Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 110 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da se u toku sednice, po hitnom postupku, mogu na dnevni red sednice staviti predlozi za izbor, imenovanje i razrešenje i prestanak funkcije, pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 168. stav 3. Poslovnika. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Aleksandar Čotrić, Nataša Vučković, Tamara Tripić, Konstantin Samofalov i Božidar Đelić. Predsednik Narodne skupštine, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red ove sednice tačka – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA, koji je podneo Narodnoj skupštini Republike Srbije 4. decembra 2012. godine. Narodna skupština bez pretresa odlučuje o ovome. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 140, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – sedam od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Nastavljamo rad i prelazimo na jedinstveni pretres o - PREDLOGU ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Primili ste Predlog odluke koju je podneo predsednik Narodne skupštine. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Detalje imate u materijalu. Da li neko predlaže duže vreme od ovog vremena? Ne. Molim poslaničke grupe, ukoliko to nisu već učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li neko od predlagača ili predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Ne. Hvala. Pošto na poslaničkim listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Ne. Na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, a s obzirom da je već odlučivala o 2. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem subotu 15. decembar, sa početkom u 9,25 časova, kao Dan za glasanje o preostalim tačkama dnevnog reda Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Prelazimo na glasanje. Pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Shodno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu, u načelu. Molim da se izjasnimo. Molim narodne poslanike za mir u sali. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu zakona. Imali smo grešku u sistemu. Kolega me upozorava na grešku u sistemu. Kada se dogodi tehnička greška, nemoguće je nastaviti glasanje. Idemo dalje. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu zakona. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – 10, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 121 od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila Predlog zakona u načelu. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Samardžić, Miroslav Petković, Radojko Obradović i Miloš Aligrudić. Skupština Autonomne pokrajine Vojvodine je prihvatila amandman. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 140 od ukupno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni zakona o budžetskom sistemu, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 141, od ukupno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije usvojila Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetskom sistemu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOBIT PRAVNIH LICA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – 16, uzdržanih – nema, nije glasalo – 18, od ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo o odlučivanju o amandmanima. Na član 5. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Miljenko Dereta, Bojan Đurić i Judita Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150, od ukupno 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156, od ukupno 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 151, od ukupno 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 151, od ukupno 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158, od ukupno 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153, od ukupno 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev, Gorica Gajić i Milan Lapčević i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149, od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Ružica Igić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156, od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić, Dušica Morčev, Gorica Gajić i Milan Lapčević i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 147, od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 148, od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 148, od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 148, od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna i pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna i pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna i pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 148 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna i pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna i pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedmoro, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna i pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osmoro, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 159 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo – 126, protiv – 14, uzdržanih – nema, nije glasalo – 27 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 13, uzdržanih – nema, nije glasalo – 26 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na članove 1. i 7. i amandmani kojim se predlažem dodavanje novih članova 2a, 3a i 12a koje je podnela Vlada. Takođe, da je narodni poslanik Zoran Kasalović pisanim putem povukao amandman koji je podneo na član 7. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Dušica Morčev i Milan Lapčević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: nije glasalo – 167 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – petoro, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je članom 15. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenog glasnika Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – troje, uzdržanih – nema, nije glasalo – 40 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – 14, uzdržanih – nema, nije glasalo – 28 od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Obaveštavam Narodnu skupštinu da će Deveta sednica Narodne skupštine, koja je zakazana za 10.00 časova, biti odložena i početi u 10.30 časova, zbog glasanja, odnosno nakon završetka glasanja. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ROKOVIMA IZMIRENjA NOVČANIH OBAVEZA U KOMERCIJALNIM TRANSAKCIJAMA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – osam, uzdržanih – nema, nije glasalo 30 od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman Vlade na član 5. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Narodni poslanik Srđan Miković podneo je amandman kojim je predložio izmenu naziva Predloga zakona. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Ivan Bauer. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Krkić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 3. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 125, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 46 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Janko Veselinović i Nenad Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. (Nisu se izjasnili o ispravci.) Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je, amandman sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 13. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 46 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Bauer. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu zakona. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – 17, uzdržanih – nema, nije glasalo 24 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O USLOVNOM OTPISU KAMATA I MIROVANjU PORESKOG DUGA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o uslovnom otpisu kamata i mirovanju poreskog duga u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – 2, uzdržanih – nema, nije glasalo – 45, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 14. koji je podneo narodni poslanik Vladimir Ilić. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160, od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Olgica Batić podnela je amandman kojim je predložila da se posle člana 5. doda novi član 5a. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 4, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 161, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Janko Veselinović podneo je amandman sa ispravkom, kojim je predložio da se posle člana 8. doda novi član 8a. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 161, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 10. i na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 8, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169, od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Radmila Gerov i Judita Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno 176. narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 14. koji je podneo narodni poslanik Vladimir Ilić, a kojim je predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 47 od ukupno 175. narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog i da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o uslovnom otpisu kamata i mirovanju poreskog duga, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 46 od ukupno 173. narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o uslovnom otpisu kamata i mirovanju poreskog duga. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DEVIZNOM POSLOVANjU. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasalo 40 od ukupno 173. narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 173. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 21. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno 173. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 28. amandman, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno 173. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasalo 31 od ukupno 174. narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O JAVNIM PREDUZEĆIMA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o javnim preduzećima, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 24, uzdržanih – nema, nije glasalo 23 od ukupno 174. narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, konstatujem da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku na članove 2, 6, 11, 16, 17, 22, 39, 65. i 66. Predloga zakona, pošto je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo ocenio da su navedeni amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Jeremić i Momo Čolaković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno 174. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 174. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno 174. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić, Donka Banović i Milan Lapčević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 174. narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 163 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević i Donka Banović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 161 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić, Donka Banović, Gorica Gajić i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić, Donka Banović, Gorica Gajić i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić Bojan Đurić, Kenan Hajdarević i Judita Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 163 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman, sa ispravkom od 4. decembra i ispravkom od 6.decembra 2012. godine,zajedno su podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Ramila Gero i Zoran Ostojić. Vlada nije prihvatila amandman, a ispravkom od 4. decembra 2012 .godine, a o ispravci od 6. decembra 2012. godine, nije se izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkama. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Dušica Morčev i Gorica Gajić. Vlada nije prihvatila amandman, a o ispravci amandmana nije se izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 163 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 161 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 163 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Dušica Morčev. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman sa ispravkom od 6. decembra 2012. godine podnela je narodni poslanik Vesna Jovicki, a ispravku amandmana od 1. decembra 2012. godine je povukla. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu se izjasnili o ispravci amandmana. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Radenković. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 178 od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Bojan Đurić i Judita Popović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Borisav Kovačević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 171 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, amandman sa ispravkom na član 27. podneo je Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Vlada se nije izjasnila o ispravci amandmana. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 48 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić i Karolj Čizik. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik Teodora Vlahović. Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Vlada se nije izjasnila o amandmanu. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu se izjasnili o ispravci amandmana. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 155 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Momo Čolaković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Bojan Đurić, Kenan Hajdarević i Judita Popović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović, Maja Videnović i Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Jovanović, Maja Videnović i Borislav Stefanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 25, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Gorica Gajić i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 163, od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Donka Banović i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Alekssandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojišić i Karolj Čizik. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić, Gorica Gajić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić, Gorica Gajić i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman sa ispravkom. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Teodora Vlahović i zajedno narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojišić i Karolj Čizik. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov i Judita Popović Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Bojana Božanić i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Bojan Đurić, Kenan Hajdarević i Judita Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno 179 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 65. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o javnim preduzećima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv -43, uzdržanih – nema, nije glasalo 16 od ukupno 182 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o javnim preduzećima. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FONDU ZA RAZVOJ REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 122, protiv – 20, uzdržanih – nema, nije glasalo 38 od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je narodni poslanik Ivan Jovanović, pisanim putem, povukao amandman koji je podneo na član 5. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Olgica Batić i zajedno Nenad Popović, Aleksandar Pejčić i Milan Lapčević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno 176 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Šajn. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 176 od ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 4. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Radmila Gerov i Judita Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 4, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno 176 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno 176 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandman sa ispravkom, su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman sa ispravkom u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima. Resorni odbor nije prihvatio amandman u osnovnom tekstu, a u ispravci se nije izjasnio. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u osnovnom tekstu u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, a o ispravci se nije izjasnio. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 46 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 6. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 175 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Radmila Gerov i Judita Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Radmila Gerov i Judita Popović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 10. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Donka Banović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Podsećam vas da je članom 10. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 122, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 48 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 122, protiv – 17, uzdržanih – nema, nije glasalo – 28 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O PRIVATIZACIJI. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o privatizaciji, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo 33 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Milan Lapčević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o privatizaciji u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo – 33 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o privatizaciji. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZATEZNOJ KAMATI. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zateznoj kamati, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo 34 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman Vlade na član 4, s obzirom da ga je prihvatio Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistem. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Gorica Gajić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Gorica Gajić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Gorica Gajić i Dušica Morčev. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zateznoj kamati, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasalo 29 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o zateznoj kamati. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O OSIGURANjU. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o osiguranju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv –niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 43 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o osiguranju. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AUTORSKIM I SRODNIM PRAVIMA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 17, uzdržanih – nema, nije glasalo 29 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je narodni poslanik Predrag Marković, 4. decembra 2012. godine, pisanim putem, povukao amandman na član 11, da su narodni poslanici Olgica Batić i Mirko Čikiriz, 5. i 6. decembra 2012. godine, pisanim putem, povukli amandman, sa ispravkom na član 6, da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika, odbacio kao nepotpune amandmane koje je podneo narodni poslanik Dejan Radenković ida su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnog poslanika Predraga Markovića na čl. 2. i 6, kao i amandman Vlade na član 6. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Olgica Batić, Mirko Čikiriz i Aleksandar Jugović. Vlada nije prihvatila amandman, a o ispravci amandmana nije se izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom,u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milica Radović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Jovicki. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 158, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na osnovu član 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 3. podneo je Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informatičko društvo. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 49, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Olgica Bakić, Mirko Čikiriz i Aleksandar Jugović. Vlada nije prihvatila amandman, a o ispravci amandmana nije se izjasnilo. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 3, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Jovicki. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 154, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandmane u istovretnom tekstu, podneli su narodni poslanik Srđan Miković i zajedno Olgica Batić i Mirko Čikiriz. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Momo Čolaković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 159, od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli je narodni poslanici Gorica Mojović i Vesna Marjanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 157, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Petar Petković i Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Olgica Batić, Mirko Čikiriz i Aleksandar Jugović. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168, od ukupno 171 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milica Radović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 160, od ukupno 170 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 159, od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Olgica Batić, Mirko Čikiriz i Aleksandar Jugović. Vlada nije prihvatila amandman, a o ispravci amandmana nije se izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169, od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 159, od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Olgica Batić, Mirko Čikiriz i Aleksandar Jugović. Vlada nije prihvatila amandman, a o ispravci amandmana nije se izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168, od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Olgica Batić, Mirko Čikiriz i Aleksandar Jugović. Vlada nije prihvatila amandman, a o ispravci amandmana nije se izjasnila. Resorni odbor nije prihvatio amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 167, od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedmoro, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 162, od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskom i srodnim pravima u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 120, protiv – 25, uzdržanih – nema, nije glasalo 23 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o autorskim i srodnim pravima. Zbog utvrđivanja kvoruma za sledeću tačku dnevnog reda za koju nam treba 126 narodnih poslanika, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice, ali od ovog trenutka sada. Konstatujem da smo utvrdili da postoji kvorum za odlučivanje. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PREUZIMANjU OBAVEZA ZDRAVSTVENIH USTANOVA PREMA VELEDROGERIJAMA PO OSNOVU NABAVKE LEKOVA I MEDICINSKOG MATERIJALA I PRETVARANjU TIH OBAVEZA U JAVNI DUG REPUBLIKE SRBIJE. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da je članom 105. stav 3. tačka 4. Ustava Republike Srbije propisano da Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje javno zaduživanje većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 18, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno 154 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milica Radović, pisanim putem povukle amandman koji su zajedno podnele na član 4. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 23, uzdržanih – nema, nije glasalo devet od ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZDRAVSTVENOJ ZAŠTITI. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona ozdravstvenoj zaštiti u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 14, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno 160. narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su narodni poslanici Mileta Poskurica, Milan Knežević, Ljubica Mrdaković Todorović, Ninoslav Girić, Branislav Blažić, Predrag Mijatović i Aleksandar Radojević pisanim putem 5. decembra 2012. godine povukli amandman na član 9. stav 1. Predloga zakona. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je, saglasno članu 163. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio kao nepotpune amandmane narodnih poslanika Miloša Aligrudića i Sande Rašković Ivić kojim su predložili da se posle člana 3. dodaju novi članovi 3a, 3b i 3v i amandman kojim je predloženo da se posle člana 8. doda novi član 8a i amandman narodnih poslanika Milice Vojić Marković i Bojane Božanić kojim su predložile da se posle člana 8. doda novi član 8b. Sastavni deo Predloga zakona postali su amandmani grupe od 54 narodna poslanika poslaničke grupe SNS na članove 6. i 9. Predloga zakona i narodnih poslanika Janka Veselinovića i Teodore Vlahović na član 8. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milica Radović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 142 od ukupno 159 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 146 od ukupno 158 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 148 od ukupno 159 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 8, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 od ukupno 161 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150 od ukupno 161 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150 od ukupno 162 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150 od ukupno 162 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 151 od ukupno 163 narodnihposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mileta Poskurica, Milan Knežević, Ljubica Mrdaković-Todorović, Ninoslav Girić, Branislav Blažić, Predrag Mijatović i Aleksandar Radojević. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za zdravlje i porodicu prihvatio je amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 23 od ukupno 162 narodnaposlanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam amandman na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 150 od ukupno 163 narodnaposlanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 16, uzdržanih – dva, nije glasalo – 16 od ukupno 164 narodnaposlanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZDRAVSTVENOM OSIGURANjU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 13, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 22 od ukupno 164 narodnaposlanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Narodni poslanik Srđan Šajn, 27. novembra 2012. godine, pisanim putem, povukao je amandman da se ispred člana 1. doda novi član. Narodni poslanik Mirjana Dragaš, 1. decembra 2012. godine, pisanim putem, povukla je amandmane na član 4. Narodni poslanici Radojko Obradović i Miroslav Petković, 5. decembra 2012. godine, pisanim putem, povukli su amandman na član 2. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, saglasno članu 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio je kao nepotpune, amandmane narodnih poslanika: Miloša Aligrudića i Sande Rašković Ivić, kojim se posle člana 2. dodaje novi član 2a i kojim se posle člana 4. dodaje novi član 4a, amandmane narodnih poslanika Milice Vojić Marković, Milice Radović, kojim se posle člana 5. dodaje novi član 5a i posle člana 8. dodaje novi član 8a. Sastavni deo Predloga zakona postali su amandmani narodnih poslanika: Mirjane Dragaš na član 4, Milete Poskurice, Milana Kneževića, Ljubice Mrdaković Todorović, Ninoslava Girića, Branislava Blažića, Predraga Mijatovića i Aleksandra Radojevića na član 4, sa ispravkom, grupe od 54 narodna poslanika poslaničke grupe SNS na članove 6, 7, kojim se posle člana 7. dodaje novi član 7a i kojim se posle člana 8a dodaje novi član 8b, amandmani Vlade kojim se posle člana 5. dodaje novi član 5a, i posle člana 8. dodaje novi član 8a i amandman Odbora za zdravlje i porodicu kojim se posle člana 1. dodaje novi član 1. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Šajn. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 155 od ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milica Radović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 151 od ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 136 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić i Sanda Rašković Ivić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149 od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Božanić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 151 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milica Radović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 152 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 153 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milica Radović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 154 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – 154 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 19, uzdržanih – nema, nije glasalo – 20 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU ČLANOVA KOMISIJE ZA KONTROLU IZVRŠENjA KRIVIČNIH SANKCIJA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 1. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 152, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – 18 od ukupno 171 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa Partija ujedinjenih penzionera Srbije. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 15 od ukupno 171 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije koji je podnela poslanička grupa Partija ujedinjenih penzionera Srbije. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne Skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 16 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne Skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne Skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 19 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika donela Odluku o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne Skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA (Broj 02-4044/12, od 4.12.2012. godine) Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne Skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 16 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika donela Odluku o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne Skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Borislav Stefanović, na sednici 29. novembra 2012. godine u 19 časova i 30 minuta, ukazao je na povredu članova 109. i 110. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Janko Radaković, na sednici 29. novembra 2012. godine u 19 časova i 35 minuta, ukazao je na povredu člana 207. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 152 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na sednici 30. novembra 2012. godine u 10 časova i 40 minuta, ukazao je na povredu članova 27. i 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Radoslav Milovanović, na sednici 30. novembra 2012. godine u 11 časova i 15 minuta, ukazao je na povredu člana 116. a u vezi sa članom 112. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 156 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Jovan Palalić, na sednici 30. novembra 2012. godine u 13 časova i 50 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 161 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Dušan Milisavljević, na sednici 30. novembra 2012. godine u 15 časova i 50 minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 149 od ukupno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Veroljub Arsić, na sednici 30. novembra 2012. godine u 16 časova, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 75, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 97 od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Dušan Milisavljević, na sednici 30. novembra 2012. godine u 16 časova i 10 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 161 od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Milisav Petronijević, na sednici 3. decembra 2012. godine u 14 časova i 10 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno 174 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić, na sednici 3. decembra 2012. godine, u 17,05 časova, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 25, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Jelena Travar Miljević, na sednici 6. decembra 2012. godine, u 15,10 časova, ukazala je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno 173 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Snežana Stojanović Plavšić, na sednici 6. decembra 2012. godine, u 15,15 časova, ukazala je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – petoro, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marijan Rističević, na sednici 11. decembra 2012. godine, u 18,35 časova, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, na sednici 13. decembra 2012. godine, u 12,10 časova, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 147 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, na sednici 13. decembra 2012. godine, u 12,15 časova, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dušan Milisavljević, na sednici 13. decembra 2012. godine, u 17,35 časova, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno 174 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. (Sednica je završena u 12,25 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Deveta sednica Drugog redovnog zasedanja (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 15. decembar 2012. godine (Sednica je počela u 12,25 časova. Sednicom predsedava Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, prelazimo na rad Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Otvaram Devetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 120 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Mićunović, po Poslovniku. Izvolite.
Vi ste, gospodine predsedniče, sazvali ovu sednicu pozivajući se na član 86. stav 2. i član 87. stav 2, da se može sednica sazvati i u onim danima kada se inače ne radi i da se ne mora čekati sedam dana, nego se može to i skratiti. Vi ste se pozvali na taj član, ali u vašem obrazloženju stoji jedna rečenica. Molio bih da je onda obrazložite. Vi kažete - zbog potrebe da se hitno donese ovaj zakon. Pošto mi imamo na dnevnom redu jedan set krivičnih zakona, onda se može stvoriti u javnosti utisak da se zemlja nalazi u jednom veoma napetom stanju krize pravnog sistema i da je veoma hitno i važno da u subotu, i to rano, počnemo da radimo, iako se subotom ne radi. Molim vas, da umesto ove rečenice, koja ništa ne govori, osim što vi sebi dajete pravo da zakažete sednicu kad god hoćete, mimo Poslovnika, u kojoj samo kažete – jer je potrebno da se što pre donesu ti zakoni. Onda bih vas molio da to obrazložite sada na Skupština, kako bi i Skupština i građani shvatili ovu našu žurbu i ovaj naš rad subotom. Hvala.
Što se tiče vašeg pitanja, smatram da je borba protiv korupcije i kriminala jedan od prioriteta ove zemlje. Zakoni koje donosimo svakako će pomoći da se zemlja efikasnije obračuna sa korupcijom i kriminalom i da brže ide ka EU, jer su ovi zakoni nešto što nas približava zakonodavstvu EU. Nadam se da ste to mogli da vidite u predlozima zakona. Smatram da je to jedan od prioriteta ove države i smatram da je bilo veoma važno, pa i u subotu, narodni poslanici mogu raditi i u neradnim danima ako je to u interesu naše države. Što se tiče toga da li sam povredio Poslovnik, do sada ste imali priliku da vidite da ćemo uvek staviti na glasanje to da li sam povredio Poslovnik, pošto ste rekli da sam kršeći Poslovnik zakazao ovu sednicu. Videćemo u danu za glasanje da li sam to učinio u skladu sa Poslovnikom ili ne. Dosadašnji rad Narodne skupštine bio je u skladu sa Poslovnikom i do sada nijednom nije utvrđeno da je predsednik ili predsedavajući Narodne skupštine prekršio Poslovnik, tako da je dosadašnji rad bio u skladu sa Poslovnikom, a uveren sam da je i ova odluka bila u skladu sa Poslovnikom i u najvećoj meri sa interesom građana Republike Srbije. Imamo već nekoliko prijavljenih za povredu Poslovnika, pa ćemo se o tome prvo izjasniti. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani koji subotom gledate sednicu Narodne skupštine, javljam se u vezi sa članom 105, u vezi povrede člana 126. Poslovnika. Vi ste danas povredili Poslovnik vrlo grubo jer ste izglasali zakon ... [[Isključen mikrofon.]]
Ne možete reklamirati povredu Poslovnika za sednicu koja je zaključena. Vi po Poslovniku možete reklamirati samo povredu Poslovnika za sednicu koja je u toku, tako da ne mogu da vam dozvolim da to uradite. Izvinite, član 103. stav 1, ne možete to učiniti. Žao mi je. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povrede čl. 27. i 106. Mislim da ste vi, gospodine Stefanoviću, učinili povrede ovih članova Poslovnika, dajući ovakvo obrazloženje na primedbu gospodina Mićunovića. Potpuno bih vas razumeo i podržao tu vašu ambiciju da se subotom i nedeljom borite protiv korupcije, kada bi bila ispunjena dva uslova pre toga. Recimo, da je juče bilo sednice Skupštine. Juče je bio petak i mogli smo da radimo u petak, a ne da počnemo u subotu. Drugi problem je sadržaj zakona koji ste predložili. O tome ćemo govoriti u ovom drugom delu. Ima tu elemenata borbe protiv korupcije, ali ima i ublažavanja predviđenih sankcija za neka krivična dela koja su vezana za korupciju. Hvala vam.
Svakako da smatram da ćemo u raspraviti imati priliku da o detaljima ovih zakona detaljno raspravljamo. Što se tiče ovoga, kada sam sazivao ovu sednicu, predviđao sam kada će se završiti prethodna sednica i zato je ona završena na današnji dan. Zakazao bih je za juče, ali je bilo potrebno da određeni zakoni budu u proceduri 15 dana, zato što su određeni zakoni u ovoj proceduri po redovnom postupku i zato je zakazana za današnji dan. Mislim da narodni poslanici imaju prava da iznesu svoje mišljenje. Izvolite, gospodine Đuriću.
Znam da ste računali na 15 dana i da je zbog toga sednica zakazana za danas. Izvinite, to što predlagači zakona, u ovom slučaju Vlada, nisu stavili oznaku ili zahtev za hitan postupak, pa mora da se čeka 15 dana, suprotno je onome o čemu ste vi govorili kao ambiciju Vlade i vladajuće većine, da se što pre suoči sa korenima korupcije. Onda tu njihovu grešku ili njihovu nesposobnost ili nemar, kako god, ispravljate tako što zakazujete sednicu koja počinje u subotu, u rano popodne.
Smatram da je važno da se sa korupcijom obračunamo što ranije. Svakako da ćemo mi kao Narodna skupština učiniti sve da o ovome budemo što odlučniji. Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da je važno da uspostavimo neki red u našim odnosima, ali ga ne možemo graditi na onom nivou na kojem biste vi to želeli. Vi ste predsednik Skupštine, gospodine Stefanoviću, čak i ako vam je teško da to razumete, dužni ste da ovde govorite istinu, istinu… (Predsednik: Samo mi recite koji član Poslovnika, gospodine Jovanoviću?) Član 27, rekao sam. Vi ste ponudili na poslaničku primedbu kolegi iz DS, vi ste dali lažno obrazloženje. Rekli ste kako ovu sednicu zakazujete… (Predsednik: Molim vas, ne koristite termine koji su uvredljivi za Narodnu skupštinu, pošto ovde niko ne daje nikakva lažna obaveštenja. Molim vas da svoj govor prilagodite Narodnoj skupštini.) Da vam kažem nešto, imam dovoljno godina da bih znao gde su granice pristojnosti i dovoljno parlamentarnog iskustva da bih znao koji jezik vi jedino razumete. Izvinite, poniženje je… (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, izričem vam opomenu.) Zašto? Nije dovoljno, gospodine Stefanoviću, skinuti donji veš pa postati… (Predsednik: Izričem vam još jednu opomenu.) … Ali, zbog toga vam ne treba pratnja na svakom koraku u sali. Da završimo ovu našu raspravu. Činjenica je da ste kao predsednik Skupštine dužni da govorite istinu. Kolega iz DS vam je postavio pitanje – zašto zakazujete sednicu parlamenta na ovakav način? Rekli ste – zbog borbe protiv korupcije i kriminala. Podsećam vas da nismo svi okrenuti na glavu. Imaćete priliku da dokažete svoju ozbiljnost u borbi protiv korupcije i kriminala kroz glasanje o deklaraciji koju smo vam predložili, u kojoj se borba protiv korupcije i kriminala iz tabloida vraća u pravne okvire i prestaje da bude opsesija jednog čoveka ili jedne partije i postaje dužnost svake vlasti u zemlji. Videćemo kako ćete o tome glasati. Dali ste neistinito obrazloženje. Sednicu zakazujete u subotu, zbog aljkavosti vaše vladajuće koalicije, a ne zbog vaše želje da se borite protiv korupcije i kriminala.
Vreme, gospodine Jovanoviću. Narodni poslanik Dragan Šormaz, izvolite.
Gospodine predsedniče, čl. 106. i 107. Poslovnika – dostojanstvo Narodne skupštine. Mislim da se grubo na ovaj način krši dostojanstvo od strane nekih narodnih poslanika koji se žale što rade u subotu. Zaista ne vidim zašto? Meni kao narodnom poslaniku nije teško da radim u subotu… (Predsednik: Moram samo da vam skrenem pažnju na povredu Poslovnika. Povredu Poslovnika može učiniti samo predsednik Narodne skupštine, ne poslanici koji se obraćaju.) Da, vama i govorim. Mislim da to treba da prekinete. Ko sledeći bude tražio tako nešto, kažite mu da je to već ukazano kao povreda i da se više to ne radi. Meni nije teško da se donose zakoni – krivični zakon i krivični postupak i sve ostalo što je potrebno u ozbiljnoj borbi protiv kriminala i korupcije, da radimo i noću i nedeljom. Ne vidim u čemu je problem danas da radimo, zaista?
Narodni poslanik Nada Kolundžija. Izvolite.
Gospodine predsedniče, najgrublje ste prekršili čl. 8. i 9. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Naime, narodni poslanik ima prava da ukaže na povredu Poslovnika, i to se upravo i desilo. Narodni poslanici su ukazali na to da ste prekršili odredbe Poslovnika koji određuju kojim uslovima i na koji način se zakazuje i održava sednica. Bili su potpuno u pravu što su vam to prigovorili. Vi ste tada narodnom poslaniku izrekli mere opomene, bez obzira na činjenicu da u članu 109. koji jasno definiše u kojim slučajevima se izriče mera opomene, nije prekršio nijednu odredbu člana 109. Dakle, na najgrublji način ste prekršili i zloupotrebili poziciju predsednika Narodne skupštine i pokazali samovolju. Moram, bez obzira što rizikujem da ću dobiti opomenu, da kažem – nasilje u radu Narodne skupštine. Najgrublje ste prekršili Poslovnik kada ste izrekli mere opomene, jer ništa od ovoga što je navedeno u članu 109. nije bilo moguće da bude povod za izricanje mera opomene.
Naravno da ne smatram da je to tako, ali ćemo se u danu za glasanje izjasniti o vašem predlogu. Narodni poslanik Dragoljub Mićunović. Izvolite.
Član 104, replika. Mislim da sam pogrešno interpretiran… (Predsednik: Nisam vam dao repliku. Da li ste tražili repliku? Ako ste tražili repliku, onda gospodin Đurić ima prioritet u odnosu na vas, jer je on tražio povredu Poslovnika.) Mogu li jedno i drugo? (Predsednik: Ako je povreda Poslovnika, imate pravo. Izvolite.) Vi ste moj protest što se zakazuju sednice i subotom, a u Poslovniku piše da parlament radi utorkom, sredom i četvrtkom, to nije slučajno da piše, jer treba pročitati sve zakone, treba spremiti amandmane i to se zna, zato sam vas pitao, vi ste u obrazloženju meni održali lekciju da je to zato što se vi borite protiv korupcije, a navodno, meni je do korupcije i hoću to da odložim. Nemojte takve jeftine trikove upotrebljavati. Borba protiv korupcije nije stvar juriša, nego je stvar sistematskog reformisanja društva u celini i kroz normalne tokove nadležnih organa vlasti. Prema tome, pravo je ono što je ključno, a ostavimo se tog juriša lako. Ja sam protiv gospodina koga ste vi proslavili jer je uhapšen, govorio jedini ovde u parlamentu i u svojoj stranci i glasao mnogo pre nego što je bilo kod od njih učinio. Prema tome, kada je reč o korupciji, onda nemojte sebi pripisivati isključive zasluge. Svi poslanici su borci protiv korupcije, to im nalaže zakon i to je ono što su im građani naložili. Prema tome, nemojmo od toga praviti kampanju, nego raspravljajmo o Poslovniku, da li je nekada nužno ili ne. Čuo sam da nećemo raditi u sredu zato što mnogi ljudi treba da slave… (Predsednik: Vreme, gospodine Mićunoviću.) Hajde da vidimo da li će to patiti borba protiv korupcije tada. Upozoravam vas da bez nužde nikada ne kršimo Poslovnik.
Hvala. Upravo polazeći od toga što delim vaše mišljenje, smatrajući da će se svi narodni poslanici uključiti u borbu protiv korupcije, hteo sam da im to pravo dam što ranije. Nisam želeo da se to njihovo pravo odlaže. Ova Narodna skupština, iako Poslovnik kaže da po pravilu radi utorkom, sredom i četvrtkom, će raditi i subotom i nedeljom i posle radnog vremena, da bi se što veći broj kvalitetnih zakona upravo uključio u sistemsku borbu protiv korupcije i kriminala. Hvala vam na vašem doprinosu i tim željama. Narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Samo petkom nećemo raditi, da li je tako? Sredom i petkom se posti u borbi protiv korupcije. Povredili ste član 109. Poslovnika Narodne skupštine koji vrlo jasno definiše pravni mehanizam kako se izriče narodnom poslaniku opomena. Verujem da se vi možda nadate neograničenoj moći i vlasti, ali dok važi ovaj poslovnik, vi narodnom poslaniku možete da izreknete opomenu samo kada su ispunjeni neki od precizno utvrđenih uslova. Da li možete da mi objasnite koji prekršaj je napravio gospodin Jovanović, pa ste mu izrekli opomenu? Da li je prilazio govornici? Možda vam se to učinilo ili je upotrebljavao psovke i uvredljive izraze. Da li možete da izreknete opomenu svim narodnim narodnim poslanicima u skladu sa članom 109. stav 1. tačka 4, pošto narodni poslanici SNS ometaju govornika i dobacuju dok govori? Da li možete doslovno da primenite Poslovnik? Gospodine Stefanoviću, vas pitam. Upravo je petnaestak poslanika SNS učinilo prekršaj mnogo ozbiljniji od onog zbog koga ste izrekli opomenu gospodinu Jovanoviću. Molim vas da dosledno primenjujete Poslovnik. S druge strane, predlažete krivični zakonik, dekriminalizujete klevetu, a ovde izričete opomene u parlamentu zbog toga što se vama učinilo da je neki izraz uvredljiv. Izvinite, izraz "lažno obaveštenje" stvarno nije uvredljiv. Ne znam šta bih rekao gospodinu Šormazu. Dozvolili ste da reklamiram povredu Poslovnika i priča kako se predloženim izmenama Zakonika o krivičnom postupku pojačava borba protiv korupcije. Za one poslanike vladajuće većine, koji nisu pročitali, Predlogom izmena Zakonika o krivičnom postupku se odlaže početak njegove primene za devet meseci.
Reč ima gospođa Kolundžija. Izvolite.
Gospodine predsedniče, još jednom ste na najgrublji mogući način prekršili Poslovnik za koji ste vi odgovorni. Dakle, za njegovo sprovođenje samo ste vi odgovorni. Šta ćete vi dopustiti u ovoj sali, odgovornost je na vama? Prekršili ste član 103. koji vas jasno obavezuje da ako vam je narodni poslanik ukazao na povredu Poslovnika, nemate pravo da kažete da vi ne smatrate da je povređen Poslovnik. Morate da date obrazloženje zašto mislite da na osnovu primene Poslovnika vi taj isti poslovnik niste prekršili. Nemate vi šta ovde da smatrate. Ovde ste obavezni da poštujući Poslovnik obrazložite zašto mislite da povreda na koju vam je ukazano nije učinjena, a ne da vi kažete da vi ne smatrate da niste učinili. To što vi smatrate, dosta smo dugo gledali, voleli bismo da poštujete pravila i Poslovnik i da vidimo šta kaže pravilo koje vas obavezuje da poštujete ovaj poslovnik.
Smatram da nisam prekršio ni jedan član Poslovnika Narodne skupštine. O ovome će se Narodna skupština izjasniti u danu za glasanje. Imali ste pravo, kao i svi narodni poslanici, da ukažete na povrede Poslovnika. I dalje ne mislim da sam prekršio Poslovnik zato što sam svojim ponašanjem vodio sednicu, a to pravo mi daje Poslovnik, i u skladu sa onim što sam procenjivao da je ispravno donosio sam odluke. To je moje obrazloženje. Ako moje obrazloženje nije dovoljno jasno, o tome možemo da se izjasnimo u danu za glasanje, kroz povredu Poslovnika koju ste vi tražili. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, koristio bih pravo na repliku. Pomenuta je SNS.
Nemate pravo. Još uvek imamo povredu Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Postoje članovi Poslovnika o kojima ne možemo da raspravljamo da li su prekršeni ili nisu. Ponovo ste prekršili član 27. i član 109. Ovo je, kako bih vam objasnio, a da to bude što jednostavnije, procesno pravilo. Dakle, kada izričete opomenu ili bilo koju drugu sankciju narodnom poslaniku, to je kao sudska odluka, kao sudska presuda. Morate tačno da se pozovete na određeni član, određeni stav i da objasnite kojim svojim aktom, rečju, oblikom ponašanja je narodni poslanik, kome izričete sankciju, zaslužio da je izreknete, odnosno prekršio neki od članova ovog poslovnika. To je tema o kojoj ne možemo da raspravljamo. To nije pitanje za glasanje na kraju ove sednice.
Vodio sam se članom 109. Stav koji kaže da se narodnom poslaniku može izreći opomena ako upotrebljava psovke ili uvredljive izraze ili ako drugim postupcima narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog poslovnika. To je moja procena, pošto predsednik Narodne skupštine ima pravo da takvu odluku donese na osnovu svoje procene na sednici Narodne skupštine, jer zbog toga se bira predsednik Narodne skupštine. To je razlog zbog čega sam izrekao dve opomene gospodinu Jovanoviću, ako je to objašnjenje koje ste tražili. O vašem zahtevu za povredu Poslovnika Narodna skupština će se izjasniti u danu za glasanje. To predviđa ovaj poslovnik, a ne da vi utvrdite da li sam japrekršio Poslovnik ili neko drugi, već Narodna skupština. Zato postoji taj institut. Reč ima narodni poslanik Jadranka Joksimović. Izvolite.
Hvala. Ukazujem na povredu Poslovnika, član 103. To je stav 4, s obzirom da je narodni poslanik dužan da navede koji član ovog poslovnika je povređen postupanjem predsednika Narodne skupštine i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda. Gospođa Kolundžija je pre dva javljanja rekla da je povređen član 8. Veoma dobro sam čula. Član 8. je način izbora predsednika Narodne skupštine. Ako ćemo da idemo u proceduralnu opstrukciju, mislim da to ni na koji način ne bi trebalo da bude interes u ovoj sali, a posebno ne kada se radi o ovako važnim zakonima. Možemo da teramo tako do kraja. Htela sam ovom povredom da ukažem na koji način mi možemo ovde da raspravljamo, da gubimo vreme, da zamajavamo ljude bespotrebnim pričama i zbog toga sam ukazala. Nadam se da ćete nastaviti da vodite sednicu na jedan primeren način, primeren onome o čemu danas treba da raspravljamo. Hvala.
Hvala vam. Pretpostavljam da je gospođa Kolundžija greškom, lapsusom, umesto člana 108. (Nada Kolundžija, s mesta: Kako greška?) Rekli ste član 8. i član 9. U sledeće dve rečenice ste se ispravili i rekli član 108. i 109. Reći će vam kolega oko vas. Nije nikakva zla namera. Nisam vas prekinuo. Smatrao sam da se radi o lapsusu. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ukazujem na povredu člana 103. stav 9. Poslovnika. Predsedavajući je dozvolio narodnim poslanicima da reklamiraju da je prekršio Poslovnik između dve sednice. U članu 103. stav 9. narodni poslanik može da ukaže na takvo kršenje Poslovnika, ali pisanim putem. Isto tako, mogu da kažem da primene ovog poslovnika, one oštrije, nisu uvedene u ovom sazivu parlamenta, nego još ranije kada je jedan narodni poslanik sa liste LDP isključio celu poslaničku grupu sa sednice Skupštine Srbije, čak i poslanike koji nisu tog dana bili u sali.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Član 103. Dužni ste da dajete obrazloženja narodnim poslanicima svaki put kada neko ukaže na povredu Poslovnika. Vaš odgovor je ne smatram, Skupština će se izjasniti. Narodna skupština većinom može da izglasa da je danas petak ili četvrtak, a kako smo imali prilike da vidimo tokom glasanja, glasanje će se ponavljati sve dok se ne dobije željeni rezultat, odnosno dok Narodna skupština ne odluči ono što bi trebalo da odluči. Molim vas da kada narodni poslanici reklamiraju povredu Poslovnika, da se zaista potrudite da obrazložite zbog čega Poslovnik nije povređen i da ih pitate da li Narodna skupština želi da se izjasni o tome. Vaša opaska da ste prekršili neku proceduru ne može biti da će se Narodna skupština izjasniti, nego treba narodne poslanike da upitate da li oni to žele. Molim vas da usvojite to. Videli smo da se glasa dok se ne izglasa željeni rezultat. To o čemu će se Narodna skupština izjasniti i na koji način, kako smo videli u toku prethodnog glasanja, nije relevantno. Hvala.
Svaki put sam svakog narodnog poslanika, pa naravno da ću i vas na kraju svog obrazloženja pitati da li želite da se Narodna skupština izjasni. To sam svaki put izgovorio. (Više narodnih poslanika je dobacilo s mesta – Niste.) Jesam. Rekao sam – naravno da imate pravo da tražite da se Narodna skupština o tome izjasni, očekujući odgovor od narodnog poslanika. Dakle, što se mene tiče, ni jedan od narodnih poslanika koji se do sada javljao za reč, iako se većina više puta javljala za reč, u svom javljanju nije rekla da želi da se Narodna skupština o tome izjasni. Narodni poslanici imaju obavezu da se izjasne i da traže da se o tome Narodna skupština izjasni, ako nisu zadovoljni obrazloženjem predsednika Narodne skupštine. Svakako da se, ovo što ste vi rekli, trudim da dam obrazloženje za koje smatram da je adekvatno. Ne smatram da sam prekršio član 103. koji ste vi naveli kao osnovu za kršenje Poslovnika Narodne skupštine, jer smatram da su obrazloženja koja sam dao bila adekvatna. Dao sam obrazloženja koja su se ticala izricanja opomene i dao sam obrazloženje koje se ticalo sednice koju sam sazvao. Sve ostale povrede Poslovnika koje su narodni poslanici zahtevali uglavnom su se odnosile na jedno od ova dva. Mogu svaki put da ponovim obrazloženje za svaki od ovih članova i, naravno, to mi nije problem, ali sam smatrao da su narodni poslanici koji su to tražili već čuli to obrazloženje. Više zaista neću dozvoljavati, u skladu sa Poslovnikom, pozivanje na iste povrede Poslovnika, zato što mi to Poslovnik omogućava i svakako neću dozvoliti da se kroz institut povrede Poslovnika opstruiše rad ove sednice. Ovo je moje obrazloženje vama, a vi, naravno, imate pravo da ne budete zadovoljni mojim objašnjenjem i da tražite da se Narodna skupština, u skladu sa Poslovnikom, o tome izjasni u danu za glasanje. To nam, kao što ste videli iz prethodnog glasanja, nije nikakav problem. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o povredi Poslovnika? (Da.) Gospodine Jovanoviću, nemate još pravo na repliku, ima još povreda Poslovnika. Reč ima gospodin Đurić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu čl. 107. i 109. Niste izrekli opomenu, ako ste već uveli taj kriterijum, a podsećam da ste vi danas napravili haos… (Više narodnih poslanika priča u glas.)
Dozvolite gospodinu Đuriću, molim vas, da završi izlaganje. Kada gospodin Đurić bude naveo šta je suština povrede Poslovnika…
Ovo je još jedna povreda člana 109.
Molim vas samo da dozvolimo narodnom poslaniku da završi izlaganje.
Nije tri puta isto, reklamiram da je predsednik parlamenta povredio Poslovnik kada nije opomenuo, prekinuo ili kaznio gospodina Arsića, koji je govorio pre dva minuta. Mislim da je gospodin Arsić povredio dostojanstvo Narodne skupštine, da je povredio članove 107. stav 1. i 107. stav 2, kada je iznosio činjenice iz prošlosti rada parlamenta, ne navodeći do kraja. Dakle, tačno je, ako ste mislili na Natašu Mićić, koja je tada bila predsednik parlamenta i funkcioner Građanskog saveza, a ne LDP, ali morate da kažete i koga je kažnjavala. Dakle, kažnjavala je SRS, čiji ste vi tada bili poslanik. Nas nije sramota toga što je radila Nataša Mićić, ni kao poslanik i funkcioner Građanskog saveza Srbije, a nije nas sramota ni šta radi danas LDP. Vi imate problem sa ružnom prošlošću.
Gospodine Babiću, javljate se po Poslovniku? (Zoran Babić, s mesta: Pominjanje poslaničke grupe.) Molim sve narodne poslanike da se vratimo na utvrđivanje dnevnog reda, pošto rasprava na ovakav način može u potpunosti da naruši tok sednice. Gospodine Rističeviću, da li mogu da vas zamolim da odustanete? (Marijan Rističević, s mesta: Odustajem.) Hvala puno. Gospodine Babiću, i vas molim da odustanete ovog puta, da bismo mogli da se vratimo na tok sednice. Hvala vam. Reč ima gospođa Kolundžija, po povredi Poslovnika. Izvolite, Nada Kolundžija.
Uz najbolju želju da pređemo na tačku dnevnog reda, vi zaista snosite veliku odgovornost što se ne poštuje Poslovnik i što ste ovu sednicu počeli pretvarajući je u nešto što nije primereno. Povredili ste članove 27. i 109. Naravno, time ste povredili i član 107. jer ste vi zapravo povredili dostojanstvo Narodne skupštine dopuštajući da stvari idu ovako kako idu. Dakle, vi ste kaznili narodnog poslanika zato što vam se izraz nije dopao…
Gospođo Kolundžija, ne mogu da vam dozvolim da nastavite sa tim, zato što se na taj član pozivalo već nekoliko narodnih poslanika.
Izvinjavam se, hoćete li saslušati u čemu se sadrži povreda?
Upravo ste izrekli.
Član 109. Dok je govorio prethodni govornik, kao i sada dok ja govorim, vi ne opominjete narodne poslanike.
Isto je to rekao i gospodin Đurić. Pozivate se na isti član Poslovnika.
Da li shvatate da se povreda čini u toku trajanja sednice? Pročitajte malo Poslovnik, naučite ga. Svaki put kada neko govori, a vi ne opomenete one koji dobacuju, vi činite povredu Poslovnika. Morate to razumeti. Dakle, vi sada takođe činite povredu.
Svaki put opomenem narodne poslanike koji to čine. Molim vas, gospodin Đurić i vi ste već izneli ovu povredu Poslovnika, a po Poslovniku nemate pravo to da činite.
Ako to budete nastavili da radite, mi ćemo nastojati non-stop da vas opominjemo da činite povredu Poslovnika, jer to piše Poslovnik.
Razumeo sam vas i ja ću svakako opominjati narodne poslanike.
Molim vas, ne možete mi oduzimati reč. Nemate pravo da me prekidate, ukoliko nemate osnov da tvrdite da sam se javila bez poslovničkog osnova. Dakle, nisam se javila bez poslovničkog osnova. Imam pravo da ukažem na to da predsednik krši Poslovnik zbog toga što, dok narodni poslanik neposredno pre mene govori, dobacuju narodni poslanici, a predsednik ne izriče opomene onima koji na taj način najgrublje krše član 109. Gospodine predsedniče, znam da vi imate većinu koja, kako je govorio vaš bivši šef, može i Politikin zabavnik pretvoriti u zakon. Ne radi se o tome, radi se o tome da ovaj Poslovnik vi morate da poštujete i da sprovodite procedure u skladu sa njim.
Bili su razni bivši šefovi, ali što se tiče vaše primedbe, slažem se u delu koji se tiče povrede Poslovnika. Što se tiče opominjanja svih narodnih poslanika koji prave buku u sali, molim sve narodne poslanike, i više puta sam to učinio i u toku današnjeg glasanja, a mogli ste da primetite da i tokom prethodnih sednice Narodne skupštine vrlo često opominjem i poslanike svoje poslaničke grupe, upravo na kršenje Poslovnika iz ovih tačaka. Molim i vas, kao i sve ostale, da se pridržavamo Poslovnika i da se ne reklamiraju tačke Poslovnika na koje su već narodni poslanici ukazali. Ja nisam doneo ovaj Poslovnik, čak nisam bio narodni poslanik kada se glasalo o odredbama ovog Poslovnika, donela ga je neka druga većina. Gospođo Jerkov, molim vas da i vi odustanete, pošto sam zamolio svoje poslanike, poslanike koji pripadaju poslaničkoj grupi SNS, da odustanu, da bi se vratili na dnevni red. Izvolite, gospođo Jerkov.
Pre svega, gospodine Stefanoviću, zaista ne razumem tu opasku o vašim poslanicima i onim poslanicima koji nisu vaši. Javljam se povodom člana 103. Upravo sada ste u obrazloženju gospođi Kolundžiji rekli da se ne može ukazati na povredu iste tačke Poslovnika na koju je već ukazano. To je apsolutno nemoguće. Ne može se ukazati na istu povredu Poslovnika na koju je već ukazano, a isto tako jedna povreda Poslovnika se može desiti nekoliko puta u toku iste sednice, čak nekoliko puta u toku govora istog govornika. Vi ste potpuno neosnovano prekidali gospođu Kolundžiju i niste joj dozvoljavali da obrazloži povredu Poslovnika, iako je ona ukazivala na potpuno novu povredu Poslovnika. Shvatam da imate svoje poslanike i one koji nisu vaši, mi možda nećemo odustati od toga da se ovaj Poslovnik poštuje na vašu molbu, ali molim vas da nemate drugačiji tretman prema nama. Hvala.
Hvala. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: Aleksandar Čotrić, Nataša Vučković, Tamara Tripić, Konstantin Samofalov i Božidar Đelić. Shodno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine i, izuzetno, za subotu, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge zakona i drugih akata iz predloženog dnevnog reda sednice. Reč ima gospodin Jovanović, replika. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se pozivajući se na pravo koje mi daje Poslovnik i zamolio bih vas da mi sugerišete reč. Kada neko neistinito opiše postupke jedne stranke, a to uradi svesno, ne greškom, kako se to zove? Da li je to lažno optuživanje nekoga? Kada vaši poslanici lažno govore o poslaničkoj grupi koju ja predstavljam ovde u Skupštini…
Opet vas molim da ne koristite izraze koji su neprimereni Narodnoj skupštini.
Gospodine predsedniče, taj izraz postoji u Krivičnom zakoniku koji će sada biti na dnevnom redu. To je laž. Laž je optužiti LDP za ovakav Poslovnik o radu. Da li je tako, gospođo Čomić? Mi smo bili kritičari ovog Poslovnika o radu. On je usvojen u prethodnom mandatu. Laž je optužiti našu stranku za nedemokratsko i netolerantno ponašanje. Tačno je, isključila je Nataša Mićić celu poslaničku grupu SRS, nasilnike, siledžije, vandale. Pogledajte šta govorite danas o svojoj prethodnoj stranci. Mnogo teže kvalifikacije od ovoga što sam ja sada rekao. Dvanaest godina sam poslanik i nikada ni jednu ružnu reč u Skupštini nisam izgovorio. Dvanaest godina nailazim na poštovanje svakog kolege i koleginice ovde u Skupštini, bez obzira iz koje stranke oni dolaze. I vaš nekadašnji predsednik me je poštovao, iako sam bio njegov veliki politički protivnik. Izrekli ste mi opomenu zbog toga što sam vas podsetio na ono što ste bili. Da li mislite, da nekoliko hiljada dinara može da izbriše tih 20 godina agonije na koju ste osudili ovu zemlju? Ni jednu opomenu niste dobili kada ste ponižavali svakog pristojnog čoveka ovde u potkošuljama na sednicama parlamenta, pevajući i naričući dok drugi ovde govore. Sramota me je što ste predsednik Skupštine.
Reč ima gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u izlaganju prethodnog govornika, vidim da cilj opravdava sredstvo. Znači, po njemu je sasvim logično zato što on nekoga smatra za vandala, nasilnika da bude isključen sa sednice Skupštine Srbije iako nije u sali, s jedne strane. S druge strane, zamolio bih gospodina Čedomira Jovanovića da ne preispituje tuđu političku prošlost, dok ne preispita svoju. To je na prvom mestu. Inače, ne krijem da sam bio narodni poslanik SRS… (Predsednik: Molim vas da ne dobacujete, jer time kršite Poslovnik Narodne skupštine. Gospodine Miliću, molim vas da se ne obraćate narodnom poslaniku tokom njegovog izlaganja.) Jedan od poslanika koji su izazvali pad Vlade Zorana Živkovića, u kojoj je gospodin Čedomir Jovanović bio potpredsednik.
Reč ima gospodin Đurić. Izvolite.
Opet ste, gospodine Stefanoviću, povredili članove 107. i 109, niste izrekli opomenu gospodinu Arsiću, direktno se obraćao drugom narodnom poslaniku. Ali, kada smo već otvorili tu temu šta je bilo pre 10 ili 11 godina, dosta je zgodno za ovu današnju temu i vaše insistiranje da se što pre stvore uslovi za organizovanu borbu protiv organizovanog kriminala. Neke od tih najgorih opstrukcija, tada vaše zajedničke SRS, su upravo bile usmerene na to da se ne usvoje zakoni o specijalnom sudu, zakoni o organizovanom kriminalu i da se što kasnije krene u obračun sa organizovanim kriminalom. Ako se iz toga izvukli pouku, meni je zbog toga drago, ali nemojte onda optuživati druge za ono što ste sami radili u svojoj ružnoj prošlosti.
Dostavljeni su vam zapisnici Druge, Treće, Četvrte, Pete, Šeste i Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedeni zapisnik. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 23, 30. i 31. oktobra i 6, 7. i 8. novembra 2012. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 123, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 53 od ukupno prisutnih 176 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 23, 30. i 31. oktobra i 6, 7. i 8. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 24, 25. i 26. oktobra 2012. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 44 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 24, 25. i 26. oktobra 2012. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 1. i 5. novembra 2012. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 124, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 17 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 1. i 5. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 8. i 13. novembra 2012. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 124, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 17 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 8. i 13. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 13, 14, 20, 21. i 22. novembra 2012. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 119, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 od ukupno prisutnih 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 13, 14, 20, 21. i 22. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 15. novembra 2012. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 127, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, održane 15. novembra 2012. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanik Olgica Batić predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica vezanih za ubistvo i ispitivanje političke pozadine ubistva gardista Jakovljevića i Milovanovića u vojnom objektu "Karaš" na Topčideru. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 48, protiv - niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 125 od ukupno prisutnih 174 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština nije prihvatila da se ovaj predlog nađe po hitnom postupku na dnevnom redu. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize, koji je podnela Narodnoj skupštini 29. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 126, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 45 od ukupno prisutnih 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa SPS predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 139, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 29 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke KFW, Frankfurt na Majni, po zaduženju javnog preduzeća "Elektroprievreda Srbije", Beograd (Projekat "Unapređenje tehnologije eksploatacije u RB Kolubara u cilju povećanja efikasnosti termoelektrana i smanjenja uticaja na životnu sredinu"), koji je podnela Narodnoj skupštini 6. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 42, od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, koji je podnela Narodnoj skupštini 7. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 132, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 36, od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku, koji je podnela Narodnoj skupštini 7. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 40, od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu, koji je podnela Narodnoj skupštini 7. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 39, od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 7. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 37, od ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o osnivanju srpsko-ruskog humanitarnog centra, koji je podnela Narodnoj skupštini 7. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 133, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo – 35, od ukupno 172 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Predsednik Narodne skupštine mr Nebojša Stefanović predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o dopunama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo Narodnoj skupštini 8. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 136, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo – 32, od ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Grupa od 13 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP, predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog deklaracije o borbi protiv sistemske korupcije, koji je podnela Narodnoj skupštini 10. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 46, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 131, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji, koji je podnela Narodnoj skupštini 13. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo – 50, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, koji je podnela Narodnoj skupštini 13. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – dvoje, nije glasalo – 159, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o davanju saglasnosti na odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana republičkog Fonda za zdravstveno osiguranje za 2012 godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 13. decembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – dvoje, nije glasalo – 48, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da jeNarodna skupštinaprihvatila ovaj predlog. Vlada je, na osnovu člana 92. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložila da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije o saradnji u oblasti energetike , koji je podnela Narodnoj skupštini 17. novembra 2012. godine. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – dvoje, nije glasalo – 159, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Srđan Miković je, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni zakona o privrednim komorama, koji je podneo Narodnoj skupštini 21. novembra 2012. godine, kao i da se navedeni Predlog zakona donese po hitnom postupku. Da lipredlagač, narodni poslanik Srđan Miković, želi reč?(Da) Izvolite. Izvinite, samo da vas prekinem za trenutak, nemamo signal u sali, molim službu da me obavesti da li imamo direktan prenos. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o privrednim komorama, koji je usvojen 2009. godine, čija je primena odložena do kraja 2012. godine, su određene stvari predviđene, koje nisu urađene u vremenu koje je bilo određeno zakonom. Naime, propisi koji se donose na osnovu ovlašćenja iz tog zakona, rečeno je u usvojenom Zakonu da će se doneti najkasnijedo 31. decembra 2010. godine. Ti propisi, podzakonski akti nisu doneti do 2012. godine. Znači, dve godine se kasni sa donošenjem podzakonskih akata. Osim toga, tim Zakonom je predviđen registar komora koji je poveren Agenciji za privredne registre i početak rada ovog registra, planiran je od 1. januara 2013. godine, usvajanjem podzakonskih akata. Napominjem, ta podzakonska akta nisu usvojena. Desiće nam se situacija da ukoliko do kraja kalendarske godine, ukoliko se o ovome ne izjasnimo, da ćemo 1. januara biti u situaciji da prvo privredne komore uopšte, ni postojeće ni buduće, neće moći da se registruju kod APR. Dovešće se u pitanje ovlašćenja koja do sada imaju privredne komore, koje su poverene zakonom, u smislu izdavanja potvrda, uverenja i drugih isprava o bonitetu, poslovno-tehničkoj osposobljenosti ppravnog lica, upisu u registar prevoznika, da se roba ne proizvodi u zemlji, ispunjenosti uslova za vršenje javnog prevoza, referentne liste o poreklu robe, TIR karnetima, i mnogo, sad da ne nabrajam, sve je to u pisanom obliku dostavljeno svima vama. Predsedniče, molim vas, ako mogu da me saslušaju, kolege i koleginice.
Molim ostale kolege da dozvolimo gospodinu Mikoviću da završi svoje izlaganje.
Znači, u svakom slučaju, pošto podzakonska akta nisu do danas doneta, polovina je decembra, da ne bi nastale posledice koje je teško ispraviti, a ja samo napominjem da sam 21. novembra predao Predlog zakona u proceduru, da sam 10. decembra dao dopunu obrazloženja, naročito po pitanju ovih javnih ovlašćenja, i da sam konačno sada predložio dopunu dnevnog reda i da se ovo razmotri po hitnom postupku. Koincidiram moj predlog sa predlozima još jednog broja narodnih poslanika, koji su svesni svih mogućih negativnih posledica. Ukoliko ne razmotrimo ovu materiju, a ukoliko uvrstimo tu tačku dnevnog reda u dnevni red, postoji mogućnost da svaki narodni poslanik da amandman na Predlog zakona. Ukoliko rokovi na koje treba da se odlože nisu ti, postoji mogućnost, pogotovo postoji mogućnost od strane onih koji čine vlast, da opredele do kada bi eventualno došlo do odlaganja primene zakona o privrednim komorama u ovom delu. Znači, zbog toga apelujem da podržite moj predlog, da se usvoji dnevni red po hitnom postupku.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 60, protiv – troje, uzdržanih – nema, nije glasalo – 111, od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vladimir Ivić, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2, člana 170. i članova 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: Prvi zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika; Predlogu zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku; Predlogu zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu i Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama. Drugi zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize; Predlogu zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama i Predlogu Zakona o potvrđivanju Sporazuma Vlade Republike Srbije i Vijeća ministra Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putevima na unutrašnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju. Treći zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke Razvojne banke KfW, Frankfurt na Majni, po zaduženju javnog preduzeća "Elektroprivreda Srbije", Beograd; Predlog zakona o potvrđivanja Sporazuma i Vlade Republike Belorusije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima; Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Gruzije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; Predlogu zakona o potvrđivanja Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Kanade o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu i Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Četvrti zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o usvajanju Godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2012. godini; Predlogu odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2012; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o osnivanju Srpsko-ruskog humanitarnog centra; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Grčke; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Savezne Republike Brazil o saradnji u oblasti odbrane; Predlogu zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Indonezije o saradnji u oblasti odbrane; Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Angole u oblasti odbrane i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike o uzajamnoj zaštiti tajnih podataka. Peti zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o dopunama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Da li narodni poslanik Vladimir Ilić, želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 125, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 42, od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima na stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 37, od ukupno 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, u celini. D n e v n ir e d: 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika; 2. Predlog zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku; 3. Predlog zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu; 4. Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama; 5. Predlog zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize; 6. Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke Razvojne banke KfW, Frankfurt na Majni, po zaduženju javnog preduzeća "Elektroprivreda Srbije", Beograd (Projekat"Unapređenje tehnologije eksploatacije u RB Kolubara u cilju povećanja efikasnosti termoelektrana i smanjenja uticaja na životnu sredinu"); 7. Predlog zakona o izmenamai dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama; 8. Predlog odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2012. godini; 9. Predlog odluke o učešću pripadnika Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u 2012. godini; 10. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o osnivanju Srpsko-ruskog humanitarnog centra; 11. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Grčke; 12. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Savezne Republike Brazil o saradnji u oblasti odbrane; 13. Predlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Indonezije o saradnji u oblasti odbrane; 14. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Angole o saradnji u oblasti odbrane; 15. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike u uzajamnoj zaštiti tajnih podataka; 16. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima; 17. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Gruzije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; 18. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; 19. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Kanade o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; 20. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putevima na unutrašnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju; 21. Predlog odluke o dopunama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama; 22. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije; 23. Predlog zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji; 24. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. U ovom trenutku, određujem pauzu od 10 minuta, da bi se u tom periodu primenila Odluka o rasporedu sedenja narodnih poslanika i drugih lica u velikoj sali, na osnovu odluke Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine 12. decembra. Nastavljamo sa radom za 10 minuta. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Pre nego što pređemo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom zajedničkog načelnog pretresa o predlozima zakona iz tačaka 1, 2, 3. i 4. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave, pozvao da sednici prisustvuju i: dr Danilo Nikolić, državni sekretar u Ministarstvu pravde i državne uprave, mr Milisava Čogurića, pomoćnik ministra pravde i državne uprave, Jovan Ćosić, šef Odseka za normativne poslove i međunarodnu saradnju u Ministarstvu pravde i državne uprave i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde i državne uprave. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu, odnosno na zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1, 2, 3. i 4. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić, po Poslovniku. Izvolite.
Predsedniče, član 27. Prosto, ceo dan je danas pomeren zbog glasanja i celog toka sednice koji je bio i mi sada počinjemo raspravu, a bilo je planirano u 10 časova. Molim vas da date informaciju poslanicima koliko će se danas raditi, da li će se raditi do okončanja tačke dnevnog reda, jr mnogo ljudi je zainteresovano to da čuje, da bi mogli da planiraju i što se tiče toka sledeće nedelje, da bismo mogli da se adekvatno pripremimo, a pogotovo danas, obzirom da je već 14 časova, a mi tek sada počinjemo diskusiju o ovoj tački dnevnog reda.
Što se tiče današnje sednice, mi ćemo svakako raditi posle 18 časova. Ne mogu tačno da vam kažem do kog vremena, jer ćemo zajedno dogovarati procenu kada budemo videli da li rasprava o ove objedinjene četiri tačke može da se u neko razumno vreme završi ili ćemo odlučiti da je nastavimo u ponedeljak. Što se tiče naredne sednice, nastavljamo sa radom u ponedeljak, s tim što ćemo dogovarati kako da obeležimo neke od praznika koji slede sledeće nedelje, a da najveći broj narodnih poslanika ne bude uskraćen mogućnosti da dođe na sednicu Narodne skupštine, odnosno da uvažimo i one koji slave i pravoslavne, a kasnije i iz redova katoličke veroispovesti, tako da ćemo se o tome zajednički dogovarati. Mislim da to možemo da postignemo na dobar način. Otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, o Predlogu zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu i o Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o 1, 2, 3. i 4. tački dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. S obzirom da niko nije predložio duže vreme rasprave, detalje za vreme koje je predviđeno za svaku poslaničku grupu dobili ste u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, o Predlogu zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu i o Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama. Da li predstavnik predlagača Nikola Selaković, ministar pravde i državne uprave želi reč? (Da.) Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, uvaženi potpredsednici i uvaženi narodni poslanici, na početku rasprave dozvolite mi da dam nekoliko uvodnih napomena u vezi sa Predlogom zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, Predlogom zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu i Predlogom zakona o dopuni Zakona o sudijama. Postoji više zakona koji opravdavaju donošenje Zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika. Pre svega, Republika Srbija je preuzela određene obaveze, koje proističu iz potvrđenih međunarodnih ugovora sa jedne strane, obaveze po osnovu njenog članstva u Savetu Evrope, sa druge strane, kao i obaveze iz zahteva EU u procesu pridruživanja i sticanja statusa kandidata za ulazak u članstvo, a tiču se krivičnog zakonodavstva. Takođe, bitno je navesti da i Grupa država za borbu protiv korupcije Saveta Evrope GREKO je usvojila izveštaj za Republiku Srbiju, a u okviru trećeg kruga evaluacije, koji sadrži određene preporuke za izmene i dopune pojedinih članova Krivičnog zakonika, koje se odnose na koruptivna krivična dela. Iako krivičnom pravu treba pribegavati kao krajnjem sredstvu, postoji opravdanje da se uvedu određena nova krivična dela, poput, recimo, zloupotrebe u postupku javnih nabavki, ali i da se izvrši dekriminalizacija anahronih krivičnih dela, gde krivično-pravna intervencija nije nužna, poput, recimo, nesavesnog rada u privrednom poslovanju ili da se izvrše intervencije druge vrste kod nekih krivičnih dela kod kojih je previše široka kriminalna zona. Umesto da pruža efikasniju krivično-pravnu zaštitu, ugrožava neke važne vrednosti i interese građana i čitavog društva. Pored toga, bilo je neophodno otkloniti i nepreciznosti zakonskog teksta, kao i omaške do kojih je došlo donošenjem Zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika 2009. godine, što je izrodilo ozbiljne problem u sudskoj praksi. Isto tako, određene intervencije su nužne i zbog usklađivanja sa drugim zakonima koji sadrže i pojmove od značaja za propisivanje krivičnih dela. Kada su u pitanju pojedina predložena rešenja, posebno bih ukazao pažnju na sledeće. Primena primarnog realnog principa važenja krivičnog zakonodavstva Republike Srbije na učinioce krivičnog dela u inostranstvu proširuje se na sva krivična dela terorizma, a ne samo na krivično delo terorizma upravljeno protiv ustavnog uređenja i bezbednosti Republike Srbije. Ovo je posledica i usaglašavanja krivičnih dela terorizma sa relevantnim međunarodnim ugovorima. Takođe, proširuje se mogućnost primene krivičnog zakonodavstva Republike Srbije i onda kada se za krivično delo ne kažnjava po zakonu zemlje u kojoj je učinjeno na taj način što se, osim po odobrenju republičkog javnog tužilaca, ovakva mogućnost uvodi i na slučajeve koji su predviđeni potvrđenim međunarodnim ugovorima, što je posebno od značaja u krivičnim delima korupcije. Ovakvom izmenom, a u slučaju da postoji potreba usklađivanja neke nove međunarodne konvencije, to ubuduće neće zahtevati i nove izmene Krivičnog zakonika u tom delu. Izvršeno je preciziranje odredaba koje uređuju kaznu zatvora koja se izvršava u prostorijama u kojima osuđeni stanuje, poznatije kao tzv. kućni zatvor, iako u svojoj biti je kazna zatvora. Razlog tome je što je u sudskoj praksi došlo do izrazitih problema i do nejednakog postupanja zbog nejasne i protivrečne zakonske odredbe. Pored toga bila je neprecizna i odredba koja se odnosila na situaciju kada osuđeni samovoljno napusti prostorije u kojima stanuje, kao i odredba koja je trebala sudu da pruži određene kriterijume prilikom odlučivanja da li će osuđeni da izdržava kaznu zatvora u prostorijama u kojima stanuje, a koja nije mogla da obavlja tu funkciju. Novinu predstavlja i odredba koja umesto fakultativnog uvodi obavezan uslovni otpust. Naravno, u slučaju da su ispunjeni zakonom propisani uslovi. Ova izmena je u skladu sa razvijenom praksom u zemljama razvijene i ustaljene pravne tradicije, u evropskim zemljama. S obzirom da je u našoj zemlji u praksi došlo do značajnog sužavanja primene ovog instituta, bilo je nužno usmeriti sudove u pravcu šireg korišćenja ovog instituta. Istovremeno time će se dati i značajan podstrek osuđenim licima da se dobro vladaju u vreme izdržavanja kazne, kao i da više ne vrše krivična dela. Uslovno otpuštanje osuđenog lica će u značajnoj meri zavisiti od procene suda, da li njegovo vladanje u toku izdržavanja kazne ukazuje da je na njega postignuta svrha kažnjavanja. Uvodi se i obavezna otežavajuća okolnost za krivična dela iz mržnje. Polazeći od relevantnih međunarodnih dokumenata, cilj nove odredbe jeste da se obezbedi strože kažnjavanje, a time i pojačana krivično-pravna zaštita u odnosu na pojedine, naročito ranjive društvene grupe, čiji su pripadnici žrtve različitih krivičnih dela koja se vrše iz mržnje zbog te pripadnosti. Iako je u okviru opštih pravila u odmeravanju kazne već predviđeno da će sud prilikom odmeravanja kazne u obzir uzeti i pobude iz kojih je krivično delo učinjeno, pa prema tome i mržnju, ta odredba je uopštena i ne govori eksplicitno o mržnji kao o otežavajućoj okolnosti, niti je propisuje kao obaveznu otežavajuću okolnost. Zato je bilo neophodno dopuniti važi zakonski tekst i ovakvom odredbom. To je još jedna od tendencija u razvoju krivičnog zakonodavstva i krivičnog prava u zemljama Evrope. Izbrisana je i apsolutna zabrana ublažavanja kazne za određena krivićna dela, koja je uvedena izmenama Krivičnog zakonika 2009. godine, s obzirom da je njom institut ublažavanja kazne, iako je opšti institut derogiran u odnosu na određena krivična dela. Ova odredba je u suprotnosti sa odredbama opšteg dela Krivičnog zakonika, koje predviđaju mogućnost ublažavanja kazne u određenim slučajevima, poput pokušaja ili pomaganja. Javila se u praksi dilema oko primene različitih zakonskih odredbi. Osim toga, potpuno je nejasan kriterijum na osnovu kojih su odabrana krivična dela kod kojih je zabranjeno ublažavanje kazni. Isto tako ova odredba je naišla na kritiku kako teorije tako i sudske prakse, pa je opšte usvojeno mišljenje da bi ukidanjem ove odredbe bilo otklonjeno jedno strano telo i anomalija iz Zakonika. Iz sličnih razloga brisane su i odredbe kojima je predviđena jedina mogućnost pooštravanja kazne, tj. mogućnost izricanja teže kazne od propisane. S obzirom da kriminalno – politička potreba za ovakvim izuzetkom ne postoji. Propisane kazne su dovoljno stroge tako da izricane kazne u praksi skoro nikada ne dostižu propisane posebne maksimume, pri čemu do sada, ni sudska praksa nije koristila ovu mogućnost. U skladu sa preporukama grupe država za borbu protiv korupcije Saveta Evrope GREKO, u članu koji uređuje značenje izraza u Krivičnom zakoniku, precizirani su i prošireni pojmovi službenog lica i stranog službenog lica. Na drugačiji način je određen i pojam odgovornog lica. Najvažnija je razlika u odnosu na postojeće rešenje jeste ta što se vlasnik subjekta privrednog poslovanja samim tim ne smatra i odgovornim licem, osim ako ne vrši određene funkcije i poslove koji mu daju svojstvo odgovornog lica. Pored toga preciziran je i pojam opojnih droga, zbog usaglašavanja sa drugim zakonom. Najzad ispravljena je i omaška u pogledu toga što je u važećem zakonskom tekstu dat pojam imovinske koristi, a ne imovine kako je to do sada predviđeno. Pojam imovine očigledno ne bi odgovarao kod onih krivičnih dela kod kojih je imovina objekt radnje i na kojoj nastupa posledica. Na predloženi način pojam imovinske koristi određen je kao i u relevantnim međunarodnim ugovorima. Brisan je i najteži oblik krivičnog dela ugrožavanja sigurnosti, koji je uveden izmenama Zakonika iz 2009. godine. Ovaj oblik je odraz preterano represivnih težnji i ima karakteristike verbalnog političkog delikta. Zato mu i nije mesto u Glavi XIV Krivičnog zakonika, jer su u njoj propisana krivična dela radi zaštite osnovnih prava i sloboda čoveka i građanina, a ne prava državnih funkcionera i novinara. Što se sudije i tužilaca tiče, svaka pretnja upućena njima već je inkrimisana krivičnim delom ometanja pravde. Pre izmena i dopuna Krivičnog zakonika iz 2009. godine osnovni oblik krivičnog dela ugrožavanja sigurnosti je bio zaprećen kaznom zatvora do jedne godine, a teži oblik zatvorom od tri meseca do tri godine. Sada je predviđena osetno stroža kazna. Imajući to u vidu, nije bilo opravdano propisivati najteži oblik učinjen prema nosiocima izvršne i sudske vlasti i novinarima, kojima je zaprećena kazna zatvora od jedne do osam godina. Ista kazna je npr. propisana za krivično delo ubistvo na mah. Može se postaviti pitanje nisu li time diskriminisani svi ostali građani, jer proizilazi da je osećanje sigurnosti navedenih lica, mnogo vrednije i značajnije. Okolnost kome je pretnja upućena mogla bi se uzeti u obzir prilikom odmeravanja kazne. Ako se radi o ozbiljnom ugrožavanju to bi moglo da predstavlja pripremne radnje za krivično delo ubistva predstavnika najviši državnih organa. Neprihvatljivo je da se za pripremanje ubistva predstavnika najviših državnih organa vlasti može izreći zatvor od jedne do pet godina, a ako im se samo ugrozi sigurnost pretnjom onda može do osam godina. To je, može se reći i najvažniji razlog za ukidanje ovog kvalifikovanog oblika. Izvršena je i dekriminalizacija krivičnog dela klevete, što je bio zahtev velikog broja udruženja i stručne javnosti, naročito novinarskih udruženja. Treba imati u vidu da je reč o jednoj opšte prisutnoj tendenciji u evropskim zakonodavstvima, i da po preporukama Saveta Evrope, na identičan način postupaju i zakonodavni organi država članica EU. Identična stvar je učinjena u Velikoj Britaniji, Irskoj, Estoniji, delimično u Mađarskoj, u proceduri je u još nekim visokim zakonodavnim organima drugih zemalja članica EU. Prisutna je i u zemljama regiona. Prema preporukama Saveta Evrope propisuje se novo krivično delo dogovaranja ishoda takmičenja. Ova pojava je prisutna u praksi i opravdava krivično-pravnu intervenciju, a u većini slučajeva ne može da se podvede pod zakonski opis nekog drugog krivičnog dela, na prvom mestu krivičnog dela prevare. Stoga je bilo potrebno propisati novo krivično delo koje ima osnovni, teži i najteži oblik. Posebno je inkriminisan i pokušaj osnovnog oblika, s obzirom da on prema opštim odredbama o kažnjavanju za pokušaj, ne bi bio kažnjen. Predviđa se i niža granica u pogledu novčanog iznosa kod krivičnog dela sitne krađe, utaje i prevare, čime se proširuju osnovni oblici krivičnog dela krađe, utaje i prevare. Osim u pogledu propisane kazne, to će značiti i to da se jedan deo ovih krivičnih dela neće više goniti po privatnoj tužbi, već po službenoj dužnosti. U praksi je zapažen osetan porast vršenja naročito sitnog dela krađe, kod kojeg je faktički došlo do dekriminalizacije, jer za oštećeno gonjenje po privatnoj tužbi predstavlja osetan teret, pa učinioci često kalkulišu sa tim da vrednost oduzetih stvari ne pređe iznos od 15 hiljada dinara. Razlog za snižavanje ove granice jeste i nizak životni standard stanovništva, jer za mnoge oštećene iznos od 15 hiljada dinara uopšte nije mali iznos, nekome je čak više i od njegove penzije. Jednu od najznačajnijih novina predstavlja i to što se postojeće krivično delo nesavesnog rada u privatnom poslovanju kao prevaziđeno i nepotrebno ukida, jer je svojevremeno uvedeno u nastojanju da se pruži pojačana zaštita društvenoj svojini i kao takvo ga ne poznaje nijedno krivično zakonodavstvo evropskih zemalja. Umesto njega, uvodi se krivično delo zloupotrebe položaja odgovornog lica. Uvođenje ovog krivičnog dela jeste posledica potrebe da se napravi bitna razlika između odgovornog i službenog lica, što do sada nije bio slučaj. Naime, krivično delo zloupotrebe službenog položaja iz člana 359. Krivičnog zakonika Republike Srbije u potpunosti izjednačava službeno i odgovorno lice, što nema svoje kriminalno političko opravdanje, jer su službeno i odgovorno lice dva različita subjekta koja imaju različita ovlašćenja i to u različitim oblastima. Dok službeno lice deluje u organima uprave obavljajući svoje službene dužnosti, odgovorno lice vrši određeni krug poslova u upravljanju i delovanju subjekta privrednog poslovanja. Osim sužene kriminalne zone, kod zakonskog opisa ovog krivičnog dela, s obzirom na to da se zahteva da je pribavljena protivpravna imovinska korist, a ne bilo kakva korist kao kod službenog lica i propisivanja nešto nižih kazni, sužavanju kriminalne zone kod ovog krivičnog dela doprineće i drugačija formulacija odredbe koja daje značenje izraza "odgovorno lice", jer taj pojam više ne obuhvata vlasnika koji istovremeno ne obavlja i poslove i funkciju odgovornog lica. Propisuje se i novo krivično delo zloupotrebe u vezi sa javnim nabavkama. Imajući u vidu proširenost i društvenu štetnost ovog društva, zakonski opis ovog krivičnog dela je postavljen dosta široko. Polazeći od toga da se zloupotrebe u oblasti javnih nabavki po pravilu vrše tako što u tome učestvuje i naručilac i ponuđač, osim odgovornog lica u ponuđaču propisan je oblik kod kojeg se kao izvršilac pojavljuje odgovorno lice ili službeno lice u naručiocu. Propisan je i teži oblik, s obzirom na visinu vrednosti javne nabavke. Briše se krivično delo nedozvoljeno komentarisanje sudskih odluka, koje je uvedeno Zakonom o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika iz 2009. godine. Reč je o nepotrebnoj inkriminaciji koja ograničava i slobodu ispoljavanja mišljenja, a ograničava i slobodu medija. Postojanje krivičnog dela zavisi od procene suda da li je javna izjava u sredstvima javnog informisanja data u nameri da se povredi pretpostavka nevinosti ili nezavisnosti suda. To može voditi zabrani komentarisanja u sredstvima javnih informisanja svakog postupka pred sudom. Nekorektno izveštavanje pojedinih medija o nekim sudskim postupcima i davanje neadekvatnih izjava od strane pojedinaca ne mogu da opravdaju krivično–pravnu represiju, niti se pak njome može rešiti problem nekorektnog komentarisanja sudskih postupaka u medijima. Izvršene su i izmene vezane za krivično delo nedozvoljene proizvodnje, držanja, nošenja oružja, koje je stvaralo vrlo ozbiljne probleme u sudskoj praksi, a što je imalo za posledicu i različito postupanje sudova. Kao dalji problem javilo se pitanje opravdanosti i izjednačavanja neovlašćenog nošenja oružja onih koji imaju dozvolu za držanje oružja sa onima koji dozvolu nemaju. Najzad, propisana kazna dovela je do toga da ovo delo po težini bude značajnije od onog koje se vrši upotrebom tog oružja, recimo kod ubistva na mah i sa kojim se ono nalazi u sticaju. Zato je neophodno da se napravi značajna razlika u propisanoj kazni između onih koji neovlašćeno nose oružje a imaju dozvolu za njegovo držanje, od onih koji tu dozvolu nemaju, kao i da se predvidi nešto niža kazna za najteži oblik ovog krivičnog dela. Uvodi se i novo krivično delo omogućavanja zloupotrebe ostvarivanja prava azila u stranoj državi. Potreba da se propiše ovo krivično delo nastala je da bi se inkriminisale radnje pomaganja našim državljanima koji zloupotrebljavaju mogućnost dobijanja azila u stranoj državi, kao što je organizovanje njihovog putovanja u inostranstvo sa namerom pribavljanja imovinske koristi ili im na drugi način omogućavaju zloupotrebu prava na traženje azila u stranoj državi. Izvršena je i značajna izmena u odnosu na krivično delo zloupotrebe službenog položaja, tako što se predviđa da odgovorno lice više ne može biti izvršilac ovog krivičnog dela iz člana 359. stav 1. Krivičnog zakonika, već novog krivičnog dela čije se uvođenje predlaže, a zbog značajnih razlika između pojma odgovornog i službenog lica, kao i poslova koje ona obavljaju. Dok je god službenog lica široka krivično-pravna zaštita opravdana, pa sva savremena evropska krivična zakonodavstva poznaju ovu inkriminaciju, u pogledu odgovornog lica situacija je apsolutno drugačija. Naime, postojeća inkriminacija se u odnosu na njih pokazuje preširoko, jer može da obuhvati i slučajeve privrednog poslovanja koje se obavlja u skladu sa propisima koji regulišu to poslovanje. Zato je bilo neophodno propisati novo krivično delo zloupotrebe položaja odgovornog lica, a kod krivičnog dela iz člana 359. Krivičnog zakonika kao izvršioca predvideti samo službeno lice. U skladu sa preporukama Grupe država za borbu protiv korupcije Saveta Evrope "GRECO", dopunjene su odredbe koje propisuju krivična dela primanja i davanja mita, tako što se proširuje zakonski opis time što se ova krivična dela mogu izvršiti ne samo u okviru svog ovlašćenja, nego i u vezi sa njim. U oblasti krivičnih dela protiv čovečnosti i drugih dobara zaštićenih međunarodnim pravom, izvršeno je više izmena i dopuna, a najvažnije su one koje polaze od nove koncepcije krivičnih dela terorizma. Pre svega, određeno je osnovno delo terorizma, bez obzira da li je upravljeno protiv Republike Srbije, strane države ili međunarodne organizacije, sa brojnim oblicima radnje izvršenja. Ovo krivično delo, kao i nova krivična dela terorizma, kao što je javno podsticanje na izvršenje terorističkih dela, vrbovanje i obučavanje za vršenje terorističkih dela, upotreba smrtonosne naprave, uništenje i oštećenje nuklearnog objekta i terorističko udruživanje, uneta su i usklađena sa nizom konvencija kojima se cilj sprečavanje akata terorizma, a posebno sa Konvencijom Saveta Evrope iz 2005. godine, koju je Republika Srbija ratifikovala još 2009. godine i Okvirnom odlukom Saveta EU o borbi protiv terorizma, od 13. juna 2002. godine, koja je izmenjena Okvirnom odlukom Saveta EU od 28. novembra 2008. godine. Propisivanjem tih krivičnih dela pruža se široka krivično-pravna zaštita od svih radnji koje imaju karakter terorističkog akta ili predstavljaju pripremnu radnju za njega. Na kraju bih istakao da je kao početni tekst ovog zakonskog predloga korišćen tekst koji se početkom 2012. godine već nalazio u skupštinskoj proceduri. U Ministarstvu pravde i državne uprave je obrazovana Radna grupa koja je razmotrila početni tekst i izvršila jednu uporedno-pravnu analizu sa zakonodavstvima drugih zemalja, kao i međunarodnim konvencijama, sa kojima je neophodno izvršiti usklađivanje. Takođe, razmatran je važeći tekst Krivičnog zakonika u odnosu na probleme koji otežavaju njegovu primenu u sudskoj praksi. Posle pripreme radne verzije teksta je održana javna rasprava u toku koje je održano ukupno osam skupova na kojima su učestvovale sudije iz sudova različitih vrsta i stepena, javni tužioci kao i drugi predstavnici stručne javnosti. Takođe, radna verzija teksta je bila dostupna za sve predloge i sugestije na VEB stranici Ministarstva pravde i državne uprave. Pribavljena su i mišljenja resornih ministarstava, izvršene su konsultacije sa predstavnicima i ekspertima međunarodne zajednice. Ovaj zakonski tekst je i zvanično upućen Evropskoj komisiji. Sve pristigle sugestije i predlozi su detaljno razmotreni. Jedan broj njih je ugrađen u tekst ovog zakonskog predloga. Kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku, podsetio bih da je novi Zakonik o krivičnom postupku donet u septembru mesecu 2011. godine, da je bilo propisano da Zakonik stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije", a da se primenjuje od 15. januara 2013. godine, izuzev u postupcima za krivična dela organizovanog kriminala ili ratnih zločina, koji se vode pred posebnim odeljenjem nadležnog suda, u kom slučaju se primenjuje od 15. januara 2012. godine. Kako su u dosadašnjoj primeni ovog zakonika uočeni brojni nedostaci normativne prirode, koji zahtevaju krupnije intervencije u tekstu Zakonika, neophodno je da se primena ovog zakonika odloži do 1. oktobra 2013. godine, izuzev u postupcima u kojima se već primenjuje, kako bi se u međuvremenu pripremile neophodne izmene i dopune teksta Zakonika i stvorili uslovi za primenu tako izmenjenog Zakonika. Povodom Zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu, pre svega treba napomenuti da je odgovarajućim važećim zakonskim odredbama predviđeno da vrednovanje rada javnog tužioca i zamenika javnog tužioca predstavlja osnov za izbor, obaveznu obuku i razrešenje, kao i da se vrednovanje rada vrši na osnovu javno objavljenih objektiviziranih i jedinstvenih kriterijuma, zasnovanih na primenjivim i uporedivim merilima koje utvrđuje Državno veće tužilaca. Takođe, predviđeno je da se rad zamenika javnih tužilaca, koji su prvi put birani, vrednuje jednom godišnje. Iako je prelaznim odredbama Zakona o Javnom tužilaštvu, odnosno izmenama i dopunama tog zakona, izričito predviđeno da će podzakonski propisi, predviđeni tim zakonom, biti doneti u roku od šest meseci, kao i da će prvo vrednovanje rada zamenika javnih tužilaca, koji su prvi put izabrani, izvršiti stalni sastav Državnog veća tužilaca, vrednovanje tih zamenika nije izvršeno zato što nisu utvrđeni kriterijumi i merila na osnovu kojih se vrednovanje rada zamenika javnih tužilaca vrši. S obzirom da zamenicima javnih tužilaca, koji su prvi put izabrani Odlukom o izboru zamenika javnih tužilaca, ističe trogodišnji mandat, a takvih je ukupno 108 u sistemu javnog tužilaštva u Republici Srbiji, a s ciljem obezbeđivanja nesmetanog rada javnih tužilaštava u Republici Srbiji, neophodno je stvoriti pravni osnov, kako bi se izbor ovih zamenika javnih tužilaca na stalnu funkciju, ipak mogao sprovesti. Zbog toga je neophodno doneti ovaj zakon kao poseban zakon kojim će se urediti nastala situacija. Identična situacija je vezana i za Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama. Ovde je kao jedan od obaveznih uslova za izbor sudija na stalnu sudijsku funkciju predviđeno prethodno ocenjivanje sudija, koji su prvi birani na trogodišnji mandat. Takođe je postojala izričita obaveza za donošenje odgovarajućeg podzakonskog akta Visokog saveta sudstva, kojim će se urediti kriterijumi, merila i postupak za vrednovanje rada sudija. Isto tako, bilo je predviđeno da će prvo vrednovanje rada sudija, koji su prvi put izabrani, izvršiti stalni sastav Visokog saveta sudstva, ili kao u prethodnom slučaju, ali i kao u prethodnom slučaju, vrednovanje rada tih sudija do sada nije izvršeno upravo zato što nisu utvrđeni ni kriterijumi, ni merila na osnovu kojih se vrednovanje rada sudija vrši. S obzirom da sudijama koje su prvi put izabrane odlukama Narodne skupštine o izboru sudija na trogodišnji mandat u sudovima opšte i posebne nadležnosti ističe trogodišnji mandat, a s ciljem obezbeđivanja nesmetanog rada sudova u Republici Srbiji, takvih sudija je ukupno 903, neophodno je stvoriti pravni osnov kako bi se izbor ovih sudija na stalnu sudijsku funkciju mogao sprovesti. U suprotnom, niko od sudija, koji su izabrani na trogodišnji mandat, ne bi mogao biti izabran na stalnu funkciju. Kako bi se blagovremeno izvršio izbor ovih sudija, za ovaj zakon kao i za Zakon o dopuni Zakona o Javnom tužilaštvu, predloženo je da stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Napomenuo bih da su dopune Zakona o Javnom tužilaštvu i Zakona o sudijama, o kojima je ovde reč, minimalne, ali i to da su radne grupe Ministarstva pravde i državne uprave pripremile tekstove zakona koji sadrže veće izmene i dopune i da će se i ti tekstovi, u toku naredne godine, naći pred Narodnom skupštinom, posle dobijanja ekspertiza i završetka javne rasprave o tim tekstovima. Na kraju bih želeo da vam se zahvalim na pažnji i da izrazim nadu da će rasprava, a i period nakon rasprave u Narodnoj skupštini, dovesti do toga da ovi predloženi zakoni od velikog značaja za pravosudne organe i njihovo funkcionisanje u Republici Srbiji budu usvojeni. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Da li izvestilac Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, narodni poslanik Petar Petrović, predsednik Odbora, želi reč? (Ne) Da li izvestilac Odbora za evropske integracije, narodna poslanica dr Milica Delević, predsednik Odbora, želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Balint Pastor. Izvolite.
Uvaženi gospodine ministre, gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u demokratskim zemljama, u uređenim zemljama se ne menja često Krivični zakonik. Nažalost, Srbija izgleda da nije uređena zemlja u dovoljnoj meri, možda nije ni demokratska zemlja u dovoljnoj meri ili nije dovoljno demokratska i zbog toga smo u proteklom periodu, u proteklim godinama, imali česte izmene Krivičnog zakonika. Nadam se da će se tome stati na put, jer je to u suprotnosti sa načelom legaliteta ili zakonitosti. Građani treba da znaju šta su krivična dela, građani treba da znaju šta im je dopušteno a šta nije dopušteno, šta je kažnjivo i šta nije kažnjivo u Republici Srbiji i zbog toga se nadam da izmene Krivičnog zakonika neće biti učestale. Iz obrazloženja smo saznali da se sada menjaju samo oni elementi koji su hitni, elementi koje treba hitno izmeniti i da su bile konsultacije sa Evropskom komisijom, sa GREK-om, sa Savetom Evrope, da se vrše usklađivanja sa međunarodnim ugovorima koje je Narodna skupština Republike Srbije ratifikovala. Odmah se nameće pitanje koje je postavljeno i na Odboru za evropske integracije Narodne skupštine Republike Srbije – da li su konsultacije sa Evropskom komisijom izvršene u dovoljnoj meri? Gospodin ministar je malopre veoma iskreno rekao da je jedan broj primedbi Evropske komisije ugrađeno. Znamo iz prošlosti, bliske prošlosti, iz perioda prethodnih vlada, da se veoma često dešavalo da je ova Narodna skupština usvajala izmene i dopune određenih zakona, da se hvalila da je sve dogovoreno sa Evropskom komisijom, da su predložene izmene i dopune uvršćeni evropski standardi, da upotrebi taj kolokvijalan izraz, a posle nekoliko nedelja ili meseci se ispostavilo da to nije tako, pa smo morali da idemo na popravni i Narodna skupština Republike Srbije je ponovo menjala skoro donete zakone. Nadam se da se to neće desiti u ovom slučaju. Zbog toga bi me interesovalo da malo detaljnije kažete koje primedbe nisu ušle u Predlog zakona i da li ćemo morati da ponovo dođemo u situaciju koju smo videli i gledali u prethodnom periodu, da se ponovo ide na izmene i dopune istog zakona. Želeo bih da istaknem samo nekoliko elementa Krivičnog zakonika, elemenata koji će se menjati ovih dana. Svakako mislim da je za svaku pohvalu što će biti uvedena obavezna otežavajuća okolnost, institut zločina iz mržnje. To je svakako za pohvalu. Srbija je jedno multinacionalno, multikulturalno, multikonfesionalno društvo. Imamo ranjive grupe u Republici Srbiji koje nisu u dovoljnoj meri zaštićene, odnosno nisu bile u dovoljnoj meri zaštićene u prethodnom periodu. Nadam se da uvođenje ovog novog instituta može da promeni tu situaciju, naravno, na bolje. Kada smo kod obavezne otežavajuće okolnosti, instituta zločina iz mržnje, moram da napomenem da postoji i krivično delo u Republici Srbiji, dosta dugo, izazivanje nacionalne, verske i rasne mržnje i netrpeljivosti iz člana 317. Krivičnog zakonika Republike Srbije. moram da vam skrenem pažnju, gospodine ministre, da je izuzetno mali broj ljudi koji su osuđeni, koji su učinili krivično delo sa elementom mržnje i koji su pozvani na krivičnu odgovornost na osnovu ovog člana Krivičnog zakonika. Ovaj član Krivičnog zakonika se u praksi izuzetno retko primenjuje, izuzetno retko se učinjeno delo kvalifikuje kao izazivanje nacionalne, rasne i verske mržnje i netrpeljivosti. Znam da to nema veze sa ovom obaveznom otežavajućom okolnošću, jer je to zaseban institut i posebno krivično delo. Želim da vam skrenem pažnju na ovaj problem, ali mislim da nije prirodno da se izuzetno retko dela kvalifikuju kao izazivanje nacionalne, verske i rasne mržnje netrpeljivosti. Videćemo kako će se u praksi pokazati uvođenje obaveznog uslovnog otpusta. Znamo da slična regulativa postoji u mnogim državama EU. Znamo da će ovo verovatno dovesti do toga da će biti malo više mesta u zatvorima, što je potrebno u Republici Srbiji. Nažalost, na to praksa ukazuje i realan život na to ukazuje iz dana u dan. Verovatno je dobro da će to biti obavezne, a ne fakultativne prirode, kao što je to danas. No, videćemo kako će se ovaj institut u praksi pokazati. Govorili ste o dekriminalizaciji anahronih krivičnih dela. Svakako se slažemo da je došlo do dekriminalizacije krivičnog dela – kleveta, nesavestan rad u privrednom poslovanju. Međutim, kod zabrane komentarisanja krivičnih postupaka, moram da kažem da tu ima svakako logike, ali jednostavno ne mogu da odolim utisku da je ova dekriminalizacija predložena prvenstveno zbog toga da bi pojedini članovi Vlade slobodno mogli da komentarišu određene postupke koji su u toku. Što se tiče zloupotrebe službenog položaja, mislim da je dobro što je ovo krivično delo razdvojeno na dva zasebna krivična dela. Ne može se, naravno, mešati službeno lice i odgovorno lice, ali se moje pitanje u vezi konsultacija sa Evropskom komisijom odnosilo baš na ovo krivično delo, odnosno na ovo razdvajanje, da li je u vezi ovog rešenja postignuta saglasnost sa Evropskom komisijom i nećemo li morati da idemo na popravni, kao što smo morali prethodnih godina. Sada sam stigao do ključnog elementa ili ključnih elemenata predloženih izmena i dopuna Krivičnog zakonika. Pretpostavljate da se radi o krivičnom delu sitna krađa, utaja i prevara i krivičnom delu razbojništva. Postavio sam vam pitanje, nedavno, tačnije 27. septembra, tekuće godine, dokle će država Srbija da toleriše lopovluk, krađu koja poprima elemente organizovanosti, a ipak se radi o tzv. sitnim krađama? Tada sam rekao da nije prirodno da u zemlji u kojoj više od pola miliona penzionera prima manje od 15.000 mesečno, u zemlji u kojoj je stopa nezaposlenosti 27-28%, da se učinioci krivičnog dela – sitna krađa gone na osnovu privatne tužbe, ako ukradena stvar ne vredi najmanje 15.000 dinara. Pravilno ste rekli u vašem obraćanju da to dovodi do porasta vršenja ovih krivičnih dela, to znamo sa terena, i da učinioci kalkulišu i zloupotrebljavaju ovu mogućnost. Zbog toga je izuzetno bitno što je napokon Vlada Republike Srbije reagovala i dobro je što je predloženo sniženje ovog limita, ovog cenzusa. Moram da kažem da mi sa 10.000 dinara, koliko ste vi, kao Vlada Republike Srbije, predložili, nismo ni malo zadovoljni. Nismo zadovoljni zbog toga što mislimo da je u ovim prilikama, o kojima sam malopre govorio, 10.000 dinara ogroman iznos za mnoge građane Republike Srbije. Ukoliko bismo se zaustavili na 10.000 dinara mislim da bi ovu mogućnost i dalje zloupotrebljavali učinioci ovih krivičnih dela. Još jednom želim da ponovim da se radi o organizovanom kriminalu. Odlično je što se Vlada bori protiv organizovanog kriminala, ali mislim da pored toga što se bavi tzv. krupnim ribama, što svakako podržavamo, treba da se bavi ovim sitnim ribama, jer ljudima koji zarađuju 15.000-20.000, ljudima koji su nezaposleni i te kako puno znači 10.000 dinara. Pogledali smo prethodnih nedelja uporednu praksu. Razgovarali smo sa gospodinom državnim sekretarom. Rekli smo da ćemo malo prostudirati uporednu praksu da bismo videli da li je realno ono za šta se zalažemo godinama, a to je spuštanje ovog cenzusa na 5.000 dinara. Želim da kažem javno, mislim da nije nikakva tajna, da smo mi, gospodine ministre, postigli usmeni dogovor da se amandman SVM prihvati od strane Vlade Republike Srbije i da se taj cenzus snizi, spusti na 5.000 dinara. Inače, želim da vam kažem da je, pored naše poslaničke grupe, slično rešenje predložila i poslanička grupa LSV i poslanička grupa URS. Jedina razlika između našeg amandmana, sa jedne strane, i ova dva amandmana, sa druge strane, jeste da su kolege propustile da postoji i privilegovani oblik razbojništva, što je van svake logike da kod razbojništva postoji taj privilegovani oblik. Oni nisu uložili amandman u vezi razbojništva, da se i kod tog krivičnog dela, iz člana 206. stav 4. Krivičnog zakonika, taj limit snizi. Zbog toga mislim da je naš amandman, amandman SVM najpotpuniji i zbog toga bi bilo bitno da se baš to rešenje prihvati od strane Vlade Republike Srbije. Kada se radi o uporednoj praksi, želim da se javno zahvalim Biblioteci Narodne skupštine, odnosno Odseku za istraživačke poslove, jer su oni na veoma stručan način uradili jednu studiju za veoma kratko vreme. Analizirali su regulativu iz 20 država Evrope i mi imamo tu studiju na 18 stranica. Moram da vam kažem da su uporedna rešenja veoma zanimljiva. Dozvolite mi da ukažem samo na nekoliko država, odnosno na rešenja iznekoliko država. U Austriji je, na primer, granica vrednosti ukradene stvari, ispod koje država po službenoj dužnosti ne reaguje, 100 evra. Mislim da je vrlo teško uporediti privrednu i ekonomsku situaciju u Srbiji i Austriji. Ako je u Austriji donji limit 100 evra, onda mislim da je apsolutno nedopustivo da u Srbiji bude 15, pa čak i 10 hiljada dinara. U Austriji, doduše, ne može da se radi o sitnoj krađi ako je to učinjeno provalom ili upotrebom sile. Sada bih želeo da se vratim na ovo o čemu sam malopre govorio. Veoma, veoma je čudno rešenje da u Srbiji postoji privilegovani oblik krivičnog dela razbojništva, jer razbojništva ne može da bude bez elementa nasilja. Jednostavno, to nije moguće. U Estoniji, državi koja je bogatija i po BDP i po primanjima građana od Srbije, taj limit iznosi 64 evra. U Republici Srpskoj postoji veoma interesantno rešenje, koje doduše postoji u još nekim državama u Evropi, mada Republika Srpska nije država, ali je entitet unutar BiH. U ovoj državi postoji jedno interesantno rešenje prema kojem se svaka krađa goni po službenoj dužnosti, osim onih krivičnih dela koja su učinjena protiv supružnika, bliskih članova porodice, kada se goni po privatnoj tužbi, što je prirodno. U Finskoj se gonjenje kod sitnih krađa vrši na osnovu privatne tužbe, kao što je to trenutno i kod nas, ali se može uključiti i javni tužilac u gonjenje. No, skandinavske zemlje su interesantne po tome što je kriminalitet na mnogo, mnogo nižem nivou. Pre petnaestak godina sam bio u Švedskoj i video sam da tamo uopšte nema zavesa, ljudi ne stavljaju zavese na prozore, uopšte ne zaključavaju kuće, tako da su prilike malo drugačije nego što su u Republici Srbiji. U Litvaniji postoji krivično delo i prekršaj kod krađe, a tako je i u Mađarskoj. Malo kasnije ću se vratiti na ova rešenja. Na primer, u Mađarskoj do otprilike 180 evra se učinilac goni kao učinilac prekršaja, a iznad tog iznosa se pokreće krivični postupak po službenoj dužnosti. Znači, država reaguje kod svake krađe. Malopre sam spominjao Austriju i Estoniju i rekao sam da su limiti 100 i 64 evra, a radi se o mnogo bogatijim državama. Moram da navedem i suprotan primer i videćete da ima jako puno nelogičnosti. U Makedoniji je taj limit polovina prosečne plate, tako da je ovo makedonsko rešenje bliže ovom rešenju koje mi imamo u Republici Srbiji. U Norveškoj je limit 275 evra, ali Norveška, nažalost, nije samo dva puta bogatija država od Srbije, nego mnogo puta. U Rusiji, na čije zakonodavstvo po raznim pitanjima volimo da se pozivamo, postoji rešenje prema kojem javni tužilac učinioca svake krađe goni po službenoj dužnosti, bez obzira na vrednost. To su samo neki primeri. Videli ste da sam nabrajao i one primere koji idu u našu korist, a i one koji ne idu, da bi bio objektivan. Mislim da na osnovu ove studije, koja je urađena od strane Odseka za istraživačke poslove Narodne skupštine, možemo zaključiti da je u potpunosti opravdano što smo predložili da taj limit kod oba krivična dela bude 5.000 dinara. Isto tako moram da kažem da mislimo da je ovo samo polovično rešenje. Mi se zalažemo za ovo rešenje koje postoji u Litvaniji i Mađarskoj, da se ispod 5.000 dinara učinioci gone kao učinioci prekršaja. Želim da vas obavestim da ćemo početkom naredne godine predložiti izmene i dopune Zakona o javnom redu i miru. Mislimo da bi bilo odlično rešenje da se predvidi prekršaj kod krađa do 5.000 dinara. U ovom zakonu imamo razne prekršaje, od neovlašćenog prikupljanja dobrovoljnih priloga, preko bavljenja vračanjem, proricanjem sudbine, prosjačenjem ili skitničenjem. Tako da, mislim da je moguće da se krađa kao prekršaj do 5.000 dinara predvidi izmenama i dopunama ovog zakona. Moramo da imamo u obzir činjenicu da su građani revoltirani i, ako se zaustavimo na 5.000 dinara, da će reći – evo, država misli da se može krasti do 5.000 dinara. Znam da u tome ima demagogije, ali mi kao predstavnici naroda, makar bili ministri ili narodni poslanici, moramo da uvažavamo ono što građani misle. Savez vojvođanskih Mađara se zalaže za to da se uvede na ovaj način nulta tolerancija i da se imovina građana Srbije u potpunosti zaštiti od strane države, od strane Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, poštovani ministre, odmah na početku diskusije da kažem da će poslanička grupa NS glasati za ove zakonske predloge. Smatramo da su u mnogome neke stvari poboljšane. Naročito ću kasnije istaći, kada se radi o tužilačkoj istrazi, da smo mi u susret događaju išli mnogo ranije, još kada se donosio prethodni zakonski predlog. Da krenem od Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Krivičnom zakoniku. Pohvaljujem što se članom 3. Predloga zakona u velikoj meri poboljšava postojeće rešenje u članu 45. Krivičnog zakonika, jer se na adekvatniji način preciziraju kriterijumi kojima se sud rukovodi prilikom donošenja odluka o izvršavanju kazne zatvora u kući, odnosno u stanu, tzv. kućni zatvor. Naime, aktuelno rešenje doprinosi nejednakom postupanju sudova, što je apsolutno nedopustivo i rezultat je upravo nedovoljno precizno definisanih materijalno-pravnih kriterijumima za opredeljivanje suda da li neko lice treba kaznu zatvora da služi u zavodu za izvršenje ove kazne ili u kućnim uslovima. Takođe, nije precizno definisana ni situacija kada osuđeni samovoljno napusti kućni prostor određen za izdržavanje kazne. Predloženim izmenama se stvara uslov za ujednačenu i konzistentnu sudsku praksu. Članom 4. se u naš Krivični zakonik implementira, što je prihvaćeno u rešenju u modernim evropskim zakonodavstvima, da se posle protoka vremena predviđenog zakonom osuđeni po automatizmu otpušta sa daljeg izdržavanja kazne zatvora, ali se pri tome ipak vodi računa o činjenici da li je u svakom konkretnom slučaju ovo oslobođenje celishodno ili ne. Smatramo da predloženo rešenje predstavlja fini balans između evropske prakse i dosadašnjeg zakonskog rešenja u našem Krivičnom zakoniku. Takođe, poboljšani su i mnogi delovi zakona u članu 6. gde se u Krivični zakonik uvodi obaveza nadležnog suda da ceni kao otežavajuću okolnost to što je počinjeno krivično delo motivisano mržnjom prema pripadnicima određenih društvenih grupa obično marginalizovanih iz ovih ili onih razloga. Nažalost, kao posledica svega što smo preživeli u poslednje dve decenije, te traumatičnog kvazi tranzicionog perioda, iz koga nikako da kao društvo i ekonomija izađemo, svedoci smo velikog broja najrazličitijih krivičnih dela počinjenih upravo isključivo zbog mržnje prema određenim društvenim grupama. Opšta frustriranost, osećaj nemoći, besa i odsustvo bilo kakve perspektive, nažalost generišu ponašanje koje u našem društvu nije bilo u toj meri prisutno u nekim prethodnim vremenima i to prvenstveno među mlađom populacijom. S toga je zaista neophodno inkorporiranje ovakvog rešenja u postojeći Krivični zakonik. Naglasio bih posebno i dobra rešenja članom 18. Predlagač zakona je uvažio mnogobrojne sugestije u najširoj javnosti da se granica za inkriminisanje dela sitne krađe spusti sa 15.000 na 10.000 dinara. Gospodine ministre, posebno ocenjujemo iz svih ovih razloga da je to jako bitno. Članom 21. uvodi se u Krivični zakonik novo krivično delo zloupotrebe položaja odgovornog lica, umesto anahronog i potpuno prevaziđenog krivičnog dela – nesavestan rad u privrednom poslovanju, koji je inače bio potpuno nepoznat u krivičnom zakonodavstvu evropskih država. Takođe se konačno na jasan način i razumljiv način pravi suštinska razlika između odgovornog i službenog lica. Sa napred navedenim u vezi je i propisivanje krivičnog dela zloupotreba u vezi sa javnom nabavkom, što je apsolutno neophodno kako bi se na celovit način uspostavio novi, daleko odgovorniji način ponašanja, kako potencijalnih ponuđača, tako i naručilaca u oblasti javnih nabavki. Članom 33. uvodi se novo krivično delo - omogućavanje zloupotrebe ostvarivanja prava azila u stranoj državi. Aktuelna društvena i politička situacija u kojoj se nalazi Republika Srbija nažalost generiše problem tzv. lažnih azilanata koji je poprimio takve razmere da je ugrozio i naš beli šengenski status. Stoga je neophodno i u krivično-pravnoj oblasti predvideti adekvatno oštro sankcionisanje pomaganja, odnosno organizovanja ovakvih aktivnosti. Članom 35. osavremenjuje se član 359. Krivičnog zakonika eliminisanjem pojma – odgovorno lice, unetim pravljenjem razlika između odgovornog i službenog lica, te se na taj način otklanja anahronost postojećeg rešenja u Zakoniku. Konačno, članovima 41. i 44. formuliše se novi način krivičnog dela terorizma u svim poznatim pojavnim oblicima, kao što se definišu i sve aktivnosti vezane za organizaciju podstrekivanje, obučavanje i slično. To su stvari koje smo primetili kao izuzetno dobra poboljšanja u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakona. Naravno, ministar je u više navrata i ostale članove obrazlagao i ne bih više da ponavljam koje su sve stvari koje su jako dobro sada formulisane. Naravno, kao što sam rekao mi ćemo podržati ovaj zakonski predlog. Sada bih se osvrnuo na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku, dakle u članu 608. gde se reči "15. januara 2013. godine" zamenjuju rečima "1. oktobra 2013. godine". Gospodine ministre, poslanička grupa NS je još na raspravi od 12. septembra 2011. godine podnela amandman i da je tada prihvaćen, mi danas ne bi imali ovu vrstu rasprave. Dakle, nisam bio lenj da uzmem stenogram sa te skupštinske rasprave iz moje diskusije, gde smo tražili da se ovo pomeri za 1. januar 2014. godine. Još smo i malo olakšali situaciju, uštedeli bismo neki mesec, pa smo na samoj raspravi taj amandman malo preformulisali, da bismo bar uštedeli šest meseci i ovo što je sada trebalo da se primeni, zasluga je NS koja je tada ipak uspela da ono što je bilo predviđeno da počne u septembru mesecu 2012. godine, pomerimo za tih šest meseci, tako da smo dobili neki tempo. Naravno, bilo bi bolje da je to tada prihvaćeno. Ukazaću na neke stvari kada je u pitanju tužilačka istraga. Suština priče je da ne iznosimo činjenicu. Mislim, ta tužilačka istraga, uporediću neke stvari samo vezano za kontinentalno pravo i anglosaksonsko pravo. Ponudiću neka rešenja. Na primer, u Americi, recimo, tužilačka istraga ne postoji. Tu istragu vodi policija, u Kanadi isto tako, u Italiji postoji, ali ako želimo da primenimo takav sistem, onda treba da eventualno ubacimo i neke nove sadržaje. Naime, u Italiji je uvek obavezna odbrana, nema selektiranja da li je predviđena kazna pet, šest ili 15 godina zatvora, što je u našem krivičnom pravu i u nekim drugim obavezno. U tim sistemima gde policija vodi istragu, uvek je obavezna odbrana i stranka u postupku se stavlja donekle u ravnopravni položaj. To je ona suštinska razlika. Uzmimo sve što je povoljno i dobro za državu. Ponavljam, priznanje krivice je jedan dobar model, ali ne možemo u potpunosti u zapećak staviti stranku i ovde se dičiti da je sve sjajno, da je sve dobro. Međutim, ništa neće biti dobro, jer jedna mešavina, kako je predviđena u nekim ranijim zakonskim predlozima anglosaksonskog i kontinentalnog prava će dovesti do određenog haosa u pravosuđu. Jedan od najvećih problema te tužilačke istrage je utvrđivanje materijalne istine u krivičnom postupku. Dakle, izostavljanje principa utvrđivanja materijalne istine u krivičnom postupku je suštinski nemoralno zbog toga što istina u krivičnom pravu ne može biti posmatrana izvan generalnog konteksta povezanosti prava i morala. Većina građana očekuje istinu, kako u okviru, tako i kao posledicu krivičnog postupka. Takva istina često ima i istorijski značaj. Dakle, kao što sam rekao osnovna zamerka jeste, devalvacija načela istine i potpuno adverzaciona konstrukcija glavnog pretresa uz, naravno, minimiziranje uloge krivičnog suda. Tada smo, dakle, imali takve zakonske predloge kroz podnošenje amandmana. Zadovoljni smo što smo u tom periodu uspeli da kroz amandman pomerimo primenu ovog zakonskog predloga i vidimo sada da smo bili potpuno u pravu, da smo amandmanom koji smo podneli da to krene 2014. godine, potpuno bili u pravu. Zamolio bih samo ministra, ako može još da me sasluša, za jedan problem na kraju ove moje diskusije. Dakle, osvrnuo bih se na to da su predugo predsednici sudova u osnovnim i višim sudovima u stanju v.d. da to treba pod hitno rešavati. Želeo bih da vam skrenem pažnju za Osnovni sud u Kraljevu, odakle dolazim. Taj osnovni sud je pretrpeo teške posledice za vreme zemljotresa. Jedan od objekata koji apsolutno, praktično nije rešen, a uslovi su veoma loši za rad. Pozvao bih vas, kao što sam i prethodnog ministra pozivao da dođe u Kraljevo, obiđe ovaj Osnovni sud. Predviđena su neka sredstva, ali zaista jako mala i s tim se neće rešiti problem. Pozvao bih vas da u ime i građana Kraljeva koji odlaze u Osnovni sud i zaposlenih u njemu, nađete mogućnosti da u najskorije vreme dođete i posetite ovaj sud. Zahvaljujem se na diskusiji i ponavljam da će NS podržati ove zakonske predloge. Hvala.
Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Upravo da se osvrnem na ovo što ste poslednje rekli, do kraja godine je planirana poseta ne samo moja, već i državnog sekretara iz Ministarstva pravde i državne uprave, Osnovnom i Višem sudu u Kraljevu. Znamo da se radi u izuzetno teškim uslovima i daćemo svoj maksimum da se u skladu sa našim mogućnostima dovede sud u stanje koje je prihvatljivo za rad, ali naravno ne po sistemu da se samo zakrpi nešto, već da se uđe u neke dugoročne investicije koje će dovesti zgradu u jedan pristojan i dostojanstven način.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Spasojević. Pravo na repliku.
Ja se zahvaljujem ministru i da građani ne pomisle nešto da je namešteno, zaista nisam znao za to. U ime građana i zaposlenih u Osnovnom sudu i Višem sudu. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Poštovana potpredsednice, poštovani ministre, državni sekretaru, danas kada je u jeku borba protiv korupcije i kriminala što pozdravljamo, a za koju se DHSS godinama unazad zalagala i borila, kao između ostalog, i SPO, usled čega je trpela i dramatične posledice koje su se često ogledale u otvorenom revanšizmu svih onih snaga povodom čijih hapšenja se javnost i raduje, ovaj parlament danas raspravlja o Predlogu izmena i dopuna Krivičnog zakonika, koji smatram verovatno kao i većina vas jednog od najvažnijih, ako i ne najvažnijim zakonom jedne zemlje. Koliki je njegov značaj, nema potrebe posebno da naglašavam, jer Krivični zakonik predstavlja jednu barijeru koja štiti osnovne vrednosti svakog pojedinca, svakog od nas, pa i samog našeg društva, osnovne principe i osnovne postulate, koji treba da omoguće oslobađanje svog stvaralačkog potencijala i zaštitu prava svih ljudi. Ono što je opšte poznato, jeste da je kazna obeležje krivičnog zakonodavstva, a i teorija isto kao i praksa. Vrlo dobro znaju da se kazna kao represivno sredstvo treba primenjivati, a na kraju krajeva, samo izuzetno, krajnje izuzetno, jer jedno od osnovnih principa, savremenog, civilizovanog društva, jeste taj da se društveni sistem vrednosti treba štiti, pre svega nekim drugim sredstvima, pa tek onda u poslednjoj liniji, poslednjoj instanci kada na pojedinca ne može ništa drugo da deluje, onda treba primeniti kaznu. Bojim se da naša zemlja godinama unazad nije uopšte sigurna koje su to vrednosti koje se trebaju štiti, pa ne može da da odgovor ni na pitanje koji su to krucijalne vrednosti, koje zahtevaju krivično pravno zaštitu i koliko to krivično pravna zaštita treba da bude snažna. Usled toga što država barem poslednjih 20 godina upravo svojim građanima ne pokazuje principijelnost u pogledu zaštite osnovnih vrednosti, dolazimo u situaciju da građani sve manje veruju ovoj državi, da je pravosudni sistem urušavan iz godine u godinu, tako da i u pravosudni sistem veruju sve manje i manje, a čiji su bukvalno, na kraju krajeva i vlasnici, a mnogi su krvarili za postojanje ove, ali ne i ovakve države, ne i ovakvog pravosuđa. Zato svaki put kada se pred ovim parlamentom počne razmatranje i nađe Predlog zakona, odnosno u raspravi, Krivični zakonik, mi moramo da imamo u vidu i na umu jednu prostu stvar, a to je da, pre ispitivanje Krivičnog zakonika znači preispitivanje svih osnovnih vrednosti našeg društva koje bi Krivični zakonik morao ultimativno da štiti. Svoj sud o predloženim izmenama i dopunama kako Krivičnog zakonika, tako i Zakona o krivičnom postupku, daću u svom daljem delu izlaganja, ali vas takođe podsećam da kao i država i društvo, nemamo taj izgrađen sistem vrednosti o kojem sam već pričala i koji bi bio prepoznatljiv, jasan i našim građanima bio potpuno neupitan. Mi nemamo konsenzus kao društvo oko toga šta je to neprikosnoveno i šta to bez izuzetka treba štiti, povodom koje zaštite će se i propisivati dramatične sankcije koje ulivaju strah i potencijalni strah svakog onoga ko te vrednosti želi da uruši. Bojim se da se decenijama upravo unazad krećemo u obrnutom smeru i tako se nikada ne desi da mi zapravo imamo društveni konsenzus oko toga šta država svojim kaznama treba da štiti, pa da se zbog toga kazne propišu, već se desi obrnuto. Prvo se dese nekakvi problematični problemi koji ovakvu urušenu državu još dodatno urušavaju i vode sve većoj njenoj dekadenciji, a tek potom država se doseti da te probleme zaista i otklanja. Mislim da, idući takvim stazama nikuda nećemo stići. Povodom predloženih izmena i dopuna Krivičnog zakonika, imam i pohvale i zamerke, o čemu sam naravno svoj stav delom i dala kroz brojne amandmane koje sam na ovaj predlog podnela. Predlagač je predložio da se briše odredba po kojoj se, osobi koja je prijavila korupciju, vraća ono što je na ime korupcije dala. Ukoliko to izbrišemo, opet ćemo pokazati da u sistemu vrednosti mi zapravo tumaramo sa nekakvim povezom na očima. Ovo zbog toga što brisanjem upravo ovakve odredbe koja tek nekoliko godina živi u našem zakonodavstvu, država pokazuje da ni ona nije ujednačena po stavu da li je prijavljivanje korupcije ili da li to samo prijavljivanje korupcije treba stimulisati ili ga treba destimulisati. Od kada je to pravilo usvojeno u našem Krivičnom zakonodavstvu, građani su pred državne organe upravo odlazili sa svešću da ukoliko im neki službenik zatraži miti u iznosu od 100 ili 200 evra, ukoliko oni taj mito daju, pa potom odu u policiju i to prijave, pa policija pronađe tih 100 ili 200 evra, onda oduzmu, građani su znali da će im taj iznos koji predstavlja nekada i pola njihove plate ili pola njihove penzije biti vraćen. Uprkos toj svesti koja je zaživela i tek bi trebalo stimulisati, danas predlagač predlaže brisanje takve odredbe. Kada se taj slučaj desi građaninu koji ne zna da se to pravilo promenilo, a mnogi od običnih građana Srbije neće znati da je promenjena ovakva zakonska odredba, ne preostaje ništa drugo nego da kinje sopstvenu državu, jer je do juče važilo nešto drugo, drugo pravilo, on je dobronamerno to krivično delo prijavio i da ga nije prijavio, niko ne bi ni znao da je taj službenik upravo bio korumpiran. Umesto da se takav građanin koji prijavi krivično delo korupcije nagradi, on bi se po Predlogu zakona zapravo kažnjavao, tako što bi mu se na primer pola plate ili pola penzije koju je maltene investirao radi prijavljivanja korupcije, ovakvim predloženim odredbama ne bi vraćalo. Neću ulaziti u pitanje da li je to dobro ili loše, u to ću ulaziti u raspravi u pojedinostima kada budem govorila o svojim amandmanima, ali morate imati na umu, ukoliko je jednom ukinuta smrtna kazna ne možete je vraćati opet. Ukoliko je jedno pravilo ukinuto, ne možete ga vraćati opet, jer ste upravo ukidanjem promenili sistem vrednosti i uspostavljate jedan novi. Identična stvar je i sa gotovo svakom drugom odredbom predloženih izmena i dopuna, pa ukoliko smo uveli princip da se ne može ublažiti kazna narkodilerima i silovateljima, ne možemo tek tako taj princip da menjamo. Potpuno razumem razloge koje je predlagač za te primere naveo u obrazloženju, ali predlagač mora da ima na umu i u vidu, da njegovo mišljenje, niti je neprikosnoveno, niti većinsko. Treba uvažiti i nas kao opoziciju. Mislim da u ovom momentu, u ovom trenutku, manjinsko, kada neko mišljenje, upravo iz tog razloga u krivičnom pravu ne zadobije većinu, mi ne možemo tek tako da menjamo odredbe Krivičnog zakonika, jer su one postale deo našeg društva koje krivično pravo svojim sankcijama štiti i u koje se vrednosti naši sugrađani uzdaju. U prilog svega ovoga što sam navela, stoji činjenica da se ovim zakonom ukida kleveta kao krivično delo. Vi znate sami, kao što znam ja, znaju i većina pravnika ovde, ali i mnogi nepravnici, da je to sa kriminalne političke tačke gledišta, može biti ili ispravno ili neispravno, zavisi ko kakav stav zagovara i mišljenja su podeljena. Uprkos tome se princip po kome novinari ne smeju da budu izloženi krivičnom postupku zbog svojih reči, nametnuo kao sistem vrednosti u našem društvu već neko vreme unazad i kada se kao takav nametne, onda Krivični zakonik tu vrednost prati. Ta vrednost je lagano građena čitavu deceniju, ona nije od skoro uvedena i kada bi na kraju svoju kulminaciju doživela promenomKrivičnog zakonika upravo u tom delu. Zato je pogrešno da se krivično pravne odredbe posmatraju samo sa statističkog gledišta. Umesto smera u razmišljanju, ja apelujem, ne samo na ovu vladu, nego i na bilo koju buduću Vladu i vas kao ministra pravde, bilo kog, da kao vrednost uvek promovišete princip po kome će se krivično zakonodavstvo, izuzetno može menjati, jer svakom promenom krivičnog zakonodavstva mi menjamo ceo sistem vrednosti, a ukoliko se sistem vrednosti olako menja, onda se i vrednost jednog društva menja, a to znači da mi kao naš sistem vrednosti nismo ni labilni, veoma smo nejasni, konfuzni, kao takvi nepouzdani i ne zaslužujemo poverenje onih ljudi koji svoje živote žive uzdajući se u bolje sutra ili u neki bolji sistem vrednosti. Oni koji u takav sistem nemaju poverenja, postaju ili kriminalci, neradnici, alkoholičari, nešto četvrto ili peto, nije ni bitno, ali ono što najviše boli, dobar deo njih odlazi u beli svet tražeći sistem vrednosti u koji veruju i koji zaslužuje njihovo poverenje. Demohrišćanska stranka Srbije, kao i SPO su stranke koje poštuju određena vrednosna shvatanja i od kojih ne odustaju. Zato smo uvek na putu da se lako odupremo iskušenju i u tom smislu, možda ću biti neskromna, ali ću reći da po tom pitanju mnogi treba da se ugledaju na nas, jer bi onda ova zemlja bila daleko i srećnija zemlja. Mnogo puta smo upozoravali, istupali, iznosili mnoge kriminalne afere, kada dobar deo njih nije imao hrabrosti, a drugi deo nije smeo da ih iznese, zato što je u iste te kriminalne aktivnosti bio i umešan. Ja ću na ovom mestu biti kritična, tamo gde smatram da za mesta ima kritiku, a pohvaliću i biću konstruktivna tamo gde smatramo da možemo našim rešenjima da doprinesemo. U skladu sa tim, pohvaliću propisivanja pojedinih novih krivičnih dela, naročito uvođenje krivičnog dela zloupotrebe u vezi sa javnim nabavkama. Lično smatram da je predlagač zakona trebao da uvede mnogo veće, po meni, drakonske kazne, ali iz razloga baš zato što se ovde radi o novom krivičnom delu. Ovo treba podržati i u tom cilju ja u pogledu njega nisam ni podnela amandman. Takođe, smatram da je izuzetno dobro što je zabranjeno dogovarati sportska takmičenja i da se ta zabrana sada uzdiže u jedan rang koji se posebno štiti krivičnim pravom, dakle, uvodi se kao novo krivično delo i u tom smislu ga podržavam, ali sam ličnog mišljenja da tu dobru ideju treba preciznije definisati, što jesam u amandmanu koji ćete moći pročitati i videti. Međutim, uprkos tome što je predlagač naveo da je praksa evropskih zemalja da se, citiraću – skoro po automatizmu odobrava uslovni otpust u slučaju kada je ispunjena specijalna prevencija. Smatram da je takvo rešenje krajnje loše i smatram da se kosi sa osnovnim postulatom našeg srpskog sistem vrednosti, koji glasi po principu – grešniku se može oprostiti, ali zločincu se ne može oprostiti, zločincu se ne treba ni praštati. U cilju očuvanja te prednosti, predložila sam amandman, po kome će se običnom "grešniku", moći po automatizmu odrediti uslovni otpust, ali onom koji je počinio najstrašnija krivična dela. Najmonstruoznije zločine ili bilo koje krivično delo koje je izuzetno teško, ne može se po automatizmu određivati uslovni otpust, već to sudija treba da određuje, tako što će prethodno utvrditi da li su ispunjeni uslovi, ne samo uslovi specijalne prevencije, nego znači i da li su ispunjeni uslovi generalne prevencije i da li je takvo uopšte jedno krivično delo proizvelo snažno društveno zgražavanje. Ako jeste proizvelo, onda je time nama samo društvo pokazalo da je izrazilo jednu vrednost koje krivično pravo mora neprikosnoveno da štiti, nezavisno da li se osuđenik od takvog, recimo, dela u zatvoru popravio, kao da se radi o veš mašini, pa pozovete majstora, on se opravi i sada on može da se uslovno otpusti. Mislim da to tako ne može. Jednostavno rečeno, ukoliko kriminalac nije imao milosti, ne znam zašto bi država prema njemu imala milosti. Tako, gde god se radi o onim krivičnim delima, gde se ne radi o takvim krivičnim delima, dakle, gde se radi o lakim krivičnim delima, država treba da izrazi milost, treba da oprosti, ali samo ukoliko sve okolnosti tako nešto opravdavaju. Mislim da predlagač nije u pravu kada uspostavlja automatizam, a mislim da i ta reč automatizam uopšte nije prikladna za krivično pravo. Uostalom, iako je to tema za neki drugi zakon, kao što je recimo Zakon o izvršenju krivičnih sankcija, složićete se da su ta dva zakona izuzetno povezana, mi ne možemo da se pohvalimo dobrom resocijalizacijom zatvorenika, čak naprotiv. Naši zatvori funkcionišu na taj način da je verovatno da će i zakon doprineti da se osuđenik dodatno obuči za neka druga dela, nego što će se on resocijalizovati, nažalost, ali tako je. Vi znate isto kao i ja da samo ono društvo jednakih šansi, može da izvrši resocijalizaciju, pa u skladu sa tim, isto tako znate da moderno srpsko društvo, nažalost takvo društvo nije. Još jedna stvar u ovom zakonu, pohvaliću, jer smatram da treba da se pohvali, to je izmena člana 336b stav 2, kojim se biće krivičnog dela, ometanja pravde proširuje, tako da se može izvršiti i prema advokatu. Da me pogrešno ne razumete, ne pohvaljujem ovaj zakon zato što sam po profesiji advokat, već zbog toga što sam navela da se ovim zakonom predlažu izmene sistema vrednosti o kojima sam govorila. Time što je predložena ovakva promena tog krivičnog dela, znači da se lagano u našem društvu kristališe i ono što je DHSS, isto kao i SPO, godinama u nazad pričao, a to je da postoje četiri stuba pravosuđa koja su podjednako važna, to su tužilaštvo, to su sudstvo, to je Ministarstvo pravde, ali to je i advokatura. Zato pohvaljujem ovakvo predloženo rešenje i kada se ovakav stav bude duboko ukorenio kao vrednost u našem sistemu, a promena Krivičnog zakona u tom cilju upravo i jeste prvi korak ka tome i to izuzetno važan, onda će se ostvariti uslov da advokatura jednog dana u Srbiji postane potpuno ravnopravna ostalim pravosudnim elementima i da se kao takva dalje reformiše, kako bi ona mogla da podnese onaj deo odgovornosti koji na nju u pravosudnom sistemu, prirodno i pada. To je moj stav kao narodnog poslanika, dakle kao političara i kao predsednika jedne opozicione stranke. Kao advokat po profesiji, mogu da kažem da ovu promenu zakona, koju advokate čini ravnopravnim sa sudijama, shvatam kao vrstu odgovornosti koju svaki advokat mora da opravda, jer ukoliko država štiti advokate, onda i advokati moraju isto tako da štite državu. S druge strane, meni je donekle žao što predlagač zakona takav stav nije inkorporisao u ceo ovaj predlog izmena i dopuna Krivičnog zakona, kao na primer u delu koji se odnosi na mogućnost, odnosno nemogućnost ublažavanja kazne. Želela bih da skrenem pažnju da za neka praktična pitanja, za koja mi se čini da su izuzetno važna, predlagač nije vodio dovoljno računa. Naime, nije se vodilo dovoljno računa za Predlog zakona o stvarnoj nadležnosti suda i problemima u pogledu kog se ovo naše pravosuđe unazad nosi, kao i u pogledu ostvarenja ideje pravde uopšte. Činjenica je da naši sudovi jesu prenatrpani i mislim da nema potrebe dodatno to raspravljati. Čini mi da je apsurd i to što su neki svojevremeno broj sudija u Srbiji, koji Srbija treba da ima, poredili da brojem sudija koje ima Austrija i to posmatrajući broj stanovnika i posmatrajući površinu zemlje. Svima je jasno da Austrija, na primer, nema deo problema koji ima naše pravosuđe. Jasno je da Austrija nema sporne privatizacije kao što ima zemlja Srbija, da nema stopu kriminala kao što je imamo mi, da nema masovno otpuštanje radnika koji potom ostaju neotpušeni, da ima zemljišno knjižni sistem koji je vekovima unazad građen. Srbija to, naravno, nema. Postoje razne inspekcijske i razne druge službe koje decenijama tamo unazad izvršavaju mnoge probleme. Na kraju krajeva, ti problemi, što se tiče naše zemlje, redovno se prelivaju i redovno padaju na pleća suda u poslednjoj istanci koji mora da ih rešava. Srbija kada je započela reformu svoje ekonomije, kada je započela reformu svojinsko-pravnih odnosa, radnih odnosa, odnosa kapitala i svega drugog, nije vodila računa o tome da će upravo takve promene voditi brojnim sporovima. Tako su, recimo, otpušteni radnici zatrpavali sudove tužbama. Privatizacije su izazvale dramatično povećanje broja sudskih postupaka, kako krivičnih, tako i parničnih postupaka. Vraćanje oduzetog zemljišta opet je angažovalo državni aparat, a državni aparat je nesposoban i opet greši, pa ga građani opet tuže itd. i ulazimo u jedan začarani krug iz kog na kraju ne možemo da izađemo. Kada je naše pravosuđe u pitanju, moram iskreno reći da sve one reforme koje su kod nas u okviru njega sprovedene, pokazale su se kao generator masovnih sudskih postupaka. Ukoliko do sada nismo imali dovoljno pameti ili dovoljno znanja, ne bi ni krenuli u te reforme dok se ne ojača sudska mreža, dok se ne odredi broj sudija i dok se taj broj sudija ne poveća do onog broja tako da oni mogu svoj posao da obavljaju efikasno, da mogu da sude efikasno i da mogu vremenski da deluju pravovremeno. Dakle, moramo da shvatimo da veliki broj sudskih postupaka nije posledica hirova naših građana, već je posledica velikih promena u društvu, usled kojih su građani osetili brojne nepravde zbog kojih su se u velikom broju u sudovima i obraćali. To je pretrpanost sudova. Pretrpani sudovi s jedne strane, veliki broj grešaka, izazivali su ogroman broj grešaka u svojim sudskim odlukama. S druge strane, enormno je rastao broj sudskih postupaka, te se povećavala sama mogućnost zloupotreba, jer lakše je kontrolisati onog sudiju koji vodi 50 sudskih predmeta, nego onih kojih ima 500 i više u radu. To je za posledicu prouzrokovalo nesrazmerno duge postupke bez ikakvog razumnog roka trajanja. Naravno da je ovaj problem u srpskom pravosuđu teško rešiti. Svi znamo da što je država uređenija, to je i broj sudskih postupaka po glavi stanovnika manji. To nije nikakva filozofija, to je vrlo jednostavan zaključak koji iz svega ovoga proizilazi. Broj sudskih postupaka koji su danas pred sudovima govori samo o tome koliko je naše društvo neuređeno. Nadam se da krenulo putem njegovog uređenja. (Predsedavajuća: Vreme.) Evo, završiću ubrzo. Pozdravljam što je takođe predlagač zakona imao želju da smanji imovinski prag za krivično delo sitnog razbojništva, ali smanjivanje imovinskog praga vodiće za posledicu da će smanjivanje broja krivičnog postupaka u kojima se primenjuju odredbe o skraćenom postupku, a istovremeno će se povećati broj postupaka u kojima se sudi po redovnom postupku, jer, npr, za stav 1. predviđena je kazna od dve do deset godina, a za stav 4. kazna zatvora od tri godine. Ako spustimo taj imovinski prag koji pravi razliku između stava 1. i stava 4, to znači da će se broj redovnih postupaka povećati, a broj skraćenih postupaka biće smanjen. S druge strane, nesporno je da viši sudovi imaju veći autoritet, nego što imaju osnovni sudovi, da su sudije tih sudova obučenije i iskusnije itd, i upravo i u tom smislu predložila sam, to ćete videti u amandmanu, povećanje kazne sa 10 na 12 godina kako bi se upravo uspostavila u tom cilju nadležnost viših sudova.
Hvala.
Izvinite, imam još samo jednu rečenicu.
Govorite 21 minut.
Imam još samo jednu rečenicu. Dozvolite mi da završim. Hvala. Želim da poručim sa ovog mesta da će svaka borba protiv korupcije i kriminala biti podržana i od strane DHSS i od strane SPO. Kada je u pitanju Predlog izmena Krivičnog zakonika, želim da verujem da će svaki zločini biti kažnjen, da država neće imati milosti prema zločincima i baš upravo zarad tog cilja, isključivo u tom cilju podnela sam amandmane, ne radi kritike kao kritike ili kvantiteta umesto kvaliteta, već kao mogućnost da se doprinese jednom kvalitetnijem i jednom efektivnijem i svrsishodnijem zakonskom rešenju. Hvala puno.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 16,30 časova. Takođe, saglasno članu 87. stav 2. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas produžiti rad i posle 18,00 časova zbog potrebe da se predloženi akti iz dnevnog reda što pre usvoje.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Mirna Kosanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, predstavnici ministarstva i poštovane kolege poslanici, htela bih da napomenem da kod Predloga zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika postoje određene obaveze za Republiku Srbiju, koja proizilaze iz međunarodnih ugovora, kao i zahtev EU u procesu pridruživanja. Iz tih razloga je bilo potrebno da se izvrše određene izmene, u tom smislu što bi se uvela neka nova krivična dela, što bi se izvršila dekriminalizacija nekih postojećih krivičnih dela i otklonile određene nepreciznosti zakonskog teksta, kako je on postojao. Što se tiče ovih novih krivičnih dela, vrlo je bitno napomenuti da je važenje i primena krivičnog zakonodavstva Republike Srbije proširena na učinioce krivičnog dela terorizma, koje je upravljeno i van ustavnog uređenja i bezbednosti Srbije, ukoliko za to postoji međunarodni ugovor. Osim postojećeg krivičnog dela i bića tog krivičnog dela, onako kako je ono sačinjeno u zakonu, postoje i nova krivična dela terorizma, a to su javno podsticanje na izvršenje terorističkog dela, vrbovanje i obučavanje za vršenje terorističkih dela, upotreba smrtonosne naprave, uništenje, oštećenje nuklearnog objekta, terorističko udruživanje. Ovakva vrsta dela je usklađena sa nizom konvencija, kojima je cilj da spreče akte terorizma, što je i bio razlog da zakonodavac interveniše u tom smislu. Novina ovog zakonika je da se prilikom odmeravanja kazne, uvodi kao obavezna otežavajuća okolnost za krivična dela koja su učinjena iz mržnje, što znači da će se u slučaju prepoznavanja ovakve motivacije prilikom izricanja kazne učiniocu, obezbediti strožije kažnjavanje. Time će se pojačati krivično-pravno zaštita u odnosu na pojedine ranjive grupe, koje su obično kao što je poznato i meta za vršenje ovakvih krivičnih dela i sa pobudom koja je prepoznata kao mržnja. Umesto postojećeg krivičnog dela, nesavesnog rada u privrednom poslovanju, uvodi se delo zloupotrebe položaja odgovornog lica. Ovo je iz razloga što postoji razlika između službenog i odgovornog lica, pošto ta lica imaju različita ovlašćenja u različitim oblastima. Službeno lice deluje organima, na primer organima uprave, dok odgovorno lice vrši određeni krug poslova u delovanju subjekta privrednog poslovanja. Dakle, postoji bitna razlika u njihovom položaju. Takođe, postoji novo krivično delo u vezi sa javnim nabavkama, jer je zakonodavac, imajući u vidu štetnost i proširenost ovog dela, kao i čitav niz zloupotreba, trebalo je ovim delom obuhvatiti i naručioca, tj. službenog lica kao naručioca i ponuđača, s tim što bi kvalifikovani oblik dela činila visina vrednosti javnih nabavki. Novo krivično delo je omogućavanje zloupotreba ostvarivanja prava azila u stranoj državi. Inkriminacija ovog dela je rezultat proširene aktivnosti radi pomaganja našim državljanima koji zloupotrebljavaju mogućnost za dobijanje azila u stranoj državi. Te radnje se odnose na organizovanje njihovog putovanja i na drugi način, omogućavanja zloupotrebe prava na traženje azila u stranoj državi. Posledica ovakvog krivičnog dela, odnosno vršenje ovakvog krivičnog dela je nesagledivo za status naše države, kao i za bezvizni režim koji je odobren. Kod dela primanja i davanja mita, proširuje se zakonski opis, pošto se inkriminiše mogućnost vršenja dela, ne samo u okviru svojih ovlašćenja, nego i u vezi sa njim. Novina krivičnog zakonodavstva jeste što se dekriminalizuje krivično delo klevete. Zapravo, to je delo koje nestaje iz Krivičnog zakonika. Razlog ovoga je veliki broj zahteva svih udruženja, stručne javnosti, naročito novinarskih udruženja, koja su apelovala na to da je ovo jedno anahrono krivično delo. Zakonodavac je sada izvršio brisanje ovog dela iz teksta zakona. Osim naznačenih novih krivičnih dela i ukidanja postojećih dela, radi se o otklanjanjunepreciznosti zakonskog teksta, pa se recimo, predviđa kao niža granica u pogledu novčanog iznosa, krivično delo sitne krađe, utaje i prevare, čime se proširuje osnovni oblik krivičnog dela. To će značiti mogućnost da se ta dela više ne gone po privatnoj dužnosti, biće u nadležnosti javnog tužioca. Ne radi se o tome da se delo uopšte neće goniti kao što se moglo pretpostaviti iz nekih izlaganja, nego će se javni tužilac uključiti samo u slučaju veće vrednosti. Razlog za pomeranje granice, sa 15 na deset hiljada je nizak životni standard i prosečne zarade u Srbiji. Gonjenje se radi po službenoj dužnosti. Republika Srbija je započela proces sistematskog usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. Ovaj proces je 2003. godine unapređen usvajanjem velikog broja zakona i podzakonskih akata, a brojni standardi su preuzeti i u domaći pravni sistem. Nažalost svedoci smo loše izvršene reforme pravosuđa, koja je zaustavila proces reformi i duboko unazadila pravosudni proces. Posledice će biti vidljive u našem pravosudnom sistemu još dugi niz godina. Proces evropskih integracija predstavlja usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. U Republici Srbiji su na snazi mnogi propisi, koji su nastali u različitim fazama državnog uređenja. Mnogi propisi i pojedine oblasti su preregulisane ili su nedovoljno regulisane ili su uređene neusklađenim normama, čime se otvara prostor za jednu pravnu neizvesnost, koja dovodi do ostvarivanja prava i obaveza, usporava privredne aktivnosti, povećava troškove i takođe rastuću sivu ekonomiju, kao i podsticaj korupcije. Kontinuirano unapređenje zakonodavnog procesa je jedan od najznačajnijih instrumenata za upravljanje društvenim promenama i principu vladavine prava, kao i poverenja u institucije države. Sigurnost za građane kao i za privredu je preduslov pravne sigurnosti uopšte. Ovo što je izneto, a vezano je za odgovarajuće izmene postojećeg zakonodavstva, koje su put u harmonizaciju našeg zakonodavstva sa Savetom Evrope i međunarodnim ugovorima, bilo je presudno za to. Iz tih razloga će SDPS podržati tekst Predloga zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Poštovani predsedniče, ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kako je krenula ova današnja rasprava na početku ove sednice, očekivao sam da će ovde sala biti puna do duboko u noć. Makar prema vašim najavama. Sada vidim da su klupe poluprazne, da su naročito poluprazne ili prazne na strani vladajuće većine, a čini mi se da su poslaničkim klupama SNS, koliko vidim dve kartice se same bore protiv korupcije, s obzirom da su ubačene, a da njihovi vlasnici narodni poslanici nisu u sali. Te vas molim da taj problem rešite. Pratio sam ministre vaša vrlo oštra, nadahnuta i odlučna izlaganja u medijima proteklih dana, pre svega kada ste govorili o borbi protiv korupcije. Onda sam očekivao da pred ovaj parlament dođete sa mnogo ozbiljnijim i mnogo konkretnijim izmenama krivičnog zakonodavstva, nekih drugih zakona fokusirani na borbu protiv korupcije. Vi ste to uradili, čitajući dosledno tekst obrazloženja zakona koji smo dobili pre nekoliko dana. U nekim delovima ste pominjali borbu protiv korupcije i mislim da nije sporno i da ćemo se složiti da najveći deo izmena zakonodavstva, pre svega Krivičnog zakonika koji predlažete, ili nije usmeren na borbu protiv korupcije ili nema nikakve konkretne, direktne veze sa borbom protiv korupcije. Najveći deo vašeg obrazloženja se nije ticao poboljšanja uslova stvaranja institucionalnog okvira za mnogo jasniju, konkretniju, ozbiljniju borbu protiv korupcije, za suzbijanje onih njenih korena koji su, kao što znate, najvažniji. Gde je veza između kriminala, onih koji su skloni korupciji i države, njenog aparata, njenih diskrecionih i različitih drugih ovlašćenja, političara koji rade u državi i visoko rangiranih državnih službenika. Mislim da nema nikakvog spora među nama ni u javnosti Srbije da su to suštinski koreni korupcije, a da jedna druga vrsta generatora korupcije, pre svega, počiva u onom delu neuređenosti, privremenosti institucija naše države, jednog opšteg provizorijuma oko koga ćemo se takođe, verujem, svi složiti. Više ne znam koja je ovo izmena krivičnog zakonodavstva, materijalno-krivičnog zakona u proteklih nekoliko godina. Prošla rasprava je bila pre tek nešto više od godinu dana, ne ulazeći na ovom mestu da li su sve odredbe koje su tada unete u krivično zakonodavstvo dobre ili ne, očigledno je da nisu. Već godinu dana nakon toga vi dolazite sa novim izmenama, koje su opet delimične, opet ograničene i već nam najavljujete neke šire, ozbiljnije, korenitije izmene Krivičnog zakonika u narednim mesecima. Dakle, nekoliko stvari, nekoliko tema je moguće razdvojiti, kada su u pitanju te, kako bih rekao, delimične, parcijalne i skokovite izmene Krivičnog zakonika. Neke norme su svakako nesporne. Liberalno-demokratska partija pozdravlja i podržava način na koji su uređena dela koja su vezana za terorizam u ovom zakonu. Tu nema nikakve dileme. Ona su sada na mnogo bolji i kvalitetniji način usklađena sa međunarodnim zahtevima ili međunarodnim zakonodavstvom i to je sigurno vrlo važno. Liberalno-demokratska partija podržava i uvođenje, prvi put na jedan ozbiljniji način, te kategorije zločina iz mržnje, u ovom slučaju kao obaveznom otežavajućom okolnosti i to je nešto što je svakako vrlo važno u našem pravnom, ali pre svega bih rekao u javnom životu i u političkom sistemu. Verujem da će, ukoliko organi gonjenja, kako se obično kaže, ili naše pravosuđe, ukoliko za to bude bilo političke volje, u narednim mesecima nakon usvajanja ovog zakona mnogo oštrije, mnogo doslednije, mnogo jače goniti sve one koji podstiču na vršenje ili vrše krivična dela koja su inspirisana mržnjom, od onih dela koja su inspirisana netrpeljivošću ili mržnjom prema licima različite nacionalne, etničke, rasne pripadnosti, pa do onoga što je bilo izvor nasilja u našem društvu u proteklih nekoliko meseci, kao što se svake godine ponavlja krajem septembra, početkom oktobra, kada imamo veliku neizvesnost oko toga da li će jedna grupa naših građana drugačije seksualne orijentacije moći da iskoristi svoje građansko, ustavno pravo, da izrazi svoje mišljenje i opredeljenje javno. Moram da vam kažem da postoji mnogo više odredbi noveliranog Krivičnog zakonika sa kojima se ne slažem. Mi ne spadamo u one političke partije koje misle da ste tu vrlo važnu stvar preuređivanja krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja izveli na dobar i prihvatljiv način. Probaću da vam objasnim zbog čega tako mislimo, zbog čega ovo što ste uradili neće doprineti i izoštriti oštricu države u borbi protiv korupcije, nego će je naprotiv učiniti slabijom, a utisak o toj borbi, još nepovoljniji, još neizvesniji i nepouzdaniji, kao što je to bilo i u nekim prethodnim godinama. Naime, vi ni u obrazloženju onoga što ste govorili u proteklim mesecima, čini mi se da sam to pažljivo pratio, ni u jednom trenutku niste u potpunosti prihvatili nespornu ideju da krivično delo zloupotrebe službenog položaja, onako kako je ono postojalo u našem zakonodavstvu, apsolutno više ne može da postoji i da ono ima mnogobrojne štetne posledice. Vrlo često se govori o tome da je najvažnija štetna posledica što je to delo preširoko određeno, što je neprecizno, što otvara prostor za političke zloupotrebe, manipulacije. Gospodin Cvijan klima glavom. Siguran sam, znam da se slažemo. To jeste vrlo važno. To je vrlo ozbiljan prigovor ovom delu, i u prošlosti, a i danas. Ali, postoji još jedan vrlo ozbiljan problem kod krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja. Pošto je definicija tako široka, pošto u njoj nema onih elemenata koji moraju da budu nužni kod ovakvih krivičnih dela, to je određenje šta je korist ili šteta, odnosno određenje da ona mora biti imovinska, pošto nema ni reči o nameri, pošto nema pojma protivpravnosti, onda je policiji i tužilaštvima, a pre svega policiji, u proteklim godinama, a tako je i danas, apsolutno najjednostavnije da se koncentrišu na gonjenje za ovo delo, da prikupe minimalne dokaze koji su potrebni za gonjenje za to delo i da ne rade ono što je korisnije za državu i društvo, da se fokusiraju da njihova akcija bude mnogo konkretnija, mnogo detaljnija i da dokažu neko ozbiljnije i konkretnije krivično delo. Vi praktično kod svake zloupotrebe službenog položaja, onako kako ona postoji u našem zakonodavstvu, možete ukoliko prave zloupotrebe ima da dokažete neko drugo, ozbiljnije, konkretnije delo, da taj postupak bude nesumnjiviji i da se ne završava pola sudskih postupaka oslobađajućim presudama, da onda imamo dodatnu uznemirenost javnosti i oštar pad poverenja u rad državnih organa, u rad onih koji imaju ambiciju da se hvale političkom voljom za borbu protiv korupcije, ali i u rad naših pravosudnih organa. To je jedan od ključnih problema u našem pravosudnom sistemu ne poslednjih nekoliko godina, nego poslednjih nekoliko decenija. Šta ste vi u ovom trenutku uradili? Vi ste praktično razdvojili dela, izvukli iz krivičnog dela iz člana 359. zloupotrebu službenog položaja, odgovorna lica i od toga napravili novo krivično delo. Ostatak dela zloupotrebe službenog položaja ostaje apsolutno identičan. Dakle, za one koji nisu odgovorna lica, nego su službena lica u klasičnom smislu te reči, gonjenje za delo zloupotrebe službenog položaja će biti apsolutno isto kao do sada. To bih možda i mogao da prihvatim kao vaše načelno opredeljenje da ste iste takve odredbe zadržali u ovom novom članu. To će biti član 234. Međutim, to krivično delo zloupotreba položaja odgovornog lica će se razlikovati od krivičnog dela zloupotreba službenog položaja, zato što će kod zloupotrebe položaja odgovornog lica odgovorno lice koje iskorišćavanjem svog položaja ili ovlašćenja, prekoračenjem granica ovlašćenja ili nevršenjem svoje dužnosti pribaviti sebi ili drugom fizičkom ili pravnom licu protivpravnu imovinsku korist ili drugome nanese imovinsku štetu. Dakle, ovde postoji protivpravnost i postoji određenje koristi, odnosno štete. To nemate u delu iz člana 359. Drugo, kako ste vi uredili sankcije i kod jednog i kod drugog krivičnog dela? Iz ovoga kako ste napravili raspon kazni, izgleda da je delo zloupotreba položaja odgovornog lica ipak znatno blaže, da je mnogo manje društveno opasno nego što je delo zloupotreba službenog položaja. Molim vas, rasponi nisu isti. Za osnovni oblik je kod dela zloupotreba položaja odgovornog lica, a da bi nas građani razumeli, to bi mogli da budu, recimo, manje ili više poznati privrednici koji naprave zloupotrebu službenog položaja, odnosno nalaze se u koruptivnom odnosu sa političarima, predstavnicima državnih organa itd, da ne pominjem konkretna imena. Za osnovni oblik je kazna od tri meseca do tri godine. U članu 359. za ove koji nisu privrednici, nego su službena lica, je kazna od šest meseci do pet godina. Za prvi teži oblik, ako je pribavljena imovinska korist preko 450 hiljada od šest meseci do pet godina za odgovorna lica, od jedne do osam godina za službena lica. Za treći oblik je od dve do deset godina. Kod člana 359. mislim da je to bila čak izmena u jednom od prošlih izmena krivičnog zakonodavstva kazna znatno ozbiljnija, od dve do 12 godina. Oni koji su pravnici znaju da to nije razlika samo od dve godine, da to ima posledice na čitav niz i na primenu ili nemogućnost primene čitavog niza pravnih instituta u krivičnom pravu i krivičnom postupku. Drugo ili treće u vašoj nedoslednosti, odnosno ono što nas uverava da sve ono što najavljujete kao borbu protiv korupcije zapravo nije skopčano sa ozbiljnom, osmišljenom strategijom, nego sa pojedinačnim slučajevima, pojedinačnim izmenama krivičnog zakonodavstva je i to pitanje uvođenja antikoruptivnog dela koje zovete zloupotreba u vezi sa javnim nabavkama. Nema sumnje da je to delo važno u borbi protiv korupcije i da je dobro što se ono uvodi u naše krivično zakonodavstvo. Međutim, rekao bih da je to delo nedovršeno u odnosu na ono što su potrebe ove zemlje. Vi predviđate odgovornost, odnosno kažnjavanje ili odgovornih lica u preduzeću koja daju ponudu zasnovanu na lažnim podacima. Vidite, predsedniče, Krivični zakonik, čak i ovaj koji je predložila vaša koalicija, koristi kao legitiman izraz "lažni podaci". Vidim da to očigledno nije uvreda, kada se radi o tekstu Krivičnog zakonika, ili koji u dogovoru sa drugim ponuđačima pokušava, kako se obično kaže, da namesti javnu nabavku, da namesti tender itd. Vi tu, takođe predviđate, a naravno, prvo nema onih situacija koje su najopasnije i koje su najveći problem korupcije i zloupotrebe kod javnih nabavki, a to je kako se planiraju javne nabavke, u kom obimu se one planiraju, zašto su toliko velike? Verujemo, bez obzira što je borba protiv, kako bih rekao, konkretnih krivičnih dela, odnosno kršenja zakona kod javnih nabavki i to je jedna vrsta opasnosti. Druga vrsta opasnosti je to što se kroz proces planiranja i izvođenja javnih nabavki nameštaju poslovi, izvlači novac iz države.Tu je šteta mnogo veća, nekoliko puta, da ne kažem deset puta veća nego kod onih slučajeva direktnog ili konkretnog kršenja zakona u samom postupku javne nabavke. Ovaj član, ovako kako ste ga predvideli, taj slučaj ne rešava. Možda bi to mogla da bude situacija u kombinaciji sa nekim drugim delima, sa delom trgovina uticajem itd, ali to iz ovoga nije jasno. Zbog čega smo danas toliko insistirali na potrebi da poslanici u ovom parlamentu, poslaničke grupe, pre svega poslaničke grupe vladajuće većine, podrže Predlog deklaracije o borbi protiv sistemske korupcije, koju je predložila LDP, a što ste vi, iz meni nepoznatih razloga, odbili da učinite? Zbog toga što bismo na taj način dobili listu od deset vrlo konkretnih koraka, vrlo konkretnih promena zakona, koje bi ona Narodna skupština ispostavila kao zahtev, sa vrlo javnim i određenim rokom pred Vladu, očekujući da Vlada Srbije koja je jedina u mogućnosti da to uradi na potpun i do kraja pravno valjan način, predložili ovom parlamentu. U toj deklaraciji ste našli neku od vrlo važnih antikoruptivnih mera, koje bi vam pomogle i u uključivanje u ovaj zakon i u uključivanje u neke druge segmente tzv. borbe protiv korupcije. Jedna je, npr. naša inicijativa ili naš zahtev da se obavezno u Krivični zakonik uvede krivično delo zloupotreba državne pomoći i državnih subvencija. Pored ovih problema ogromnog odlivanja novca, pražnjenja države i pljačkanja građana, ako hoćete tim popularnim rečnikom, kroz preterano velike javne nabavke, ili nepotrebne javne nabavke koje se vrlo često prave, drugi deo problema je zloupotreba onoga što zovemo državna pomoć, bez obzira da li je reč o direktnoj budžetskoj subvenciji ili onoga što je neka druga vrsta dotacije iz državnog budžeta. Toga je u prethodnim godinama bilo koliko hoćete, toga ima i danas. To je problem sa ovakvom borbom protiv korupcije, što je ona izlovana, što je ogrančena na jedan segment društva, a potpuno se zapostavlja ono što je koren korupcije. Koren korupcije nije samo direktno kršenje zakona u okvirima države, koren korupcije je modeliranje političkog i privrednog sistema koji omogućava da se tako nešto radi. Na hiljadu primera to može da se dokaže. Vi možete da budete vrlo uporni i da gonite, ne govorim o krupnim predstavnicima monopola ili predstavnicima krupnog kapitala, nego o desetine hiljada malih privrednika, srednjih privrednika, preduzetnika u Srbiji, zbog toga što nisu u stanju, ili neki od njih ne žele da uplaćuju doprinose, da redovno plaćaju poteze itd. i da ih svakog dana prikazujete na televiziji. Dok ne omogućite isto takvo dosledno i oštro gonjenje za iste takve stvari koje rade državne kompanije, društvena preduzeća, a zapravo političari koji na taj način kupuju ili socijalni mir ili politički mir, vi nećete moći da pledirate i da vodite ozbiljnu borbu protiv korupcije. Drugo, kod stava 3. krivičnog dela zloupotrebe u vezi sa javnom nabavkom, kažete – ukoliko je delo iz stava 1. i 2. ovog člana učinjen u vezi sa javnom nabavkom čija vrednost prelazi iznos od 150 miliona dinara, to je gotovo milion i po evra, onda je zaprećena kazna od jedne do deset godina. Dakle, milion i po evra nije tako mali iznos, mnoge, odnosno većina javnih nabavki, pogotovo kada se vešto podele na partije, daleko je ispod milion i po evra. Tu je kazna od jedne do deset godina. Malopre sam vam pokazao primer iz jednog drugog dela, doduše, to je imovinska korist, ali ako je ona veća od 450.000 dinara, to je 4.000 evra, učinilac će se kazniti kaznom zatvora od jedne do osam godina. Gde je veća opasnost. Gde treba ponuditi oštriju sankciju? Usput, to radite na predlog izmena Krivičnog zakonika, na kome ste naročito insistirali u vašem obrazloženju i kažete da u sadašnjem krivičnom zakonodavstvu ima dosta nelogičnosti, da je često zaprećena teža, oštrija sankcija za dela koja su manje važna ili manje opasna, ili čak nisu dovršena. Ali, morate da razumete, govorili ste o kriminalnoj politici, kontekst društva u kojem su takve inicijative pokrenute. Predlogom izmena Krivičnog zakonika ukidate onu odredbu koja je uneta prošli put, malopre sam napravio grešku, prošle izmene su bile 2009. godine a ne 2011. godine, kada je zabranjeno ublažavanje kazne za čitav niz krivičnih dela. Onda u obrazloženju kažete, čini mi se da tačno citiram – u kakvoj vezi mogu da budu, kakav je racio, je li tako, za delo silovanja i za delo nedozvoljeni prelazak državne granice. Moram da vam kažem da je recimo ta izmena uneta u zakon u onom trenutku kada je naša javnost bila zasuta primera suđenja i presuda, koje su bile ispod granice svakog minimuma. Ne govorim samo o pitanjima zakonskog minimuma, nego o pitanjima najminimalnijih etičkih i moralnih standarda. Zbog toga je takva odreda uneta u zakon. Ako mislite da nije postojao razlog da postoji takva zabrana za sva dela, onda ste mogli da isključite dela za koje mislite da nisu toliko važna ili toliko opasna. Ne, vi ste obrisali čitav stav koji govori o tome, odnosno tačku koja govori o tome, da je za neka dela u Krivičnom zakoniku apsolutno zabranjeno ublažavanje kazne. Predložili smo četiri amandmana na Krivični zakonik i nadam se da ćete neke od njih prihvatiti. Oni se tiču, pre svega, članova 359. i ovih novih dela koje uvodite kao zloupotrebu od strane odgovornog lica. To je jedini način da, koliko toliko, u ovom trenutku vratite bilo kakav kredibilitet onome što radite. Još jednom vas pozivam da, ukoliko to niste bili politički u stanju da uradite danas, da u narednim danima počnemo ozbiljno da razgovaramo o onome što LDP predlaže kao jedan širi koncept. Uradili smo prvi nacrt zakona o zaštiti uzbunjivača. Znam da vaše ministarstvo radi na tome. Najavili ste zakon za prvu polovinu februara. Već sada imamo neki radni tekst i možemo da razgovaramo o tome kako ga unaprediti, bez bilo kakve ambicije da mi monopolizujemo tu borbu kao što, čini mi se, vi ponekada radite. Dajte da uradimo novi koncept zakona o državnoj pomoći. Već sam vam objasnio kako se na taj način odliva novac. Kada budemo to počeli da radimo, onda će postati jasne veze političara i kriminala i onda više neće moći i morati na televizijama da se nagađa i da se insinuira na tu temu. Uvek će moći da se dokaže jasna veza. Oni koji su krivi neka krivično odgovaraju, ali za tako nešto mora da postoji ozbiljno organizovan sistem. Rešenja ne mogu biti ad hok i ne mogu biti usmerena, isključivo ili pretežno, u pravcu političkih kampanja. Naši predlozi podrazumevaju reorganizaciju policije, reorganizaciju tužilaštva,reorganizaciju sudova, na vrlo sličan način kako smo radili negde 2001-2002. godine, kada su napravljeni najbolji segmenti, vidim da se to vama ne dopada gospodine Selakoviću, ali tada su napravljeni najbolji segmenti pravosuđa u ovoj zemlji koje danas koristite -sudovi ili veća za ratne zločine, Tužilaštvo za ratno zločine, veća, Tužilaštvo za organizovan kriminal… (Predsednik: Vreme.) Završavam vrlo brzo. Vi ste na vlast došli na oštrim kritikama takvog modela. Bili se još oštriji kada ste bili u nekoj drugoj političkoj partiji pre deset godina, ali danas ovo što radite u ovom trenutku, radite isključivo zahvaljujući tim pomacima koji su napravljeni, tim ljudima koji su radili, tim ljudima koji su vrlo često politički, pa i od predstavnika vaše političke partije, bili izloženi vrlo teškim i ozbiljnim napadima. Zbog toga je naša inicijativa u ovom pravcu. Nadam se da će u raspravi biti još prilike da o ovome govorimo. Hvala.
Hvala. Samo bih, pošto ste me pomenuli, hteo da kažem, da bi to bilo jasno zašto sam to rekao. Nije reč laž uvreda sama po sebi, ali se ne može izjednačavati odluka suda, koji utvrđuje da li je nešto istinito, odnosno neistinito, ili lažno, koji to ima pravo po zakonu, što je onda odluka suda i presuda narodnog poslanika u ovoj sali da je nešto lažno, jer to nema pravo da učini ni jedan narodni poslanik. Obraćati se sa takvim terminima i argumentima, može uvrediti druge, kao što je to, da sada ne pominjem ceo slučaj da ne bih izazvao seriju replika. Smatrao sam da je to uvredljiv izraz u kontekstu na koji način je to rečeno. Zbog toga sam smatrao, ne reč laž, reč laž postoji u našem jeziku, postoji u našem pravnom sistemu i to apsolutno nije sporno. Obraćati se narodnim poslanicima i izricati, ne smatram da nijedan od nas ima pravo da donosi presudu da li je nešto bilo lažno ili nije lažno. To može da utvrditi na sudu. Kada sud donese takvu presudu, slažem se da je to legitimno, pogotovo kada se to koristi u smislu zakona, koji smo pominjali. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Dve stvari. Dakle, niste u pravu. Sa jedne strane, ne moramo da govorimo o sudu. Imali ste prošle nedelje, izbrisana je ta odredba, razlog za smenu direktora javnog preduzeća, ako daje lažne izjave. Tu nikakav sud ne bi utvrđivao da li je nešto lažno ili ne. Ok. Mislim da uvodite opasan princip i presedan. Da li znate šta radite sada kada kažete da u Skupštini ne može da se kaže na taj način, u sličnom kontekstu, da se upotrebi izraz lažan, odnosno lažno. Moraćete da kaznite svakog od narodnih poslanika kada upotrebi uobičajeno sintagmu "lažna država Kosovo". To je ista matrica mišljenja. Ne mislim da to treba da uradite, ali vi ste uspostavili takva pravila. U ovom slučaju nemate sudsku presudu koja bi tako nešto potvrdila.
Što se tiče lažne države Kosovo, spreman sam da snosim svu odgovornost i uvek ću podržati da je država Kosovo lažna. Što se tiče ovoga, postoji odluka države Srbije koja stoji iza takvog stava i koja smatra da je Kosovo lažna država. To je državna odluka. Što se tiče odluka u svakom drugom smislu, uvek postoji stav nekog organa. Ne želim da se dogodi da dozvolimo da narodni poslanici, ako ne bi bilo toga, onda bi svako od nas mogao da ustane i da kaže za nekog – znate, vi lažete. Na šta bi onda ličio rad Narodne skupštine? Reč ima gospođa Milica Radović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podržavam ovo što ste sada rekli, ali ne podržavam ono što po tom pitanju radite, a to je da takva lažna država postane snažnija. Naravno, vratiću se na temu, da mi ne bi oduzeli reč. (Predsednik: Molim vas, ne činite to što činite. To smatram uvredljivim. To što ste naveli nisam učinio ni na koji način. Meni je to veoma uvredljivo. Upozoravam vas da to ne činite.) Zahvaljujem se na vašoj konstataciji. Molim vas da mi vratite vreme, pošto je prošlo 35 sekundi koje ste mi oduzeli od vremena ovlašćenog predstavnika. (Predsednik: Ne mogu da vratim vreme. Sistem je takav.) Dobro. Razumem, ali onda mi dajte mogućnost, ako prekoračim vreme, da me ne opomenete na 20 minutu. Zakoni koji su danas na dnevnom redu bi trebalo da predstavljaju prvi korak u otklanjanju niza onih ogromnih grešaka, tačnije rečeno, neverovatnih grešaka načinjenih u tzv. reformskom pravosudnom projektu. Očekivali smo da će ovi predlozi zakona o kojima danas raspravljamo dati jedan sveobuhvatan, jedan pravi odgovor na ono što se danas dešava u pravosuđu. Nažalost, to ne mogu da kažem za ove predloge zakona, jer oni predstavljaju jednu vrstu polurešenja i njima se gasi samo jedan deo požara. Kako drugačije da okarakterišem ovaj napor ministarstva kada se izmenama ZKP samo odlaže primena jednog neverovatno lošeg zakona za oktobar 2013. godine umesto da danas raspravljamo o kompletnom novom ZKP? Kako drugačije da okarakterišem nastojanje i trud Ministarstva pravde kada se ovim izmenama, odnosno dopunama Zakona o sudijama i tužiocima samo amnestiraju odgovornosti svi članovi VSS i Državnog veća tužilaca od njihovog neodgovornog postupanja? Odmah na početku, moram da budem potpuno jasno, rešenje koje predviđa Zakon o sudijama i tužiocima, a to se odnosi na stvaranje uslova za izbor i omogućavanje izbora sudija koji su prvi put birani da se izaberu na stalnu funkciju, je jedina mogućnost koja je nama, kao poslanicima u ovom parlamentu, preostala. Naravno, to podržavamo, jer ne postoji nijedna druga opcija koja u ovom trenutku može da se iznađe kao adekvatno i pravično rešenje. Ovo je najpravičnije rešenje. Nemamo mogućnost da reagujemo u tom pravcu da tražimo da se taj rok probnog rada odloži, jer smo onemogućeni Ustavom. Naravno, ovo podržavamo. Niko od nas neće tražiti da 600 sudija prekršajnih sudova ili 300 sudija osnovnog suda čestitkom za Novu godinu budu kažnjeni time što neće biti izabrani, odnosno što će biti razrešeni, jer je sastav VSS radio na zastrašujuće neodgovoran način. To niko od nas ne traži. Moram da vam kažem da se ovde postavlja jedno drugo pitanje. Pitanje je da li će neko zbog ovoga što je VSS radio da odgovara? Podsetiću vas, gospodine ministre, da je ovo samo jedna u nizu grešaka koje je VSS učinio na podrivanju celokupnog pravosudnog sistema. Ovde smo četiri godine ukazivali, ne samo na greške predstavnika bivšeg ministarstva pravde i na greške članova VSS, nego smo ukazivali na sve one greške koje su se u tom, nazovi, reformskom projektu činile, a posledice tih grešaka su dovele do deformacije pravosudnog sistema. Sada kada su određeni pomaci, u tom smislu, napravljeni, kada su vraćeni na radna mesta sve sudije i tužioci, ponovo se vraćamo na početak, znači na negde 2008. godinu. U međuvremenu su brojni problemi nabujali i moramo u ovom trenutku da znamo kako da ih rešimo. Koja su to adekvatna rešenja koje Ministarstvo pravde u ovom trenutku nudi? Izvinite, ako grešim, ali moram da kažem da je moj utisak da vi u ovom trenutku nemate najjasniji plan kako da iz ove situacije izađete. Ono o čemu mi danas raspravljamo, naravno, su samo rešenja. Njima se mi, kao narodni poslanici, i vi, kao ministar pravde, ne hvatamo u koštac sa osnovnim problemima. Podsetiću vas kada je na dnevnom redu bio izbor Vlade i odlučivanje o ekspozeu mandatara, tada sam vam rekla nešto pri čemu danas još čvršće stojim. Rekla sam vam da je danas nemoguće napraviti bilo koji pomak u pravosudnom rešavanju nagomilanih problema u pravosuđu sa ovakvim sastavom VSS. Oni snose odgovornost, najveću odgovornost, za ono što se desilo u pravosuđu danas. Tada sam takođe rekla da je neophodna da izmenite i da vaš prvi zadatak bi trebalo da bude izmena Zakona o Visokom savetu sudstva i Državnog veća tužilaca. Sada vam kažem i dodajem još jedan argument da vi u ovom trenutku imate potpuno razložnu pravnu argumentaciju da to učinite. Sve neizabrane sudije i tužioci su vraćeni na svoja radna mesta. U ovom trenutku postoji jedna trećina tužilaca, odnosno sudija koji nisu učestvovali, ni na koji način, u izboru sadašnjeg sastava VSS i Državnog veća tužilaca i, na taj način to telo, njihov sastav ne odražava adekvatnu predstavljenost pravosudnog sistema u ovom trenutku. Oni nisu imali mogućnost, niti da se kandiduju, niti da glasaju. U tom slučaju, mislim, ako su već nepropisno bili razrešeni, njima funkcija, u pravnom smislu reči, nikada nije ni prestala. To je, po mom mišljenju, jedan od ključnih argumenata zašto bi trebalo da pristupite ovakvom rešavanju stvari. Naravno, najjači dokaz o tome kako je radio VSS je i odluka Ustavnog suda Srbije kojim su vraćene sve nepropisno razrešene sudije i tužioci na radna mesta. Tom odlukom je potvrđeno sve ono o čemu smo mi četiri godine u ovom parlamentu govorili, a to je da VSS radi potpuno protivzakonito, da radi u nepotpunom sastavu, da su neki njegovi članovi bili u direktnom sukobu interesa, da ne primenjuje načelo raspravnosti prilikom odlučivanja o sudijama, ne pravi rang listu sudija. Postavlja se jedno osnovno pitanje – na osnovu kojih kriterijuma oni donose odluku o izboru samih sudija? Naravno, ti kriterijumi ne postoje, oni u pravnom smislu ne postoje. Ne vidim ih. Upravo na to se odnosi ova današnja tačka dnevnog reda, jer da su postojali ti kriterijumi mi ne bi bili danas prinuđeni da radimo ovo rešenje koje je na dnevnom redu. Visoki savet sudstva, po mom mišljenju, naravno, i po Ustavu i zakonu, treba da obezbeđuje i nezavisnost i samostalnost, ne samo sudova, nego i sudija u Srbiji. Čini mi se da je svojim dosadašnjim radom ono potvrdilo da je preuzimalo određene poteze koji ne mogu da se podvedu pod zakonit način postupanja. Setićemo se da je jedan član Visokog saveta sudstva priveden, čini mi se u novembru 2011. godine, a da je drugi član Visokog saveta sudstva dao ostavku. Treći član Visokog saveta sudstva je bio u sukobu interesa i čak mu nije padalo na pamet da prihvati obrazloženje Agencije za borbu protiv korupcije, da je njemu funkcija po sili zakona prestala. Ono što je najveći problem u tom slučaju, u Visokom savetu sudstva, jeste što je on odlučivao u nepotpunom sastavu i bez ove dvojice sudija. Još veći problem je što je njihovim odsustvom iz Visokog saveta sudstva narušen onaj princip koji je zagarantovan Ustavom, a to je da sudije kao članovi Visokog saveta sudstva moraju da imaju većinu u odlučivanju. To je više nego jasan primer kako nije trebalo da se radi. Da li treba dodatno da podvlačim da su predsednici bivšeg Ministarstva pravde i sadašnji sastav Visokog saveta sudstva najodgovorniji za krah reforme pravosuđa? Mislim da tome danas u ovom parlamentu nema ko da prigovori. Pored svega ovoga, žao mi je, ali vi ne pokazujete odlučnost da ispravite to, a to bi mogli da ispravite ukoliko bi sadašnji sastav Visokog saveta sudstva bio promenjen donošenjem kompletno novog zakona o Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca. Potpuno mi je neverovatno, tačnije, vrlo sam ozbiljno zabrinuta da to nije vaš prvi potez koji je morao do sada da usledi, jer bez njega, ponavljam, nema pomaka i nema napretka u rešavanju nagomilanih problema u pravosuđu. Pošto mi vreme ide, neću moći mnogo da se zadržavam na ovom predlogu zakona. Kada je u pitanju Zakonik o krivičnom postupku, ovde se faktički odlaže primena, kao što sam na početku rekla, jednog izuzetno lošeg zakonskog rešenja. Mislim da danas ne postoji niko ko bi mogao da uputi bilo koju reč hvale za Zakonik čije su osnovne karakteristike eliminisanje istine, materijalne istine iz krivičnog postupka. Zatim, eliminisanje, odnosno pasivna uloga suda u krivičnom postupku i, naravno, ono što je najvažnije, neravnopravnost stranaka i više nego inferiorna uloga odbrane u odnosu na tužioce. Podsetiću vas da su Zakonikom o krivičnom postupku u Srbiji uvedene dve kategorije okrivljenih lica. Jedna kategorija koja se tereti za krivično delo organizovanog kriminala i za ratne zločine i protiv kojih se krivični postupak vodi pred posebnim odeljenjem Višeg suda. Druga kategorija okrivljenih su za sva ona druga krivična dela koja se vode po nekim drugim zakonima. To je nešto što je, naravno, definitivno loše. Mene raduje da smo saglasni u pogledu toga da taj predlog zakona sadrži u normativnom smislu veliki broj nedostataka i da je neophodno da dođe do intervencije. Danas moram da vam kažem da našu podršku možete da imate samo ukoliko do promene ovog zakona dođe u koncepcijskom smislu. Dalje, kada je u pitanju Krivični zakonik, on samo na prvi pogled ostavlja utisak da su u pitanju velike izmene i dopune, a u osnovi se radi o velikom broju sitnih izmena i dopuna. On, naravno, neke odredbe sadašnjeg zakona popravlja, precizira, otklanja greške koje su se potkrale u prethodnom zakonu, uvodi neka nova krivična dela, koja mi podržavamo, ali takođe moram da kažem da neka rešenja i unazađuje. Naša ogromna primedba je upućena u pogledu dekriminalizacije klevete. Mislim da je ovo jako loše rešenje i da će praksa pokazati da smo kod ovog primera svi pogrešili. Koliko mi je poznato, a mislim da raspolažem sa pravilnom informacijom, radna grupa, koju je formiralo Ministarstvo pravde, nije dala pozitivno mišljenje u pogledu dekriminalizacije klevete. To je informacija sa kojom ja raspolažem, a vi me ispravite ako nisam u pravu. Takođe, danas u Evropi moderne, demokratske, zapadno-evropske zemlje nisu prihvatile ovaj koncept. Čuli smo u vašem izlaganju da se radi o Velikoj Britaniji, ali juče sam gledala taj zakon u Velikoj Britaniji i nisam mogla da nađem gde se dekriminalizuje kleveta. Molim vas da mi prosto to potkrepite nekom vrstom dokaza ili upućivanjem na poseban član koji to definiše. Koliko mi je poznato, danas samo par evropskih zemalja je to uradilo, a to su: Moldavija, Gruzija, BiH i Crna Gora. Znam da nama one nisu bile u prošlosti, a neće biti ni u budućnosti uzori u razvoju savremenog krivičnog zakonodavstva. Takođe ću da vas podsetim da je to Rumunija uradila 2006. godine, ali je vrlo brzo shvatila da je pogrešila, pa je 2009. godine to krivično delo vratila u svoj krivični zakon. Argument koji nam je dat u obrazloženju, po mom mišljenju je vrlo mršav. Iz kog razloga? Zbog toga što ste rekli da ste bili prinuđeni da ovo uradite zbog pritiska koji ste trpeli. Da budem preciznija, udovoljili ste zahtevu velikog broja udruženja i tu posebno ističete novinarska udruženja. Govorite da je to bio zahtev stručne javnosti. Ako je moja informacija tačna, da radna grupa Ministarstva pravde nije dala pozitivno mišljenje i saglasnost da dođe do dekriminalizacije klevete, onda vas molim da mi obrazložite o kojoj stručnoj javnosti se ovde radi. Ako ste uzeli u obzir stavove nekih nevladinih organizacija, udruženja, novinarskih udruženja, onda vas molim da mi odgovorite na pitanje zbog čega niste uzeli u razmatranje zahteve građana? Mislim da su u ovom slučaju potpuno zanemarena njihova prava u pogledu ovog krivičnog dela. Vrlo ću kratko da vam objasnim o čemu se ovde radi. Reč je na ovim našim prostorima oduvek imala specifičnu težinu. Nisu retki slučajevi ni u prošlosti, a ni danas, da su ljudi zarad odbrane svoje časti i ugleda posezali možda i za nekim tradicionalnim metodama odbrane obraza. Da budem potpuno jasna, posezali su za tim da pravdu uzmu u svoje ruke. Prosto imam bojazan da će ukidanjem krivičnog dela klevete ta pojava postati sve učestalija. Takođe, moram da vam kažem da za jednog časnog i uglednog čoveka uvreda, odnosno kleveta ima veću težinu nego možda čak fizičko kažnjavanje, brutalno prebijanje ili čak teška telesna povreda. Zbog toga iznosim svoj argument u kom smislu mislim da ovo delo nije trebalo brisati iz Krivičnog zakonika. Građansko pravo naravno da teško može da obezbedi efikasnu zaštitu od klevetanja, jer, po mom mišljenju, a to govori i praksa zemalja koje su ukinule klevetu, na taj način se ohrabruju samo bogati moćnici da i dalje kleveću. Njima uopšte ne pada teško da plate u parničnom postupku na ime nadoknade nematerijalne štete određeni iznos novca. Oni to danas mogu da rade bez ikakvog osećanja straha od krivične sankcije koja možda može da usledi. Zbog toga ono lice koje je oklevetano ne nalazi satisfakciju u parama koje će možda dobiti u parničnom postupku, nego nalazi upravo svoju satisfakciju u tome da tuženi bude okrivljen, da se protiv njega vodi krivični postupak i da se u krivičnoj evidenciji on vodi kao učinilac krivičnog dela. To je možda jedan od osnovnih razloga zbog čega iznosim svoj argument protiv brisanja ovog krivičnog dela. Takođe, ne treba zaboraviti da krivična sankcija predstavlja prekor za jednu vrstu ponašanja i da ona predstavlja osudu sredine koja je u tom trenutku javna. Treba reći, da je ovo jedino krivično delo kod koga teret dokazivanja snosi tuženi. Znači, na njemu je obaveza da dokaže da ono što je pronosio ili iznosio na račun drugog, a nije bila istina, treba da dokaže da je istina. Znači, još jedan razlog, odnosno argument u prilog toga da ovo krivično delo ne treba ukidati. Kada su novinari u pitanju, žao mi je što imam još jako malo vremena, kada su novinari u pitanju ja u ovom slučaju ne vidim ništa sporno. Ukoliko je novinarima potpuno jasan izvor informacija, od koga su dobili, oni nemaju razloga da brinu za to da će jednog dana biti krivično gonjeni zbog klevete, pa čak i u slučaju ukoliko klevetu i iznose. Ali, ukoliko novinari pronose određenu vrstu neistine o bilo kom, znači drugom čoveku, a za to nemaju dokaze, znači ne mogu da materijalizuju te svoje tvrdnje u pogledu podnošenja određenih dokaza, onda treba da snose odgovornost. Potpuno svesno i čvrsto stojim na ovom svom stavu, jer ne vidim razlog zašto bi oni bili privilegovani u odnosu na druge članove i druge građane. Znači, potpuno je opravdano. Mislim da nije trebalo prihvatiti argumente novinarskog udruženja, jer oni treba da postupaju u skladu sa principom novinarske pažnje. Naravno, da imam još mnogo zamerki na ovaj predlog zakona, ali one su u svakom slučaju mnogo manje važne nego ova koju sam iznela i zbog toga sam potrošila mnogo vremena da vam objasnim. O svemu drugom govoriću, vrlo podrobno u raspravi u pojedinostima. Hvala vam.
U sistemu sledeći prijavljeni jeste narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre, kolege poslanici, poslanička grupa SPS će podržati predloge zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, Zakonika o krivičnom postupku, Zakona o javnom tužilaštvu i Zakona o sudijama. Ovim zakonima se potvrđuje da je Vlada Republike Srbije na čelu sa premijerom Ivicom Dačićem na dobrom putu da konačno uvede red u sistem vlasti, ovaj put sudske vlasti. Ne sumnjivo je da Ministarstvo pravde Republike Srbije na čelu sa ministrom Selakovićem učinilo veliki napor da se sistemski poboljša kvalitet krivično-pravne zaštite i u vremenu konsolidacije stanja u pravosuđu omogući sudovima da efikasno postupaju i donose pravične i na zakonu zasnovane odluke. Svakako da to mora da bude trajan proces, da se u tom procesu mora kontinuirano analizirati koje oblasti društva nisu obuhvaćena krivično-pravnom zaštitom, a potom da se donose zakoni kojima se ta zaštita obezbeđuje i garantuje. Zašto? Zato što smo svakodnevno suočeni sa izvršenjem krivičnih dela i to naročito teških krivičnih dela sa izrazito visokim stepenom društvene opasnosti. Tu su pre svega svirepa i brutalna ubistva, nasilja u porodici i drugi vidovi nasilja sa teškim telesnim povredama, a ne retko i sa smrtnim posledicama. Tu su razni vidovi i vrste bahatog i bezobzirnog ponašanja kako pojedinačno, tako i u grupi, kao poseban vid nasilničkog ponašanja. Naročito velika pošast današnjice jesu i veoma opasne protivpravne radnje koje se vezuju za trgovinu narkoticima, trgovinu ljudima, ljudskim organima, za trgovinu oružjem kao i korupcija koja definitivno predstavlja problem koji karcinom počinje da metastazira i zahvata sve pore društva, sve pore sistema i države i opasno ugrožava državu. Logično je da posledice ovakvih protiv-pravnih delovanja predstavljaju jako teške posledice, u svakom slučaju nesagledivo štetne, a bez adekvatne krivično-pravne zaštite ove protivpravne radnje jednostavno mogu, kako sam već rekao, da budu daleko, daleko intenzivnijeg karaktera i sa daleko većim stepenom opasnosti. U komentarisanju predloženih zakona želim najpre da ukažem i afirmišem ono kvalitetne delove Krivičnog zakonika, ali istovremeno da probam i koliko je to moguće ukažem krajnje dobronamerno, dobronamernim sugestijama na neke delove Krivičnog zakonika za koje smatram da sa određenim korekcijama mogu poboljšati u smislu kvalitetazakona. Juče na sednici Odbora za pravosuđe sam izneo stav koga se i sada dosledno držim, a to je da je Predlog izmena i dopuna Krivičnog zakonika samo početak prečišćavanja Krivičnog zakonika i da će to biti jedan trajan proces u kome će se Krivični zakon kontinuirano dorađivati i poboljšavati u svom kvalitetu. Tu SPS nema dilemu, uvek će Ministarstvo pravde u tom pravcu imati pravu podršku. Ono što zavređuje pažnju predloženim izmenama i dopunama Krivičnog zakonika je sistematizovanje novih krivičnih dela, a samim tim i uvođenje u zakon znatno većeg broja zaštićenih dobara u tim krivičnim delima. Tako sada krivično-pravnu zaštitu uživaju i sportska i druga takmičenja, da jednostavno ne zažmurimo na činjenicu da upravo organizacija sportskih takmičenja i realizacija istih u zadnje vreme predstavlja pogodno tle ili dobar poligon za raznorazne protivpravne aktivnosti i inkriminiacije koje se uglavnom manifestuju u vidu zloupotreba, prevara i tome slično. Takođe, je dobro da krivično-pravnu zaštitu sada uživaju i javne nabavke. Imajući u vidu da su upravo javne nabavke najpogodniji teren koruptivnog delovanja i možda najopasniji generator korupcije. Imajući u vidu opet činjenicu da se u odnosu na javne nabavke pojavljuju i one situacije odnosno društveni delovi koji mogu biti u velikoj opasnosti od ovakvog načina koruptivnog delovanja kao što je zdravstvo i tome slično. Upravo kriminalizacijom javnih nabavki utičemo na to da prevencija koruptivnog delovanja u ovom pravcu bude što efikasnija. Posebno je zadovoljstvo istaći da je karakter zaštićenog dobra u krivično-pravnom smislu reči dobila i advokatura, kao javna funkcija. Dobro je što je prepoznavajući probleme azilanata u našoj, a i u drugim državama, predlagač u Krivičnom zakoniku sistematizovao i krivično delo koje se zove – onemogućavanje zloupotrebe ostvarivanja prava azila u stranoj državi, a naročito je dobro i usaglašeno sa međunarodnim standardima to što je predlagač u Krivični zakonik uneo i ona krivična dela koja predstavljaju pošast današnjice, a to su terorizam, udruživanje radi terorističkog delovanja i srodna krivična dela. To su krivična dela kod kojih je zaštićeno dobro, ništa drugo nego sve države ovog sveta i stanovništvo, celo stanovništvo na ovoj planeti. Kada je reč i kada se analizira uvodni deo Krivičnog zakonika i krivično-pravni instituti iz tog uvodnog dela mora se u kvalitativnom smislu reči istaći da je jako dobro rešenje ocena i utvrđivanje vrste i visina krivične sankcije kod krivičnog dela kod koga se kao motivacija izvršenja krivičnog dela pojavljuje mržnja prema rasama, nacionalnim zajednicama, ljudima različitih veroispovesti, različitih rodnih grupa i tome slično. Ove okolnosti, a u svakom slučaju motiv za izvršenje krivičnog dela ili pobude koje su opterećene mržnjom, svakako da zavređuju pažnju, da trebaju da budu posebno otežavajuće okolnosti i lično bih apelovao na sve sudove i sve sudije da zaista kod ovakvih krivičnih dela prilikom odluke o odmeravanju kazne, odnosno prilikom odluke o vrsti i visini krivične sankcije, ove okolnosti tretiraju kao osobito otežavajuće okolnosti. Zašto? Zbog toga što se na ovaj način ostvaruje daleko veći stepen krivično-pravne zaštite u onim delovima populacije ili delovima naroda, odnosno stanovništva koji tu zaštitu do sada nisu imali na adekvatan način, a u svakom slučaju da je to u celosti upodobljeno sa međunarodnim krivično-pravnim standardima. Kvalitativna promena u krivičnom zakoniku i to opet u uvodnom delu odnosi se kod mere bezbednosti, zabrane približavanja i komunikacije učinioca krivičnog dela sa oštećenim, učinioca krivičnog dela koji je delo učinio na štetu upravo tog oštećenog, gde se vreme oročava od šest meseci na tri godine, pri čemu učinilac krivičnog dela ne dobija nikakav benefit, zbog toga što ovo vreme ne ulazi u vreme izdržane kazne zatvora ili mere bezbednosti. Međutim, pored svih ovih kvalitativnih iskoraka u poboljšanju Krivičnog zakonika, postoji nešto što bi trebalo ukazati i pokušati određenim korekcijama razjasniti ili precizirati pojedine delove Krivičnog zakonika. U tom smislu, ja ću da ukažem na predloženi krivično-pravni institut obaveznog uslovnog otpusta. Zašto? Jednostavno, iz razloga što smatram da obaveznost uslovnog otpusta ne treba da bude generalizovan, odnosno ne bi smela da se odnosi na sve učinioce krivičnog dela. Mi imamo učinioce krivičnih dela koji u suštini predstavljaju jako opasna lica u društveno-pravnom smislu. Zašto? Zato što su oni učinili krivična dela sa najvećim stepenom društvene opasnosti, zbog toga što se radi o recedivistima, višestrukim povratnicima, kod naročito teških krivičnih dela. Kod takvih učinilaca krivičnih dela obaveznost uslovnog otpusta nije uvek opravdan, a opravdanost uslovnog otpusta kod takvih krivičnih dela se vezuje za ispunjenje uslova koji su zakonom predviđeni, a to znači da je njihovo ponašanje tokom izdržavanja kazne u KZP, u toj meri popravljeno da se sa pravom može očekivati da oni na slobodi neće vršiti nova krivična dela, da su se za vreme izdržavanja kazne pokazali kao disciplinovani, da protiv njih nije vođen disciplinski postupak, da su svoje radne zadatke i obaveze uredno izvršavali. Šta kada imamo predisponirane učinioce krivičnih dela i to onih krivičnih dela kod kojih je zaprećena kazna i preko 10, pa čak i od 30-40 godina zatvora. Da li takvim učiniocima krivičnih dela treba davati benefit, odnosno privilegiju obaveznog uslovnog otpusta? Kao čovek koji je vezan za pravosuđe, smatram da to nije opravdano i smatram da jedino sudovi mogu vršiti ocenu za to propisanim postupkom, da li u odnosu na te učinioce krivičnih dela postoji mogućnost uslovnog otpusta podrazumeva diskreciono pravo suda, da samo u odnosu na te učinioce krivičnih dela odlučuje o opravdanosti uslovnog otpusta i pri tome, ono što smatram obaveznim, da se izvrši selekcija krivičnih dela i to onih krivičnih dela koja izvršavaju učinioci na koje se ovaj uslovni otpust odnosi, a za koje smatram da ne bi smela imati privilegiju na koju se ovde ukazuje. Posebnu pažnju u analizi izmena i dopuna Krivičnog zakona, po meni, pa i po nekim mojim drugim kolegama, zavređuje dekriminalizacija krivičnog dela klevete, to zavređuje pažnju. Lično smatram i to opreza radi, da dekriminalizacija ovog krivičnog dela otvara prostor za neke opasnosti. Te opasnosti mogu da se produbljavaju, da multipliciraju i da izazovu raznorazne probleme, imajući u vidu da je zaštićeno dobro kod ovog krivičnog dela, izuzetno visoke vrednosti i to za svakog pojedinca, shodno njegovom ličnom etičkom kodeksu, a to su čast, ugled svakog čoveka. Ako ova zaštićena dobra nisu pod krivično-pravnom zaštitom, kako onda očekivati da čast i ugled pojedinca budu krivično-pravno zaštićeni, tim pre što ova dva zaštićena dobra nisu sistematizovana u drugim kvalifikacijama, u drugim krivičnim delima. Meni je savršeno jasno da je ovakav predlog brisanja krivičnog dela klevete iz Krivičnog zakonika uticaj međunarodnih organizacija, institucija, pa i sugestije unutrašnjosti i unutrašnjih faktora, ali to ne može opravdati dekriminalizaciju nečega što podrazumeva zaštitu jako vrednog zaštićenog dobra, jer će se otvoriti vrata raznom etiketiranju, omalovažavanju, klevetničkom progonu, a pogotovo je to problem, ukoliko se to učini preko sredstava javnog informisanja, iako ovo što govorim ni u kom slučaju nije osuda sredstava javnog informisanja, odnosno medija, jer i oni imaju svoj etički kodeks, kodeks novinarske etike koga treba da se drže, ali ne možemo da zažmurimo na činjenicu da postoji opasnost upravo ovakvih pojava gde će, ne samo javne ličnosti, već i svi pojedinci biti izloženi jednom klevetničkom teroru. Stoga bih zamolio da se još jednom analizira i razmotri mogućnost opstanka ovog krivičnog dela ili sistematizovanja bića i obeležja tog krivičnog dela u nekom drugom krivičnom delu. Smatram jako dobrim, jako kvalitetnim u sistemskom smislu reči rešenje što je u Krivičnom zakoniku sada sistematizovano krivično delo koje se vezuje za sportska i druga takmičenja, odnosno dogovaranje ishoda takmičenja. Uvaženi ministre, ja bih ovde izneo neke sugestije koje sam i u amandmanu afirmisao, pa bih vas zamolio da ih pažljivo razmotrite, i ukoliko vam budu od pomoći, da se ovo krivično delo daleko jasnije i preciznije definiše u njegovoj kvalifikaciji. Ja podržavam predlagača što je prepoznao nužnost da se upravo u organizacijama i realizacijama sportskih takmičenja ostvari krivično-pravna zaštita, jer su tu brojne zloupotrebe u vidu nameštanja rezultata takmičenja, određivanje pobednika takmičenja uz ostvarenje imovinske koristi u enormnim iznosima, da ne govorim o nezakonitim transferima igrača ili takmičara itd. Šta je ovde problem? Problem postoji u tome što u sistematizaciji, kvalifikaciji krivičnog dela nije određeno nešto što podrazumeva obavezni element bića krivičnog dela, a to je vreme izvršenja krivičnog dela. Zašto ovo govorim? Zbog toga što uticaj na nameštanje rezultata i pobednika takmičenja, kao i dogovor može da egzistira samo pre otpočinjanja takmičenja ili u vreme trajanja takmičenja, ali nikako posle toga, jer sve krivično-pravne radnje posle toga, potpadaju pod drugu kvalifikaciju, pod biće nekog drugog krivičnog dela ili falsifikovanja službene isprave ili zloupotrebe ili nečeg trećeg. Mislim da je ovde potrebno imati u vidu da se kvalifikacija krivičnog dela precizira kako bi sudovi imali što manji prostor ili što veće mogućnosti da se precizno odrede prema učiniocu krivičnog dela i da identifikuju radnju izvršenja krivičnog dela. Ja bih stoga predložio da kvalifikacija ovog krivičnog dela glasi upravo ovako, ko pre održavanja, kao i u toku održavanja sportskog takmičenja ili drugog nekog, dogovori i na drugi način utiče na rezultat takmičenja i određivanje pobednika takmičenja u nameri da sebi ili drugom licu pribavi imovinsku korist, kazniće se propisanom kaznom. Čini mi se da je daleko preciznije i da je daleko primenjivije u praktičnom smislu reči, zakonsko i sistemsko rešenje i da će sudovi na osnovu ovoga imati efikasnu mogućnost da prilikom pravne ocene svih činjenica koje se u postupku pojave protiv optuženog ili osumnjičenog lica, kome je na teret stavljeno ovo krivično delo, donesu zaista pravičnu i na zakonu zasnovanu odluku. Međutim, pored svega ovoga, postoji nešto što ne može izazivati polemiku. Ako sam možda izazvao polemiku, barem u glavama nekih kolega, sa ovim prethodnim isticanjima, ovde sigurno polemike nema, radi se o krivičnom delu neuplaćivanja poreza po odbitku. Po meni, jedno stalno i konstantno loše rešenje, kako u postojećem zakonu, pa čak mi se čini i sada, iako je predlagač učinio ogroman napor da odvajanjem službenog lica od odgovornog lica pojednostavi ovo krivično delo. Zašto? Zbog toga što se ovde radi o inkriminacija, koja podrazumeva da odgovorno lice u preduzeću, u nameri da izbegne plaćanje poreza i doprinosa PIO, nije uplatilo taj iznos koji je inače obračunat i evidentiran u poslovnim knjigama. Hajde sada da mi neko objasni ko nije pravnik, ko nema nikakve veze sa pravnom strukom, kako je moguće, i tu se postavlja opravdano pitanje, u čemu se sastoji protivpravna namera onog odgovornog lica u preduzeću, koje je u višemesečnoj blokadi kada preduzeće ne radi, ne ostvaruje apsolutno nikakav prihod, zbog lošeg finansijskog stanja i koje zbog blokade računa nije u mogućnosti da plaća svoje obaveze. Pa gde je tu protivpravna namera, ako je on evidentirao sve ono što je dužan da plati u poslovnim knjigama, a nije u mogućnosti da plati, a mi kolege smo svakodnevno suočeni sa tim, da se upravo ti direktori, u najvećoj meri procesuiraju ni krivi ni dužni? Ovo je anahronizam, u pravnom smislu reči, koji treba izbaciti iz Krivičnog zakonika. Smatram da je krivično delo zloupotreba službenog položaja, u ovom pravcu, s obzirom da je diferencirano od ostalih krivičnih dela, je moralo da ostane i nemam ništa protiv toga, ali za ovo kratko vreme koje mi je ostalo, moram se samo kratko osvrnuti na odredbe Zakona o sudijama, a one su po meni, nešto što je neminovnost i nešto što je za mene kao čoveka i pravnika, a ne kao narodnog poslanika i člana stranke, normalno i logično. Da li je normalno i logično, da sudije koje su izabrane prvi put na tri godine, budu četiri godine … (Predsednik: Samo da vas upozorim na vreme, gospodine.) Vrlo kratko, budu sve tri godine bez vrednovanja rada, bez ocenjivanja, bez bilo kakvog upliva u kvalitet struke, sada kada ste vi prinuđeni da im date status stalnih sudija i tužilaca, jednostavno, ni krivi ni dužni došli u takav status. Nisu krive sudije, krivi su oni koji su činili ogroman zakonski propust ...
Sada moram stvarno da vas upozorim na vreme, jer ako vama dozvolim, onda će i svi drugi prekršiti vreme drastično. Hvala vam gospodine Jovanoviću. Reč ima gospođa Kolundžija. Izvolite.
Poštovani predsedniče, gospodine ministre, da me i gospodo narodni poslanici, mi smo danas po hitnom postupku u subotu, dobili četiri zakona iz oblasti pravosuđa. Ubeđivanja svih koji su pravdali razloge zašto to danas radimo, ovako na brzinu, bez ozbiljne mogućnosti da amandmanima utičemo na ove zakonske predloge i da ih popravimo, odgovor je bio da se to radi kako bi se borba protiv kriminala i korupcije učinile efikasnim. U tom smislu, svi poslanici su pravom očekivali da će ministar u onome što je uredno pročitao kao obrazloženje, koje smo između ostalog i mi dobili, pa smo mogli i sami da pročitamo, i zato smo očekivali da dobijemo nešto više od tog obrazloženja, očekivali smo da dobijemo odgovore na pitanje, šta se ovim konkretnim izmenama postiže u stvaranju institucionalnih mehanizama za organizovanu borbu države protiv svakog oblika kriminala i korupcije? Uvek je, kada je u pitanju borba protiv kriminala uvek se postavlja pitanje – da li zakon sve stavlja u jedan položaj? Dakle, da nije prethodni zakon nekog stavljao u povoljniji položaj, pa je sada neophodno da ovim izmenama zakona, izjednačimo svakoga pred zakonom, kako niko ne bi izmakao pravdi? Iz svih ovih predloženih izmena zakona, mi ne vidimo odgovor na to pitanje. Dakle, nema ni jedne izmene zakona za koju bi se moglo reći da je ispravljena greška u prethodnom zakonu i time omogućeno da ono što je bila privilegija nekih, a što je bila sudbina nekih drugih da odgovaraju pred zakonom, da se to otklanja, što nama daje za pravo da verujemo, da su zakoni koji su doneti u prethodnom periodu, u tom smislu bili nedvosmisleno jasni i da je svako odgovarao jednako pred zakonom. Druga stvar koja je takođe presudno važna, kada je borba protiv kriminala i korupcije, koja je sada prepuna, dakle korupcija je sada glavna tema, imam utisak da svi oblici kriminala polako prestaju da bivaju važni i da je korupcija samo ta protiv koje treba da se borimo, da je način da se država bori protiv toga, između ostalog i da pooštravanjem kaznene politike, adekvatno kažnjava počinioce krivičnih dela s jedne strane, a sa druge strane, da time odvraća svakog mogućeg potencijalnog počinioca krivičnog dela. Ako pogledamo Krivični zakonik, onda ćemo videti da se odredbe, koje se tiču kaznene politike, zapravo idu na ruku počiniocima krivičnih dela, da se sve kazne smanjuju, da stvaraju uslovi da se kazne otpisuju i počiniocima najtežih krivičnih dela i tada se zaista postavlja opravdano pitanje – šta je smisao ovih izmena? Dakle, mi možemo da sada napravimo, bilo bi logično da je Vlada, odnosno ministarstvo, napravilo čak nekakvu simulaciju, kojom bi nam pokazala, kako će primena ovih odredbi da se odnosi na najteža krivična dela i na počinioce najtežih krivičnih dela, jer bismo mi tada mogli da vidimo da li i u kojoj meri ovaj zakon, zapravo kažnjava na najstrožiji mogući način počinioci teških krivičnih dela. Svako društvo se bori protiv kriminala, tako što kažnjava počinioce. Svako društvo se bori protiv povratnika, tako što primerenim kaznama za počinioce, odvraća svakog ko je već jednom počinio krivično delo i onog ko bi eventualno to ubuduće činio. Dakle, ako pogledamo ovaj zakon, onda ćemo videti da u članu 4. ovog zakona se predviđa obaveza suda da nakon izdržane dve trećine kazne, izrekne uslovni otpust. Obaveza suda, u odnosu na prethodno rešenje, u kome je sud mogao da procenjujući mnoge okolnosti, izrekne otpust. Sada sud po automatizmu izriče uslovni otpust, nakon dve trećine kazne. Šta to konkretno znači? Ako simuliramo na konkretne slučajeve, onda to ovako ispada: ako uzmemo primer Sretena Jocića, on će odslužiti kaznu od sedam i po godina zatvora, jer se na njega primenjuje i obavezni uslovni otpust, ali i amnestija. Na taj način se potpuno derogira svaki smisao kažnjavanja najtežih krivičnih dela. Bez obzira što je ministar pričao kako zakoni nemaju ime i prezime, ministarstvo mora da vodi računa, odnosno vladajuća većina mora da vodi računa o tome kada donosi zakone, kakve posledice taj zakon zaista ima po ono što je pravo, a na neki način i pravda? Po ovom zakonu, ako se ovaj zakon usvoji ovakav kakav je sada, počinioci ubistva Brisa Tatona, koji su prvobitno bili osuđeni na kaznu od 30 godina, pa im je ona preinačena na 15 godina, biće pušteni nakon 10 godina, itd. Mogli bismo mnoge počinioce najtežih krivičnih dela, kada ih stavimo u primenu ovog zakona, da vidimo da je on zapravo pisan u njihovu korist. Dakle, izgleda kao da su njihovi advokati napisali ovaj zakon, jer ovaj zakon ide u prilog njihovim branjenicima. Dakle, treba napomenuti još nešto. Ova odredba odnosi se, takođe, i na, bez obzira na to da li će kasnije biti izmena, sve koji će od primene ovog zakona i ubuduće na koje će biti primenjen ovaj zakon. Tako isto Miroslav Mišković, ako bude osuđen, sud će obavezno doneti rešenje o otpustu nakon izvršenja kazne od dve trećine izrečene kazne. Dakle, ovim zakonom se potpuno relativizuje uslovni otpust. Dakle, nemoguće je da se ustavni otpust nameće kao obavezan nakon isteka kazne. Sud mora da procenjuje u kojim slučajevima može i treba to da uradi, a ne da se to radi po automatizmu. U članu 7. stav 1. Predloga zakona predviđeno je da se briše stav 2. člana 57. Krivičnog zakonika. To je brisanje postojeće zabrane ublažavanja kazne za određena krivična dela. Ovim zakonom predviđeno je da će se, nakon usvajanja ovog zakona, ublažiti kazna za krivična dela otmice, silovanja, obljube nad nemoćnim licima, nedozvoljenog prelaska državne granice, krijumčarenje ljudi, trgovine ljudima, obljube nad detetom, neovlašćene proizvodnje i stavljanje u promet opojnih droga. Dakle, prethodni zakon je isključivao mogućnost da se ublažava kazna za ova najteža krivična dela. Ovim zakonom bismo opet mogli da izvučemo iz sudskih arhiva imena i lica na koje će se ovo odnositi, pa da vidite da tu ima silovatelja koji su povratnici nekoliko puta, da ima zlostavljača dece koji su unesrećili čitave porodice i da će im, po ovom vašem predlogu zakona, moći biti ublažena kazna zatvora. Dakle, možda sva ova krivična dela nisu iste težine. Ako ste hteli da napravite nekakvu distinkciju u odnosu na to koja krivična dela obavezno moraju da budu izuzeta iz mogućnosti ublažavanja kazne, onda ste to morali da uradite, a ne jednim potezom da izbrišete sva krivična dela na koje se ne odnosi ublažavanje kazne. Ovaj zakon ide na ruku okrivljenima, odnosno opet ovo izgleda kao dokaz da su ovaj zakon pisali advokati koji brane svoje štićenike. Oni su, moram reći, uradili odličan posao. Ovaj zakon je fantastičan sa stanovišta svakog advokata koji brani najteža krivična dela. Ovim zakonom se takođe predviđa ukidanje krivičnog dela komentarisanja sudskih propisa. Mogla bih da pozdravim to, s obzirom na to da najviši državni funkcioneri, počev od potpredsednika Vlade i prvog potpredsednika Vlade, najčešće komentariše krivična dela, pa sada izgleda da se ovo ukida da ne bi on morao da odgovara po ovom zakonu do sada. Dakle, sada može da komentariše sudske procese do mile volje, da najavljuje hapšenja, da određuje presude pre nego što je sud odlučio i da za to ne može niko nikog da pozove na odgovornost. Pretpostavljam da je ovaj član zakona menjan upravo iz takvih ili sličnih razloga. U članu 13. predviđeno je brisanje stava 3. člana 138. Krivičnog zakonika, kojim se predviđa da je kvalifikovani oblik krivičnog dela ugrožavanje sigurnosti ukoliko je oštećeni predsednik Republike, narodni poslanik, predsednik Vlade, itd. nosioci javnih funkcija, između ostalog i novinari. Dakle, predlažete da se briše kvalifikovani oblik krivičnog dela i sada se postavlja pitanje ko ima koristi od ovoga? Da li imaju građani koristi od toga kada zabranjene organizacije prete sudijama Vrhovnog suda? Da li imaju građani koristi od toga kada se preti novinarima i medijima i oni koji prete ostaju nekažnjeni? Da li koristi imaju od toga pripadnici nevladinih organizacija kojima se preti smrću i ostaju nekažnjeni? Dakle, ovim ste učinili uslugu zabranjenim organizacijama, svim ekstremnim organizacijama, ali to možda ne čudi pre svega zbog činjenice da ste i sami stajali na čelu protesta tih organizacija. Dakle, možda razumemo vašu motivaciju da se ovakav član nađe u predlogu ovog zakona, jer očigledno smatrate da organizacije, koje izriču najteže pretnje nosiocima državnih funkcija, ne trebaju krivično da odgovaraju. To je nešto što možemo da kažemo da je vraćanje unazad, da je anticivilizacijski, da je promašaj i da je zaštita onih koji narušavaju ne samo ustavni poredak, nego i elementarna ljudska prava drugih i mogu za to da ostanu potpuno nekažnjeni. Naravno da u ovom zakonu ima i dobrih rešenja, jer mnogo dobra rešenja preneta su iz teksta zakona koji je pripremila još prethodna vlada. Kada gledamo koliko tih rešenja ima, onda shvatamo da je to veliki procenat tih rešenja. Po tome, mi bismo možda mogli da podržimo zakon, ali zbog ovoga o čemu sam sada govorila, mislim da niko ko je odgovaran i niko ko zaista želi da se bori protiv kriminala i korupcije ne može da podrži ove zakone koji na ovaj način zapravo izbijaju institucijama iz ruku mogućnost da se efikasno bore protiv kriminala i korupcije. Dakle, priča o tome da ovi zakoni jesu po ubrzanoj proceduri, na prečac, po hitnom postupku, bez mogućnosti da se na njih adekvatno odgovori, poslat je ovde da bi se omogućila efikasnija borba protiv kriminala i korupcije, zapravo nije tačna. Ovde jedino možemo da zaključimo da advokati počinilaca najtežih krivičnih dela najviše dobijaju, pa samim tim i počinioci krivičnih dela. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, prvo ću naglasiti da ću vreme koje imam kao ovlašćeni predstavnik, podeliti u dva dela. Neka ostane i za kasnije malo. Dakle, SNS će podržati sva četiri zakona koja su danas ušla u proceduru i koja je predložilo Ministarstvo pravde. Mislim da su i građani iz ove dosadašnje diskusije videli da su to zakoni za koje čak i opozicija nema oštre kritike. Naravno, ima dosta dobrih amandmana. Siguran sam da će neki od tih amandmana biti pažljivo razmotreni od strane ministarstva, pa zašto i da ne usvojimo. U pitanju su četiri zakona koja će zaista pomoći u borbi protiv korupcije, četiri zakona koja će pomoći u reformi katastrofalnog pravosuđa koje je ova vlast nasledila od bivšeg režima i četiri zakona koja će definitivno približiti Srbiju EU. Ako pogledamo parcijalno, jedan po jedan zakon, prvo moramo naglasiti da odlaganje primene Zakonika o krivičnom postupku nije za vijek i vijekova, u pitanju je odlaganje do oktobra sledeće godine. Svi mi pravnici naročito smo uvek spremni da kritikujemo Zakonik o krivičnom postupku, spremni smo da kritikujemo rešenja koja se u njemu nalaze. Mogli bi verovatno danima da diskutujemo o razlozima za pritvor i mogli bismo da diskutujemo o tome da tužilačka istraga ima ove ili one mane, ali kada god su pravnici dobili pitanje naročito advokati, sudije i tužioci, koji u praksi primenjuju Zakonik o krivičnom postupku, kada god su dobili pitanje kako da se izmeni Zakonik o krivičnom postupku, onda je na snagu stupalo ono narodno – dva pravnika, pet mišljenja. Iz tog razloga mislim da nikako ne stoje kritike da predloženo odlaganje zakona nije korak napred. Daleko od toga, to je veliki napredak. Možemo videti i sa sajta Ministarstva pravde da je Radna grupa za izradu novog Zakonika o krivičnom postupku formirana, da tu radnu grupu čine najugledniji profesori, najuglednije sudije, da ima i advokata, da ima tužioca, znači, svi oni koji u praksi primenjuju Zakonik o krivičnom postupku. Ministarstvo pravde je uvelo jednu praksu koju davno nismo videli, a to je da se na crti zakona periodično šalju i strukovnim organizacijama i advokatskim komorama. Pouzdano znam da je veliki broj advokata slalo svoja mišljenja. Dakle, postoji jedna javna rasprava i sigurni smo da će ta javna rasprava vrlo skoro rezultatirati jednim kvalitetnim izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, koji će ući u Skupštinu Srbije, a posle toga biće potrebno i neko vreme da se edukuju tužioci, da se edukuju advokati, da se edukuju svi oni koji učestvuju u krivičnom postupku. Sa druge strane, činjenica da je u proceduru po hitnom postupku moralo da uđe izmene i dopune Zakona o tužiocima odnosno Zakon o sudijama, je isključiva krivica i tu se moram složiti sa mnogim govornicima pre mene, Visokog saveta sudstva, isključiva krivica ljudi koji su sedeli u tom savetu sudstva. Sklonimo po strani one časne koji su na vreme napustili Visoki savet sudstva, sklonimo po strani one članove Visokog sudstva koji su u međuvremenu podneli ostavku ili bili najureni, pa čak i hapšeni, da bi na taj način bili od strane bivšeg režima naterani da napuste Visoki savet sudstva. Naravno, u ovom momentu ustavno posmatrano nema druge mogućnosti nego da se prosto sve sudije, svi tužioci koji su izabrani prvi put reizaberu. Ne postoje pravilnici, ne postoje kriterijumi za njihovu ocenu, sve te pravilnike, sve te kriterijume treba da donese Visoki savet sudstva. Sada kada podvučemo crtu možemo u suštini da zahvalimo, otvoreno da kažem, Nati Mesarović. Ona nije donela, ona je na čelu Visokog saveta sudstva, protiv nje se vodi postupak pred Ustavnim sudom za ocenu ustavnosti njenog izbora. Upravo takvi ljudi su najviše i ovo ponavljam i potpisujem, radio sam gde sam radio, najviše doprineli katastrofi srpskog pravosuđa koje Ministarstvo pravde rešava onako kako može i kako mora. Rokovi predviđeni Ustavom ističu, isteći će 31. decembra i nemamo druge kao Narodna skupština nego da usvojimo ove izmene i dopune zakona koje je predložilo Ministarstvo pravde, a da prepustimo Ustavnom sudu da kaže šta je to na prvom mestu Nata Mesarović kao predsednica VSS učinila u katastrofi reforme pravosuđa. Mislim da oko toga neće biti diskusije i da će ovaj zakon biti jednoglasno prihvaćen. Mislim da će se uvažene koleginice i kolege složiti da kada je u pitanju ZKP da damo još malo vremena javnim raspravama, hvala bogu da imamo javne rasprave, nismo ih imali do nedavno i dobro je da se diskutuje a znate šta narod kaže – dva pravnika, pet mišljenja. Nikad nije lako utvrditi šta je najbolje rešenje. Što se tiče Krivičnog zakona, definitivno je veliki korak napred i veliko popravljanje postojećeg Krivičnog zakona. Ne slažem se sa nekim komentarima koje smo čuli, da ne valja parcijalno rešavati, opet, i u ovom slučaju, imali smo jednu stručnu radnu grupu, imali smo javne rasprave, imali smo stav EU. Vidimo da je dosta debate izazvalo pitanje ukidanja krivičnog dela klevete. Moraću da iskažem svoj stav i stav poslaničke grupe SNS da klevetu treba ukinuti kao krivično delo, ne samo zbog Evrope, ne samo zato što je to evropska tradicija, već i zbog nas samih. Zašto? Sa jedne strane, videli smo i sami da kleveta vrlo često ograničava novinare da rade svoj posao. Videli smo i to smo čuli i od strukovnih udruženja novinara da zbog klevete je ustavno pravo građana da budu informisani, bilo ugroženo. Nije tačno da ukidanjem klevete prestaje pravna zaštita, čast i ugled. Nemojmo zaboraviti da uvreda ostaje kao krivično delo, ostaje kao krivično delo nezakonito iznošenje ličnih prilika. Nemojmo zaboraviti da čitav niz krivičnih dela koje štite maloletnike a prvenstveno mislim na porodice ljudi koji su oklevetani i dalje postoji u našem pravnom sistemu. Ljudi koji smatraju da su oklevetani će kao u Americi moći da se obrate sudu i da traže naknadu materijalne i nematerijalne štete. Možemo apelovati i ovo je dobra prilika, na sudove da danas-sutra takve sporove sude što brže, da bi ostalo zaštićeno ljudsko dostojanstvo i čast i ugled. Sa druge strane, zašto smo toliko protiv novčane odgovornosti za klevetu? Krivično delo klevete podrazumeva isključivo novčane kazne. Dakle, ne mislim da se nešto strašno dešava ako ukinemo klevetu. Smatram da će i dalje ostati mogućnost za zaštitu časti i ugleda i da će to biti veliki korak u našem evropskom putu, a opet, dobili smo jako dobre komentare od svih, GREK-a i nadležnih evropskih institucija. Sa druge strane, ponavljam, zaštita postoji, a naročito postoji ona zaštita koja je na zapadu najnormalnija, a to je novčana zaštita. Ako vas neko kleveće, tužite ga, uzmite mu milione, blokirajte mu imovinu, pa da vidimo kako će to u praksi izgledati. Moramo podržati smanjenje limita za krivično delo sitne krađe. Sa 15 hiljada dinara Ministarstvo pravde je spustilo na 10 hiljada. Iskoristiću priliku da ministra obavestim da je došlo čak tri amandmana do sada od različitih poslaničkih grupa, ne bih se iznenadio da bude i više amandmana, da svi nekako konsenzusom dođemo dotle da bi trebalo smanjiti na pet hiljada. Verujem da ako to bude usvojeno, imaćemo jedan opšti konsenzus u Narodnoj skupštini. Što se tiče ukidanja krivičnog dela nedozvoljenog javnog komentarisanja sudskih postupaka, za koje smo imali priliku da čujemo da se to uvodi zbog toga da bi najveći borci protiv korupcije u ovom momentu mogli da komentarišu sudske presude na televiziji, dame i gospodo narodni poslanici, da objasnimo javnosti. To nije tačno. U ovom momentu, od ukidanja krivičnog dela iz člana 336a. najviše koristi će imati Nata Mesarović, jer sam lično podigao deset krivičnih prijava protiv nje, jer je ona komentarisala presude u predmetima gde sam bio branilac. Dajem primer… (Predsednik: Molim vas, gospodine Cvijan, pošto u Poslovniku stoji da ne možemo iznositi elemente iz privatnog života drugih lica, ovo ne spada u delokrug rada. Ne bih voleo da napravimo prekršaj.) Malo pre su isto neka imena bila pominjana, pa niste reagovali, ali, u redu. (Predsednik: Nemamo ništa protiv pominjanja imena. Ako pominjete ime u sklopu obavljanja profesionalne funkcije i kritike rada, to apsolutno imate pravo. Samo sam želeo da neko ne bi izneo nešto iz privatnih odnosa.) To stanje je bilo i pre predizborne kampanje, bio je deo političkog rada, ali, u redu. Prihvatam vašu kritiku i izvinjavam se još jednom. Dakle, javnost ima pravo da zna, naročito u vreme borbe protiv korupcije, šta se dešava u određenim predmetima pred sudovima. Vidimo i sami da je danas najnormalnije da advokati iznesu svoj stav, tužilac iznese svoj stav, analitičari svoj stav, sve je to sasvim u redu. Ukidanje krivičnog dela nedozvoljenog javnog komentarisanja sudskih presuda, a uzgred i to krivično delo je bilo vrlo čudno definisano i teško za primenu, neće ništa ukinuti, ništa smanjiti prava ljudi koji su okrivljeni. Moram da naglasim jednu drugu stvar koju bi trebalo objasniti i kolegama koji nisu pravnici i javnosti. Postoji jedno drugo krivično delo iz istog poglavlja Krivičnog zakonika, a to je povreda tajnosti postupka. To krivično delo nastavlja da važi. To je član 337. Krivičnog zakona i ko god bude u medijima iznosio tajne podatke iz krivičnih postupaka koji se vode, a svi podaci iz postupaka koji se vode pred specijalnim sudom su tajni, to će biti i ostati krivično delo. Što se tiče drugih kvaliteta samog Krivičnog zakona koji je predložen, pridružiću se komentarima svih narodnih poslanika da uvođenje mržnje kao jedne vrste obavezujuće, otežavajuće okolnosti, ako se mržnja kao motiv i element krivičnog dela nedvosmisleno utvrdi, da to jeste otežavajuća okolnost i to je veliki napredak. Veliki napredak je i tu ću morati da iskažem neslaganje sa nekim mojim prethodnicima, to je činjenica da je uvedeno da će sada biti uslovnog otpusta posle odslužene dve trećine kazne za sve ljude koji ispunjavaju uslove. Hajde još jednom da objasnimo građanima. Iz zatvora će biti pušteni samo oni koji se dobro vladaju, kao i u vojsci. Ko god je služio vojsku seća se da smo svi čekali zadnjih mesec dana da ako smo se dobro vladali, bili bi pušteni. Tako i sada. Sud je taj koji ocenjuje na osnovu dokumentacije koju dobije, na osnovu programa resocijalizacije, na osnovu svih drugih elemenata da li je neko zaslužio da dobije tu čuvenu jednu trećinu. Što se tiče zloupotrebe službenog položaja, opet smo ispunili evropske zahteve, uslove iz evropskih direktiva. Čuo sam pojedine narodne poslanike da kritikuju postojeća rešenja iz novog zakona. Kao advokat, reći ću iskreno da te kritike nisam razumeo. Lično mislim da je zakon odlično napisan, da je odlično predložen. Jedino što ćemo sačekati je da vidimo na osnovu amandmana da li nešto i od toga treba prihvatiti. Moram da naglasim, zloupotreba službenog položaja u nekoj formulaciji postoji i u zemljama EU, samo se ne zove tako. Postoji neka vrsta zloupotrebe ovlašćenog lica, odnosno odgovornog lica. S te strane, ovaj zakon je u potpunosti u skladu sa evropskim standardima. Konačno, da se osvrnemo i na rešenja da se mogućnost ublažavanja kazni ispod minimuma odredi za sva krivična dela. Potpuno sam ubeđen da je svako drugo rešenje neustavno. Moram citirati ono što smo više puta ponavljali – zakoni nemaju ime, zakoni se primenjuju danas na jedna imena, sutra na neka druga, prekosutra na neka treća. Dakle, zakon nema ime i mora da važi jednako za sve. U tom kontekstu, teško je prihvatiti da pravila o nekom ublažavanju ispod minimuma mogu da važe za jedne a ne mogu da važe za druge. Sigurno je to dovodilo do čitavog niza nepravičnosti, nepravednosti u našim postupcima i sam sam toga bio svedok. U svakom slučaju, znam da je došlo dosta amandmana i to izuzetno kvalitetnih amandmana. Siguran sam da ćemo te amandmane sa ministrom pažljivo proučiti. Sigurno će mnogi biti prihvaćeni. Ali, nezavisno od toga, ono što je opšta ocena je da su ovi zakoni izuzetno kvalitetni. Oni zakoni koji su iznuđeni su takvi kakvi jesu, ali za to nije svakako kriv ministar Selaković i njegov tim. Za to je kriva situacija koju je nasledio od nekih prethodnih faktora koji su se bavili pravosuđem. U danu za glasanje očekujem da će jednom ozbiljnom većinom ovi zakoni biti usvojeni. Hvala.
Hvala. Prva prijavljena za reč je narodna poslanica Snežana Stojanović Plavšić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane dame i gospodo, poštovani gospodine ministre, o ovom zakonu ću govoriti ne kao pravnik, ne kao advokat, jer nisam ni jedno ni drugo, ali iz dubokog uverenja da građani Srbije takođe imaju prava da znaju o čemu govori ovaj zakon, šta se u njemu menja, šta je u njemu dobro, a šta u njemu možda nije dobro. Uverena sam da svaki sistem ne treba da uređuje sam sebe, pa tako kada donosimo zakone u oblasti zdravstva, ne treba da se pitaju samo lekari, kada donosimo zakone u oblasti školstva, ne treba da se pitaju samo profesori, jer centar sistema jeste učenik, jeste pacijent. U ovom slučaju, to je građanin. Zbog toga želim kao građanka da govorim o ovom zakonu, o njegovim dobrim i lošim stranama. Svakako je dobro što se ovaj zakon sada donosi, ne samo zato što se on usklađuje sa evropskom praksom i normama, ne samo zato što se usklađuje sa zahtevima Saveta Evrope ili GRECO, nego zato što je to zakon koji je neophodan da bi pravna sigurnost u našoj zemlji bila podignuta na viši nivo. Verujem da je to njegov osnovni kvalitet, verujem da je ono što je dobro za građane i što je dobro za Srbiju ono što treba građanima naše zemlje. U tom smislu, ovaj zakon doživljavam kao jedan instrument za zadovoljenje pravde i kao možda najvažniji instrument za zadovoljenje pravde. Ono što je dobro u ovom zakonu, to je svakako što se u njemu sada jasno definišu dela koja su vezana za terorizam. To jeste nešto što je globalni problem, a svakako jeste i problem Srbije kao deo sistema u kome svi zajedno učestvujemo. Takođe, sigurno je dobro i ono što su mnoge kolege pre mene pohvalile, a to je jasnije definisanje zloupotrebe službenog položaja i razdvajanje na odgovorna lica i zloupotrebu službenog položaja, kao i to što će svaka protivpravna korist koju za sebe ili za nekog drugog omogući odgovorno lice biti sankcionisana. Želim da naglasim još jedan aspekt ovog zakona o kome, čini mi se, kolege nisu puno govorile, a to je činjenica da on sada definiše i krivična dela koja su vezana za azilante. To je problem koji je bio veliki problem Srbije na putu ka EU i to sigurno jeste nešto što će ubrzati ovaj naš put. Mogu da kažem da sam u konsultaciji sa gospođom Grubješić, koja je vodila brojne razgovore u EU vezano za proces pridruživanja, dobila informacije da su naši partneri u EU veoma zadovoljni činjenicom da je ovo delo sada na ovaj način definisano. Sigurno da su i javne nabavke i zloupotrebe u okviru javnih nabavki nešto što je jako važno i što ovaj zakon na adekvatan način reguliše. Želim posebno da naglasim još jedan aspekt koji je vezan za nedozvoljene polne radnje. Ovoga puta posebno smo izdvojili, to je sada novina u ovom zakonu, kao posebno otežavajuću okolnost nedozvoljene polne radnje koje se vrše nad decom od strane njihovih roditelja, staratelja, profesora, nastavnika ili njima bliskih lica. Ako znamo da je svaka peta devojčica bila zlostavljana tokom svog života, pretrpela neki oblik seksualnog zlostavljanja i da su najčešći izvršioci ovih dela upravo iz njihove neposredne okoline, onda znamo koliko je važno da ovo delo bude posebno kažnjeno i da ono bude posebna otežavajuća okolnost. Svakako je pohvalno što je zločin iz mržnje takođe posebno sankcionisan, jer to jeste nešto što je za naše društvo još uvek otvoreno pitanje i nešto što postavlja jedan od temelja razvoja našeg društva. Ima i stvari koje bih zamerila ovom zakonu i o njima ću takođe govoriti, imajući u vidu činjenicu da sam podnela i neke amandmane na njega. Spadam u onu grupu poslanika koji veruju da dekriminalizacija kleveta nije dobra ideja. Kolega su već dosta o tome govorile. Potpuno se pridružujem razlozima koje su oni naveli. Verujem da kleveta nije krivično delo koje je vezano samo za novinarsku profesiju. To je prosto jedno delo koje je vezano za odbranu časti i ugleda svih građana Srbije i želim da naglasim da ni slučajno u ovoj zemlji nisu novinari ti koji najčešće čine klevetu. To imate na svim nivoima, u svim našim sredinama. Snažno verujem da treba zadržati pravo svih građana da odbrane svoju čast i svoj ugled. Oklevetan može biti profesor, nastavnik u nekoj školi, lekar, bilo koji građanin, može ga oklevetati njegov kolega, komšija, bilo ko. Dakle, ovo delo nije delo koje se tiče posebno novinara, te ne vidim razloga da se upravo oni imaju u vidu kada se ovo delo dekriminalizuje. Želim da kažem da ni na koji način ne doživljavam da je ovo delo upereno protiv novinara, niti da samo političari jesu ti koji su oklevetani. Lično, mnogo češće sam imala situaciju da budem oklevetana od strane kolega političara, nego od strane novinara, tako da verujem da apsolutno treba zadržati pravo svih onih koji žele da svoju čast i ugled brane, da to učine koristeći upravo ovaj instrument Krivičnog zakonika. Da li možemo zadovoljenje dobiti time što ćemo u parničnom postupku tražiti visoke iznose u novcu od nekog ko je oklevetao našu čast i ugled? Lično ne verujem u to. Verujem da novac nije zadovoljenje. Zaista verujem da je ovo vrednost iza koje treba da stoji celo društvo i da društvo i država na taj način pokazuju šta je ono što je prihvatljivo, a šta je ono što nije prihvatljivo ponašanje. To nije pitanje koje se dešava između dvoje ljudi. To je pitanje jedne od osnovnih vrednosti i čitavo društvo treba jasno da pokaže da ono časti i ugled vrednuje kao temeljnu vrednost ovog društva i svakog pojedinca u njemu. Podnela sam amandman u koji sam unela, imajući u vidu činjenicu da je obrazloženje dato vezano za novinare, i dodatnu zaštitu novinara, pa ćemo tokom rasprave u pojedinostima imati prilike da o ovome još razgovaramo. Postoji još jedan stav koji se iz ovog zakona briše, za koji verujem da to nije potrebno, a to je ugrožavanje sigurnosti pretnjom onih lica koji se bave, mogu reći, javnim poslom. Tu se, pre svega, misli na državne funkcionere, na visoke državne funkcionere, misli se i na novinare. Zaista verujem da je obrazloženje, ako mogu tako da kažem, na neki način podilaženje javnosti. Kao poslanik podržavam snažno ovu Vladu, između ostalog i zbog toga što verujem da je to jedna od retkih vlada koja ima hrabrost da građanima kaže istinu. Duboko sam uverena da je to njena vrednost. Moja podrška ovom aspektu jeste veoma snažna. Ne očekujem od ove vlade da se povlači i podilazi nekim uverenjima koja su pogrešna. Pogrešno je uverenje da visoki državni funkcioneri ne treba da budu više zaštićeni od nekih građana. Zašto? Zato što je njihova izloženost opasnosti znatno veća. Prosto, oni predstavljaju institucije ove države. Mi živimo u državi u kojoj je ubijen premijer, mi živimo u državi u kojoj je ubijeno nekoliko novinara, mi živimo u državi u kojoj se preti i dan danas visokim državnim funkcionerima i u kojoj se i dalje preti novinarima. Mislim da je to potpuno nedopustivo. Verujem da će svaki građanin biti mnogo sigurniji, ukoliko zna da ne može svako da preti institucijama ove države. Ukoliko bismo pošli od činjenice koju navodite u obrazloženju, da se na ovaj način diskriminišu građani i da su svi građani potpuno jednaki, i da tako kažem, otišli do nekih krajnjih granica koje nekada mogu ličiti i na demagogiju, onda možemo da postavimo pitanje, prvo – zašto smo ostavili uvredu? Drugo – zašto predsednik Republike i najviši državni funkcioneri imaju prava na obezbeđenje, na pratnju i na sve ono što podrazumeva zaštitu njihove lične sigurnosti, a pre svega bih rekla, sigurnosti ove države? Apsolutno se zalažem za to da ovo delo bude zadržano i da država vrlo jasno kaže da ne može svako pretnjom da ugrožava sigurnost visokih državnih funkcionera, ali i novinara koji odgovorno i časno rade svoj posao, ukazujući na brojne probleme ovog društva. Sigurna sam da se građani ne bi osećali diskriminisano, naprotiv, uverena sam da je to u njihovom interesu. Intervenisala sam i u oblasti nedozvoljenih polnih radnji. Kao što sam već rekla, zakon je već predvideo jednu dodatnu otežavajuću okolnost. Međutim, takođe verujem da treba razdvojiti u još jednom aspektu, kada se delo odnosi na decu i maloletna lica, i to će takođe biti predmet intervencije, a odnosi se, u stvari, na najteži oblik izvršavanja ovog dela, kada nastupi smrt usled vršenja nedozvoljenih polnih radnji. Verujem da kada nastupi smrt maloletnog lica, treba predvideti strožu kaznu, i to je nešto što sam unela u amandman. Takođe se zalažem za to o čemu su mnoge kolege već govorile, a to je da sitna krađa apsolutno treba da bude snižena do niže granice. Ta granica će, kako smo čuli, verovatno biti pet godina. Lično bih imala nulta toleranciju na ovu vrstu krađe i razbojništva, jer ako neko uđe u vašu kuću i odnese bilo šta ili ne odnese ništa, osećaćete se jednako nesigurno kao i da vam je odneo 10.000 ili 15.000 dinara. Mislim da to suštinski nije velika razlika, mislim da je sama činjenica da je narušena vaša privatnost na taj način i da je izvršen napad na vašu imovinu i na vašu privatnost, jeste nešto što treba da bude sankcionisano. Ono o čemu želim posebno danas da govorim, dame i gospodo, i nije mi lako da o tome govorim, danas je u Leskovcu sahranjen mladi policajac, Miroslav Stamenković. To je dete sa srcem diva. Da li je on svoj život dao zbog šake zlata? Ne. Uverena sam da je on svoj život dao da bi u temelje ovog društva ugradio neke osnovne vrednosti, koje mi po nekad zaboravljamo. To su vrednosti časti i razlike između dobra i zla. To dete je znalo šta je dobro i zato je dalo svoj život. Šta mi možemo pred tim, osim da pognemo glave. U najdubljem bolu, mogu samo da budem ponosna što sam njegova sugrađanka bila, ali mislim da treba da se postidimo pred tim. Zašto? Zato što možda nismo najjasnije u ovom društvu rekli šta je prihvatljivo, a šta je potpuno neprihvatljivo. Nismo jasno našoj deci rekli šta su uzori, a šta nikako ne smeju da budu uzori. Nismo jasno rekli da je neprihvatljivo tražiti pravdu za nekog Uroša ili nekog Miladina. Gde je pravda za Miroslava Stamenkovića? Pravda za Miroslava Stamenkovića mora biti u tome, da on bude uzor našoj deci, tako što neće sanjati o oružju, nego će sanjati o profesionalnosti, o znanju, o pravdi. Zato verujem da ovo društvo treba snažno da pošalje poruku da je nošenje i posedovanje oružja nešto što nije prihvatljivo za ovo društvo, pogotovo nedozvoljeno nošenje oružja. Nažalost, imamo decu od 15 godina, koja vitlaju okolo i vi ne znate da li poseduju ili ne poseduju, da li će da izvade oružje ako ste ga popreko pogledali ili ste mu presekli put kolima, ili iz nekog potpuno neznanog razloga. Moramo da im kažemo da je to neprihvatljivo. Ovaj zakon jeste jedan od načina da im to kažemo. Zato sam podnela amandman kojim želim da budu pooštrene kazne za one koji neovlašćeno nose oružje. Znam šta ste želeli da postignete i znam da je to bila dobra namera. To je pravnički potpuno prihvatljivo, razdvojiti one koji uopšte nemaju dozvolu za posedovanje oružja i one koji imaju dozvolu za posedovanje oružja, ali nemaju dozvolu za nošenje. Pravo da vam kažem, za te kriminalce koji su ubili Miroslava Stamenkovića, mene savršeno ne interesuje da li su oni imali dozvolu za posedovanje ili nisu imali dozvolu za posedovanje. Oni nisu smeli da imaju oružje kod sebe. Oni nisu smeli da po Vlasotincu trče naoružani i ugrožavaju osnovne vrednosti našeg društva, pre svega, mlade živote. Mislim da je to nedopustivo. Ne znam koliko ljudi poseduje oružje u ovoj zemlji, ne znam kako su dobili te dozvole i ne znam da li je neko u proteklom periodu, od trenutka kada im je dozvoljeno da nose oružje, možda pre 10 godina do danas, proverio šta se sa njima dešava, zaista, to sve ne znam. Možda jeste. Ali, imajući u vidu kako se olako oružje u ovoj zemlji poteže, sumnjam u to. Ne želim da se naša deca i naši policajci i svi koji se bore za prave vrednosti, suočavaju sa ovim. Zato želim da im jasno kažemo, i ovo jeste prilika, da je apsolutno neprihvatljivo neovlašćeno nošenje oružja. Snažno se zalažem za to da ne ostavimo rešenje koje će omogućiti samo novčano kažnjavanje onih koji neovlašćeno nose oružje. Njima mora biti zaprećeno zatvorom, i to jeste jedan vid prevencije. Da li ćemo rešiti problem? Nećemo rešiti problem na taj način, ali ćemo poslati snažnu poruku, a problem ćemo svi zajedno kao društvo rešavati drugačijim modelima, jednom snažnom kampanjom protiv oružja, koje celo društvo mora da vodi – i školstvo, Ministarstvo omladine i svi drugi, jer to je problem za čitavo društvo. Moramo da kažemo našoj deci ono što smo mi nekada znali, a to je, da parafraziram Ljubivoja Ršumovića – domovina se brani lepotom, i čašću, i znanjem i lepim vaspitanjem. To su naše vrednosti. Oružje ne, to nije naša vrednost i to ne može da bude naša vrednost. Ministre, molim vas da podržite ovakvo rešenje. Uz znak, neću to reći, ali uz znak podrške svemu ovome o čemu sam govorila. Hvala.
Narodni poslanik Elmir Elfić. Izvolite.
Dame i gospodo, uvažene kolege poslanici, poštovani ministre, Vlada je dostavila Narodnoj skupštini Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika. Ne znam da li ste informisani, ali postoji građanska inicijativa koju je naša koalicija podržala, a tiče se člana 210, odnosno za izmenu člana 210. gde imamo situaciju da je, u stvari, od nadležnog ministarstva predviđena izmena, jer se reč "15" menja rečju "10". Zapravo, ovom izmenom menja se prag definisanja onoga što potpada pod sitnom krađom, utajom, prevarom. Tako da bi član 210, odnosno stav 2. glasio da se pod krađom, utajom, prevarom smatra se sitnom ako je vrednost ukradene ili utajene stvari, odnosno šteta prouzrokovana prevarom ne prelazi iznos od 10.000 dinara, a učinilac je izašao sa tim da pribavi malu imovinsku korist, odnosno da prouzrokuje malu štetu. U potpunosti se slažem sa koleginicom da ovde nije stvar samo načinjene štete i pribavljene koristi od strane onih koji to čine, već stvaranja jedne nesigurnost i učestalosti ovih pojava, pogotovo u seoskim područjima. Tamo ti lopovi, koji se bave ovom aktivnošću, nemilosrdno upadaju u posede, pa čak i domove naših građana. Istina je da je u praksi ovaj član Krivičnog zakonima pokazao svoju slabost i u određenom smislu stvorio zakonsku toleranciju koja ohrabruje izvršioce ovih prekršajnih dela. Mislim da samo licitiranje, da li će taj prag biti 15.000 dinara, 10.000 dinara ili 5.000 dinara, neće rešiti one probleme koji se u praksi dešavaju, odnosno koji se dešavaju na terenu. U istom članu 210. stav 1. se kaže da ko učini sitnu krađu, utaju ili prevaru kazniće se novčanom kaznom ili zatvorom do šest meseci. U stavu 3. se kaže da će se gonjenje vršiti prema privatnoj tužbi. Po meni je ova kazna u potpunosti primerena za ona lica koja prvi put čine prekršaj ovakve vrste i smatram da lica koja su više puta izvršila ovakvo delo ili čin trebaju biti gonjenja krivično. Ono što stvara veliki problem na terenu jeste to što se procedura ne pokreće po automatizmu od strane policije, na osnovu službene dužnosti, nakon uvida u prekršaj i pravljenja zapisnika, a ne kao što je do sada bio slučaj, a kako je i sada predloženo, prema privatnoj tužbi. Potpuno mi je jasno da se ovim članom zakona želi izbeći pretrpavanje sudova predmetima. Znači, prihvatljivo mi je, ali rešenje treba tražiti u dobrim modelima i modalitetima, kao što je to učinjeno u EU gde se određuju posebne prekršajne sudije koje po hitnom postupku i kratkim procedurama rešavaju ove sporove. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, poštovani ministre, hteo bih na početku da iznesem konstataciju i ubeđenje koje Romska partija, kao deo poslaničkog kluba SNS, deli da je izuzetno bitno da je novo ministarstvo i da vi na čelu tog ministarstva ste počeli odmah, u najranijoj fazi, da promišljate i predlažete rešenja u pravcu koji treba da otkloni sve negativnosti koje su nam ostale i sve loše stvari iz prošlosti. U tom smislu, ne bih se puno zadržavao oko svega onoga što je dobro, nego bih pokušao, zajedno sa vama, nekoliko ideja da razmotrimo u ovom delu i da vidimo da li možemo da učinimo neke pomake unapred. Prvo se odnosi na to da je izuzetno dobro da se prihvati, sačekaću… (Predsednik: Nastavite. Ministar pažljivo prati.) Ovo je vrlo bitno i hteo bih da mi pomognete. Sigurno je dobro to što ste prihvatili evropsku tendenciju da se ceni, kao otežavajuća okolnost pri izricanju kazne, činjenica da je delo učinjeno iz mržnje. Međutim, ako pogledamo i izanaliziramo kako je napisan član, onda se postavlja pitanje da sem onoga što ste definisali u tom članu, što je nesporno, znači da je osnova rasa, veroispovest, nacionalna, etnička pripadnost, polna itd, da ne navodim sve. Čini mi se da ostaje jedan segment o kojem bi možda mogli zajedno da razmislimo i da ga unesemo. O tom segmentu nailazimo u nekim dokumentima međunarodnih organizacija koje se bave ljudskim i manjinskim pravima. To je pitanje kulture, odnosno jezika, kao elementa koji čini karakteristiku određene grupe, odnosno pripadnika određene grupe. U diskusijama sa predstavnicima Evropskog parlamenta postavio sam pitanje – koja je razlika između jezika i pripadnosti nekoj partijskoj organizaciji? Za razliku od pripadnika partijske organizacije koju vi možete da menjate svakog dana, kada govorimo o jeziku, jezik je isto kao i vera, kao i neki drugi element, nešto što nosite sa sobom i što prihvatate u trenutku rođenja u porodici. Neki dokumenti OEBS govore i o tome. Mogu da podelim zajedno sa vama, ako hoćete tu informaciju, na šta se odnosi to. Uzmimo primer, ukoliko neko ode na groblje i ispiše grafite na sve spomenike na kojima su imena ispisana ćirilicom. Da li je to učinjeno zbog mržnje? Činjenica jeste da motiv jeste mržnja. Zamolio bih da zajedno razmislimo. Mene je posebno podstaklo na to čitanje jednog priručnika OEBS u kome sam pronašao, znači jezik. Da li sada možemo da odemo šire od toga ili ne. Uložio sam jedan amandman. Pogledajte vi, pa da pomognete da zajedno to svedemo na određenu razumnu meru. Po meni je nesporno da je jezik nešto što treba da bude, u svakom slučaju, ovde sadržano kao karakteristika koja može da bude motiv za primenu ove otežavajuće okolnosti o kojoj govorite. Druga stvar je vezana za ovaj momenat, hoću da kažem da nije sigurno dovoljno da se učini u zakonu koji se definiše u Krivičnom zakoniku, nego moramo, nadam se da se tu slažete, da učinimo određene druge korake. To se naročito odnosi na određene korake u edukaciji policije, jer je policija jedan od tih organa, kao i tužilaštva, kao i sudovi da mogu u nekim novim uslovima da prepoznaju, da istraže i da jasno definišu te motive. Ukoliko to ne budemo učinili, plašim se da ćemo ovo da imamo u zakonu kao nešto što je definisano, a da ono neće da se primenjuje u presudama. Toliko bih u ovom delu, za sada, eventualno posle o amandmanima kada budemo govorili, pa da vidimo vaš stav i da formulišemo i nađemo zajedničko moguće rešenje. Prvo da kažem oko ovih 15.000 kao minimum. Slažem se sa predstavnicima SVM da to treba smanjiti. Reći ću vrlo konkretno zašto i zašto je bitno da to kažem kao predstavnik Romske zajednice. Imamo ozbiljne probleme na severu Subotice gde upravo te sitne krađe kao posledicu imaju formiranje civilnih straža, a da to neke organizacije zloupotrebljavaju i da tu postoji mogućnost da dođe do eskalacije, odnosno da dođe do određenih problema. Ukoliko bi snizili to i ukoliko budemo glasali, ja kao predstavnik Romske partije u okviru SNS, dajemo jasan signal građanima da mi jesmo da se osude oni koji to rade. Sa druge strane, nismo za to da se to zloupotrebljava, pa da se navodno radi toga organizuju određene straže koje imaju sasvim drugačiju pozadinu. Tema koja je vezana za pitanje azila. Apsolutno jeste u pravu i slažemo se sa vama da to treba da se definiše. Sigurno da će to dati jedan značajan doprinos u našem nastojanju da se približimo EU. Međutim, postoji jedna dilema. Malo sam razgovarao sa pravnicima, sa tužiocima i sa sudijama, oni to iz različitih uglova gledaju, kako kome odgovara. Osnovno pitanje gde bi možda mogli da pronađemo rešenje i da to malo preciznije definišemo jeste sledeće. Da li onaj ko vrši transport, odnosno ko organizuje prevoz određenih lica do neke evropske zemlje, ne znajući da to lice hoće da traži azil, a i to lice samo nije svesno da je on lažni azilant u odnosu na ovo o čemu mi govorimo, pa se onda datog trenutka definiše da je on lažni azilant, da li taj čovek koji vrši prevoz treba krivično da odgovara? Ovde se kaže ovako: "da vrši ili organizuje". Znači, možda samo u tom smislu. Ukoliko ministar da obrazloženje da je to tako, pa sutra u sudskoj praksi zaista se bude cenilo vaše objašnjenje koje ste ovde dali, onda je to sasvim dovoljno. Međutim, ukoliko i vi budete smatrali da tu treba jasno definisati da taj ko vrši prevoz, da taj ko učestvuje, on mora da bude svestan toga da zaista pomaže nekome ko to čini, ukoliko je po vama to dovoljno dobro definisano, onda je dovoljno da damo takvu poruku ovde sa javne rasprave, kako se ne bi to kasnije tumačilo na ovakav ili onakav način. Po meni to stoji kao što jeste u zakonu, ali samo iznosim neke komentare ljudi koji gledaju to iz različitih uglova. Završio bih sa onom konstatacijom koju sam rekao na početku, da je izuzetno dobro što vi u jednom postupku, što u jednom procesu rešavate ovako značajna pitanja, što ostavljate prostor za razgovor i za dogovor u tom pravcu i da je to jedini način da izađemo iz duboke krize. Jedino na taj način možemo zaista da gradimo jednu pravnu državu, a svaki drugi pristup u stvari nije dobar. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, u toku današnje rasprave u više navrata je, mogu slobodno reći, izrečena konstatacija o stanju u pravosuđu. To stanje u pravosuđu, naravno, i rasprava o stanju u pravosuđu ne može se odvojiti od rasprave o ovim vrlo važnim zakonima, koji obuhvataju i statusna pitanja nosilaca pravosudnih funkcija, a takođe i materijalno-pravna i procesno-pravna pitanja. Znači, sve ono što je važno za primenu od strane nosilaca pravosudnih funkcija. Mogu da kažem da imam razumevanje za stanje koje je gospodin ministar nasledio. Demokratska stranka Srbije je uporno kontinuirano četiri godine, od 2008. godine, kada se ušlo u reformu pravosuđa, iznosila vrlo oštre kritike. Ne samo što je iznosila vrlo oštre kritike, nego je u raspravi na taj veliki set zakona koji su reformisali pravosuđe krajem 2008. godine ukazala šta će biti posledice. Možemo reći da žalimo što su se naši stavovi i kritike i predviđanja tih posledica obistinili. Mislimo da su svi stubovi pravosuđa urušeni u Srbiji i da je pred novim ministarstvom, ali naravno i pred svima nama ogroman i težak posao – kako da se izađe iz ovog stanja i kako da nadomestimo ove četiri izgubljene godine. Ovo su četiri izgubljene godine za pravosuđe. Nažalost, one su donele velike probleme i velike nevolje, kako nosiocima pravosudnih funkcija, tako prvenstveno i građanima. Tu ne govorim samo o zakonima koji su rešavali statusna pitanja u pravosuđu, nego i o materijalno-pravnim propisima, o Zakonu o parničnom postupku, o Krivičnom zakoniku, pa i o onom nizu važnih procesnih zakona, a o jednom od njih danas raspravljamo, tačnije o njegovom pomeranju, ali i važnom Zakonu o parničnom postupku i Zakonu o izvršenju i obezbeđenju. U tom smislu, kada se pogledaju ti svi osnovni stubovi zakonodavstva, ali i ono što čini živo telo pravosuđa, to su sudije i tužioci. Tu želim, naravno, da pomenem i zahvalim se kolegama koji su to pominjali, advokati i javni beležnici. O tome nismo puno govorili, a to je izuzetno važna materija i stanje u kom se taj deo pravosuđa nalazi i šta je tu uopšte urađeno je nešto što iziskuje vrlo ozbiljnu raspravu u Narodnoj skupštini. Želim to još jednom da pomenem, jer smo mi to i amandmanski intervenisali, izvršitelj. Od problema koje pratimo, koji se odnose na sudijsku i tužilačku funkciju, do problema u raznim advokatskim komorama, npr. i u beogradskoj, pa u haosu koji je nastao kod odlaganja primene Zakona o javnom beležništvu, do velikih problema koje je izazvao Zakon o izvršenju i obezbeđenju ili nikakvog efekta koji je uvođenje privatnih izvršitelja dovelo, govori nam o tome da je stanje takvo da morate početi da se bavite statusnim problemima. To je prvenstveni i najvažniji problem. Kao što je rekla moja koleginica Milica Radović, mi u Narodnoj skupštini nismo imali priliku da se ozbiljno pozabavimo ovim statusnim pitanjima. U tom smislu izražavam kritiku, jer sam i lično očekivao da će nakon izbora Vlade to biti prvi korak u Narodnoj skupštini. Prosto apelujemo i ukazujemo na to da početkom naredne godine mora biti prva tema, jer svi segmenti, od VSS pa naniže, od Vrhovnog kasacionog suda i svih sudova su u problemima. Naravno, ostaje pitanje kako mislite da krene primena nove mreže u sudovima koja je najavljena? Iako najavljujemo da će biti do kraja godine ovde u Narodnoj skupštini, mi o tom zakonu nismo raspravljali. On je izazvao ogromne probleme. On je izazvao sav onaj haos u kojem su se sudije našle, koje su bile prinuđene da putuju, da zbog toga trpe predmeti, da zbog toga trpe građani, da sudovi budu u velikim materijalnim troškovima kod naknade troškova svedocima, kod putovanja i svega ostalog. To manje-više svi koji su u pravosuđu znaju. Bez promene mreže sudova, mislim da to mora biti prvi zakon u Narodnoj skupštini, teško da ćemo ovakvim zakonima, koji jesu važni, išta uspešno rešiti. U tom smislu delim mišljenje svih koji su rekli da je ovo jedan isključivo parcijalni pristup. Što se tiče samih zakona koji su ovde pred nama, zadržao bih se na Krivičnom zakoniku jer je on, gledajući po obimu kojim se interveniše u tekst, najvažniji. Moram da kažem da je moj osnovni utisak da mi ovde imamo različite vrste poruka, da su one vrlo divergentne, da su nejasne i da nam, ako se sagledaju sa aspekta vrednosti koje štite, ne pružaju jasan odgovor šta je predlagač zakona hteo. Sa jedne strane imamo, da ne bi prosto zamarali, da ih svrstam u pojedine glave, da ne gubimo vreme, ono što bi se moglo reći da je intencija bila borba protiv korupcije i tu bi se mogla svrstati rešenja koja se odnose na javne nabavke, rešenja koja se odnose na ovo novo krivično delo – zloupotreba položaja odgovornog lica, dogovaranja ishoda na takmičenjima itd. Znači, to bi trebalo, po poruci koju ste vi nama poslali i mi mislimo da je to važno, da obuhvati onaj segment koji se zove borba protiv korupcije. Mi to podržavamo i smatramo da su ta rešenja koja idu u tom pravcu dobra. Međutim, kada je u pitanju niz drugih rešenja koja ovde nudite, nama nije jasno šta ste vi hteli, odnosno koju poruku u smislu zaštite vrednosti vi nama šaljete. To jeste ukidanje klevete, ukidanje komentarisanja nepravosnažnih presuda, rešenja koja se odnose na ugrožavanje sigurnosti. Ne razumemo zašto se tu snižavaju, uslovno rečeno, kriterijumi i zašto se tu, one vrednosti koje su jako važne u ovom slučaju, pravi jedan korak nazad. Pored opravdane potrebe, to je očigledno Vladina glavna politika, borbe protiv korupcije, smatramo da vrednosti koje se štite u ovim krivičnim delima, a gde dolazi ili do ukidanja pojedinih krivičnih dela ili do ublažavanja kaznene politike, prosto se šalje jedna poruka koja stvara jednu sliku da se povlađuje, odnosno prosto deluje demagoški. Nismo dobili ubedljivo obrazloženje kada su u pitanju ovakva rešenja. Naša poslanička grupa je rekla šta misli o ukidanju krivičnog dela klevete. Prosto se reagovalo na pritisak koji je došao od različite vrste novinarskih udruženja, zapostavljajući da se, na to su kolege sa pravom ukazale, krivično delo klevete, da se klevetanje vrši u najvećoj mogućoj meri u saobraćaju između građana. Nije moguće samo uredbom zaštiti čast i dostojanstvo. Nekome to da je neko izneo nešto neistinito pred velikim brojem građana o njemu i te kako važno za zaštitu njegove časti i ugleda. Možda ako ste hteli da rešite taj problem koji se odnosi na širenje slobode reči, možda ste mogli naći rešenje kada su u pitanju novinarska udruženja ili novinari ili uopšte pisanje. Ali, vi ćete sada otvoriti jedan širok prostor. Lično verujem kao i većina ljudi koji su ovde radili u pravosuđu zna kakvi svi slučajevi kada su u pitanju ove privatne službe i na šta su sve ljudi nailazili u svojoj praksi kada je u pitanju krivično delo klevete. Mislim da je ovo jedan opasan korak koji neće, a osnovni cilj koji je očigledno imala Vlada da se reši problem koji je dolazio od strane novinarskih udruženja, da se omogući šira sloboda pisanja, otvoriće prostor na sasvim drugoj strani. Osim toga, ovaj deo koji se odnosi na ugrožavanja sigurnosti, jako je važno da znate da zaštitimo, bez obzira koliko sada to delovalo, ako smo ozbiljna država sve najvažnije institucije i funkcionere ne ulazeći u to da oni predstavljaju neki poseban sloj, nego oni su prosto predstavnici države. Ovde ću ukazati na par stvari na koje smo mi amandmanski intervenisali, o tome ćemo više u amandmanima, ali prosto oni deluju kao jedna šira slika ovoga o čemu govorimo. Mi smo podneli amandman kada je u pitanju krivično delo ometanja pravde. Mi smatramo da sudske izvršitelje treba takođe zaštiti kao advokate. Ne može se do kraja sprovesti presuda koju je doneo jedan sud ukoliko su sudski izvršitelji predmet nasilja, pretnji, da čak i policija ne može da tome pomogne. Znate, taj čovek radi svoj posao, on mora da sprovede jednu odluku koju nije doneo, to je odluka suda, ako je ne sprovede. Ako je on neko ko nije zaštićen, ako ga čak ni policija ne štiti, mislim da će te presude ostati mrtvo slovo na papiru. Mi smatramo da pored advokata, izvršitelji moraju biti neko ko će posebnom pažnjom u ovom slučaju zaštićeni. Što se tiče, novog krivičnog dela koji se odnosi na zloupotrebu položaja odgovornog lica, smatramo da je jako bitno to razdvojeno i to je nešto što apsolutno prihvatamo. Ali, mislim da ste preširoko odredili definiciju odgovornog lica. Ona može da stvori velike i ozbiljne probleme, pa čak, hajde da kažem uslovno rečeno i zloupotrebe i da ne pogodi cilj koji je imao tužilac kada je podizao optužnicu ili kada se vodi krivični postupak. Znači, kaže se ovako – odgovorno lice, pravno lice, smatra se lice koje je na osnovu zakona, propisa ili ovlašćenja vrši određene poslove upravljanja nadzora ili druge poslove ili delatnosti pravnog lica. Sad ide ono što je po nama vrlo sporno – kao i lice kome je faktički povereno obavljanje tih poslova. Znate, neko ko ima sva ova ovlašćenja po zakonu može na osnovu ovoga da izbegne odgovornost. Prosto, da kažem, ja to nisam radio, ja sam to svojim radnjama poverio nekom drugom, da zbog svog uticaja i moći u tom pravnom licu obezbedi čak i svedoke da potvrde da je to tako. Da neko lice koje je potpuno nevino, nedužno u jednom krivičnom postupku strada. Mi smatramo da ovo treba da se briše jer će to stvoriti ogromne probleme i moguće zloupotrebe i neće targetirati, pogoditi one koji su odgovorni. U svakom slučaju, naša poslanička grupa je podnela veliki broj amandmana i vrlo ćemo aktivno učestvovati, ovo su vrlo važni zakoni, ali ostaje taj utisak da u nizu intervencija ovaj tekst zakona niste nas ubedili, niste bili dorečeni i smatramo da ta rešenja koja ste ponudili nisu dobra i stvoriće probleme u praksi. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedniče. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre drago mi je što ste danas došli u parlament da razgovaramo o ovim pravosudnim zakonima. Čini mi se da ste i prethodnog puta bili kada smo raspravljali o Zakonu o amnestiji. Toplo se nadam da ćete sa ovim zakonima imati više sreće, nego sa tim Zakonom o amnestiji. Htela bih da vas obavestim, ako to već ne znate da sudovi imaju ogromne probleme u primeni tog Zakona o amnestiji, tako da zaista bi bilo dobro kada god se neki zakon predloži da se dobro razmisli koji je krajnji cilj i koja je to politika koja se želi ostvariti sa predlogom zakona, pogotovo što se radi o veoma osetljivim temama gde se govori o kriminalu, kada se govori o pravosuđu, sudovima, tužilaštvu itd. Pročitala sam i razloge za donošenje zakona kao i razloge za hitnost postupka u ovom parlamentu. Drago mi je što su ti razlozi nekako vezani za EU, drago mi je što su vezani za usaglašavanje domaćih propisa sa standardima propisa EU i što zaista želite da usaglasite sve propise sa ratifikovanim međunarodnim ugovorima. Dakle, to je jedna poruka koja se šalje javnosti da ova Vlada ima ozbiljne namere u vezi integracija u EU. Međutim, to nekako dolazi u neku koliziju sa porukama koje šaljete, konkretno vi kao ministar pravde, kada demonstrirate ispred zgrade ove Skupštine za vreme zasedanja Skupštine sa nekih hiljadu ljudi. Dakle vi kao ministar, vi kao deo izvršne vlasti, dakle čovek koji je na vlasti i kao diplomirani pravnik radite nešto što je prosto nedozvoljeno, što je u najmanju ruku prekršaj. Zato što imamo neki zakon o javnim skupovima, koji prosto ne dozvoljava da se demonstrira ispred Skupštine za vreme dok Skupština zaseda. Dakle, vi ste sve to morali da znate, a uprkos tome vi prosto zakon niste poštovali. To je nedopustivo zato što to nisu standardi propisa EU. Šta se tu onda dešava? Jedno pričamo, a drugo radimo. Znate, jedna ozbiljna država koja pretenduje da bude između ostalog i pravna država, mislim da to sebi ne sme da dozvoli. Prema tome, ako ministar pravde na taj način ne ceni pozitivne propise ove države u tom slučaju trebalo bi da snosi određene konsekvence. To je samo jedna opaska na činjenicu šta ste naveli kao jedan od razloga za donošenje izmena i dopuna Krivičnog zakonika. Ako sam dobro razumela vaše obrazloženje danas i ako sam dobro pročitala ove razloge između ostalih ovo što sam navela, vi govorite o tome da želite da promenite kaznenu politiku u smislu smanjivanja represivnih težnji. Sa druge strane, kao jedan od razloga za donošenje ovog zakona govorite o borbi protiv korupcije, govorite o tome da treba da se ukinu određena anahrona krivična dela i sad opet dolazimo u neku vrstu kolizije. Ako vi smanjujete represivnost Krivičnog zakonika, a želite da se borite protiv korupcije to prosto ne može da se usaglasi jer je korupcija i organizovani kriminal toliko ozbiljna boljka ove države da država mora da koristi sve svoje mehanizme da bi sprečila rast korupcija, sprečila bujanje organizovanog kriminala, a u svakom slučaju da radi na tome da i smanjuje ove negativne društvene pojave. Sa smanjivanjem represija u krivičnim delima, teško da ćete to postići. Vi govorite stalno o greškama prethodnika i slažem se, grešaka je bilo, kao što će biti uvek, kada god neko nešto radi i što se više radi, više je i grešaka. Međutim, koji su propusti ove nove vlasti, o tome se nešto ne govori, to se ne spominje, prosto, nema se vremena od te silne borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala, a pri tom se radi mnogo toga što sprečava da ta borba bude zaista ozbiljna i utemeljena na zakonu i na pozitivnim propisima. Vi ste, recimo, ukinuli određena krivična dela. Ukinuli ste krivično delo koje se odnosi na komentarisanje sudskih postupaka. Podsećam vas da je to krivično delo bilo na dnevnom redu Skupštine 2010. godine, kada je istovremeno bio na dnevnom redu i zakon o informisanju. Tolika je povika bila na zakon o informisanju, a nekako je prošlo u tišini i pozadini i ovo rešenje, što se tiče komentarisanja sudskih odluka. Pretpostavljam da ste vi imali interes da se ovo krivično delo ukine, da ne biste došli u neku vrstu kolizije borbe za pravnu državu, a pri tom se krši zakon, odnosno određeno krivično delo od strane jednog od ministara koji je najisturenija figura kada se govori o borbi protiv korupcije. Vi ste napomenuli da želite nekako te evropske standarde da ugradite u ovaj krivični zakonik i ja sam čitala ta krivična dela, zloupotreba službenog položaja i zloupotrebu odgovornog lica i ja tu nisam videla ništa evropsko, jer u evropskim državama, ovakva krivična dela, u ovakvoj formi kako postoji u našem Krivičnom zakoniku, ne postoje. Dakle, kako god da vi šminkate ta krivična dela i koliko god govorite o tome da se tu radi o nekakvoj vrsti unapređenja odnosa države prema svima onima koji vrše određena krivična dela, radi se o zloupotrebi službenog položaja ili odgovornog lica, ali to nije tačno. To nije tačno, jer vi u tim krivičnim delima, niti ste definisali nameru, niti protivpravnost, niti ste definisali imovinsku korist, a ta protivpravnost se vezuje za imovinsku korist kod ovog krivičnog dela zloupotrebeodgovornog lica, jer kada govorite o protivpravnosti imovinske koristi, vi ne znate na šta se odnosi, jer imovinska korist ili bilo šta drugo je u stvari samo jedna posledica nekih radnji koje moraju imati određenu protivpravnost, da bi proizveli tu korist. Ovde ja zaista ne vidim razlog zašto se toliko žurilo sa predlaganjem Krivičnog zakonika, pa ćemo onda opet doći u situaciju da za koju nedelju, za koji mesec menjamo ovaj zakon, ukoliko ozbiljno mislite ono što ste naveli ovde u razlozima za donošenje zakona, pod jedan i za stavljanje zakona po hitnom postupku na dnevni red Skupštine. Kada govorimo o toj preteranoj represivnosti, zaista ne vidim zašto je bilo potrebno da se briše onaj stav 3. člana 138. čini mi se, koji se odnosi na ugrožavanje sigurnosti sudija, tužilaca, novinara, predsednika Republike, političara, poslanika, zašto smo mi to brisali, a prosto govorimo o tome da ćemo raditi nešto što je humano, kada se spominju osobe koje su osuđene, a imaju pravo na automatski uslovni otpust, a sa druge strane, ostavljate na čistini sve one koji moraju da procesuiraju, da sprovode postupke i na kraju krajeva, da budu neposredni izvršioci te borbe protiv korupcije. Ako je to onaj vaš cilj da vi smanjite tu represivnost u Krivičnom zakoniku, mislim da je to malo čudno, jer ponovo dolazite u tu neku koliziju između onoga što predstavljate kao vaš cilj, a sa druge strane, kako nameravate taj cilj da postignete. Ono što sa jedne strane dajete osuđenim licima, sa druge strane vi oduzimate onima koji nose najveći teret borbe protiv organizovanog kriminala i korupcije. Zaista ne bih više govorila o ovim rešenjima iz zakona, jer smatram da nijedno od tih rešenja nije u toj meri bitno, da će nešto unaprediti krivično zakonodavstvo, odnosno rad sudova, niti će na bilo koji način promeniti klimu u državi, što se tiče kriminala, odnosno korupcije. Jako je interesantno, recimo, što u ovom članu 12. koji se odnosi na član 112, kada definišete šta je odgovorno lice, vi između ostalog, navodite ili druge poslove iz delatnosti pravnog lica. U redu je to kada odgovornim licima u pravnom licu smatrate da je to lice koje na osnovu zakona, propisa ili ovlašćenja, vrši određene poslove upravljanja i nadzora. Kada tome dodate – ili druge poslove iz delatnosti pravnog lica, to znači da svako ko radi u tom pravnom licu može da bude odgovorno lice i može da podleže ovoj krivičnoj sankciji koja je predviđena tim krivičnim delom, zloupotrebe odgovornog lica. To vam je jedan primer šta ste vi mogli da promenite, pa ste nešto propustili. Dakle, kao što sam i počela, jako je bitno da zaista odlučite šta hoćete i tek onda da razmislite kako mislite da postignete taj cilj. Ovako, sa ovakvim predlozima zakona teško da ćete se izboriti sa onim što se toliko u javnosti prezentira, kao osnovna politika ove vlasti, a to je jasna borba protiv korupcije i organizovanog kriminala. Izvolite, dođite u parlament, razgovarajte sa poslaničkim grupama, zatražite mišljenja svih poslaničkih grupa, zatražite jedan opšti nacionalni konsenzus oko te borbe, bez bilo kakve zloupotrebe svog položaja, bilo kog ministra, nego jasno i glasno, hajde da nađemo zajednički imenitelj, hajde zajednički da napravimo plan. Ovde se vi čak ne obazirate ni na onaj plan koji bi trebao da postoji kada govorite o krivičnom delu koji se odnosi na javne nabavke. Nisu javne nabavke samo one kada se raspravlja o tome da li će ili ko biti onaj ko će sarađivati sa pravnim licem u vezi javnih nabavki. Javne nabavke su plan šta će se i kad nabaviti. Ako vi taj segment ispustite, džabe vam novo krivično delo. Dakle, uvek se u stvari radi o nekoj sitnici, ali jako bitnoj sitnici.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Pavle Markov. Izvolite.
Poštovani predsedniče, ministrem kolege poslanici, u prvo redu želim istaći važnost današnjeg dnevnog reda iz seta pravosudnih zakona, kojim se otpočinje rešavanje problema u jednoj od stubova, koja je u proteklom periodu devastirana i dovedena na jedan od najtežih nivoa, od trenutka svog postojanja. Nemoguće je bilo kakvu ozbiljnu raspravu povesti na temu pravosudnih zakona, a ne pomenuti uzroke i trenutne posledice, odnosno, ogromno breme problema, koje ste vi gospodine ministre, sa svojim saradnicima, kao predlagač ovog seta zakona, preuzeli. Naime, katastrofalnom reformom pravosuđa, iliti nazovi reformom, da je jedna politička stranka na vlasti, uzela za sebi pravo da uruši jedno od najvećih vrednosti sudske vlasti, a to je nezavisnost, i time pored ekonomske propasti, dovede državu u propast sistema vrednosti, pravde i svega onoga što pravosuđe sa sobom nosi. Krivično – pravnim jezikom, demokratija je urušena u svom biću dela, i time doživela još jedan poraz, a na sve to smo dobili još jedan međunarodni šamar, te nas pri svakoj poseti Brisela i međunarodnim institucijama prvo pitaju – šta je sa pravosuđem? Prethodna vlada i nadležna ministarka, sa svojim ponašanjem i političkim lutanjem po pravosuđu su izazvali i dodatnu posledicu, koja se ogleda u stvaranju neraspoloženja i gneva građana prema nosiocima pravosudnih funkcija, a što je dalje dovelo do isto tako loše percepcije korupcije u pravosuđu, što je statističkim istraživanjima potvrđeno podatkom da je od primene reforme, sudstvo svrstano na visoko treće mesto po pitanju korupcije, i to odmah iza političkih partija i zdravstva, čime se obesmišljava institucija koja bi po svojoj prirodi morala da se bavi pitanjima korupcije. Nakon svega, smatram da je apsurd i vrhunac poraza u činjenici da su svi nezadovoljni, i građani koji odlaze po pravo i pravdu i oni koji to pravo i pravdu dodeljuju. Nemir, nesigurnost i strah od sudija i tužilaca nakon tzv. reforme, je istog intenziteta, kao i kod građana koji se obraćaju ovim institucijama. Zato današnjim Zakonom o dopuni Zakona o sudijama i Zakonu o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu, otvaramo deo ogromnog problema, koji bi se u narednoj kalendarskoj godini morao na jedan zakoniti i sistematski način rešavati. Naravno da su ova dva zakona iznuđena, da ćemo ih usvojiti jer smo na određeni način prinuđeni, da su sled događaja prošle vlasti i da istim nećemo rešiti ogroman problem, ali je veoma važno da smo već u ovoj godini započeli dugotrajan proces stvaranja pravne države. Ono što nam se nameće kao prioritet u budućem unapređenju ova dva zakona, jeste depolitizacija, pravosuđa, nezavisnost sudstva, samostalnost tužilaštva, promovisanje struke i pravosudnih kodeksa. Uostalom, to je ustavna obaveza, koju uvek moramo restriktivno tumačiti i u skladu sa ovim načelima. Što se tiče Predloga zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku, koji ste takođe pod prinudom nerazumevanja vaših prethodnika, predložili ovom domu iz razloga ozbiljnih nedostataka normativne i praktične prirode, važnost se ogleda u vašem reagovanju i odlučnosti prilagođavanja našem podneblju i ozbiljnom redakcijom istog zakona. Sledeći zakon iz navedenog seta zakona, jeste Zakon o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika i ovde ističem jasnu nameru Vlade Republike Srbije, kao predlagača, da praktično a ne kao do sada deklarativno izrazi svoj stav borbe protiv kriminala i korupcije i time zakona opravda sve razloge za donošenje ovog zakona. Prvenstveno, usklađivanje zakonodavne materije sa savremenim koncepcijama borbe protiv kriminaliteta, dekriminalizacijom prevaziđenih, anahronih i praktično, neprimenjivih krivičnih dela, kao i ona koja ugrožavaju važne vrednosti, interese građana i društva, te unošenje novih krivičnih dela, iziskivano pojavom novih oblika kriminogenog ponašanja. Smatram da su predložene izmene i dopune nužne, da se ovim rešenjima drastično poboljšavaju i preciziraju zakonska rešenja, te prate preporuke država za borbu protiv korupcije, Saveta Evrope GREKO. U ovom pravcu je predlog izmene člana 45. stava 5. i 6. Krivičnog zakonika, koja uređuje kaznu zatvora, koja se izvršava u prostorijama u kojima osuđeni stanuje. Posle uvođenja ove mogućnosti 2009. godine, u sudskoj praksi je došlo do izrazitih problema i nejednakog postupanja, zbog nejasne i protivrečne zakonske odredbe. Predložene izmene, otklanjaju postojeće dileme i neprihvatljiva rešenja. Ovde bih samo malu napomenu dao nadležnom ministarstvu da obrati pažnju u postupku nadzora, jer ovaj institut obuhvata okrivljene koji su osuđeni na kazne zatvora do jedne godine, a to u praksi može biti i teška telesna povreda ili teška krađa, čime postoji mogućnost zloupotrebe ovakvog rešenja od strane suda. Članom 4. Zakona, menja se odredba 46. stava 1. KZ,koja umesto fakultativnog uvodi obavezan uslovni otpust, u slučaju da su ispunjeni zakonski uslovi. Uslovni otpust je krivično-pravna mera, koja je isključivo, specijalno preventivnog karaktera, tako da bi pitanje generalne prevencije, prilikom odlučivanja o uslovnom otpustu, trebala biti irelevantna. Članom 6. zakona, uvodi se i otežavajuća obavezna okolnost, za krivična dela učinjena iz mržnje, i to smatram veoma bitnim okolnostima, pojačanih društvenih tenzija i u trenucima raznih vrsta produbljivanja mržnje, čime se obezbeđuje adekvatna zaštita pojedinih društvenih grupa, čiji su pripadnici žrtve raznih krivičnih dela, koje se čine baš zbog te pripadnosti. Izmenom u pogledu zabrane približavanja i komunikacije sa oštećenima, iz člana 89a, kojim se menja trajanje ove mere, država jasno pruža pojačanu zaštitu oštećenih lica. U oblasti imovinskih krivičnih dela, smatram opravdanim predlog, da se snizi imovinski cenzus kod krivičnih dela sitne krađe, utaji, prevari, jer se izmenom ovog iznosa obuhvata krivični progon javne tužbe na veći broj počinilaca. Prečesta je situacija da su građani zbog društveno-ekonomske situacije i niskog standarda žrtve ovakvih sitnih krivičnih dela, koje za mnoge nisu sitna, a oštećeni građani nemaju snage ni moći da povrate ukradene stvari. Učinioci ovo vrlo dobro poznaju, pa su se toliko izveštili da često i procenjuju ukradene stvari. Na meti je sve, u poslednje vreme, poljoprivredni proizvodi koji služe za ishranu, što kod mnogih građana predstavlja jedini način preživljavanja i zato je ovo krivično delo jedno od veoma zastupljenih na teritoriji Vojvodine. Veoma je zanimljivo i novo krivično delo, dogovaranja i ishoda takmičenja, jer je očigledno da se mnoga takmičenja održavaju proforme, a da su rezultati unapred poznati, čime bi se omogućavalo enormno zarađivanje na prevaran način, pa se ovim krivičnim delom otvaraju mogućnosti ispitivanja kriminalau sportu. Članom 22. zakona unosi se novo krivično delo, zloupotreba u vezi sa javnim nabavkama, što je odavno trebalo biti deo ovog zakona, posebno imajući u vidu koliko se novčanih sredstava neracionalno i na sumnjiv način utroši. Nepotrebno je dodatno objašnjavati važnost i društvenu štetnost ovog krivičnog dela, u situaciji kada je država sve siromašnija a pojedinci, nosioci javnih nabavki sve bogatiji. Uvažavajući novi Zakon o javnim nabavkama, ovakvo rešenje će doprineti dodatnoj sigurnosti države. Prevencija je možda malo zakasnela, ali su očigledno tek sada stvoreni uslovi. Izdvojio bih izmenu krivičnog dela iz člana 336b. stav 2. KZ, kojom se izjednačavaju advokati sa sudijom, tužiocem ili njegovim zamenikom, u pogledu pružanja krivično-pravne zaštite, jer je ona od podjednakog značaja za nesmetan rad pravosuđa. Ujedno se nadam da će ovakav odnos države prema advokaturi naići na adekvatan odgovor, i to uzvratiti podizanjem kvaliteta svog rada i odnosa premagrađanima. Uvažavajući okolnost, da sam vam sa zakašnjenjem dostavio predlog primedbi zakona o izmeni i dopuni Krivičnog zakonika, te da iz tog razloga nisam uputio amandmane, nadam se da ćete ih iz tih razloga uzeti u razmatranje za sledeći set izmena zakona, koje će nam nadam sei ubrzo doći. Navešću samo nekoliko primera, a to je da bi se možda po mojoj proceni moglo razmotriti smanjenje roka predviđenog u članu 66. stav 3. KZ, koji zabranjuje izricanje uslovne osude, ako nije proteklo više od pet godina od pravosnažnosti osude, kojom je učiniocu izrečena kazna zatvora za umišljeno krivično delo. Smatram da bi sasvim dovoljan rokbio i tri godine. Možda bi se moglo razmotriti ukidanje odredbe člana 49. KZ, kojim predviđa izricanje novčane kazne u dnevnim iznosima, jer je ovaj način odmeravanja kazne u praksi potpuno neprimenljiv, budući da iziskuje odugovlačenje krivičnog postupka i nepotrebno trajanje istog. A da je nepraktičan, vidi se i po ne primenjivanju od strane sudova. Na kraju, zaključiću da je ovaj set zakona, posmatrano kao početak jednog dugotrajnog sistematskog posla, u cilju popravljanjastanja u pravosuđu, a samimtim i čitavom društvu. Poštovani ministre, imate jedan od najtežih zadataka, a to je da jedan ogroman, kompleksan sistem pravosuđa i državne uprave, devastiran i unižen u svakom svom segmentu sa nasleđenim dugovima, vratite na put koji će u sebi zadržavati sve ono za šta su se borili velikani aleje Pravnog fakulteta u Beogradu i bez čega neće doći do društvenog, intelektualnog i ekonomskog razvoja naše države. Posebno ću istaći vašu opredeljenost za timskim radom i što ste u ovom teškom procesu uključili veliki broj priznatih i stručnih institucija i što temeljno slušate mišljenje ozbiljnih zakonopisaca i prakse. U tom pogledu SNS vam daje punu podršku i u danu za glasanje ćemo podržati vaše zakone. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, u ovoj raspravi ponovo imamo udrobljeno više stvari koje su suštinski vezane obe za pravosuđe, ali su suštinski različite. To je Predlog zakona o Krivičnom zakoniku i Zakon o krivičnom postupku i ovo drugo što se odnosi na izbor sudija i na izbor tužilaca. Znači, različite su stvari, tiču se pravosuđa. Mi kroz jednu raspravu moramo da se doteknemo… (Slobodan Homen, s mesta: Izvinite, da li ste izmenili redosled?)
Poslanici su se međusobno zamenili. Zatekla sam ovako izmenjeni spisak i moram da nastavim po njemu. Izvolite, gospodine Mihajlov. Dodaću vam vreme.
Imamo jednu raspravu kroz koju moramo da se dotaknemo jednih i drugih stvari i da stavimo sve to u funkciju realnog života i uopšte u funkciju građana. Za razliku od uvažene koleginice Popović, ono što nju raduje, da je glavni razlog donošenja ovog zakona EU, najsrećniji bih bio da sam video da je glavni razlog donošenja ovog zakona interes građana Srbije. To je ono zbog čega sve ovo moramo da radimo i zbog čega bi trebali da radimo da donesemo ove zakone, da interes građana Srbije bude iznad interesa EU ili nekih drugih koji ne znaju do kraja odnose u Srbiji i ono što je potreba ovog društva. Naravno da zakoni i usklađivanje ovih zakona sa potrebama društva je nešto što je nama neophodno. Stoga pozdravljamo donošenje i uvođenje nekih novih krivičnih dela, koja se odnose na nameštanje utakmica, na korupciju. To su krivična dela koja svakako moraju da isprate događaje i okolnosti u društvenim odnosima i koja moraju da normiraju pojave koje su evidentne, a to je da postoji nameštanje utakmica, da je korupcija zahvatila sve pore društva i da ona, po samim rečima te EU, na koju se pozivamo, Vensana Dežera, od 2007. godine napreduje u Srbiji, galopirajući da ona ove godine dostiže svoj maksimum. Mi kao DSS smo kritikovali reformu u pravosuđu koja nije bila reforma, nego jedno opšte nazadovanje u pravosuđu. Na vama je nimalo lak zadatak, da očistite "Augijeve štale" koje su ostale iza vaših prethodnika i da rešite probleme i Visokog saveta pravosuđa i ovo što rešavamo ovim zakonom, nefunkcionisanje Visokog saveta pravosuđa. Imamo sudije koje nisu bile reizabrane, koje su vraćene na posao odlukom Vrhovnog suda i došli smo u situaciju da naša nazovi reforma pravosuđa bude tema i Saveta Evrope i Evropske komisije, koji su nama sugerisali da se ta reforma zaustavi i da se vrati tamo gde je bilo pre te reforme i da krenemo sa onim izmenama koje će doneti neku korist ovoj državi. Očekujemo da se vi naredne godine ozbiljno pozabavite i Visokog saveta pravosuđa i mrežom sudova i uopšte da se napravi jedan novi sistem koji će biti usklađen sa potrebama Srbije, a ne sa pohvalama koje očekujemo iz EU, Saveta Evrope i sa nekih drugih mesta. Nama bi trebao da bude interes da naš pravosudni sistem prilagodimo interesima i potrebama građana Srbije i države koju treba da gradimo i ovim krivičnim delima koja uvodimo i samom organizacijom sudstva, tako da očekujem da svi zajedno rešimo haos koji je ostavljen, koji smo nasledili. U nama ćete svakako uvek imati partnere da pomerimo sa tačke na kojoj smo sada, na bolje ovu situaciju. Ovo je samo jedan deo problema koji imamo i koji ste nasledili. Malo više vremena posvetiću ukidanju klevete kao posebnog krivičnog dela. Iskreno se nadam da ste dobro procenili da je sada pravi trenutak da se ukine ovo krivično delo klevete, da se izbriše iz našeg javnog poretka. Verujem da imate dobre procene da je naše društvo dovoljno zrelo i odgovorno za ovakvu meru. Pretpostavljam da smatrate da je nivo tolerancije i razumevanja na nivou koji može da istrpi nesankcionisanje klevete kao česte pojave u našem društvu. Za razliku od vas, nisam siguran da je naše društvo na onom stupnju koje može da podnese ukidanje krivičnog dela klevete. Ovo krivično delo nije ukinuto ni u Velikoj Britaniji, Engleskoj, ni u jednoj drugoj evropskoj državi na čije zakonodavstvo smo se mi kroz istoriju Srbije ugledali, da li je to Francuska, Nemačka, Austrija, Italija. Ono postoji u svim tim zakonodavstvima i očigledno, po nama, postoji potreba da i u Srbiji to krivično delo zadržimo. Smatramo da ukidanje krivičnog dela klevete bi samo proizvelo dodatne tenzije, vratilo neke tradicionalne načine rešavanja povrede časti i ugleda i obraza i kaljanja obraza, koja postoji kod nas. To bi samo prouzrokovalo dodatno širenje tenzija, netrpeljivosti i vratilo bi pravdu u ruke građanima. Samo postojanje krivičnog dela klevete deluje i preventivno na one koji smatraju da mogu ili bi posegli za tim krivičnim delom i kazna koja je novčana i kazna sama po sebi, upis da je kažnjen i da je odgovoran i da je kriv za to krivično delo, jeste satisfakcija i jeste prevencija koja je nama neophodna. U skladu sa preporukama Saveta Evrope, ovo krivično delo smo dva puta izmenili. Prvi put je ukinuta kazna zatvora za krivično delo klevete, a drugi put je ukinuto gonjenje po službenoj dužnosti za klevetu protiv državnih organa. Sveli smo klevetu samo na presudu da je taj neko ko je izvršio klevetu kriv. To je pod jedan. Pod dva, samo na novčanu kaznu koja završava u budžetu Republike Srbije, a ne kao u procesnim stvarima, građanskoj parnici, gde je to satisfakcija onoga ko je tužio. Posebnost krivičnog dela klevete ogleda se i u tome da jedino kod uvrede i klevete u celom zakonodavstvu teret dokazivanja je na tuženom, a ne na tužiocu. Stavljanjem krivičnog dela klevete u parnični građanski postupak teret dokazivanja bi bio na tužiocu. Znači, tužioc bi morao da dokaže da nije uradio ono za šta ga neko kleveti. Uzmimo za primer krivičnog dela klevete. Ja kažem da je profesor Petar Perić u svom kabinetu određenoj studentkinji predložio da će joj dati pozitivnu ocenu iz ispita ukoliko ode sa njim da popije kafu posle ispita. Ja to kažem i učinim krivično delo klevete ovim putem, preko sredstava javnog informisanja, što je još teži oblik i taj dotični profesor nema na raspolaganju mogućnost da me tuži za krivično dela klevete, iako svesnoznam da taj profesor tog dana nije uopšte bio na fakultetu i ja učinim krivično delo klevete. Profesor nema mogućnost. On može da pokrene parnicu i u toj parnici treba da dokazuje da tog dana nije učinio to krivično delo, da toj studentkinji nije ponudio polaganje ispita za uslugu da popiju kafu ili već šta drugo, da on nije uradio ništa od onoga za šta sam ga oklevetao, dok nije na meni, kao što je sada predviđeno postojećim zakonom, da ja dokazujem, ukoliko me taj dotični profesor tuži za krivično delo klevete, da je uradio to o čemu sam govorio. Velika je razlika između ta dva postupka koja se vode sada po Zakonu o krivičnom postupku i po građanskom postupku koji će se voditi, gde je odgovornost na tužiocu da dokazuje da on to nije radio, a ne ovaj koji kleveće, kako sada stoje stvari, da treba da dokaže da je on to uradio. Mislim da treba pažljivo još jednom razmotriti da li treba izbrisati krivično delo klevete iz našeg zakonodavstva. Smatramo da je još rano za to, ako to nisu uradile države u kojima je tolerancija, sigurnost na mnogo višem nivou nego što je kod nas, da treba sa tim sačekati neko drugo i bolje vreme kada će se međuljudski odnosi u Srbiji biti bolji i kada će sama svest o tim krivičnim delima biti na mnogo višem nivou, neto što je to sada. Pogotovo, imajući u vidu kada su u Srbiji čast i obraz važniji od materijalne satisfakcije koju će dobiti kroz neki parnični postupak koji jako dugo traje. Za njih je važnije da se proglasi krivim taj neko ko ih je klevetao, nego to da on dobije neku novčanu nadoknadu. Kada smo kod novčane nadoknade, kroz parnični postupak, ako uzmemo u obzir da izvršitelji, za koje predlažemo da budu zaštićeni ovim zakonom kao sudije i advokati, ako taj izvršitelj koji treba da sprovede odluku, koja je satisfakcija u parničnom postupku za onoga koga je neko kleveta, a on to ne može da sprovede, kakva je onda na kraju, satisfakcija onoga koga je neko lažno optužio da je nešto uradi. On tu satisfakciju na kraju neće ni dobiti. Za naše ljude je mnogo važnije da nisu važni iznosi i sume koje će dobiti, koje su i ovak male u odnosu na čast i ugled, koji se nekom povredi. Tako da imamo prilike i kroz amandmane i sama Vlada da razmotri da li je pravi način i trenutak da se ukine krivično delo klevete? Prosto treba obezbediti slobodu informisanja i na drugi način, a ne ukidanjem krivičnog dela klevete sa kojim smo se kroz sudsku i pravosudsku praksu, susretali na raznim nivoima, od svađe komšija do toga da klevete ima u medijima. Razmotrite još jednom. Vidim da kolege iz vladajuće koalicije su za, iz SPS i URS, da se ne briše krivično delo klevete. Pretpostavljam da će oni glasati za ovakav zakon, bez obzira na to što su u raspravi rekli da su protiv, ali većina poslanika smatra da ovo nije pravi trenutak za ukidanje krivičnog dela klevete. Ono što je takođe važno jeste ukidanje zabrane komentarisanja presude. Slažem se da tajnost podataka iz sudskog postupka ne treba da se iznosi, ali komentarisanje presude pre njene pravosnažnosti, dok je doneta samo prvostepena ili u toku same rasprave, je nešto što nije dobro. Stavlja u neravnopravan položaj sve učesnike u postupku. Onim učesnicima u postupku za koje se pretpostavlja da su materijalno imućniji, dolaze u poziciju da preko sredstava informisanja i na bilo koji drugi način mogu da zaštite sebe, da naprave medijsku klimu i kroz nju da izvrše pritisak na sam sud. To je nešto što nije prihvatljivo. Ne obezbeđuje svima njihovo Ustavom zagarantovano pravo na sud, na jednakost pred sudom i zato smatramo da treba obezbediti javnost sudskog postupka, da svi budu upoznati sa tim šta se pred sudom dešava, ali ne treba ukinuti zabranu komentarisanja presuda. Naročito ne treba dok je u toku sudski postupak i pre njegove pravosnažnosti. To je jedna mera koja može da doprinese da građani budu neravnopravni pred sudom, gde će se favorizovati oni koji su imućniji, koji mogu sebi da obezbede intervju u nekim novinama, u više novina da štampaju svoje priloge, podneske, pamflete koji će ubeđivati javnost i tako vršiti pritisak na sud. Tako da treba razmisliti o modalitetima ove mere i ukidanju ovog krivičnog dela i na drugi način obezbediti javnost u postupku. Mi iz DSS pozdravljamo s jedne strane neka krivična dela i namere predlagača Vlade da se reše pojedine situacije i normiraju pojedini odnosi i pojave u društvu kao što su korupcija, nameštanje utakmica i ublažavanje pojedinih sankcija a pooštravanje drugih. Isto tako smatramo da je prerano da se ukine kleveta, da se potpuno ukine zabrana komentarisanja sudskih postupaka i presuda i da treba malo brže poraditi na rešavanju pitanja Visokog saveta pravosuđa, mreže sudova i opšte prilagođavanje celokupnog sudskog sistema, građanima Srbije a ne EU ili nekom drugom, jer mi smo svi ovde zbog građana. Da prilagodimo naš sistem kako bi naša država bolje funkcionisala i više radila u interesu građana i obezbeđivanju njihovih prava i kroz sudske postupke. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Homen. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, gospodine državni sekretare, gospodine Ćosiću, drago mi je da danas raspravljamo o setu zakona iz pravosuđa. Jedan je zaista značajan, to su izmene Krivičnog zakona koje su relativno obimne, ne preterano velike, ali ima vrlo značajnih izmena. Tri druga manja zakona, o kojima ne bih preterano raspravljao jer su izmene minimalne, ali mislim da nemaju toliki značaj dok ne stignu obimnije izmene za ZKP u Skupštinu kao što je to ministar najavio. Tada ćemo moći detaljnije da raspravljamo o tim izmenama. Suština borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala jeste dvostruka. Pod jedan, da se kazne konkretni učinioci krivičnih dela. Znači, neko je učinio neko krivično delo iz ovog KZ ili izmenjenog KZ i taj treba da ide u zatvor. Mislim da pored lične i pojedinačne odgovornosti, postoji i jedna daleko važnija. To je generalna prevencija. Vi sa generalnom prevencijom šaljete poruku, ne samo tom učiniocu krivičnog dela, nego i svim drugima da ne čine ta krivična dela jer će za to biti kažnjeni, finansijski, oduzimanjem imovine i na kraju krajeva otići u zatvor. Zašto pominjem generalnu prevenciju, pogotovo ako pričam o izmenama KZ? Ovaj zakonik je menjan 2009. godine. Mi smo bili u ovoj skupštini sa izmenama i osnovna ideja je bila pooštravanje kaznene politike. Zašto pooštravanje kaznene politike? Zato što smo shvatili da sudovi u Srbiji imaju praksu da izriču relativno blage kazne i za najteža krivična dela, od klasičnog kriminala, od ubistava, silovanja, tako i do koruptivnih krivičnih dela. U tom smislu bih detaljnije govorio o izmenama ovih zakona koji se tiču izmena kaznene politike. Ovaj zakon podseća vrlo na predlog zakona koji smo još u januaru kao prethodna Vlada uputili ovoj skupštini. Ima dosta dodirnih tačaka, ali ima i određenih noviteta. Ne želim danas samo da kritikujem, želim i da pohvalim određene stvari u ovom zakonu koje su urađene na principu evropskih integracija, odnosno usklađivanja sa konvencijama Saveta Evrope. Kada to govorim pre svega mislim na pitanje terorizma koje je dobro regulisano, odnosno dela vezana za terorizam. Dajem podršku ukidanja krivičnog dela klevete. Postavljam pitanje ministru i voleo bih da mi odgovori zašto nije isto urađeno i sa krivičnim delom uvrede jer je to bilo jedno od pitanja koje je nama postavila Evropska komisija, pa da vidim zašto je takav stav zauzet i zašto nije obuhvaćeno i jedno i drugo ukidanje? Što se tiče drugih stvari u zakonu, ima ih niz dobrih. Tako na primer zločin iz mržnje, to su neke stvari koje zaista treba da se podrže. Ono što me najviše zanima i što mi lično pravi najveći problem to je nekoliko izmena koje smatram da putem amandmana koje smo podneli, imaćete prilike da ih pogledate. Neki su jednostavni, da se brišu predložene izmene, a drugi malo proširuju postojeća krivična dela. Ako budete imali razumevanja nakon ove šire diskusije i objašnjenja, možda postoji mogućnost da u tom kontekstu podržimo ovaj zakon. Ono što mi je ključ je zabrana ublažavanja kazne ispod zakonskog minimuma koji sada brišete iz zakona. Moram da kažem narodnim jezikom, da ne pričam preterano stručno, zakonom je predviđeno, izmenama iz 2009. godine za određena najteža krivična dela se ne može izreći kazna ispod zakonskog minimuma. Ilustrovaću i biću vrlo jednostavan. Na primer krivična dela silovanja, krivična dela pedofilije, to su dela za koja smo smatrali da ne bi smela da se izrekne kazna ispod minimuma, jer nema olakšavajućih okolnosti za tu vrstu krivičnih dela. To je bila osnovna ideja. Bili smo u situaciji, analizirajući kaznenu politiku da se za krivično delo silovanja izriče kazna od šest meseci zatvora pa čak uslovna kazna, a to ministarstvo vrlo dobro zna jer ima kompletne analize koje smo mi radili. Apelujem i predložili smo takav amandman da se ovo ni u jednom slučaju ne izbacuje iz zakona, jer smatramo da su ta krivična dela daleko opasnija od bilo kojih drugih krivičnih dela, pa čak i od krivičnih dela korupcije. Napad na život i telo, ubistvo i silovanje je nešto najteže što nekom može da se dogodi. Mislim da takva dela moraju da imaju posebnu zaštitu, a ovo je jedina garancija da će zaista biti izrečena adekvatna kazna. Tu se pored toga nalazilo i trgovanje drogom, ali kažem, za mene su prioritet ove dve vrste krivičnih dela, jer gledajući istoriju, gledajući analizu, zaista su vrlo blage kazne bile i za pedofile i za silovatelje, a mislim da to ide samo u korist ministarstva, u korist Vlade, jer vodite računa da su takvi slučajevi praćeni medijski, da ćete uvek imati problem kad sud izrekne blažu kaznu, a to će vam se vrlo često dešavati. Druga stvar koja mi je izuzetno važna u zakonu je kada je u pitanju ugrožavanje sigurnosti. Svedoci smo prethodnih godina da je bio veliki broj napada i pretnji na novinare. Nemam ništa protiv da se ovde izbriše deo koji se odnosi na političare, deo koji se odnosi na poslanike, ali postoji jedan amandman kojim smo mi proširili, o kojem će verovatno neki poslanici još kasnije pričati, a to je da obavezno ostane ovo delo ugrožavanje sigurnosti novinara, jer smo svedoci da organizovane desne grupe imaju praksu i na taj način pokušavaju da izvrše pritisak na novinare. Postoje određena suđenja u toku koja idu po ovom stavu 3. Bojim se da će ta lica biti puštena na slobodu kada mi ovo izglasamo, a to je manje bitno. Bitno je da smatram da nećemo imati adekvatnu zaštitu novinara. Vi znate da su novinarska udruženja tražila nešto drugo, što smo mi smatrali da ne može lepo da se definiše, a to je da imaju status službenog lica, jer po toj definiciji onda bi urednik naređivao novinaru, pa bi morao da poštuje šta će da piše. Ovo je bio jedini način zaštite da se kroz ugrožavanje sigurnosti doda jedan kvalifikovan oblik za novinare. To apelujem i mislim da bitno ne remeti zakon da tako nešto ostane u zakonu. Treća stvar izuzetno važna, a vezana je i za ovo što se desilo pre dva dana, ubistvo policajca i mislim da tu isto nema razloga da se tu ublažava kaznena politika. To su krivična dela vezano za držanjem i nošenje oružja. Mi smo tu predvideli vrlo stroge kazne, od dve do 12 godina, ali ne slučajno, jer sa kaznom od dve do 12 godina vi sa jedne strane određujete nadležnost suda. Znači, Viši sud odlučuje, što je bilo izuzetno važno. Sa druge strane, nemate mogućnost izbrisanih uslovnih osuda. Bojim se, kada sada pričamo o nošenju oružja bez ikakve dozvole, da će kao i do sada od ovih izmena zakona najveći deo biti uslovnih kazni. Lica koja su ubila policajca pre dva dana, oni su bili naoružani, oni su nosili pištolje. Šta to olakšava i policiji i tužilaštvu? Vama je dovoljno da lice koje ima podeblji dosije zaustavite na ulici kao policajac, samo što mu nađete oružje u kolima, on ide najmanje dve godine u zatvor, od dve do 12 i vi ozbiljan broj kriminalaca koji možda još nisu učinili krivično delo, ali imaju nameru, pripremaju se nošenjem oružja, sklanjate sa ulice. Nema nikakvog razloga da se kod ovog krivičnog dela ublažava kazna. Mogao bih da se složim oko stava 2, gde ste za lica koja već imaju dozvolu za držanje, prošla su određenu vrstu kontrole, ne zna nošenje, da se ide sa ublažavanjem kazne. Da ste to predložili, imali bi razumevanja. Treba da vidimo da li postoji mogućnost da se tu uradi neka redakcija amandmana ili izmena, ali mislim da ovo zaista treba da razdvojite. Lica koja bez ikakve dokumentacije nose oružje, ne nose zato što vole da nose oružje, svesni su zatvorske kazne, to su kriminalci. Konkretan slučaj je ubistvo policajca. Apelujem, ako postoji mogućnost, da ćete puno pomoći policiji u njenom radu, tužilaštvu u olakšavanju gonjenja za ova dela, ako se ovaj amandman izdvoji. Konačno, nešto gde nemam konačnog rešenja. Tu imam jedno pitanje za vas, gospodine ministre, više da mi date objašnjenje. To je u pitanju član 359. zloupotrebe službenog položaja. Prethodnici su dosta pričali. Svima je jasno da se briše "odgovorno lice", da ono prelazi u novi član. Moje pitanje je – da li ste sigurni, jer mislim da nije tako, da je ova izmena dovoljna u smislu preporuka GRECO, grupa zemalja za borbu protiv korupcije Saveta Evrope. Oni su nama dali 15 preporuka. Pet se tiču koruptivnih krivičnih dela, 10 finansiranja političkih aktivnosti. Tih 10 se odnosi na Zakon o finansiranju političkih stranaka, a ovih pet se odnosi upravo na koruptivna krivična dela. Smatram da nije dovoljno i da nisu obuhvaćene sve neophodne izmene. Zašto ovo pričam? U suprotnom, ako sam ja u pravu, vi ćete negde u narednih šest meseci opet biti u Narodnoj skupštini i moraćemo da radimo dodatno usaglašavanje zakona. Ali, to meni nije ključni problem. Ključno pitanje je sledeće – šta se dešava sa postupcima koji su u toku? To pitanje sam pokušao i sa advokatima koji su ozbiljni krivičari da konsultujem, da vidim. Šta je epilog? Mi kad ukinemo kao Narodna skupština član 359. stav, deo koji se odnosi na odgovorna lica, da li ta lica izlaze na slobodu? Da li postoji mogućnost da se prekvalifikuju na novo delo? Problem je što će novo delo tek stupiti na snagu, ono nije postojalo u vreme kada je izvršeno krivično delo. Prema nekoj analizi koju smo mi radili, nekoliko stotina lica optuženih za najozbiljnija koruptivna krivična dela je obuhvaćeno pojmom odgovorno lice. Da li će sva ta lica izaći na slobodu? Da li će advokati moći da ističu prigovore? Znači, moje pitanje je suštinski, ne želim da dajem rešenje u ime suda, na kraju krajeva, Apelacioni sud će zauzeti neki stav, da li ste konsultovali Republičko javno tužilaštvo, Specijalno tužilaštvo? Da li imate spisak tih lica, broj tih lica i da li su vam dali odgovor kako će postupati? Jer, od nekog Karića, pa do svih ostalih koji su optuženi za zloupotrebu službenog položaja, pa i do Miškovića koji će biti ili jeste, nije ni bitno, bi bili automatski oslobođeni. Nije svrha borba protiv korupcije, organizovanog kriminala da se lica hapse, a da se ne procesuiraju, jer prava je poruka ako nađemo dovoljno dokaza da završe u zatvoru, odnosno oduzme imovina, sve ono što jeste svrha sudskog suđenja i na kraju krajeva, da ne prejudiciram, da budu oslobođeni, ako nema dovoljno dokaza. Znači, moje pitanje je vrlo ozbiljno pitanje. Ako ovo izglasamo, šta će se desiti sa nekoliko stotina slučajeva koji su u toku? Podsetiću još jednu stvar. Pretpostavljam da je daleko lakše da optužnica nije podignuta, da je istraga, ali postoje slučajevi da je donesena prvostepena presuda, a druga nije. Zaista, tu treba konsultovati sud, da neko kaže kako će postupati, jer najgora stvar je da sva lica optužena za ozbiljnu korupciju u zemlji izađu na slobodu. To su mi onako tri suštinska pitanja. Ako bih dobio odgovor na ova pitanja i ako bi imali razumevanja da se ovi amandmani usvoje, mislim da bi zaista mogli ovaj zakon da prihvatimo. Postoji još niz nekih stvari, ali mislim da nisu od suštinskog značaja. Na kraju, želim samo da zamolim jednu stvar, a slušali smo poslanik kako govore i iz SNS i iz DSS, moja molba je da ne dajemo olake kvalifikacije o radu prethodnika. To će sa naše strane da izazove replike, a mislim da je suština našeg rada, makar večeras, da se vrlo konkretno, kao što sam ja govorio, koncentrišemo na zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Hvala. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, SPO i DHSS se kod ovako bitnih pitanja ne bave politikanstvom, demagogijom, niti populizmom. Mi želimo da u najkraćem, zarad onoga što čeka ministra, a zna kakvo je nasleđeno stanje, i mi ćemo dati ocenu nasleđenog stanja, u najkraćem reći da do 2000. godine kod nas nije postojao pravosudni sistem. Pravosuđem su se do tada bavile, narodni rečeno, žene bogataša i kriminalaca i smatralo se za sudije du su to nesposobni muškarci koji su tada bili u pravosuđu. Dostojanstvo pravosudnih profesija i pravosuđa i početak reformi počinje od gospodina Vladana Batića, koji je ispunio predizborno obećanje tadašnje koalicije DOS, vratio u velikoj meri dostojanstvo i čast sudskoj profesiji i podigao plate za tadašnjih neverovatnih 1.000 maraka. Međutim, mnogo izmena krivičnog zakonodavstva koje su usledile posle toga uglavnom su bile izmene slične onima o kojima danas raspravljamo. To su uglavnom bile izmene koje su imale dobru nameru. Većinski su rešenja bila dobra, ali bilo je i onih rešenja, kao što je i sa ovim izmenama Krivičnog zakonika, koja su manjinski loša i koja sigurno uz određenu popravku i prihvatanje amandmana koje je podnela i naša poslanička grupa mogu dobiti prelaznu ocenu. Neću se preterano baviti prošlošću, ali treba da znamo da je 2000. godine Srbija imala potpisanih samo nekoliko konvencija o ljudskim pravima. Danas, 2012. godine su potpisane skoro sve međunarodne konvencije o ljudskim pravima i kada pričamo o pravosuđu, posebno o krivično-pravnoj materiji, čini nam se da pored položaja sudije, tužioca, policije, izmene normative, mi treba u prvom redu da imamo pred očima našeg građanina koji sutra može doći pod udar krivičnog zakonodavstva. Pre nekoliko godina, čini mi se za vreme mandata ministra Stojkovića, da je bilo oko 30 raznoraznih izmena i dopuna krivičnog zakonodavstva. Kada su nastale zadnje promene 2009. godine, imali smo situaciju o kojoj je gospodin Homen delimično pričao, o kojoj je, čini mi se, možda 70% ili 80% lica koja su izvršila krivična dela razbojništva su dobila kaznu ispod zakonskog minimuma. Slična je situacija bila i sa onima koji su dilovali drogu, kao i sa razbojnicima i sa pedofiličarima. Imali smo situaciju da je jednom vladiki zastareo krivični postupak zbog seksualnog zlostavljanja maloletniku, drugom vladiki zbog pedofilije, da je Marku Miloševiću zastareo krivični postupak zbog nasilničkog ponašanja i da su pravo, pravda i pravično suđenje u razumnom roku su bili dalek san našeg naroda. U međuvremenu je poboljšan položaj i pravna sigurnost naših građana i oni danas mogu dobiti, u pogledu zaštite ljudskih prava, i međunarodnu pravnu zaštitu. Ono o čemu želim da govorim je da SPO–DHSS nisu verovale, posle svojih velikih nastojanja da Srbija 2012. godine ne bude ovakva kakva je danas, moram reći da nismo zadovoljni dostignutim stepenom krivično-pravne sigurnosti i normativima. Sigurno je da ovo što se sada dešava podseća na ono što se dešavalo sedamdesetih i osamdesetih godina u Italiji, kada je Italija donela, čini mi se, preko 160 izmena i dopuna krivičnog zakonodavstva u tadašnjoj borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala. Kada se ta borba privela kraju, Italija je ušla u jedno stabilno doba protiv korupcije i kriminala. Reći ću vam nešto što danas, čini mi se, malo ko da je rekao u ovoj sali. Jedan od osnovnih uslova za dobru i organizovanu borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala je borba protiv korupcije i kriminala u samom pravosuđu. Ako imamo statistiku kakvu imamo, ona je crna, onda ne možemo reći za izmene krivičnog zakonodavstva i za one reforme koje su usledile 2009. godine, ne želim o njima da pričam samo o hvalospevima, da su bile katastrofalne. One su bile apsolutno nužne. Mnoge sudije i tužioce koje ste sada vratili na posao, čuli ste sigurno dosta komentara – gde nam vratiste ove. Prema tome, isuviše je ozbiljna tema da bismo o njoj tek tako olako pristupili. Ono što SPO–DHSS interesuje je – zašto uslovni otpust ide po automatizmu, gde je sudija apsolutno referent i gde mora, po ispunjenju određenih uslova, da donese odluku o uslovnom otpustu? Zašto se ograničava prava da advokati budu branioci mnogim predmetima? Mislim da će kleveta, bez obzira na nalog Evrope i evropske komisije, uneti organizovani haos u našem i onako nestabilnom društvu. Isto mislim i za komentarisanje sudskih odluka. Mislim da nije dobro pozivati na odgovornost onoga ko je prijavio mito, jer smo po stepenu korupcije u zdravstvu četvrta zemlja u svetu. Sporno je rešenje oko zloupotrebe službenog položaja. Mislim da će neplaćanje doprinosa za zdravstveno osiguranje… (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Čikiriz.) Završavam. … dovesti u situaciju da će sva odgovorna lica, pre ili kasnije biti krivično odgovorna. Na kraju želim da kažem, kada razmotrite naše amandmane, SPO-DHSS će, u veoma konstruktivnoj i argumentovanoj raspravi, doneti konačnu odluku da li će podržati ovaj zakon. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Dame i gospodo, kontekst u kojem raspravljamo o četiri predloga izmena i dopuna zakona, može se sa malo blagog cinizma opisati rečima – ko god želi da komentariše ove predloge izmene i dopune zakona kao doprinos reformi pravosuđa, kleveće ove zakone. Dobro je ako je kleveta izostala, pošto tri od četiri zakona koji su pred nama imaju po jedan član, koji su sasvim minimalni i tu je ministar potpuno u pravu kada je rekao da su minimalni i neophodni više tehnički. Prvi je Predlog zakona o izmenama Zakona o krivičnom postupku. Taj predlog zakona ima ukupno tri člana, od kojih jedan govori o stupanju na snagu, a dva, da se reči "15. januara 2013. godine", zamenjuju rečima "1. oktobra 2013. godine". To je sve što piše u ovom zakonu. Zato tvrdim da je kleveta svaka opaska koja govori o doprinosu reformi pravosuđa ili reformi Zakona o krivičnom postupku. Drugi zakon koji je pred nama je Predlog zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu, koji takođe ima tri člana, od kojih jedan govori o stupanju na snagu. Prvi govori o tome da se dodaje član koji govori o stupanju zamenika javnih tužilaca na stalnu funkciju, jer su izabrani na tri godine, legitimno i legalno od ministarstva, ali je ponovo zaista klevetanje tvrdnja da ovo na bilo koji način doprinosi reformi pravosuđa, jer postoje načini da se to drugačije reši. Jedno od rešenja je da se istovetan član odnosi i na Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama. Ima tri člana. Jedan je kada stupa na snagu, a druga dva, jedan najavljuje član kojim se određuje da sudije koje su izabrane na tri godine, stupaju na stalne funkcije. Kontekst je da mnogobrojna, vrlo često argumentovano, s moje strane vrlo pažljivo slušana kritika reforme pravosuđa, sa vrlo bučnim i gromoglasnim najavama da će se, čim pre, ispraviti sve greške ili krenuti sve iz početka, pokazuju da, ili se nije mislilo ozbiljno kada se reforma pravosuđa kritikovala, ili se nema predlog za bolje od onoga kakvi su propisi koji propisuju i opisuju pravosuđe trenutno i kod nas. To ova tri zakona, od četiri, vrlo jasno govore, bez obzira koliko napora ulagali da kažemo – slušaj me šta govorim, ne gledaj šta radim. Zakoni su pred nama i svako onaj ko želi da ova tri zakona, sa ukupno osam članova u sva tri, da predstavi kao popravak reforme pravosuđa ili prilog za borbu protiv korupcije, kleveće. Zato je dobro da ta kleveta bude izbačena iz zakona. Zakon koji je pred nama i koji je zaista ozbiljan za raspravu jeste Krivični zakonik. Na početku ću reći šta smatram dobrim kao predlog i što sam već imala kao informaciju, s obzirom na jedan deo ovih odredbi koje su u Predlog zakona pisane još januara ove godine. Dakle, dodatni članovi koji definišu krivično delo terorizma, članovi koji definišu dogovaranje ishoda takmičenja, članovi koji definišu zloupotrebe u vezi sa javnim nabavkama. Ono što je ostalo za dilemu, za mene je dilema koja se utemeljila praktično tokom ove rasprave jesu članovi kojima se ukida kleveta. Ako suviše veliki broj poslanika ima dilemu o tome da li taj član Krivičnog zakona treba ukinuti ili ne, onda sam sklonija tome da podržim amandmane narodnih poslanika, ko god ih podneo, kojim ovo delo ostaje u zakonu, jer ne treba popravljati ono što nije pokvareno. Da postoji čista i jasna slika i argumentacija zašto ga treba ukloniti, podržala bih, ali suviše je argumenata i suviše se dilema čulo. Lično sam, do slušanja ove rasprave, bila sa argumentacijom u ubeđenju da krivično delo klevete ne treba da postoji u našem zakonu, bez obzira koliko teško bilo izboriti se sa klevetama i sa atmosferom klevetanja na bilo koji drugi način, osim da pripišeš. Ali, to je napredak, uvek je to teško. Ono što je ostalo bez odgovora je promena čuvenog člana 359, koji je bio tema Evropske komisije i izveštaja, dakle, o zloupotrebi službenog položaja. Zanimalo bi me da ministar nama jasno i glasno kaže – šta je zamerka Evropske komisije i šta je preporuka? Ovo što smo čuli, ne slaže se sa onim da znamo da je rekla Evropska komisija. Na koji način će biti primenjivan član 359. o zloupotrebi službenog položaja? Na kraju, član 13. izmena i dopuna Krivičnog zakona, koji se odnosi na član 138. na koji sam podnela amandman, taj član se odnosi na ugrožavanje sigurnosti lica. Predivđeno je da se treći stav tog člana koji se odnosi na predsednika Republike, narodne poslanike, predsednika Vlade, članove Vlade, sudije Ustavnog suda, javnog tužioca, zamenika javnog tužioca i lica koja obavljaju poslove od javnog značaja u oblasti informisanja, u vezi sa poslovima koje obavlja. Dakle, ko god preti ovim licima, kazniće se zatvorom od jedne do osam godina. Ovim članom se predviđa brisanje. Uveden je uz sugestije stručne javnosti i novinara. Ostaje dilema, da li da se briše ili ne i vidim da kod raznih poslanika ta dilema postoji. Dakle, sa istom argumentacijom, kao u slučaju klevete, pošto je očigledno da nije dovoljno domišljeno, promišljeno i odluka doneta, podržaću amandmane drugih poslanika koji traže da se ovaj treći stav u članu 138. o ugrožavanju sigurnosti ostaje. Amandman koji sam podnela na isti član je amandman kojim se dodaje da ugrožavanje sigurnosti nekog lica pretnjom ili napada na život, a odnosi se napripadnike MUP da će se kazniti kaznom zatvora od 10 do 20 godina. Ovo je treći put da ja pokušavam u Krivični zakonik da unesem odredbe koje se tiču pripadnika MUP i policajaca svih sektora unutar ministarstva, žandarmerije zbog toga što smo dovoljno dugo svedočili pogibijama policajaca na dužnosti i svedočili smo takođe upisivanju njihovih imena u mermer, posthumnih plaketa i svemu onome što svaka država treba da radi, ako joj je do sopstvenog ponosa i kolektivnog sećanja na one koji hleba jedu od toga da život rizikuju za sigurnost drugih. Dužina tog spiska imena urezanih u kamen govore o nemaru države, o nehatu države da zaista zaštiti one koji svoj hleb zarađuju štiteći druge. Zbog toga ovaj moj amandman u članu 13. kojim se menja član 138. Molila bih sve poslanike za podršku da ovaj amandman postane sastavni deo člana 13. Time ćemo poslati jasnu poruku kako želimo zauvek da pamtimo one koji su položili život zato što su odlučili da se bave zaštitom drugih, tako isto da na sebe uzimamo obavezu da ćemo skratiti spisak onih koji svoj život u budućnosti treba da poštede zbog svoje porodice,zbog sebe samih, zbog svih nas, obavljajući poslove zaštite drugih. Sa nadom da ću imati razumevanje kod ministra i kod svih nas, narodnih poslanika, zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, državni sekretaru, dame i gospodo narodni poslanici, jedan mladić imao je tek 27 godina, samo je radio svoj posao, čuvao je ustavni poredak ove zemlje. Bio je vitez policijskog poziva. Heroj Miroslav Stamenković juče je ubijen vršeći svoju dužnost u Vlasotincu. Očekivao sam da današnja sednica počne minutom ćutanja za tog hrabrog čoveka. Molim vas da u ponedeljak tu nepravdu ispravimo. Takođe, apelujem na vas gospođo predsedavajuća da predsednika Narodne skupštine zamolite da svi narodni poslanici potpišu inicijativu da taj hrabri čovek bude odlikovan najvišim odlikovanjem. Apelujem i na vas gospodine Selakoviću da Vlada takođe potpiše tu inicijativu. Da to ne bude inicijativa Srđana Milivojevića, DS, već cele Narodne skupštine, Vlade ove države, da bismo poslali jasnu poruku da država vodi računa o tim ljudima. Takođe, apelujem na vas gospodine Selakoviću da sledeći put kada pripremate izmene Krivičnog zakonika da u taj Krivični zakonik ubacite krivično delo da je ubistvo policajca na dužnosti krivično delo za koje je zaprećena kazna zatvora od 40 godina i gde nema amnestije, abolicije i pomilovanja. U protivnom, ako imamo amnestiju za ljude koji zapaljenu baklju guraju žandarmu u usta, šaljemo vrlo lošu poruku kriminalcima sa svih meridijana dođite u Srbiju, ovde se takvo ponašanje ne sankcioniše. Kada već govorimo o krivičnom zakonodavstvu, čuli smo neke primedbe da nije dobro da se menjaju krivični zakonici i da česte promene krivičnih zakonika dokazuju da jedna država nije demokratska. Mišljenja sam da krivično zakonodavstvo nije jedna statična kategorija, jer potrebe savremenog društva, potrebe nameće tranziciono društvo, kakvo je Srbija, koje teži obračunu sa organizovanim kriminalom i korupcijom, koje se susreće svakog dana sa gotovo brutalnim zloupotrebama i zapanjujućim nasrtajima društvene norme, zahteva da se Krivični zakonik menja. Predlažem da u sledeći Krivični zakonik unesete dva nova krivična dela. Jedno je kupovina akademskih zvanja radi podizanja ugleda kandidata na izborima, a drugo je uznemiravanje javnosti u toku izbornog procesa iznošenjem neistinitih izbornih rezultata i lažnim prijavljivanjem izborne krađe. Treba predvideti da ta dva krivična dela ne mogu da zastare, da stalno stoje kao hipoteka onim ljudima koji posegnu za takvim merama političke utakmice. Naravno, imam još neke primedbe, suštinske i konkretne primedbe, na predložene izmene Krivičnog zakonika. U članu 4. Predloga zakona predviđa se obaveza, podvlačim, suda da izrekne uslovni otpust nakon izdržane dve trećine kazne. Sada pitam – kako ćemo mi uticati na međunarodni krivični tribunal za bivšu Jugoslaviju da našim državljanima omogući služenje kazne u Srbiji sa ovakvom odredbom? Razumem zašto neki ne vole Vojislava Šešelja i žele da se ne vrati u Srbiju, ali ne razumem zašto ne volite ostale haške optuženike. Neki od vas su ih lepo branili na onim mitinzima. Sećate se kako ste gledali iza bine kako gori američka ambasada, a onda ste posle par meseci trčali da se rukujete sa tim ambasadorom. Znate, mislim da je lepo što gospodin Selaković hoće da poseti haške optuženike. Red bi bio da to uradi i ministar odbrane. Ministar odbrane, gospodin Vučić, mora da poseti … (Predsedavajuća: Gospodine Milivojeviću, vratite se na temu.) Ovo je tema gospođo. Ukidamo, uvodimo uslovni otpust i sprečavamo ljude koji robijaju po belom svetu da se vrate u Srbiju. Ovim Krivičnim zakonikom, ovim izmenama, očekujem da gospodin Aleksandar Vučić poseti Vojislava Šešelja u Hagu. Onako ga je lepo ispratio, lepo je govorio na ispraćaju, valjda će kada ga budu puštali, kao što su Gotovinu vraćali, da i on ode po njega. Imam još nekoliko primedbi kada je reč o ovom Krivičnom zakoniku. Razumem da neki ne vole Vojislava Šešelja, ali što ne volite Aleksandra Vučića. Čekajte, pa vi predviđate u članu 13. brisanje stava 3. (Marko Atlagić, sa mesta: Đilas.) Nije sramota izgubiti izbore od Đilasa. Vučić je izgubio izbore od Đilasa. U članu 13. je predviđeno brisanje stava 3. člana 138. Krivičnog zakonika koji predviđa da je kvalifikovani oblik krivičnog dela ugrožavanje sigurnosti ukoliko je oštećeni predsednik Republike, narodni poslanik, predsednik Vlade, ministar. Kome prete ovoga trenutka u Srbiji? Gospodinu Aleksandru Vučiću i to mu svi prete. Pre par dana smo bili svedoci konferencije za novinare ovde. Još uvek osećam miris vazelina koliko ste ga dobro branili. (Predsedavajuća: Gospodine Milivojeviću, molim vas da se dostojanstveno ponašamo.) Ako govorimo o zaštiti nosioca najviših pravosudnih funkcija, nismo mi čeda iz "Obraza" koja su pre neki dan pretila sudijama Ustavnog suda. Ne možete da hranite krokodile, a onda se jednog dana probudite i krokodil vam ogrize ruku i na koga ste ljuti? Na krokodila, na sebe. U ovoj zemlji imamo situaciju da je Apelacioni sud ukinuo presudu vođi "Obraza", da je Apelacioni sud prepolovio kaznu ubicama Brisa Tatona, da je Apelacioni sud ukinuo presudu konzulima u Njujorku, da je Apelacioni sud ukiniuo presudu Ivanu Bogdanov, da je Apelacioni sud oslobodio vođu "Alkatraza", da je Apelacioni sud oslobodio Marka Miloševića, da su oslobođena lica koja su palila ambasadu SAD i koja su osuđena na godinu dana zatvora za krađu jakne i rukavica, da je Ustavni sud odbranio predlog tužilaštva da zabrani Srpski narodni pokret – Naši 1389, da je Apelacioni sud ukinuo presudu za napad na džamiju, da je Apelacioni sud smanjio za šest godina kaznu silovatelju iz beogradskih liftova, da je ukinuo presudu napadačima na Teofila Pančića, da je smanjio kaznu Mihalju Kertezu za iznošenje para na Kipar, da je oslobođen Marko Milošević optužbe za prebijanje članova "Otpora". Sada vas pitam, u trenutku kada su te desničarske organizacije pre dva dana organizovale miting u Beogradu, gde vas napadaju zbog politike prema Kosovu, gde kažu, citiram njih, ne sebe …
Gospodine Milivojeviću, molim vas vratite se na temu dnevnog reda, malo ste preširoko otišli.
Ne znam šta je ovo, ako nije tema.
Nije.
Gospođo, mi imamo desničarske organizacije koje tetošite i puštate ih da kažu ...
Gospodine Milivojeviću, pošto sam vas dva puta upozorila, sledeći put ću vam izreći opomenu.
Kazaću vam ponovo o čemu govorim, da bismo se razjasnili. U članu 13. stav 3. člana 138. Krivičnog zakona predviđa se da se ukida kvalifikovani oblik krivičnog dela ugrožavanja sigurnosti, ukoliko je oštećeni predsednik Republike, narodni poslanik, predsednik Vlade, ministri, sudije Ustavnog suda. Vas podsećam, gospođo Kovač, ako niste čuli, članovi "Obraza" su na smrt osudili sudije Ustavnog suda. Članovi "Obraza" i desničarskih organizacija su pre neku noć prodefilovali gradom Beogradom i kazali preteće poruke Aleksandru Vučiću, Tomislavu Nikoliću, Ivici Dačiću ... (Marko Atlagić, s mesta: Ovo nije tema.) Kako nije tema? Da li treba ja da branim vašeg šefa stranke, kada vi nećete?
Molim vas, nemojte dobacivati govorniku.
Da li ste čuli šta su vam kazali, da ste skuplje platili diplomu nego što ste prodali Kosovo?
Gospodine Milivojeviću, nemojte tako da se obraćate poslanicima.
Ovde se čulo nekoliko pitanja. Imali smo pitanja nekih mojih kolega poslanika - zbog čega mi radimo subotu i zašto sednica Skupštine u subotu sa ovom temom? Ja ću vam odgovoriti zašto radimo u subotu. To je isti model onih vlastodržaca koji su 1999. godine od Kosova i Metohije napravili najveći američki nosač aviona ...
Gospodine Milivojeviću, izričem vam opomenu.
Hvala lepo. Boli istina, razumem tu bol, ali tek će da boli, ne brinite ništa. Dakle, to su isti ti ljudi koji hoće da nam skrenu pažnju na kriminal i korupciju i ne sme da se govori ni o čemu drugom, sem samo o tome. Moram da vas pitam, ko vama, gospodo, piše ove zakone? Prošli put vam je Zakon o amnestiji pisao otac koji je hteo da amnestira svog sina. Sada razumem ko vam piše zakone, ali me zanima ko vam diktira te zakone. Da li vam možda zakone diktiraju isti oni ljudi koji su poznati organima gonjenja i čekaju na suđenje u zatvorima, iz istih onih kriminogenih struktura koji čekaju prvu dividendu? Jer, niste dobili besplatnu podršku u zatvoru, najveći broj glasova ste dobili u zatvorima. Valja se razdužiti sada kod darodavaca i sponzora. Da vam kažem, vi ste imali i te kako prilike da se pokažete kao borci protiv kriminala i korupcije, ali ovim zakonikom vi otimate mač pravde iz ruku Aleksandra Vučića i crtate mu metu na leđa. Onda ćete ovde da držite konferencije za novinare i onda ćemo morati mi iz DS da ga branimo od nasrtaja desničarskih organizacija. Došao je izgleda trenutak da se svi zapitamo do kada ćemo hraniti te krokodile koji će nasrtati na naše društvo? Jednog dana ćete se probuditi bez ruke koja hrani krokodile, a mi bez države Srbije. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Hvala na ovako iscrpnom izlaganju, ali posle svega postavlja se samo jedno pitanje – ko izabra sve te sudije Apelacionog suda, koje su oslobodile i donele takvu presudu? Ko izabra te sudije Ustavnog suda na koje se sada žalite? Da li ih je možda postavila sadašnja Vlada? Znate, kada hoćete nešto da reformišete, morate da budete bolji od onoga koga želite da reformišete.
Ministre, molim i vas da se vratite na temu.
Kada je reč o članu 138. i brisanju stava 3, bilo bi dobro da se osvrnete na ono što je u uvodnom izlaganju i pomenuto, a to je – kako je moguće da je za ugrožavanje sigurnosti lica pobrojanih u stavu 3. predviđena oštrija kazna nego za pokušaj ubistva? Da li tu ima neke logike? Druga stvar, zaista poštujući ljude koji dobro rade svoj posao u javnom interesu, po kom osnovu ćete izdvojiti samo jednu struku, a nećete, recimo, lekare inećete, recimo, montere Elektroprivrede Srbije koji idu nekome da iseku struju zato što godinama ne plaća taj račun? Nećete, recimo, taksiste, gde smo takođe imali takve slučajeve ubistva. Svaka struka će sa punim pravom tražiti da nađe svoje mesto tu. Kada govorimo o primeni zakona, to je već nešto za šta su odgovorni sudovi. Zaista je istina, postoji tendencija jedne blage kaznene politike. Da li ćemo je mi pojačati time što ćemo propisivati drakonske kazne koje niko neće primenjivati? Dame i gospodo narodni poslanici, nezavisnost pravosuđa se na prvom mestu ogleda u nezavisnosti sudije u njegovom slobodnom sudijskom uverenju kada donosi presudu, a tu je vezan isključivo zakonom.
Hvala. Reč ima gospodin Stefanović, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, član 116. Poslovnika. Dakle, pravila koja se odnose na narodne poslanike odnose se i na sve druge učesnike u raspravi. Ministar Selaković povišenim tonom se obraća poslanicima direktno, pokazujući izrazitu nervozu bez ikakvog razloga. Red na skupštinskoj sednici vodite vi, a ne ministar. To je prva stvar. Ako je naš poslanik, bilo ko od nas u nečemu pogrešio, vi ćete se postarati da to ispravite. Vi možete da ga opomenete, kao što ste učinili, ali mi ovde da ne znam koji put, doduše ne od ministra Selakovića, doživljavamo da članovi Vlade ovde samo što ne mlate prstom prema nama, mislim da morate da nas zaštitite. Vrhovni savet sudstva je birao te sudije. Nije ih birala ni Vlada, nije ih birala nijedna stranka i nema niko pravo da ove insinuacije više najnormalnije iznosi u ovom domu. U jednom momentu najzad moramo s tim prestati, zato što je to upravo ono, između ostalog, protiv čega se bore i najavljene mere u promeni ovih zakona, pa ne može ni jedan ministar, pa ne može niko, ni vladajuća većina, da neprekidno iznosi te stvari i da to prolazi najnormalnije u ovoj Skupštini kao data istina. To nije istina. Kao što reagujete možda prema našem poslaniku, trebali ste reagovati i ranije prema drugim poslanicima koji su mnogo netačnih stvari iznosili o čitavoj jednoj partiji, o njenim članovima, na najnormalniji način. Da je neko upropastio nešto, uništio nešto, izvolite dokaze, tužilaštvo, imate sada i Robes Pjera i Eliota Nesa, pa izvolite. Hvala.
Hvala. Imajući u vidu član 116. Poslovnika, naravno da sam opomenula gospodina Selakovića i zamolila ga da se vrati na temu. Reč ima gospodin Srđan Miković, po povredi Poslovnika.
Javljam se u vezi članova 27. i 109. Na osnovu člana 27. vi ste dužni da se starate o primeni Poslovnika, a na osnovu člana 109. opomena se izriče narodnom poslaniku koji, i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine, govori o pitanju koje nije na dnevnom redu. Iz svega sam zaključio da je očigledno ova opomena po vašem stavu izrečena navodno zato što se poslanik nije držao dnevnog reda. Činjenica je da je i posle vašeg upozorenja ministar Selaković odgovarao upravo na te teme koje su pokrenute od strane poslanika Milivojevića. Cela diskusija gospodina ministra odnosila se na dnevni red, kao što se odnosila i diskusija gospodina Milivojevića na dnevni red. Ništa van dnevnog reda, nego samo u okviru dnevnog reda. Zbog toga smatram da ste povredili i član 27. i član 109. po pitanju izricanja ove opomene. Pre svega, dužnost je predsedavajućeg Skupštine da se stara o primeni Poslovnika, a ne da na bilo koji način ometa poslanika da se svojim rečima izjašnjava o materiji koja je predmet predloga zakona. Ova materija je predmet samog predloga zakona i član 138. i sve što je bilo u diskusiji gospodina Milivojevića. U tom smislu smatram da ste povredili Poslovnik.
Gospodine Mikoviću, smatram da nisam povredila Poslovnik, s obzirom da sam postupila upravo u skladu sa članom 109. stav 1. tačka 3. Posle moja dva upozorenja da se gospodin Milivojević vrati na temu, nije se vratio. Ukoliko vi smatrate da treba da se glasa o tome u danu za glasanje, vi se izjasnite. Izvolite.
Da.
Za repliku se javio gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, razumem da ljudi u svojoj političkoj borbi kažu neke stvari ali barem neka vode računa o onome o čemu govore. Kada su u pitanju oslobađajuće presude, samo da ponovim ono isto što je rekao i gospodin ministar – a ko je birao te sudije? Nije sve birao Visoki savet sudstva, ni sudije Ustavnog suda, birani su ovde u Skupštini, jedan dobar deo. Nemojte da izbegavate odgovornost za ono što sada neki državni organi donose neke odluke. Možda se vama sviđaju ili ne sviđaju, ali to oni rade na osnovu ovlašćenja koja im je neka druga većina dala. Nas u to nemojte da petljate. Kada je u pitanju taj famozni član 138. stav 3, mogu da kažem da se ukida pored onoga što je rekao ministar i zbog toga zato što su i Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić hrabri ljudi. Ne vidim nijedan razlog zašto bi to ostalo u zakonodavstvu, osim da se vi plašite nečega pa hoćete da posebno budete zaštićeni zakonom. Ne znam zbog čega je to? Kada su u pitanju pobede u zatvorima, slažem se da tamo ima kriminalaca za najteža krivična dela, ali jedna velika većina su ipak ljudi koji su osuđeni zbog materijalne dobiti koju su stekli protivzakonito. Čini mi se da su ti najviše glasali protiv DS i protiv takve vlasti koju je ona vršila, smatrali su, zato što je veliki broj lica koja treba da bude osuđena, baš pod zaštitom te iste stranke. Zato je SNS pobedila na izborima a kada je u pitanju to ko predlaže zakone, ne crtamo mi metu Aleksandru Vučiću, on je član Vlade. Predlagač ovog zakona je Vlada i on je glasao za ovaj zakon ne da bi sebi nacrtao metu, nego zato što je hrabar čovek.
Gospođo Kolundžija, da li ste se javili povodom povrede Poslovnika ili replike?
Gospođo predsedavajuća, povredili ste član 27. i član 104. zato što ne postoji nijedan razlog na osnovu koga ste mogli da date pravo na repliku nekome ko nije pomenut, čija stranka nije napadnuta, čije ime nije pomenuto. Dakle, onaj ko se prepoznao, njegov je problem zašto se prepoznao u tome. Onaj ko je govorio, nije pominjao na način koji bi mogao da se prepozna. Činjenica je da mi ovde zapravo govorimo upravo o onome o čemu je govorio gospodin Milivojević. Radi se o tome da li od dolaska nove vlasti sve ove odluke je Apelacioni sud dobio pod pritiskom nove vlasti i pod uticajem nove vlasti, bez obzira ko je birao te sudije. Da li državni sekretar u sadašnjem Ministarstvu pravde jeste čovek koji je predsedavao većem koje je oslobodilo Pahomija zbog toga što nije prikazao dokaze koji govore u prilog oštećenima. To su činjenice, bez obzira ko ih je birao. Vi potvrđujete na ovaj način da želite da amnestirate one koji su počinili krivična dela. Dakle, ministar pravde za svog sekretara uzima čoveka koji je bio predsednik… (Predsedavajuća: Gospođo Kolundžija, to nema veze sa obrazloženjem oko povrede Poslovnika.) Naravno da ima zato ako ste dali pravo na repliku da neko napada da je amnestiraokriminalce…
Vi obrazlažete povredu Poslovnika. Nemojte da replicirate gospodinu Arsiću. Vladimir Cvijan, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika. U pitanju je član 7. i zaista mislim da bi trebalo da završimo ovakav oblik diskusije. Dobro je očigledno što ćemo danas da ukinemo član 336, stav Krivičnog zakona, jer bi ovde pola poslanika trebalo da odgovara za krivično delo tim povodom. Zato što sad nekima smeta zato što je nezavisni sud oslobodio tamo nekog Peru, Žiku, Miku ili ovog ili onog. Najbolje da ukinemo sudove i da ostavimo druge da sude ovde negde. Stvarno, ovde nije samo povređeno dostojanstvo parlamenta iskazivanjem da je neko od prisutnih, na primer, državni sekretar, zaboga, sudio na ovaj ili način. To nije samo povreda parlamenta, to je povreda garancije nezavisnosti sudstva u Ustavu. Molio bih da se ovakve diskusije prekinu.
Hvala. Uvažavam ovakvu kritiku. Molim narodni poslanike da prekinemo ovakvu diskusiju i da se vratimo na temu dnevnog reda. Nada Kolundžija, povreda Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, dakle, zaista ste sada na najgrublji mogući način prekršili član 107. i povredili dostojanstvo Narodne skupštine. Prethodni govornik se pozvao na član 7. koji glasi da nakon potvrđivanja mandata narodni poslanici polažu zakletvu. Osim toga, ne smete dopustiti da narodni poslanici vređaju druge narodne poslanike. To ko bi bio u zatvoru da bi sudovi radili svoj posao, misli da bi bilo ogromno iznenađenje upravo za one koji danas govore o tome. Molim vas, ne smete dopustiti da narodni poslanik vređa druge narodne poslanike. Ono što je ovde činjenica jeste da mi raspravljamo o Krivičnom zakoniku koji po svoj prilici ne daje za pravo onima koji tvrde da ide u prilog borbi protiv kriminala i korupcije. Ne može niko zbog toga da diskvalifikuje poslaničke grupe ili poslanike tvrdeći kako bi neko završio u zatvoru. Dakle, od tih najava njihovih zatvora verovatno zato se i ukida ovaj član po kome će moći da se komentariše sudski proces i da se govori o sudskom procesu unapred, da se objavljuje u medijima ko će biti hapšen i ko će odgovarati za šta. Dakle, molim vas, poštujte dostojanstvo. Nije dopušteno da narodni poslanik vređa druge narodne poslanike. Hvala.
Što se tiče povrede člana 107. Poslovnika, smatram da nisam povredila član 107. Poslovnika jer gospodin Cvijan nije vređao narodne poslanike. Dakle, nije se obratio nijednom narodnom poslaniku uvredljivim izrazima, ali u to možete da se uverite iz stenografskih beležaka. Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103. Poslovnika, st. 1. i 2. Kaže – narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog poslovnika učinjeno na sednici Narodne skupštine, itd, koja je u toku, a to neposredno po učinjenoj povredi. Stav 2. – Narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Gospodin Cvijan je ukazao na član 107. a posle toga se javila gospođa i reklamirala isti član Poslovnika, istu povredu. Dakle, i dalje tvrdim da ste veoma tolerantni prema opoziciji i da postoje dva poslovnika, jedan važi za nas, a drugi sasvim blaži za njih. Meni to toliko ne smeta. Volim što vi vršite pozitivnu diskriminaciju, volim što dozvolite njima ono što nama nije dozvoljeno. Ali, neka mera mora da postoji, neko mora da im to objasni. Ja ću pokušati da objasnim. Njima se stvarno može pomoći, ali moraju sarađivati. Hvala.
Hvala. Gospodin Neđo Jovanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Pozivam se na član 27. Poslovnika Skupštine i ukazujem na činjenice….
Član 27. gospodine Jovanoviću, je više puta reklamiran ove večeri, da ne bismo gubili vreme, da me ne biste opet opominjali za član 27.
Budite ljubazni pa me saslušajte, nije ista povreda na koju su ukazivali prethodni govornici u odnosu na taj član. Nije pozivanje na član, nego je pozivanje na povredu, a ja ću samo ukazati na činjenice koje ni vi ni niko ovde ne može dovesti u sumnju. Prvo, mi smo počeli da radimo danas u 9,00 sati, sada je blizu 20,00 časova, rad je iscrpljujući. Svaka zloupotreba procesnih ovlašćenja, a ovde se radi o procesnom aktu, kakav jeste Poslovnik, podrazumeva sankciju koju vi treba da preduzmete, a zloupotreba se upravo odnosi na to da se Poslovnik zloupotrebljava, jer se nepotrebno pozivanje na Poslovnik, prvo izlazeći iz teme, Drugo, čim se izašlo iz teme, otvara se prostor za polemiku koja je potpuno nepotrebna a mi imamo još mnogo govornika, mislim da je vreme i red da se na to odreaguje i da mi koji ne želimo da učestvujemo u tim polemikama ne budemo taoci tih povreda i zloupotreba tog poslovnika. Hvala vam.
Hvala. Ko se još javlja za povredu Poslovnika? Izvolite gospodine Stefanoviću.
Član 106. je povređen onog momenta više puta …
I više puta je reklamiran član 106. imajući u vidu prethodnog govornika. Molim vas. Jedino mogu da vam oduzmem vreme od poslaničke grupe, jer mi je to dužnost. To bi se smatralo zloupotrebom Poslovnika, odnosno člana 103.
Da li mogu da vam kažem jednu rečenicu.
Možete. Izvolite.
Mislim da, ili vi ne razumete Poslovnik ili mi na isti način ne razumemo Poslovnik koji je tu jasan da se može pozivati na isti član ako je ta povreda došla sa druge strane, tj. došla je na drugoj osnovi. Vrlo kratko da vam kažem. Vi ne možete nikako dozvoljavati više da poslanici neprekidno iznose insinuacije o kriminalnim radnjama svojih kolega poslanika i na taj način krše Poslovnik, ne stoji u temi. I prethodni govornik se pozvao na to, a ja hoću upravo to da kažem, ovo je dopuna sada onoga što ste vi rekli. Izlazi se iz teme, zbog toga što vladajuća većina želi, ali nema snage možda da kriminalizuje članstvo u DS.
Gospodine Stefanoviću, o tome smo već slušali.
Hvala.
Zaista, ponavljate se. Gospodine Jovanoviću, neću vam dati reč, nemate pravo na repliku. Međutim, dugo čeka Srđan Milivojević, ima pravo na repliku i izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam bio ubeđen da je ovaj sneg pao ne da bi građani Srbije videli da je Vlada nesposobna i da ne zna da očisti glavne koridore, i da mora tenkove da šalje na ulice i auto-puteve, da izvlači vozila koja su zaglavljena, niti je ovaj sneg pao da bi prekrio breg, već da bi svaka zverka pokazala trag. Mnogo je interesantnije dokle vode ti tragovi i mislim da ti tragovi vode tačno do naručioca ovog zakona, da ti tragovi tačno vode do onih kriminogenih struktura, koje dobijaju benefit iz ovih zakona. Znate, ne vole ti ljudi zalud neke stranke koje pišu ovakve zakone. Postoje jasni motivi zbog kojih oni vole te političke stranke i postoje mnoge ljubavi, postoje nesrećne ljubavi, postoje neuzvraćene ljubavi, postoje neke zabranjene ljubavi, ali ovde je reč o uzvraćenoj ljubavi, o srećnoj ljubavi, jer kao što neki ljudi vole da pomažu neke stranke, tako neki ljudi vole novac tih ljudi koji pomažu te stranke i plod te ljubavi vrlo često budu ovakvi zakoni. Ako me pitate ko je birao te i takve ljude da sude, birala ih je Skupština i birala ih je prošla parlamentarna većina, a jedan od tih ljudi, sedi gospodine ministre pored vas, a to je državni sekretar.
Gospodine Arsiću, po kom osnovu se javljate? Nemate pravo na repliku, niste pomenuti, niti vaša poslanička grupa. Molim vas, dozvolite mi da vodim sednicu. Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija, nećete govoriti? Dalje, reč ima Srđan Miković. Izvolite, gospodine Arsiću, po Poslovniku.
Član 104. a možemo da pričamo i o članu 106, 108, možemo o kom god hoćete, zato što ste bili dužni da opomenete prethodnog govornika, da je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skuštine, a ne da spominje puteve koji su zavejani, zato što jednom kriminalnom privatizacijom smo ostali bez putarskih preduzeća, a o tome možete da pročitate i u novinama, a o tome kakve su nam sudije bile i kako su sudile, vidimo na slučaju Janjušević – Kolesar i ko ih je oslobađao.
Gospodine Arsiću, nemojte da koristite pravo za povredu Poslovnika, za repliku. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Dame i gospodo, pred nama imamo 4 zakona, a sva četiri data u hitnoj proceduri. Činjenica je da od stotinak zakona i odluka koje je razmatrala Narodna skupština, preko 80, odnosno 90 posto se razmatra i donosi po hitnoj proceduri. Zbog toga nam se dešava sve ono što piše u predlogu zakona, nije dovoljno dorađeno, pregledano, popravljeno. Dešava nam se da od tehničkih grešaka provlače se od jednog do drugog zakonskog teksta. Tako bih ja hteo da pitam samo predstavnike Ministarstva, na 19. strani Pregleda odredbi koje se menjaju, odnosno na 41. strani materijala, ukoliko je moguće da nam se kaže da li nakon brisanja člana 390a, ostaje naslov – Ugrožavanje lica pod međunarodnom zaštitom ? U samom tekstu Krivičnog zakonika taj član koji se briše, tiče se ugrožavanja lica pod međunarodnom zaštitom, a nikako zasnivanje robskog odnosa i prevoz lica u robskomodnosu, to se istina i ne briše. Od tehničkih grešaka pa do grešaka koje su suštinske. Druga stvar, ostavlja se kao inkriminacija da onaj ko uvredi drugog, može da se kazni, a sa druge strane, ko za drugog iznosi ili pronosi što god neistinito, što može škoditi njegovoj časti i ugledu, ta inkriminacija se briše. U tom smislu mislim da nismo dosledni jer nema opravdanja da se iz Krivičnog zakonika briše krivično delo klevete iz člana 171. a da se istovremeno ne briše i krivično delo uvrede iz člana 170. Krivičnog zakonika. Takođe, krivično delo klevete, pretpostavlja iznošenje ili pronošenje neistine, koja može škoditi častu i ugledu oštećenog, što s obzirom da oštećeni ne može uvek ili ne može odmah da sazna za to, nosi veću društvenu opasnost, u smislu razaranja moralnih vrednosti. Spreman sam da o tome diskutujem, da sa jedne strane ukoliko idemo na brisanje klevete, onda smatram da ni krivično delo uvrede ne može, a možemo da diskutujemo da li treba da ostane ili ne, inkriminacija, naročito u pogledu posledica, po rastakanje moralnih vrednosti. Osim toga, predviđeno je da jedan deo praktične inkriminacije iz zloupotrebe službenog položaja, člana 359. koji spada u krivična dela protiv službene dužnosti, se sada prebacuje u krivična dela protiv privrede, u drugu grupu, van genusnog određenog krivičnog dela. Hajde da vidimo i da to bude jasno, jer neki teoretičari kao što je, na primer prof. Petrić i drugi krivičari, zauzimaju stav da ukoliko dolazi do izmene ili proširenja optužbe, ovde konkretno mislim na izmenu optužbe iz člana 341. Zakonika o krivičnom postupku, postavlja se pitanje da li će se raditi o novoj optužnici, ili će se raditi o izmeni postojeće optužnice? Kakve će posledice biti po pitanju rokova za krivično gonjenje ukoliko, u međuvremenu, zbog dugotrajnog vođenja postupka, pitanje nove optužnice, odnosno da li krivično gonjenje po novoj optužnici zastarelo? U tom smislu, treba razjasniti te stvari, jer mislim da je to jako, jako važno da se zna, da ne bi posledice bile onakve kakve ne treba. Konačno, da se ne bih ponavljao u odnosu na ono što su moji prethodnici ovde govorili, meni posebno jedna stvar nije jasna. Zbog čega ste u ovom drugom predlogu zakona, znači Predlogu zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku, s jedne strane zaključili da su uočeni brojni nedostaci normativne prirode, koji zahtevaju krupnije intervencije u tekstu Zakonika? To ste napisali u razlozima za donošenje zakona. Vi predlažete da se, praktično, rok za primenu Zakonika o krivičnom postupku koji je izglasan ranije, pomeri sa 15. januara na 1. oktobar 2013. godine. To je ono što mi apsolutno nemože biti jasno. Da ste rekli da se taj rok pomera za kraj maja, svaka čast, čestitao bih vam na spremnosti da tokom prolećnog redovnog zasedanja, tokom marta, aprila i maja ova narodna skupština u okviru redovnog zasedanja razmatra predlog bilo novog zakonika, bilo izmena i dopuna Zakonika o krivičnom postupku. Isto, da ste rekli, na primer, 31. decembar, ili 1. decembar, a ne 1. oktobar, i to bi mogao da razumem, da kažete – ne možemo da stignemo tokom prolećnog redovnog zasedanja, razmatraćemo to kada ponovo bude redovno zasedanje, od prvog radnog dana oktobra, pa naredna tri meseca, odnosno narednih 90 dana. U tom smislu i postoji amandman koji sam podneo, da bi se ovakve stvari, koje kažete da su važne, koje kažete da zahtevaju krupnije intervencije u tekstu Zakonika, razmatrali na redovnom zasedanju Narodne skupštine. Predlog, gde se očigledno ide, da se izmene razmatraju na vanrednomzasedanju, opet ukazuje da će se ići ili postoji bojazan, da će se ići na hitan postupak, da će se ići u razmatranje tokom jula, avgusta, septembra, ili ne znam kada, kada nije redovno zasedanje. U tom smislu, smatrada bi valjalo da svaki zakon, naročito zakon koji se tiče krivično-pravne materije, bude razmatran u rokovima, koji daju priliku svakom narodnom poslaniku da detaljno pročita i da se konsultuje sa svim stručnjacima, odnosno da se takvi zakoni, koji utiču na bezbednost cele države, svakog građanina, urade na način da zadovolji potrebu, da se kvalitetno donese promena svakog propisa.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Uvažena predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, to što vas je ostalo, pošto vidim da pojedinih poslaničkih grupa nema u sali, iako su uvaženi ministri slikali pojedine poslanike nekih poslaničkih grupa, kojih je makar bilo u sali, mi smo danas dobili saziv za ovu sednicu, na kojoj treba da se razgovara o, kako je rečeno, važnim krivičnim zakonima. Počeli smo sednicu time što smo izglasali jedan zakon, pa je predsedavajući rekao da je tehnička greška da taj zakon nije usvojen, to je bilo prilično neuobičajeno, i do sada u pravnoj praksi, koliko znam, nezabeleženo. Međutim, važnost i hitnost, svakako uz saziv kada smo dobili dnevni red, možda smo mogli da pretpostavimo, pošto se radilo o nekoliko važnih krivičnih zakonika, što procesnih, što materijalnih, međutim kada smo dobili te zakone, u njima je, većini njih, tri od četiri, pisalo "odlaže se", iako je odlaganje korak napred, iako je odlaganje u zakonu koji reguliše krivično-procesno pravo korak napred, onda shvatam hitnost za sazivanje ove sednice. Međutim, ipak ću se vratiti na ono što sam našao i što su poslanici i opozicionih i pozicionih stranaka mogli da nađu u jednom, praktično, zakonu, Krivičnom zakoniku,zavređuje pažnju jer tu postoje određene odredbe koje bi mogle da se komentarišu. Rekao bih da su izmene Krivičnog zakonika parcijalne i vrlo često idu na ruku počiniocima krivičnih dela. O tome ću nešto govoriti kasnije. Međutim, svakako da i poslanici DS u dosadašnjim svojim izlaganjima, su rekli da neke odredbe ovog zakona treba podržati. Na kraju krajeva, neke od njih su pisali i ministri iz prethodne Vlade, i to na kraju krajeva nije ni bitno, jer je borba protiv kriminala svakako tema koja bi trebala da bude neka zajednička tema od nacionalnog značaja, i u tom smislu, stranačke boje ne bi trebale biti važne. Jedna od tih promena, jeste koja se tiče kvalifikacije krivičnog dela nastalog iz mržnje, dakle posebne kvalifikacije, član 6. izmena Krivičnog zakonika. Međutim, senku na ovu odredbu, koju bi svakako trebalo pohvaliti, jeste činjenica da su pre nekoliko dana, lica koja su činila krivična dela iz mržnje, sada nekvalifikovane, amnestirana, kao i sva ostala lica koja su obuhvaćena Zakonom o amnestiji, ja bih rekao o opštoj amnestiji. Druga odredba Krivičnog zakonika, koja zavređuje pažnju, jeste činjenica da je posebno sankcionisano, falsifikovanje znakova, državnih žigova, za obeležavanje robe, merila i predmeta od dragocenih metala. Naime, to je na pravi način zaštićena intelektualna svojina. Međutim, o ovome smo posebno govorili kada smo govorili o izmenama Zakona o autorskim i srodnim pravima, i složili smo se, čini mi se, u činjenici da je primena zakona koji se tiču zaštite intelektualne svojine, neadekvatna i da najveće pranje novca i najveće zarade u kriminalnoj sferi, jesu oblasti, pored droge, u oblasti zloupotrebe intelektualnih i autorskih prava. Zatim, kriminalizacija pretnje protiv sudija, tužioca i advokata, svakako u članu 30. ovih izmena zakona, jesu za pohvalu. Međutim, nisam siguran da postoji dobra namera da se ona primene u praksi, pre svega imajući u vidu ozbiljno mešanje izvršne vlasti u pravosudne postupke, u posao tužioca i druge nezavisne institucije, koje su u svakom slučaju, koje bi trebale da budu nezavisne od izvršne vlasti. Pohvalo je svakako i što je posebno kriminalizovano krivično delo, odnosno precizirano krivično delo terorizma. Međutim, delim mišljenje sa pojedinim poslanicima koji su izneli ozbiljnu sumnju u pravo vreme za ukidanje krivičnog dela klevete. Čini mi se da, sem jedne poslaničke grupe, su sve ostale poslaničke grupe izrazile sumnju u predlog o dekriminalizaciji krivičnog dela klevete. Zbog čega? Zbog činjenice za novonastalim društvenim okolnostima, u kojima je kleveta postala opšte prihvaćena društvena pojava, u kojima mediji svakodnevno kleveću, u kojima na neki način izriču presude i koji daju za pravo i drugima, mimo medija, naravno, nisu samo mediji koji šalju jednu takvu krivu sliku, da je slobodno klevetanje. Složio bih se sa kolegama da je u srpskoj tradiciji, generalno tradiciji našeg društva, činjenica da je obraz važniji i od drugih materijalnih vrednosti i u tom smislu smatram, ministre, da treba još jednom da razmislite o činjenici da li u ovom momentu krivično delo klevete treba da bude sasvim ukinuto. Ono što svakako ne zavređuje pažnju i zbog čega mislim da ovaj zakon, govorim o Krivičnom zakoniku, predstavlja na neki način nastavak pogodovanja počiniocima krivičnih dela. To ću i dokumentovati. Pre svega, skoro smo usvojili Zakon o amnestiji, odnosno parlamentarna većina, uz naše ozbiljne kritike i upozorenje da to nije dobro što činite, usvojili ste Zakon o amnestiji i na slobodi su se našla oko 1.100 lica osuđena za razna krivična dela, od najlakših do najtežih. Dakle, i za krivična dela ubistva, krivična dela koja imaju određene kvalifikovane oblike. Izuzetaka je bilo zaista veoma malo. Ta su lica na slobodi. Poslao je lošu poruku kako licima koja su potencijalni izvršioci krivičnih dela, da je vršenje krivičnih dela na neki način za državu manje opasno, nego što je to ranije izgledalo i stvorio se utisak da je amnestija nešto što će postati krajna kategorija i da svako onaj ko vrši krivično delo može da očekuje da će biti jednog dana amnestiran. Kada se uz tu amnestiju nadovezala činjenica da su za pojedina vezana krivična dela pojedinim licima kazne umanjene i petostruko, imamo slučaj lica koji je osuđen na 20 meseci, a trebaće da odsluži dva meseca. Predsednik Republike je abolirao lica koja su tek u krivičnom postupku, koja još nisu dokazala da su nevina, takođe poslao jednu veoma lošu poruku javnosti. Ministar finansija je izašao sa svojim zakonom o amnestiji poreskih obveznika. Sada više plaćanje poreza nije nešto što je poželjno, jer će svi oni koji ne plaćaju porez biti amnestirani. Danas, vrlo neumesno, pošto nije tu, neću pomenuti poslanicu pošto pripada vladajućoj koaliciji, pominjala je nesreću koja se desila stradanjem jednog policajca, koji je vršio svoju dužnost časno i pošteno i slažem se sa svim onim što je rekao gospodin Milivojević, međutim, ona je žalila porodicu i nastradalo lice licemerno, jer je ona pre 10, 15 dana glasala za zakon kojim su amnestirane i takve ubice. Možda će jednog dana biti amnestirane i takve ubice. (Nikola Selaković i državni sekretar, s mesta u isti glas: To nije tačno.) Molim predsedavajuću da opomene državnog sekretara i ministra da me ne prekidaju.
Gospodine Veselinoviću, molim vas, sada vi pričate neistinu, javno to mogu da kažem, pošto smo svi bili prisutni ovde dok je ta poslanica o kojoj pričate govorila.
Predsedavajuća, nisam vas razumeo?
Molim vas da se vratite na temu.
Dajte ministru mikrofonu, pa da vam on šapne šta treba da kažete.
Ministar će dobiti reč kasnije. Vama ću dodati ovo vreme koje sam vam oduzela.
Dakle, bio sam nezadovoljan i nesrećan činjenicom da je poslanica pominjala ubistvo, imajući u vidu činjenicu da su pomilovana lica koja su vršila slična krivična dela. Sada ovim zakonom se omogućava i kumulacija amnestije i takozvanog skraćenja, odnosno uslovnog otpusta za krivična dela, koja su sada postala na neki način imperativ, jer po odsluženju dve trećine kazne, lice koje je osuđeno za krivično delo, ako nije pokušao bekstvo iz zatvora za to vreme ima mogućnost da bude uslovno otpušteno, uz činjenicu da taj uslovni otpust predviđa mogućnost da to lice bude, da tako kažem, opet vraćeno u zatvor ako je učinilo krivično delo za koje je predviđena zatvorska kazna od jedne godine, a do sada je bio slučaj šest meseci. Zbog čega? Da li se na taj način pogoduje licima koja su na izvršenju kazne za krivična dela? S druge strane, ovo dovodi u pitanje i činjenicu dobre volje ove vlade da lica koja su sada na odsluženju kazne po odluci Haškog tribunala, kazne izdržavaju u Srbiji, jer jedan od uslova Haškog tribunala jeste bila činjenica da naši sudovi ne omogućavaju uslovni otpust po ovakvom automatizmu i zbog toga jeste pooštren uslovni otpust u prethodnom periodu između ostalog. Još jedna amnestija u ovoj zakonu može se na neki način posmatrati kroz činjenicu da Predlog zakona predviđa da se briše stav 2. član 57. Krivičnog zakonika. Šta to znači? Predviđeno je brisanje postojeće zabrane ublažavanja kazne za određena krivična dela, pa se nakon usvajanja ovog krivičnog zakonika mogu ublažiti kazne zatvora za krivično delo otmice, silovanja, obljube na nemoćnim licima, ne dozvoljenog prelaska granice i krijumčarenje ljudi, trgovanje ljudima, obljube nad detetom, ne ovlašćene proizvodnje i stavljanje u promet opojnih droga. Obrazloženje, koje ste dali ovih izmena zakonika, nije utemeljeno. Dakle, ta činjenica da smatrate da je u prethodnom periodu to na neki način izostavljeno smatram da nije pravo utemeljenje i da se ovde radi o najtežim vrstama krivičnih dela. Ministre, nadam se da ćete se oko ovoga sa mnom složiti. Dakle, i ova lica će imati mogućnost uslovnog otpusta posle dve trećine izdržane kazne da budu na slobodi. Kada je u pitanju činjenica da se u članu 13. predviđa brisanje stava 3. člana 138. Krivičnog zakonika, koji predviđa da se kvalifikovani oblik krivičnih dela ugrožavanje sigurnosti, ukoliko su oštećeni predsednik Republike, narodni poslanik, predsednik Vlade, ministri, sudije Ustavnog suda, nosioci pravosudnih funkcija, novinari možda bih mogao da prihvatim neka od obrazloženja koja sam čuo od pojedinih narodnih poslanika, da je možda nepotrebno da ministri, narodni poslanici, predsednici Vlade uživaju neku posebnu zaštitu i da su krivična dela učinjena prema njima dela koja imaju težu kvalifikaciju. Međutim, nismo do kraja rekli istinu. Pojedini od tih lica, po službenoj dužnosti imaju svoje obezbeđenje. Njih štite policija i vojska. Novinare, nosioce pravosudnih funkcija, sudije Ustavnog suda, a na kraju krajeva i nas poslanike niko ne štiti. Dakle, mi možemo biti predmet, zbog svojih stavova koje iznosimo, a vidimo kakva nam je atmosfera i u Skupštini, kada se neko inkriminiše u medijima pa se to prenese na Skupštinu i na taj način se neko demunizuje, mislim da sva ova lica nisu u istom položaju. Nije u istom položaju lice koje ima obezbeđenje i koje nama obezbeđenje. Kako mislite da će sutra jedan novinar moći slobodno da piše o potencijalnim počiniocima krivičnih dela i o nekim krivičnim delima, ukoliko ne bude na kvalitetan način zaštićen. Mislim da je ova odredba preširoko data i da je trebalo napraviti neke izuzetke. Kada je u pitanju sama kleveta, tu sam izneo svoj stav i smatram da po tom pitanju ministar, odnosno Vlada treba da donese konačnu odluku, imajući u vidu sve stavove koji su ovde danas izneti. Na kraju smatram da ovaj predlog zakona koji zaslužuje pažnju nije dovoljan, ne činjenice da mi danas po hitnom postupku razmatramo njegove norme, već činjenica da se to na neki način predstavlja kao ozbiljan pomak unapred. U ovom delu postoje neki mali pomaci ali postoje i određeni koraci unazad. Ti koraci unazad se tiču činjenice da kod pojedinih krivičnih dela se na neki način pogoduje izvršiocima krivičnih dela, bilo onima koji su osuđeni ili koji će biti osuđeni, da ne govorim o činjenici o kojoj je pre mene govorio kolega, da za krivično delo koje se tiče zloupotrebe službenog položaja će pravosuđe imati pravi problem da zauzme stav o već do sada prvostepeno donetim presudama i postupcima koji su u toku. Nadam se ministre da imate odgovor na ovo pitanje pošto se iz obrazloženja nije moglo utvrditi na koji način će biti postupano protiv tih lica, protiv kojih se već vodi postupak za krivično delo koje već od naredne nedelje neće biti postojano.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, ministre Selakoviću, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite da se zahvalim najpre gospodinu ministru što je na dnevni red naše Skupštine poslao ovaj set zakona iz oblasti koja je bila jedna od najgorih u protekle četiri godine. Dozvolite da se osvrnem na kazneni zakon koji je pred nama. Donošenje ovog kaznenog zakona Republika Srbija ispunjava neke zahteve, kako građana Srbije, tako i Saveta Evrope i EU u procesu pridruživanja i sticanja statusa kandidata za članstvo u EU, a koji se tiču Krivičnog zakonika. Isto tako i grupa država kako su kolege naglasile, za borbu protiv korupcije Saveta Evrope, usvojila je izveštaj za Republiku Srbiju u okviru trećeg kruga evaluacije koji sadrži neke preporuke za izmenu i dopunu pojedinih članova Kaznenog zakonika koji se odnose na korupciju. Danas smo čuli mnogo o kriminalu i korupciji, vezano za ovaj Krivični zakonik. Pozivam gospodu koja se opirala borbi protiv korupcije i kriminala da javno da podršku ovom zakonu, a ujedno i Vladi Republike Srbije, i Aleksandru Vučiću kao koordinatoru u borbi protiv korupcije i time javno demonstriraju svoje opredelenje za borbu protiv najvišeg zla koje danas ugrožava našu otadžbinu, a koje je uslov ekonomskog oporavka zemlje. Dozvolite jednu rečenicu da kažem, da je danas borba protiv korupcije ravna patriotskom činu odbrane otadžbine. Što se tiče Krivičnog zakonika, osvrnuću se na član 42. izmena i dopuna, a radi se o licima pod međunarodnom zaštitom. Ovo krivično delo uvedeno je još krivičnim pravom Kaznenog zakona Jugoslavije iz 1990. godine i prema odredbama tog kaznenog zakona članom 155b, pa sve do danas, delo se sastoji od izvršenja otmice ili nekog drugog nasilja prema licu pod međunarodnom zaštitom, napadom na njihove službene prostorije, napadom na privatni stan i napadom na njihovo prevozno sredstvo. Zakon je ujedno i predvideo dva teža oblika krivičnih dela. Prvi je kada je usled izvršenja otmice lica ili upadom u njegove službene prostorije, napadom na njegovo prevozno sredstvo, kada nastupi smrt jednog ili više lica i najteže, drugi, kada smrt nastupi iz umišljaja. Sada u ovom kaznenom zakonu, članom 39. briše se član 390. Kaznenog zakonika, jer krivično delo ugrožavanja lica pod međunarodnom zaštitom, a to su ambasadori, konzuli i druge diplomate i nešto drugačije su sada formulisani u članu 392 i mislim da je to prava stvar. Ovaj član Kaznenog zakonika usaglašen je sa propisima EU, jer kao i ostali smatram da je to vrlo dobro i dat je poseban značaj tim licima pod međunarodnom zaštitom, stavljanjem posebnog naslova – lica pod međunarodnom zaštitom, s tim više da bi se ta lica još jače zaštitila ovde kod nas. Što se tiče prigovora narodnih poslanika upućenih vama gospodine ministre, da ste sa svojim studentima izašli i javno izrazili neslaganje protiv sramne odluke Haškog tribunala, presudama Markaču i Gotovini, smatram da je to prava stvar, biti sa svojim studentima, sa svojim narodom i kao ministar pravde to vam i dolikuje. Bilo je reči i od prethodnih govornika o Haškom tribunalu i reći ću jednu rečenicu. Pošto sam bio pretposlednji svedok u procesu Miloševića, kao njegov svedok, dozvolite da kažem da nema smisla o tome razgovarati. Istorija je najveći sudija i ona će suditi i vama koji klevećete naše narodne heroje ali i Haškom tribunalu i nama svedocima. Istorija je već presudila. Gospodine ministre, još jedanput hvala što ste sa svojim studentima stali civilizovano i kulturno, a ne kao neki što su palili Skupštinu i nikada ne bi sedeli danas ovde da je nisu palili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku da kažem da ću ja glasati za ove izmene i dopune zakona, mada u suštini nisam zadovoljan obimom predviđenih novih kaznenih dela. Voleo bih da je tu prepisano ono kazneno delo koje je nedavno usvojeno u ruskom zakonu, koji se zove strani agent, a to su političari koji prime neovlašćeno novac iz inostranstva, stave ga u privatni džep. Mislim da bi to rešilo mnoge naše probleme u Skupštini. Meni je stvarno žao što nismo ovim Krivičnim zakonikom obuhvatili i taj pojam koji se u Rusiji zove tzv. strani agent. Tu bi jasno bilo ono da nije bilo otpora do pobede, već je bilo ono otpora do love. To bi vrlo lepo bilo da smo uveli taj član zakona. Na moju žalost, nismo. Što se tiče seta zakona o tužilaštvu, sudijama, Krivičnom zakonu itd, taj set treba da otkloni posledice koje smo zatekli. Valjda je to svima jasno. Pravosuđe koje smo mi zatekli je bilo takvo da se nije znalo ko je gori, da li oni kojima se sudi, ili oni koji sude. Često su oni koji sude po meni bili gori od onih kojima sude. Rešetke da ste stavili na pojedine sudove i na pojedina veća, dušu ne bi ogrešili, to tvrdim. Ta boginja pravde za vreme vlasti bivšeg režima je tako bila silovana, da mislim da nema doživotnih kazni koliko bi oni trebali da izdrže za takvu vrstu primene Krivičnog zakonika koji su oni primenjivali. Za vreme vlasti bivšeg režima nije bio ni bitan Krivični zakonik, nisu trebali da ga menjaju. Njima je bio sud u ministarstvu. Sudio je ministar ili ministarka, sudio je državni sekretar. Nije se sudilo po zakoniku. Nikakve izmene i dopune njima nisu trebala. Njima je to sve bilo u jednoj kancelariji. Ko im smeta, oni presude, odleže kaznu. Radili su šta su hteli, ali nisu mogli dokle su hteli. Bili su i kadija i sudija, a sad se boje sudova koje su sami instalirali. Oni misle da ćemo mi vršiti politički pritisak na način na koji su oni vršili politički pritisak nad sudovima i znajući koliko su ti sudovi bili podobni njima, oni se boje da će biti podobni nama i da će sankcionisati neke od njih. To njihov strah. Zato nisam zadovoljan ni činjenicom što ovim Krivičnim zakonikom nije predviđeno da se najstrože krivično sankcioniše politički pritisak na pravosuđe, na tužilaštvo, na sudove, na apelacione sudove, itd, što se nesporno dešavalo za vreme njihovog mandata. Uz puno saučešće porodici Brisa Tatona, pomenuću samo taj slučaj. Tvrdim da kvalifikacija pravna, koja je tada ustanovljena, uz neviđeni politički pritisak i uz neviđenu državnu pravosudnu sramotu, da ta kvalifikacija tog krivičnog dela ne stoji, da svi svedoci nisu saslušani, da svi dokazi nisu izneseni, da su neki mladi ljudi koji su možda bili huligani, trebalo im je suditi zato što su huligani, presuđeni iako nisu bili tu, da je ta pravda bila malo slepija nego što je trebala da bude. Ko će sad to da ispravi? Svi smo bili svedoci neviđeno političkog pritiska koji je rezultirao sa kaznom od 240 godina zatvora. Da li je to taj Krivični zakonik koji su oni primenjivali? Svi smo bili svedoci da je to bilo pravno nasilje, državno, političko, pravno nasilje … (Predsedavajuća: Gospodine Rističeviću, vrati se na ovu izmenu i dopunu zakona, na temu dnevnog reda.) Govorim o Krivičnom zakoniku. (Predsedavajuća: Ne, govorite o primeni prethodnog.) Sačekajte malo. Jasno sam rekao u uvodu ovog obrazloženja da nisam zadovoljan što nije zabranjena takva vrsta političkog pritiska na pravosuđe, odnosno što Krivičnim zakonikom nije predviđeno da se i u takvim situacijama sankcionišu oni koji vrše politički pritisak na pravosuđe da donosi dosta sramne presude, za koje ne znamo ko će i na koji način moći da ispravi, s obzirom na ustavni i zakonski postupak u takvim situacijama. Što se tiče amnestije koja je pomenuta ovim Krivičnim zakonikom i koji su pominjali naši oponenti, moram ponovo da podsetim da su 2001. godine amnestirani svi republički zakoni Zakonom o amnestiji, svi sem pedofila, a pedofili nisu amnestirani jer je bio podnešen amandman koji je Vlada prihvatila. Da su saveznimzakonom amnestirani od onih koji sad prigovaraju teroristi, osobe koje su bile osuđene za krivično delo terorizma, udruživanje radi neprijateljske delatnosti, rušenje ustavnog poretka i suvereniteta, 160 članova "dreničke grupe" amnestirano. Mnogi od njih su možda kasnije učestvovali u zločinima u tzv. "žutoj kući", nemojte sada da se neko u toj "žutoj kući" opet prepozna. Dakle, i to nam se dešavalo i sad neko u ovoj amnestiji priča ponovo. Ovim zakonikom je predviđena amnestija kad neko izdrži dve trećine kazne da ne bi dobio opet neku opomenu, to moram da kažem. Ovde je predviđena mogućnost kućnog zatvora, ali samo za dela do godinu dana. To pozdravljam, jer će država uštedeti mnogo para. Takvih dela je najviše. Čovek ukrade kobasicu itd. Sad će biti puno sitnih krađa. Rezultat toga je potpuno ekonomski uništena država. Hoćete li da kažete da je neko za četiri meseca ekonomski uništio državu? Rezultat ekonomskog uništenja će biti opšte siromaštvo. Porašće niz krivičnih dela, biće sitnih krađa ili krađa koje će biti na ivici krivičnog sankcionisanja. To do godinu dana, dajte makar ljudi koji moraju da pokradu zato što su ostavljeni bez ikakve perspektive …
Gospodine Rističeviću, još jednom vas upozoravam. Sledeći put ću vam izreći opomenu.
Zašto? Zato što sam zagovornik kućnog pritvora? Pročitajte Krivični zakonik. Upravo govorim o tome da mera od godinu dana zatvora može da se zameni, to sam nazvao kućnim pritvorom, dakle, da kažnjena osoba može to da izdrži kući. Ako to vama nije u skladu sa procedurom i Poslovnikom, ne znam o čemu treba da govorim. Da li treba da govorim o "Orkanskim visovima"? Takođe, pozdravljam kažnjavanje dogovaranja ishoda sportskih takmičenja i drugih takmičenja, ako sam dobro razume, s obzirom da sam i sam bio žrtva jednog takvog takmičenja, pa nemojte opet da zaradim neko upozorenje ili opomenu, jer sad pričam takođe o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, kao žrtva ni jednog nameštenog takmičenja, koji nije sankcionisan upravo zato što krivično delo nije postojao u zakonu. Što se tiče drugih izmena i dopuna, po pitanju droge, mislim da smo tu pooštrili pravila, da je ovaj Krivični zakonik daleko bolji neko onaj, da je tu nešto dopunjeno pa neće moći neka spisateljica da bude tri put trgovala sa drogom, pa maltene kažnjena nešto novčano, maltene je nisu odlikovali. Takav im je bio Krivični zakonik, tako su ga oni primenjivali. Nadam se ne samo da ćemo usvojiti bolji Krivični zakonik, izmene i dopune i ovaj set zakona, već mislimo da ćemo to na bolji način i primenjivati bez ikakvog političkog pritiska. Zatečeno stanje već sam opisivao. Naš narod od nas očekuje hleba i pravde. Više od hleba očekuje pravdu. Ovde je spominjan Aleksandar Vučić. Ovde je rečeno da treba da poseti Šešelja u zatvoru. Slažem se sa tim. Ali, takođe bih voleo da on kaže koji su to političari, imenom i prezimenom, primali novac. Mislim da bi on posetio vrh jedne opozicione stranke u našem Centralnom zatvoru. Kad već hoće da govori o poseti, može ta poseta da bude i unutrašnje prirode, ne mora da se ide u inostranstvo. Narod hoće pravdu, narod hoće pravnu državu. Pravna država je skup pravila. Zato danas kada ulazite u Skupštinu imate Karađorđa desno, pogledajte ga. Seljaci su napravili ovu državu. Eno vam tamo Sretenjski ustav. Njega su seljaci doneli. Ne trebaju vam bolji krivični zakonici. Bili su moderniji u ono vreme, moderniji od većine evropskih. Tako smo mi seljaci pravili državu i zakonike. On vas pita, gospodo iz bivšeg režima, gde vam je država? Desno je car Dušan. Mi nećemo ništa novo, samo carstvo Dušanovo, odnosno taj zakon bi meni važio, Deset božijih zapovesti i zakon cara Dušana. On drži taj zakon i pita – gospodo poslanici, gde vam je zakon pred kojim su svi građani jednaki pred zakonom?
A ja vas pitam, gospodine Rističeviću, gde vam je tema? Molim vas, vratite se na temu dnevnog reda.
Ovo je načelna rasprava i lepo pričam da bih ovaj zakonik zamenio Dušanovim zakonikom, pa bi ovi ovde negde visili naopačke, zato što je to sankcija za neko krivično delo. Imali smo pretke s kojima možemo da se ponosimo. Ko će se ponositi nama? Tačnije, ko će se ponositi sa ljudima iz stranke bivšeg režima? Hvala.
Gospođo Popović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, pozivam se na članove 27. i 107. Poslovnika. Smatram, u prvom redu, da selektivno primenjujete ovaj Poslovnik. Kada vodite sednicu, očigledno da vodite računa o tome da se opozicija kažnjava. Podsećam vas dva opoziciona poslanika su danas dobila opomene, za razliku od poslanika stranke koja je na vlasti, koja je u proteklih nekoliko minuta iznela izuzetno opasne kvalifikacije, vrednosne sudove. Što se tiče sudova, što se tiče pravosuđa, to je izuzetno i jako bitno da se istakne da ne može da se generalizuje sve ono što je negativno u ovom društvu, tako što će sudovi da se pozivaju, da se isključivo sudovi okrivljuju za sve ono što ne valja i da se govorio tome, da nema razlike između sudija i onih kojima sudija sude. To je jako opasno po ovu državu, jer vi nasrćete na pravnu državu. Meni je žao što niste vi reagovali tako što opomenuli poslanika da ne govori na taj način o pravosuđu. Prosto, moram sebi da uzmem za pravo da branim ovu granu vlasti, sudsku, ukoliko ne branite vi i ukoliko to ne brani ministar. Nisam primetila da je ministar na bilo koji način odreagovao, tako što bi trebao da odreaguje, odnosno da se javi za reč i da kaže nešto u vezi onoga što je izrečeno negativno na temu pravosuđa.
Gospođo Popović, vreme je isteklo. Hvala. Da odgovorim, smatram da nisam prekršila član 107. Poslovnika, zato što sam izrekla dva upozorenja gospodinu Rističeviću. On se delimično vratio na temu posle toga. Vama neću dati prava na repliku, zato što nemate prava na nju. Ako smatrate da treba da se glasa u danu za glasanje o povredi Poslovnika, to ćemo učiniti. Ko želi po Poslovniku? Gospodine Rističeviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamirana je povreda člana 27, a ja reklamiram povredu člana 103. Seljak sam čovek i ne razumem se u te vaše zakone baš toliko, ali se ipak malo više razumem nego neki drugi. Član 27. kaže – Narodna skupština obrazuje stalna radna tela i može obrazovati privremena radna tela. Stalna radna tela su odbori. Ne razumem da li sam govorio o tim nekim radnim telima? Reklamirana je povreda Poslovnika, član 27. Reklamiram član 103. – narodni poslanik, i tako dalje, ima pravo da ukaže usmeno na povredu Poslovnika. Sasvim je pogrešno, seljak sam čovek, ali čitam ono što mi donesu u Skupštini i čitam sve zakone i sva pravila, a čitam i Dušanov zakonik. Ponosim se carom Dušanom. Neko se ponosi nečim drugim. Neko se možda prepoznao u onoj spisateljici. Neko se prepoznao po tome što je oslobođen od droge. Stvarno za to nisam kriv. Vas molim da mi, bez obzira što mi niste dali opomenu, sada date opomenu zato što hoću da mi je date. Čast mi je da mi date opomenu zbog takvih. Hvala.
Hvala. Prvo da vam odgovorim na povredu Poslovnika. Dakle, gospođa Popović je reklamirala povredu Poslovnika, član 107, a ne 7. koji ste vi naveli, tako da nema veze u vezi sa članom 27. koji ste, takođe, naveli. Što se tiče izricanja opomene, da sam odlučila, opomenu bih izrekla na vreme, da sam mislila da je zaslužujete. Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, povredili ste član 27. Poslovnika, a ne Zakona o Narodnoj skupštini ... (Predsedavajuća: Član 27. Poslovnika je malopre reklamiran. Ne, u skladu sa Poslovnikom ne mogu vam dozvoliti. Član 27. je reklamirao gospodin Rističević.) Molim vas, on se pozivao na član 27. Zakona o Narodnoj skupštini, molim vas, slušajte šta narodni poslanici pričaju onda ćete praviti manje povreda Poslovnika, molim vas, i član 109. Vi ste dopustili danas narodnom poslaniku da ponizi ovaj parlament svojim izlaganjem. Dopustili ste da govori o stvarima koje apsolutno nisu na dnevnom redu, a pri tom kažete – vi ste ga upozorili. Danas su dva opoziciona narodna poslanika dobila opomenu, iako nisu ni približno na taj način povredili dostojanstvo Narodne skupštine i prekršili Poslovnik. Ispod dostojanstva je svakog pismenog čoveka u ovoj Skupštini, da polemiše sa čovekom koji je falsifikovao pečat, da polemiše sa čovekom koji se svom ponašanju učio na farmi ... (Predsedavajuća: To se ne odnosi na obrazloženje povrede Poslovnika.) Molim vas, da vi ne dopustite svojim ponašanjem, da takav poslanik Narodnu skupštinu pretvori u farmu.
Potpuno ste u pravu, gospođo Kolundžija, što se tiče člana 27. Zakona o Narodnoj skupštini, a što se tiče i opomene. Pošto je gospodin Rističević rekao da mu izreknem opomenu, pošto smatrate da sam povredila Poslovnik time što mu nisam izrekla opomenu, izričem vam opomenu, gospodine Rističeviću, za ovo od malo pre, jer smatram da je gospođa Kolundžija u pravu. Da li još neko želi povredu Poslovnika od prijavljenih? (Da.) Gospodin Rističević, povreda Poslovnika.
Mislim da je sada prekršen član 27. Na stranu sve to, neko je rekao da sam izvršio krivično delo falsifikovanje pečata. Gospođo, rekli ste da sam falsifikator. Vi na tu vašu zgradu u Krunskoj ulici ... (Predsedavajuća: Gospodine Rističeviću, niste pomenuti.) ... treba da stavite tablu da je to specijalna ustanova. Rekli ste da sam nešto falsifikovao, da sam falsifikovao pečat ...
Da bismo nastavili ovu sednicu u skladu sa tim da poštujemo dostojanstvo Narodne skupštine, da li gospođa Popović, želite možda povredu Poslovnika? (Da.)
Javljam se povodom članova 107. i 108. Gospođo predsedavajuća, zaista morate da vodite računa o tome da narodni poslanici ne povređuju dostojanstvo Skupštine ...
Gospođo Popović, to smo već sve odradili. Ako ste primetili, izrekla sam opomenu i uvažila sam primedbu gospođe Kolundžije. Molim vas, nećemo do jutra. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Judita Popović i Veroljub Arsić, s mesta: Po Poslovnik.) Reč ima Judita Popović, po povredi Poslovnika.
Član 27, gospođo predsedavajuća, to je način na koji vi vodite ovu sednicu. Zaista je za ovaj parlament ponižavajuće i zaista vređa dostojanstvo ovog parlamenta, načina na koji se vodi ovde rasprava. Ovaj parlament nije mesto gde ćemo da izvodimo igrokaze, niti da se šalimo, nego upravo da diskutujemo o zakonima koji su na dnevnom redu. Dozvoliliste da ovde izmakne kontroli ta diskusija, tako što su pojedina lica bukvalno srozala dostojanstvo ovog parlamenta. Kada smo mi reklamirali Poslovnik, govoreći o tome da selektivno primenjujete Poslovnik, jednostavno ste se o tome oglušili,a pri tom ste prihvatili predlog onoga ko je povredio Poslovnik, da ga opomenete. Da li je to način da se vodi parlamentarna rasprava u ovom domu? Mislim da nije. Zaista nedozvoljivo da se u prvom redu vređaju sudije, da se vređa sudstvo, da se vređa pravosuđe, a u drugom redu, da se vređa ovaj parlament. Mislim da je vreme da se zaista počne da se radi u ovom parlamentu kako on zaslužuje kako je to zakonom i Ustavom predviđeno.
Reklamirali ste isti član Poslovnika kao gospođa Kolundžija.
Ja sam reklamirala i član 107. i član 108. i član 27.
Samo da vam objasnim, u vezi sa ovim što ste prethodno govorili. Dakle, ponovili ste ono što je rekla gospođa Kolundžija, da sam pogrešila što nisam izrekla opomenu gospodinu Rističeviću. Naravno da sam uvažila primedbe gospođe Kolundžije i nakon njenog izlaganja o povredi Poslovnika sam izrekla opomenu gospodinu Rističeviću. Ne znam da li ste pratili? Prema tome, postupila sam u skladu sa Poslovnikom. Ako želite da se izjasnimo u danu za glasanje, recite? Hvala. Veroljub Arsić ima reč, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 109. stav 1. alineja 7. Možda nije rečeno ime i prezime, ali jeste rečeno da predsedavajući dozvoljava polemiku sa licem koje je falsifikovalo pečat. Ko god da je, tom narodnom poslaniku treba da se izrekne opomena, koji je to izgovorio. Znači, tu je prekršen Poslovnik. Upravo se dešava ono u Skupštini što odavno tvrdimo – DS i LDP, to je jedno te isto.
Gospodine Arsiću, zaista bih morala da se uverim iz stenografskih beležaka da je tako rečeno. Ja tako nisam čula. Gospođo Popović, opet želite povredu Poslovnika? Molim narodne poslanike da nastavimo rad. Dakle, da li još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika želi reč? Narodni poslanik Vladimir Cvijan. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, žao mi je što se današnja rasprava koja je tokom celog dana manje-više bila kulturna, a u svakom slučaju prilično konstruktivna, završava malo drugačije. Ali, na kraju radnog dana, vreme je da polako sumiramo rezultate cele diskusije, da vidimo kvalitet zakona koje je predložilo Ministarstvo pravde. Nedvosmisleno je da su sva četiri zakona iz oblasti pravosuđa koje je Ministarstvo pravde predložilo naišla na vrlo dobar prijem među narodnim poslanicima, da je čitav niz odredbi tih zakona pohvaljen, da su očigledno za neke odredbe maltene svi poslanici spremni da glasaju. Jasno je da su zakoni koji se tiču izmena i dopuna Zakona o tužilaštvu i o sudovima iznuđeni, iznuđeni nepostupanjem Visokog saveta sudstva i čelnika Visokog saveta sudstva u nekom periodu od 2009. pa nadalje. Jasno je da zbog nepostupanja, naročito predsednice Visokog saveta sudstva, je Ministarstvo pravde danas prinuđeno da ipak malo na prečac rešava sudbinu sudija i tužilaca koji su izabrani na period od tri godine. Prosto, u takvoj situaciji smo se zadesili i Ministarstvo pravde je potpuno spremno da se uhvati u koštac sa svim izazovima tim povodom. Vidimo da su i predložene izmene i dopune Zakonika o krivičnom postupku prihvaćene, naročito s obzirom na činjenicu da vidimo da Ministarstvo pravde danas, za razliku od nekih ranijih vremena, organizuje javne rasprave, pita stručne službe, pita advokatske komore, pita Udruženje tužilaca i Udruženje sudija šta misle o izmenama, itd. Dakle, uvek imamo javnu raspravu, kako je i po evropskom standardu. Očigledno je da su i predložene izmene Krivičnog zakona više nego solidne. Čuli smo čitav niz pohvala na činjenicu da je za krivično delo sitne krađe smanjen limit, biće možda smanjen i na 5.000 dinara, što će građanima mnogo olakšati život, neće više biti tih krađa, posebno u selima, što mnogo štete nanose našim građanima kojima je danas svaki dinar jako važan. Videli smo čitav niz pohvala, čak i od opozicije, da je to što će sada kada se krivično delo izvrši iz razloga mržnje, čiste mržnje, da će to obavezno biti otežavajuća okolnost. Videli smo da svi podržavaju čitav niz krivičnih dela koja će sad biti uvedene iz oblasti terorizma, odnosno suzbijanja terorizma. Čuli smo različite stavove o ukidanju krivičnog dela klevete, ali se svi slažemo da to ukidanje krivičnog dela klevete je jedna evropska tradicija, jedan evropski standard, nešto što je Srbiji potrebno da bi se približila civilizovanim državama. Naravno, svi kojima bude povređeno pravo na čast i na ugled, imaće mogućnost da se u parnici nadoknade, kroz novčane iznose ili, u krajnjoj liniji, da se krivično goni za krivično delo uvrede ili neko drugo krivično delo iz oblasti zaštite časti i dostojanstva. Novinarska udruženja su dala čitav niz velikih pohvala na postupanje Ministarstva pravde upravo ukidanjem krivičnog dela klevete. Ono što smo zaključili u današnjoj diskusiji jeste da je upravo zahvaljujući aktivnostima Ministarstva pravde danas gotovo sa praksom da se presude dobijaju zahvaljujući telefonskom pozivu iz nekog kabineta. Nema u Srbiji više naručenih presuda, na šta su očigledno neki narodni poslanici ovde navikli. Toga u Srbiji više nikada neće biti i zbog toga je Srbija dobila negativno mišljenje u vreme bivšeg režima o stanju pravosuđa i o stanju celog pravosudnog sistema. Toga više nema, upravo zahvaljujući promeni vlasti, upravo zahvaljujući Ministarstvu pravde.Na kraju, može ostati samo jedno pitanje, i za ministra i za sve nas, da razmislimo još jednom da li je dovoljno krivično-pravno zaštićen položaj policajaca? Prava je prilika da u svoje ime, a i u ime poslaničke grupe SNS, a nadam se da se nećete ljutiti ako i u ime svih vas iskažem saučešće porodici Stamenković. Ovo što se desilo u Vlasotincu je jedna opomena. Dobro je da su nadležni organi uspeli da uhvate apsolutno sve, koliko sam shvatio, saučesnike u tom krivičnom delu. Ali, ovo je jedna tužna tema s kojom možemo otići da razmišljamo, da vidimo da li kroz amandmane možemo poboljšati položaj službenih lica u Ministarstvu unutrašnjih poslova. Zahvaljujem se.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, koji je osnov? (Neđo Jovanović, s mesta: Kao ovlašćeni predstavnik.) Nije vam preostalo vreme kao ovlašćeno predstavniku. Iskoristili ste svo vreme. Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, nema potrebe da sada hvalimo delove onog zakona za koje smatramo da su dobri i da bismo bili spremni da ih podržimo ako ne bi bilo onih delova zakona za koje smatramo da apsolutno ne doprinose cilju, koji ste proklamovali i onaj koji ste objašnjavali danas, da mi danas po hitnom postupku raspravljamo kako biste ostvarili taj cilj. Iz ovih predloženih izmena i dopuna zakona ne vidi se skoro ništa od tih ciljeva. Možete vi da tvrdite da je dovoljno ovo što je urađeno. Po našem dubokom osećanju, ne želim da objašnjavam sve ono što su kolege objasnile. Dakle, ostajemo pri tome da za ovaj zakon nije moguće glasati zbog stvari koje smo unapred već rekli. Ono što bih želela da kažem jeste nekoliko činjenica, s obzirom na to da je i to danas bila tema. Dakle, pre reforme pravosuđa, preko 4.500 zastarelih predmeta krivičnog gonjenja zatečeno je u sudovima, 517 kazni zatvora je zastarelo, među kojima i presuda koja je izrečena svešteniku Ilarionu zbog bludnih radnji. U slučaju Pahomija, takođe. Pahomije je oslobođen zbog toga što je po oceni Vrhovnog suda Srbija presuda doneta na štetu oštećenih i da je došlo do greške u postupku gde su izdvojeni dokazi koji su teretili počinioce. U odnosu na 10 sudija Trgovinskog suda pokrenut je postupak nakon ove reforme. Dakle, u odnosu na to, od trenutka kada je izvršena reforma povećan je broj izrečenih kazni za 3.000 lica. Dakle, više je bilo onih koji su osuđeni na kazne između tri i pet godina za ista krivična dela za koje su ranije izricane minimalne kazne. Značajno je smanjen broj onih koji su osuđeni do jedan mesec zatvora, a skoro je duplo manje onih kojima je određena kazna između jednog i tri meseca zatvora. Sa 1.825 na 1.306 je smanjen broj osuđenih na šest meseci. Osnovna zamerka javnost bila je previša blaga kaznena politika. Osnovna zamerka policije je bila da oni hapse, a da posle mesec dana počinioci krivičnih dela izlaze ponovo na ulice. Dakle, ono što je takođe važno, jeste da su završeni procesi koji su trajali 10 godina, kao na primer u slučaju Sretena Jocića, Andrije Draškovića, itd. Država je uspela da se izbori sa najozbiljnijim organizovanim kriminalom, da razbije ono što se popularno zove podzemlje i da razbije najveću kriminalnu grupu koja se bavila trgovinom narkoticima. To je grupa Darka Šarića. Specijalni sud je u prethodnih osam godina vodio postupke protiv 2.000 pripadnika organizovanog kriminala i izrečeno je kazni u visini od 3.000 godina zatvora. Podignuto je više od 150 optužnica, 2.000 je okrivljenih, doneto je više od 90 presuda. Ono što j e takođe bitno jeste da je godišnje oko 1.400 predmeta do ove reforme, dakle oko 1.400 predmeta je zastarevalo svake godine. Nakon reforme, taj broj ne prelazi 400. Tužilaštvo za borbu protiv organizovanog kriminala optužilo je 6.542 osobe. Otvoreni su procesi za "Kolubaru", paljenje ambasade, itd. Prihvatam svaku kritiku na reformu pravosuđa koja nije do kraja završena i koja je imala manjkavosti, ali tvrditi kako je reforma upropastila srpsko pravosuđe, samo znači da nismo spremni da se suočimo sa činjenicama kakvo je to pravosuđe bilo pre te reforme. Svi pokazatelji pokazuju da je reforma dala odlične rezultate i što se tiče visina kazni koje su izricane i što se tiče efikasnosti sudova koji su radili. Efikasnost sudova je podignuta na 91%, što nikada prethodno u istoriji nije bilo. Zato bih molila sve one koji danas govore o tome kako treba vršiti reforme i kako su navodno sve ocene koje je Srbija dobila za svoju reformu loše, da ipak pročitaju izveštaj Evropske komisije, koji kaže – pravni i institucionalni okvir za vladavinu prava u Srbiji, uključujući i borbu protiv korupcije i kriminala, je unapređen. Srbija će po oduzimanju imovine proisteklih iz krivičnih dela u narednom periodu biti u samom svetskom vrhu. Molila bih vas da opomenete narodne poslanike koji previše bučno pričaju i time krše Poslovnik. Srbija će po oduzimanju imovine proisteklih iz krivičnih dela u narednom periodu biti u samom svetskom vrhu. Tri godine posle početka primene Zakona o oduzimanju imovine stečene krivičnim delima, pokazalo se da je to jedan od najefikasnijih zakona u Srbiji. Kako pokazuju rezultati, do sada je oduzeta imovina vredna 350 miliona evra. S obzirom na postupke koji se sada vode i, gospodine ministre, s obzirom da su pokrenuti po članu 359, odgovorite nam kako će se ti slučajevi rešavati, s obzirom na izmene zakona koje ste predložili? Hvala.
Hvala. Više nemamo prijavljenih za reč. Ministre, da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, imam obavezu kao ministar nadležan za resor pravosuđa da kažem da je, nažalost, period vređanja sudija, tužilaca i nosilaca pravosudnih funkcija i pravosuđa u Srbiji uopšte mnogo duži od rasprave na ovoj sednici, da seže nekoliko godina u prošlost i da je započet nečim što se može slobodno nazvati eksperiment in vivo na istim tim ljudima pre više od tri godine. Mogu da kažem, sa jedne strane, krivicom svih nas u trenutku donošenja Ustava, kada smo, postupajući kao država koja maltene nema nikakvu pravnu tradiciju, posegnuli za osnivanjem nečega što je danas ustavna kategorija, o čemu se govorilo mnogo, kao što su institucija Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, jer volimo da se pozivamo na zemlje razvijene demokratije. Ni u jednoj od tih zemalja paralelnih tela nema. To tamo izgleda mnogo drugačije. Ali, to je odredba našeg Ustava i naša je dužnost da ono što smo kao građani naše države doneli i poštujemo i da se toga držimo. Vređanje nosilaca pravosudnih funkcija počelo je onog trenutka kada su ljudi birani na netransparentan način, neki birani, neki nisu izabrani. Kao što mogu građani sa pravom danas da kažu – koga vraćate, tako su govorili i govore – koga ste izabrali, upravo iz razloga što nije postojao jasan kriterijum i što nije bio transparentan izbor nosilaca najviših pravosudnih funkcija. Onda smo došli u ovakvu svojevrsnu situaciju, u kojoj moramo, prinuđeni smo i moramo da postupamo na jedan način. Zašto? Zato što su za ovo stanje možda najmanje krive same sudije i sami tužioci, ljudi koje smo spremni da prozivamo često i u medijima i u Skupštini i na drugim mestima, a koji su dužni da postupaju po zakonima koji se ovde usvoje. Žalosno je što je naš sistem u takvom stanju, da kada ne postupaju po zakonima, a to u Srbiji traje duže od jedne decenije, duže od dve decenije, čak ni oni sami ne dobiju zasluženu disciplinsku ili neku drugu sankciju. To je ono na čemu ćemo svi morati da radimo. Govoreno je danas o tome šta bi trebalo da bude eventualno prvi potez Ministarstva pravde u predlaganju novih pravosudnih zakona, pa je predlagano i to da prvo dođu na dnevni red izmene Zakona o Visokom savetu sudstva i o Državnom veću tužilaca. Poštujem svačiji izbor, da kažemo sredstva političke borbe, viđenja reformisanja nekog sistema, ali sam dužan da budem do kraja objektivan i korektan da kažem da je to bilo apsolutno nemoguće uraditi. Ovo ministarstvo su zatekle određene odluke Ustavnog suda Republike Srbije, da se ušlo u procedure izmena Zakona o Visokom savetu sudstva i o Državnom veću tužilaca. Po odlukama Ustavnog suda, neizabrane na netransparentan način sudije i tužioce ne bi imao ko da vrati na dužnost i ušli bismo u svojevrsnu blokadu sistema i institucija i to ne bi odgovaralo nikome ko ozbiljno želi da pristupa rešavanju sistemskih i prvorazrednih državnih problema. Takođe je potrebno reći da povratak neizabranih sudija, tužilaca je završen, ali sudija nije dovršen, jer je Visoki savet sudstva, postupajući po poslednjim odlukama Ustavnog suda, vratio poslednjih 57 neizabranih sudija, ali još uvek nije protekao rok od onih 30 dana, koliko je potrebno da se jave na svoju funkciju, a nakon toga nisu polagali zakletvu. Izneto je dosta pohvala i dosta kritika na predložene izmene i dopune ovog seta zakona. Osvrnuću se na neke za koje smatram da je na njihov račun izneto najviše kritika, ali pre toga moram da kažem da su izrečene neke stvari koje ne stoje i nisu tačne. Prvo, izrečeno je da ova Vlada, čiji sam član, vodi ad hok borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala, što nikako ne stoji, jer ko je malo bolje pratio medije, ko je pratio izveštaj o napretku Evropske komisije mogao je da se uveri u činjenicu da je u okviru Ministarstva pravde i državne uprave Republike Srbije, a u saradnjisa drugim ministarstvima i državnim organima izrada strategije za borbu protiv korupcije za period u narednih pet godina sa pratećim akcionim planom, zakoji se još uvek ne zna da li će biti na godinu dana ili će biti ambiciozniji, na dve godine, ali koji će biti zajedno sa tom strategijom donesen u prvom tromesečju naredne godine. Ono što smo zatekli kao Vlada, a moramo da se pomirimo, jeste da nemamo izgrađen sistem za borbu protiv korupcije. Sistem za borbu protiv korupcije podrazumeva i jačanje institucija. Koliko god se bilo kome od nas, ne kao političarima, već kao običnim građanima nekada ne sviđale neke odluke sudova, o kojem god sudu da pričamo, treba da znamo da su ti sudovi ipak institucije ovog sistema i da nam je država bolja, da nam je država uređenija i sudovi bi bili i uređeniji. Ali, zato odgovornost snosi i čitavo društvo i prilike koje njegov razvoj prate. Kada su pominjane sudije Ustavnog suda, molim vas tu za jedinstven pristup. Nemojte da pričamo kako nam se neke odluke sudija Ustavnog suda ne dopadaju, a neke nam se dopadaju, pa kada se ocenjuje odluka o simbolima autonomne pokrajine, onda nam se dopada odluka Ustavnog suda, a kada se ocenjuje ustavnost Zakona o prenosu nadležnosti, onda nam se ne dopada odluka Ustavnog suda. Govorim samo o dvostrukim aršinima, nije pominjano tačno ovo, ja sam naveo dva primera oko kojih je bilo političkih talasanja. Odluke su takve kakve su i treba ih prihvatiti. Možda se one nekima od nas dopadaju, ne dopadaju, njih je doneo Ustavni sud. To treba poštovati. Što se tiče kritika iznetih na iznete predloge u zakonu, odnosno u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika koje se tiču krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja, člana 359. dužan sam da kažem sledeće. U čitavom nizu godina, a to nije ni jedna godina, ni dve, ni tri, to je već više od decenije, kritike koje se iznose na račun krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja tiču se na prvom mestu toga što se kao potencijalni učinioci ovih krivičnih dela apsolutno podjednako pominju i službena lica i odgovorna lica. Samo krivično delo zloupotrebe službenog položaja od strane od strane službenog lica postoji u svim evropskim zakonodavstvima. Šta je našim partnerima iz zemalja EU, naročito stranim članicama unije nejasno, jer oni nisu imali koncept društvene svojine, nejasno im je zašto se u tu priču meša i odgovorno lice. Ovakvim rešenjem koje smo predložili gde se odgovorno lice briše iz ovog krivičnog dela, gde se inkriminiše kroz, nadam se budući član 234. zloupotreba od strane odgovornog lica. Mi smo krenuli jednim putem kojem su pošle neke od zemalja, izašle iz škole jugoslovenske pravne teorije i zakonodavstva, koje su imale identičan problem, recimo Republika Slovenija koja ima gotovo identično rešenje. Nemamo nikakvu primedbu, odnosno prilikom takve promene njihovog krivičnog zakonodavstva nismo imali primedbe evropskih institucija na njihov račun. Treba da se setimo ipak malo više, krivo mi je što koleginica Batić nije ovde. Početkom 2001. godine, podsetite me ako grešim, početkom 2000. godina na preporuku EU ukinuli smo bili u potpunosti krivično delo zloupotrebe službenog položaja. Pokojni ministar Batić koji je to predložio posle šest meseci je tražio vraćanje tog krivičnog dela. U pitanju je krivično delo koje od 1957. godine postoji u našem pravnom sistemu. To krivično delo, propisano u Krivičnom zakoniku treba da primenjuju naše sudije i naši tužioci. Kada je to krivično delo izbrisano, nastao je haos. Nisu znali kako da postupaju kada takvo krivično delo ne postoji. Šta je ovde ustvari učinjeno? Napravljena je jasna razlika između zloupotrebe odgovornog lica i zloupotrebe službenog lica. U čemu se ta razlika ogleda? Dovoljno je da se uzme i da se pažljivije pročita predložena zakonska odredba. Kaže se da odgovorno lice odgovara u slučaju da je protivpravno steklo određenu imovinsku korist ili drugom nanelo štetu. Protivpravnost se ogleda u posledici, to je suština priče. Kako će postupati sudovi? Verujem, ne zlonamerno, ali uveren sam da svako od nas ima veliku dozu konstruktivnosti kada ovde govori i nastupa i zabrinut je o tome kako će sudovi postupati. Po opštim načelima Krivičnog zakonodavstva. Dakle, od trenutka izvršenja krivičnog dela do donošenja pravosnažne presude sudija je "eks oficio", dakle po službenoj dužnosti, dužan da vodi računa, dakle, po službenoj dužnosti o primeni blaže kazne na učinioca krivičnog dela. Nisam to izmislio ni ja, ni ovo Ministarstvo pravde i državne uprave, to je opšte načelo krivičnog zakonodavstva. Kada smo kod opšteg načela, bilo je reči o brisanju apsolutne zabrane ublažavanja kazne za određena krivična dela. Ovde postoje dva sporna momenta. Prvi sporni momenat jeste što imamo predviđenu zabranu ublažavanja kazne za određena krivična dela, što je potpuno suprotno odredbama opšteg dela Krivičnog zakona, jer u opštem delu Krivičnog zakona jasno stoji da postoji mogućnost ublažavanja kazne u određenim slučajevima kao što su pokušaj ili pomaganje. Onda smo doveli iste te ljude, koji treba da primenjuju Krivični zakonik u situaciji da ne znaju koju odredbu da primene. Drugi sporni momenat jeste katalog krivičnih dela za koji jeste po pozitivnom rešenju predviđena apsolutna zabrana ublažavanja kazne. Ovde smo pominjali jedan zaista užasan događaj koji se zbio prethodnog dana i uveren sam da niko od nas ravnodušno ne može da govori prema tome, ali recimo takvo krivično delo ovim važećim rešenje koje branite nije izuzeto od ublažavanja. Ako kažete da su to najteža krivična dela koja su ovde izuzeta, pa to nije tačno. Najteža su ona krivična dela za koja se može izreći kazna zatvora od 30 do 40 godina. Nijedno takvo krivično delo nije izuzeto ovim ublažavanjem. Hajde onda da budemo korektni do kraja. Dakle, očigledno je da onaj ko je radio izmene i dopune Krivičnog zakona 2009. godine nije napravio jasan kriterijum. Imate najteži oblik stavljanja u promet i proizvodnju opojnih droga koji nije izuzet odavde, a druga dva oblika jesu. Dakle, apsolutno je nejasno šta mi ovde branimo. Ako branimo rešenje, koje kada bi se pokrenula inicijativa za ocenu ustavnosti, bi sutra palo pred Ustavnim sudom zato što u potpunosti negira pravnu jednakost građana, šta mi onda branimo? Moram da se osvrnem, pominjan je i Dušanov zakonik. Znate, možete da vratite šta hoćete na pravnu snagu, ali ipak živimo u razvijenom dobu razvijenih i zaštićenih ljudskih prava i građanskih sloboda i zna se kako možemo da postupamo, ali to ću da dovedem u vezu sa ovim. Ovde se ispravlja jedna anomalija koja postoji. Dakle, tako je pisan zakonik, postavljeno je pitanje, ko to piše zakonik? Piše ga, između ostalog, i najveći srpski stručnjak za krivično pravo, čovek za koga su svi poslanici ovde glasali da bude novi član VSS iz reda profesora, nesporan autoritet u oblasti krivičnog prava. Ima ih dosta. Prva stvar, ne želim da se takvi ljudi i njihov autoritet ovde blate i dovode u pitanje. Pisale su ga sudije i verujte, oko ove odredbe koja je napadana, bila je nedvosmislena saglasnost i predstavnika prakse, predstavnika teorije da treba ovako da se reguliše ovo krivično delo. Kada smo pričali i zaista mislim da nije uredu prozivati nekoga ko je ovde prisutan, a nema pravo da odgovori, ali moram iz razloga što su to ljudi izuzetni profesionalci i moji saradnici, sledeće, ako sudiju izvestioca u slučaju Pahomija, izaberete za predsednika Apelacionog suda, ako drugog člana veća izaberete za predsednika krivičnog odeljenja Apelacionog suda u Nišu, nemojte se pozivati na taj slučaj, za nekoga drugog. Sudija izvestilac priprema za svoje kolege koji postupaju u Veću referisanje tog slučaja i izrađuje presudu, sudija izvestilac. Hajde da budemo principijelni jednom do kraja, ali to je pokazatelj zašto je reforma pala u tom segmentu. Zato što se postupalo kumovski, burazerski, netransparentno i zato je palo, zato smo sada kao društvo u jednoj izuzetnoj situaciji, teškoj. Želim da iznesem još nešto što mislim da je veoma bitno. Javljali su se među prvima kao predstavnici poslaničkih grupa neke kolege koji su bili izuzetno konstruktivni u izradi ovog predloga zakona. prvi put ste imali priliku da skoro mesec i po dana pre dolaska Predloga zakona u Skupštinu, čitate tekst radne grupe na sajtu Ministarstva. Mogli ste da prisustvujete javno, objavljeno i najavljeno u sazvanoj javnoj raspravi. Ministarstvo pravde i državne uprave, radna grupa su bili više nego otvoreni za svaku kritiku koja im je upućena. Imam obavezu da kažem da je ovo samo prvi korak u prečišćavanju našeg krivičnog zakonodavstva uopšte, verujući potpuno u dobronamernu kritiku jednog kolege, jer smo kolege po vokaciji i samo bih mu skrenuo pažnju da malo pažljivije pročita obrazloženje za izmenu Zakonika o krivičnom postupku. Jasno stoji zašto je stavljeno da to ne bude 1. maj ili kraj maja, zato što se radi o sveobuhvatnim izmenama i dopunama koje će uslediti i biti pred Skupštinom na Prvom redovnom zasedanju 2013. godine i taj tekst možete da pročitate na sajtu našeg ministarstva. Molim vas, upravo iz tog razloga, mi dalje nastavljamo sa usavršavanjem onog teksta koji se tamo nalazi i sa produžetkom javne rasprave. Dakle, uključite se u to. Kolega Pastor se uključio. Prilikom mog boravka ovde na odgovaranju na poslanička pitanja, čovek je prišao, razgovarali smo, dogovorili razgovor o ministarstvu i dao svoju sugestiju za izmenu određene odredbe Krivičnog zakonika i uvažili smo. Potpuno smo otvoreni i potpuno smo spremni za jedan drugačiji i novi način u pisanju zakona. Mislim da je to veliki korak za napredak demokratije u Srbiji. Imam obavezu da kažem da ćemo i u narednom periodu, na osnovu komunikacije sa direktorom Policije, a kao što sam rekao, ovo je samo početak prečišćavanja, zaista uzeti u obzir veoma ozbiljno dodatnu krivično-pravnu zaštitu pripadnika MUP. I te kako smo dužni, svako od nas da to činimo. Javno se obavezujem da ćemo na tome raditi. Takođe, govorilo se dosta o krivičnom delu klevete. Rekao sam i nemam razloga da to ne ponovim, da je ovaj predlog izmena i dopuna Zakona, u jednoj dobroj meri se ugledao na onaj predlog koji je povučen 27. jula iz procedure skupštinske. U tom predlogu je bila predložena dekriminalizacija i klevete i uvrede, pa me malo buni što predstavnici prethodne vladajuće većine imaju pomalo disonantan ton, da li su za to ili su protiv toga. Zašto se išlo samo na dekriminalizaciju jednog krivičnog dela? Upravo iz tog razloga što smo ubeđeni da sa time treba ići postepeno. Iskustva nekih drugih zemalja nam pokazuju da kada je dekriminalizacija vršena u potpunosti i na prečac, u periodu kraćem od godine narednih dana, vraćala su se, ne samo ta krivična dela, već su se dopunjavala i nova, a to nije dobro. Ako pričamo o neophodnosti postojanja kriminalizovane klevete, koja se može kazniti isključivo novčanom kaznom, gde do brisanja iz krivične evidencije dolazi posle godinu dana, nisam dovoljno ubeđen u opravdanost takvog postupanja. Ono što je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS rekao, ostaje mogućnost i dalje nekome da tuži. Živimo u takvim vremenima gde se, nažalost, znatno lakše, bar je većinska percepcija građana takva, znatno se lakše podnosi kazna zatvora nego novčana kazna, jer ekonomske, socijalne, društvene prilike diktiraju takvo stanje, nažalost. Niko od nas ne treba da bude srećan zbog toga. Znate li šta me buni? Buni me što sam u nastupima nekih od kolega mogao da primetim da neko ko se najviše zalaže za približavanje evropskim standardima, odnosno standardima za koje se zalaže EU, u dobroj meri negira nešto što EU preporučuje. Rečeno je da nije izvršena dekriminalizacija klevete u zakonodavstvu Velike Britanije. Jeste, molim da provere oni koji su to rekli. Zaista jeste, i u zakonodavstvu Velike Britanije, i u zakonodavstvu Irske, i u zakonodavstvu Estonije i delimično u zakonodavstvu Kipra, kada govorimo o zemljama članicama EU, a o zemljama kandidatima ili onima koje nisu kandidati, imamo i tu primera. Nije tačno, dame i gospodo narodni poslanici, da su amnestirani osuđeni za krivična dela teškog ubistva, a u krivično delo teškog ubistva spada ubistvo pripadnika MUP u vršenju službene dužnosti. To nije tačno, zato što je to krivično delo izuzeto od amnestije, pogledajte to dobro. Vlada je prihvatila amandman koji je, tako je, verujete da jeste, pogledajte malo bolje. Mislim da niste pogledali. Pogledajte, videćete Vlada je prihvatila amandman koji je predložio Odbor za pravosuđe. Amandman nije deo zakon, jel tako? Jeste, jeste. Pogledajte malo bolje. Dakle, verujem da je u pitanju, zaista greška. Jeste. (Predsedavajuća: Molim vas nemojte da komunicirate.) Nisu amnestirani. Bilo bi dosta toga o čemu bi moglo da se priča. Ako već iznosimo statistiku onda u toj statistici možemo da kažemo i da je u prethodnih pet godina došlo do 119.875 slučajeva neosnovanog lišenja slobode, 119.875, u periodu od pet godina i 10 meseci. Dakle, hajde da ne hvalimo stanje u pravosuđu koje se odjednom promenilo za tri meseca, jer ne može. Problem je zaista veliki, opšti, društveni i traži našu sinergiju i zajedničko rešavanje toga, jer ne radimo nešto za mandat jedne vlade, niti za godinu dana. Težimo da rešavamo problem na višedecenijskom nivou, jer je to pitanje izgradnje države. Dozvolite mi na kraju da nešto kažem, ne zbog sebe, nego zbog mladih ljudi koji su bili dovoljno hrabri da podignu glas protiv nečega o čemu nekada i pripadnici političkih elita u Srbiji ne žele, neće ili se boje da urade. Ja sam ovde lično prozivan za to da sam kršio zakon. Znate, ako MUP ne zabrani neki skup onda je taj skup dozvoljen. To možete da pogledate. Možete da pogledate da se prekršajno odgovara samo u slučajevima da prekršajno može da odgovara samo organizator tog istog skupa. Čisto da znate u buduće kad podnosite neku prijavu, kako se to radi. Da li je sud zabranio studentski parlament Pravnog fakulteta Univerziteta u Beogradu? Ja vas pitam da li je zabranio onog organizatora skupa. Znate svojevremeno su organizovani, najčešće iz potpuno opravdanih i legitimnih razloga studentski protesti u Beogradu. Dešavalo se na tim protestima da se u grupu tih protestanata ubaci i grupica huligana koja počne da lomi, razbija i uništava grad. Upravo, kao što je neka druga vrhuška politička tada optuživala organizatore tih skupova da su oni huligani. Sada koristite istu matricu. Ajde budite principijelni. Ako ste za to da se nekome na čelo žigoše neko slovo ili znak da pripada nekoj organizaciji, pa da možemo svi da ga prepoznamo gde god je u gradu. Uzgred, imam jednu obavezu da kažem. Poslanik one poslaničke grupe koja je najgrlatija u tom kritikovanju i mene i organizatora tog skupa je izašao pred Skupštinu da pozdravi taj skup. Ali su ga dočekale salve zvižduka i negodovanja. (Kenan Hajdarević, s mesta: O kome pričate? Recite ime.) Neću da govorim o imenima, ali se vrlo dobro zna. Rekao sam, poslanik poslaničke grupe koja je bila nagrlatija u tome. Neću da govorim o imenima, rečeno je dovoljno sa moje strane. Pogledajte snimak, pa ćete videti. Dakle, poslanik te poslaničke grupe je izlazio pred Skupštinu, kada su ga dočekali zvižduci, onda se povukao unutra i dao izjavu kakvu je dao. Prema tome, budite korektni do kraja. (Judita Popović, s mesta: Recite ime.) Znate ko je od vaših kolega dolazio tamo.
Molim vas, nemojte da dobacujete sa mesta. (Kenan Hajdarević, s mesta: Kakve su to insinuacije?)
Nije to nikakva insinuacija.
Ministre, molim vas, vratite se na temu. Poslanici, nemojte da dobacujte sa mesta.
Dakle, od Ministarstva pravde i državne uprave uvek možete očekivati otvorenost za konstruktivan pristup, za konstruktivno rešavanje problema. Uveren sam da je svako od vas danas ko je kritikovao predloženi tekst zakona radio to konstruktivno, a ne iz kritizerstva. Dokaz da je to radio konstruktivno su sigurno mnogobrojni podneti amandmani. Ministarstvo i radna grupa će obratiti pažnju na svaki od tih amandmani, pažljivo ga proučiti, a Vlada će odlučiti da li te amandmane da prihvati ili ne. Nadam se da nešto što bi trebalo da bude normalno u svakoj normalnoj zemlji sada postaje normalno i u Srbiji. Prošli put nije bilo takvih amandmana, pa smo ih uključili preko odbora i postali su sastavni deo zakona. Molio bih vas, imalo bi zaista dosta još toga o čemu bih imao da govorim, radi se uglavnom o slučajevima kada neko od kolega poslanika, verovatno ne namerno, nije pažljivo pročitao neko krivično delo, pa kada je definisano da učinilac krivičnog dela poseduje nameru da nešto učini. Nema nehata. Dakle, imamo i takvih slučajeva. Zahvaljujem vam se na vašoj konstruktivnosti. Uveren sam da ćemo dobre i konstruktivne amandmane prihvatiti i hvala vam na pažnji. (Nada Kolundžija, s mesta: Po Poslovniku.)
Nemate prava, završili smo. (Nada Kolundžija, s mesta: Imam jedno pitanje.) Nije u skladu sa Poslovnikom, gospođo Kolundžija. Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, Predlogu zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku i Predlogu zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu i Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama. Sa radom nastavljamo u ponedeljak, 17. decembra, u 10,00 časova.