaposlenih u državnoj upravi, a to u Srbiji više nije moguće. Da li ćemo mi da delimo i kako smo gradili, to najbolje znaju ljudi koji su i za vreme onih najtežih sankcija dobili stanove i žive sa svojom porodicom, upravo zato što im je to omogućila tada odgovorna vlast.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Povreda Poslovnika. Izvolite, kolega Arsiću.
Gospodine predsedavajući, čl. 27. 106. u vezi je Ustava Republike Srbije, očigledno je da neke moje kolege poslanici još uvek žive u doba Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije. Taj model o kome oni govore kako treba da rešavamo stambeno pitanje naših pripadnika bezbednosti je prevaziđen. On je bio u vreme Josipa Broza Tita, samo tada su bile i stambene zadruge, pa su preko tih stambenih zadruga mogli da podižu te kredite i na taj način da prave. Ali, tada se nije ni pravilo sa građevinskom dozvolom, tada niste trebali da imate ni uređen plac, ni projekat, ništa, mogli ste da pravite kako god ste hteli. Znači, ovde pričamo o stanovima, i pričaju da su cene stanova, maltene da svaki građanin može da napravi stan, ja bih voleo da taj doktor nauka da mi objasni kako će to građani da prave stanove? Svako će da pravi svoj stan, napraviće svoje, posebno će svako svoj da napravi temelj, pa temeljnu traku, pa stope, pa će svako da diže svoje grede, stubove. Kako će da prave te stanove? A, cena kuće ne može nikada da bude u građevinskim radovima ista kao cena stana, uvek je povoljnija cena stana. Tako da ja se slažem, svaki poslanik ima pravo da govori šta god hoće, ali neka zna da govori o reliktima prošlosti jednopartijskog sistema, kakav je bio ovde do 1991. godine.
Hvala, kolega Arsiću. Nemojte na mene da se ljutite. Da li želite da se Narodna skupština izjasni, u danu za glasanje? Ne. Hvala. Nastavljamo dalje sa radom. Reč ima Ljiljana Malušić, izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvažena gospođo ministar, sa saradnicima iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, danas ću govoriti o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova, za pripadnike snaga bezbednosti. Naime, imajući u vidu značaj i odgovornost, pripadnika snaga bezbednosti koji ovaj posao obavljaju, takođe i značaj za bezbednost Republike Srbije, jer su ovo ljudi koji su odgovorno direktno za bezbednost Republike Srbije, čuvaju naše granice, čuvaju našu nezavisnost, jer čuvaju naš integritet. Ja danas imam posebno zadovoljstvo da govorim o ovom zakonu, jer će oni, napokon posle 50 godina, moći da reše svoje stambeno pitanje. Znači, imaće elementarne uslove za život. Zamislite jednog bezbednjaka, iz pripadnika služba bezbednosti, koji čuva naše granice, koji čuva naš san, koji čuva naš mir, ako stanuje privatno negde, pa o čemu će taj čovek da razmišlja, da li će da plati kiriju, gde će porodicu ili će imati po prvi put mogućnost da reši svoje stambeno pitanje, od životnog značaja. Na sreću i moju radost, mi danas govorimo o ovom zakonu i samo želim da izrazim zahvalnost Vladi i našem predsedniku koju na ovaj način izražava poštovanje prema ovim ljudima. U prvoj fazi rekli smo da ćemo izgraditi 8.022 stana. Već je počela izgradnja u Nišu, 792 je projekcija za kraj sledeće godine, znači 792 stana će biti završenih u prvoj fazi, 8.022 odvojeno u budžetu Republike Srbije 325 miliona evra, tako radi odgovorna vlast u Republici Srbiji sa našim predsednikom. Znate šta mene čudi? Danas pričamo o nečemu što čitava Republika Srbija treba da se ponosi, mi danas rešavamo problem pripadnika bezbednosti, znači MUP, ali tu su i vojska, tu je i Ministarstvo odbrane, Ministarstvo pravde, izvršitelji krivičnih sankcija i dopuna izmena ovog zakona je što su tu sada i borci, kao i porodice palih boraca, ali i mirnodopski i ratni vojni invalidi. Bravo! Tako se radi. Mi ćemo rešiti višedecenijski problem. I, ne samo to, nego ovim zakonom kreće da radi kompletna industrija, a mi ćemo imati razne građevinske industrije, mašinstvo, uposlićemo mala srednja preduzeća, zaposlenost će dostići neku granicu koja će biti, maltene, prosek Evrope. Godine 2012. nezaposlenost je 27%, a danas je 11,9, sa ovim još manje. Bravo! Tako se radi. Imamo veliki izbor stanova od 32 kvadrata, a to su garsonjere, pa do 92 kvadrata četvorosobni stanovi i ko će moći da dobije ovaj stan? Svako ko nije rešio svoje životno pitanje i ko ima kompletnu dokumentaciju. Neće moći da dobiju stan oni pripadnici bezbednosnih snaga koji su otuđili već stan, da li su dali deci, prodali do trenutka dok mi donosimo ovaj zakon. Pokrenuće se značajno rast BDP u oblasti građevinarstva, ali ne samo to, porast prihoda od poreza na imovinu, što je izuzetno važno, a ovaj zakon pokreće Republiku Srbiju da će biti uplate poreza. Ono što bih ja naglasila je da se možda ljudi nisu dobro razumeli zašto je cena kvadrata u Beogradu 500 evra, što je izuzetno povoljno, kamo sreće da svuda u svetu postoji takva cena i po čitavoj Republici Srbiji, pa zato što je vlasnik zemljišta Republika Srbija, zato što je lokalna samouprava dužna da napravi infrastrukturu, zato je 500 evra pristojna cena. Zatim, u drugim gradovima na jugu Srbije, odnosno sve što se tiče ostalih gradova sem Beograda, Niša i Novog Sada biće još niža cena, biće 420 evra sa PDB, naravno. Bravo za Vladu Republike Srbije, za vaše ministarstvo, tome šta ste vi uradili, mislim od 300 kilometara puteva. Putevi nisu rađeni 50 godina. Najmodernijih u projekciji još 600 kilometara puteva. Brze pruge, pruge, mostovi, tuneli. Evo završili smo krak, Koridor 10, Južni krak, završavamo Istočni krak do kraja godine. Pravimo Koridor 11, znači Moravski koridor. Pravićemo do svih punktova, do svih gradova širom Republike Srbije. Imaćemo najveću putnu mrežu prema boju stanovnika. Mnogo toga se može reći, mnogo govornika ima. Ja se vama zahvaljujem, samo nastavite tako. SNS će glasati sa zadovoljstvom za Predlog ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Malušić. Kolega Mirčić i kolega Marinković su u sistemu. Kolega Mirčiću, vi želite repliku ili povredu Poslovnika? (Milorad Mirčić: Ovlašćeni predstavnik.) Ne, ne nije sporno, samo replika ili povreda Poslovnika? (Milorad Mirčić: Replika.) S obzirom da kolega Marinković želi povredu Poslovnika moram njemu dati prednost. Izvolite kolega Marinkoviću.
Hvala, uvaženi kolega Milićeviću. Poštovana gospođo Mihajlović sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 27. i nadovezaću se na ono što je govorio moj uvaženi kolega Arsić, a tiče se upravo Ustava, poštovanja Ustava i svega onoga za šta se mi kao većina borimo. Evo već nekoliko godina i u ovom Parlamentu, ali i u Vladi Republike Srbije, a tiče se ustvari definisanja jednog društva i jednog sistema koje za svoj stub ima kompeticiju i konkurentnost. Dakle, jedno moderno tržište u kojem će se ljudi, dakle građani utrkivati ko je sposobniji, ko je bolji, ko ima više znanja, ko će imati bolje i kvalitetnije privatne inicijative i da na taj način napravimo jednu državu koja je konkurentna, dakle državu konkurentnih pojedinaca. Nema u ovoj državi uravnilovke. Završeno je sa tim 2012. godine. Mi to uporno govorimo i građanima i ovde u ovoj sali svojim kolegama, nema „besplatnog ručka“. Ljudi, prva lekcija iz ekonomije na Ekonomskom fakultetu. Ne postoji „besplatan ručak“. Postoji ovo što radi potpredsednica Vlade, Mihajlović, i Vlada Republike Srbije i predsednik države, da naprave jedan dobar i kvalitetan privredni ambijent, investicije, stvaranje dodate vrednosti, suficit u budžetu za kapitalne investicije i naravno ono što je potrebno da bi država bila socijalno odgovorna, kao što i jeste izgradnjom ovakvih stanova, koje naravno, ne možemo govoriti o stanovima koji koštaju 300, 400, 500 evra, ili ne daj Bože da su besplatni. To nigde ne postoji. To košta, ali to plaća jaka država, bogata država. Država koja ima suficit u budžetu i koja ima sve veći i veći priliv od poreza, od doprinosa, priliv od investicija i priliv od svih onih koji stvaraju dodatnu vrednost u ovoj zemlji. Nemojte da govorimo u 21. veku, u 2019. godini, o tome da nešto besplatno postoji. Postoje samo sposobni pojedinci, sposobna Vlada, sposobni ministar, poslanici koji naprave ambijent da ti pojedinci mogu bez problema da rade, a za one koji ne mogu da obezbede na tržištu, radimo upravo ovakve stvari. To je moderna država. Hvala. Ne želim da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje.
Zahvaljujem, kolega Marinkoviću. Uvažavam i poštujem vaš stav i obrazloženje koje ste dali kada je reč o članu 27, ali nisam bio u prilici da saslušam prethodne govornike. Ono što sam mogao da čujem je izlaganje koleginice Malušić, tako da je nisam mogao kao predsedavajući ni da učinim povredu Poslovnika, konkretno člana 27. koji se odnosi na insistiranje i dosledno poštovanje Poslovnika o radu Narodne skupštine. Moram da vas pitam svakako da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika.? (Vladimir Marinković: Ne.) Ne. Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite kolega Mirčiću.
Pa ne vidim razloga zašto ovakva žestina o ovoj raspravi, pogotovu zašto lekciju koju nam drži manje-više svaki put kada ima priliku ministar koji bi trebao ovde da brani svoj zakonski predlog. Kada mi dođemo na vlast, odlučiće građani Srbije, ali ono što je evidentno, a vi ne znate SRS 1996. godine je oprobala ovaj model i prvi pilot, model koji je primenjen u Srbiji je upravo u opštinama u kojima je SRS bila tada na vlasti. Bila je opština Zemun i opština Temerin. I tu su vam naselje Busije, Plavi Horizonti, au Temerinu imate naselje Sirig, imate Kudeljaru. I to je po minimalnoj ceni, ali nismo ništa krili. Ovde vlada uverenje da država izdvaja 325 miliona i da će država za taj novac da napravi stanove za potrebe zaposlenih u službama bezbednosti. To uverenje vlada kako vi to predstavljate. Ovde će sve da procveta. Čak neko kaže ovde da će se razviti i mašinska industrija. Dobro, možda će se i avio-industrija razviti, ali da ne karikiramo sada, ovo je ozbiljna tema. Mi samo želimo da se javnosti objasni, ako država ulaže 325 miliona evra za izgradnju ovih stanova, za troškove izgradnje, da se kaže jasno - tu će biti banka koja će omogućavati povoljne kredite po izuzetno niskim kamatama, sa rokom otplate na 10, 15, 20 i 25 godina i koja će to banka da bude. Zašto? Zato što imamo loša iskustva. Gospodo, setite se 2008. godine kada su se dodeljivali krediti preko komercijalnih banaka vojnicima. Tada je na televiziji bilo objavljeno kako je zastavnik u Pančevu kupio trosoban stan po veoma povoljnim uslovima, iskorišćena je njegova muka, 11 godina podstanar, i kaže da je on podigao kredit na 25 godina sa učešćem, pod veoma povoljnim uslovima 6,9% kamata. Šta je ispalo? Ispalo je da se stalo sa time. Mi samo želimo da javnost obavestite, a kada bi bili zlonamerni, pa mi bi vam odmah rekli - evo vam 300 miliona uštede. Ovo što ste dali "Behtelu" i što želite da date "Behtelu" smanjite tu cenu, dajte Kinezima za 500 miliona. Osam stotina miliona minus pet stotina, to je tri stotine miliona. Eto uštede. Ne treba iz budžeta, vi ćete sami lično da uštedite, kada bi bili zlonamerni i na kraj srca, ali nismo, ne ličimo na vas uopšte.
Zahvaljujem kolega Mirčiću. Reč ima Vjerica Radeta, povreda Poslovnika. Izvolite.
Cela tri minuta mi je trebalo da razmislim kako da vam pomognem na osnovu člana 32. kao jedan od potpredsednika, jer ste stvarno imali malo pre situaciju, tek ste došli tu, zamenili ste kolegu koji je intervenisao po Poslovniku zato što je on valjda prekršio Poslovnik, jer niko drugi nije mogao. Suština je nešto drugo. Suština je da, nadam se da se to vama neće desiti, da predsedavajući čim se pomene ona tamo neka što je pisala da je u Srebrenici bio genocid, skaču u odbranu, umesto da se interveniše i sa tog mesta i sa ovog i sa svakog mesta u javnosti, da se interveniše svaki put kada neko izgovori da je u Srebrenici bio genocid, da svi skočimo i da na najgori mogući način osudimo svakoga ko tako nešto kaže, nego se lepo obrnula igrica pa sada svi štite tu neku Čongradin, kako se zove, a to što je ona rekla da je u Srebrenici bio genocid, to su svi stavili u neki deseti plan. To je suština i to je nešto što pokušava Srbiji da se nametne. Znate, malo po malo, doći ćemo u situaciju da će to biti potpuno normalna izjava, kao što je normalno da i sinoć, recimo, na Javnom servisu pokazuju prognozu vremena bez Kosova i Metohije u sastavu Srbije, kao što je normalno da gotovo svi mediji kažu "vlada Kosova", "parlament Kosova", a sve samo zato što nismo svi reagovali svaki put kada se tako nešto kaže. Zato sada moramo svi reagovati svaki put kada neko kaže da je u Srebrenici bio genocid. Da li je muško, da li je žensko, potpuno je nebitno. Kakve to veze ima, sad kakva je to zaštita, šta su te žene, beli medvedi? Izvinite, ja kao žena takvu zaštitu nikada ne bih tražila, jer je to potpuno besmisleno. Jeste li u politici? Nema veze da li ste muško ili žensko, da li imate ovoliko ili onoliko godina. Jeste li u novinarstvu? Nema veze kog ste pola, koliko imate godina, jeste li profesionalac ili niste? To je suština. Hvala.
Koleginice Radeta, ne mogu kao predsedavajući da izrazim svoj stav, ali jako dobro znate moj stav kao šefa poslaničke grupe i mislim da ste imali prilike i tog dana da ga sagledate i saslušate. Ali, ja moram da vas pitam, obzirom da sam u ovom trenutku predsedavajući, da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Pošto sam čula, između ostalog, da govorimo o tome kako nisu uređene dovoljno lokacije, kako Vlada Srbije nije sve to pripremila, kako u stvari to nisu socijalni stanovi, a neko drugi bi to uradio drugačije, samo da podsetimo, isto tako, da onda kada je taj neko radio, onda su ti placevi dodeljivani za izgradnju bez ikakve komunalne infrastrukture. To je ljude koštalo, između ostalog, mnogo više nego da im je uređena komunalna infrastruktura. Tako da, kada bismo stavljali sada na kantar kako je to izgledalo nekada, bojim se da oni koji o tome pričaju, ne bi im baš bilo jednostavno da to slušaju. Vlada Srbije je pripremila poseban zakon. Naša obaveza jeste da stvorimo uslove da snage bezbednosti mogu da kupe stanove. Dakle, nisu to socijalni stanovi. Ono što je važno, još jednom ponavljam, to su stanovi po svim evropskim standardima. Naše je da to uradimo, jer niko pre nas to nije uradio i ti ljudi nisu mogli da kupe stanove i nisu mogli da imaju svoje stanove, nego su bili po raznim smeštajima ili su, između ostalog, iznajmljivali stanove. To je ono što je suština ovog zakona, a ovde je samo u pitanju dopuna i za one za koje smo smatrali da treba da budu deo ovog velikog projekta. Vlada Srbije je dovoljno snažna i jaka da može da garantuje i da ulaže preko 300 miliona evra da bi gradila 8.022 stana i da obezbedi lokalnim samoupravama da se uredi komunalna infrastruktura, da se nikada ne desi da kada padne kiša neko više ne može da uđe u svoj stan i svoju kuću, a to smo, hvala Bogu, imali prilike da gledamo u nekom prethodnom periodu, od raznoraznih obećanja. Iako nije tema, ja mislim da su dve različite teme ovde, jedno je pitanje Srebrenice, koje svakako treba uvek da se osudi od svakoga od nas, a drugo je pitanje, dakle, imamo li pravo mi koji smo javne ličnosti da bilo koga vređamo, šta god taj neko izgovorio? Ja mislim da nemamo pravo nikoga da vređamo i da bilo kome bilo šta ružno govorimo od raznoraznih epiteta. I malo po malo, kako reče neko ovde, slažem se, ispalo je da imamo predstavnike nekih poslaničkih grupa za koje je već postalo normalno da vređaju žene. Uopšte nije pitanje poslednjeg vređanja, nego generalno svih prethodnih godina. To je moj stav, lični stav. Dakle, to su dve različite stvari. Nemojte da mešate, dakle, treba svi da osude Srebrenicu i pitanje oko Srebrenice, dakle, da nije bilo genocida, ali sa druge strane, niko nema pravo nikoga da vređa i da govori ružne stvari o bilo kome šta god ko od nas i bilo ko ga izgovorio. Ja mislim da su to dve različite stvari. Samo je to, ništa drugo.
Kolega Mirčiću, vi kao ovlašćeni predstavnik želite repliku na izlaganje predstavnika predlagača? Izvolite.
Prvo, nema veće uvrede nego jednu državu i jedan narod proglasiti za genocidnom. Ne postoji veća uvreda. To je uvreda nad uvredama i kada, ako može uopšte da se vrši gradacija uvreda, onda je to najviši stepen uvrede, najgora uvreda. Pri tome, reakcija predstavnika zvanične vlasti ide dotle da se predlaže promena Poslovnika i kodeks ponašanja da se menja, kako bi se sprečili oni koji vređaju novinare. Novinar kaže da je Srbija genocidna, da je sramota nju što živi u genocidnoj državi. Jel ima veća uvreda? Nema, ne postoji. Drugo, potpuno ste u pravu ako aludirate na naselje Busija i ono što je SRS, sprovodeći lokalnu vlast, omogućila tad proteranim iz Republike Srpske Krajne sa svojih ognjišta da naprave sebi krov nad glavom. Imali smo, verovali ili ne, sličnu, možda još i težu borbu sa ondašnjim predstavnicima vlasti. Jedva su dozvolili, na jedvite jade, da nismo ušli u Vladu, srpski radikali, ne bi dozvolili ni da se priključe na struju, nego smo uslovili da moraju imati struju, da moraju elementarne uslove kako bi mogli da žive u tom prostoru, što su sami i svojim radom napravili. Verovali ili ne, o kanalizaciji, o svim ostalim infrastrukturnim opremanjima, jako teška se borba vodila, čak neki na nivou grada Beograda, koji nažalost nisu živi, više su pomagali nego oni koji su bili na vlasti u Republici. Valjda su mislili da će na taj način da se dodvore stranim predstavnicima, da će njima tako da izađu na volju i onda će biti pohvaljeni, kao i sad što se razmišlja. Nemojte da uopšte krijemo kako i na koji način može čovek da reši stambeni problem. Treba jasno reći, niko vas neće osuditi, jasno da se kaže – Vlada izdvaja tolike pare, ali to ide preko banke, ti krediti će biti na toliko i toliko godina, sa kamatom tom i tom, i ništa više. Jer, ovako kako se predstavlja, upravo to što vi želite da demantujete, takav utisak se stiče, da Vlada to poklanja. Ne poklanja. Ti ljudi od svoje zarade moraju da plaćaju te mesečne rate. Da li su rate velike ili male, videćemo u budućnosti. Sve je relativno kada je u pitanju visina rate.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, zamenik predsednika poslaničke grupe SNS Vladimir Orlić. Izvolite.
Da, izgleda da je to kakav se utisak ostavlja verovatno najvažnija stvar danas. I pročita Aleksandar Marković, naš ovlašćeni predstavnik, kako izgleda jedan od modela. Nešto ne bih rekao da se stiče utisak da je taj model loš. Dakle, 1500 učešće, 50 evra mesečno, da neko trajno reši stambeno pitanje. I ne čuh da postoji lepši, bolji i pogodniji model, samo priče na temu – vi što rešavate problem, mogli biste to drugačije, malo bolje, malo šire, malo brže, sa ovim ili onim konkursom ili nabavkom, ali ne tako kako vi to radite. Konstantno, iz teme u temu, mi koji rešavamo problem jedini komentar dobijamo od strane onih koji, naravno, nisu rešili taj problem, niti bilo ko treći je to uradio, možete vi to drugačije. Mi koji radimo Koridor, dobijemo komentare na temu – a zašto ga ne radite malo ovako ili onako. Mi koji gradimo stanove dobijamo komentare na temu – zašto ne budu malo ovakvi ili onakvi. I svako pitanje, ali bukvalno svako koje mi rešavamo, upravo zato što nije bilo rešeno, upravo zato što se niko nije našao kadar da malim prstom mrdne, pa da uradi onako kako danas priča, mi rešavamo i nama je ostalo da rešavamo, dobijemo samo komentare – a možda bi to moglo malo drugačije. Ali, ni u jednoj od tih stvari, zapamtite, ni u jednoj, nisu pokazali da su od nas bolji, osim da možda umeju da pričaju malo šire ili malo duže, ali da urade ništa, ni Koridor nisu pokazali, niko, ali apsolutno niko da ume bolje od Aleksandra Vučića i SNS, ni stanove da uradi nije pokazao za pripadnike snaga bezbednosti ili bilo koji drugi sektor, niko nije pokazao da ume bolje od Aleksandra Vučića i SNS. Pa, ako pričamo i o odnosu prema našem narodu, našoj istoriji, skorašnjoj ili nešto starijoj, niko nije pokazao veće uvažavanje ali na delima, u praksi, ne na rečima. Ovi ljudi koji će dobiti stanove, a nisu mogli ni da ih zamisle, upravo su ti ljudi koji su štitili srpski narod i u Srbiji i u Crnoj Gori i u BiH i u Srpskoj Krajini. Njima smo mi ova rešenja omogućili i, kao što se vidi, proširili opseg, zahvat ljudi na koje će moći da se primene ova rešenja. Ko je pokazao tu vrstu brige? Na ovaj način nikada niko. Jedino što ostaje možda neka priča zašto to ne uradite malo drugačije, ali šta je pokazana alternativa? Tu je ministarka bila potpuno u pravu. Šta je pokazano u praksi kako neko to ume drugačije? Pokazano je da npr, to je DRI utvrdila, da na nivou opštine Stari grad nestane stotinu stanova za godinu dana, na opštini Vračar, to je gospodin Marković pričao, dve stotine. Ako su to stvari sa kojima treba da se konkuriše ovome što mi radimo danas, pa ja mislim da je to razlika koja samo nama ide u prilog.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
O čemu se radi ovde? Ovde se radi o prostoj činjenici da javnost treba da zna što više detalja. Ovo je samo jedna od mogućnosti kada je u pitanju komercijalna banka koja se zove „Poštanska štedionica“. Da li postoji mogućnost da se uključe i druge komercijalne banke, pošto se u samom zakonu, odnosno u dopuni zakona predviđa da se uključe i privredna društva? Da li postoji ta mogućnost? Zašto tako prihvatate sve na kraj srca kad mi kažemo – znate šta, „Poštanska štedionica“ nudi te uslove? Da li se razgovaralo sa nekim drugim komercijalnim bankama? Gledajte, svaka banka koja prati ovaj projekat nađe neki svoj interes, to je ogromna količina stanova, to je 8.000 stanova. Nemojte zanemariti tu činjenicu. Mi samo razgovaramo da budu čisti računi. Setite se samo kako se počelo, a gde je nekad bila kasarna Vojvoda Stepa. Tadašnji ministar vojske izađe i na sva zvona obelodani kako je maltene država poklonila to. Kaže 77 stanova je dato vojsci, uslovi redovni, maltene kakve su davale komercijalne banke. Nije suština u tome napraviti promociju. Nije suština u tome da mi osporavamo bilo šta kada je u pitanju proširenje onih koji imaju pravo da na ovaj način steknu stan. Mi samo navodimo mogućnost da se mora razmišljati o drugim građanima. Vaše je, kao vlast, da to uvažite ili ne uvažite, ali svaki detalj mora biti poznat. Ako je gospodin Marković rekao za „Poštansku štedionicu“, mi pitamo predlagača – da li je Vlada obavila razgovor sa nekim drugim komercijalnim bankama? Da li su neke druge komercijalne banke izrazile želju? Ranije je to bila „Komercijalna banka“ koja je pratila i stanove u Stepi i kasnije kada je ministar Vulin delio ključeve itd. Samo da vide ljudi, da znaju da li imaju alternativu ili prati čitav projekat „Poštanska štedionica“ ili otvoriće se priča sa nekim drugim komercijalnim bankama. Nemate razloga da to tako shvatate, da mi imamo nešto protiv izgradnje ovih stanova. Nemojte tako. Vi poistovećujete, suprotstavljanje stavova i mišljenja sa tim da smo mi protiv. Ne, mi jesmo za, ali da se zna sve. Nemojte sutra kada se prekine, a ne daj bože da se prekine, ko sad može, šta nam sad vredi što mi prozivamo Šutanovca i ostale. Ne vredi nam ništa, zajedno sa vama. Završena priča. To je možda bila prilika da se krene, tada su obećavali, pa setite se samo da je sam, izvinjavam se, sa predsednikom Užica, Markovićem, potpisao, koji je bio njegova partija, ugovor oko mogućnosti pravljenja stanova u Užicu za vojna lica, odnosno radnike bezbednosti i šta je bilo od toga? Ništa. Kad su ga pitali, šta je rekao, kaže – uslovi lokalne samouprave bili su jako nepovoljni, pa nismo mogli, a što to ne reče kad si potpisivao ugovor sa članom tvoje partije koji je bio na čelu Užica? O tome se radi. Znate, ima ona narodna – koga su zmije, taj se i guštera boji. Prema tome, treba ljudima sve objasniti. Ako je dobra namera, nema razloga bilo što da se sakrije, ne daj bože, od ljudi.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić pravo na repliku. Izvolite
Sve to što ispade na kraju da je bilo sporno, moram da primetim da nikakve veze nema sa nama, nego sa onima koji su te stvari radili na Vračaru, koji sam pominjao, ovom Starom gradu, radili, a i rade danas. To sam takođe pominjao. To su sve neki gresi koji njima treba da idu na duši. Oni su u tim stvarima učestvovali, mi ne. Drago mi je što se na kraju složismo oko toga da se zajedno slažemo i da podržavamo ovakve stvari. Nekako mi je delovalo, možda sam tu malo pogrešio, formirajući utisak, da kad neko kaže – ne činite ovim ništa dobro i korisno za ljude, da to baš i ne podržava, da kad neko kaže – terate ljude u nekakve tamo ćoškove, periferiju, loše su to lokacije, pomislih da on to ne podržava. Ako podržava, onda sam možda pogrešno neke zaključke izveo. Dobro je što se podržavaju pametne stvari. Kad se kaže interes, kad se kaže korist, ja kažem državni, ja kažem narodni. Da li je „Poštanska štedionica“ u vlasništvu države? Da li jeste? Da li su srpske firme angažovane da ovo naprave? Jesu. Da li je, brat bratu, 80% materijala odavde? Jeste. Taj mašinski sektor i oprema koja se koristi, da li je u istom procentu odavde? Jeste. Da li je to sve naša korist? Nego šta je. Hoće li našem razvoju da pomogne kada se ovakvi projekti realizuju? Hoće. Na kraju, te dobre uslove i te kvalitetne stanove, hoće li da dobiju naši pripadnici snaga bezbednosti, ljude koje uvažavamo iz onih razloga o kojima uporno govorimo ovde danas? Hoće, dobiće oni. Neće da dobije ni MMF, ni Svetska banka, ni EU, dobiće ti ljudi. Dakle, pripadnici naših snaga bezbednosti koji su to zaslužili i drago mi je ako se slažemo da je to u interesu ove države i ovog naroda. Na kraju, podržavati ovako nešto, zgrade koje postoje koje se fantastično već izdižu na gradilištima i koje će, kada budu kompletirane, izgledati ovako lepo, pogledajte to, to je nešto što, ja se slažem, ako treba da bude zaključak dana i zajednička poruka, evo, zaslužuje da bude to. Oko drugih stvari, uvek pozivamo, otvoren je poziv, danas i svaki drugi dan, dajte da se takmičimo u onome što se pokazalo. Ko bude mogao bilo šta bolje od ovoga, od Aleksandra Vučića i SNS, neka kaže – evo, ja. Onaj ko je učestvovao na Vračaru ili učestvuje na Starom gradu u tome da stan nestane preko noći, posle ni Bog u trag da mu uđe ne može, mislim da ne može da se takmiči u dobrim stvarima, bar ne danas.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, pravo na repliku. Izvolite.
Ovde se radi o dosta složenijoj situaciji, nego što to želi da se predstavi. (Veroljub Arsić: On je Josip Broz.) Arsić se nešto javlja. Da pažljivo saopštim Arsiću, Tito je ipak umro, proverio sam, umro je. Nemoj tako žalostan da budeš, možda on živi generacijama, ali eto tebi za informaciju. Ovde se radi o mnogo komplikovanijim odnosima nego što na prvi pogled izgleda. Ovde se zemljište uzima od lokalne samouprave. Ovde lokalna samouprava treba da uradi infrastrukturu. Ovde Republička vlada prebacuje nadoknadu za sve to ili deo nadoknade što treba da uradi lokalna samouprava. To treba sve izregulisati. Znate, najlakše je reći, znate, to je obaveza lokalne samouprave, obaveza je Vlade to, ali u bilansu mora jasno da se izdefiniše koliko unosi i kakve su obaveze lokalne samouprave i Vlade. O tome se radi. Nemojte da živiti u ubeđenju da lokalna samouprava ima toliko sredstava da baš može toliko da se isprsi da sve ovo obezbedi. Možda možete nekim lokalnim samouprava da dajete. Recimo, kao Kragujevcu, nemilice dajete. Vlada nemilice daje pare Kragujevcu. Ne vredi. To je ko rupa bez dna. Navodim samo primer. Nije suština u tome da li mi verujemo vama, Orliću ili bilo kome imenom i prezimenom iz SNS. Imamo loša iskustva sa resornim ministrom. Samo obećanja. Od kada je došla u Vladu samo obećanja. Prođe vreme, nije ispunjeno, kada je pitaju, ona kaže – pa ispale su neke druge okolnosti, opravdane okolnosti. Zašto? Zato što su tu tragovi mnogo dublji nego što vi želite da priznate. I Dinkić je učestvovao, njen lider bivši, u takvim projektima gde je pokazivao fotografije, gde nam je najavljivao da je preporod Srbije, gotovo pri realizaciji. Od toga nema ništa. Sve sa rezervom prihvatamo. Sve sa rezervom, verujte. Znamo mi da to zemljište koje se uzima mora neko da plati. Mora to neko nekom da plati. Ta infrastruktura mora da se plati, jer to su troškovi, realni troškovi. Ako to može sve u ovih 500 evra, odlično. Shvatite, opravdano je što SRS, kao opoziciona stranka, prihvata sve sa rezervom, pogotovo kada je u pitanju resorni ministar. Tu veliku rezervu imamo. Jako, jako veliku rezervu, jer ne stoji iza onoga, većine reči koje kaže, u javnosti koje kaže, ovde pomalo i stoji zato što je korigujemo svojim javnim nastupima, ali sami ste svedoci, videli ste, da više pažnje pridaje nečem drugom, nego onom što je suština.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, pravo na repliku. Izvolite.
Predsedavajući, mom uvaženom kolegi Miloradu Mirčiću stalno se priviđa drug Tito, stalno mu se priviđa drug Tito. Ja sam vas pitao da li znate kada će da dođe u Skupštinu narodni poslanik Josip Broz. On spominje druga Tita. Ja nisam spominjao druga Tita ni u jednom trenutku, ni u jednom trenutku. Sad ne znam koji su to razlozi, da li žali za nečim što je bilo za vreme druga Tita? Znate, tad je država uzimala kredite svuda po svetu pa su pravili stanove, poklanjali svima itd. Ovde se sada prebacuje SNS što je odvojila određena sredstva da započne izgradnju stanova za pripadnike službi snaga bezbednosti i sad pazite ako to ograničimo na jedan broj tih stambenih objekata tu bi se to i završilo, morali bismo ponovo da obezbeđujemo sredstva, a pitanje je da li bismo ih imali i za novu, da kažem, turu stanova. Ovako je jednom odvojeno. Znači nema ograničenog broja ljudi, zato što se kroz prodaju tih stanova o uslovima koji nisu tržišni obeštećuje država i dozvoljava im se da započne novi projekat izgradnje novih stanova i tako dok se taj posao ne završi. Ali oni koji sanjaju druga Tita njima to nikad neće biti jasno.
Kolega Mirčiću, omogućiću vam pravo na repliku ali pre vas je ukazala na povredu Poslovnika koleginica Vjerica Radeta. Izvolite.
Zaista ću veoma kratko. Ne bih rekla ni da je povreda Poslovnika opet član 32. Vi, gospodine Milićeviću, biste verovatno rekli ovo što ću ja reći, ali prosto niste u prilici da dobijete informaciju zato što trenutno predsedavate, a informacija je sledeća – javljaju nam ljudi sa terena, kažu već postoji i u medijima vest da je u tunelu Manajle četiri centimetara pukao asfalt, dubina je četiri centimetra, da se zatvara jedna traka i da je već tamo problem sa zastojem u saobraćaju sad u sred turističke sezone, pa čisto, možda ministar treba da krene na teren da vidi o čemu se radi, ako će da ide, evo, spremni smo da je pustimo, jer ona je tamo išla, jelte, da završi ono krajem prošle godine. Rekla je Novu godinu će čekati tamo pa je onda vodila celu bulumentu da otvaraju, da se vozikaju tim delom. Gospođo Mihajlović, žao mi je, ne baš nešto zbog vas, ali žao mi je što se zaista tako nešto desilo sad u sred turističke sezone, u sred tolikog saobraćaja na putevima. Svi smo se radovali da taj autoput funkcioniše, svi smo se radovali kako će se brže prolaziti kroz Srbiju, kako će i naši ljudi brže putovati, kad ono, evo, danas zatvorena jedna traka zbog velikih pukotina dubokih četiri centimetra.
Koleginice Radeta, vi znate da povredu Poslovnika mogu samo da učinim ja i obzirom na to moram da vas pitam da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Vjerica Radeta: Ne.) Zahvaljujem. Kolega Mirčiću, dobićete pravo na repliku, ali javila se predstavnik predlagača ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Znam da sigurno ste vrlo uzbuđeni zbog toga što je u garantnom roku „Integral“ radio, između ostalog, tu deonicu. Četiri centimetra, nije tunel Manajle, samo da ne bude neke zabune, i nema potrebe da dižete uzbunu oko toga zato što je to stvar koja se dešava na mnogim putevima i tiče se bukvalno održavanja. Četiri centimetra, pa sad izračunajte koliko je četiri centrimetra na putu, a ne u tunelu, pod jedan. Pod dva, „Koridori Srbije“ i „Integral“ već rade i za u roku od 48 sati to će biti sanirano i nije ni prvi, ni poslednji put. Dakle, to su stvari koje se dešavaju i ovde i u Evropi i bilo gde na teret, naravno, izvođača, jer je put u garantnom roku, ali verujem da ste se jako uzbudili zbog toga i ne brinite - ja ću otići da proverim da li je to urađeno kako treba, pošto nemam nikakav problem s tim ni ja, ni predsednik Srbije, ni ministri, da pokažemo šta smo uradili. Još jednom vas pozivam da vi pokažete šta ste vi uradili, šta ste napravili, a šta ste sve srušili u prethodnih i-ha-haj godina. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ja znam da je uslovni refleks kod kolege Arsića kad se spomene Tito i on ustaje. To je već dokazano. To imate čak i u udžbenicima osnovne škole, ali tamo služi kobasice umesto Tita. Gledajte, vi jednu stvar prećutkujete, ova država koja se zove Republika Srbija, njena vlada je kod komercijalnih banaka koje funkcionišu u Srbiji je zadužena 5,5 milijardi evra. Pet i po milijardi evra. To je dostupan podatak. To je na kraju krajeva Ministarstvo finansija i Narodna banka objavili. Pet i po milijardi. Mi samo pitamo - iz kojih sredstava će Vlada Srbija da finansira? Mi samo pitamo - koje su komercijalne banke koje su eventualno još zainteresovane? Što se tiče ovog pitanja ministra, moram da vam kažem, ponosni smo, gordi, uzdignuti do neba što smo učestvovali u stvaranju Republike Srpske. Jedan kamičak smo doprineli da se u tom entitetu srpskog naroda, koji ima sve prerogative Republike Srpske, mi srpski radikali doprineli, zajedno sa pojedincima koji sad sede na suprotnoj strani. A šta ste vi uradili? Trudili se da je urušite i trudite se da je urušite. Šta ste vi to uradili vašim dolaskom? To je najveća sramota za političku scenu. Zajedno sa DOS-om ste došli, najveća sramota za Srbiju i srpski narod. To je mračno doba za Srbiju, 5. oktobra biće upisano crnim slovima u istoriji Srbije. Mi smo ponosni, i dalje se ponosimo, tužni smo što nismo zadržali RSK, to smo tužni, ali dajemo podršku svakom onome ko se bori za očuvanje integriteta Srbije sa Kosovom i Metohijom, svakom onom, a među njima, nažalost, niste vi koji ste resorni ministar za saobraćaj. Ne uživamo mi u nikakvoj nesreći, a pogotovo havarijama koje se dešavaju. Samo već kada idete tamo, imam jednu molbu ličnu. Sklonite onaj transparent sa Dodikom. Možda će ljudi da okrive i njega što je taj asfalt tamo pukao, pošto mu to radi firma na čijem čelu je čovek koji je njemu blizak. Sklonite to. Ipak sad nema neku funkciju. Imao je funkciju kada se otvarala ta deonica. Sada ipak sklonite. Ne znam da li je još ostala. Molim vas. To je lična molba da ne bi čovek snosio krivicu, a pretpostavljam da će to izvođač da otkloni, kao i ovaj grčki izvođač što otklanja sve nedostatke.
Zahvaljujem kolega Mirčiću. Reč ima predstavnik predlagača, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Da vam kažem nešto. Firma „Integral“ je jedna od najboljih kompanija na ovim prostorima. Najteže stvari koje su trebale da se rade u Grdeličkoj klisuri, gospodine, radila je upravo „Integral“, jedna od najboljih kompanija građevinskih koje ovaj prostor ima i od koje upravo neke druge i strane kompanije, a i naše uče. Prema tome, da li će četiri centimetra za 24 ili 48 sati da se poprave? Popraviće se. I dalje smo ne samo završili južni krak, završavamo istočni krak. Završava se mnogo toga u Srbiji i samo onaj ko namerno neće da vidi, samo onaj ko želi da kritikuje i ako zna da verovatno iza sebe ništa nije ostavio, no je ostavio ratove i razno razne ružne stvari, može tako da govori. Znači, „Integral“ je jedna od najboljih kompanija. Put je bezbedan. Biće bezbedan i istočni krak. Počeće se i novi koridori i to je ono što je najvažnije za građane Srbije. Tako da ne vidim razlog da se sklanja transparent. Taj transparent stoji. Mislim da je dobar i treba da ostane tu. Naše je da vodimo računa o tome da put bude dobro održavan i da ono što je u garantnom, a kasnije u sledećim rokovima bude kako treba na tom koridoru ili na bilo kom drugom u našoj državi.
Zahvaljujem. Kolega Arsiću, vi želite repliku na izlaganje kolege Mirčića, a kolega Mirčić na izlaganje predstavnika predlagača? Ja ću vam omogućiti da govorite, ali samo jedna molba – ukoliko možemo nakon toga da se ipak vratimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Izvolite kolega Arsiću. .
Očigledno da kod mog kolege još uvek postoji ta fascinacija sa drugom Titom. Imao sam jedva 11 godina kada je on umro. Može on da preferira šta god hoće. Čak i za vreme druga Tita, kako ga sad često spominju, nije ovoliko puteva napravljeno u Srbiji. Izgleda mi da je to najveći problem braniocima lika i dela druga Tita. Za ovih pet ili šest godina napravljeno je 300 km autoputeva u Srbiji. Ajde neka mi neko kaže koja je to vlast ikada, ali ikada napravila 300 km autoputeva u Srbiji? Ili da računamo po godini koliko je to kilometara. Ajde i to da računamo, ali mislim ne mogu uz sve moguće računare, digitrone, papire i olovke da pronađe takav podatak. Nema. I onda ćemo uvek da se uhvatimo za nešto, te Komercijalne banke. Postoji Komercijalna banka, a ovo su poslovne banke i one ne finansiraju samo državu. U ovom slučaju uopšte je ne finansiraju. Finansiraju pripadnike snaga bezbednosti. Sada ako hoće neko da razmišlja da je izbor koju će banku da koristi je pripadnik snaga bezbednosti, tamo gde dobije najpovoljnije uslove. Pa, ljudi moji on taj kredit vraća. Ne vraća ga država umesto njega. To je bilo za vreme druga Tita. Sada nije. Štampali su novac za vreme druga Tita. Sada ne. Imali su stambene zadruge, pa date novac građanima, nikada ne naprave ni kuću niti bilo šta obezbede. Takav sistem želimo da živimo, pa ponovo da se jedan isti problem rešava prema jednim istim ljudima. To razlika između nas i njih i još nisu naučili da je banka Poštanska banka državna banka, pa i to neka nauče jednom
Zahvaljujem kolega Arsiću. Kolega Mirčiću, molim vas da se nakon toga ipak vratimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Izvolite.
Sada najiskrenije govorim. Očekivao sam da će kolega iskoristiti ovu repliku na moju prozivku da kaže resornom ministru, da niko iz Srbije nije pokretao rat, pogotovo SRS. Očekivao sam iskreno, zato što je kolega pripadao SRS u vreme vođenja ratova, i sam je učestvovao u tome. Rat su pokrenuli oni koji su slušali Amerikance. Nemojte da gubite to iz vida. To što vi ostajete u prošlosti i želite po svaku cenu osudite i okrivite Srbiju, pogotovo SRS za sve ono što se dešavalo na prostorima bivše Jugoslavije, to je vaš lični problem. Vi imate još priliku, jel tamo sede među poslanicima SNS mnogi koji su lično učestvovali u borbama. Ne samo muškarci, nego i žene, časne čestite. Nisu oni počeli rat. Niko nije počeo rat. Nije onaj iz Knina Srbin napao Zagreb, nego onaj iz Zagreba napao Knin. Nije onaj iz Sarajeva iselio zato što mu je bilo drago da ide na Pale, nego zato što je kao urbani građanin grada Sarajeva bio prinuđen, primoran, prisiljen da beži iz tog grada. Kako se to ne setite. Gde vam je tu svest i savest? Nemate je. A vama se divim i dalje kolege, kako od vas niko ne steče hrabrost da kaže – izvinite ministre niste u pravu. I ne treba ništa više da govori, nego ćutite, hrabro ćutite. Zašto? Zato što čuvate mandate, zato što su izbori pa i neizvesnost. Uostalom najdirektnije ste optužili vašeg predsednika stranke Aleksandra Vučića zajedno i sa mnom i mnogim radikalima išao je na ratište. I on je kriv za rat. Njega ste optužili. Optužili ste mnoge svoje kolege iz sadašnje partije. Ali, šta vama to znači? Vama partija, vi češće menjate partiju nego čarape, tako da to vama ništa ne znači.
Zahvaljujem kolega Mirčiću. Obzirom da ste tokom izlaganja pomenuli predsednika SNS, sada pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe SNS, Aleksandar Martinović.
Evo vidim da su se uzburkale strasti ovde. Gospodine Mirčiću nemate potrebe da nam držite lekcije iz patriotizma. Skrećem vam pažnju da uzmete lepo član 2. Predloga zakona, o tome je govorio i moj uvaženi kolega Aleksandar Marković kao ovlašćeni predstavnik. Iz datuma koji su navedeni, u članu 2. Predloga zakona jasno se vidi da SNS ima hrabrosti da kaže sve što misli o onome što se dešavalo na prostorima bivše Jugoslavije. Ja ću vam navesti samo neke datume. Sedamnaesti avgust 1990. godine, barikade koje su Srbiji podigli kod Knina da bi sprečili upad hrvatskih mupovaca u Knin. Jel se stidimo toga? Ne. Jesmo li stavili u Predloga zakona? Stavili smo. Dvadeset sedmog aprila, ministar brani taj Predlog zakona. Šta ima da ubeđuje ministra. Gospođa Zorana Mihajlović brani ovaj Predlog zakona. Ona stoji iza toga. I svi mi stojimo iza toga. Dvadeset sedmi april 1992. godine, jel smo formirali Saveznu Republiku Jugoslaviju kao pravnog sledbenika SFRJ, 19. maj 1992. godine, datum kada smo dogovorili da se Jugoslovenska narodna armija povuče iz BiH, jer smo hteli da se očuva mir na tim prostorima. Jel se spominje 24. mart 1999. godine do 26. juna 1999. godine, znači početak NATO bombardovanja i poslednji dan kada je poslednji pripadnik Vojske Srbije i MUP Republike Srbije napustio teritoriju KiM, u skladu sa Kumanovskim sporazumom. Dakle u članu 2, za onoga ko ume da čita vrlo jasno SNS i poslanici SNS nemaju čega da se stide. Imaju hrabrosti da kažu. Nismo počeli rat. Hteli smo mir. Naveli smo datume koji su važni za istoriju srpskog naroda zapadno od Drine. To je mišljenje moje. To je mišljenje cele poslaničke grupe. To je mišljenje resorne ministarke. To je mišljenje Vlade Republike Srbije. Dajte gospodine Milićeviću, možemo da okončamo ovo besmisleno takmičenje u patriotizmu i u dokazivanju nečega oko čega se svi slažemo. Svi se slažemo oko toga da Srbija nije genocidna država, svi se slažemo oko toga da nismo genocidni narod, svi se slažemo oko toga da nam je potreban mir, stabilnost, ekonomski razvoj i molim vas da ovu sednicu konačno uvedemo u neke redovne tokove, inače ovo je izgubilo svaki smisao, kao što je izgubilo smisao i to da nam bilo ko drži lekcije o patriotizmu i da nas proziva da li mi smemo nešto da kažemo. Sve što smo hteli da kažemo, naveli smo između ostalog u članu 2. i iz ovih dana koje sam pomenuo. Vrlo jasno se vidi da SNS i cela vladajuća koalicija i Vlada Srbije nemaju čega da se stide kada su u pitanju događaji iz prošlosti. Mi te događaje iz prošlosti pamtimo, ne zaboravljamo ih i ono što je jako važno, ovim predlogom zakona odajemo priznanje pripadnicima snaga bezbednosti, bez obzira da li su u pitanju pripadnici vojske, da li su pripadnici policije, službi bezbednosti koji su branili srpski narod onda kada mu je bilo teško i u Hrvatskoj i u BiH i na KiM.
Zahvaljujem kolega Martinoviću. U potpunosti se slažem sa vama da sednica treba da se vrati u normalne tokove. Nisam imao nameru da sprečim demokratsku raspravu i demokratsko sučeljavanje mišljenja ali jesmo se previše udaljili od teme. Kolega Mirčiću, ja ću vam omogućiti, obećali ste jednu rečenicu, ali vas zaista molim da se nakon toga konačno vratimo na redosled prijavljenih narodnih poslanika. izvolite.
Ja duboko živim u verovanju da će resorni ministar ovo da primi veoma ozbiljno. To što je rekao gospodin Martinović, jeste da se suprotstavlja vašem nekom ličnom mišljenju, ali morate dok ste član te partije da prihvatite to mišljenje.
Kolega Martinoviću, vi želite repliku? Izvolite.
Nisam vas razumeo gospodine Mirčiću. Vi sada znate koji je stav moje partije, a ja ne znam. Koji je stav? O čemu? (Milorad Mirčić: Da nismo izazvali rat i da nismo krivi za stradanje.) Znači, vi sada hoćete da kažete da SNS smatra da je Srbija odgovorna za rat, da SNS smatra da je Srbija genocidna država, da SNS zastupa stav da je srpski narod u BiH, odnosno u Republici Srpskoj odgovoran za cenocid, to je stav SNS? Gospodine Mirčiću, nije to ničiji stav. Vi imate jedan problem, taj problem je što vi sada unosite lične negativne animozitete prema gospođi Zorani Mihajlović. I sada, kad god se ova žena pojavi u Narodnoj skupštini, kao da vam je neko stavio crvenu krpu ispred nosa, hajde da jurimo na nju. Prvo je bio „Behtel“, pa kada smo vam objasnili da nigde u predlogu zakona ne piše „Behtel“, e sada Zorana Mihajlović tvrdi da se u Srebrenici desio genocid. Zorana Mihajlović tvrdi da je Srbija kriva za raspad bivše Jugoslavije. Dajte, ljudi, ja razumem da ste vi u Vladi Srbije targetirali nekoliko ministara, koji su vam krivi za sve. Pa vam je malo kriv Zlatibor Lončar, pa vam je malo kriva Zorana Mihajlović, pa vam je malo kriv ovaj ili onaj, ali, dajte, imajte malo neke mere i nemojte stavljati ljudima u usta ono što nisu rekli. Svako ima pravo na svoj politički stav. Ovde vodimo polemiku oko stvari koje niko nije rekao. (Nataša Jovanović: Rekao je.) Nije rekao. Pratio sam ja tok sednice, nisam mogao da budem u sali jer sam imao neke druge obaveze, ali sam pratio tok sednice i to što vi tvrdite apsolutno nije tačno. Kao što nije tačno ni ono što je rekla jedna od vaših koleginica, koja je rekla da je Aleksandar Vučić došao u Zemunske kapije i rekao - evo, vidite, ovo su komercijalni stanovi, ovako će da izgledaju stanovi za pripadnike snaga bezbednosti. I onda vam Aleksandar Marković pročita originalnu izjavu Aleksandra Vučića i kaže - ovo je stan za pripadnike snaga bezbednosti, a ja se nadam da će ovako da izgledaju i stanovi za mlade naučnike i mlade bračne parove, itd. Vladimir Orlić vam pokaže izjavu, pokaže vam stan, pokaže vam fotografiju mladog bračnog para sa detetom i kaže - evo, izgrađeno toliko i toliko stanova u Kragujevcu, a vi kažete - ne, to nije tačno. Kako da vam kažem, sa ljudima koji neće da vide ono što objektivno postoji, ne može da se vodi racionalni dijalog. Znate, vi me sad podsećate na onu biblijsku priču iz Novog zaveta, kada je Isus Hristos vaskrsavao ljude, bolesnima, onima koji su slepi vraćao vid, onima koji nisu mogli da hodaju vraćao im mogućnost da hodaju, a znate kako su se zvali - fariseji. Zvali su se licemeri. Oni su videli to, ali su se pravili da ne vide. Tako isto i vi radite. Vi vidite da se grade auto-putevi, vi vidite da se grade stanovi, vi vidite da pokušavamo zemlju da izvučemo iz krize i ponašate se isto kao i ovi kojih sada nema. (Predsedavajući: Zahvaljujem se, gospodine Martinoviću.) Vi ne vidite puteve, vi ne vidite nove škole, vi ne vidite nove bolnice. Ne, vi ste videli Zoranu Mihajlović, ušla žena u Skupštinu, udri po Zorani Mihajlović. Možete vi to da radite, to je vaše pravo. Ja samo mislim da vam to neće doneti apsolutno bilo kakvu korist. A vi, što se mene tiče, nastavite dalje sa tim, nemam ja nikakav problem. Ja samo molim predsedavajućeg da, pošto smo se zaista, definitivno, udaljili od ove teme, ili pozovete vaše poslanike pa da lepo sede u sali kao što sede poslanici Srpske napredne stranke, to je jedna stvar, pa da se zajedno borimo. Jer, ovo nije predlog Zorane Mihajlović, ovo je predlog Vlade Srbije. U toj Vladi Srbije, pored ministara iz Srpske napredne stranke, sede i ministri iz SPS-a i ministri Rasima Ljajića i ministri mnogi drugi, znači, pozovite lepo poslanike da sede u sali i, što se mene tiče, sednica može da traje do ponoći. Ili, ovu raspravu koja je postala besmislena, koja više nema nikakve veze sa predlogom zakona i koja se svela na baražnu vatru protiv resorne ministarke, prekinete i počnemo da pričamo o onome što je sadržina Predloga zakona.
Što se mene tiče, kolega Martinoviću, i ja mogu jako dugo da sedim i spreman sam da sedim i da vodim sednicu Narodne skupštine. A što se tiče poslanika, slažem se, doći će sada i poslanici Socijalističke partije Srbije, ali su svakako u Skupštini. Koleginice Radeta, vi želite povredu Poslovnika? Izvolite.
Želim po članu 107, ali ne bih da se mešam u taj vaš koalicioni odnos. Ali, zaista je malo pre bilo mnogo uvredljivih reči. Počeo je kolega sa nekim crvenim marama. Ako oni reaguju i trče na crvene marame, to je njihov problem, mi svakako ne. Ali, kaže - mi nešto targetiramo Zoranu Mihajlović i još neke ministre. Ne, mi govorimo o ministrima za koje imamo podatke da su umešani u kriminal. I mi Zoranu Mihajlović kad vidimo, odmah pomislimo na "Behtel" i na 300 miliona evra koji su nestali iz budžeta Republike Srbije. Kolega Martinović je pokušao da, ne kažem ja da on ne misli ništa od onoga što je rekao, čak i većina kolega koji sede tamo sa njihove strane, ali Zorana Mihajlović je precizno rekla da smo mi radikali ostavili ruševine iza sebe, da smo mi rušili u prošlosti. I to joj nije prvi put. Ona misli na period kada su vođeni otadžbinski ratovi na teritoriji bivše Jugoslavije. I mi samo kažemo, svaki put je upozorimo kad to kaže srpskim radikalima, da valjda mora da misli i na Aleksandra Vučića. On je u toj Vladi koju ona naziva rušilačkom bio ministar informisanja. Veoma značajnu funkciju je imao i, da vam kažem, odlično je obavljao. Ali, morate to u sebi da nekako prevaziđete, mora gospođa Mihajlović da onu sebe Dinkićevu i Labusovu i ovu Vučićevu nekako da uskladi. Žao mi je, u njoj očigledno još uvek postoji ono da su za sve krivi radikali, ali kad god to kaže, mora da vodi računa da misli na generalnog sekretara tada Srpske radikalne stranke, Aleksandra Vučića, na ministra u Vladi Republike Srbije, Aleksandra Vučića, pa ako ona hoće, evo, mi ćemo braniti Vučića, zato što tvrdimo da je u to vreme bio odličan ministar i da je bio odličan Srbin i odličan radikal.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača, ministar, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Neću ulaziti u rasprave, potpuno se slažem sa gospodinom Martinovićem, ali samo jedna stvar. Kad pomenete reč kriminal, i kad kažete da imate dokaze, ili šta god da ste rekli, da sam ja u kriminalu, ponovo pozivam, javno, to sam uradila i prošli put i to radim i sada, dakle, sve nadležne organe, odnosi se, pretpostavljam, i na tužioce i ko god još treba da radi svoj posao, dakle, javno ih pozivam da provere da li je Zorana Mihajlović u nekom kriminalu i da li Zorana Mihajlović ima bilo kakav problem te vrste. Mislim da to javnost mora da zna. Kao što vi javno to kažete, nas sad neko sluša i gleda, moja porodica i moje dete, onda ja pozivam nadležne organe da provere sve što ja radim i javno kažu da li to jeste ili nije. A ako nije, onda ću ja da podnesem tužbu protiv vas, zato što je to nedopustivo da govorite bilo kome, a da pre toga niste… Podnesite krivične prijave, tražite i vi od nadležnih organa da to urade. Dakle, tražite to, zato što mislim da nije u redu da na taj način se vode rasprave, tako što ćete protiv bilo koga da, sa vašim čuvenim načinima koje ste radili 30 godina, poluistinama, radite takve stvari. Ovo gleda moje dete. Prema tome, pozivam tužioca, peti put, proverite da li Zorana Mihajlović ima bilo kakve veze sa bilo kakvom vrstom kriminala. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Socijalistička partija Srbije i njeni poslanici su uvek davali podršku i daju podršku, što smo i danas učinili. Bezrezervna podrška je bila ne samo u predlozima zakona, nego u svemu onome što je učinjeno. Ne postoji nijedan jedini razlog da se na bilo koji način okvalifikuje ova poslanička grupa kao neko ko vrši opstrukciju ili ne daje onaj doprinos koji u radu ove Skupštine doprinosi kvalitetu. Uvažena ministarko, uvek ste imali, kao što i sami dobro znate, našu podršku za sve ono što ste činili i odajemo priznanje za sve što je učinjeno, a što je i te kako vidljivo i što građani prepoznaju. Mislim da tu apsolutno nikada nije bilo nikakvih problema, ne samo između nas i vas, nego i svih naših ministara koji sa vama u Vladi sarađuju. Mi svoj kapacitet onoliki koliki imamo - imamo. Preko toga nemamo. A ono što pokazujemo, pokazujemo i u danu za glasanje. I onda kada je poslanika ne više od 134, 135, nas je ovde 17-18. Prema tome, s te strane ne vidim ni jedan jedini razlog da se poslanička grupa Socijalističke partije Srbije proziva da ne daje doprinos u radu Skupštine u onoj meri u kojoj treba. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Pravo na repliku ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Možda ja vama, gospodine Martinoviću, ličim na onoga što kada mu mašete crvenim platnom da reagujem. Možda ličim, možda i spolja, možda se tako i ponašam, ali ne mogu ništa drugo da kažem, nego – ostanite u tom svom ubeđenju. Mi ovde pričamo o veoma važnim stvarima. Ministar sebi daje za pravo da najdirektnije srpske radikale i one koji su bili u SRS okrivi za rat i sve ono što se dešavalo u prošlosti. Pa šta je prirodnije, nego da mi reagujemo? To što spominjemo neke od članova SNS, to je samo činjenica istinita, da su zajedno sa nama bili u tom periodu u stranci. Ne možete sada da izdvojite, da kažete – e, nije. Kao i što vas ne mogu da izdvoje iz nekih događaja u kojima je učestvovala SRS u određenom periodu. Što se tiče ovog apela od strane ministra, iskreno vam kažem, stvarno ste me ganuli. Setite se samo kada je Boža derikoža, Božidar Đelić, sa govornice plačljivim glasom, besan, ljut, rekao da mu ne diramo majku, da ga ne napadamo da je lopov, a napadali smo ga mi srpski radikali, a Arsić je tu prednjačio. Veroljub Arsić je tu prednjačio. Prođe njegova vlast, prođe moć i on je isto tako slično pozivao – evo, dajte tužilaštvu, neka tužilaštvo dokaže. Prođe vlast, prođe moć, svi dokazi isplivaše na površinu. Boža derikoža 10 miliona evra odneo iz Srbije, eno ga živi u Francuskoj i kaže da će sada on da predstavlja francuskom narodu i francuskoj državi srpsku kulturu. On će biti predstavnik srpskog naroda koji će objašnjavati Francuzima kakva je kulturna tradicija srpskog naroda. Šta ga boli briga, 10 miliona ima, može da radi šta god hoće. Smeje se, ali to je bruka i sramota države, to je bruka i sramota onoga ko snosi odgovornost za vlast. O tome se radi.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Evo, ja se izvinjavam, gospodine Mirčiću, ja sam tu crvenu krpu upotrebio kao metaforu. Nisam ja hteo vas da uvredim, ni vas, ni vaše kolege iz poslaničke grupe, niti da uvredim bilo koga, samo sam vas zamolio, ako ima prostora da se ta moja molba uvaži, da ne satanizujete jednu ministarku samo zato što mislite da vam to donosi određene političke poene i da ženi ne stavljate o vrat neki teret koji ona nema potrebe da nosi, zato što ste je vi optužili za nešto što ona u stvari nije rekla. To da se Zorana Mihajlović ne slaže sa politikom SRS, to znaju svi građani u Republici Srbiji, ali da je Zorana Mihajlović rekla da je Srbija odgovorna za rat ili da je SRS odgovorna za rat, ja to tako nisam razumeo i mislim da ona to tako nije ni rekla, niti ona tako misli. Na kraju krajeva, svako, pa i ministri u Vladi Srbije, imaju pravo na svoje političko mišljenje. S druge strane, nemojte da očekujete kada god se gospođa Zorana Mihajlović pojavi u Narodnoj skupštini, ona žena mora da se brani od potpuno neosnovanih optužbi. To je jedna situacija koja je krajnje neprijatna. Ja vam lepo, i ne samo ja, moje kolege iz poslaničke grupe 10 puta vam pročitamo da u Predlogu zakona o Moravskom koridoru nigde ne piše „Behtel“ i vi stalno – Zorana Mihajlović dala 800 miliona „Behtelu“, dala 800 miliona „Behtelu“. Pa dala „Behtelu“, pa dala „Behtelu“. Ja pročitam jedanput, pročita Vlada Orlić, pročita Aca Marković, pročita Arsić, pročita Atlagić, ne vredi. Dala 800 miliona, pa dala 800 miliona. Sad je tema nešto drugo, sad više nije danas važan „Behtel“, čudi me da ne spominjete taj „Behtel“, ili ste ga pomenuli, ali nešto niste pominjali kao proteklih dana, sad je glavna tema – e, Zorana Mihajlović je rekla da je Srbija odgovorna za ratove i Zorana Mihajlović je rekla da se u Srebrenici desio genocid i da smo mi genocidna država, itd. To su vam nategnute, kako da vam kažem, to su vam nategnute konstrukcije. To su vam nategnute konstrukcije i ona to žena nije rekla. Što se tiče Predloga zakona, u članu 2. vrlo jasno stoje datumi koji su važni za istoriju srpskog naroda u Krajini, odnosno u Hrvatskoj. (Vjerica Radeta: Nema vas dovoljno.) Dobro, pa nema ni vas, gospođo Radeta, ako ćemo pošteno. Ja kad sam bio u SRS, svaki poslanik je morao da sedi u sali i kad su bili amandmani svaki poslanik je morao da brani amandmane. Evo sad koliko vas ima u sali, popustila vam je disciplina, ali to je vaš problem, to više nije moj problem. To više nije moj problem, to je sad vaš problem. (Vjerica Radeta: Ti si svoje prozivao.) Ne prozivam ja nikoga. Ja ne prozivam nikog, ja samo kažem, ovo je Predlog zakona iza koga je stala Vlada Srbije, a neka svako stavi prst na čelo da li sedi u toj Vladi ili ne sedi. (Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović dobacuje.) Nisam ja napao nikoga, samo sam konstatovao činjenicu da sede dva poslanika SPS, ništa drugo. Niti ih ja napadam, niti ih ja branim. Niti sam im ja tata, niti sam im mama. Ja sam predsednik poslaničke grupe SNS, vodim računa da ovde sedi što više poslanika SNS. Vodim računa, da, i to je moja politička dužnost i mojih kolega, da branimo ministre koji sede u Vladi Srbije, a koji su delegirani u ime SNS i da ne dozvolim da bude ko od njih satanizovan za reči koje nije izgovorio. To je moja politička obaveza i ja ću dok sam predsednik poslaničke grupe to da radim, bez unošenja ličnih emocija u ovaj posao, jer politika i emocije mislim da ne idu zajedno. Ali ono što jednostavno nije istina, nije istina.
Nema potrebe da idemo na pauzu, nastavljamo da radimo, tu smo da radimo. Ne mogu sa ovog mesta da odgovorim, ali je tu kolega Jovanović, pa će on, naravno, dobiti osnov za repliku. Dok postoji osnov za repliku, biće replike. Izvolite, kolega Jovanoviću.
Hajde neka bude replika ovaj put. Ako bude imalo potrebe za Poslovnikom, tu će biti i Poslovnik. Još jednom, bez obzira koliko nas je ovde, čak ne mora da bude niko, gospodine Martinoviću, mi ćemo imati punu podršku uvek za vas, za Vladu u kojoj se nalazimo i participiraćemo u toj Vladi na najbolji mogući način. A trudićemo se uvek da delimo iste vrednosti koje imate i koje promovišete štiteći interese Srbije i ovog naroda. Nikada nismo bežali od toga, nikada nećemo bežati od toga. Znamo gde smo i znamo koliki nam je potencijal, znamo gde smo u odnosu na vas i znamo tačno onoliko koliko možemo da učinimo, činimo i više. Ja sam malopre namerno pomenuo jednu činjenicu, kada je dan za glasanje, nas ima uvek u onom broju u kome to očekuje ne samo SNS, već i cela koalicija, upravo onoliko koliko nam treba da izglasamo zakon. Kada su sednice odbora, ima nas upravo onoliko koliko nam treba za kvorum i nikada to nije nedostajalo. Ja mislim da je vreme da prekinemo ovu retoriku i ovu polemiku, da se vratimo tački dnevnog reda. Socijalistička partija Srbije će dosledno ostati na principima koje je i do sada poštovala, a to je isključivo saradnja sa SNS, isključivo borba za interese građana Srbije, isključivo borba za interese srpskog stanovništva na Kosovu, za našu spoljnu politiku za koju niko ne može da dovede u sumnju da je uspešna i budite sigurni da ćemo zajedno ostvariti te ciljeve, ma koliko nas neko kvalifikovao na drugačiji način u odnosu na ovo što ja govorim. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Sad verovatno preuzimam rizik da ću biti kritikovan od strane svog predsednika stranke, jer ovo nije baš uobičajena situaciju. Ali, gospodine Jovanoviću, uz svo dužno poštovanje prema SPS, za mene je kao predsednika poslaničke grupe SNS neprihvatljivo da u sali ima više poslanika SRS koji su opozicija nego vas koji ste u vlasti. Dosta mi je više toga da se stvara utisak u javnosti da je u Srbiji na vlasti samo SNS, pa za sve što ne valja kriv je Aleksandar Vučić i kriva je SNS, a mi smo super, mi podržavamo Vladu Srbije, samo nas nema u Skupštini. Pa, mogu ja da pošaljem ove ljude sa sede po kafićima, da sede po restoranima i kad bude dan za glasanje, dođite na dan za glasanje. Šta vam to znači - mi smo u danu za glasanje tu? Jel to neki akt milosti? Da li sad treba da vam budem neizmerno zahvalan zato što ste vi svoje poslanike pozvali da u danu za glasanje dođu na sednicu Narodne skupštine, a kad treba da se borimo svaki dan ovde, sedi jedan do dva poslanika. Nije samo vaša poslanička grupa u pitanju, tu su i neke druge. Što se mene tiče, ne morate da dođete ni u danu za glasanje, neće biti smak sveta ako se neki predlog zakona ne izglasa, ali, ajde više da prekinemo sa tom vrstom pravljenja dve kategorije poslanika. Sad, moji poslanici su robovi, oni ljudi moraju da sede ovde od jutra do sutra i da brane svakog ko dođe ovde ispred Vlade Srbije, vi ste ne znam ni ja kakva velika gospoda, treba da sam vam neizmerno zahvalan, kažete - u danu za glasanje, poslanici… Pa, gde su moji poslanici u danu za glasanje? Da li su svi tu? Naravno da jesu. Ali, šta to sad znači? Vi podržavate sve što radi Vlada Srbije, Aleksandar Vučić vam kaže – jeste, super, ali šta ste onda u koaliciji sa Markom Bastaćem? Šta vam to znači - podržavamo Vladu Srbije, a ovamo smo u koaliciji sa onima koji čupaju saobraćajne znakove. Mislim, hajde više da isteramo stvari na čistac. Sad ja mogu kao predsednik poslaničke grupe lepo ove ljude da zamolim da napuste salu, ostaću ja, kao predsednik poslaničke grupe, ostaće Vladimir Orlić, ostaće još jedna, evo dve, gospođe, kao što ih ima kod vas, i super, i tako ću da podržavam Vladu. Može i tako Vlada da se podržava, ali to nije način, i to nije dobra slika koju šaljemo građanima Srbije. Što se mene tiče, ne mora niko od vas da sedi, ne mora ovaj predlog zakona čak ni da bude izglasan, mogu izbori sutra da budu, ali znaju građani Srbije ko radi, a ko ne radi, to se vidi. Vas, kao zamenika predsednika poslaničke grupe, molim, kao i druge predsednike poslaničkih grupa, podelite odgovornost zajedno sa nama, pošto delite i vlast, podelite i odgovornost i teret za rad u Narodnoj skupštini. Ja danima imam utisak da tu nismo ravnopravni. Mi smo ravnopravni kad su prava u pitanju ali kad su obaveze u pitanju najveći deo tereta pada na poslanike SNS. Evo vam liste govornika, vaših poslanika jedan, poslanik SDPS jedan, sve ostalo govornici SNS. Nije ovo predlog zakona Zorane Mihajlović, da građani Srbije znaju, ovo je predlog zakona koji je došao iz Vlade Srbije. U toj Vladi Srbije vi imate prvog potpredsednika Vlade, imate ministre u Vladi Srbije. Izvolite, i vi isto iz poslaničke grupe SDPS, imate ministra u Vladi Srbije, imate potpredsednika Vlade, izvolite gospodo, dođite u Narodnu skupštinu i radite zajedno sa nama. Šta sad ovo znači? Ovi ljudi su ludi što ovde sede po ceo božji dan, od jutra do sutra, a mi smo velika gospoda, kažemo – mi dođemo u danu za glasanje. Hoćemo i mi taj princip da primenjujemo. Znači, molim vas, budite odgovorni koalicioni partner kao što smo mi, podelite odgovornost zajedno sa nama, i branite predloge zakona, koji nisu predlozi zakona Zorane Mihajlović, nego su predlozi zakona koji dolaze iz Vlade Srbije. Ako zajedno sedimo u Vladi, onda izvolite gospodo da zajedno sedimo i u Narodnoj skupštini.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gospodine Martinoviću, ovu koaliciju nismo pravili ni vi ni ja, nego dva čoveka, a to su Aleksandar Vučić i Ivica Dačić. Jedino ta dva čoveka mogu da determinišu rad cele ove koalicije. Nije prvi put da se teret odgovornosti prebacuje na SPS. Ja neću da sporim činjenicu na koju ste vi ukazali jer ste upravu, ima nas tačno onoliko koliko nas ima ovde, s druge strane vas je u tom broju koji i jeste, svakako ispod onog broja sa kojim raspolaže SNS, daleko ispod. Nisam hteo nikog ni da povredim ni da uvredim. Prvo, nisam takav čovek, a u ovoj Skupštini sam dokazao i pristojnost i kulturu ponašanja, što smatram da svako od nas treba da ima i zbog toga nisam želeo ni u kom slučaju da iznesem uvredu kad sam rekao - nas je 17, 18, 20 i mi smo neka prevaga za izglasavanje zakona. Naprotiv, upravo zbog toga što i vi kažete, hajde da podelimo odgovornost. To je upravo motiv mog ukazivanja, delimo odgovornost sa vama i uvek ćemo je deliti i taj problem neće biti. Ukoliko ste nezadovoljni sa radom bilo koga, našeg ministra, bilo kog od ministara, nije nikakav problem da se to ukaže, ali tamo gde treba, a to mogu da rasprave samo oni koji su ovu koaliciju i ustrojili, Ivica Dačić i Aleksandar Vučić. Poštovanje prema predsedniku države, SPS nikad nije krila i uvek je bila transparenta u tome, vrednosti i rezultate njegovog rada, cele Vlade, SPS uvek je podržavala i poštovala i to će uvek činiti, ali sve ono ubuduće što imate za kritiku ili primedbu, iznesite onome koji ima pravo da ukaže SPS ako postoji problem, a to je vaš predsednik i naš predsednik države Aleksandar Vučić. Ukoliko on ima zaista bilo šta što može da se ukaže kao greška u radu SPS, tu smo da razgovaramo o tome, a mi ovde da vodimo takve rasprave mislim da nije primereno. Nije primerno zbog toga što smo kao partija uvek davali puni doprinos u radi Vlade. Nije prvi put bilo ni da se Ivica Dačić od vaših članova, SNS napadne na jedan vrlo način koji ne može da se prihvati kao primeren, ali nismo odgovarali na to, nismo reagovali na takve napade, već je Ivica Dačić to rešavao sa onim sa kojim treba da reši, a to je Aleksandar Vučić. Da, upravo jeste tako, ali ja ne želim tu temu da otvaram i apostrofiram, ja vas molim, još jednom, da prekinemo ovu raspravu, gospodine Martinoviću, i vi i ja smo uvek imali izuzetno dobru saradnju, krajnje korektnu, i poslanici SPS to žele, žele da ta saradnja se nastavi kao takva između vas i nas, između SNS i SPS. Ono što ste primetili večeras, što se tiče broja poslanika, sigurno je da će kod nas i kod Đorđa Milićevića kao predsednika poslaničke grupe i mene kao njegovog zamenika zavredeti da u svakom slučaju se tako više ne dešava, ali budite sigurni, naši poslanici su uvek tu, za sve što treba, uvek će biti tu, i kad bude trebalo ono što se od nas najviše i očekuje, podrška, uvek ćemo je davati. Ja se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Pravo na repliku. Izvolite.
Ja se više neću javljati za reč. Niko nije vređao Ivicu Dačića, niko od nas, niti nam to pada na pamet. Što se mene tiče, ne mora niko od vas da sedi u Narodnoj skupštini, poslanici SNS će da nastave da diskutuju o Predlogu zakona, mi ćemo da branimo Predlog zakona koji je predlog koji je došao iz Vlade, a koji je uradilo resorno ministarstvo koje vodi gospođa Zorana Mihajlović. Da li će neko da sedi u sali ili ne, što se mene od večeras tiče, to više nije moj problem, niti je problem poslaničke grupe SNS. Ako hoćete da sedite sedite, ako nećete da sedite ne morate da sedite, ako hoćete da dođete u danu za glasanje, dođite, ako nećete da dođete ne morate da dođete, ništa se u životu ne mora. Ja imam 43 godine, ne mnogo, ali dovoljno da znam da se u životu mora samo jedna stvar, sve drugo se ne mora. Tako da, radite vi vaš posao, mi ćemo nas. Pominjali ste predsednika republike i predsednika SNS, ja znam kakvo uputstvo je meni dao, da radim, da sedim u Narodnoj skupštini da se sa svojim kolegama i koleginicama borim za drugačiju i bolju Srbiju, a nije me poslao u Narodnu skupštinu da za vreme dok sednica traje, sedim u kafiću, razgledam butike ili sedim po beogradskim, dunavskim ili savskim splavovima. Vas, gospodine Milićeviću, takođe molim, dajte reč sledećem govorniku sa liste, jer mi hoćemo da radimo, ko neće da radi, to je njegova stvar.
Kolega Martinoviću, i ja sam tu kao što vidite da radim i slažem se sa vama u potpunosti i jako dobro, to bar ja znam, da se u životu ne mora ništa, osim samo jednog. Nažalost, to znam. Sa druge strane, potpuno sam ubeđen da ni jedan poslanik SPS nije na mestima o kojima ste govorili, koje ste pomenuli, a tu smo da odgovorno, ozbiljno i posvećeno radimo posao za koji smo preuzeli odgovornost. Reč ima narodna poslanica Olivera Pešić. Molim vas da se prijavite.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, prošle godine smo usvojili zakon koji je omogućio da se krene sa izgradnjom stanova za pripadnike Ministarstva odbrane, za pripadnike Vojske Srbije, pripadnike BIA, kao i za pripadnike Uprave za izvršenje krivičnih sankcija po ceni od 500 evra maksimalno. Danas na dnevnom redu imamo izmene i dopune zakona kojima se proširuje krug lica koja će imati pravo da konkurišu za kupovinu stanova pod ovako povoljnim uslovima i to pravo će steći borci, članovi porodica boraca, ratni i mirnodopski invalidi. To je suština ovih izmena i dopuna i to je, svakako, nešto što treba pohvaliti. Prema zakonu koji smo usvojili prošle godine, u prvoj fazi grade se stanovi u sedam gradova. U četiri grada se već započelo sa izgradnjom stanova, to su Vranje, Niš, Kragujevac i Kraljevo. U Beogradu se, kako smo čuli, u oktobru očekuje početak gradnje, a u Sremskoj Mitrovici i Novom Sadu, radovi su planirani da krenu sredinom avgusta. U toj prvoj takozvanoj A fazi očekuje se izgradnja 1.530 stanova, a bitno je da građani Srbije znaju da je 792 stana već započeto, odnosno da je 792 stana u izgradnji. U izveštaju koji smo imali prilike da pročitamo, a danas i čujemo od potpredsednice Vlade, sa radovima se najbrže napreduje u Vranju. Četiri stambene zgrade su stavljene pod krov, završeni su svi grubi građevinski radovi i februara 2020. godine se očekuje useljenje u te stanove. Takođe, prema izveštaju koji smo videli, radovi dobro napreduju i u Kraljevu, 50% radova je već završeno. Danas je bilo primedbi na pomeranje rokova za završetak radova u pojedinim gradovima. Smatram da su razlozi za pomeranje rokova koje smo čuli od strane predstavnika predlagača objektivni. Obzirom na to da se na izgradnju čekalo decenijama, smatram da je najvažnije što se počelo, što se uveliko gradi, a to što će rokovi za par meseci pomereni, smatram da nije od suštinskog značaja. U prvoj B fazi je planirano da se izgradi još 6.492 stana, dakle ukupno 8.022 stana za pripadnike bezbedonosnih struktura. I ono što je važno i što treba građani Srbije da znaju, iako je danas pokušavano da se drugačije predstavi, jeste da se ovi stanovi grade na dobrim lokacijama, sa svom potrebnom komunalnom infrastrukturom, sa vrtićima u okruženju, obdaništima, bolnicama, školama i svime onim što je potrebno za normalan život. Što se tiče cene stanova u Vranju i Kraljevu, ona će biti 400 evra po metru kvadratnom, u Sremskoj Mitrovici 430 evra po metru kvadratnom, u Nišu 450 evra po metru kvadratnom i u Novom Sadu i Beogradu stanovi će se prodavati po ceni od 500 evra po metru kvadratnom. Takođe, primedba dela opozicionih poslanika danas u Skupštini Srbije je bila da predstavnici predlagača, odnosno da potpredsednica Vlade zauzima stav kao da se stanovi nekome dele na poklon. To prosto ne stoji i predstavnik predlagača, a i mi narodni poslanici SNS prosto želimo da građanima objasnimo koliko su u stvari povoljni uslovi koje je država Srbija omogućila pripadnicima Vojske, pripadnicima Vojske Srbije, Ministarstva odbrane, Uprave za izvršenje krivičnih sankcija, da kupe stanove po povoljnim uslovima. Ako pogledamo primer kredita jedne banke i o tome je i kolega Aca Marković, Aleksandar Marković, govorio, ukoliko neko uzme kredit blizu 16.000 evra za kupovinu stana od 36 metara kvadratnih sa rokom otplate od 30 godina, on će ratu kredita plaćati 53 evra. Smatram da su ovo jako povoljni uslovi. Takođe, ako uporedimo cenu po metru kvadratnom trenutno na tržištu u Nišu koja se kreće oko 1.200 evra po metru kvadratnom i cenu koju će pripadnici bezbedonosnih struktura plaćati 450 evra, građani će prosuditi sami koliko su ovo u stvari povoljni uslovi. Mislim da je svima jasan značaj posla koji obavljaju oni koji štite nacionalne interese i u tom smislu verujem da danas u Srbiji nema građana koji neće podržati jedan ovakav projekat, da ti ljudi reše svoje stambeno pitanje pod ovako povoljnim uslovima, obzirom, ponavljam još jednom, da se na ovako nešto čekalo decenijama. Primedba opozicionih poslanika u prepodnevnom delu sednice da se ovi stanovi grade zato što idu izbori i da bi SNS, eventualno dobila glasače prosto ne stoje. Ja sam sigurna da i opozicioni poslanici, a i građani Srbije vrlo dobro znaju zašto je tek prošle godine donesen jedan ovakav zakon, zašto tek od prošle godine možemo da razmišljamo da gradimo stanove po jako povoljnim uslovima za pripadnike bezbedonosnih struktura, zato što su se tek prošle godine stvorili uslovi za to, zato što je država Srbija bila pred bankrotom kada je SNS preuzela odgovornost za rukovođenje državom. Tek prošle godine, nakon ekonomskih reformi, nakon teških mera fiskalne konsolidacije, mi smo u stvari bili u mogućnosti da usvojimo jedan ovakav zakon. Sigurna sam i duboko verujem u politiku koju vodi Aleksandar Vučić i koju vodi Vlada Republike Srbije i sigurna sam da ćemo jako brzo na dnevnom redu imati tačku kojom ćemo odlučiti da gradimo stanove i za mlade bračne parove i druge kategorije građana u Srbiji, obzirom da je to bila danas jedna od najčešćih primedbi opozicionih poslanika. U drugoj fazi, kako smo danas čuli od predlagača, je predviđena realizacija još u sedam gradova. Među tih sedam gradova je i grad Leskovac. Potpredsednica Vlade je upoznata da Leskovac ima dve lokacije, od kojih je jedna potpuno komunalno opremljena i naravno postoji potrebna zainteresovanost građana i moje pitanje prema vama, naravno, delegirano od zainteresovanih građana je kada se očekuje druga faza? Ja sam načelno čula da ste vi danas rekli da je to sledeće godine. Zanima me, da li će se čekati da se kompletno završi realizacija ove prve B faze, znači da se izgrade svih 8.022 stana ili će se uporedo krenuti sa realizacijom u onim gradovima u kojima, kažem, su stvoreni, odnosno obezbeđeni uslovi za tako nešto, kao što je u ovom slučaju grad Leskovac? Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem, koleginice Pešić. Reč ima narodna poslanica Ana Čarapić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade, gospođo Mihajlović, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kada neka država ima situaciju koju smo mi imali do 2012. godine, a to je BDP od minus 3,1%, rekordno visoku stopu nezaposlenosti od 27%, ogroman višak zaposlenih u javnom sektoru i uništenu privredu, jedino što je moglo da se uradi u takvim okolnostima jesu mere fiskalne konsolidacije, odnosno smanjivanje javne potrošnje kako bi se smanjio deficit i ogroman javni dug koji smo nasledili od prethodnog režima. Fiskalnu konsolidaciju smo uspešno sproveli i danas imamo stabilizovane javne finansije. Danas, umesto deficita u budžetu koji smo imali za vreme DOS režima, imamo suficit u budžetu tri godine za redom. Umesto BDP-a od minus 3,1% imamo rast BDP-a od 4,5%. Dakle, danas smo u situaciji da možemo da govorimo o realizaciji infrastrukturnih projekata. Danas je srpska ekonomija toliko ojačala da smo u situaciji da raspravljamo o posebnom zakonu u kome su definisani posebni uslovi za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Osim što je zakon u funkciji jačanja sistema nacionalne bezbednosti, cilj zakona je jačanje sektora građevinarstva. Zakonom je precizirano da će se u izgradnji stanova angažovati isključivo domaći privredni subjekti. Dakle, sa jedne strane stambeno zbrinjavamo ljude koji rade najteži posao u našoj državi, ljude koji brane pravo našega naroda na slobodu i koji brinu o našoj bezbednosti, dok sa druge strane, angažovanjem velikog broja privrednih subjekata, utičemo na rast BDP-a, utičemo na rast životnog standarda, onih ljudi koji će biti angažovani na realizaciji ovakvih projekata i utičemo, uostalom, na privredni razvoj u Republici Srbiji. Upravo najveći rast broja zaposlenih u prvom kvartalu 2019. godine smo imali u odnosu na prvi kvartal 2018. godine u sektoru prerađivačke industrije i u sektoru građevinarstva. I to je, čini mi se, ukupno oko 32.500 naših građana je više zaposleno ove godine nego prethodne u ova dva sektora koja sam navela. Do 2012. godine imali smo rast broja zaposlenih samo u javnom sektoru, a plate i taj višak zaposlenih u javnom sektoru i svi ostali koji su tada radili u javnom sektoru, plate su se isplaćivale od veoma skupih kredita koje smo uzimali u inostranstvu. Danas imamo ekonomiju zasnovanu na zdravim osnovama. Danas nam više ljudi radi u privatnom sektoru, nego u javnom, što je i bio cilj Vlade Republike Srbije, a to je zato što se smanjio jaz u visini zarade između privatnog i javnog sektora. Kada je u pitanju izgradnja stanova za pripadnike snaga bezbednosti, bitno je da se ovim izmenama i dopunama zakona predviđa veći broj lica koji će ostvariti pravo na stambeno zbrinjavanje, a to su borci, članovi njihovih porodica i vojni invalidi. Dakle, izgradnja stanova u ove svrhe, znači za pripadnike snaga bezbednosti, je bila gotovo nezamisliva do 2012. godine, a danas imamo situaciju da smo od 8. februara počeli sa izgradnjom stanova u dva grada, a to su Niš i Vranje. Od 22. aprila smo počeli sa izgradnjom u Kragujevcu i Kraljevu, dok se krajem avgusta očekuje izgradnja stanova za pripadnike snaga bezbednosti i u Novom Sadu i Sremskoj Mitrovici, a od oktobra i u Beogradu. Najbitnije je da se planira da se ovaj projekat proširi i na profesore i lekare, što je zaista dobro. Dakle, Srbija je danas ekonomski jaka. Možemo da se pohvalimo i sa time da je u toku realizacija infrastrukturnih projekata u ukupnoj vrednosti od 14,5 milijardi evra. Važni partneri su nam Kina, koja učestvuje sa pet milijardi evra u izgradnji putne infrastrukture. Tu je i Rusija, koja učestvuje u izgradnji dispečerskog centra i na rekonstrukciji barske pruge i tu su mnogi drugi inostrani partneri koji u Srbiji vide ozbiljnog i sigurnog partnera. Poštovana ministarko Mihajlović, ne samo da ste u saradnji sa svim članovima Vlade uspeli da u periodu od 2014. godine do 2018. godine izgradite ukupno 446 kilometara novog auto-puta i da je u toku izgradnja 103 kilometra, već vi uporedo radite na rekonstrukciji postojećih puteva. Nedavno ste u kampu Koridora Srbija u Beloj Palanci održali sastanak sa predstavnicima opština Topličkog okruga i tom prilikom ste najavili da će upravo u Prokuplju, Žitorađi, Blacu i Kuršumliji, odakle ja dolazim, biti uloženo oko 2,6 milijardi dinara za izgradnju putne infrastrukture, što je dobro ne samo za razvoj čitave Toplice, već je dobro za celu Srbiju. Kada jedna država ima dobre puteve, eto nama novih turista, eto nama novih investitora. Dok ovi propali političari iz Saveza za Srbiju na najbrutalniji način vređaju žene koje razmišljaju drugačije nego oni, predsednik Srbije, vi, svi članovi Vlade, svakog dana uradite nešto dobro za Srbiju i za građane Srbije. Naravno, poslanička grupa SNS podržaće i ove zakone i sporazume i sve ono što je u interesu građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Andrijana Avramov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, naravno, poštovani građani, istakla bih značaj današnje dopune Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Prvenstveno opšti cilj ovog zakona jeste što imamo u vidu značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju i prednost dopune navedenog zakona se posebno odnosi na član 3, gde pod pripadnicima snaga bezbednosti mislimo i na naše borce, porodice palih boraca i ratne vojne invalide. Ovim zakonom rešavamo najveći broj nerešenih stambenih pitanja za pripadnike snaga bezbednosti, a istovremeno, kao država doprinosimo rastu BDP-a u oblasti građevinarstva, upošljavamo domaće građevinske industrije, gde se javlja potreba i za većim brojem zaposlenih i doprinosimo rastu prihoda od PDV-a po raznim osnovama. Predlogom ovog zakona propisano je pravo na kupovinu stana pod znatno povoljnijim uslovima, a pre svega vezano je za lica koja nemaju trajno rešenu stambenu potrebu. U tekućoj i narednoj godini predviđena je izgradnja 8.122 stana, zapravo u prvoj fazi. Sa izgradnjom određenih stanova smo već i počeli. Gradimo stanove za pripadnike snaga bezbednosti u Vranju, Nišu, Kraljevu, Sremskoj Mitrovici, Kragujevcu, Novom Sadu i Beogradu. Današnji zakon koji je pred nama, i svi prethodni, pa i budući, jesu zapravo dokaz da imamo novca u budžetu, a sve u cilju pomaganja našim građanima. Dotakli smo se svakog segmenta rešavanja gorućih problema, dok su naši prethodnici, takozvane demokratske vlasti, okretali glavu od teških pitanja za naše društvo. Pripadnici snaga bezbednosti nisu politički dekor, kojih se svi sete u predizbornim kampanjama. Ratnim veteranima su potrebna i njihova prava, osim medalje. Dali ste državi ono najvrednije i red je da vam se država za to i oduži. Podsetiću da se naš predsednik gospodin Aleksandar Vučić već sastao sa predstavnicima Udruženja ratnih vojnih invalida, gde je dogovorena i redovna koordinacija na mesečnom nivou u cilju rešavanja problema, gde nijedno njihovo pravo neće biti narušeno, niti uskraćeno. Biće izglađeni svi nesporazumi između Vlade i pripadnika snaga bezbednosti i planiramo da ubuduće SNS, na čelu sa našim predsednikom, bude iskren partner u stvaranju pravne regulative i rešavanju drugih bitnih pitanja. Tome u prilog jeste i činjenica da smo u februaru mesecu ove godine doneli uredbu o pravu na mesečno novčano primanje za vreme nezaposlenosti ratnih vojnih invalida iz oružanih akcija posle 1990. godine, gde se zapravo stiče pravo na mesečno novčano primanje za vreme nezaposlenosti počev sa isplatom od januara ove godine. Grad Beograd je decembra 2015. godine takođe obezbedio stanove za vojne invalide i njihove porodice. Svesni smo da je stambeno pitanje, lečenje i posao najvažnija stavka za pripadnike snaga bezbednosti i hoćemo i možemo da poboljšamo njihov status u svakom životnom segmentu. Na ovaj način rešavamo vaše životno pitanje i naš predsednik gospodin Aleksandar Vučić ispunjava obavezu prema vama. Ovo je jasna poruka svih nas da vodimo računa o onima koji su to zaslužili, koji su nas zadužili, ali je i odraz našeg poštovanja i zahvalnosti. Pokušavaćemo i dalje da vam kao država omogućimo život kakav zaslužujete. Volela bih da se izvinim u ime prethodne vlasti, koje nisu imale sluha i načina da reše ovaj problem. opozicija, odnosno nezadovoljni politički profesionalci, upućuju konstantne kritike prema našoj politici, režimu, bilo kome i bilo čemu, a na prvom mestu im je svakako novac i okretanje glave od gorućih pitanja i njihovog rešavanja, jer da misle drugačije, oni bi, poštovani građani, sedeli u poslaničkim klupama ovde sa naše desne strane i moje upućeno pitanje njima jeste – da li postoji nešto što SNS, na čelu sa našim predsednikom gospodinom Aleksandrom Vučićem, odgovorno i profesionalno radi? Najbitnija nam je doslednost u našoj politici koja se strpljivo i temeljno gradi, pa i sam rad dobija željenu težinu i rezultate, a samim tim utiče na naše društvo i to naši građani prepoznaju. Narod prepoznaje ljude koji imaju izgrađen politički stav, ljude koji žele da menjamo našu državu na bolje, ljudi koji se ne boje izneti svoje mišljenje i javno političko opredeljenje. Ponosna sam što imamo svest o tome da nije dovoljno napraviti tekst sa lepom, ali lažnom porukom iza koje se treba sakriti i smatrati da je učinjeno dovoljno. Dragi građani, došlo je vreme kada se moramo na svim frontovima i svim sredstvima boriti kako bi odbranili svoj status i dostojanstvo, a sve sa ciljem što želimo da učinimo još bolje i još više za naše građane i našu državu. Primeri takvog pristupa jesu: smanjenje javnog duga države Republike Srbije, otvaranje novih fabrika, otvaranje novih i najsavremenijih bolnica, novi putevi, novi mostovi. Na ovaj način rešavamo naša životna pitanja i naš predsednik gospodin Aleksandar Vučić ispunjava obavezu prema nama, građanima. Srpska napredna stranka na ovaj način pokazuje da rešavamo probleme, da smo ozbiljni i da nema razloga da takvi ne budemo u budućnosti. Svakako ćemo podržati ovaj zakon. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem, koleginice Avramov. Reč ima narodna poslanica Desanka Repac. Izvolite, koleginice Repac.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Pozdravljam gospođu Mihajlović sa njenim saradnicima, poštovane kolege i dragi građani Srbije, pred nama je danas jedan vrlo važan zakon, zakon koji se odnosi na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekata izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Realizacija ovoga projekta predstavlja opšti interes od značaja za jačanje sistema nacionalne bezbednosti Republike Srbije. Imajući u vidu značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju, značaj za bezbednost čitave države, svih nas, kao i lica koja su u ranijim ratnim dejstvima dala značajan doprinos bezbednosti, odbrani suvereniteta, nezavisnost i teritorijalne celokupnosti države, a najveći broj njih nije rešio stambeno pitanje decenijama, odlučeno je da se ovaj problem reši. Ovaj zakon dovodi do sistemskog rešenja, odnosno trajno rešava stambeno pitanje zaposlenih u državnim ustanovama, znajući značaj i odgovornost koju pripadnici snaga bezbednosti obavljaju ili su obavljali. Ukazala se potreba izmena i dopuna ovog zakona. Jedanaestog decembra 2017. godine u Beogradu, u Palati Srbije, održan je prvi sastanak vladine Komisije za primenu predloga, programa izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, Ministarstva odbrane, Vojske Srbije, MUP, BIA, Ministarstva pravde, kao i onih koji su u ovim ustanovama ostvarili penziju. Vladina Komisija je formirana na osnovu predloga Saveta za nacionalnu bezbednost, koji je održan 16. novembra 2017. godine, i zaključka Vlade od 20. novembra 2017. godine, a 4. novembra 2018. godine formirana je Komisija za koordinaciju i izgradnju stanova. Jedan od zaključaka vladine Komisije je da je radi svrsishodnije realizacije projekta potrebno da se izmeni i dopuni ovaj zakon i da se pravo na kupovinu stana po povoljnim uslovima proširuje na borce, drugo, porodice palih boraca, treće, ratne vojne invalide, četvrto, mirnodopske invalide. Zakon treba da precizira na kom području pripadnici snaga bezbednosti, kao i sva navedena lica, mogu da ostvare pravo na kupovinu stana po povoljnim uslovima. Realizacijom ovog projekta uticaće se na rast BDP u oblasti građevinarstva, zapošljavaće se domaća građevinska industrija, rast zaposlenosti. Obzirom da je ovaj zakon odredio obaveznost učešća domaćih privrednih subjekata, rast prihoda od PDV po svim osnovama, porast prihoda od poreza na imovinu. Kao što reče jednom predsednica Vlade, Srbija treba da kaže hvala svim pripadnicima službi bezbednosti što rade tako težak i opasan posao. Ovo je način da im se odužimo. Ovaj zakon po svojoj pravnoj prirodi je leks specijalis. U odnosu na druge zakone moguće je, jer je ovo projekat od značaja za nacionalnu bezbednost Republike Srbije. Dok su se jedni borili, krvarili, ginuli za spasenje države, drugi su pljačkali, bogatili se, pustošili po Srbiji. Zato je borcima i porodicama palih boraca, vojnim ratnim invalidima i mirnodopskim invalidima malo reći hvala i zato im je pružena ova šansa. Dobro je da je Vlada prepoznala potrebu i da je uvrstila i ove kategorije stanovništva u ovaj zakon. Gospođo Mihajlović, hvala vam, na vašem radu, volji, istrajnosti, požrtvovanosti, doslednosti. Jako mnogo ste uradili, jako mnogo radite i jako mnogo je urađeno. Jako se to vidi i jako je to transparentno. Sve ovo ne bi moglo da se ostvari da nije bilo predsednika Republike gospodina Aleksandra Vučića koji je verovao da su promene moguće, zahvaljujući ideji, njegovoj hrabrosti, odlučnosti u donošenju rizičnih odluka. Danas je Srbija veliko gradilište, gradi se na svim regionima ravnomerno. Aleksandar Vučić je ekonomski uzdigao Republiku Srbiju, svojski radi da se izmeni slika Srbije, dovede do moderne Srbije. Žao mi je što opozicija neće moći sve ovo da vidi, što prezire i mrzi svoju zemlju i ljude koji u njoj žive, što su izgubili pristojnost i učtivost. Velike gromade opozicije Trifunović, Obradović i Đilas i uz njih Jeremić zaslepljeni su bogatstvom i ne vide to što se zapravo radi u Srbiji, koliko se Srbija menja i kuda ide. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivana Nikolić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas kada govorimo o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, svakako je važno još jednom ponoviti, da je već u toku izgradnja stanova po važećim aktima i koja se sprovodi na jugu Srbije i u centralnoj Srbiji. Dakle, Niš, Kraljevo, Vranje i Kragujevac, kao i to da za mesec dana očekujemo na severu naše zemlje – Sremska Mitrovica i Novi Sad, a u Beogradu u oktobru mesecu. Značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju, kao i lica koja su dala značajan doprinos bezbednosti i nezavisnosti naše zemlje, dala je svakako prostor da odgovorna vlast sagleda značaj, a i problematiku sa kojom se suočavaju lica zbog nerešenih stambenih pitanja o kojima se decenijama nije govorilo. Danas se pristupilo izmenama ovog zakona, a radi svrsishodnije realizacije projekta. Praktično proširuje se kategorija lica koji mogu kupiti stan po posebnim uslovima. Realizacija projekta predstavlja opšti interes od značaja za jačanje sistema nacionalne bezbednosti Republike Srbije. Takođe, važno je napomenuti da će se realizacijom projekta uticati na rast BDP u oblasti građevinarstva. Dalje, tokom izgradnje stanova, upošljavaju se i domaće građevinske firme, povećava se zaposlenost naših građana, jer je u ovom zakonu takođe predviđeno da je obavezno učešće domaćih privrednih subjekata. Kada se pre nekoliko meseci u Srbiji otpočelo sa izgradnjom ovih stanova, vođena je čitava kampanja od strane onih koji ni danas nisu na svom poslu, koji ni danas nisu u Skupštini, koji se nisu pojavili kada smo govorili o bezbednosti naše dece, na primer, o izmenama Krivičnog zakonika, koji nisu bili tu kada se govorilo o situaciji na KiM. Oni bojkotuju takav rad, ali ne bojkotuju skupštinsku kasu, pa su i za ove stanove govorili kako država odvaja veliku količinu novca. Tačno je da država za ovakav projekat odvaja veliku količinu novca, daje subvencije, odnosno pomaže ljudima, a šta li kažu kada im se uplati na račun određeni novac, od iste te države, kojoj ruše ugled na svakoj prilici koja im se ukaže, ili od naroda koji im plaća nerad ovom prilikom. Ovakvim projektima pomaže se ljudima. Ovakvim merama se omogućuje da zasigurno oni ostaju u svojim gradovima, u gradovima gde se grade stanovi, i tamo gde će tek biti u budućnosti, lično je predsednik Republike, gospodin Aleksandar Vučić već otvorio mnoge fabrike, da je upošljeno nekoliko stotina ljudi i da će ih biti još više uposleno. Isto tako. ti gradovi imaju moderne saobraćajnice, moderne železnice, nove škole, bolnice i vrtiće. Dakle, rešeno stambeno pitanje, rešeno je pitanje posla, dobra komunikacija. Nisu li to dovoljni razlozi da kažemo da odgovorna vlast, da ova Vlada zaista brine o građanima Republike Srbije? Svakako u danu za glasanje SNS će podržati Predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Nikolić. Reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović. Izvolite, kolega Mitroviću.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o uspostavljanju zajedničkih kontrola na graničnom prelazu za međunarodni drumski saobraćaj Preševo-Tabanovce. Kada smo kod izmena i dopuna Zakona o izgradnji stanova za pripadnike snaga bezbednosti treba svakako imati u vidu značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju i njihov značaj za bezbednost čitave države, kao i lica koja su u ranijim ratnim dejstvima dala značajan doprinos bezbednosti, odbrani suvereniteta, nezavisnosti i teritorijalnoj celovitosti države. Polazeći od toga da je najveći broj nerešenih stambenih potreba zaposlenih u državnim organima upravo među pripadnicima snaga bezbednosti, u cilju efikasnijeg sprovođenja postupka zaključkom Vlade Republike Srbije od 4. oktobra 2018. godine formirana je Komisija za koordinaciju aktivnosti u izgradnji stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Jedan od zaključaka vladine komisije je potreba da se izmenom i dopunom važećeg zakona na način da se pravo kupovini stana po povoljnijim uslovima proširi i na borce, porodice palih boraca, ratne vojne invalide i mirnodopske vojne invalide i da se precizira na kom području pripadnici snaga bezbednosti, kao i navedena lica, mogu ostvariti pravo na kupovinu stana pod povoljnijim uslovima. Hoću da pohvalim i podržim napore kako resorne ministarke Zorane Mihajlović i Vlade Republike Srbije, tako i napore i posvećenost predsednika Aleksandra Vučića, da se između ostalog i u Vranju gradi 186 stanova za pripadnike snaga bezbednosti. U neposrednoj blizini je kopnena zona bezbednosti. Veliki broj pripadnika snaga bezbednosti radi u kopnenoj zoni bezbednosti pod izuzetno specifičnim i složenim uslovima rada, a nemaju rešeno stambeno pitanje. Ovim bi pripadnici snaga bezbednosti rešili višedecenijski problem koji imaju. Bitno je napomenuti da će se realizacijom projekta uticati na rast BDP-a u oblati građevinarstva, upošljavanje domaće građevinske industrije i rast zaposlenosti. Budući da je odredbama ovog zakona određena obaveznost učešća domaćih privrednih subjekata. Na dnevnom redu današnje sednice imamo i Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o uspostavljanju zajedničkih kontrola na graničnom prelazu za međunarodni i drumski saobraćaj Preševo-Tabanovce. Predmet Sporazuma je uspostavljanje zajedničkih kontrola na graničnom prelazu za međunarodni drumski saobraćaj Preševo-Tabanovce. Zajedničke kontrole na graničnom prelazu biće uspostavljene na teritoriji obe strane i to tako što će granična kontrola i granične provere za izlazu iz Republike Srbije i granična kontrola i granične provere na ulazu u Republiku Severnu Makedoniju obavljati na teritoriji Republike Severne Makedonije na graničnom prelazu Tabanovce. Granična kontrola i granične provere na izlazu iz Republike Severne Makedonije i granična kontrola i granične provere na ulazu u Republiku Srbiju obavljaće se na teritoriji Republike Srbije na graničnom prelazu Preševo. U želji da se unapredi kretanje građana i promet roba između dve države i olakša saobraćaj preko zajedničke državne granice, naročito sada kada je sezona godišnjih odmora u toku, imamo prilike da vidimo gužve na graničnom prelazu Preševo, kako na izlazu, tako i na ulazu u Srbiju. Donošenjem ovog sporazuma obezbedićemo brži protok na graničnom prelazu kako putnika, tako i robe i usluga, ali očigledno i povećanje obima saobraćaja kroz Srbiju izgradnjom i puštanjem u saobraćaj južnog kraka Koridora 10, tako da sada imamo više putničkih i teretnih vozila koja prolaze kroz našu državu. Donošenjem ovog sporazuma biće još veće interesovanje za prolazak kroz Srbiju putnika, ali i transporta roba i usluga. U danu za glasanje pozivam kolege narodne poslanike da podrže Predloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem kolega Mitroviću. Reč ima narodna poslanica Stanislava Janošević. Izvolite koleginice Janošević.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, kolege poslanici, uvaženi sugrađani, moram da priznam da ne mogu da se otrgnem utisku sa jučerašnje sednice gde smo na dnevnom redu imali Zakon o izvršenju i obezbeđenju. U narodu kada kažete izvršenje odmah se misli na izvršenje sudske presude o nekom krivičnom delu. I ono što je najzanimljivije u toj priči je da u svetu postoji jedan sud koji ima dvostruke aršine, a to je definitivno sud u Hagu. Mnogim Srbima se tamo sudilo. Mnogi su tamo i okončali svoj život. Neki izašli, neki su i tamo dalje oboleli. Ovih dana ono što provejava konstantno u medijima jeste ostavka tzv. premijera tzv. države Kosovo koji je dao ostavku na tzv. funkciju kako je ne bi ukaljao i kao civil otišao u sud u Hag. Molim vas, da li to nije neka farsa? Naravno da je farsa, pre svega jer će se on kroz dve nedelje vratiti jer je to fakultativni izlet i onda će on postati popularan među svojim simpatizerima. To je prosto jedan marketing i jedna kampanja. Zašto ovo govorim? Mi živimo u državi koja je mala i nažalost u kojoj je bilo mnogo ratova i bitki. Nijedna nije bila osvajačka. Mi smo vodili odbrambene ratove. Nas su branile sve naše jedinice bezbednosne strukture. Moram vam reći da su isti ti pokušavali da otmu deo naše teritorije ili da nas etnički istrebe. Pa dokle više? Naravno, vi ministarko niste krivi za to, niti aktuelna Vlada Republike Srbije. Krivi su vaši prethodnici. Vi ste prvi tim koji se trudi da popravi to pitanje i da svim pripadnicima bezbednosnih struktura, da li su to vojnici, da li je to policija, BIA, učesnici ratova, porodice preminulih u tim ratovima, obezbedite krov nad glavom jer to je ono jedino i egzistencionalno pitanje koje njima zaista pripada i na pravdi Boga je bilo što se to do sada nije rešilo. Drago mi je da SNS i Vlada trenutna rešava to pitanje. Poštovana ministarko, kada budete rešili ovu prvu i drugu fazu, odnosno 8.022 stana, sigurna sam da će se obezbediti sredstva i za narednu fazu. Pre svega sam zahvalna zato što je predviđen i Zrenjanin u tom projektu i volela bih da svi pripadnici bezbednosnih struktura dobiju svoj krov nad glavom. Nesumnjivo je da ću ja podržati ovaj Predlog zakona, a definitivno će to učiniti i moje kolege. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Janošević. Reč ima narodni poslanik Blaža Knežević. Izvolite kolega Kneževiću.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, osnovna ideja Zakona o izgradnji stanova za pripadnike snaga bezbednosti je da se popravi životni standard ljudima zbog kojih se građani Srbije osećaju bezbedno. Naše snage bezbednosti danonoćno rade kako bi naša država bila mirna, bezbedna i sigurna za sve građane koji u njoj žive. Imajući u vidu značaj i odgovornost posla kojim se bave i njihov značaj za bezbednost države, odbrane suvereniteta i nezavisnosti, odlučeno je da se pristupi sistemskom rešavanju ovog problema. Ne treba nikada zaboraviti sa kakvim se problemom država Srbija suočila 2012. godine kada su nam finansije bile poražavajuće, a država dovedena do bankrota. Dolaskom na vlast SNS sve se menja iz temelja, država se fiskalno konsoliduje, a ekonomija se zasniva na realnim i stabilnim finansijama i naravno što se tiče infrastrukturnih projekata ništa nije moglo da se realizuje preko noći i to najbolje znaju ljudi iz ministarstva. Mudrom, pametnom i odgovornom politikom Aleksandra Vučića udaraju se temelji stabilnim finansijama pa su se tako sticali uslovi za realizuju velikog broja važnih infrastrukturnih projekata a među njima i projekat izgradnje stanova za naše pripadnike snaga bezbednosti. Koliko su ovi ljudi požrtvovani i spremni da pomognu svom narodu u svakoj situaciji, a i u onim najtežim, najbolje pamte građani Šapca 2014. godine kada su Srbiju zadesile katastrofalne poplave, a u Šapcu je pretio poplavni talas. Neodgovorna gradska vlast nije učinila baš ništa da odbrani grad. Tada je Vlada Republike Srbije, na čelu sa tadašnjim premijerom Aleksandrom Vučićem, stala u odbranu grada Šapca zajedno sa našim snagama bezbednosti, Vojskom Republike Srbije i MUP, a ispred Vlade je bila ovde prisutna ministarka Mihajlović. To požrtvovanje i pomoć koje su naše snage bezbednosti pružile građanima Šapca, Šapčani će uvek pamtiti. Zato je ovaj zakon dobar i doprineće boljim životnim uslovima za snage bezbednosti, ali nešto što nijedan zakon nema, a to je što pripadnici Vojske Republike Srbije, BIA i MUP nose u sebi, patriotizam i ljubav prema svojoj otadžbini Srbiji. Ovi ljudi se svakodnevno susreću sa ugrožavanjem bezbednosti naše zemlje, kako od spoljnog delovanja, tako i od delovanja neprijatelja unutar Srbije koji svojim postupcima pokušavaju da uruše bezbednost naše zemlje za šaku dolara i malo podaničke vlasti. Mnogo su mučniji i podmukliji ovi koji dolaze iznutra, ljudi koji ispoljavaju neviđenu dozu mržnje napadajući, blateći i ponižavajući svoju zemlju uvek i na svakom mestu. Zato smo u obavezi da ljudima koji obavljaju veoma težak i važan posao, pružimo bolje životne uslove, a to može da realizuje samo država i Vlada koja se odgovorno odnosi prema svojim građanima štiteći ih preko pripadnika snaga bezbednosti i pružajući im pravo da žive u mirnoj, stabilnoj, bezbednoj i ekonomski uređenoj zemlji, zato puna podrška ovom zakonu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Kneževiću. Reč ima narodni poslanik Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena potpredsednice Vlade, narodni poslanici, građani Srbije, jedna od tačaka dnevnog reda danas koja se nalazi je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Bezbednost jedne države svakako zavisi od njene Vlade i predsednika. Ona je danas u Srbiji na visokom nivou i reflektuje se na sva društvena polja našeg života. Stanogradnja za pripadnike snaga bezbednosti je samo jedan korak od mnogih koje Vlada Srbije preduzima u tom pravcu. Naša Vlada odlukom o izgradnji ovih stanova, pored stambenog zbrinjavanja pripadnika snaga bezbednosti, postiže i druge ekonomske ciljeve kao što su rast BDP u oblasti građevinarstva, upošljavanje domaće građevinske industrije i rast zaposlenosti, rast prihoda od PDV-a po raznim osnovama, porast prihoda od poreza na imovinu, skraćenje vremena potrebnog za završetak administrativnih postupaka, umanjenje administrativnog opterećenja i mnogih drugih ciljeva i efekata koji će doći do izražaja nakon završetka izgradnje stanova. Prošle godine, kada je Ministarstvo sprovelo anketu, skoro 20.000 pripadnika snaga bezbednosti se odazvalo i bilo je zainteresovano za izgradnju ovih stanova. Ovom dopunom i izmenom danas zakona taj broj sigurno će biti veći, s obzirom da su obuhvaćene i druge kategorije, kao što su borci, članovi domaćinstva palih boraca, ratne-vojne invalide i mirnodopske vojne invalide. Postavljam jedno pitanje bivšoj Vladi - gde su bili i šta su uradili kada su dozvolili da toliki broj pripadnika snaga bezbednosti je radio i služio ovoj otadžbini bez krova nad glavom? Međutim, obzirom da znamo da je bivši ministar odbrane, gospodin Dragan Šutanovac prodavao sve što je mogao da proda što se tiče naoružanja, kada je prodao najmodernije minolovce klase za nešto malo para koje su se slile u Ministarstvo odbrane, a sve ostalo se slilo u njegov džep. Te minolovce je prodavao kao kilogram aluminijuma privatniku nekom, koji danas te minolovce koristi kao splavove na reci. Osim prodaje dva minolovca, tu je bilo i prebrzog i kriminalnog otpisivanja složenih borbenih sistema, međutim, uništili su i brojne protivvazdušne sisteme i rakete, kao i mnoge tenkove T55. Da se ovo više ne dogodi našoj državi i da više nikad nemamo Šutanovca koji je zajedno sa Tadićem kupovao neupotrebljive sisteme za veze i bacio oko 130 miliona evra, ali i dobili značajnu proviziju, više od desetine miliona evra u danu za glasanje podržaću ovaj zakon, kao i sve druge zakone koje predlaže naša Vlada i naš predsednik Aleksandar Vučić. Hvala.
Zahvaljujem koleginice. Kostić. Reč ima predstavnik predlagača, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Iskoristiću ovu priliku samo da dam informaciju, jer ste me pre početka drugog dela zasedanja pitali za asfaltiranje u Aleksincu. Dakle, početkom sledeće nedelje, u ponedeljak počinje asfaltiranje ulice. Prethodno, naravno uz zahvalnost lokalnoj samoupravi i svim lokalnim samoupravama koje između ostalog završavaju kanalizaciju i sve ono što je potrebno pre nego što dođe do asfaltiranja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Radovan Jančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, pred nama je zakon o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, koji smo usvojili 25. maja 2018. godine, usvajajući tog dana inicijativu predsednika Republike Srbije i vrhovnog komandanta Vojske Srbije, Aleksandra Vučića, da se svi pripadnici bezbednosnih struktura u našoj zemlji stambeno zbrinu, brže i pod izuzetno povoljnim uslovima reše životno pitanje krova nad glavom, za sebe i svoje porodice. Ovo je zaista najbolji put, put kojim dugo nismo išli, put koji pokazuje da smo postali organizovana država koja ceni svoje pripadnike bezbednosti, koja vodi računa o njima i njihovim životnim i radnim uslovima, o njihovim porodicama, a koji obavljaju posao od suštinskog značaja za našu zemlju. Da li je uopšte od 30.000 pripadnika snaga bezbednosti bez krova nad glavom i njihovim porodicama pre 2012. godine brinula država i njeno rukovodstvo? Naravno da nije. Njihov cilj na čelu sa DS, sa dotadašnjim predsednikom i vrhovnim komandatom Tadićem, ministrom Šutanovcem, Đilasom, Pajtićem, Jeremićem, Živkovićem i mnogim drugim, bio je rasprodat u bescenje sve što se moglo prodati, a snage bezbednosti oslabiti do te mere kako ne bi slučajno mogle braniti zemlju, njen suverenitet, nezavisnost i teritorijalnu celovitost. Njihov lični cilj svodio se na ličnom bogaćenju. Danas, sa kapitalom koji se meri desetinama, pa i stotinama miliona evra, većinskoj Srbiji je apsolutno jasno da se do kapitala koji poseduju predstavnici bivšeg režima moglo doći samo pljačkom države i njenih resursa, burazerskom privatizacijom, korupcijom uz sistematsko urušavanje države i njenih institucija i vrednosti srpskog naroda, negirajući čak i žrtve koje smo u prošlosti imali. Ti isti, sem što su se izvinjavali širom sveta, a da im izvinjenje niko nije ni tražio, nisu se nikad setili svojih boraca, poginulih i njihovih porodica, ratnih vojnih i mirnodopskih invalida koji su stradali u ranijim ratnim periodima, u kojima je Srbija ne svojom krivicom učestvovala. Ove izmene i dopune Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova su najbolji način da se odužimo za svu žrtvu pripadnika snaga bezbednosti i ne samo njihovu, već i njihovih porodica. Otuda i predlog da se pravo na kupovinu stana pod povoljnijim uslovima proširi i na porodice palih boraca, ratne i mirnodopske vojne invalide, koji je više nego plemenit i koji bi bezrezervno trebalo prihvatiti. Prilikom razmatranja Predloga zakona u maju prošle godine, bilo je skeptika da će se pristupiti realizaciji ovog projekta. Naravno do poslanika, dela opozicije koji danas nisu prisutni, kojih već mesecima nema, ali koji se uredno pojavljuju pred blagajnom Skupštine Republike Srbije, navodeći tada je projekat nemoguće realizovati po ceni manjoj od 500 evra po metru kvadratnom stambene površine, kako je to samo marketing, prazno obećanje gospođe Mihajlović, Aleksandra Vučića i Vlade. Što je najgore, govorili su da je naša građevinska operativa nesposobna da ovaj projekat iznese. U njihovo vreme, istina, to jeste bio nemoguć projekat, pre svega iz razloga jer su građevinsku operativu uništili, a cena bi bila bar trostruko veća dok bi se svi ugradili i pronašli u njoj. Danas je Srbija opet jedno veliko gradilište, sa obnovljenom građevinskom industrijom, koja značajno doprinosi stalnom rastu BDP, smanjenju broja nezaposlenih, a od posebne je važnosti da je u realizaciji ovog projekta propisana obaveznost učešća domaćih privrednih subjekata. Poštovani narodni poslanici, trajno rešavanje stambenog pitanja u ovom slučaju za pripadnike snaga bezbednosti moguće je rešiti samo na ovaj način, sistemski, kako to radi ova Vlada. Raduje najava novog investicionog ciklusa s kojim se otpočelo u iznosu od osam do deset milijardi evra, zato sam i siguran da će se pred nama vrlo brzo načini projekti za izgradnju stanova za potrebe zaposlenih u naučnim centrima, obrazovnom i zdravstvenom sistemu, za sve one koji nemaju rešeno stambeno pitanje, a koji i bez uslova propisanih sličnim zakonskim predlozima ne mogu sami rešiti. Raduje slika iz Vranja, Kragujevca, Niša i Kraljeva, Sremske Mitrovice, Novog Sada i Beograda iz koje vidimo da se sa realizacijom projekta izgradnje za pripadnike snaga bezbednosti otpočelo, što govori o odgovornosti ove Vlade i predsednika Vučića prema ljudima koji rade težak posao od vitalnog značaja za bezbednost građana Srbije. Vest da se u ovim gradovima već otpočelo sa izgradnjom, kako je to i obećano, naravno da nisu preneli mediji koji kontroliše tajkun Dragan Đilas, jednostavno rečeno ne trpe uspeh Aleksandra Vučića, ove Vlade i SNS. Na kraju veoma sam zahvalan Aleksandru Vučiću, vrhovnom komandantu, što je pokrenuo ovaj projekat, što insistira da se ovaj projekat do kraja sprovede i što na taj način pokazuje da se vraćaju vremena kada je država brinula o ljudima koji brinu o njoj. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Jančiću. Reč ima narodna poslanica Vera Jovanović. Izvolite koleginice Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, danas raspravljamo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Još decembra 2017. godine održan je prvi sastanak vladine Komisije za pripremu predloga izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, da bi 4. oktobra 2018. godine bila obrazovana i Komisija za koordinaciju aktivnosti u izgradnji tih stanova. U prvo fazi projekta ovih stanova predviđena je izgradnja 8.022 stana i to u Vranju, Nišu, Kraljevu, Kragujevcu, Novom Sadu, Sremskoj Mitrovici i Beogradu. Projektima je predviđeno da površina ovih stanova bude između 32 i 92 m2. Skupština Srbije usvojila je 25. maja prošle godine leks specijalis kojim omogućava izgradnju stanova za pripadnike policije i službe bezbednosti po subvencionisanim cenama, na većini od njih na 500 evra u proseku po kvadratnom metru. Prvih 186 stanova biće gotovo do kraja godine. Moram da naglasim da je ovo veliki projekat koji je na inicijativu predsednika Aleksandra Vučića i Vlade pokrenuo se u realizaciju ovog projekta. Pravo na konkurs za ove stanove imaće samo ona lica koja su prijavljena u tim gradovima. Pored mogućnosti da do stana dođu, zainteresovani će moći da podignu i kredit po povoljnijim uslovima. Na primer, ako je u proseku cena kvadrata 400 evra za stan od 60 m2 oni će mesečno izdvajati 70 evra mesečno. Opšti cilj željene promene je rešavanje najvećeg broja nerešenih stambenih problema zaposlenih u službi bezbednosti, a značajno će doprineti rastu u BDP u oblasti građevinarstva, upošljavanju domaće građevinske industrije, rastu zaposlenosti, rastu prihoda od PDV po raznim osnovama, porastu prihoda od poreza na imovinu, skraćenju vremena potrebnog za završavanje administrativnih postupaka, umanjenju administrativnih opterećenja. Mi ne zamišljamo budućnost, mi je gradimo zajedno sa našim građanima. Na kraju, ne mogu a da se ne osvrnem na one kolege kojih danas nema prekoputa. Oni nisu ni zamišljali, ali gradili jesu, svoje dvorove sa bazenima i punili svoje džepove. Ti Đilasi, ti Jeremići, sa tim parama danas vode kampanju protiv Vučića, njegove porodice i svih ministara u Vladi. Ti koji opravdavaju napade na žene, ali zaboravljaju da su žene pripadnice SNS lavice i da će odbraniti ne samo Biljanu Popović Ivković, već i svaku drugu ženu na koju krenu njihovim ne tako bogatim rečnikom. U danu za glasanje ja pozivam svoje kolege da prihvatimo Predlog zakona.
Zahvaljujem koleginice Jovanović. Reč ima narodni poslanik Dalibor Radičević.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Zakon je već u primeni, a ovim izmenama i dopunama se samo otklanjaju uočeni nedostaci. Ovo se pre svega odnosi na lica koja će imati pravo na kupovinu stanova po povoljnijim uslovima, gde se proširuje lista ljudi koji će moći da konkurišu za stanove. Potrebno je naglasiti i odredbu da će za Beograd moći da konkurišu ona lica koja do trenutka stupanja na snagu zakona imaju prebivalište na teritoriji grada Beograda. Da Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, zajedno sa Vladom Srbije rade odgovorno, govori nam i činjenica da je ovaj ozbiljan projekat već krenuo sa realizacijom i to na četiri lokacije, Vranje, Niš, Kraljevo i Kragujevac. Na ovim lokacijama krenulo se sa izgradnjom 792 stana, čija je vrednost radova oko tri milijarde dinara. U narednom periodu biće otpočeta izgradnja stanova u Sremskoj Mitrovici, Novom Sadu, a zatim i u Beogradu. Lokacija, odnosno radovi gde će se krenuti sa izgradnjom stanova nisu birani slučajnu, već na osnovu ankete koja je sprovedena. Na osnovu analiza koje su urađene, došlo se do lokacija koje su interesantne za pripadnike snaga bezbednosti. Ukupan broj stanova koji će biti izgrađen na osnovu ovog zakona, biće 8.022, što znači da će toliko porodica, lica koja se brinu za našu bezbednost, u miru i ratu konačno rešiti svoje stambeno pitanje. Otkako je SNS preuzela odgovornost za vođenje zemlje, evidentno je da se vodi računa da se ravnomerno razvijaju svi delovi naše zemlje. Podjednako se ulaže i na jugu i na severu zemlje. Grade se putne mreže kao primarni uslov da bi se neki region razvijao. Da bi gradili stanove i da bi gradili putnu mrežu, potrebno je da imamo i stabilne finansije, a sve to nije bio slučaj dok je žuto preduzeće vodilo našu zemlju. Oni su više vodili računa da imaju pune džepove, a ne da odgovorno vode zemlju. Više su voleli da prodaju vojnu tehniku i to kao staro gvožđe, naravno uz dobar procenat za sebe, nego da se brinu o pripadnicima snaga bezbednosti. Zato, poštovana ministarko, vaše ministarstvo, kao i cela Vlada Republike Srbije, zaslužuje sve pohvale za dosadašnji rad i odgovornu politiku koju vode. Zato je i procenat glasova koje SNS osvaja na izborima takav kakav jeste, jer naš narod zna da prepozna rad i odgovornost. Ali, to je još jedan razlog više da se radi i brže i jače i bolje. Zato moram da vas pozovem da dođete u Aleksinac, da otpočnemo konačno radove na asfaltiranju banjskog druma. U danu za glasanje, predloženi zakoni će imati i moju podršku. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Radičeviću. Reč ima narodni poslanik Dragan Savkić.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, ja ću govoriti o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Politika nacionalne bezbednosti predstavlja deo ukupne državne politike i sprovodi se kroz usklađen program mera i aktivnosti, koje država preduzima radi dostizanja ciljeva političke nacionalne bezbednosti. Njenom realizacijom stvaraju se pretpostavke za politički, ekonomski, socijalni, kulturni i ukupni društveni razvoj Republike Srbije. Imajući u vidu značaj i odgovornost posla koji pripadnici snaga bezbednosti obavljaju i njihov značaj za bezbednost čitave države, kao i lica koja su u ranijim ratnim dejstvima dala značajan doprinos bezbednosti i odbrani suvereniteta, nezavisnosti i teritorijalne celovitosti države, a polazeći od toga da je najveći broj nerešenih stambenih potreba upravo među pripadnicima snaga bezbednosti koji decenijama nisu uspeli da trajno reše svoje stambeno pitanje, potrebno je da se isto sistematski reši. U cilju rešavanja stambenih potreba, neophodno je donošenje izmena i dopuna važećeg zakona. Potrebno je izmeniti i dopuniti važeći zakon na način da se pravo na kupovinu stana pod povoljnim uslovima proširi i na borce, porodice palih boraca, ratne vojne invalide i mirnodopske vojne invalide i da se precizira na kom području pripadnici snaga bezbednosti, kao i navedena lica, mogu ostvariti pravo na kupovinu stana pod povoljnim uslovima. Predsednik Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije prepoznali su značaj rešavanja stambenih potreba pripadnika snaga bezbednosti, te se pristupilo izradi zakona, a sada i dopuni zakona, koji ima za cilj uspešnu i efikasnu realizaciju samog projekta. Stabilne državne finansije, ozbiljni zakoni u oblasti planiranja i izgradnje, definitivno će omogućiti da se projekat realizuje i da izgradnja stanova za početak bude za pripadnike snaga bezbednosti, a kasnije, naravno, i za druge profesije, kao što su mladi naučnici, mladi bračni parovi i dr. U prvoj fazi biće izgrađeno 8.022 stana i to u gradovima: Vranju, Kraljevu, Nišu, Kragujevcu, Beogradu, Sremskoj Mitrovici i Novom Sadu, što će omogućiti pokretanje građevinske operative tako da će biti aktivirane i druge privredne delatnosti koje su u neposrednoj vezi sa sektorom građevinarstva, te će biti pokrenuta proizvodnja građevinskog materijala i ostalih pratećih materijala koji su potrebni za izgradnju ovih stanova. Jedinice lokalne samouprave na čijim teritorijama se grade stanovi ostvariće prihod od poreza na imovinu kada se stanovi izgrade i njihovi vlasnici upišu u katastar nepokretnosti. Građevinska operativa utiče na privredni rast i razvoj Republike Srbije i na bruto domaći proizvod. Time se podstiče rad malih i srednjih preduzeća i stimuliše zapošljavanje u privrednom sektoru, što je i cilj Vlade Republike Srbije. Takođe, ostvareni suficit u budžetu Republike Srbije. Izgradnja stanova za pripadnike snaga bezbednosti početa je u Kraljevu, Nišu, Vranju i Kragujevcu, a uskoro u Sremskoj Mitrovici i Novom Sadu. Ukupno u prvoj fazi 1.530 stanova. Očekuje se i početak izgradnje stanova u Beogradu, tako da je ispunjeno obećanje koje je dao predsednik Aleksandar Vučić da krećemo u veliki projekat izgradnje stanova za službe bezbednosti. Na ovaj način se zahvaljujemo svim pripadnicima službe bezbednosti u Republici Srbiji, u okviru MUP-a, Vojske Srbije, BIA, borcima, porodicama palih boraca, ratnim vojnim invalidima i drugim. Ovo je najbolji način da im se odužimo za svu žrtvu, ne samo njihovu, već i njihovih porodica. Cena kvadrata koja je predviđena, od 400 evra, 430 do 500 evra u Beogradu, bez PDV-a, a imajući u vidu da će za mnoge pripadnike službe bezbednosti to biti prvi stan, moguće je da se izvrši i povraćaj PDV-a. Moram istaći da ovde nije reč o bilo kakvim socijalnim stanovima, jer su to stanovi građeni po najvišim standardima struke i profesije, a država i lokalna samouprava su tu da obezbede svu prateću infrastrukturu, a to je pokazalo da je izgradnja ovih stanova prilika da se pokaže kako država stvara sistem, da se brinemo o ljudima od momenta kad postanu pripadnici sistema odbrane, preko školovanja, zaposlenja, lečenja, ali i kako žive oni i njihove porodice. Završetkom ovog projekta nastaviće se izgradnja druge faze i u drugim gradovima Srbije. Za ovaj projekat moramo se zahvaliti predsedniku Aleksandru Vučiću što je pokrenuo ovu inicijativu, što je insistirao da bude sprovedena i što pokazuje da se vraćaju ona vremena kada je država brinula o ljudima koji brinu o njoj. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Savkiću. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, svoje današnje izlaganje počeću nečim što nije vezano direktno za današnji dnevni red, ali je svakako za osudu, a to je najnoviji i poslednji napad na Biljanu Popović, odnosno napad na jednu ženu. To je samo kontinuitet politike ljudi koji nemaju mozga, koji nemaju pameti i sva bezidejnost i sva nemoć upravo se ogleda u tome. Neko ko je u svom pokušaju da ugrozi predsednika države Aleksandra Vučića i u svom pokušaju da se domogne vlasti po bilo koju cenu spreman da vređa i napada žene, i to bez ikakvog osnova, bez ikakvog razloga, je za svaku osudu i kao takav nikada neće imati podršku ni u ovoj poslaničkoj većini, ni u narodu, ni u državi Srbiji, niti bilo gde gde ljudi hoće da žive u normalnoj državi. Ta njihova nemoć najbolje se ogleda u napadima na žene, a napad na bilo koju ženu je u stvari napad na majku, na sestru, na baku, na ono što jesmo mi, a mi smo tu i postojimo upravo zahvaljujući ženama. Znači, najoštrija osuda, sva nemoć prikazana je u tome. Ono što je dobro, oni koji napadaju žene jednostavno nemaju budućnost ni u ovoj Srbiji, a bogami ni u politici kojom se bave. Vraćam se na današnju izuzetno značajnu tačku dnevnog reda, važan i veliki projekat, 8.022 stana, poštovani građani Srbije, zakonom je predviđeno, zakonom je definisano da će se izgraditi 8.022 stana za pripadnike nacionalne bezbednosti. Ono što je još bitnije, osim pripadnika službenika nacionalne bezbednosti, odnosno MUP-a, Vojske i ostalih službi, jako značajno, ponoviću, verovatno ste čuli, ali građani da čuju još jednom, u pitanju su borci, ratni vojni invalidi, članovi porodica palih boraca. Znači, pričamo o kategoriji ljudi koji su jednostavno do dolaska SNS na vlast, do dolaska Aleksandra Vučića na mesto predsednika Republike jednostavno bili zaboravljeni. Članovi porodica palih boraca imaće mogućnost da kupe stan po najpovoljnijim mogućim uslovima, po uslovima koji nikada do sada nisu postojali na tržištu i neće ni postojati, ovo je svakako leks specijalis i kao takav zakon daje odrešene ruke državi da pomogne onima kojima je pomoć potrebna. Ono što neki kažu, nije ovo nova ideja, gospodo, nije nova ideja ni izgradnja kliničkih centara, nije nova ideja ni izgradnja auto-puteva, nije nova ideja ni izgradnja mostova, nije nova ideja ni ulaganje u škole, nije nova ideja ni ulaganje u železničku infrastrukturu, ali poenta nije u novoj ideji, nego je poenta u primeni zakona i u rezultatima. Može bilo ko, nažalost neosnovano, ali može da priča. To što priča nije dovoljno da umanji kvalitet i rezultate koje je postiglo i ovo ministarstvo i naravno država Srbija sa predsednikom Aleksandrom Vučićem na čelu. Vrlo dobro znam kada Ministarstvo saobraćaja, zajedno sa potpredsednicom Vlade dolazi i obilazi neki prostor, odnosno rešava probleme, da te probleme rešava u punom kapacitetu i u punom sastavu. Kao što je prošle nedelje potpredsednica Vlade, zajedno sa svojim timom, odnosno celim Ministarstvom bila na Koridoru i rešavala ključne probleme, na pravom mestu i u pravo vreme. U istom takvom sastavu potpredsednica Vlade i Ministarstvo se pojavljuje i u Šapcu, Aleksincu, Somboru i u Subotici, ja vrlo dobro znam, podsećam i Šapčane, 2014. godine kada je bila kritična situacija, upravo Ministarstvo i potpredsednica Vlade su se pojavili u Šapcu tu noć. Posle sat vremena stigla je i vojska, ali bukvalno pričamo o načinu razmišljanja, a to je način razmišljanja – idemo u punom kapacitetu i radimo sve ono što je potrebno da se uradi. Najbolji mogući rezultat na najbolji mogući način i u najkraćem mogućem roku. Ono što posebno karakteriše ovo Ministarstvo, jer upravo sve što radimo kada pričamo o ulaganju u zdravstvom, u prosvetu, u kulturu, kada pričamo o ulaganju u sport, sve se opet u velikom delu svodi na investicije i na izgradnju. Upravo, kada je pre nekoliko godina ministarka obećala da ćemo ubrzati izdavanje dozvola, pa je to ljudima izgledalo kao nemoguća misija, a mi smo za samo dve godine sa 185. mesta, mislim da smo došli na Top 10 ili tako nešto. Tako da, sve ono što je izgledalo kao nemoguća misija, to čak nisu smeli da obećaju ni kao predizborno obećanje, e, upravo ova Vlada uspeva da uradi i uspeva da pretvori u stvarnost. Autoput Ruma – Šabac nije nikakva posebna ideja, ali autoput Ruma – Šabac obećavali su svi, od druga Tita i Saveza komunista, pa do današnjeg dana. Kada je ovo Ministarstvo i kada je predsednik Republike, Aleksandar Vučić, rekao – da, ljudi, uradićemo autoput Ruma – Šabac, radićemo novi most preko reke Save, uradićemo brzu saobraćajnicu od Šapca do Loznice, više niko iz opozicije ne kaže – možda neće biti urađeno. Da, biće sigurno urađeno, a garancija za to je upravo i predsednik, Aleksandar Vučić, Vlada Republike Srbije i upravo ovo Ministarstvo i ceo tim. Znači, kada nešto od zakona bude predloženo od strane Vlade, prođe kroz Skupštinu i bude usvojeno od strane skupštinske većine, taj zakon je ključan. Zašto je ključan? Zato što donosi rezultate. Mi usvajamo zakone da bi mogli da uradimo ono što je potrebno za državu. Kada neko priča o motivima, pa koji su motivi Ministarstva, koji su motivi Vlade da predloži ovakav zakon? Motivi su upravo da uradi sve najbolje u interesu građana, u interesu onih koji su zaslužili i zadužili, a pričamo o ovom zakonu. To je zakon koji je svakako zakon budućnosti ali je zakon koji se okreće i gleda i na prošlost i na sadašnjost i kao takav mora biti podržan od bilo koga ko bude u sali kada bude Dan za glasanje. Baš me zanima koji narodni poslanik neće imati i neće hteti da podrži ovakav zakon. Ko neće podržati ovakav zakon taj nije sigurno za državu Srbiju i nije za interes građana, ni Srbije, niti države, niti pojedinca, niti bilo koga u toj državi. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Birmančeviću. Pre nego što dam reč sledećem govorniku, preostalo vreme poslaničke grupe SNS po ovoj tački je 11 minuta i 40 sekundi. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite, kolega Bojaniću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Gospođo ministarko, koleginice i kolege, poznat sam po tome da sam kratak, brz i ekspeditivan. Imam osećaj, za razliku od onih koji imaju fobiju kad vas vide, ali mislim da tu fobiju imaju zato što cene vas i vaš rad, a ne smeju da vam kažu, jer iza vas stoje rezultate. Imam zadovoljstvo kad vidim i vas i vaše saradnike, jer znam da ćemo nešto raditi, da ćemo nešto stvarati. To govorim kao, pre svega, poslanik iz Kraljeva, iz grada koji je bio mrtav i klinički, kako god hoćete. Zadovoljstvo mi je da vas vidim na otvaranju aerodroma „Lađevci“, da vas vidim na Voćarevim livadama, gde se upravo grade ovi stanovi, zadovoljstvo mi je da vas vidim u Dositejevoj ulici, gde se radi vodovodna regeneracija, a znate kad je bio zemljotres u Kraljevu, znaju svi dobro, 2010.godine, zadovoljstvo mi je da odem u Gradsku upravu i da vidim da je pre tri dana stavljen projekat Moravskog koridora, odnosno prostorni plan na javni uvid, zadovoljstvo mi je da odem tamo gde smo stajali nekad i gledali gde će početi radovi na bazenu, kasno, ali će početi, zadovoljstvo mi je da se gradi i atletski stadion koji svi napadu, on se gradi i radi i biće vrhunski i jedini atletski, namenski atletski stadion u Srbiji. Završiću. Kasnimo, bilo je i nepredviđenih radova, bilo je svega i svačega. Zadovoljstvo mi je da se gradi i fudbalski stadion u Kraljevu. Nažalost, nemamo prvoligaša, ali imaćemo ga kad imamo uslove. Zar to ne govori o rezultatima ovog Ministarstva, zar to ne govori o onome šta je bila vizija Aleksandra Vučića 2012. godine? Zar ne govori o radu ove naše poslaničke većine, o radu Vlade? Znači, gledamo u budućnost, imamo viziju. Kolega Bane Jovanović je mnogo više rekao o Predlogu zakona za rešavanje stambenog pitanja snaga bezbednosti, kao Kraljevčanin. Sve je rekao i o lokaciji, čak je odao i neke vojne tajne, koliko sam gledao, sve jedinice. Ja ću samo reći da je to fenomenalna lokacija, da je to lokacija za budućnost, da će tu biti jedan veliki „autlet“ i „ritejl park“, da su u blizini i škole, da su u blizini i naši manastiri. Žiča je tu na nekih dva do tri kilometra. Znači, izuzetno mesto koje je na pet minuta od centra grada. Šta reći, pošto ima mnogo govornika, a malo vremena, o drugom Predlogu zakona? Reći ću samo da je to fenomenalna stvar i drago mi je da je postignut sporazum sa Svetskom banku o 40 miliona dolara, čini mi se dolara, za rešavanje problema na svim našim graničnim prelazima. Ako Bog da da svuda imamo takvo rešenje kakvo će biti prema Makedoniji. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Bojaniću. Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić. Izvolite, kolega Rančiću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, gospođo Mihajlović, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovana gospodo narodni poslanici, kada danas govorimo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, najpre moramo definisati nacionalnu bezbednost. Politika nacionalne bezbednosti prestavlja deo državne politike koja ima za cilj zaštitu države od svega što može ugroziti njen opstanak, suverenitet, temeljne institucije, jednom rečju, vitalne interese. Imajući u vidu značaj i odgovornost pripadnika snaga bezbednosti potrebno je da se pripadnicima snaga bezbednosti koji decenijama nisu uspeli da trajno reše svoje stambeno pitanje sistemski reši donošenjem izmene i dopune važećeg zakona. Komisija za koordinaciju aktivnosti u izgradnji stanova za pripadnika službe bezbednosti, obrazovana je 04. oktobra 2018. godine. Ovakvim i sličnim rešenjima pristupili su i ranije kao što je i projekta 2Beograd na vodi“ koji je po svojoj pravnoj prirodi leks specijalis, u odnosu na druge zakone, budući da je ovaj projekat od značaja za nacionalnu bezbednost Republike Srbije. Zaista ne mogu da se otrgnem utisku da je jedan deo građana Beograda nezadovoljan izgradnjom „Beograd na vodi“. Imao sam priliku da prošetam tom Savskom promenadom i video sam da tamo više nema ni pacova, nema ni igala, nema ni barži. Američka kompanija „Klin ert kepital“ je 2011. godine, za 1,5 miliona evra kupila zemljište bivše kasarne „Bubanjskih heroj“ u Nišu, a kamen temeljac za luksuzno stambeni kompleks „Novi Niš“, znači to je jedan pandan Novom Beogradu, položen je u prleće 2016. godine. Radovi na ovom projektu ubrzano teku i prve dve zgrade „Jedanaest“ i „Dvanaest“ za Ministarstvo odbrane su predane u decembru 2018. godine, sa ukupnom kvadraturom od 7.600 kvadratnih metara, od planiranih ukupno 21.000 metara u projektu „Novi Niš“. U 2019. godini, počelo je sa gradnjom još tri stambene zgrade „Bahus“ dizajna, ukupne kvadrature od 5.200 kvadratnih metara. Američka kompanija je u ovaj projekat uložila u 2019. godini, 10 miliona evra, dok će vrednost celokupne investicije preći 140 miliona evra. Ali, ono što je bitno, a to treba istaći, biće to jedan kompleks jedinstven za naš region, jer će u okviru njega biti izgrađen maloprodajni objekat stambene zgrade, poslovni prostor, zabavni deo, hotel, obrazovni i medicinski objekat. Kada bude završen 2025. odnosno 2026. godine, biće to jedan projekat mešovite namene u jugoistočnoj Evropi ukupne površine 220 hiljada kvadratnih metara. Sada ću da pokažem dve slike. Ovo je slika kako je počeo da se gradi novi Niš, vidite, ovde su dve zgrade 11 i 12, a ovako treba da izgleda novi Niš kada bude gotovo. Mislim, zaista jedna impozantna slika, ukoliko kamera to može da prikaže, kao što sam rekao pandam „Beogradu na vodi“. Još samo nešto da kažem za kraj. U tom smislu, treba istaći da grad Niš među lokalnim samoupravama prednjači u broju i kvalitetu otvorenih podataka, kao što je rečeno u Republičkoj kancelariji za informacione tehnologije i elektronsku upravu. Otvoreni podaci mogu se koristiti i daju mogućnost za efikasnost u radu i prostornim i urbanističkim planovima koji se koriste u izgradnji. Na portalu „Otvorenih podataka“ data je tabela iz 34 oblasti koje su u nadležnosti Niša, da je Niš šampion u otvaranju podataka među lokalnim samoupravama u Srbiji potvrdila je i Marija Kujačić iz Kancelarije za informacione tehnologije i elektronsku upravu. Otvoreni podaci najviše se mogu koristiti u građevinarstvu, odnosno u investicionim i drugim radnjama. Program projekata „Podatke otvori, na mapi se stvori“, kao deo projekta „Otvoreni podaci, otvorene mogućnosti“ su sastavni deo ovog mog izlaganja. Hvala lepo.
Zahvaljujem, kolega Rančiću. Reč ima narodni poslanik Nataša St. Jovanović. Preostalo vreme tri minuta. Molim vas da se prijavite. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, kolege narodni poslanici, ovo je bio dug i naporan dan. Na samom kraju mogu da kažem da uvek me raduje kad ministarka Mihajlović dođe u Skupštinu, jer to znači da započinje nešto novo, kapitalno. Ili su putevi u pitanju ili su pruge, ovog puta su stanovi. Mi se zaista radujemo tom uspehu, jer to nije samo uspeh ministarke Mihajlović, naše Vlade, nego je to i uspeh svih nas. Što se tiče vremena koje su prošla, ona se nikad neće vratiti, ali ono što je bitno jeste da sada država brine o ljudima koji su i koji i dalje brinu o njoj. Većina stanova je započeta i biće završena neki u 2020, neki 2021. godine, ali je važno da većina porodica će dobiti prvi stan i na to mogu da imaju povraćaj PDV. Ovo je zaista veliki projekat koji upošljava domaću privredu i ujedno obezbeđuje osnovnu egzistenciju ljudima koji su vrlo važni za zemlju, a neki su i živote dali da bi njihove porodice i naslednici imali pravo na ove stanove. Stanovi su prosečne kvadrature oko 55 kvadratnih metara, od garsonjera do troiposobnih stanova, a najviše će biti jednoiposobnih i dvosobnih. Na kraju mogu da kažem da bez mira, sigurnosti i bezbednosti nema ni temelja za sveukupno napredak zemlje. Ovde govorimo o ljudima čiji je upravo posao da to i obezbede građanima Srbije. Inicijativa predsednika Srbije Aleksandra Vučića je upravo to da se tim ljudima obezbedi krov nad glavom i to nije ništa luksuzno, ali je normalno u 21. veku da svako ko vredno radi ima pravo i na normalan život. Mnogi kritikuju, ponovo bez predloga, ja im poručujem i kao jedan zaključak na kraju ovog dugog dana - gram akcije je vredniji od tone teorije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić. Kolega Đokiću imate dvadesetak sekundi. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dve najbitnije novine koje donosi ovaj Predlog zakona o izmenama zakona koji smo već doneli ranije su sledeće, što se proširuje krug onih koji će imati pravo da otkupe stan koji će biti izgrađen po povoljnim uslovima i druga stvar i mislim da je to potpuno opravdano i SNS, što se vidi iz diskusija, je za to da i svi borci, članovi domaćinstva palog borca, ratni ali i mirnodopski vojni invalidi imaju to pravo. Druga stvar je to što se prioritet reguliše, ko će imati pravo na teritoriji Grada Beograda da kupi te stanove. Prvenstveno će to moći da budu oni koji su zaposleni i oni koji imaju mesto prebivališta kao penzionisani itd, na teritoriji Grada Beograda, što je po meni pravedno. Moći će i ostali, ali ne u prioritetu. Hvala. Za sada toliko.
Zahvaljujem, kolega Đokiću. Sada pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih, odnosno nema preostalog vremena, za reč pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite, kolega Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvažena gospođo ministre sa saradnicima, moje kolege su u današnjoj raspravi zaista dobrano izanalizirali sve pozitivne efekte koje ovaj zakon treba da donese. Ja, apsolutno, nemam ništa tome da dodam. Želim samo da zaista sa zadovoljstvom kažem da će i poslanička grupa Pokreta socijalista-Narodne seljačke stranke-Ujedinjene seljačke stranke u danu za glasanje podržati ovaj zakon najviše iz tog razloga, jer ovaj zakon je još jedan od dokaza da od 2012. godine od kad zajednički se borimo za dobrobit građana Srbije, podizanjem ekonomske stabilnosti apsolutno na jedan ravnomeran, pošten i krajnje korektan način vodimo računa o svim onim strukturama stanovništva koje zaslužuju dužnu pažnju. Posebna stvar koju moram akcentovati, iako su to gotovo sve moje kolege rekle, zadovoljstvo mi je veliko da pored onih koji su mogli kao pripadnici snaga bezbednosti da konkurišu za ove stanove, to nakon usvajanja ovog zakona mogu da učine borci, porodice palih boraca, ratni vojni invalidi i mirnodopski vojni invalidi. Znači, svi oni koji su do 2012. godine gurani u zapećak, tretirani kao da ne postoje danas uz pomoć Vlade Republike Srbije dolaze na ono mesto na koje i zaslužuju da dođu, da ono što su učinili za Republiku Srbiju zaista bude cenjeno, poštovano i uvažavano. Ja se i odavde zahvaljujem njima na strpljenju da sačekaju ovaj trenutak, znajući da Republika Srbija vodi računa o svim pripadnicima snaga bezbednosti, kao i o onima koji su život dali ili su deo svog tela poklonili ili učestvovali u borbama da Srbija sačuva svoju slobodu. Ono što mi je žao, žao mi je što Obrenovac nije na spisku, ovog trenutka, onih gradova koji ima tu čast i privilegiju da se ovi stanovi grade, ali ću ja iskoristiti još jednom priliku da vas podsetim da kasarna u Obrenovcu bi bila idealna pozicija za stanove pored reke Save, uz svu infrastrukturu, i zaslužuje apsolutno da se dobro razmotri i preispita njena sadašnja namena, jer ova namena zaista bi bila nešto što bi i Obrenovcu, a i onima koji bi dobili na taj način stanove značilo mnogo. Hvala i ovakve zakone ćemo uvek bezrezervno podržati.
Zahvaljujem, kolega Komlenski. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite, kolega Jovanoviću.
Hvala, predsedavajući. Moje kolege Jelenković i Živković su danas govorili danas o značaju izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti. Ono što sam ja propustio jutros da kažem u svom izlaganju jeste da pored toga što je izgradnja ovih stanova značajna za pripadnike snaga bezbednosti, jer će na taj način rešiti stambena pitanja, što je značajna za borce, porodice palih boraca i vojne invalide, ova izgradnja stanova je jako značajna za gradove i opštine na čijim teritorijama se grade ovi stanovi. Opet moram da se vratim na moj grad, na Kraljevo, i da napomenem da je grad predložio jednu parcelu na pet i po hektara, koja je u blizini grada, na svega dva kilometara, ali opet nije bila dovoljno atraktivna i tek će biti atraktivna onda kada se izgrade stanovi za pripadnike snaga bezbednosti, jer samim tim i interes grada će biti da ulaže dalje u tu infrastrukturu, da možda na toj teritoriji izgrade vrtiće, ambulante i svu neophodnu prateću infrastrukturu zbog upravo izgradnje ovih stanova na tom prostoru. Takođe, bilo je i prošle godine nekih sumnji u lokalne samouprave, kako će one reagovati u ovoj situaciji, kada se grade stanovi na njihovim teritorijama, ali Niš i Vranje su i po izjavama investitora pokazali da su lokalne samouprave ozbiljno pristupile ovom pitanju i zato je na ovim teritorijama izgradnja stanova u poodmakloj fazi. Takođe, još jednom kažem da je od velikog značaja i za Srbiju i za Severnu Makedoniju uspostavljanje zajedničkog graničnog prelaza, ali to je zapravo samo rezultat jedne dobre politike koju vodi naše rukovodstvo i dokaz da uz dogovor i uz jedan kvalitetan razgovor sa susedima možemo iznaći najbolja rešenja, jer definitivno će jedan zajednički i objedinjen granični prelaz posebno značiti turistima iz Srbije, koji putuju na grčko more, ali i građanima Makedonije koji preko Srbije putuju za zemlje EU. To su uglavnom još dva razloga zašto će SDPS podržati ove zakone. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, kolega Jovanoviću.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvažena ministarko, ja ću još jednom, ovaj put kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, istaći nedvosmisleno jasan stav, koji je danas krajnje stručno, krajnje utemeljeno iznela naša drugarica narodna poslanica Stefana Miladinović. U svakom slučaju, mi se rukovodimo jednim pravilom, a to je pravilo da ono što kaže ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe jeste stav poslaničke grupe, a to je i personifikacija stava stranke. Socijalistička partija Srbije vas podržava, podržava sve vaše napore, koje ste učinili i energiju koju ste uložili za sve vreme vašeg rada u Vladi Republike Srbije. I sve tako dok zajedno sa nama u Vladi Republike Srbije radimo sa posvećenošću, energijom i doslednošću, mi ćemo učiniti mnogo. Učinićemo mnogo za Srbiju, za građane Srbije i ono što je najvažnije, najvažnije je da uz uzajamno poštovanje i uvažavanje, i ponoviću to još jednom, uz uzajamno poštovanje i uvažavanje, možemo postići sve ciljeve. Mi smo to i pokazali i dokazali, sa jedne strane velikim naporima da Republika Srbija postane uvažena, uvažena preko svojih predstavnika vlasti, kako kod svojih građana koji tu vlast podržavaju, tako i u međunarodnoj zajednici, koja konačno Srbiju vidi kao respektabilnu državu, faktor mira i stabilnosti u regionu. Socijalistička partija Srbije ponosna je na svog predsednika Ivicu Dačića, koji je učinio mnogo da se upravo ovaj cilj međunarodnog uvažavanja Republike Srbije ostvari. Maltene posvađan sa pola sveta, imao je dovoljno hrabrosti da svakome kaže ono što treba da Srbija kaže, a to je da se Srbija neće ni poniziti, ni uniziti, niti će dozvoliti da je bilo ko ponižava. Isto tako i još više SPS izuzetno ceni i poštuje i uvažava ono što radi predsednik države i predsednik svih građana Republike Srbije Aleksandar Vučić. Imajući u vidu da je Srbija preporođena u zadnjih šest, sedam godina, imajući u vidu sve ono što je postignuto što do sada niko nije postigao, SPS itekako ume da to ceni, da poštuje i da u skladu sa tim deli odgovornosti i vrednosti koje su postavljene u ovoj Vladi. Uvažena ministarko, mi se sigurno nećemo poistovetiti sa onim kojih ovde nema. Oni su sa moje desne strane trebali da budu tu, da budu ovde i da zajedno sa nama i podele odgovornost za donošenje zakona i za ovaj rad u ovom parlamentu. Nećemo se poistovetiti sa njima i u onom delu u kome se to spočitava. Mi za razliku od njih ne obilazimo izloge, niti šetamo bulevarima. Posvećeno radimo svoj posao i nastavićemo posvećeno da ga radimo. Ono što je naša obaveza, sve dok smo prihvaćeni kao korektan saradnik i korektan koalicioni partner jeste da podelimo teret odgovornosti, da podelimo teret odgovornosti za sve ono ne samo što se radi ovde, već što se radi u celini i na nivou Vlade Republike Srbije, i na nivou lokala i svuda gde smo zajedno i gde treba da budemo zajedno, sve dok, ponoviću, i nećete mi zameriti što to ponavljam, postoji uzajamno poštovanje i uvažavanje. Kada je vaš zakon u pitanju, kao i dosadašnji zakoni, itekako dobro znate da smo se uvek određivali na pragmatičan način, kao i danas. Ono što je uradila Stefana Miladinović i uvažena koleginica Vesna Ivković je moglo samo da se oceni kao doprinos kvalitetu rada ove Skupštine i jednoj krajnje dobronamernoj pobudi da se poboljša kvalitet zakona. Mislim da ste to tako prihvatili, razumeli i uvažili. Drugačije SPS ne ume i nikada neće raditi. S naše strane nikada nećete čuti bilo šta što bi podrazumevalo vokabular primitivizma, vokabular vulgarnosti. To nije odlika SPS. I po tome smo, na našu sreću, prepoznati kod građana Srbije i po tome delimo vaše vrednosti. Kratko ću se vezati još jednom samo za ono što su moje kolege istakle, a to je da ste ovim zakonom doprineli mnogo, mnogo da se oni kojima treba posvetiti dužnu pažnju, ali zaista dužnu pažnju, dakle, oni koji su bili žrtve ili se žrtvovali za interse ove države, naših građana, da se upravo kroz tu dužnu pažnju na neki način revanširamo, da oni koji to očekuju od države dobiju satisfakciju, a dobili su je upravo predlogom zakona o kome danas raspravljamo i za koji će SPS i njeni poslanici sigurno glasati u danu za glasanje. Ne samo ovaj zakon, već i svi zakoni koje ste ovde pred Skupštinu izneli, imali su potpuno isti tretman od poslanika SPS. Tamo gde smo smatrali da treba nešto poboljšati, to smo vam iskreno rekli. Tamo gde treba nešto afirmisati, a maksimalno smo afirmisali. I ono što je još jako važno, SPS se nije krila od javnosti, nije se krila od javnosti ni u zajedničkom delovanju sa vama. Naprotiv, sve ono što je trebalo javno i transparentno izneti, što su građani trebali da znaju, SPS je u tome participirala i njeni poslanici. Ovo ne govorim kao alibi pred bilo kime, ja ovo ne govorim kao opravdanje za bilo šta, jer nemamo razloga ni za alibi, ni za opravdanje, ali imamo i te kako razloga da kažemo da smo zajedno sa vama uticali na to da građani budu obavešteni o svemu onome što radi Vlada Republike Srbije i šta se dešava u Skupštini Republike Srbije. Nebrojeno puta, u zadnje vreme, bez namere da bilo šta što danas kažem ima ličnu konotaciju, istaći ću činjenicu da je naš predsednik poslaničke grupe SPS i potpredsednik ove Skupštine iznosio upravo ovde na konferenciji za novinare, podržavajući Vladu Republike Srbije, podržavajući predsednika države Republike Srbije i afirmišući sve ono što jesu postignuti ciljevi i što jesu postignuti rezultati ove Vlade u kojoj participira SPS, a ti ciljevi su vidljivi i njih niko ne može da dovede u sumnju, a nisu jedini i sigurno da će ih biti još. Siguran sam, bez obzira što preuzimam odgovornost da to govorim u ime SPS, da ćemo ih zajedno i dalje ostvarivati. Na kraju želim još samo nekoliko rečenica da iznesem, kada su u pitanju oni delovi, one norme zakona koje građani treba da prepoznaju kao nešto što je humano. Humano je da ste iznašli prave načine, prave mogućnosti u skladu sa zakonom, naročito tamo gde je to u praktičnom smislu najefektnije, da se obezbede uslovi i za gradnju i za formiranje katastarskih parcela i za formiranje zemljišta za redovnu upotrebu objekata na kojima će se graditi objekti za potrebe onih prema kojima smo mi obavezni da ih zaštitimo, jer do sada očigledno tu vrstu i taj stepen zaštite nisu imali. Nemojte zameriti što ova moja diskusija dolazi posle jedne rasprave za koju ja smatram da nije bila potrebna. Nije bila potrebna zbog toga što smatram da između partnera takva rasprava nema potrebe da se vodi, ali ne samo potrebe, nema razloga. Ne postoji ni jedan jedini razlog da vodimo raspravu u kojoj ćemo sučeljavati mišljenja oko nekih stvari oko kojih može samo da proistekne antagonizam. Mi antagonizam ne želimo, ali isto tako nikada SPS nije dozvoljavala, niti će dozvoliti, da se devalvira bilo šta, da se obezvredi bilo šta što SPS nesebično daje, gde daje bezrezervnu podršku i gde učestvuje u vlasti na način koji je i najbolji i najpragmatičniji i najefektniji. Zbog toga bih zamolio da se ubuduće više nikada ne desi ono što smo danas imali. Umesto da vodimo, kao što smo i do sada radili, raspravu koja se vezuje isključivo za zakone, da je vodimo onako kako i vi očekujete, a to je da bez napada na vas, koje stalno doživljavate, dobijate stalno dobronamerne sugestije. Socijalistička partija Srbije nikada nije imala tu vrstu kritike koja bi se odnosila na ličnost, nikada nismo imali refleksije koje bi na bilo koji način podrazumevale uvrede, nikada nismo imali bilo šta u odnosu prema bilo kome iz Vlade Republike Srbije, što bi podrazumevalo ono što je daleko od kulture i kultivisanog ponašanja. Prema tome, nadam se da ćemo ubuduće, kao i do sada što smo činili, pod jedan, podeliti odgovornost za donošenje kvalitetnih zakona, pod dva, to vam već možemo garantovati, učestvovati u raspravi kao i do sada na stručan i utemeljen način i, pod tri, dostojanstveno i principijelno, kao i do sada, iznositi svoje stavove. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Pre zaključivanja pretresa, reč ima ovlašćeni predstavnik SNS, narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite, kolega Markoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Na samom kraju rasprave koja je bila na momente žustra i na momente je izlazila izvan onoga što je na dnevnom redu, svakako moram da izrazim zadovoljstvo što u celoj raspravi nismo čuli ni jedan jedini argument protiv predloženih zakonskih rešenja, i to na najbolji način govori i pokazuje da su u pitanju izmene zakona koje će doprineti funkcionalnoj, odnosno funkcionalnijoj i efikasnijoj realizaciji projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, a pogotovo kada je reč, kako smo rekli, proširenju kruga lica koji će biti obuhvaćeni ovim predlogom zakona, odnosno lica koja će moći da kupe stan po povoljnijim uslovima. Kao što smo rekli, u pitanju su borci, da li je tako, članovi domaćinstva palog borca, ratni vojni invalidi, mirnodopski vojni invalidi. Čuli smo i sve one podatke o dosadašnjoj realizaciji projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti i da je u prvoj fazi predviđeno 8.022 stana, kako to izgleda konkretno po gradovima, dokle se stiglo sa samom realizacijom, odnosno sa samom izgradnjom i sve one druge parametre koji direktno pokazuju ozbiljnost Vlade Srbije kada je reč o ovom projektu. To je ono što je dobro. Ono što nije dobro to je što je i ova sednica protekla bez prisustva dela tzv. opozicije i oni su i danas pokazali jasno svoj odnos prema ovoj temi, prema ovom predlogu zakona, prema Narodnoj skupštini, ali i prema građanima Srbije i po ko zna koji put su poslali jasnu poruku da ih ne zanima ni jedna jedina tema koja je od velikog značaja za građane Srbije, i to je najznačajnija, rekao bih, ali i suštinska razlika između njih i nas. Zato više ne bih dužio, nego bih završio svoje izlaganje kao kada sam završavao i prvi deo svoj današnje rasprave, a to je da ovaj zakon donosi benefit za one ljude koji su svoj život dali za Srbiju, za državu, za odbranu naše zemlje, koji su radili i još uvek rade na jačanju bezbednosnih i odbrambenih kapaciteta naše države i da ovim zakonom šaljemo vrlo jasnu poruku da brinemo o tim ljudima, da nam je stalo do tih ljudi, da visoko cenimo njihovu žrtvu i njihove zasluge, da učimo na taj način i mlađe generacije i nove generacije da treba da vole svoju državu i da država treba da voli njih i da budu spremni da, ne daj Bože, ako bude potrebe, i da brane i odbrane našu državu, a država će to znati da nagradi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pre nego što zaključim jedinstvenu načelnu raspravu, želim da zahvalim predstavnici predlagača prof. dr Zorani Mihajlović, potpredsedniku Vlade i ministru građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i njenim saradnicima na učešću u današnjoj konstruktivnoj i kvalitetnoj raspravi. Nadam se da ćemo u istom duhu nastaviti i tokom rasprave o amandmanima. Sada, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 2. i 3. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo sutra, dakle, u sredu, 24. jula 2019. godine, sa početkom u 10.00 časova. Zahvaljujem.