Dame i gospodo narodni poslanici, šokirani smo vešću da ostavke onih koji su govorili narodu da su ostavke podneli u stvari ne postoje. Zanimljivo, igrala se deca, lagala narod, pričala narodu da su ostavke podnosili i svi mi nešto kao komentarisali ostavke, a ostavki nema. Nemam ništa protiv, dame i gospodo narodni poslanici, što se, kako vi kažete, demokratski blok ujedinio pa daje kvorum, što bismo mi nazvali lopovski blok, kako god hoćete zovite se, kako vam je milije, ali moram samo da vam pokažem jednu stvar. Kako to vi tumačite, gospodine predsedavajući? Ovde kaže: "Poštovani gospodine predsedniče, ovim Vas obaveštavam da sam podneo ostavku na dužnost ministra finansija u Vladi. U prilogu Vam dostavljam kopiju ostavke koju sam 1. 10. 2006. godine predao i predsedniku Vlade. Molim Vas da Skupština moju ostavku konstatuje tako i tako". Nema on šta dalje da moli, on je dakle ostavku podneo. To šta on moli nikoga ne interesuje. Ovaj zahvaljuje na velikoj podršci i ne znam kakvom sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, takođe podnosi ostavku Predragu Markoviću, predsedniku Narodne skupštine. Kako to ljudi ne važi, da li sam ovo ja falsifikovao ili vi? Ili je ovo ne znam šta u pitanju? Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, hvala vam što ste nas obavestili da je javnost obmanuta, da ste lagali građane Srbije o tome da ste ostavke podneli, shvatili smo da suštinski, formalno i materijalno-pravno u Skupštini Srbije ne postoje ostavke bilo kojih članova Vlade, tako nam je saopštio predsedavajući Narodne skupštine Republike Srbije. Građani Srbije neka razmisle koliko su im govorili istinu, a koliko su ovi papiri služili samo za zamazivanje očiju i za zamajavanje javnosti. Građani ne služe za igru, građani Srbije su ozbiljni ljudi koji žele promene, koji žele drugačiju Srbiju, koji žele da se drugačije i bolje živi, i ne služe za to da ih neko na ovakav način obmanjuje i da ih neko na ovakav način laže. Zato smo mi sinoć insistirali na tome da vi nama izreknete tu vrstu deklaracije, konstatacije da su podneli ostavke, jer smo znali da će se na kraju završiti na taj način da ostavke nisu podneli. Hvala vam još jedanput na tome, a građani Srbije će, očigledno je, i te kako brzo imati priliku da procene ko ih je zamajavao, ko im je govorio neistine i laži, a ko ih nikada nije lagao. Ponosan sam što pripadam SRS, koja ih nije lagala.
Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić. Izvolite.
Hvala Vam. Samo bih molio narodne poslanike da ne prave blokove na tuđi račun, pa prema tome svako od naših političkih stranaka praviće blok koji hoće, a ako se da prefiks tom bloku "lopovski" onda se osećam prozvanim. Najlepše vas molim da to ne činite. E, ako se osećam prozvanim, moram vam reći da to nije tačno. Drugim rečima, vodite računa o tome da ne vređate narodne poslanike, jer to mene vređa. Vezano za sve ovo zbog čega ste se javili, a ima veze naravno sa delom vašeg govora, mogu vam reći sledeće i tu ne bih mnogo dužio. Sve što ste sada izrekli, sve ste to mogli ladno da uradite i sinoć, nikakvih prepreka tome nije bilo. Na insistiranje narodnih poslanika koji su to tražili službe su odštampale fotokopije svih ovih dokumenata koje ste vi sada ovde pokazali, ljudi su ih imali, a ne sećam se, premda sam bio sve vreme u komunikaciji sa vašim šefom poslaničke grupe, predsednikom Izvršnog odbora, sa predsednikom poslaničke grupe DS-a, da je iko od vas tražio da sinoć onaj ko ima ovlašćenje da predsedava sednicom ovo izgovori što ste vi sada rekli. Ne vidim razlog da to ne bi izgovorio i da mu niste tražili. Dakle, ovde se postavlja jedno vrlo interesantno pitanje kada je reč o obmanama. Šta je ovde poenta priče? Da se istera na čistinu to da li je neko podneo ostavku ili nije? Slažem se, u redu, pa možete raditi tu stvar, to je čista zamena teza, mi to nismo imali juče na dnevnom redu. Jučerašnja sednica je sazvana vanredno i brzo, po hitnom postupku, kao sednica na kojoj treba oduzeti imunitet nekome ko je optužen za organizovani kriminal. Vi ste ovim uradili sledeće, možda nesvesno, ne optužujem, nemojte pogrešno da me shvatite, ali ste učinili šta je potrebno i taj čovek šeta slobodno jutros i to je tačno. On je morao biti pušten jer se pozvao na imunitet. Dakle, ljudi, rok od 48 sati u ovom slučaju je rok policijskog pritvora u maksimalnom trajanju, ali kada predmet dođe kod istražnog sudije on mora da ga sasluša odmah. Ako se čovek pozove na imunitet, mora biti odmah pušten. Razumete? To je trebalo da razumete juče. Meni je žao ako to niste shvatili, jer verujem da ste to shvatili da bi vaš rezon u ponašanju sinoć bio drugačiji. Ne mogu da verujem da bi neko namerno učinio ovo što je učinjeno juče, kao što verujem da ste to danas shvatili pa zbog toga svi zajedno ovde i sedimo. Ne mogu da verujem da neko u ovoj skupštini, posle tri godine rada, priča ovu priču koja može da ima ili nema osnova, može da bude politički profitabilna i zanimljiva. Šta to mene interesuje? Ovde se radi o ključnoj stvari: da li mi možemo da završimo jednog dana skupštinski posao za koji smo se sazvali da bi skinuli imunitet nekome ko je optužen od strane specijalnog tužioca za krivično delo koje može biti svrstano i kategorisano kao delo organizovanog kriminala? Dakle, ne optužujem nikoga, dobro slušajte moje reči, samo govorim o tome da moramo biti korektni i pažljiviji prema ovoj stvari. Moramo biti vrlo korektni kada je o ovim stvarima reč. Ovim se omogućava vođenje krivičnog postupka. Bilo bi dobro da danas završimo ovaj posao, a da ovu raspravu, koja je prilično jalova, skinemo s dnevnog reda.
Gospodin Albijanić, Poslovnik, nakon toga Aleksandar Vučić, replika.
Zbog toga što je prekršen Poslovnik član 104. i zbog izgovaranja neistina od strane gospodina Vučića, zarad istine dužnost mi je da saopštim sledeće: na osnovu odluke Glavnog odbora G17 plus, ministri iz reda G17 plus su podneli ostavke i dogovorili se sa premijerom da te ostavke budu aktivirane posle održavanja referenduma. To je sva istina, samo je trebalo da gospodin Vučić pročita i drugu stranu dopisa koji je čitao. Dakle, u želji da poentira ovde za skupštinskom govornicom, on želi da preskoči istinu. Ali, ima tu još jedan dodatni problem. Postavlja se ozbiljno pitanje, zašto taj pokušaj neistine nije izrečen sinoć, zašto je bila opstrukcija sinoć u Skupštini Srbije da se skine imunitet zameniku javnog tužioca optuženom za kriminal. Postavlja se pitanje, da li ste vi na taj načinimali motiv da zaštitite optuženog za kriminal, da li se plašite novih hapšenja? Šta je stvarni motiv? To treba građani Srbije da znaju. Da znaju da ste izvršili opstrukciju Skupštine, da znaju da niste želeli da učestvujete u skidanju imuniteta optuženom za kriminal. To treba građani Srbije da znaju, a ne da se krijete iza nekih drugih motiva. Kažite istinu ako smete. To je suština priče. Zbog vašeg ponašanja je dotični pušten. Građanima Srbije je sada jasno o čemu se ovde radi i po tome treba da sude i u budućnosti o vama i vašem ponašanju. Hvala.
Replika, Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je bilo veoma zanimljivo. Gospodine predsedavajući, samo sam ja u ovom sazivu Narodne skupštine novčano kažnjavan svojevremeno, jednom ispravno, jednom neispravno. Mislim da više niko nije dobio novčanu kaznu. Sad bi gospodin Albijanić morao da dobije novčanu kaznu jer vam je otvoreno rekao da ste slagali. Rekao vam je da nije istina, da oni u stvari jesu podneli ostavke, a vi ste nam saopštili da oni nisu.
Gospodine Vučiću, to kad vi budete predsedavali.
Hvala vam, gospodine Mihailoviću. To sam razumeo kao nešto da ste vi govorili istinu. Zahvaljujem svima. Jasno je da onda laže i G17 plus i celokupna Vlada, koja nas je obmanjivala da su ostavke podneli, jer ove njihove ostavke sa nekakvim uslovnim rokovima ne znači ništa. Dame i gospodo, da biste znali gospodine Aligrudiću, pokušaću, ne stručno, ali rekao bih onako kako priliči narodnom poslaniku, da vam objasnim zašto je ovo moralo sinoć da bude na dnevnom redu, iako vi ne vidite razlog za to. Naime, gospodine Aligrudiću, u Zakonu o Vladi piše da ministar, između ostalog, obavlja sve funkcije itd, ali da Narodna skupština Republike Srbije mora, na prvoj narednoj sednici od dana podnošenja ostavke, evo vam ga Zakon o Vladi i svi članovi koji to regulišu, jasno kaže na prvoj narednoj sednici, mora da konstatuje te ostavke. Dakle, gospodine Aligrudiću, to je moralo da bude sinoć. Prva stvar koja će da se uradi, a koju niste planirali da uradite nijednog trenutka, zato što ste svo vreme govorili da vam ne pada na pamet da saopštavate da oni u stvari nisu podneli ostavke, kao što ste to danas saopštili. S druge strane, gospodine Aligrudiću, vi kažete ovde - pa neko je hteo da zaštiti kriminalca. Vi ste ti koji apsolutno štitite kriminalce sve vreme. Dve i po godine ne može da dođe na dnevni red izveštaj o radu Anketnog odbora. Dve godine ga nema na dnevnom redu iako je morao da dođe, zato što vašim kriminalcima ne sme da se kaže nijedna reč sa skupštinske govornice. Vi ćete da mi pričate. Štitite nekog. Pojma nemam ni ko vam je ovaj ni koji vam je onaj. Možda ga gonite zato što je učestvovao u tome, odnosno rekao ne možete da zabranjujete Srpsku radikalnu stranku -pa vam je i to razlog možda. Da li vam je to razlog? U kojoj stečajnoj mafiji? Je l' Radulović bio potpredsednik Srpske radikalne stranke ili neke stranke iz demokratskog bloka, kako vi kažete. Demokratske stranke, ako se ne varam. Nije nikad bio u Srpskoj radikalnoj stranci. Koga mi to štitimo? Na koji način mi to nekoga štitimo? Vi radite svoj posao, hapsite koga hoćete, pretite kome hoćete, ali nemojte da hapsite po nalogu jednog biznismena koji je to naložio jednom ministru, i svi po nalogu tog ministra, neprijatelji tog biznismena, moraju da budu pohapšeni u ovoj zemlji. Svi znate o čemu se radi. Šta ste nam pokazali ko je kriminalac, na koji način. Ja ću da vam dam pedeset težih krivičnih dela. Kaže: nije podneo vanredni pravni lek i time sprečio "Merkator" da kupi nešto. Jednu mafiju ćete da napadate štiteći drugu mafiju. Pa ćete da štitite slovenačko-hrvatsko-mafijaški lobi ovde u Srbiji napadajući drugi mafijaški lobi. Pa, hapsite i jedne i druge. Takva vlast treba, koja će da hapsi i jednu i drugu mafiju, a ne da jednu mafiju štiti na uštrb duge mafije. Što se nas tiče, vi svoj posao radite. Mi nikada nikome nećemo biti smetnja u obračunu sa kriminalom, ali nemojte da taj kriminal ima jednu stranu. Nemojte da taj kriminal bude samo onaj koji vama smeta, a da kriminal onih koji su bliski vlasti, da taj kriminal bude dozvoljen. Istovremeno, mi smo na svakom mestu govorili šta su naše stvari o kojima želimo da razgovaramo. Mi smo uvek bili korektni u opoziciji u Narodnoj skupštini Srbije. Uvek smo vam davali kvorum i na Administrativnom odboru, i u Skupštini Srbije, kad god je bilo potrebno da se za nešto, gde nam donesete ozbiljan papir, neko goni. Moram da vam kažem da za mene, evo da bi građani čuli, nabavio korist organizovanoj kriminalnoj grupi Gorana Kljajevića i Nemanje Jolovića, sprečivši u postupku otkupa akcija "C marketa" ponuđača firmu "Merkator" iz Ljubljane da se pojavi kao kupac akcija preduzeća "C market". Verovatno je ozbiljno, samo morate da mi kažete šta je tu i ko je uzeo tolike pare, koja mafija je to uzela. Ko su ti koji su uzeli te pare?
Gospodine Vučiću, molim vas da privedete kraju.
Završavam sada. Sud treba da utvrdi, a vi ste već rekli da su kriminalci. Poštovani građani Srbije, ustanovili smo jednu važnu stvar, predstavnici G17 plus Narodnoj skupštini Republike Srbije nisu podneli ostavke. Lagali su. Nije prvi put, već ko zna koji put. Lagaće i dalje predstavnici vlasti u Srbiji. Kada vam dođe ova tačka na dnevni red imaću šta da vam kažem po tom pitanju, ali nemojte jednu mafiju da pretpostavljate drugoj mafiji, nego sve mafijaše i sve mafije u zatvor, onda ćete imati podršku srpskih radikala.
Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne želim da sa strane posmatram kako se na neki način pokušava urušiti ova skupština. Sinoć sam, kao i mnogi, prekinuo sve i došao na sednicu, smatrajući važnim da se donese odluka o oduzimanju imuniteta, da bi pravosudni organi mogli da rade svoj posao. Došao sam ponovo danas. Sinoć sam se suočio sa papirima i sa kampanjom koja se vodi uSrbiji, nažalost, o ostavkama, a ne o potrebi da se Ustav potvrdi na referendumu, da što veći broj građana izađe na referendum. Čak mi se čini da ovo, na neki način, treba da to stavi u drugi plan. Ne znam ko laže, ali nekolaže. Ne želim da učestvujem u tome, ne želim da prisustvujem tome. Dobili smo sinoć papire. Danas smo čuli od predsedavajućeg da ostavke ne postoje. Izašao sam da pitam da li su u međuvremenu povučene ostavke, da li je u međuvremenu podneto pismo od strane ministara da su ostavke povučene? Ostalo je, smatram, igranje sa Skupštinom i smatram da je Skupština dužna da sačuva sopstveni integritet, jer ne može niko, pa ni ministar, ministar ima pravo da podnese ostavku, ali nema pravo da odredi Skupštini kada će da je stavi na dnevni red. Zamislite ministra koji podnese ostavku i kaže - molim vas da je konstatujete na kraju mandata. Izvinite, to je igranje sa Skupštinom. Nemam ništa protiv da i ovo pitanje ne ode u drugi plan, ako postoje poslovničke mogućnosti da se odmah izjasnimo o Predlogu odluke o oduzimanju imuniteta, ali Skupština mora da razjasni ovo pitanje. Inače, samu sebe dovodi u situaciju da se neko poigra. Ili si ministar ili nisi ministar, a ne jesam malo, malo nisam, jesam dotle, a odatle nisam. Iz tih razloga pitam, da li je u međuvremenu stiglo pismo da se ostavke povlače? U suprotnom, ovo je ostavka, a ministar, niko, ni rukovodstvo Skupštine nema pravo da odredi kada će da stavi na dnevni red, jer je Poslovnik precizan.
Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić, po Poslovniku.
Ne možemo mi, dame i gospodo narodni poslanici, da se stavimo u ulogu specijalnog tužioca i istražnog sudije, pa da procenjujemo validnost njihovog posla, zasnovanost optužnice ili zasnovanost odluke istražnog sudije. Ne možemo ovde rangirati po vrednosti optužne predloge i razgovarati o tome da li je neko manji ili veći mafijaš, niti možemo, zahvaljujući tome kojim redosledom i na koji način dolaze predlozi za skidanje imuniteta u Skupštinu Srbije, utvrđivati čiji je to mafijaš. Što se nas tiče, mafijaši su svi jednaki i svi treba da idu u zatvor. Kojim god redosledom, kojom god sukcesijom predlozi ovde dolazili, naročito specijalnog tužioca, što se tiče Demokratske stranke Srbije, oni će ovde dobiti skidanje imuniteta, jer je to interes države. To je ono što je važno. Druga stvar, vezana za samu proceduru i razgovor o onome što se htelo nametnuti kao bitnije od ovoga, nemam ništa protiv da pričamo o tome do sutradan ako hoćete, ali valjalo je i mogli smo o tome da pričamo sinoć, i sve ovo što se dešava sada moglo se desiti sinoć. A ne može se nama postaviti pitanje zbog čega to nije bilo sinoć, jer nije bilo volje da se uđe u salu od strane poslanika opozicije, da se uopšte čuje bilo šta, a kao dokaz tome imate podeljene na klupama materijale, sinoć, predveče, na svim klupama su bili podeljeni i svi ste bili sa tim upoznati. Kažem vam da sam razgovarao sa šefovima poslaničkih grupa o ovome sinoć. Rekli smo im šta su činjenice. Tumačenje činjenica je na predsedavajućem. Možemo biti zadovoljni ili nezadovoljni tumačenjem činjenica, ali to je nešto o čemu smo mogli ovako, kao što danas razgovaramo, da razgovaramo i sinoć. To se nije desilo. Sinoć se mogla podići ruka za povredu Poslovnika. Sinoć je moglo sve ovo da izađe od početka do kraja na videlo. Zašto je bilo potrebno da sačekamo današnji dan? Zašto je bilo potrebno da se danas uđe u salu, a da neko ko je optužen, kako ga ovde neki brane, za nešto što nije bitno očigledno, šeta slobodan ulicama Beograda. Nemojte mi izvrtati reči. Ne optužujem, samo govorim da politički nije bilo dobro od strane onih koji su to radili i zato je moglo da proizvede ovakvu reakciju. Ne tvrdim, nego samo kažem da to nije bilo politički mudro, ali ne daj bože da se dokaže da je bilo drugačije.
Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović, po Poslovniku.
Razumem da su se uzburkale strasti, jer svako pokušava ovde da javnosti prikaže svoju verziju slike događaja. Prosto mislim da nema potrebe da ne kažemo ono što je tačno, i ono što se dešavalo sinoć, i šta se dešava danas. Poslanici Demokratske stranke su sinoć bili ovde i, kao što smo to javnosti saopštili, saopštili smo onima sa kojima smo razgovarali, šefovima poslaničkih klubova G17 plus i DSS, mi smo spremni da uđemo i glasamo da se otkloni procesno-pravna pretpostavka da bi ovaj krivični postupak mogao da bude vođen. To smo činili do sada, to ćemo činiti i ubuduće i nikakva dilema nije postojala, niti postoji sada. Međutim, ova skupština, bar je to tako izgledalo do pre nekoliko minuta, imala je još jednu obavezu. Javnost je obaveštena da su potpredsednica Vlade iz G17 plus, gospođa Dulić, ministar finansija gospodin Dinkić, ministar poljoprivrede, gospodin Živkov i ministar zdravlja, Tomica Milosavljević, podneli ostavke. Deset dana javnost Srbije je suočena sa činjenicom da su potpredsednica Vlade i troje ministara u ostavci. To je potvrdila Vlada. Poslovnik Narodne skupštine je potpuno jasan i kaže da Skupština, bez obzira šta je na dnevnom redu, bez obzira da li raspravlja o budžetu, o nekom zakonu, o tome da bi trebalo nekome skinuti imunitet, obavezna je da konstatuje ostavke ministara koje su podnete. To kaže Zakon o Vladi, ali isto tako kaže i Poslovnik. Sinoć sam više puta tražio da ovde bude saopšteno da te ostavke nisu podnete i poslanici Demokratske stranke bi ušli u ovu skupštinu. Dakle, rekao sam da izaberete, može da izađe gospodin Albijanić da to saopšti, može da izađe neko ko predsedava, gospodin Mihailović, ali to se nije dogodilo. Onda smo dobili u pola noći papire, ove četiri ostavke, i kao što možete da vidite, to je javnost videla u toku dana, 2. oktobra je u Skupštinu ušao papir koji kaže: "Ovim obaveštavam da sam podneo ostavku na dužnost ministra finansija u Vladi. U prilogu vam dostavljam kopiju ostavke koju sam 1. oktobra 2006. godine predao predsedniku Vlade". Ima i drugi stav, da vam pročitam radi korektnosti: budući da ste raspisali referendum za potvrđivanje novog ustava Republike Srbije, molim vas da Narodna skupština konstatuje ostavku odmah nakon referenduma. To bi bilo u radu, ali niko nema pravo, niti onaj ko ostavku podnosi, niti predsednik Narodne skupštine, niti potpredsednik Skupštine koji ga menja u njegovom odsustvu, da menja zakon i da menja Poslovnik. Ne može niko da podnosi ostavku, a da bira trenutak kada će ta ostavka biti konstatovana na Skupštini, jer ne postoji takva odredba u Zakonu, i to je istina. Kada smo tražili da uporedimo ove papire sa originalnim dokumentima, da dam krajnji razlog zašto juče nismo ušli u skupštinsku salu, saopšteno nam je da su te ostavke kod predsednika Skupštine Predraga Markovića, a da niko ne može da pronađe predsednika Skupštine Predraga Markovića. Mislim da se i gospodin Predrag Marković bori protiv organizovanog kriminala, a ne možemo da ga pronađemo, nestao je kao ''jaje s groba''. Dakle, danas kada smo dobili konstataciju od potpredsednika Narodne skupštine Vojislava Mihailovića, da u formalno-pravnom smislu ne postoje ostavke u skupštinskoj proceduri, prosto narodski rečeno, nisu podneli ostavke, ušli smo u ovu salu i mi ćemo naravno učestvovati, efikasno i konstruktivno, u završavanju ove tačke dnevnog reda, da bude skinut imunitet licu koje je osumnjičeno za teška krivična dela. Vlada Republike Srbije je pala! U ovoj skupštini vladajuća većina ne može da skupi 126 poslanika. Ali, vladajuća većina, koja to u stvari nije, imaće uvek podršku Demokratske stranke za stvari koje čuvaju državne interese, a to je borba protiv kriminala, ali vladajuća većina mora da govori istinu, ne sme da obmanjuje javnost, ne sme da obmanjuje poslanike Narodne skupštine, i mi moramo da imamo jasnu predstavu o tome da li su u Vladi Srbije ovi četvoro ljudi i dalje ministri ili nisu . Dakle, ispostavilo se da jesu ministri, ali slagali su. Hvala vam lepo.
Momenat samo, vi tražite repliku, ali imamo još po Poslovniku gospođu Stojanović-Plavšić.
Izvinjavam se, ali zaista imam potrebu da pojasnim sve ovo o čemu pričamo. Dakle, ministri G 17 plus su podneli ostavke. Ministri G17 plus su podneli ostavke, ponoviću to još jedanput. Jasno smo rekli zašto smo te ostavke podneli; zato što je G17 plus ušao u Vladu da ostvari svoje ciljeve, da uvede Srbiju u Evropu. G17 plus, u svim svojim ministarstvima, uradio je sve što je mogao da taj cilj ostvari. U trenutku kada je to postalo neostvarivo, mi smo dali rok i rekli smo, izlazimo 1. oktobra ukoliko pregovori ne budu nastavljeni. Ostavke naših ministra važe od 1. oktobra, i oni su predati premijeru i Skupštini. Molim vas, kako smo svi svedoci toga šta se to u našoj državi dešavalo poslednjih mesec dana i kako je, razumeli smo, postojala opšta saglasnost svih stranaka u ovom parlamentu, da postoji cilj iznad svih ciljeva, a to je donošenje ustava, pred javnošću ministri G17 plus potvrdili su da su spremni da, kao ministri u ostavci, obavljaju svoje funkcije do završetka referendumskog procesa. Mislila sam, dame i gospodo, da je Ustav iznad svih drugih stranačkih i političkih ciljeva u Srbiji u ovom trenutku. Danas ste povrdili da to nije tačno, danas ste povrdili da to nije tačno, i da iznad svih interesa stoje stranački interesi. Jer šta želite da radite danas. Želite da okrivite G17 plus da laže građane Srbije, to nije tačno, dame i gospodo. Dakle, to nije tačno! Ukoliko se svi složimo da je prvi cilj Srbije u ovom trenutku Ustav, spremni smo da radimo dalje. Ukoliko se ne slažemo oko toga, ukoliko su vam stranački ciljevi iznad toga, nismo spremni da radimo dalje. Izvolite, konstatujte ostavke u parlamentu, ukoliko smatrate da je to iznad Ustava. Ili ćemo svi zajedno raditi na referendumskom procesu i nećete prozivati G17 plus na takav nečastan način, ili ćete konstatovati ostavke ukoliko vam je to važnije. Ako želite i ako vam je važnije u ovom tarenutku ko će biti ministar, da se predlože novi ministri i ako želite u ovom trenutku da destabilizujute Srbiju, izvolite, konstatujete ostavke, ostavke su na stolu.
Gospodin Krasiću, vi imate preimućstvo, ali koliko shvatam ustupate gospodinu Vučiću. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne razumem zašto ste se toliko uznemirili. Naime, predsedavajući je samo konstatovao da ste vi i dalje ministri, zašto se vi sekirate dalje. Nastavićete dalje ono što ste i do sada radili. Ono što je narod ustanovio, to je da su u ''laži kratke noge''. To je stara poslovica i sada su ljudi videli kako to izgleda, i tu velike filozofije nema. Sa druge strane, vi nama kažete, ajde Ustav nam je najvažniji zadatak, ajde svi da se bavimo Ustavom, a nemojte stranačkim stvarima. Nisam video sliku Tomislava Nikolića na autoputu i na ulicama Beograda nego sam video sliku Mlađana Dinkića, gde se Ustav ne pominje. Prvo je svoju sliku napravio, pa će onda da misli o Ustavu. Pa vi nekome govorite, sram vas bilo, o brizi za ustav i za državu.Moram da priznam da baš nešto i ne lečim na sebe, mnogo su radili u foto-šopu, ali to sada nije važno. Ustav nisam video da vi negde pominjete. Pitam predstavnike vlasti u Srbiji, kažete to je moglo sinoć. Sednica je zakazana za 18,00časova, u 21,00 časova se predsednik dogovarao kako i na koji način da odštampa papire i da ih podeli narodnim poslanicima, tek su u pola deset stavljeni na klupe. Vi nama prebacujete bilo šta, vi ste većina ljudi, to govorite narodu i svima da imate većinu, vi obezbedite sve, mi nećemo ništa da vam obezbedimo. Mi smo opozicija, mi nećemo ništa da vam obezbeđujemo, gonite kriminal, druge puštajte, ili gonite i radite šta god hoćete, naše je da vam kažem šta o tome mislimo. Hoćete da vas pitam, šta je sa aferom aerodrom. Bili su uhapšeni, sada ćete da čujete kako su bili uhapšeni. Bili su uhapšeni, posle 24 sata - svih 12 uhapšenih su pušteni. Zašto? Zato što su bliski i nekadašnjim i nekima u današnjim političkom establišmentu, krađa od 18 miliona evra, kako su u krivičnoj prijavi ustanovili policajci, nije dinara ljudi nego evra. Niko nije bio u pritvoru, proces da se završi na ''sveti nikad''. Šta je sa Janjuševićem i Kolesarom? Onaj Kolesar mislim da nema nijedne stvari u kojoj nije bio umešan. Otvori se bilo koja cementara, njemu išle pare. To je ono što se vidi preko računa, to je ono što nije bilo u kešu, to se ne vidi. Država tu nema interes da se obračunava sa kriminalom. Šta je, dame i gospodo, sa koferašima? Je l' vi znate da je Dejan Simić, savetnik u Narodnoj banci Srbije, u avgustu službenim automobilom, jednim od najskupljih službenih automobila, otišao na Sveti Stefan, kockao se celu noć i sutradan ujutru se vratio nazad. Pitam vas, da li je to moguće, dame i gospodo? Nemam ništa protiv. Samo bih voleo da zajedno sa ovim što je sprečio da Merkator kupi, da zajedno sa njim apsite i ove što su uzimali od Merkatora. To sam metaforično rekao, pošto nemam pojma ko je tu šta od koga uzimao. Još nešto da vam kažem, ni jednog od ovih ljudi, od Gorana Kljajevića, do ne znam koga, nikad u životu video i čuo nisam, što se može lako proveriti. Vi razmislite kome ste i šta govorili na bilo koji način, ali nemojte da postoji dobra mafija, mafija koja nam odgovara i koja nam prija, posebno ona koja ima mnogo para kada se izbori približavaju, pa da nešto daju, a da postoji loša mafija, koja bi mogla da nam služi u predizbornu svrhu, da kažemo - evo kako se sa njima obračunavamo. (Predsedavajući: Vreme.) Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, kod mene su osećanja pomešana. S jedne strane, dobro je da smo isterali na čistinu da vlast ne govori istinu, da su nas lagali predstavnici vlasti, da su lagali o svojim ostavkama. S druge strane, tužan sam što će kao ministri još jedno vreme da maltretiraju građane Srbije, ali slede izbori i posle izbora više nikada to neće moći da čine. Hvala najlepše.
Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku. Gospodine Krasiću, izvinjavam vam se, vi ste se ranije javili, ali više je njih odjednom, pa sam vam možda redosled poremetio. Izvolite.
Gospodine Mihajloviću, pozivam se na član 100. Poslovnika Narodne skupštine i upozoravam da je povređen ne samo član 104, nego sijaset članova ovog našeg poslovnika. O čemu se radi? Moram da podsetim poslanike da, kada se donosio Zakon o Vladi, bila je oštra debata oko pitanja ostavke. Ukazivali smo na jedno rešenje koje možda malo odudara od onoga što je napisano u Poslovniku. S obzirom da se Zakon o Vladi direktno primenjuje kada je ova situacija, samo bih vas podsetio šta je navedeno u članu 23. stav 2. Zakona o Vladi - Narodna skupština na prvoj narednoj sednici, bez rasprave, prima k znanju; znači, ne konstatuje. Molim vas, obavestite Vojislava Koštunicu da ova četvorica nisu više ni potpredsednici, nisu više ni ministri. Znači, mi smo primili k znanju. Kako smo to primili? Eto, sinoć se pojavilo. Dobili smo papire i sad kaže ovako, naslov - Poštovani gospodine predsedniče, obaveštavamo vas da podnosim ostavku. Imamo četiri ostavke. Ostavka nije moguća sa raskidnim ili nekim odložnim uslovom. Ona ili postoji ili ne postoji. Ostavke postoje. Mi smo ih primili k znanju još sinoć, danas smo samo formalno-pravno, pošto ste otvorili, imali veći broj poslanika. Znači, obavestite ih da oni više nisu ministri. Sada kaže - ministar koji je podneo ostavku dužan je da vrši tekuće poslove dok mu ne prestane mandat. Njima je prestao mandat. Obavestite Koštunicu da treba da odredi rezervne ministre koji će da vode ove resore. To je u vašem zakonu, gospođe i gospodo legalisti. Pridržavam se vašeg propisa. Molim vas, opozicija nikad ne može da bude kriva da li postoji kvorum ili ne postoji. Opozicija nikada ne može da bude kriva ako pada kiša napolju ili je sunčano. Onaj koji je vlast, on obezbeđuje 126 prisutnih poslanika, utvrđuje dnevni red i završava onako kako je naumio, verovatno u skladu sa zakonom. Te molim vas da obavestite gospodina Koštunicu o ovome što je već faktički urađeno. Gospodine Mihailoviću, mislim da ste morali da neke poslanike upozorite, prvo onog poslanika koji vas je prevario da formalno-pravno ne postoje ostavke. Kao što vidite, one postoje. Sad ne ulazim u ove formalne stvar o kojima je sinoć bilo priče, da li je falsifikat ili nije falsifikat. Ako je falsifikat, dajte da skinemo imunitet onome ko je falsifikovao. I dalje imamo tačku dnevnog reda - skidanje imuniteta. Kad smo već tu, da sve kriminalce u jednom mahu skinemo. Nemojte sada ovako. Sada imamo dokazani falsifikat i svi se pravimo kao da ništa nije bilo. Pa je vas neko prevario da formalno-pravno ne postoji. Onda je jedna gospođa izašla i lepo i slikovito nam objasnila da su ostavke date. Znači, primili smo k znanju. Obavestite Koštunicu da ima rok od 15 dana da predloži nove ministre, u skladu sa zakonom. Kojim zakonom? Onim koji ste vi predložili, onim zakonom kojim ste vi usvojili. Poštujte vaše propise. Ne možemo mi bez vladavine prava u Evropu. Mada, moram da vas podsetim, imamo problema sa Evropom, kasnimo zbog kvoruma.
Gospodine Krasiću, mislim da sam bio jasan kada sam rekao da u formalno-pravno smislu ne postoje u skupštinskoj proceduri. Molim vas, nemojte ono što je jasno da pravimo iznova nejasnim. Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, izvolite.
Poštovane kolege narodni poslanici, sinoć smo ovde, čekajući početak sednice, bili u dilemi zašto je predsednik Narodne skupštine ovlastio jednog od potpredsednika i da zakaže sednicu i da vodi ovu sednicu, a danas mi je apsolutno jasno da je Predrag Marković pobegao sa ove sednice jer ga je bilo sramota da ovoj sednici prisustvuje. Razlog za takvo razmišljanje i ovakav zaključak jeste upravo ovaj akt koji smo dobili, odnosno ove ostavke koje smo dobili, koje nisu zavedene, a koje ukazuju da je predsednik skupštine prekršio Poslovnik i član 28, gde jasno piše da on mora da se stara o primeni Poslovnika, a to znači i na sednici i van sednice. Očigledno je da je on ove ostavke držao u fioci, da ih nije dao na zavođenje i da obmanjuje Narodnu skupštinu i javnost, samim tim što ih danas nije izneo pred parlament, on ili bilo ko drugi koga je ovlastio, i konstatovao ove ostavke, i ne bi bilo nikakvih priča o tome. Stoga mislim da su se potpuno stekli uslovi da se izglasa nepoverenje predsedniku Skupštine. Spremna sam da sa kolegama iz poslaničkog kluba SRS razmotrimo tu mogućnost i podnesemo takav zahtev, iako sumnjamo da će ikad doći na dnevni red, ali neka ostane za istoriju. Očigledno je da je predsedniku Narodne skupštine, kao članu G17 plus, bilo jednostavnije da nešto što je dobio, a što mora da dobije zavodni pečat, i mora da dobije svoj broj i moralo je danas da bude ovde na sednici, da se konstatuje prestanak mandata tim ministrima koji su ostavke podneli, učinio nešto što je protivzakonito. Sad vas pitam - da li je moguće da mi u parlamentu možemo da vršimo svakakav kriminal, a ovo takođe smatram kriminalom, kao i krađu onih glasova iz Bodruma, Soluna, odakle već, koji takođe nisu dobile nikakav epilog na sudu, jer nemoguće je da su se krali glasovi u vreme bivšeg DOS-a, ovde u parlamentu, a da Pajtić to ništa nije znao, pošto Aligrudić sigurno sve zna šta se ovde dešava u parlamentu i u dosluhu je sa predsednikom Skupštine. Pajtić nije kriv nizašta. Predsednik Republike je svojevremeno rekao kao predsednik stranke - jeste sa tim ćemo se obračunati unutar naše stranke, ali "vrlo važno". A što su tamo neki guverneri Narodne banke izabrani sa tim glasovima i što su donošeni neki zakoni o radu, sa nepostojećim glasovima, što svi trpimo posledice takvih zakona ili smo trpeli posledice - to nikoga ne interesuje. Ako mi ovde krademo i vršimo razni drugi kriminal, pa šta onda možemo da očekujemo onda da se dešava u društvu. Ne dajemo nikakav primer građanima Srbije ovakvim svojim ponašanjem. Ako ste očekivali da će Srpska radikalna stranka da vam obezbeđuje kvorum, onda ste se grdno prevarili. Mi nismo odgovorni ni za šta. Mi smo juče bili u parlamentu, iako smo telefonskim porukama dobili saziv sednice, dakle ne onako kako bi to zaista trebalo, zbog hitnosti mi smo došli u parlament - onda vas gospodo nije bilo. Kada vas bude ovde 126, mi ćemo da uđemo i vrlo dobro znate da se tako ponašamo oduvek, kao opoziciona politička partija. Mene brine druga stvar. Da li je moguće da Vojislav Koštunica može da radi šta hoće, da izvrši državni udar, da u Vladi drži neke ministre koji nisu ministri, da sada drži opet ove koji su podneli ostavke, a da nisu ministri, da funkcioniše kao da se ništa nije desilo? Pa valjda prvo moramo da obezbedimo - da parlament bude legitiman; da svaki poslanik bude legitiman; da svaki član Vlade bude legitiman da kažemo da imamo Vladu. Šta sada mi imamo? Ljudi, mi nemamo ništa. Mi nemamo Vladu. Ne mogu ovi ministri ništa da rade, s jedne strane. S druge strane, pokrio ih je predsednik Skupštine svojim kriminalnim radnjama. I da vidimo ko je šta falsifikovao ovde u ovoj skupštini. Ako hoćete da govorimo o suštini kriminala, treba pre svega da se pozabavimo šta ko ovde kod nas u parlamentu, pre svega, radi u skladu sa zakonom ili krši zakon. Taj ne treba da snosi samo političke konsekvence, već ovo krivično delo koje je učinio gospodin Marković postoji u Krivičnom zakonu i ima svoje obeležje, pa neka pravnici kažu šta je to, neka podnesu krivične prijave, pa da vidimo kako će tužilaštvo da se ponaša.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković. Izvinjavam se mnogima koji su se javljali za reč, ali su svi iza gospodina Zorana Anđelkovića, pa će posle njega dobiti reč. Izvolite.
Dame i gospodo, ovde niko nije raspravljao o tome da li neko hoće da podnese ostavku ili ne. To smo mi kao poslanici raspravljali, ovde, a na Administrativnom odboru juče zamolio sam gospodina Petra Cvetkovića da nas obavesti o tome - da li u skupštinskoj proceduri postoje ostavke ili ne. Bilo bi sve u redu da gospođa, naša koleginica, Snežana Stojanović-Plavšić, ponovo sada nije izjavila - postoje ostavke. U suštini ne postoje ostavke i smatram da to nije moguće. Zašto je to tako i zašto je samo pitanje jednog običnog marketinškog poteza ova stvar - pogrešnog marketinškog poteza, pogrešne agencije, koja je pogrešno savetovala. Da bi jedan dokument bio ovde u Skupštini raspravljan, da bi ušao u proceduru, da bi ga dobili na stolu kao poslanici, on mora da zadovolji proceduru, kao i ovaj dokument koji smo danas dobili za tačku dnevnog reda koji je zadovoljio tu proceduru, a ona se zove "zavodni pečat Skupštine Srbije". U ovom zavodnom pečatu Skupštine Srbije piše lepo datum, doduše i ovde je napisan datum i ništa više, a zatim piše organizacioni broj 28, pa onda broj pod kojim je zavedeno da može da se vidi u delovodniku da se vidi da je zavedeno, a to je 713-300-30-28/06, od 8. oktobra. To je validan dokument za nas poslanike. Dok je ovo što nam je dostavljeno samo papir koji sam mogao i na ulici da vidim i on za mene kao poslanika ne postoji - prema tome ostavke nisu podnete. Zašto je to tako? Pogledajte zavodni pečat Skupštine Srbije. Ovde piše da je to 2. oktobar, a ispod organizaciona jedinica ne postoji, prazno je, i nije došlo u skupštinsku proceduru. Kod broja je takođe prazno i može da se kaže ili je ovo neko držao u fioci ili drži u fioci. Objektivno, to nije došlo u skupštinsku proceduru. To samo marketinški neko hoće da objavi da je podneo ostavku, a da to ne dostavi Skupštini, da ne uđe u proceduru i da se ne preda da se zavede u skupštinskoj službi i to je problem onih koji su to uradili. Vi objektivno niste podneli ostavke u skupštinskoj proceduri, niti od vas neko traži da ih podnesete ili ne podnesete.Kada ih podnesete, postojaće, a sada za mene ovaj papir ne postoji.
Reč ima narodni poslanik Snežana Lakićević - Stojačić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, jako je teško sada obrazlagati ili razmišljati o tome kako početi ovo izlaganje, jer gotovo svi smo dovedeni u zabludu od predsedavajućeg - da ostavke formalno nisu podnete. Uvažavajući poslanički legitimitet gospođe Stojanović-Plavšić, ona je saopštila da ostavke jesu podnete. Sada bih analizirala formalno-pravne nedostatke u ostavkama koje ste imali prilike da vidite. Ostavka bilo kog ministra, koja je upućena Vojislavu Koštunici, kao predsedniku Vlade, ima pečat Vlade Republike Srbije od 29. septembra 2006. godine, dok na papiru koji je kucan u kabinetu ministara, svakog pojedinačnog ministarstva, stoji datum 1. oktobar 2006. godine. Do sada smo znali da postoje blanko ostavke, a sada znamo da postoje i blanko papiri sa zavodnim pečatima, na koje se kasnije otkucava šta se hoće, sa datumima koji se kasnije, sa pretpostavkom, smatraju opravdanim. Kako je moguće imati zavodni pečat u pisarnici Vlade Republike Srbije tri dana pre nego što je neko otkucao papir kojim podnosi ostavku? Ni u kabinetu ministra finansija, ni u kabinetu drugih ministara ne postoji delovodni broj pod kojim su ostavke zavedene. Isto se dešava i sa ostavkama koje su predate republičkom parlamentu, Skupštini Srbije, gde stoji pečat od 2. decembra, a takođe ne postoji delovodni broj. Takođe, delovodni broj ne postoji ni u ministarstvima iz kojih su poslati ti papiri. Znači, nigde formalno-pravno nijedan papir nije zaveden. Ko u ovoj državi ima diskreciono pravo da iz zvaničnih državnih organa šalje bilo kakvu poštu, a da je ne zavede kao poslatu poštu, i ko u ovoj državi ima pravo da u bilo kom organu primi bilo koju poštu, a da je ne zavede kao primljenu poštu? Formalno-pravno ovde ništa ne postoji - ni Skupština Srbije, ni Vlada Republike Srbije, i formalno-pravno, gospodine predsedavajući, vi ste sve nas doveli u zabludu, ali ste nam otkrili istinu da mi imamo ozbiljan problem sa funkcionisanjem svih državnih organa u Srbiji u ovom trenutku. Žao mi je, jer znam da među poslanicima G17 plus sede časni ljudi, prijatelji, koji su iz poštenih pobuda ušli u političku priču i borbu za demokratizaciju Srbije. Takođe mi je žao, kao i svima nama ovde, što sada pričamo priču koja nije trebalo da bude tema u ovom parlamentu. Svi smo gledali da su ministri i potpredsednici iz G17 plus podneli ostavke. Pokušali smo da verujemo da to što su rekli jeste tačno. Danas svako od nas ima ozbiljnu sumnju u svakoga ko je govorio jedno ili drugo. Dame i gospodo poslanici, na osnovu mnogih nejasnoća, a saglasno Poslovniku Republičke skupštine i pravu svakog poslanika da podnese određeni predlog, pozivajući se na član 226, predlažem da se potpredsednica Vlade, gospođa Ivana Dulić-Marković, ministar finansija, ministar poljoprivrede, ministar zdravlja, od strane predsedavajućeg, pozovu pred parlament, pred narodne poslanike ove skupštine i daju izjavu o tome šta je tačno. [[Aplauz.]] Mi smo juče pokušavali da izvršimo uvid i uporedimo, kao ozbiljni ljudi i dobri pravnici, fotokopije koje su nam dostavljene sa originalima. Objašnjenje koje smo dobili je da gospodin predsednik nije tu, a verovatno je s pravom na putu. Rekli smo, u redu, nije tu predsednik, ali pretpostavljamo da originali postoje u skupštinskoj službi. Onda su nam rekli, postoje, ali su u sefu. Pa o kej, otključajte sef. Jeste, ali je ključ od sefa kod predsednika Predraga Markovića. Pa dobro, idite pa uzmite. Pa ne znamo gde je predsednik Predrag Marković. Saglasno svemu tome, molim vas, predsedavajući, da stavite na glasanje - izjašnjavanje narodnih poslanika po predlogu poslanika Demokratske stranke - da se, saglasno članu 226, ministri i potpredsednica pozovu u Skupštinu Srbije, odredite pauzu dok oni ne stignu, i da čujemo njihovo lično objašnjenje o stvarima o kojima danas raspravljamo. Zahvaljujem. [[Aplauz.]]
Gospođo Snežana Lakićević-Stojačić, mislim da je sasvim jasno data formulacija, čak u saglasnosti sa vašim šefom poslaničke grupe, tako da, molim vas, gospodin Anđelković je delom, čini mi se, objasnio ako vam pre toga nije bilo jasno, da službena pošta postoji, da postoji način kako se dopisi u Narodnu skupštinu Republike Srbije šalju, kako se u proceduru uzimaju. To ovaj papir koji je do nas stigao sigurno nije zadovoljio one pretpostavke koje je morao da zadovolji, on za nas formalno-pravno ne postoji i u skupštinskoj proceduri formalno-pravno nije. Tako da zaista nemoj da pričamo o nečemu što ne postoji formalno-pravno, jer bi nas vodilo sve drugo u proizvoljnost, a ne želim tim putem da idem. (Snežana Lakićević-Stojačić, sa mesta: Morate da stavite moj predlog na glasanje, po Poslovniku.) Konsultovaću pomoćnika sekretara i ako je to moja dužnost, staviću na glasanje. U međuvremenu, evo, gospodin Aleksandar Vučić, po Poslovniku ima reč.
Snežana Lakićević-Stojačić mora da ispravi svoj zahtev, mora odavde sa ove govornice da traži da se izjasni da bi bilo po Poslovniku. Ako je tražila sa govornice, onda morate da stavite, ali ako je tražila sa govornice, pažljivo sam slušao, voleo bih da jeste, nisam siguran, svejedno, mi ćemo glasati za to. Ali, za nas je važna jedna stvar, gospodine Mihailoviću. Ako ste vi ovo rekli, dakle, da stvari stoje ovako, da ne postoje nikakvi uslovi, zato što nije u skladu sa zakonom i pozitivnim pravnim propisima predat akt ostavke Narodnoj skupštini Republike Srbije, što nas onda sprečavate ili bilo ko drugi što nas sprečava da ovima kažemo da su lažovi. Da li to znači da su sve vreme obmanjivali javnost? Da li to znači da ste vi sve vreme u stvari znali da nikakve ostavke ne postoje? To znači da ste vi sve vreme znali, Vlada nastavlja da vlada, a narode, mi vas lažemo. Nije narod lud, što ste nam davali te ostavke sinoć, ako kažete da ostavke ne postoje. Što ste nam davali na papiru ostavke, a kažete da ostavke ne postoje, ljudi moji. Pa jesmo li mi ludi ovde svi? Kažete da ne postoje ostavke, a malopre kažete, dostavili smo vam ih sinoć u 21,30. Ako ne postoje, u redu je, znamo, imamo lažove, a ako je sporno da li su u pitanju lažovi ili je u pitanju da laže zakon i skupštinska većina, da vidimo ko laže, stavite na glasanje ovaj predlog, pa neka dođu i neka se izjasne ministri. Ali, neka narod zna konačno, ili laže onaj ko je navodno podnosio ostavke ili laže onaj ko mu je štampao te ostavke, pa podelio poslanicima. Svejedno, vlast laže, kako god da okrenete i to je ono što je narod mogao da zaključi.
Izvolite, daću vam reč, samo da odmah, pre nego što ... (Miloš Aligrudić, sa mesta: Ne možete da date reč pre mene.) Momenat, gospodine Aligrudiću, imate pravo, ali mislim da ćemo dami dati prvenstvo. Saslušajte, pre nego što dobijete reč, član 226. na koji ste se pozvali - narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama itd, a nigde ne govori o tome da je predsedavajući dužan da to stavi na glasanje, tako da ako se pozivate na taj član zaista nemam tu dužnost. Izvolite.
Poslanik republičkog parlamenta ima pravo da traži da se glasa o svakom predlogu o kome se izjasni za govornicom republičkog parlamenta. Zaista je neozbiljno da sada, kada ste uvereni da nemate većinu, da stavite ovako nešto na glasanje, tumačite na drugačiji način. Formulišem sada, za svaki slučaj, svoj predlog: molim da se poslanici Narodne skupštine, saglasno članu 226, izjasne o tome da se pred Narodnu skupštinu i pred ove poslanike pozovu ministri i razjasni situaciju pred kojom smo se svi mi našli. Da li su ili nisu podneli ostavke na svoje funkcije u Vladi Republike Srbije? Molim vas da stavite ovaj moj predlog na izjašnjavanje.
Gospođo Snežana Lakićević-Stojačić, to zaista neću staviti, jer dužnost mi nije, ali će se Skupština izjasniti da li je predsedavajući povredio Poslovnik. Gospodine Aligrudiću, imate reč.
Ovako, ovo je replika na izlaganje gospodina Petrovića, ali pošto je toliko vremena prošlo od momenta kada sam zatražio repliku do sada, postavlja se pitanje smisla toga. Vidite, celu raspravu ovde vodimo o nekim pitanjima koja smo zamenili kao bitna u odnosu na nešto što smatramo nebitnim. Valjda je ovo zbog čega je sazvana Skupština nebitno, a ovo je bitno, pa onda o tome raspravljamo, koristeći normalno, to naš poslovnik omogućava, koristeći pravo na javljanje po Poslovniku, pa se tako i prijavljujemo za reč, tako se reč i dobija, i onda vrtimo jednu istu priču sve vreme. Molim vas, izreći ću ono što je bila moja replika, ona nije ništa naročito, čisto da bih stvar vratio u normalne vode. I da vas zamolim jednu stvar, ako možemo da privodimo ovo kraju i da se izjasnimo o onome što je na dnevnom redu. Kada se budemo izjasnili, pre zaključenja sednice možemo ovo da nastavimo do sedam uveče, ako hoćete. Dakle, nije nikakav problem, ali ajte da uradimo ono zbog čega smo ovde. Kratka replika samo u odnosu na jedan deo izlaganja, a to je pitanje mišljenja o stvari, a ne činjenica. Dakle, jeste vladajuća koalicija dužna da o okupi većinu da bi izglasala ono što želi, međutim, mi do sada u ove tri godine nismo imali praksu da za ovakve stvari vladajuća koalicija pribira svojih 126 poslanika da bi za ove stvari glasala, kao što je skidanje imuniteta, ili za nešto drugo što je od opšteg značaja. Kada je juče sazvana sednica, sazvana je sa predviđanjem da će svi narodni poslanici doći i prisustvovati toj sednici i da ćemo ovo izglasati. To isto se računa i za današnji dan, i mislim da, samo u tom delu repliciram, dakle da je bilo koja druga situacija u pitanju, bilo koja druga sazvana sednica Narodne skupštine gde nema kvoruma za odlučivanje, a koju je sazvao predsednik Narodne skupštine, poslanici ili Vlada Republike Srbije, ta primedba bi svakako stajala. Znači da bi mi onda bili krivi zbog čega nije bilo radnog kvoruma u 10,00 časova nego u 11,00 časova, zašto nismo u 14,00 časova skupili 126 poslanika, nego u 21,00 čas. Mislim da kada je reč o ovakvoj stvari, kada je ova sednica sazvana u dobroj veri, da ćemo svi biti zajedno za nešto, da je ta vrsta primedbe možda suvišna. To je ono što sam hteo da kažem i ništa drugo pod milim bogom, niti mi pada na pamet da dalje repliciram ili da učestvujem u ovoj polemici s bilo kim ovde. Stvarno vas molim da idemo i da rešavamo problem imuniteta. A ako neko ima volju, to je moj predlog svima vama, da ovu stvar dalje raspravljamo do tančina, to možemo svakako pre zaključenja sednice uraditi, po istom ono maniru po kome smo radili do sada, dakle javljanjem za reč po Poslovniku. Znači, to je način na koji možemo ovo da završimo i da radimo po tom pitanju i molim vas da se izjasnimo o onome što je bilo na dnevnom redu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović.
Na početku ove sednice Demokratska stranka je dobila odgovor na pitanje koji je tražila. Moram da konstatujem, nažalost, da poslanici G17 plus izlaze iz sale. Očigledno ne žele da učestvuju dalje u ovoj skupštinskoj sednici, ali to je njihova odluka. Dakle, na početku sednice smo dobili odgovor i taj odgovor je formulisao potpredsednik Skupštine tako što je rekao da u formalno-pravnom smislu ostavke poslanika, odnosno ministara G17 plus ne postoje. To je bilo dovoljno. Dakle, nisu podneli ostavke. U toku debate gospođa Plavšić je rekla da su te ostavke podnete. To je prva stvar. Videli smo da u međuvremenu, od trenutka kad je otvorena ova sednica Skupštine do, sad je tu negde oko 13,40, ministar finansija Mlađan Dinkić je izjavio nekoj od agencija da je podneo ostavku predsedniku Skupštine Predragu Markoviću. Predlog koji je gospođa Lakićević ovde dala je sasvim razuman i vrlo fer. Ukoliko postoji velika sumnja oko toga da li su ostavke podnete ili nisu, pa nema valjda ništa prirodnije i ništa bolje ne može da čuva dostojanstvo Mlađana Dinkića i njegovih ministara nego da dođu pred ovu skupštinu i da se izjasne pred narodnim poslanicima da li su podneli ostavke ili nisu podneli ostavke. Ništa čestitije, razumnije, i ništa što je više fer i u duhu parlamentarizma ne mogu da zamislim da može da se predloži. Prosto ne mogu da verujem da će Mlađan Dinkić sebi dopustiti da ne dođe pred ovu govornicu i da obavesti parlament i građane Srbije o tome da li je podneo ostavku ili nije podneo ostavku.
Gospodine Vučiću, pazimo na redosled, imamo dvojicu ispred vas. Meho Omerović, narodni poslanik isto po Poslovniku, gospodin Vladan Vučićević, pa vi.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo, za razliku od ministara u Vladi Vojislava Koštunice, poslanici G17 plus drže reč, napostili su Skupštinu. Oni su, kao što je već poznato, aktivirali svoje ostavke. To je dobra vest. Ono što prethodnih sat i po zbunjuje celokupnu javnost, to suobrazloženja koja čujemo od predstavnika vladajuće koalicije o formalno-pravnim razlozima da postoji ostavka, a sa druge strane smo čuli predstavnike G17 plus koji izlaze i tvrde da je ostavka podnesena. Što bi rekao naš narod, "ko ovde koga pravi ludim". Nažalost, to neodgovorno ponašanje je došlo do te mere da smo mi na početku današnje rasprave, a nažalost smo svi to zaboravili, čuli teške optužbe na račun svih nas prisutnih narodnih poslanika. Pojedinci iz stranke koja je napustila parlament su optužili poslanike u Skupštini Srbije da štite kriminalce i da destabilizuju državu. Ne verujem da u ovoj sali postoji bilo koji poslanik koji štiti kriminalce i koji ima nameru da destabilizuje državu, za šta smo optuženi u prethodnim izlaganjima. U svako doba dana i noći sam spreman da dođem u skupštinsku salu, da uradim ono što su mi građani poverili, a to je da se obračunamo sa organizovanim kriminalom, kao što volite da pričate, da glasamo za ukidanje imuniteta i određivanje pritvora kriminalcima, jer zakon mora da se poštuje. Ali, ako poštujemo zakon kada su u pitanju tužioci, kada su u pitanju drugi državni funkcioneri, onda očekujem da poštujemo zakon i kad suu pitanju poslanici, i kad su u pitanju ministri, u ovom slučaju iz G17 plus. Da su iz bilo koje druge stranke, isto bih govorio i isto bih se ponašao. Prema tome, onaj ko krši zakon mora da odgovara. Mi smo nažalost tokom jučerašnjeg dana, a i danas svedoci da najodgovorniji čovek za ovaj cirkus, to moram otvoreno i javno da kažem zbog građana Srbije, da ovaj cirkus od Narodne skupštine Republike Srbije napravio čovek koji se svime bavi samo ne ovom skupštinom. On je član Krunskog saveta, on je počasni predsednik, on putuje, on ima svoje privatne sefove, svoje fioke, on zaključava ostavke, on aktivira ostavke kad mu to odgovara, on ostavke sakriva kad mu to odgovara. Slažem se i sa dve uvažene dame koje su dale dva predloga, da se ukaže nepoverenje predsedniku Skupštine Predragu Markoviću, a isto tako da pozovemo ministre u Vladi iz G17 plus da pred ovim poslanicima i pred građanima Srbije kažu da li su oni podneli ostavke ili nisu, kako bismo jednom zasvagda prestali da pravimo magarcima građane Srbije. Nisu nas zato birali, verujte mi na reč. Eksperti u manipulaciji prvo su nepostojeće ostavke, setite se, aktivirali i proglasili za validne. Sada ostavke koje su zavedene, i koje su ovde sve moje uvažene kolege prethodno koji su govorili za ovom govornicom i pokazivali, hoće da smatraju kao da ne postoje. Možda će optužiti Mlađan Dinkić nekoga da je falsifikovao ovu njegovu ostavku. Sve je moguće. Od njih možemo sve da očekujemo. Ono što ću poslednje reći, nemojte se iznenaditi da posle referenduma u Srbiji, posle dana kada u ovoj sali svečano budemo proglasili ustav Republike Srbije, dobijete jedno novo pismo, koje će ovoga puta biti uredno zavedeno na pisarnici Republičke skupštine, u kojoj će stajati da, gospodine predsedniče, obaveštavamo Vas budući da je referendum uspeo i da još niste dogovorili datum raspisivanja izbora, molim da naše ostavke konstatujete onoga trenutka kada se dogovorite i kada raspišete izbore. To mi sve liči na ove eksperte. Dakle, podržavam predlog uvažene koleginice Snežane da napravimo pauzu, da pozovemo potpredsednicu Vlade i ministre iz G17 plus da nam za ovom govornicom objasne, je li neko falsifikovao njihove potpise, da li su oni podneli ostavke ili nisu podneli ostavke, jer verujte mi neko zbog ovoga konačno mora da odgovara. Dara je prevršila meru. Hvala vam najlepše.
Narodni poslanik Vladan Vučićević. Za vas objašnjenje, gospodine Omeroviću, da ostavke u Skupštini nisu zavedene, da ovaj papir nije prošao kroz poštu, da nemamo delovodni broj, da nemamo informaciju od sekretara da je u Skupštini prošlo onu redovnu proceduru. Dobićete repliku. Izvolite, gospodine Vučićeviću.
Dame i gospodo poslanici, svakoga dana na medijima čujemo visoke funkcionere pojedinih stranaka koji pričaju i puna su im usta da je pitanje svih pitanja u ovoj državi donošenje ustava. Tačno je, složili smo se svi ovde zajedno u ovoj skupštini, sa 242 glasa, da je pitanje svih pitanja, budućnosti Srbije i istorijske distance između prošlosti i sadašnjosti i budućnosti, donošenje ustava. Naravno, i ova današnja sednica na neki način pokazuje da je politički partijski interes ipak iznad i najbitnijih pitanja koja se tiču svakoga pojedinca u ovoj državi, a to je ustav. Meni je drago što sam poslanik Nove Srbije, partije koja u ove dve i po godine nikada nije ni trgovala, ni uslovljavala nijednu političku partiju. Časno i pošteno, u interesu građana Srbije, obavljala je svoj posao, i kao poslanici, a naravno i naše ministarstvo, Ministarstvo za kapitalne investicije. Verujte mi da sam kao čovek danas iznenađen koliko su sitni ti partijski interesi i koliko mi želimo da zaboravimo šta je stvarni interes građana Srbije. Stvarni interes građana Srbije jeste taj referendum 28. i 29, da se donese ustav koji treba da napravi distancu između prošlosti i obezbedi građanima bolju budućnost. No, naravno, puki formalizam u ovom trenutku dolazi do izražaja. Partijski interesi takođe, zaboravljajući da pri tom građani Srbije, posmatrajući nas danas kako se mi ponašamo, 28. i 29. treba da izađu i podrže ono što smo pre 15 dana u ovoj skupštini označili kao prioritet prioriteta za Srbiju i masovno glasaju taj ustav, koji opet ova skupština treba i mora verifikovati. Prema tome, dame i gospodo poslanici mislim da se ipak treba vratiti prioritetima i na neki način okončati ovu sednicu Skupštine, uz saznanje, kako to građani znaju, i zaklinjanje svih partija ovde ponaosob, i poslanika, da je drugi prioritet, posle ustava, a naravno u prethodnom periodu apostrofiran kao privi prioritet - borba protiv kriminala. Moramo se složiti, bez obzira na formulaciju koja može da se tumači da li je pravna ili nije pravna, da li neko može podneti ostavku i oročiti trenutak podnošenja ostavke, da borba protiv kriminala je nešto što treba da bude prioritet svih narodnih poslanika i naravno svih onih ljudi kojima je čast i poštenje na srcu. Prema tome, smatram da na neki način svi ćemo snositi jednu krivicu što osoba koja je optužena u ovom trenutku će biti na slobodi, samo zato što nismo našli konsenzus ovde, izglasali, naravno, skidanje imuniteta pomenutom gospodinu. Za ove rasprave, kakve su bile na ovoj sednici, biće vremena u predizbornoj kampanji. Još jednom naglašavam da mi je drago što sam poslanik stranke koja nikada nikoga nije ucenjivala. Hvala vam.
Samo momenat, javljao se prvo gospodin Nikola Milošević, narodni poslanik. Molim vas, pratim redosled kako ide. Gospodine Vučiću, dobićete reč, a Vi pošto imate repliku, gospodine Omeroviću, iza njih. Imate predlog? Samo da pitam gospodina Miloševića, da li dozvoljavate da gospodin Vučić iznese jedan predlog pre vašeg izlaganja? Izvolite, gospodine Vučiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto neko hoće s jedne strane da kaže kako ovo pitanje nije važno, a drugo pitanje je najvažnije na kugli zemaljskoj. Ljudi, ovo o čemu mi pričamo sada je organizovani kriminal najvišeg stepena, u kojem se nalaze najviši predstavnici organa vlasti. Pitam vas, kako može televizija i jedna i druga da napiše ministar ako nije ministar, pa da troši pare ministarske, a nije ministar? To je valjda kriminal koliko sam naučio i koliko mi se čini. Mi smo ušli u neku vrstu političke ludnice ovde. Oni koji su na zajedničkoj listi ulazili u parlament jedni druge najžešće napadaju, svakojaka čuda se dešavaju. Mislim da građanima ništa nije jasno. Da bi ljudi razumeli o čemu se ovde radi, jer besmisleno je da očekujete nastavak, jer oni sa kojima treba bilo šta da izglasavate napustili su skupštinsku salu, valjda uvređeni što su provaljeni da su lagali. Ne znam koji je dodatni razlog. Valjda oni koji nam najviše pričaju i sole pamet o državnim interesima prvi su okačili svoje slike - joj što sam lep, pa još malo i kosu zafarbali da budu još lepši. Mi, dame i gospodo, odmah da vam kažem, u referendumskoj kampanji bavićemo se referendumom jer je to državno pitanje. Mi se bavimo našom državom, jer za srpske radikale Srbija pre svega je najvažnija i nemamo drugu temu. Ali, to ne znači da ćemo da pristanemo na to da metodama organizovanog kriminala prihvatamo - e, ajde sada nije važno, a jesu, a nisu ostavke. Pa, ili jesu ili nisu? Dok to ne raspravimo, predlažem vam, gospodine predsedavajući, jer ovo zaista nije više ni cirkus, kad je cirkus bezopasno je i zabavno za narod, ovo liči na pomalo političku ludnicu, jer svi znaju da slede izbori i sad može mimo zakona da se radi šta hoće, ko kako hoće, samo je važno koliko će mandata da imaju. Molim vas, gospodine predsedavajući, da napravite pauzu, da se vidi postoji li mogućnost da se izađe iz ovog ćorsokaka, hoće li nešto da kaže njegovo veličanstvo ministar Dinkić i njeno veličanstvo ministarka Dulić, pa da nam na bilo koji način saopštite kako da nastavimo ovu sednicu. Jer, da me ubedite da je ovo manji kriminal ili manje opasna stvar od onoga što je ovaj sprečio "Merkator" da uzme on, pa uzeo neki drugi kriminalac ili ne znam ko, teško. I teško bilo koga u Srbiji da uverite. Rešimo ovaj problem, da idemo na pauzu, da vidimo kako taj problem može da se reši, pa da nastavimo u toku dana. Neće poslanici ići nigde, niko od nas nema preča ni pametnija posla od ovoga. Za nas je Narodna skupština i interes građana Srbije najpreči interes, a to treba da shvate svi. I oni koji su napustili sednicu naljutivši se na ne znam koga moraju da znaju, možda su podneli ostavku, stvarno ne znam šta su uradili, niko živ ne zna šta su oni uradili. Molim vas samo da mi pokažemo veću ozbiljnost i odgovornost prema građanima Srbije, zato što građani Srbije ovo gledaju, oni traže ozbiljan odgovor na ono što se danas događa ovde. Mi nemamo prava da ih zamajavamo dalje, nemamo prava ni da jedni drugima spočitavamo jednu ili drugu stvar, da se ovo razvlači unedogled, nego da vidimo - ili jesu ministri ili nisu, ili jesu poslanici ili nisu. Ovo sam vam rekao, gospodine Mihailoviću, zato što ovaj parlament, ionako ne sa previše ugleda, i to malo ugleda što ima izgubiće ga. Ne brinem za to, znam da će sledeći parlament biti ugledniji, između ostalog, i zbog toga što će biti još veći broj poslanika SRS, u šta sam uveren, ali vas molim da nivo našeg parlamentarnog života ne spuštamo baš na najnižu moguću lestvicu. Sazovite šefove poslaničkih grupa ili predstavnike da vidimo može li iz ovoga da se izađe, jer čini mi se da je ovo kraj i ove skupštine, i kraj Vlade Republike Srbije, i da već danas možemo da raspisujemo izbore. Zato ste dužni razjašnjenje i objašnjenje i narodnim poslanicima, i građanima Srbije, i ne toliko zbog nas ovde u ovoj sali, već pre svega zbog Srbije i onih koji žive u Srbiji, a čekaju naša rešenja. Hvala vam najlepše.
Gospodine Vučiću, predlog je usvojen. Za 10 minuta imaćemo sastanak u mom kabinetu, znači, svi šefovi poslaničkih grupa. Dajem reč gospodinu Nikoli Miloševiću, narodnom poslaniku. Izvolite.
Dopustite mi da kažem nešto sasvim kratko, hladne glave i bez podizanja tona. Molim, najpre, gospodina potpredsednika da nam pročita dnevni red koji smo danas usvojili, budite ljubazni.
To je jedina tačka dnevnog reda - Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Miloradu Cvijoviću, zameniku Republičkog javnog tužioca.
Dobro. Sad jedno pitanje koje je možda suvišno. Da li nas Poslovnik obavezuje da se držimo dnevnog reda koji smo prihvatili? Da. Dakle, u ovom slučaju o povredi Poslovnika može se govoriti samo ukoliko je dnevni red donesen mimo pravila koje Poslovnik propisuje. Ne može se, sa obrazloženjem da je Poslovnik prekršen, raspravljati o nečemu što nismo usvojili kao dnevni red. Ako usvajanje dnevnog reda nema nikakvog značaja, onda lepo molim da se ubuduće time i ne bavimo. Zašto bi uopšte predsedavajući stavljao na glasanje predlog dnevnog reda ako to nema nikakvog značaja? Dakle, da budemo sasvim otvoreni, određeni, ako pratite moje izlaganje. Sve vas strpljivo sam slušao, sa krajnjom pažnjom, nisam izgovorio ni jednu reč dok ste vi govorili, pa vas lepo molim da tako bude i sa ovim mojim izlaganjem. Dakle, tvrdim da je ovde najveći broj govornika, i nehotično, u stvari pozivajući se na kršenje Poslovnika prekršio Poslovnik, jer je otvarao raspravu ono što nije prihvaćeno kao dnevni red. Završiću jednim predlogom. Moj predlog je da, ukoliko želimo da se držimo onoga na šta nas obavezuje Poslovnik, da sve kritičke primedbe koje su ovde izrečene ostavimo za neku narednu sednicu Skupštine Srbije. Dakle, neka se podnese predlog da se održi, što je moguće pre, jedna sednica Narodne skupštine Srbije na kojoj će se raspravljati o svim ovim temama. Ako taj predlog bude usvojen, a nadam se da hoće, onda je rasprava o tim temama potpuno legitimna. Još jedna molba za gospodina predsedavajućeg. Njega, pre svega, obavezuje poštovanje Poslovnika. Onda lepo molim da gospodin predsedavajući, držeći se Poslovnika, okonča raspravu o onom što Poslovnik ne predviđa i da tako završimo ovu sednicu.
Hvala. Reč ima po Poslovniku narodni poslanik Miloš Jevtić. Pre nego što dam vama reč, mislim da je ovo razuman predlog, hteo sam da to i sam učinim, da zamolim poslanike ako možemo da se vratimo dnevnom redu, da što pre krenemo ka glasanju. Gospodin Anđelković će da predsedava, a mi idemo da se dogovorimo.
Izvolite, gospodine Jevtiću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, samo mala replika na ono što je rekao uvaženi kolega iz Demokratske stranke Srbije. Pored Poslovnika Narodne skupštine, postoji i Zakon o Vladi, o kome je govorio veći broj poslanika danas. Imamo član 23. ovog zakona, koji ću ovom prilikom da pročitam. Dakle, „Narodna skupština na prvoj narednoj sednici, bez rasprave, prima k znanju da je ministar podneo ostavku i time mu prestaje mandat.“ Da ne bismo sada ulazili u beskonačno tumačenje Poslovnika Narodne skupštine, predlažem ovom prilikom da u interesu države Srbije, ovog doma i funkcionisanja najviših državnih institucija, pre svega mislim Vlade Republike Srbije, mi danas utvrdimo istinu. Demokratsku stranku u ovom trenutku ne zanima da li je G17 plus u Vladi ili ne. Mi želimo da znamo istinu. Ovde smo dobili oprečna mišljenja, pre svega predsedavajućeg da su ministri u ovom trenutku podneli ostavku koja nema formalno-pravno dejstvo. Poslanica G17 plus nam je rekla da su ministri i potpredsednica Vlade podneli ostavku. Znači, jedini način da utvrdimo šta je istina, pre svega u državnom interesu, jeste da nam se neko od pomenutih ministara ili potpredsednica Vlade ovde obrati. Bez obzira što član 226. vama ne nalaže obavezu da pozovete potpredsednicu Vlade ili ministra, mislim da bi to bio najdelotvorniji način da istinu u ovom trenutku utvrdimo. Nadam se da će ova pauza i sastanak koji će održati rezultirati pozivanjem ministara da dođu u Narodnu skupštinu.
Zahvaljujem. Znači dogovorili smo se, pauza 10 minuta, pa nastavljamo posle toga.
Nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Meho Omerović, replika.
Prosto da čovek zaboravi šta hoće da kaže kada je u pitanju replika. Bila je replika na izlaganje predsedavajućeg koji nas je obaveštavao o tome da ovaj štambilj, pod kojim su zavedene ostavke ministara u Vladi iz G17 plus, uključujući i potpredsednicu Ivanu Dulić-Marković, u stvari nije ni zaveden, tako da sam hteo u tom trenutku da repliciram i kažem da treba dati pauzu kako bi se ovo uredno zavelo na pisarnici Skupštine Republike Srbije, jer osim datuma i štambilja Narodne skupštine Republike Srbije nema delovodnog broja, iako na izvodu iz delovodnika to postoji. Očigledno sada imamo čoveka koji će nam to sve objasniti, pošto se gospodin Predrag Marković, predsednik Skupštine, pojavio, stigao u Skupštinu iz inostranstva. Ne znam gde je bio, neko od predsedavajućih je rekao da ste na službenom putu u inostranstvu. Evo prilike da nas gospodin Predrag Marković, koji drži te ostavke u svom sefu, obavesti šta je istina, a šta nije.
Reč ima predsednik Narodne skupštine gospodin Predrag Marković.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodo potpredsednici, javio sam se po Poslovniku, jer je obaveza predsednika Narodne skupštine da da obaveštenja poslanicima koja su neophodna za obavljanje njihove dužnosti. U odnosu na to mislim da je nepristojno dobacivati gde je neko bio, jer upravo sam tu da vam kažem da sam bio sprečen. Nije inostranstvo Vrnjačka Banja, hvala bogu, i neće biti. Bio sam u Vrnjačkoj Banji, jer, kao što znate, obavljam posao predsednika Narodne skupštine koji ste mi poverili, a istovremeno na svom primeru pokazujem šta građani treba da rade. Kada vas pozovu na sud, makar kada vas pozovu sudije na proslavu 160 godina vladavine prava, morate da se odazovete. To su ranije preuzete obaveze. Ono što je važno, svi ste dobili jasno pisano obaveštenje, koje sam potpisao i dao potpredsednicima i sekretaru Narodne skupštine (nadam se da je to podeljeno pravovremeno), sa ovlašćenjem da se sazove i vodi od strane najstarijeg potpredsednika, gospodina Mihailovića, ako ima potrebe, sednica na kojoj bi se, ako se steknu uslovi, raspravljalo o tome da se preduzimaju istražne radnje zbog sumnji da je oštećena ne samo država, već i zaposleni u nekim firmama. Shvatio sam da ste u odnosu na to i postupili. U međuvremenu sam saznao da je postojala i politička polemika, povodom koje moram da vam kažem tri stvari. Vi znate da u obraćanju predsedniku Skupštine postoji forma – kada se nešto preda predsedniku Skupštine po Poslovniku ili zakonu, a tiče se nadležnosti nekog drugog tela u Skupštini, odmah se zavodi, kopira, šalje tom telu, a predsednik se sa time upoznaje prvom prilikom. U međuvremenu to može da izazove posledice. Kada je u pitanju privatna pošta, obaveštenja, ako predsednik treba da po tome postupi, on postupi u skladu sa zakonom. Ako ne treba da postupi po tome, onda o tome obaveštava onoga ko mu je pisao. Potvrđujem da je stiglo obaveštenje, i to posle javnog obraćanja predsednika Vlade, posle javnog obraćanja predsednika Skupštine. Raspisujući referendum, o kojem ste vi izglasali odluku, jasno sam rekao – u narednom periodu niko, a naročito državni službenici koji su dali zakletvu pred ovom skupštinom, ne može da radi manje, nego mora da radi više. U odnosu na to izgleda da ljudi nisu razumeli šta to pravno znači i dobio sam jedno obaveštenje. To obaveštenje formalno-pravno nije ostavka i ja sam, u skladu sa tim, usmeno obavestio, nisam prosledio poslanicima, jer je moja obaveza da, kada se steknu formalno-pravni uslovi, uđe u skupštinsku proceduru 24 časa pre nego što zakažem sednicu. Nijednu sednicu nisam zakazao. U odnosu na to ono što je konstatovao potpredsednik na početku sednice je tačno. Formalno-pravno ne postoje nikakve ostavke koje su ušle u skupštinsku proceduru. Drugo, o tome sam nameravao... Jer, nisam nameravao da u međuvremenu zakažem sednicu zbog obaveza koje smo svi mi preuzeli, jer znamo šta nam je važno, a šta nam je važnije, i pismeno ću obavestiti pošiljaoce. Treće, pošto je ovo Narodna skupština i ja sam za ovom govornicom i pošto kad god niste tu ne možete nešto lično da primite, sada obaveštavam: ja sam danas ovde. Sutra ujutru, zbog preuzetih obaveza, jer smo pre 50 godina pokazali solidarnost sa ljudima iz Mađarske, putujem u Mađarsku i vraćam se u sredu uveče, daće bog da stignem na utakmicu sa Jermenijom. Ako neko hoće da podnese ostavku, a da to treba da konstatuje Skupština, neka podnese danas do kraja sednice ili neka podnese od srede uveče kada sam ponovo ovde, a ja ću opet u roku od 24 sata, ako ona formalno-pravno to zadovoljava, da je prosledim poslanicima. Hvala najlepše što ste me saslušali.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče Narodne skupštine, da nije tužno, zaista bi bilo smešno. Ovo što ste nam ispričali, na koje utakmice ćete da idete i kada neko treba da vam se javi, a kada ne, to nema nikakve veze sa pravom i pravnim aktima. Gospodine predsedniče Narodne skupštine, kada neko podnese ostavku predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije, ta ostavka proizvodi pravne posledice trenutkom predaje, odnosno zavođenjem, time što postoji organizacioni, delovodni broj i sve drugo. To ne zavisi od toga da li ste vi na utakmici sa Jermenijom ili ste u Mađarskoj, Hondurasu ili bilo gde drugde. To je nešto što je trebalo da vam kažu danas na proslavi 160 godina vladavine prava, koje ste danas uništili i razorili, gospodine predsedniče. Moram da vam kažem, rekli su nam da ćete reći nešto drugo. Vi ste izašli i iznenadili nas. Ni to nije bilo mnogo pametno, a ovo je gore od toga. Dakle, izašli ste i rekli da to nisu formalno-pravne ostavke. Doneo sam zbog građana Srbije: Vlada, gospodin Vojislav Koštunica, 29.9.2006. godine, Ivana Dulić-Marković – obaveštavam vas da podnosim ostavku. Sa sve suzama u očima, 2.10.2006. godine – poštovani gospodine predsedniče, ovim vas obaveštavam da sam podnela ostavku na dužnost potpredsednika Vlade. Dakle, nije vaše da ulazite u to šta su oni još pisali kao svoje želje, jer institut kovertiranih ostavki ne postoji u srpskom pravnom sistemu. Onog trenutka kada su oni podneli ostavku, za vas je to, gospodine predsedniče, bezuslovna ostavka, za vas, za Narodnu skupštinu Republike Srbije, za svakog od nas. Ovo se tiče zakona, ovo nema veze sa tim kada kome odgovaraju izbori, da li neko voli referendum ili ga ne voli, ili bilo šta drugo. Ovo je čista zakonska stvar, kao sunce! Tu nema nikakve filozofije. Jutros ste nam rekli – nisu podneli ostavke. Ne vi, nego potpredsednik Narodne skupštine. Onda su izašli ljudi iz G17 plus i rekli – pa jeste, mi smo podneli ostavke; e sada ste opet izašli vi iz G17 – pa mi nismo podneli ostavke. Šta će ljudi u Srbiji da pomisle? Ne znam, možda vi mislite da je ovo nešto što je dobro, da je samo važno da prođe, pa ćete preko medija uspeti da upravljate time na način na koji hoćete. Pa će najstrašniji organizovani kriminal da vam bude ovaj što ga hapsite, što "Merkatoru" nije dao. Pitam vas da li znate da je ovo ozbiljniji organizovani kriminal, nego bilo šta drugo. Da li razumete to? Da li razumete, pošto ste spominjali Mađarsku, gospodine predsedniče, da je ovo što ste uradili, ovo što je uradila jedna poslanička grupa, Vlada, vlast u celini, gore od onoga što je Đurčanji uradio u Mađarskoj? On je rekao – lagali smo narod, a vi ne samo da ste rekli – lagali smo narod, nego ste rekli – lagali smo, lažemo, a možda ćemo i ponovo da lažemo. E, utoliko je gore. Ne, zna narod da će sigurno, nego su oni rekli – možda ćemo i ponovo. Ljudi, o čemu je ovde reč? Vi ste nacrtali ljudima – da, mi smo lažovi; da, narode, mi se igramo sa vama, baš nas briga za to što vi mislite i za to što ste vi čuli da smo mi podnosili ostavke, kada ostavke nisu ni bile podnete. Tako je. Gospodine predsedniče, ako je to tako, a ovo je neko onda falsifikovao, gospodine predsedniče, onda je neko ovo falsifikovao, neko za takav falsifikat mora da odgovara. U pitanju je ozbiljan organizovan kriminal. Ne znam zašto onda takvima danas ne ukidate imunitet i ne hapsite ih. To je ključno pitanje, gospodine predsedniče Narodne skupštine. Ovo je ne samo potpuni pravni i politički haos, već potpuni kolaps institucija Republike Srbije, kojem ste, nažalost, i vi doprineli, a naravno i skupštinska većina. Pošto znam vašu nameru, znam nameru vlasti da kažu – aha, vi hoćete da sprečite tamo ne znam koga, da se uhapsi, ili ne znam šta, jer vi imate neke veze sa njima, ja vas podsećam još jednom i završiću i neću vam više oduzimati vreme, da ne brinete. Sad ću da vas podsetim na to da Slobodan Radulović nikada nije bio potpredsednik Srpske radikalne stranke – to je taj, valjda, glavni iz te stečajne mafije, tako piše u novinama, ja stvarno ne znam – nego je bio potpredsednik Demokratske stranke, pa ću da vas podsetim da nikada nikakve veze ni sa jednim od tih ljudi nismo imali. Da nam ne biste to spočitavali, na veoma perfidan način, mi u ovakvom pravno-političkom haosu, koji ste kreirali i stvorili, koji ste apsolutno napravili na najgori mogući način, u tome da vam stranka izađe malo iz skupštinske sale, pa vam se stranka malo vraća u skupštinsku salu, jer su se dogovorili – da jeste, mi smo podneli ostavke, ali ipak nismo doneli ostavke, pa ćemo da se vratimo... Da vam kažem, ovo je zaista kao u zemlji čuda. To ne mogu građani Srbije da trpe. U znak protesta, pošto vidimo da ste rešeni da nastavite, a da nikome ne objasnite ko je kriv i odgovoran za najtežu pravno-političku blamažu na nivou Srbije, da i danas nikome nije jasno jesu li ili nisu podneli ostavke i da ni posle vašeg govora to nikome nije jasno, osim što smo ustanovili da su svi lažovi, sem te činjenice, mi nemamo više šta da vam kažemo, hvala vam na svemu tome što ste uradili, hvala vam na svemu što ste pokazali, jer ste pokazali da ne poštujete građane Srbije. Pokazali ste i dnevnim redom. Nećemo mi krivične postupke, nego ćemo... Doduše, piše u Poslovniku, neću tu da pogrešim, i za određivanje pritvora i za ne znam ni ja šta. To je vaša stvar, ali kako to da niste primetili za neke druge, i to za mnogo ozbiljniju stvar? Kako to da nam niste rekli da su pre tri dana uzeta tri vozila sa carine, Ivana Dulić je potpisala da se daju Mlađanu Dinkiću, Ministarstvu finansija: "bora", "pasat" i ne znam koje je treće vozilo. I to pod ostavkom, dame i gospodo. E pošto je to – data ostavka, pa nije data ostavka, pa jeste data ostavka, pa opet nije data ostavka, pa smo lagali, ali smo onda rešili da lažemo još više, pa ćemo onda da lažemo najviše, Srpska radikalna strana u tome neće da učestvuje, hvala vam najlepše, mi izlazimo iz Skupštine, a vi sa svim vašim lažima, koferima laži, ostanite u Narodnoj skupštini i varajte narod i dalje. Hvala vam najlepše.
Gospodine Petroviću, pretpostavljam da hoćete repliku, mada smo se dogovorili. Izvolite.
Pre svega da ispravim neistinu koja je maločas ovde rečena. Pretpostavljam da dosta građana zna, a uveren sam da svi poslanici znaju da je 1993. godine Slobodan Radulović izbačen iz Demokratske stranke zato što je sa socijalistima formirao Vladu. Od 1993. godine Slobodan Radulović nikakve veze nema sa Demokratskom strankom. Ali, gospodin Vučić je sklon neistinama. Uostalom, to nije tema danas. Želim da razjasnimo ono što je predsednik parlamenta ovde rekao. Dakle, ako sam dobro razumeo, vi ste nama, gospodine predsedniče, rekli da su gospodin Mlađan Dinkić, kao ministar finansija, i potpredsednica Vlade Ivana Dulić, ministar poljoprivrede i ministar zdravlja pravno neuke osobe, da nisu umeli da napišu ostavke, da su zbog toga što su pravno neuki na loš način napisali pismeno, koje ste vi dobili i vi ćete da im to vratite, jer nije u skladu sa našim pravnim sistemom i poretkom. Samo želim da javnost bude upoznata sa jednom veoma važnom činjenicom. Budžet Republike Srbije je pet stotina dvadeset i nekoliko milijardi dinara; ja sam preplašen da neko ko je pravno neuk i nije sposoban da nađe nekoga ko može da mu preformuliše ostavku upravlja sa pet stotina i dvadeset milijardi dinara građana Republike Srbije. Takođe, mislim da svi zajedno, i mi ovde kao poslanici i građani Republike Srbije, imamo veliki problem jer potpredsednica Vlade ne ume da napiše ostavku i nije sposobna da pronađe nekoga ko će joj pročitati Zakon o Vladi, Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije, da bi mogla da sroči dve rečenice koje bi iskazale njenu volju, koja bi trebalo da bude, po onome što smo čuli u javnosti ovih dana, da istupaju iz Vlade Republike Srbije. Samo jednu rečenicu ću da pročitam, 2. oktobra ove godine predsednik stranke G17 plus Mlađan Dinkić je rekao – zbog toga, u skladu sa odlukom Glavnog odbora G17 plus od 13. maja, a s obzirom na to što u međuvremenu nisu nastavljani pregovori sa Evropskom unijom, svi ministri iz G17 plus uputili su u petak premijeru ostavke na svoje funkcije. Gospodine predsedniče, imam jednu veliku zamerku na ono što ste vi činili. Kada je Mlađan Dinkić ubeđen da je podneo ostavku, mislim da je trebalo da sprečite tu njegovu zabludu u ovih deset dana i da ga obavestite da on u stvari nije podneo ostavku, loše je što ste ga deset dana držali u tom ubeđenju. Mislim da stvari stoje sasvim drugačije. Naravno, ozbiljno je, ali ne možemo da u ovakvim okolnostima, ja ne mogu da ne budem pomalo ironičan. Ono što jeste bila prava volja Mlađana Dinkića i njegovih ministara jeste da, u stvari, ne podnesu ostavku. Zbog toga mislim da javnost Srbije mora iz današnjeg dana da izađe sa čvrstim uverenjem da laži u našoj politici moraju da postanu prošlost, da neko ko je ministar finansija i ko je potpredsednik Vlade ne sme da obmanjuje javnost, da moramo, ukoliko želimo da od ove zemlje napravimo mesto gde pristojni ljudi mogu dobro da žive, da budemo čestiti i korektni. To je suština. Od čestitosti u politici kreće i čestitost u društvu. Nadam se da je ovo poslednji put da se sa ovako lošim stvarima u politici srećemo. Hvala lepo.
Replika, predsednik Skupštine gospodin Predrag Marković.
Mnogo vam hvala, gospodine Petroviću, što ste mi pomogli da još jednom jasno kažem: moj posao je da, u skladu sa svojim nadležnostima, upućujem pravne pouke, pa to i činim. Kada se to tiče poslanika, o tome obaveštavam i poslanike, a o svojim privatnim razgovorima ne obaveštavam nikog. Istovremeno, ne usuđujem se, naročito kada je svako od vas u žurbi zbog preuzetih obaveza, da idem tako daleko; kada kažem da neko nije na adekvatan način napisao neku ostavku to znači da mora da nauči da piše ostavke, a iz toga ne bih zaključio da on nešto drugo ne ume da radi. Nemam to pravo. Moj posao i obaveza je da opomenem. Hvala vam najlepše što ste me saslušali.
Da li možemo da pređemo na rad po utvrđenom dnevnom redu, ili prethodno tražite reč, gospodine Dačiću? Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine predsedniče, koji sedite u prvom redu, mislim da možda nije loše što smo o ovoj temi raspravljali. Ako se sećate, o ovome sam govorio pre nekoliko nedelja, upozoravajući da će Srbija doći u period velike političke nestabilnosti ukoliko se dese ovakve stvari. Molim vas da budemo jasni i precizni. Malopre smo se dogovorili, u pauzi, da će predsednik parlamenta, imajući u vidu pravnu neuređenost ovog teksta koji je dobio, odnosno raskorak između dana podnošenja ostavke i dana kada ostavka stupa na snagu, a dan podnošenja ostavke nužno prethodi i na neki način aktivira pravna dejstva po raznim zakonima i Ustavu Republike Srbije, praktično, vratiti ostavke na početak, onima koji su ostavke podneli, pa neka podnesu ostavke kasnije. Što se toga tiče, svi mi ovde imamo ostavke naših poslanikakoje su blanko napisane i koje se mogu aktivirati. Nisam još čuo da je neko podneo ostavku nekoliko meseci unapred. Prema tome, zaista ne bih želeo da ulazim u pravne formulacije i da li ostavke postoje ili ne postoje, ali danas se bavimo tim. Svaka stranka vodi danas stranačku kampanju o ovom pitanju. Ne bih želeo da ulazim u razloge i naravno, najviše će ovim biti pogođena stranka G17 plus, koja će zbog ovoga biti u minusu, zato što je, po mom mišljenju, bilo mnogo poštenije da su rekli – zato što se donosi novi ustav i zato što se raspisuje referendum nećemo podnositi ostavke sada, nego ćemo ih podneti posle toga, ionako smo se dogovorili da posle toga budu izbori. Ovo je bio samo način da G17 sačuva svoj obraz, a da se izađe u susret zahtevima i predlozima premijera Vojislava Koštunice. Mislim da se zbog svega toga svi zajedno ovde nalazimo u problemu. Zato će najveći problem biti ukoliko 28. i 29. oktobra naš narod ne izađe na referendum, ili ako izađe, kao što dobacuje iz poslednjih klupa član parlamentarne većine iz Novog Pazara, naravno, najveći će nam biti problem kakvu ćemo poruku svetu i onima koji žele da sa Kosovom i Metohijom učine nešto što bi bilo na štetu Srbije poslati posle tog referenduma. Da li će biti izbori? Izbori će biti, to svi vide, svi vide da Vlada više nema parlamentarnu većinu zbog izlaska G17 iz toga. Je l' to neka tajna? To nije nikakva tajna. To svi znaju. Izbori. Na nama je donošenje političke odluke kada hoćemo da budu izbori u Srbiji. Mogu da budu i sutra. Ali, može li se u isto vreme voditi izborna kampanja i kampanja za referendum? Zato predlažem da odložimo referendum, da odložimo donošenje ustava, a da se bavimo nekim sporednim pitanjima. Zato mi nije jasna odluka G17, odluka koja izaziva političku nestabilnost. Nije ni u njihovom političkom interesu. Ali, to je već njihovo pitanje. Ja sam izašao da bih potvrdio, jer od toga zavisi da li će poslanici SPS-a prisustvovati ovoj sednici; mi smo upozorili da nećemo tolerisati takvo ponašanje koje označava i tamo i ovamo. Ako smo svi doneli odluku da podržavamo ustav Republike Srbije, a socijalisti su je doneli najteže, zato što je u pitanju naš ustav od pre 16 godina, koji menjate, zato što smatramo da ovaj ustav nije bolji od prethodnog i da je donet čak i duplo brže, tri puta brže nego tzv. Žabljački ustav i zato što u tom ustavu postoje rešenja za koja mi nismo, ali smatramo da su manje važna od problema Kosova i Metohije i zato smo sve to podržali. Ako smo već dotle došli, ako pred sobom imamo kampanju, prošla je gotovo polovina referendumskog vremena, šta smo mi na tom planu uradili? Imamo aktivniji antireferendumski blok nego što su sve političke stranke koje postoje ovde danas u Srbiji. Samo sam izašao da pitam predsednika parlamenta, pošto nije jasno rekao, shvatio sam da smo se dogovorili i da je to ono što će on uraditi, da će te ostavke vratiti. Ukoliko ostavke zaista postoje, ukoliko su one tu, zaista nemam ništa protiv, pošto u Skupštini postoje one političke stranke koje su, kao, za izbore, a mole boga da izbora nema, neka se danas raspišu izbori, neka budu za 45 dana, da stavimo tačku na ovu agoniju koja ovde postoji, neko jeste, neko nije. Niko nikoga ne može puškom naterati da bude u Vladi, a naročito ne da obavlja tako odgovorne i značajne funkcije kao što obavljaju ministri iz G17. Drugo je pitanje da li će G17 voditi referendumsku ili antireferendumsku kampanju. Mislim da su o tome doneli odluku. Ali, to je već njihovo političko pitanje. Jedino što ne damo, to je da njihova politička pitanja, unutarpartijska, imaju posledice na ostale političke stranke i na celu Srbiju u ovom trenutku. Samim tim što danas raspravljamo o svemu ovome vidite da je to danas centralno pitanje u Srbiji – da li su ostavke pravno valjane ili ne? Kao da je to istorijska činjenica. Zamolio bih jednu od stranaka koja je tu, u opoziciji, hajde da prihvatimo te ostavke, pa da vidimo šta će biti. Hajde da izaberemo neke druge ministre, hajde da vidimo šta će onda biti. Takođe, nisam obavešten ni da su poslanici G17 plus podneli ostavke. Ako podnesu ostavke, njihova mesta će pripasti sledećim političkim strankama. Zašto da ne, možda to ne bi bilo loše. [[Smeh u sali.]] Predsedniče, molim vas da još jednom pojasnite i ove ostavke i papire koji su vama poslati, koje niste stavili u proceduru u Skupštini zbog toga što ste ih vratili ili ćete ih vratiti onima koji su ih podneli na tzv. pravno uređenje ili izjašnjavanje kada će ih podneti i da li uopšte podnose te ostavke. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić.
Poštovane dame i gospodo, zaista smo želeli da budemo dobri partneri i poštujemo dogovore koji se postignu, ali nećemo da bude po onoj izreci "dva loša ubiše Miloša", odnosno sve da se završi na tome da su ministri iz G17 plus neuki, da lažu građane, da G17 plus ne zna šta hoće itd. Dakle, to apsolutno nije istina. Ministri iz G17 plus podneli su ostavke premijeru, ostavke su objavljene u "Službenom glasniku". [[Aplauz.]] I, kao što je čitava javnost upoznata, zbog onoga što smo se svi zajedno dogovorili, ministri G17 plus prihvatili su predlog premijera da zajedno ostanemo do okončanja procedure donošenja ustava. Dakle, to je odluka G17 plus. Ako ne može, u redu je, i reći ćemo svi zajedno da tako ne može. Ali, ukoliko smo saglasni da je državna stabilnost iznad svih pitanja, onda smo saglasni da ćemo svi zajedno na tome raditi. Dakle, ministri iz G17 plus odgovorno su, kao što su kazali, održali obećanje, podneli ostavke, ali su se dogovorili sa premijerom da su spremni da rade na proceduri donošenja ustava, jer smo svi zajedno procenili da je to od suštinskog značaja za stabilnost države. G17 plus neće biti faktor nestabilnosti. Ukoliko svi vi ostali smatrate da je u ovom trenutku najvažnije pitanje u Srbiji da se aktiviraju ili ne aktiviraju te ostavke, to je potpuno u redu. Pa kome bi moglo biti važno da li će 15 dana duže biti ili neće biti ministar? Da nismo želeli da se dogode izbori u Srbiji, ne bismo aktivirali te ostavke. Mi razumemo stavove drugih stranaka koje smatraju da mogu da uzmu i druga poslanička mesta i sve ostalo, samo kako bi im mandat trajao što duže i duže. To nije naša ideja. Radili smo odgovorno. Završili smo brojne poslove. Želimo da završimo i posao oko ustava, ali, naravno, ukoliko svi u državi procene, jer je to odgovornost svih nas i to ne može biti odgovornost samo G17 plus i ne može da bude odgovornost samo jedne stranke. Takođe, dame i gospodo, možemo da se borimo protiv korupcije i kriminala rečima, koliko god želimo, ali pitanje je šta smo pokazali sinoć i danas, da li zaista želimo protiv toga da se borimo i da li je ovde najvažnije izvući nekakav politički poen za svoju stranku ili je najvažnije da zaista stanemo na kraj korupciji i kriminalu i u pravosuđu i u svim aspektima našeg društva. Ponavljam još jednom da je osnovno pitanje u Srbiji ne to što se tiče ostavki G17 plus, već šta je sa nastavkom pregovora sa Evropskom unijom, gde je, dame i gospodo, Ratko Mladić.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Gospodine predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije juče i danas došla je u ovu Narodnu skupštinu Republike Srbije da bi radila po određenom dnevnom redu. Želimo da se svi ljudi koji su optuženi da su počinili krivična dela stave na uvid pravosudnim organima, da taj postupak teče i da i stečajna i svaka druga mafija bude privedena licu pravde i zakona. Ali, objektivno, nama je juče nezvanično, a danas u Skupštini Republike Srbije, nametnuta priča o ostavkama, priča o ličnom odnosu, pa je nesporno da politički argumenti dominiraju u odnosu na bilo koje državne. Molim vas, to kažem u svoje ime, nemojte nas zamajavati. Sasvim je logično da nakon usvajanja Predloga ustava Republike Srbije u ovoj Narodnoj skupštini Republike Srbije mi nemamo značajniji posao od rada na tome da ustav bude usvojen. Jer, ako ustav ne bude usvojen, ne daj bože, onda ćemo svi imati štetu – država, stranke i pojedinci. Zbog toga treba da se okrenemo svi tom poslu, odnosno da se manemo pitanja ostavki. U isto vreme, molim vas, nemojte nas praviti budalama, odnosno nemojte nas dovoditi u situaciju da se osećamo loše zbog toga što je neko iz G17 plus hteo politički da profitira. Manite se te priče o Evropskoj uniji i drugih priča, nego kažite otvoreno – hteli smo politički da poentiramo, pa nam nije uspelo. Ako Evropska unija kaže da 1. januara 2007. godine, posle prijema Bugarske i Rumunije, sledi zastoj u pregovorima zbog toga što treba sačekati donošenje ovog ustava koji je važan za Evropsku uniju, kada u isto vreme Velika Britanija i neke druge zemlje (Holandija) vode prikrivenu kampanju, može da se kaže sledeće – Evropska unija se više ne proširuje sa novim članicama. Kada treba uraditi institucionalni okvir za neke buduće članice i za neke buduće projekcije novih članica, to nije realno i manite se priča o Evropskoj uniji. Priča vam je važila za jedno vreme, ali sada ne važi. Pri tome ne kažem da to nije za nas važno, ali kažem da to nije prioritetno, ustav je prioritetan, pa tek onda Evropska unija. Jer, ustavom rešavamo, čini mi se, mnogo toga, a na ustavu smo pokazali da je moguća saglasnost i jedinstvo svih mogućih političkih snaga u Srbiji. Ako hoćete, možete da prihvatite objašnjenje kolege predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, ako nećete – ne morate. Ako imate hrabrosti, kažite da ste pogrešili, ispravićemo to, a ako nemate – ne morate. Objektivno, na ovaj način ne može da se priča o ostavkama, odnosno nas da ubeđujete i nama da stavljate u krivicu nešto za šta mi nemamo takvu krivicu. Došli smo u Narodnu skupštinu Republike Srbije da radimo i nadam se da ćemo završiti taj posao. Inače, što se tiče izbora, stav ljudi iz Socijalističke partije Srbije jeste da oni mogu biti i sutra, ali razmislite dobro da li je za državu dobro raspisati vanredne parlamentarne izbore u isto vreme kada teče izborna kampanja ili kada se očekuje stav međunarodne zajednice o Kosovu i Metohiji. Kakva je pozicija, postavlja se pitanje, naše pregovaračke ekipe u trenutku kada se raspišu vanredni parlamentarni izbori i da li će ti vanredni parlamentarni izbori biti regularni izbori. Takođe se postavlja pitanje da li će sve političke stranke moći da se pripreme na adekvatan način. Smatram da bi bilo dobro za Skupštinu, za Srbiju, za državu, za građane da se postigne politički konsenzus na isti način kao što je postignut konsenzus oko ustava, pa da se kaže da ćemo usvojiti tri, pet, sedam zakona, svejedno. Mi smo radili danju i noću povodom drugih tačaka dnevnog reda, pa možemo i sada da radimo na tim stvarima danju i noću, ali da postoji konsenzus svih i da se raspišu izbori u isto vreme na svim nivoima. Tada ćemo moći da dobijemo političke institucije, što će biti uz saglasnost svih, a na čemu Srbija može da profitira. Smatram da nema smisla da nam se guraju sitni politički interesi u nešto što je predmet rada Narodne skupštine, iako je to, naravno, sastavni deo političkog života u Skupštini, ali u ovom trenutku to nam nije potrebno, jer nemamo važnijeg zadatka od donošenja ustava. Hvala vam.
Reč ima predsednik Narodne skupštine, gospodin Marković.
Hvala vam, gospodine Obradoviću, još jednom, što ste me sada pomenuli, da razjasnimo neke stvari, da ne bude zabune. Molim vas, postoji zakon i postoje jasni, precizni zakonski okviri i u odnosu na to tačna procedura. Nadam se da smo to razjasnili. Postoji, takođe, i obaveza da ljudi, svakog časa, imaju tačan redosled prioriteta kada odlučuju za svoje građane i kada odlučuju za sebe. Vi ste pokazali pre nekoliko večeri da smo i te kako svi zajedno toga svesni i molim vas da zbog toga i zbog ovoga što je rečeno tokom ove rasprave sada prekinemo, ako se slažete, političke rasprave, jer znamo šta nam je svima prioritet. U odnosu na to, obaveštavam da sam 26. jula na unapređenom dijalogu obavestio predstavnike Evropske unije o tome dokle se stiglo, na koji način će se raditi i kako će se doneti novi ustav Srbije i zato sam dobio pismenu zahvalnost; zbog toga, hajde da radimo svoj posao, svejedno koji su nas razlozi motivisali, zato smo ovde. Hvala vam.
Nastavljamo rad po utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O ODOBRAVANjU ODREĐIVANjA PRITVORA MILORADU CVIJOVIĆU, ZAMENIKU REPUBLIČKOG JAVNOG TUŽIOCA Za ovu tačku dnevnog reda primili ste Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Miloradu Cvijoviću, zameniku Republičkog javnog tužioca, koji je podneo Administrativni odbor. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave poslaničkih grupa iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč. S obzirom da nema prijavljenih, saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. U stvari, imali smo prijavljene, ali to su iz SRS, oni su izašli, koliko vidim, njih nema. Da li predstavnik predlagača Petar Cvetković, zamenik predsednika Administrativnog odbora, želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Pre nego što zaključim jedinstveni pretres, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o Predlogu odluke, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke u celini. S obzirom da je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 9. oktobar 2006. godine kao dan za glasanje. Glasanju ćemo pristupiti odmah, u 15.58 časova. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Miloradu Cvijoviću, zameniku Republičkog javnog tužioca. Za 147, nisu glasala četiri, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Miloradu Cvijoviću, zameniku Republičkog javnog tužioca. Evo, još jedno obaveštenje – pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, ali pre nego što zaključim, samo da kažem da povlačim predlog o povredi Poslovnika po članu 226, koji je bio moj lični predlog. Saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Prvu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2006. godini. Hvala najlepše.