Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, danas je pred vama Zakon o zapošljavanju stranaca, dokument koji ima svoju veliku važnosti i na čije se donošenje čekalo bezmalo 30 godina. Vreme je da se proces zapošljavanja stranaca u našoj zemlji reguliše u skladu sa vremenom u kome živimo, u skladu sa obavezujućim preporukama EU, kao i potvrđenim konvencijama Međunarodne organizacije rada i, naravno, Svetske trgovinske organizacije. Zakon o zapošljavanju stranaca treba na jasan i određen način da reguliše način zapošljavanja stranaca, u kojim slučajevima se na njih odnose odgovarajuće procedure, da te procedure budu jednostavne i jednoobrazne, što je veoma važno za strane investitore i one koji eventualno žele da rade u državi Srbiji, ali isto tako i da se predvide odgovarajući mehanizmi, na osnovu kojih se štiti naše tržište rada i naš državljanin, odnosno naš radnik. Želim samo da kažem da su sve privredne komore u zemlji, dakle i ruska, italijanska, nemačka, američka itd, dale odgovarajuću saglasnost. Bile su upoznate i uključene aktivno u rad na pisanju samog zakona. Zakon je dobio podršku Evropske komisije. Zakon je dobio podršku i Međunarodne organizacije rada. Dakle, svi relevantni faktori su bili konsultovani i svi su učestvovali. Javna rasprava je okončana u skladu sa zakonom. Dakle, imate sve elemente, nadam se, da ovaj zakon prihvatite i da on što pre krene u svoju realizaciju i u skladu sa svim onim što nas čeka u narednom periodu. Drugi zakon o kome ćemo raspravljati je zapravo potvrđivanje Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije po pitanju međusobnog očuvanja i održavanja vojnih memorijala. Ne treba posebno objašnjavati koliko nam je bitno da naša istorija bude na odgovarajući način sačuvana i predstavljena svetu, ali i nama i budućim generacijama. Sporazum sa Ruskom Federacijom, na njega se takođe čekalo nekih skoro četiri godine. Prvi razgovori su počeli još 2010, a 2013. godine je konačno sporazum i finalizovan. Ovaj sporazum je u skladu sa međunarodnim pravom, nema tu nekih specifičnosti. Na nama je, nadam se, da ga danas podržimo i da još jedan deo naše dobre i plodne saradnje sa Ruskom Federacijom nastavimo i u zakonima. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reče? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovana predsednice, gospodine ministre, kao što ste rekli obrazlažući prvu od dve tačke dnevnog reda koji danas radimo, ovaj Zakon o zapošljavanju stranaca je nešto što se dugo čekalo i dobro je što ga danas imamo na dnevnom redu. Ovaj zakon će nadajmo se ostvariti svoju svrhu, a to je da u vremenu, u godinama pred nama omogući većem broju stranaca da dođu u Srbiju i da rade, ne samo kao radnici nego pre svega kao investitori, ljudi koji donose nove ideje i nove investicije koje će omogućiti da i pored zapošljavanja stranaca se zaposli i značajan broj građana Srbije. Verujem da je ovo, mislim ovo što smo pročitali, iz ovog velikog obrazloženja koje je došlo uz zakon, da je ovo usaglašeno i da će ohrabriti strane investitore da ponovo dođu u Srbiju, da će se promeniti trend koji traje u poslednje dve godine kada stranih investicija nema, kada nema otvaranja novih radnih mesta, kada se sve teže živi u Srbiji. Nadam se da će Srbije u perspektivi postati i mesto iz koje kvalifikovana radna snaga neće odlaziti nego će dolaziti zato što će biti povoljan ambijent za rad, za zarađivanje. U svakom slučaju mi smo dali nekoliko amandmana koji su više pravno-tehničkog karaktera. Mislim da ukoliko se prihvate će popraviti tekst zakona, ali ćemo u svakom slučaju podržati ovo zakonsko rešenje jer smatramo da je dobro i potrebno Srbiji. Isto tako je potrebno i što pre primeniti ovaj zakon i što pre primeniti druge zakone kako ovaj zakon ne bi ostao mrtvo slovo na papiru, kako bi se ovaj broj od nekih, kako se kaže u obrazloženju, zakona o 2.500 stranaca koje godišnje zatraži radnu dozvolu, a ukupna procena države jeste da se radi o nekih 7.500 ljudi koji rade u Republici Srbiji, stranih državljana koji rade u Republici Srbiji kako bi se povećao pre svega zato što su došli da investiraju u Srbiju i da nam pomognu da pokrenemo našu posustalu privredu. Ukoliko to ovaj zakon omogući, popravi to stanje mi ćemo biti zadovoljniji, a verujem i svi građani Srbije. Naravno, nije ovaj zakon bio prepreka tome. Prepreka je Vlada koja ne ume da obezbediti strane investicije, koja nije uspela za dve i po godine da stvori privredni ambijent u kome bi se u Srbiji ulagalo. Stalno imamo najave da će se to desiti u nekom budućem vremenu, od godinu ili dve dana, pa nam ostaje da se nadamo da će to vreme konačno i doći i da za građane Srbije dolaze bolje a ne gori dani. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću danas o Predlogu zakona o zapošljavanju stranaca kao veoma značajnom segmentu radnog zakonodavstva u našoj zemlji dok ću o sporazumima između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije govoriti više moje kolege iz poslaničke grupe. Zakon o zapošljavanju stranaca je potreba svakemoderne države, jer sa razvojem društva, a posebno modernih tehnologija situacija radne snage mnogo je brža i obimnija i zahvata sav razvijeni svet. Oblik zapošljavanja i rada stranih državljana u Srbiji regulisan je sada Zakonom o uslovima zasnivanja radnog odnosa sa stranim državljanima koji je donet još 1978. godine u vreme SFRJ i koji je i danas na snazi uz nekoliko izmena. Iako je oblast zapošljavanja stranaca u Srbiji pravno regulisan izuzetno je važno da se oblast zapošljavanja stranaca uskladi sa novim trendovima na međunarodnom tržištu rada, sa našim krovnim zakonodavstvom kao i sa pravnim tekovinama EU i konvencijama međunarodnih organizacija rada. Na taj način će se doprineti i prevazilaženju dosadašnjih problema nastalih u praksi. Istovremeno harmonizacijom domaćih propisa iz ove oblasti, sa propisima EU mi potvrđujemo reformski kursnaše Vlade i doprinosimo bržoj integraciji naše države. Time svakako postajemo konkurentni i po pitanju radne snage, ali i doprinosimo privlačenju stranih investicija. Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju iz 2008. godine preuzete su dve najvažnije obaveze i to uspostavljanje zone slobodne trgovine i usklađivanje zakonodavstva sa pravom EU. Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju stvara se zona slobodne trgovine između Republike Srbije i EU u prelaznom periodu od šest godina. U okviru sporazuma posebno je urađeno kretanje radnika, poslovno nastanjivanje, pružanje usluga, kretanje kapitala gde su date osnove za uređivanje položaja radnika i članova njihovih porodica. Pristup stručnom usavršavanju, poslovnom nastanjivanju, položaj privrednih društava i njihovog poslovanja, kretanja ključnog osoblja i fizičkih lica koje pružaju usluge. U cilju pridruživanja u Republici potrebno je voditi računa o osnovnim rešenjima iz tih propisa koji se odnose na kretanje radnika i omogućavanje njihovog zapošljavanja istovremeno poštujući prava koje pojedine kategorije stranaca treba da ostvaruju lica izuzeta od primene zakona, državljani EU, evropskog ekonomskog prostora i Švajcarske konfederacije, lica pod različitim oblicima međunarodne zaštite i članovi njihovih porodica. Takođe, potrebno je naglasiti da je ova oblast uređena i potvrđena konvencijom i to uredbom o ratifikaciji Konvencije međunarodne organizacije rada broj 97 o migraciji u cilju zapošljavanja i Zakonom o ratifikaciji Konvencije 143, o migracijama i uslovima zloupotrebe i unapređenju jednakih mogućnosti tretmana radnika emigranata. Prilikom izrade ovog zakona predlagač se rukovodio rešenjima koje je Svetska trgovinska organizacija je propisala za svoje članice opštim sporazumom o trgovini i uslugama tzv. „GAT“ sporazum. Rešenje iz ovog zakona odnosi se na strance koji se zapošljavaju, odnosno ostvaruju pravo na rad u Republici Srbiji bilo da zasnivaju radni odnos ili zaključuju drugu vrstu ugovora kojim se ostvaruju prava po osnovu rada ili se samozapošljavaju, odnosno otpočinju preduzetničku delatnost ili osnivaju privredno društvo. Rešenja iz zakona se takođe tiču privrednih subjekata koji zapošljavaju strance. Koliko je bitno donošenje ovog zakona pokazuju i podaci Nacionalne službe za zapošljavanje prema kojima je tokom 2013. godine radnu dozvolu za poslovni angažman u našoj zemlji dobilo 2.784 stranaca. Međutim, postoje procene Nacionalne službe za zapošljavanje prema kojima u Srbiji je radno angažovano skoro trostruko više stranih državljana od broja izdatih radnih dozvola. Da bi se celokupan broj ljudi bez radne dozvole uveo u zvanične tokove kako bi se poveća privredna aktivnost i povećala naplata poreza upravo je neophodan ovaj zakon. Tako je prema podacima Nacionalne službe za zapošljavanje tokom 2013. godine najveći broj radnih dozvola izdat Rusima, Kinezima, Turcima, Rumunima, Bosancima, Nemcima i Grcima. Oni se uglavnom zapošljavaju u kompanijama iz njihovih država najčešće na menadžerskim ili upravljačkim poslovima, ali isto tako i u građevinarstvu, zemljoradnji, rudarstvu, trgovinskim ili ugostiteljskim sektorima. Što se tiče državljana zemalja članica EU najviše radnih dozvola se izda državljanima Savezne Republike Nemačke, Italije, Austrije i Grčke. Oni takođe najčešće rade kao menadžeri u predstavništvima svojih kompanija kao inženjeri ili na rukovodećim poslovima. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u okviru svog današnjeg obraćanja govorio bih i o iskustvima koja postoje u okviru EUu oblasti zapošljavanja stranaca. Prema podacima Evropske komisije pokazalo se da u dosadašnjoj praksi u druge države članice građani najčešće odlaze zbog boljih mogućnosti zapošljavanja i obično su to mlađi ljudi koji lakše nalaze posao. Praksa pokazuje da građani na rad u drugoj članici često pristaju na poslove za koje su previše kvalifikovani i često ne uživaju uvek iste beneficije kao domaćini. Prema tome, više od 12 miliona građana EU nešto manje od 3% ukupne populacije živi u nekoj drugoj članici. Istraživanje je ukazalo i da su građani iz drugih država koji dolaze da rade, pomogli da se popunimanjak radne snage na lokalnim tržištima rada, kao i da se smanje efekti staranja populacije. Ovaj sistem zapošljavanja stranaca prema podacima Evropske komisije doprineo je programu integracije putem razvoja i poticanja inkluzivnog okruženja i kulture dobrodošlice, kroz politiku dostupnosti informacija, podršku u učenju jezika i interkulturalnom dijalogu i interakciji među građanima. Takođe, uočeno je da priliv mladih radno aktivnih građana u posmatrane gradove, pomoglo je da se odgovori na demografski izazove, staranja populacije, smanjenja radne snage. Sve ovo je u skladu sa principom EU, da se sloboda kretanja ne može odvojiti od slobodnog protoka roba i usluga. Poslanička grupa SPS sa pravom očekuje da se konkretnim primerom zakona na sistemski način urede sva pitanja zapošljavanja stranaca. Počev od pitanja izdavanja dozvola za rad, što se precizno uređuje u odnosu na pojedine kategorije stranaca, članova njihovih porodica što postojećim zakonom do sada to nije urađeno. Novina je da se dužina trajanja dozvola za rad vezuje za dužinu trajanja, boravka i usavršava sa odredbama kojima se uređuje boravak stranca što do sada nije bio slučaj. Sa druge strane, strancima se omogućava ostvarivanje jednakih prava na rad i zapošljavanje kao i državljanima Republike Srbije, što je obaveza u odnosu na Konvencije međunarodne organizacije rada i prava EU koje se donošenjem ovog zakona ugrađuje u pravni sistem Republike Srbije. Samim predlogom zakona, predviđeno je da se zakon ne primenjuje na strance kojima je međunarodnim sporazumom predviđeno zapošljavanje na drugačiji način. Strance koji uživaju privilegije i imunitete, koji obavljaju poslove na osnovu odgovarajućih ugovora ili sporazuma sa međunarodnim organizacijama, ili u okviru međunarodnih projekata o stručno-tehničkoj saradnji, obrazovanju ili istraživanju. Predstavnik inostranog medija, stranac koji obavlja verske poslove, koji je volonter, član posade broda, odnosno vazduhoplova ili obavlja poslove u drumskom ili železničkom saobraćaju, koji na osnovu ugovora zaključenih između organa nadležnih za poslove odbrane ili unutrašnje poslove, boravi u Srbiji radi obavljanja poslova od interesa za Republiku Srbiju ili za potrebu odbrane ili bezbednosti zemlje ili se usavršava u ovim oblastima. Ovim zakonskim projektom se pojedinim članovima veoma precizno regulišu važna pitanja iz ove oblasti. Konkretno članom 9. zakona predviđeno je da se zapošljavanje stranaca može i ostvariti pod uslovom da poseduju odobrenje za privremeni boravak ili stalno nastanjenje u skladu sa zakonom. Takođe, članom10. precizirano je da se dozvola za rad može izdati kao lična radna dozvola i radna dozvola. Radna dozvola je vrsta dozvole za rad koja se može izdati kao radna dozvola za zapošljavanje, radna dozvola za posebne slučajeve zapošljavanja i radna dozvola za samozapošljavanje. Pod ličnom radnom dozvolom podrazumeva se vrsta dozvole za rad koja omogućava strancu slobodno zapošljavanje. Ta vrsta radne dozvole izdaje se na zahtev poslodavaca. Samozapošljavanje, izdaje se na zahtev stranaca koji ima odobrenje za privremeni boravak u Srbiji i ostvarivanje prava po osnovu nezaposlenosti u Republici Srbiji. Članom 24. uvodi se mogućnost ograničavanja broja stranaca kojima se izdaju dozvole za rad putem sistema kvota u skladu sa pravilima Svetske trgovinske organizaciji i EU. Članovima 27. i 28. reguliše se izdavanje i produženje dozvole za rad, pa se tako navodi da se dozvola za rad izdaje za period koji je naznačen u zahtevu za izdavanje dozvole, a najduže za vremenski period na koji traje boravak stranaca. Dozvola za rad produžava se ako su u momentu podnošenja zahteva za produženje ispunjeni uslovi za njeno izdavanje. Ovi zakonskim projektom propisuju se uslovi za poništenje dozvole za rad stranaca i to u sledećim slučajevima regulisanim članom 29. dozvola za rad poništiće se ako stranac obavlja poslove za koje nije izdata dozvola za rad ili ako radi kod drugog poslodavca. Stranac ne otpočne sa radom u roku od 15 dana od dana izdavanja radne dozvole za zapošljavanje. Ako stranac kome je izdata dozvola za samozapošljavanje ne otpočne sa obavljanjem poslova u roku od 90 dana od dana dobijanja dozvole, iako je dozvola izdata suprotno odredbama ovog zakona. Takođe, Nacionalna služba za zapošljavanje dužna je da vodi evidenciju i to, o dozvolama za rad, o strancima koji ostvaruju prava na rad u skladu sa ovim zakonom. Pored navedenog, očekuje se i druge pozitivni aspekti ovog zakona, a to su potpuno uređenje materije koja se odnosi za zapošljavanje stranaca, omogućavanje zapošljavanja i samozapošljavanja stranaca pod precizno urađenim uslovima i u tačno utvrđenom periodu. Omogućavanje ostvarivanja prava na spajanje porodice u određenim slučajevima, ostvarivanje prava po osnovu nezaposlenosti i drugih specifičnih prava, mogućnost utvrđivanja kvote, odnosno ograničenja broja stranaca koji ostvaruju pravo na rad u skladu sa stanjem i kretanjem na tržištu rada u Republici Srbiji. Precizno uređenje postupka izdavanja dozvole za rad, što doprinosi ubrzanju i pojednostavljenju procedura, sagledavanje ukupnog broja kretanja stranaca koji ostvaruju prava po osnovurada u našoj zemlji. Nadzor nad primenom zakona u smislu propisivanja adekvatnih sankcija prema licima koja omogućavaju nelegalan rad i boravak strancima što za posledicu može da ima izvršenje niz krivičnih dela i drugo. Ono što je pozitivno, što bih hteo da istaknem, jeste da su u izradi zakona o zapošljavanju stranaca, učestvovali predstavnici Ministarstva za rad zapošljavanja, boračka i socijalna pitanja, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo spoljnih poslova, Ministarstvo unutrašnje i spoljne trgovine i telekomunikacija, Komesarijata za izbeglice, i migracije i Nacionalne službe za zapošljavanje, što znači, ovlašćeni, nadležni i zaduženi organi države Srbije. Pozitivno je i to da je nacrt zakona bio na javnoj raspravi i da su učesnici u javnoj raspravi bili predstavnici državnih organa, javnih službi, privredni subjekti i sindikati, udruženja poslodavaca, privredne komore, stručna javnost, predstavnici nevladinog sektora i međunarodna organizacija i drugi zainteresovani učesnici. U toku javne rasprave održana su tri okrugla stola. Donošenjem ovog zakona potvrđuje se reformski put Vlade Srbije, doprinos bržim evropskim integracijama, kao i usklađivanje zakonodavstva sa pravom EU. Na kraju, ono što je veoma bitno za građane naše države, primena ovog zakona neće stvarati troškove ni građanima ni privredi. U okviru svog obraćanja govoreći o predlogu zakona o potvrđivanju sporazume između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije, o statusu srpskih vojnih memorijala na teritoriji Ruske Federacije i ruskih vojnih memorijala na teritoriji Republike Srbije. Polazeći od činjenice da oblast zaštite vojnih memorijala nije regulisano među državnim sporazumom, njegovo usvajanje je krajnje neophodno, kako zbog zajedničke ratne istorije, tako i zbog sećanja na sve borce koji su dali svoje živote za našu slobodu. Podsetio bih vas da je sporazum sačinjen 10. aprila 2013. godine u Moskvi kao želja strana potpisnica da obezbede dostojno mesto počinaka i očuvanja sećanja na vojna i civilna lica, čija pogibija i smrt su posledica Prvog i Drugog svetskog rata, kao i drugih ratnih operacija. Ovaj sporazum reguliše brojna pitanja od načina određivanja do izgradnje vojnih memorijala, eshumacija i ponovnog sahranjivanja posmrtnih ostataka, finansijske podrške i materijalne, zaštite, pa sve do kordinacije između naše dve zemlje i rešavanja potencijalnih sporova. Želeo bih takođe da kažem da će o ovom sporazumu nešto više reći moj kolega Siniša Maksimović. Zbog svega navedenog, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati predlog zakona o zapošljavanju stranaca, kao i predlog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o statusu srpskih vojnih memorijala na teritoriji Ruske Federacije i ruskih vojnih memorijala na teritoriji Republike Srbije. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvažena predsednice, poštovani ministre sa svojim timom, dame i gospodo narodni poslanici, dobro je videti u parlamentu da svi narodni poslanici podržavaju kada ministarstvo predlaže što više zakona, zakonskih rešenja i kada je ministar često u ovoj sali, a to je kada je upitanju Ministarstvo rada, zapošljavanja i socijalne politike, već postala praksa. Ono što je danas dobro, mislim da možemo da dođemo do jednog minimuma konsenzusa između opozicionih i pozicionih poslanika oko novog zakona o zapošljavanju stranaca, pošto se upravo radi o jednom procesu usaglašavanja naše zakonske regulative sa evropskim makijem i sa evropskom zakonskom regulativom, što je u procesu dinamičnih evropskih integracija u kojima Srbija učestvuje, jedan od najbitnijih parametara rada same Vlade i samog parlamenta. Naravno, kao socijaldemokrata istakao bih da ovaj zakon, stari, koji je iz 1978. godine, menjamo novim zakonom, ali potpuno usaglašenim sa Konvencijama međunarodne organizacije rada, ali ono što je najvažnije sa Biblijom socijalne i ekonomske politike EU, a to je Evropska socijalna povelja, sa svih svojih 11 tvrdih i 22 meke odredbe, koje je Narodna skupština Republike Srbije ratifikovala 2009. godine. To jako važno i Evropska socijalna povelja treba da predstavlja condicio sine kva non rada i zalaganja Vlade Republike Srbije, samog ministarstva, ali i nas u parlamentu da na taj način napravimo i stvorimo socijalnu tržišnu privredu, da otvorimo našu zemlju i maksimalno liberalizujemo prostor za tržišnu utakmicu ljudskih znanja i sposobnosti, ne samo za domaće zaposlene, ne samo za domaće radnike, nego, naravno za radnike i one koji bi želeli da rade u Srbiji, da investiraju u Srbiji iz inostranstva, a pogotovo iz zemalja EU. Na kraju, to je i naša dužnost, to je naša obaveza u skladu sa potpisom na Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju i jako je važno zbog razvoja same naše ekonomije, ali podsetiću i obrazovnog sistema, pune primene implementacije Bolonjske deklaracije u našoj zemlji, jer naravno učešće i dolazak radnika i zaposlenih iz inostranstva, stranih investitora delovaće motivišući naše zaposlene i na generalno one koji rukovode obrazovnim sistemom da on bude što kvalitetniji, da bude što bolji i da bude što usaglašeniji sa najboljom svetskom praksom i praksom razvijenih evropskih zemalja, jer, ako ne budemo imali kvalitetno obrazovanje, ako ne budemo razvijali i vodili računa o razvoju veština naših radnika i naših zaposlenih oni neće moći da izdrže tu konkurenciju kada neminovno otvorimo tržište radne snage. Ovo je jedan veoma važan korak u tom domenu koji predstavlja jedan od osnovnih parametara civilizacijskih kada je u pitanju stvaranje jednog slobodnog tržišta, kako tržišta roba i usluga, tako tržišta kapitala, u ovom slučaju tržišta radne snage. Ne sumnjam, kao što je to kada je u pitanju mikro nivo u samim kompanijama, kada je dobro da u kompaniju s vremena na vreme dolaze novi ljudi, unose nova znanja, unose inovacije i unose taj takmičarski duh, što je jako bitno mi to želimo i namera je osnovna, i samog ministarstva i Vlade da unesemo taj kompetativni dug i u našu zemlju, među naše građane i na naše tržište radne snage. Tako da u svakom slučaju ovaj zakon će imati taj tzv. u ekonomiji rečeno „prelivajući efekat“, gde ćemo imati koristi, gde ćemo imati mogućnost da ljudi koji investiraju, koji zapošljavaju nove ljude, koji kako ovaj zakon definiše i obezbeđuje mogućnost za one koji se samozapošljavaju, što je velika prednost i ono što naša zemlja i oni koji se bave ekonomskom politikom treba da razvijaju, oni će donositi oni će biti generatori novih znanja, inovacija i svega onoga što može da doprinese da domaće, ali naravno i strane kompanije stvaraju ovde dodatnu vrednost i da, ono što je najbitnije zapošljavaju nove ljude. U svakom slučaju, osnovni cilj ovog ministarstva, to smo videli kada je ministar ovde, branio i Zakon o radu, to smo videli i kada je pokretao mnoge inicijative koje se tiču radnog i socijalnog zakonodavstva. Jasan je cilj stvaranje jednog preduzetničkog društva, stvaranje jednog ambijenta, stvaranje jedne dobre energije, koju ova Vlada želi da napravi, kako bi naša zemlja mogla kvalitetno i dobro ekonomski da se razvija, kako bi mogla da zapošljava, ali i kako bi motivisala sve ljude koji su sposobni koji imaju ideje da pokreću inicijative da se oslone sami na sebe, kako bi od onog službeničkog društva, koje još uvek imamo, došli do tog glavnog cilja, a to je da budemo jedno preduzetničko društvo, da naparimo jednu jeftinu državu koja će samo isključivo predstavljati dobar servis građanima Srbije i naravno privredi. Ovo je taj put. Mislim da je potpuno jasno da sama energija koji i ministar i celo Ministarstvo ulaže u ovo, dovoljno obećava da ćemo u mandatu ove Vlade, imati jedno sasvim moderno kvalitetno, radno zakonodavstvo koje će predstavljati jedan ozbiljan okvir za ekonomski razvoj naše zemlje, za novo zapošljavanje i na izlazak naše zemlje u ekonomskom smislu na zelenu granu. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Vesna Rakonjac. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovane kolege, ja ću danas govoriti o Predlogu zakona o zapošljavanju stranaca i kao što znamo da je ova oblast zapošljavanja stranaca u našoj državi do današnjeg predloga zakona o zapošljavanju stranaca bila uređena zakonskom regulativom, sada slobodno mogu da kažem iz druge polovine prošlog veka, tačnije iz 1978. godine. Na osnovu takvog zakona, prilično zastarelog i prevaziđenog, nacionalne službe za zapošljavanje, prosečno su godišnje donosile oko 2.500 odobrenja za zasnivanje radnog odnosa. Nažalost, ne postoje podaci o strancima koji ostvaruju pravo po drugim osnovama, jer je ovde reč samo o zasnivanju radnog odnosa, a ne i o zasnivanju tzv. „fleksibilnih radnih odnosa“ i drugih vidova, kao što je samozapošljenje. Takođe, do približnog istog broja se dolazi ako se na osnovu Zakona o strancima, koji je nešto novijeg datuma, ali će i on zbog usaglašavanja i harmonizacije sa evropskim standardima i regulativama svakako biti dopunjen, sagleda se broj stranaca kojima je odobren boravak na osnovu rada, zapošljavanja ili obavljanja druge delatnosti. Na osnovu navedenog, možemo da zaključimo da Srbija ne predstavlja značajno imigraciono područje, ali ovu oblast svakako treba urediti zarad budućih vremena na savremenim principima, a ujedno poštujući i prava koje pojedine kategorije stranaca treba da ostvare, a kao što su lica izuzeta od primene zakona, kao što su građani EU, Evropsko-ekonomskog područja i Švajcarske konfederacije. Lica pod raznim oblicima međunarodne zaštite i članovi njihovih porodica, ovim predlogom zakona se prvi put obuhvataju i članovi porodica kako bi porodica bila kompletna i kako bi mogli da ostvare i bolju komunikaciju, a i bolji materijalni dobitak. Intenzivno i svakodnevno menjanje društveno-ekonomskih odnosa u proteklom periodu i dominantnih promena u društvu, uslovilo je promenu zakonskih regulativa i u našoj oblasti, kao što je donošenje Zakona o radu, zaštite na radu, penzionog i invalidskog osiguranja, zapošljavanja i drugog. Samim tim i zakon o zapošljavanju stranaca postaje neminovnost pogotovo kada je proces harmonizacije naših propisa sa propisima EU u pitanju. Ovaj predlog zakona je jedan izuzetna primer kako evropska regulativa može da se implementira tako da zakon bude u potpunosti primenljiv u Srbiji, bez obzira na specifičnosti i razlike koje normalno postoje u svakoj državi. Jedan od četiri osnovnih postulata na kojima je i Evropska zajednica, 1957. godine je osnovana i sloboda kretanja radnika. Takva sloboda povlači ukidanje bilo kakve diskriminacije zasnovane na nacionalnoj osnovi između radnika država članica po pitanju zaposlenja, naknada i drugog, a i uslovima zapošljavanja. Ono što je jako bitno, donošenjem ovakvog zakona mi ćemo zaštititi u ovom prelaznom periodu naše ljude, naše buduće zaposlene, jer će sve odredbe ovog zakona koje se odnose na građane EU stupiti na snagu onda kada Srbija postane punopravna i ravnopravna članica EU. Ono što je veoma dobro u ovom zakonu to je i deo zakonske regulative kada je dobijanje dozvole za samo zaposlenje ubrzano. Ono što je neophodno to je saradnja sa MUP, da se što pre dobije boravišna dozvola, zatim da onaj koji želi da se samo zaposli podnese kompletan projekat, odnosno dokumentaciju o zakupu objekta u kome želi da obavlja neku delatnost. Takođe, da postoji određena oprema, a ne fiktivna oprema i da jednostavno prijavi ko su zaposleni koje želi da zaposli, bilo da se radi o stranim državljanima ili o državljanima Republike Srbije. Na ovaj način otvaramo put investitorima koji žele, a stranci su, da ulažu u našu državu i da imamo jedno prosperitetno i moderno društvo. Maksimalno ćemo podržati ove zakonske regulative i predloge jer mislimo da ćemo na taj način unaprediti i usaglašavanje sa evropskim propisima, a i unaprediti i ubrzati proces izgradnje naše zemlje i povećanje i dolaska investitora i privrednih delatnosti u našoj zemlji. Drugi predlog zakona o kome želim da govorim je zaštita memorijala između Republike Srbije i Ruske federacije. U proteklim godinama koje su iza nas, znači stogodišnjem i dužem periodu, međusobno smo bili isprepletani raznim sukobima, kao što je bio Prvi rat, Drugi svetski rat, srpsko-turski, rusko-turski ratovi, svakako oni koji su ono što je najdraže, a to je život, poklonili za oslobođenje neke druge države, zaslužuju i poseban pijetet i uspomenu na njih. Ne samo da je to važno kao jedno kulturno i istorijsko nasleđe naših država, ne samo Srbije i Rusije, već i drugih država EU čiji su ratnici bili na putu oslobođenja kada se Srbija borila da ostvari svoju nezavisnost i svoja prava, ali ono što moram da kažem, to je i odlika jednog pristojnog ponašanja i jednog, da kažemo, uljudnog ponašanja jedne države prema osobama koje su položile ono što je najdraže, a to je život. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, Srpski pokret obnove i Demohrišćanska stranka Srbije će glasati za zakon o zapošljavanju stranaca, smatrajući ga neophodnim zakonom koji treba da postoji u našem pravnom sistemu i zakonu koji će pružiti strancima ista ona prava koja imaju naši državljani u inostranstvu. S druge strane, očekujemo da će to biti još jedan značajan stimulans dolasku, pre svega, stranih investitora koji žele, pored naših državljana, sa sobom da dovedu i odgovarajuću i kvalifikovanu radnu snagu, jer je to osnovno i neotuđivo pravo poslodavca. Mislim da je zaista dobro kada dođe dan kada će svi poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije, koliko vidim po raspoloženju poslaničkih grupa, glasati i za ovaj zakon i za sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o statusu srpskih memorijalnih kompleksa na teritoriji Ruske Federacije i ruskih memorijalnih kompleksa na teritoriji Republike Srbije. Kada pričamo o ovim pitanjima, statusu memorijalnih kompleksa, naravno da to možemo pogledati i sa istorijskog aspekta, i sa političkog aspekta i sa aspekta odnosa dveju država prema onima koji su dali najveću hrišćansku vrednost za izgradnju države i slobodu svojih naroda, dali su živote. Ono što minimalno može uraditi jedna država to je da se sa dužnim pijetetom odnosi prema svima onima koji su dali najveću hrišćansku vrednost za ono što su buduće generacije imale, a što je najviše i najuzvišenije ljudsko pravo, a to je ljudska sloboda. Ovaj sporazum je zaključen 10. aprila 2013. godine u Moskvi i tiče se, pre svega, očuvanja sećanja na vojna i civilna lica čije su pogibije smrt posledica Prvog i Drugog svetskog rata i ratnih operacija. Mi smo do skoro imali Stogodišnjicu početka Prvog svetskog rata jednu zaista divnu izložbu u Narodnoj skupštini Republike Srbije u kojima smo videli sve najvažnija dokumenta o svim uslovima i političkim prilikama koje su uzrokovali nastanak Prvog svetskog rata, ali i jednu divnu prepisku tadašnjeg prestolonaslednika Aleksandra Karađorđevića sa ruskim carem Nikolajem Romanovim, kada on traži pomoć, kralj Aleksandar prestolonaslednik, odnosno uzdajući se u tradicionalni savez i prijateljstvo i pravoslavnu vezu dveju naroda i kada Romanov odgovara da Rusija sigurno neće biti, carska Rusija, ravnodušna prema onome što se sprema od strane nemačke i austrougarske monarhije prema Srbiji i da sigurno neće ostaviti svoju srpsku braću na cedilu. To je nešto što je duboko urezano u istorijsku svest i odnose dveju naroda. Ono što je takođe jako značajno, to je obeležila i vojna parada, to je pobeda u Drugom svetskom ratu, kada bi, ne zaboravimo, bez pomoći crvene armije nemački fašisti još dugo ostali u Srbiji, jer je sigurno da mi nismo imali toliko vojnih snaga se tom brzinom kojom je obračunali sa nemačkim fašistima. Ministre, ja sam hteo da iskoristim ovu priliku i ovu tematiku, pošto ste vi resorni ministar i verujem da je ovo i neka i ljudska i hrišćanska i božanska pravda, da vi kao neko ko je ideološki suprotstavljem SPO i neko ko je kao većina vaših političkih istomišljenika, ideoloških istomišljenika, bio u neko vreme na onoj strani koja je zabranjivala velikanima, pobednicima iz Prvog svetskog rata ne samo da kažu da su prešli golgotu koja se zove Albanija, da su porazili tri carevine, već, naprosto, nisu imali nijednu od privilegija koje su imali pripadnici partizanskog pokreta, ni penzije, ni socijalna davanja, niništa, jer su smatrani veliko Srbima i samim tim protivnikom režima koji ne nastao 1945. godine. S druge strane, ako želimo da imamo podjedan pijetet i odnos prema svim žrtvama, onda to treba da imamo i prema onim žrtvama koje su nastale po ulasku ruske armije i oslobađanju fašizma kao jednog totalitarnog režima, ali nažalost taj totalitarni režim je zamenio jedan drugi totalitarni režim koji se zove komunizam i mi smo zaista imali jedna strašna dešavanja u Srbiji, prema kojima verujem da će se i ova Narodna skupština Republike Srbije odrediti. Mi smo imali strašne zločine protiv civilnog stanovništva počinjene posle 12. septembra 1944. godine. Desetine hiljada ljudi iz ideoloških razloga su lišeni života, slobode, drugih prava, bez sudske ili administrativne odluke. Vlast totalitarnog komunističkog režima vršila je pojedinačna, masovna ubistva, ubijanje u zatvorima, logorima, torturu, deportaciju, zabranu povratka u domove, robovski rad i druge oblike fizičkog terora, proganjanje na ideološkoj, političkoj osnovi, oduzimanje imovine, građanskih prava, državljanstva, ugrožavanje slobode savesti, misli, izražavanja, štampe, veroispovesti, političkog višestranačja. Formirana je i državna komisija koja će da utvrdi broj postojanja masovnih grobnica. Njih je, nažalost, u Srbiji, preko sto i u tim masovnim grobnicama se nalazi preko 100.000 posmrtnih ostataka onih koji i dalje iz ideoloških razloga nisu doživeli od države Srbije da se makar izvrši popis žrtava, da im se na način na koji reguliše i ovaj sporazum sa Ruskom Federacijom podignu dostojno spomen obeležja, da se Republika Srbija jasno odredi prema zločinima koji imaju veliku ulogu u vaspitanju budućih generacija i da Narodna skupština Republike Srbije zauzme jasan stav, kao što je uradila Ruska Duma po pitanju zločina komunista i masovnih grobnica, da je to velika istorijska greška i velika istorijska zabluda, pa bih vas molio, ovo je verovatno jedna i viša pravda, da vi govorite o ovome, a nekada ste bili ideološki prilično ostrašćeni po ovim temama, da vidim da li postoji vaša spremnost da se odredimo i prema ovim zločinima. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Ja se zahvaljujem. Mislim da je Zakon o potvrdi sporazuma sa Ruskom Federacijom zaista nepotrebno ideologizovati na bilo koji način i povezivati sa bilo kakvom ideologijom bez obzira i na trenutno i na bivše stanje. To je kao kad bih ja sada vama počeo da objašnjavam ko je sve iz SPO bio član Komunističke partije. Sada vi meni kažite da li su oni tada bili iskreno za politiku, nije važno, jednostavno, nije važno. Ovo je sporazum koji rešava pitanje naših memorijala sa Ruskom Federacijom i ovo je jedna od retkih zemalja u kojima nema naših spomenika, jer Srbi koji su rasuli svoje kosti svuda po svetu nekako nisu to radili na teritoriji Sovjetskog Saveza tadašnjeg, tj. Ruske Federacije današnje. Mi smo ti koji ćemo obeležavati ruske memorijale, jer se Rusija vekovima na ovim prostorima borila za slobodu, između ostalog, i srpskog naroda, u to vreme se govorilo hrišćanskog pod otomanskom okupacijom. Dakle, da izbegnemo ideologiju. Znate, sad bih ja mogao da izađem i kažem – pa dobro, ali znate da 1917. godine, kada Boljševici dolaze na vlast, jedini dobrovoljci koji su puštani da odlaze u Prvi svetski rat su bili jugoslovenski dobrovoljci iz Odese, jer je Lenjin tada smatrao da Srbija vodi pravedan rat. Da li to nešto govori o Lenjinu? Meni i vama ne govori ništa, ali jednostavno, pustimo sada, to je za neku drugu sednicu, neku drugu stvar. Ja se radujem štoćete vi podržati ovaj zakon, kao i svaki poslanik, nadam se da će i ostali poslanici podržati ovako jednostavnu i čistu stvar i da ne unosimo sada ovde elemente naših ideoloških podela, mislim da bismo otišli previše daleko, pogotovo ne u vrednosnim ocenama. Ima ovde i poslanika koji misle drugačije. To je jednostavno prirodno i sasvim logično i nema potrebe da idemo u tom pravcu. Ovo je dobar zakon, ovo je korisno, ovo je potrebno. Mi na taj način stvaramo pretpostavke da se odužimo i Romanovima i crvenoarmejcima. Odužujemo se i generalima NKVD-a i odužujemo se generalima Ruske carske pešadije. Zašto da ne? Svi su bili naši prijatelji, borili se za nas. Nismo im ni tada gledali oznaku na kapi, što bi im sada gledali oznaku na kapi. Mislim da je to potpuno logično i prirodno. Hvala.
Izvolite.
Zahvaljujem, ministre, na vašem nepotpunom odgovoru. U svemu ovome o čemu sam govorio posle 1944. godine, nije ubijen nijedan član Pokreta socijalista ili vaše bivše stranke JUL ili SPO. Ja upravo pričam o tome da mi treba svi da skinemo tu ideološku skramu sa očiju i da se podjednako odnosimo prema svim žrtvama koje su dale doprinose za slobodu. Naravno da je više nego jasno da kod vas lično takva spremnost ne postoji. Vi ste napravili jedan korak napred, veličajući sa puno opravdanja i sa puno zakašnjenja ono što su uradili Solunci. Dobro je da ste u tom delu izašli iz vaše ideološke matrice, ali nije dobro što niste spremni da taj posao završite do kraja i da se na podjednak način odnosimo prema svim žrtvama. Hvala.
Izvolite.
Znate, više je nego nekorektno podmetati bilo kome da nije poštovao solunske ratnike. U zemlji u kojoj smo vi duže, a ja nešto kraće, živeo, solunski ratnici su dobijali penzije, između ostalog. Bili su vrednovani kao i oni koji su ratovali 1941. godine na svaki način. Nisam ja naučio o Cerskoj bici 1991. godine. Ja sam pobeđivao na takmičenjima iz istorije na tu temu na republičkim i pokrajinskim takmičenjima. Bio sam treći u republici, a prvi u pokrajini Vojvodini, na tu temu pre 1980. godine, dakle, u vreme vlade tog slavnog jednoumlja. Dakle, nije baš bilo tako, pogotovo ne Prvi svetski rat. Da li se mogao više proučavati ili ne, to je stvar o kojoj i vi i ja možemo da damo svoje mišljenje koje je potpuno subjektivno i neutemeljeno jer ni vi ni ja nismo istorijski stručnjaci da bismo mogli o tome da govorimo, ali reći da samo sada otkrili Solunce i da smo sada otkrili Prvi svetski rat je blago rečeno nekorektno. Nisam primetio da je Kosturnica naših heroja iz Prvog svetskog rata na Novom groblju bila srušena možda za vreme tih godina. Da nije Tekeriš možda porušen, da nije Kajmakčalan porušen, da nisu porušena sva ta slavna mesta naše istorije? Nemojte u ovo uvlačiti ideologiju. Nemate razloga za tim. Mogu da razumem, znam da rukovodstvo vaše partije ima blagu alergiju kad mene vidi, ali to je njihov problem. Nemojte od toga praviti problem ove Skupštine i da sad moramo da zadovoljavamo položaje rukovodstva ovog ili onog i njihova mišljenja. Govorimo o sporazumu o vojnim memorijalima. U njemu nema nikakvog mesta za 1944, 1945. godinu, raspravu o Golom otoku, nema. Jedino što ima to su vojni memorijali između Ruske federacije i države Srbije, ništa više. Ne pišu ni partizani, ne pišu ni četnici. Piše to što piše. Treba da raspravljamo o tome da pukovniku Rajevskom obezbedimo odgovarajuće počivalište i popravimo njegov spomenik, a ne da govorimo o tome šta se kome u ideološkom smislu dopadalo. Nemojmo praviti od ovoga ideološku raspravu, molim vas.
Hvala. Gospodine Čikiriz, mislim da nema svrhe. Izašli smo iz dnevnog reda i ne bih više da vodimo raspravu. Reč ima narodni poslanik Mirjana Dragaš.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, gospodo poslanici, danas Zakon o zapošljavanju stranaca, o kojem razgovaramo, želim iskreno da podržim, jer smatram da je to veoma važan zakon sa stanovišta utvrđivanja prava za zapošljavanje stranaca, mogućnosti i načina ostvarivanja tog prava, kao i obaveza države koja daje dozvole za rad. Kao što smo već iz dosadašnje rasprave čuli, ovaj zakon je usvojen 1978. godine, ali u vremenu do 2005. godine, kao što se videlo iz nekih evidencija, on je menjan nekih 10 do 12 puta u pojedinim njegovim segmentima. Obaveza da se ovaj zakon usklađuje sa pozitivnom regulativom iz EU je usvojena pre svega i direktno proizašla iz SSP-a iz 2008. godine, kada su utvrđena prava i Srbija prihvatila da stvori zonu slobodne trgovine, kao i usklađivanja ukupnog zakonodavstva, samim tim i zakonodavstva iz oblasti rada u okviru Srbije. To se, pre svega, odnosi na pravo i novo utvrđivanje mogućnosti zapošljavanja i kretanja radnika, poslovno nastanjivanje i pružanje usluga, kretanje kapitala i stručno usavršavanje. U svakom slučaju, iz ovakve jedne promene statusa i položaja stranaca koji dolaze da se zapošljavaju i koji će sigurno dolaziti u budućem vremenu, proizilaze nove obaveze službe za zapošljavanje, koje u skladu sa tim moraju da prate sprovođenje zakonskih odredaba. Ono što je važno, ovim zakonom se utvrđuju uslovi u kojim se mogu zapošljavati stranci, ali istovremeno se utvrđuje postupak izdavanja tih dozvola za rad, evidencija, nadzor, kao i pojedine kaznene odredbe. Sada moramo doneti novi zakon, jer se ne može više popravljati i pojavili su se, kao što smo videli, novi termini, nove tehnologije, nova metodologija, stvoreni su novi poslovi, a sa stanovišta dolaska novih investitora, stvaraju se ili će se tek stvarati u Srbiji i nove promene u oblasti rada i zapošljavanja, kojima se svi, čini mi se, iskreno radujemo i priželjkujemo da se što pre dogode. Sa dolaskom novih investitora stvaraju se nova radna mesta. Zakon kapitala otvara tržište radne snage, kao i mogućnost da se ide za poslom tamo gde ga ima. Ta pojava je dosta zastupljena u zemljama EU, jer se u druge zemlje odlazi zbog boljih mogućnosti zapošljavanja, socijalne sigurnosti i boljih uslova života. Takvo otvoreno tržište radne snage traži, ono što posebno želim da podvučem jeste znanje, celovito i novo i uvek novo, kao i veliku stručnost, ali i mogućnost velike pokretljivosti. U tom smislu, ono će se pre svega odnositi na mlade ljude koji lako mogu da prelaze sa jednog posla na drugi, koji mogu stalno da se usavršavaju, ali lako pređu za tim poslom iz jednog u drugi grad, što je kod nas, do sada, u Srbiji, veoma retka situacija, redak slučaj. U zemljama dolaska, takvi mladi ljudi često obavljaju poslove, kad odlaze, naši građani, u zemlje drugih zemalja EU ili iz drugih istočnoevropskih zemalja u centralne zemlje Evrope, često prihvataju poslove iz nivoa kvalifikacija koje imaju ili ne uživaju beneficije kao domaći građani. To je nešto na šta treba, koliko je moguće, uticati. Često se pokazalo da su građani drugih država pomogli da se popune neka radna mesta u zemljama u koje dolaze, kao i manjak radne snage, naročito u određenim kvalifikacijama i vrstama zanimanja koja su manjkava u sredinama o kojima je reč, ali se ostvarivao i efekat obnavljanja stanovništva, što smatram da je veoma značajno sa stanovišta Evrope koja je, u proseku, po starosnoj strukturi spada u starije nacije. Ovim zakonom se, takođe, ostvaruje pravo slobode kretanje, koje je veliko i značajno za sve evropske zemlje, a učvršćuje i socijalnu stabilnost. Ono što treba da se istakne su pozitivni rezultati primene i usvajanje jednog ovakvog zakona, a koje se odnosi na obnavljanje radne snage, dakle permanentno obrazovanje i učenje, inovacije na tom području, ali i obnavljanje stanovništva, sloboda kretanja, izbora i stvaranje novih biznisa i novih tehnologija. Negativni rezultati ili uticaji ovakve dinamičnosti u kretanju radne snage mogu, neke sam pomenula, da budu takve da su pridošlice često kvalifikovanije, ali pristaju na niže poslove od svoje kvalifikacije koju imaju, da imaju niže plate, da postoje razlike u tom delu, da su im lošiji uslovi stanovanja i uklapanja dece u školu u tim novim sredinama. U zemljama, kao što su Nemačka, Španija, Velika Britanija, su veliki prilivi stanovništva i te zemlje imaju visoke ekonomske efekte upravo na osnovu ovakvog dolaska i mehaničkog kretanja stanovništva i radnika. Sa druge strane, u okviru EU prisutne su zemlje iz kojih se najčešće i u najvećoj meri odlazi, i to se odnosi na Rumuniju, Bugarsku i Poljsku. Iz dosadašnjeg perioda razvoja Srbije, bez obzira što nije zemlja u okviru EU, prisutni smo svakodnevno podacima i gledamo kako iz Srbije mladi, kvalifikovani stručnjaci odlaze u Evropu, u druge zemlje, a upravo iz razloga koje sam pomenula. Donošenjem ovakvog zakona, ali i svih napora, koje u poslednje vreme ova Vlada vrši sa stanovišta privlačenja kapitala, sa privlačenja novih investicija, stvaranja novih uslova za usvajanje novih tehnologija, itd, što se nadamo da će sa svim ovim promenama približavanja EU i nastupiti kod nas, stvaraju se uslovi da naši radnici budu zaposleni, da ljudi koji su ovde nezaposleni dobiju radno mesto, ali da ne zaboravimo da se u tom delu moramo otvarati u skladu sa zakonima koji postoje u EU, da budemo spremni na to i da će za određene kvalifikacije i određene poslove dolaziti i strani radnici i zapošljavati se ovde. Ono što želim ovde da istaknem posebno i želim posebno da podržim jeste da taj stimulans na zapošljavanje, na učenje i na jedan takmičarski odnos, u smislu kvaliteta i novog jednog odnosa koji motiviše na rad, je onaj ambijent koji je nama neophodan. Ovaj zakon je jedan od zakona koji će stvoriti takve uslove da ono bude prisutno i upravo iz tog stanovišta želim da podržim ovaj zakon. Procesi koji su u skladu sa ovim su procesi koji su odavno prisutni u drugim evropskim državama. Na te procese moramo biti spremni, a zakon je važan i sa stanovišta našeg usklađivanja našeg domaćeg zakonodavstva sa zakonima EU. Ovde možemo da govorimo, još nekoliko rečenica, da su kod nas već prisutni određeni strani radnici koji se zapošljavaju nezavisno od postojanja samog ovakvog zakona. To su, znamo, Rusi, Kinezi, Rumuni i ljudi iz Bosne, koji se zapošljavaju na različitim poslovima. Najveći broj, procenat, stanovništva dolazi iz Rusije, odnosno ruski stručnjaci, koji su zaposleni u NIS-u i drugim strukturama, oni su iz oblasti menadžmenta. Kinezi su, na primer, zaposleni iz oblasti trgovine, dok su Rumuni i ljudi iz Bosne zaposleni kao zemljoradnici, rudari i neke druge pomoćne delatnosti. Ali, ono što ovaj zakon može da stvori, jeste taj novi ambijent, na koji ja posebno ukazujem i želim posebno da ga podržim – nove tehnologije, nova znanja, novo zapošljavanje naših stručnjaka ovde, čime Srbija neće ostati bez svog stanovništva, koji će omogućiti i doseljavanje novih i, nadamo se, očuvati Srbiju u demografskom smislu. Znači, učenje radi zapošljavanja, kao osnovne ciljeve ove Vlade u svakom slučaju podržavamo i SPS će u skladu sa takvim ciljevima ove Vlade, ovakve zakone, kao i ovaj, podržati. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirjana Đoković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i uvaženi građani koji pratite ovaj naš rad i koji doprinosite na taj način javnosti rada ovog parlamenta, pred nama je danas jedan vrlo bitan zakon koji treba da pokaže da je država Srbija zaista blagonaklona i da želi da bude država povoljnog privrednog ambijenta. Jasna nam je činjenica da je kod nas visoka stopa nezaposlenosti, ali naša Vlada je prepoznala socijalnu politiku i prepoznala je kurs kojim mora da krene. Ovaj zakon koji danas treba da izglasamo u Danu za glasanje jasno govori da država Srbija želi zaista da svoju regulativu uskladi sa zemljama EU i da podigne nivo konkurentnosti svoje sopstvene radne snage, ali i da bude zaista država koja će obezbediti da mnogi menadžeri, mnogi privatni preduzetnici iz zemalja EU mogu doći ovde, u državu Srbiju i započeti svoj biznis. Da se ne bih ja ponavljala kao moje prethodne kolege da govorim o tome kakva je procedura ustanovljena za prijem stranaca u radni odnos, Nacionalna služba, mogu sa svakom pohvalom da kažem, kao radnik ove kuće, da zaista ima visoku kadrovsku strukturu, tehničku opremljenost i obzirom da je ostavljen rok od tri meseca, ona izuzetno može učiniti da usaglasi svoj rad sa ovim zakonom koji je predvideo sve ove norme. Po ovom zakonu, stranci imaju isti status kao i naši državljani. Ali, neko ko je zaista učestvovao u procesu sprovođenja aktivne politike zapošljavanja i u samom procesu posredovanja, moram da vam kažem da mi je vrlo često postavljeno pitanje – pa zašto na poljima, na primer, u okolini Čačka rade Bugari i Rumuni, a neće naši domaći nezaposleni da rade. Da mi ne zamere nezaposlena lica, moram da kažem da ljudi sa niskim kvalifikacionim strukturama vrlo često izbegavaju i ne znaju koja je to prava mera gde oni mogu da apliciraju. Jednostavno, dolazite u poziciju da imate, na primer, listu od 50 nezaposlenih i vi kada uđete u proces selekcije, u intervju koji morate da obavite sa svakim licem koje upućujete na rad, na primer u jedno polje, da bere jagode, konkretno, on kaže – ja nisam zainteresovan za taj posao, nemojte mi zameriti, ali, dajte mi nešto drugo. Nemam dilemu da upravo ljudi iz okruženja, iz Bugarske, iz Rumunije, su nalazili svoju računicu i bili radno angažovani. Na drugoj strani, pored tih ljudi sa niskim kvalifikacionim strukturama, imamo i lica koja uglavnom apliciraju na visoke menadžerske pozicije i podatak Nacionalne službe da u 2013. godini 2.784 strana državljana su zasnovala radni odnos. U potpunosti sam sigurna da će Nacionalna služba moći da odgovori Predlogu ovog zakona, iz prostog razloga što je sprovođen tvining projekat, koji je radio intenzivno u proteklom periodu na pripremama institucija tržišta rada, kako bi što bolje odgovorili tim zahtevima i regulativi zemalja EU. Takođe, želim da kažem da je činjenica da će Predlog ovog zakona naći svoju primenu na čitavoj teritoriji Republike Srbije, iz prostog razloga što Nacionalna služba, kao javna služba, kao služba koja je stožer sprovođenja politike zapošljavanja na ovim prostorima, moći će apsolutno da izađe u susret i odgovori svim zahtevima. Jer, verujte, negde oko 1.800 ljudi predano radi, stalno i neprestano se usavršava i ja mislim da naši rezultati neće izostati. Želim da iskoristim priliku i da kažem našem, da kažemo ministru koji je danas ovde sa nama, da bi bilo dobro da u narednoj budžetskoj godini Vlada Republike Srbije izdvoji što veća sredstva za sprovođenje aktivne politike zapošljavanja, iz prostog razloga zato što mnoge lokalne samouprave su na primer u prethodne dve, do tri godine izdvajale značajna sredstva za sprovođenje aktivne politike, ali nije bilo sufinansirajućih sredstava iz Republike. Tako da smo vrlo često, umesto da podsticajna sredstva delimo kako mi to kažemo, u vreme kada se ona dele, kada treba da angažujemo pripravnike, stručnu praksu, da sprovodimo konkurse samozapošljavanja negde u maju mesecu i potpisujemo ugovore, tako da bismo imali dobru realizaciju u toku te kalendarske godine, mi vrlo često dolazimo u poziciju, kao na primer sada, da tek sada sklapamo ugovore za stručnu praksu, zato što smo se morali osloniti samo na sopstvena sredstva. Dakle, još jednom da ponovim, mislim da će ovaj zakon naći svoju primenu, da neće biti apsolutno nikakvih problema, znači, da je Nacionalna služba potpuno spremna kao služba da ovo sprovede. Ali samo dakle, još jednom apelujem ministru i njegovim saradnicima da u narednoj budžetskoj godini opredele što veća sredstva za sprovođenje aktivne politike zapošljavanja. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković, a zatim Biljana Ilić Stošić. Izvolite Vučeta.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću govoriti o Zakonu o zapošljavanju stranaca. Ustavni osnov, a i formalno-pravni osnov za donošenje zakona o zapošljavanju stranaca sadržan je u članu 95. tačke 5. Ustava Republike Srbije, prema kome je Srbija u obavezi da uređuje položaj stranaca, a i stranih državljana, a i u još nekim tačkama istog člana Republike Srbije uređuje se i preciziraju zapošljavanje, kao i radni odnos zaštite na radu, socijalnog osiguranja, a i drugi oblik socijalne sigurnosti stranih lica. Drugi osnov je stari Zakon o uslovima zasnivanja radnog odnosa, stranih lica odnosno stranih državljanima, iz još SFRJ zakonom. Ovim zakonom isključivo je uređena mogućnost zasnivanja radnog odnosa za strana lica, a i oni koji nemaju naše državljanstvo, gde se daje odobrenje za zasnivanje tog radnog odnosa. Odobrenje za zasnivanje radnog odnosa daje organizacija nadležna za poslove zapošljavanja, ukoliko stranac ima prethodno odobrenje za stalno naseljenje, odnosno privremeni boravak. Zakonom o strancima propisan je i boravak stranaca u Republici Srbiji, „Službeni glasnik Republike Srbije“ 97/08, koji uređuje da se pod boravkom stranaca smatra boravak od 90 dana privremenim boravkom i stalnim naseljenjem. Privremeni boravak može da se odobri strancu ako namerava duže da boravi u Republici Srbiji, duže od 90 dana i to za rad, zapošljavanje, privremene aktivnosti i druge aktivnosti, školovanje, studiranje i mnoge druge delatnosti u skladu sa međunarodnim zakonom. Republika Srbija nije emigraciono područje. Verovatno će se u bliskoj budućnosti i to menjati. Za tu oblast treba uraditi u vremenu koje dolazi, tako da poštujući prava koja pojedine kategorije stranaca treba da ostvaruju, lica izuzeta od primene zakona to su – državljani EU i sa područja evropskih prostora i Švajcarske konfederacije, alica pod različitim oblicima međunarodne zaštite i njihovih porodica. Protekle pozitivne promene u našem društvu dozvolile su da izmene propisa iz oblasti radnih odnosa i kretanja i boravka stranaka i to ovaj zakon precizira, odnosno u svojim članovima Zakon o zapošljavanju stranaca u Republici Srbiji. Imajući u vidu cilj pridruživanja Republike Srbije, Srbija je donela Odluku o dogovaranju i harmonizaciji naših propisa sa EU, mora se voditi računa o osnovnim rešenjima iz tih propisa koji regulišu kretanje radnika i omogućavanje njihovog zapošljavanja. S obzirom da je 29. aprila 2008. godine potpisan Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju Republike Srbije u EU, preduzete su dve važne obaveze i to uspostavljanje slobodne zone trgovine, usklađivanje zakonodavstva sa pravima EU. Ovaj sporazum reguliše i sfere carine, trgovine i trgovine i usluga, uređenje kretanja radnika, poslovno nastanjivanje, pružanje usluga i kretanje kapitala, itd. Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju Republike Srbije u svim ugovorenim rokovima naše zakonodavstvo da uskladi sa evropskim zakonima i pravnim tekovinama Evropske zajednice, tako da su prilikom izrade ovog zakona uzete u obzir direktive EU, a one se odnose na kretanje, boravak stranaca, ali se delom vezuju i za mogućnost zapošljavanja i pravo na rad. Slobodno kretanje radnika je jedno od četiri sloboda na kojima se Evropska zajednica osnovala 1957. godine. U članu 45, u funkcionisanju Evropske unije navodi se da se slobodno kretanje radnika obezbeđuje u okviru Evropske unije i da slobodno kretanje radnika ukida bilo kakvu diskriminaciju zasnovanu na nacionalnostima između radnika, država članica i prava zaposlenja, naknada i drugih uslova rada i zapošljavanja. U vremenu u kojem živimo, odnosno u 21. veku i savremenim uslovima tržišne privrede, zapošljavanje stranih državljana treba urediti na drugi način nego što je to definisano u postojećem zakonu. Ovim zakonom će se obezbediti dobri uslovi za strana ulaganja, kako bismo bržim koracima išli u bolju budućnost. Ovim zakonom usklađuje se regulativa uređivanja, a i mogućnosti o radnom odnosu stranaca, kao i zaključivanje ugovora kojima se ostvaruje pravo na osnovu rada. Time bi se izjednačili strani državljani koji imaju stalno nastanjenje na našoj teritoriji Republike Srbije sa domaćim državljanima. Tako bi imali pravo i mogućnost zapošljavanja na svim poslovima. Kako bi ostvarili pravo na osnovu nezaposlenosti, mi moramo ubrzati i pojednostaviti izdavanje dozvola za rad kada su u pitanju pojedine kategorije stranaca. Ovim zakonom o zapošljavanju stranaca se precizno definišu odredbe, kao na primer uslovi za zapošljavanje stranaca i državljana Evropske unije ličina radna dozvola, radna dozvola o zapošljavanju, radna dozvola sa posebnim slučajevima zapošljavanja, radna dozvola za zapošljavanje i ograničenje zapošljavanja stranaca, postupka izdavanja dozvola za rad, itd. Naravno da će Ministarstvo za rad i zapošljavanje i boračka i socijalna pitanja se baviti o sprovođenju ovog zakona i njegovu svrsishodnu primenu na celoj teritoriji Srbije. Tu su još inspekcijski nadzor koji će sigurno sprovesti ovo sve u detalje. Dakle, donošenjem ovog zakona, Zakona o radu i drugih zakona i one koje smo doneli, dajemo podstrek stranim investitorima da investiraju u Republiku Srbiju, time bismo sproveli ekspoze predsednika Vlade gospodina Vučića i tako bi ostvarili san o boljoj budućnosti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Biljana Ilić Stošić, a zatim Aleksandra Maletić. Izvolite Biljana.
Gospodine predsedavajući, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, danas Skupština treba da odobri Sporazum koji je sačinjen od pre više godinu i po dana u Moskvi, između delegacija dveju država na najvišem nivou. Kao rezultat potrebe da se reši pitanje vojnih memorijala, vojničkih grobalja, spomen obeležja, da se to prosto, jednostavno reguliše jednim dobrim zakonskim aktima obe države. Veoma je uočljivo da ovaj predlog podrazumeva najdirektnije reciprocitet u pravima i obavezama, dakle, sve što važi i čime se obavezuje jedna strana važi i za drugu, a sva novonastala eventualna pitanja se imaju rešiti kroz saradnju za to specijalno uspostavljenih tela. Kao narodna poslanica i lično kao čovek srećna sam što će ovo pitanje biti rešeno validnim zakonom. Verujem da ćemo većinski podržati ovaj predlog, jer prosto nemam ideju ko bi imao nešto protiv ovoga. Osim toga što će poslanička grupa SNS bezuslovno podržati ovaj predlog, prilika je i da se podsetimo da su vojnička groblja jedna od najsigurnijih potvrda koliko toga imamo zajedničkog sa velikim prijateljskim ruskim narodom, i da nas zajednička prošlost, koja nas podseća da smo uvek bili na istoj strani i borili se protiv istog neprijatelja, opomene kako se moramo postaviti danas, a naročito u budućnosti. Nažalost, svedoci smo međunarodnih tenzija i trvenja koje nas stavljaju u veoma delikatnu i nimalo zahvalnu poziciju, u kojoj situaciji nas svako malo po neki glas opomene da se moramo opredeliti za uvođenje sankcija Rusiji, na šta nas navodno obavezuje naša rešenost da uđemo u veliku porodicu evropskih naroda. S druge strane, grobovi znanih i neznanih heroja palih u zemlji koju nikada nisu osećali kao neku tamo tuđinsku opominju nas da se najdragocenije žrtve, one u ljudskim životima nikada pogaziti ne smeju, ni svojevoljno, ni pod bilo kakvim pritiscima, ni po koju cenu. To nije samo stvar poštovanja žrtava i naše zajedničke istorije, već je to i pitanje nacionalnog dostojanstva u krajnjem pitanje suverenosti, samostalnosti da zadržavamo pravo da donosimo odluke u skladu sa sopstvenim nacionalnim i državnim interesima, kako u ime prošlosti, tako i naročito u ime budućnosti. To što Srbija danas i sve više ima prijatelje i na istoku i na zapadu ne bi trebalo da znači da jednog dana mora da se opredeljuje. Pogotovu kada je jedna od tih strana i dalje garant našeg teritorijalnog integriteta i celovitosti države koja se nije i neće odreći naše južne pokrajine. Zato danas kada raspravljamo o sporazumu molim cenjene kolege da se sa dužnim pijetetom odnose prema ovom pitanju koje nikada ne sme pripasti zaboravu. Obostrane žrtve, više od svih potpisa i pečata ovekovečile su prijateljstvo ruskog i srpskog naroda uz još jedno podsećanje da je mnogo toga trajno vredno što nas spaja i ne bismo smeli ni za trenutak da pomislimo da pogazimo. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Maletić, a zatim Nadica Nikolić. Moram neke poslanike da preskočim, jer su na odborima, pa se izvinjavam zbog malog remećenja redosleda.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, saradnici, poštovani narodni poslanici, važeće propis kojim se do danas regulisala oblast zapošljavanja stanih državljana donet je 1978. godine. Složićemo se svi da je od tada prošlo mnogo vremena i da je došlo do niza društvenih promena. Istovremeno Republika Srbija se obavezala potpisivanjem različitih sporazuma i konvencija da usaglasi svoj pravni sistem sa propisima EUkoji se odnose na kretanje radne snage. Srbija je potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju preuzela i obavezu da saglasi svoju zonu slobodne trgovine, što podrazumeva između ostalog i usklađivanje propisa koji se odnose na slobodno kretanje radnika kao jedne od četiri slobode na kojima se temelji Evropska zajednica. Odredbe u ovom zakonu, koje se odnose na zapošljavanje državljana EU će stupiti na snagu kada Srbija postane članica EU. Treba napomenuti da ovaj zakon jasno govori o tome da strani državljani ne smeju postati teret u sistemu socijalne zaštite RS i to je ovim zakonskim rešenjem uzeto u obzir. Šta donosi ovaj Zakon o zapošljavanju stranaca? Pre svega, oblast izdavanja dozvola, radnih dozvola su ovde jasno definisane. Do sada je postojalo niz nedoumica na koji način treba uzeti u obzir ovu oblast pa nije bilo jasno pod kojim uslovima strani državljani dobijaju dozvolu za boravak i dozvolu za rad. Prema ovom zakonskom rešenju na jedan sveobuhvatan i sistemski način je ovaj problem rešen i iznet u ovom predlogu. Prema ovom Predlogu zakona strancima će za rad u Srbiji biti potrebno da se odobri i boravak i dozvola za rad, izuzev određenih kategorija koje se pre svega tiču diplomata, sportista i istraživačkih radnika koji su ovde angažovani na različitim projektima i ostali koji su jasno definisani u zakonu. Zakon na jedan sistemski način definiše uslove zapošljavanja stranih državljana, ali i poslodavaca koji zapošljavaju strane državljane, tako da poslodavac na čiji zahtev se izda radna dozvola neće moći da ustupi radnika nekom drugom poslodavcu. Takođe, biće u obavezi da uplaćuje socijalna davanja za ovo. Ukoliko to ne ispuni poslodavac će morati da snosi teret kada su u pitanju i davanja i ona primanja koja su zaostala moraće da isplati. Treba napomenuti da zakon uvodi i mogućnost da se ograniči broj stranaca kojima će se izdavati radna dozvola, a to će biti utvrđeno, Vlada će tu odluku doneti na zahtev ministarstva uz prethodno pribavljeno mišljenje Socijalno-ekonomskog saveta u odnosu na kretanje na tržištu rada. Savremeno tržišno poslovanje, slobodno kretanje radnika, kao i osnivanje stranih predstavništava u našoj državi i sve ono što donosi usaglašavanje propisa sa EU su zapravo ukazali na potrebu da se ovako jedna oblast koja je veoma važna usaglasi i jednoobrazan način donese zakon koji će to jasno definisati. Ovim zakon će na neposredan način biti regulisana oblast i poboljšana pozitivna afirmacija stranih ulaganja u RS. Stoga ću u danu za glasanje podržati ovaj Predlog zakona.
Hvala. Pošto je stigla Milanka, reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, uvaženi i poštovani građani Srbije, pred nama je danas na dnevnom redu Zakon o zapošljavanju stranaca. On je značajan sa nekoliko aspekata. Prvi aspekt značajnosti ovog zakona svakako je naša obaveza u usaglašavanju normativno-pravnog okvira sa standardima i sa pravnim okvirom EU. Na putu približavanja EU svakako da naša obaveza jeste i usaglašavanje normativnog okvira pa prema tome prvi aspekt značaja ovog zakona upravo je taj. Ono što je značajno, a što Zakon o zapošljavanju stranaca reguliše, to su pitanja koja se odnose na radne dozvole, precizno i tačno je uređen sistem izdavanja radnih dozvola, precizno i tačno je utvrđen način ko izdaje radne dozvole, precizno i tačno je utvrđena evidencija koja se odnosi na izdate radne dozvole i na strance koji imaju radne dozvole, ali precizno i tačno su utvrđene su obaveze i odgovornosti kako Nacionalne službe za zapošljavanje tako i poslodavca, odnosno na isti način uređene su i obaveze poslodavca koji podnosi zahtev za izdavanje radne dozvole. Ono što je značajno istaći to je da se kod izdavanja ličnih radnih dozvola da se one izdaju na zahtev stranca i radna dozvola je u direktnoj vezi sa dozvolom boravka koje stranac ima na teritoriji RS. Znači, uslov za izdavanje radne dozvole jeste dozvola boravka u zemlji. Što se ličnih radnih dozvola tiče moram da istaknem da je izdavanje lične radne dozvole u članu 13. predviđena i za kategorije posebno osetljivih grupa stranaca, a što je inače i naša obaveza preuzeta iz ratifikacije međunarodnih konvencija i naravno direktiva EU i tu ću nabrojati samo od nekih kategorija stranaca, a to su žrtve trgovine ljudima, azilanti, lica pod privremenom zaštitom, izbeglice. Ono što je značajno, a što se odnosi na radne dozvole koje se izdaju na zahtev poslodavca, to je da radna dozvola poslodavcu može biti izdata za zapošljavanje stranca ako mesec dana pre toga nije našao na tržištu rada državljanina Republike Srbije, kao i stranca sa ličnom radnom dozvolom i, naravno, obaveza je poslodavca da priloži ugovor koji se odnosi na rad stranca. Takođe, obaveza poslodavca je da u roku od 15 dana obavesti Nacionalnu službu za zapošljavanje da li se stranac radno angažovao ili nije. Ono što takođe želim da napomenem to je radna dozvola koja se odnosi na samozapošljavanje. To je i te kako značajno sa aspekta otvaranja i stvaranja novih privrednih subjekata, ali su takođe precizno i jasno definisani uslovi pod kojima stranac može dobiti dozvolu za samozapošljavanje u kojoj naravno on mora da da dokaz o svojoj kvalifikaciji, o svojoj stručnosti, ali mora da da i druge dokaze koji se odnose na vlasništvo ili zakup poslovnog prostora u kome će da radi, mora da da i dokaz koji se tiče opremljenosti tog poslovnog prostora i mora da da i dokaz o broju i strukturi zaposlenih radnika, pre svega državljana Republike Srbije koje želi da zaposli. Ono što je takođe karakteristično za ovaj član zakon, a koji se odnosi na ličnu radnu dozvolu za samozapošljavanje, to je ovaj vremenski rok od 90 dana, odnosno tri meseca u kome je poslodavac dužan da otpočne sa radom. Ukoliko u tom roku ne otpočne sa radom, izdata dozvola će se oduzeti. Ono što je svakako važno to je i to da donošenje ovog zakona ne iziskuje nikakva dodatna finansijska sredstva koja se odnose na budžet Republike Srbije, već da će Nacionalna služba za zapošljavanje, odnosno organizaciona jedinica u okviru postoje kadrovske strukture izvršiti preraspodelu i na adekvatan način izdavati ove dozvole. Ono što je takođe važno to je uspostavljanje te jedinstvene evidencije izdatih radnih dozvola, koje će takođe voditi Nacionalna služba za zapošljavanje. Ona je u obavezi da u roku od tri meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona donese podzakonski akt koji se odnosi na sistematizaciju radnih mesta. Želim da naglasim vrednost ovog zakona koja se odnosi na to da u slučaju da dođe do poremećaja na tržištu zapošljavanja u Republici Srbiji, a u skladu sa migracionim kretanjima, da nadležno ministarstvo, a to je Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, odnosno deo koji je nadležan za resor zapošljavanja, uz prethodno pribavljeno mišljenje Socijalno ekonomskog saveta Republike Srbije i mišljenje Nacionalne službe za zapošljavanje, može Vladi da predloži uvođenje kvota. Uvođenje kvota je samo u onim situacijama kada bi došlo do prevelike nezaposlenosti naših građana u pojedinim granama ili do poremećaja radne snage na tržištu. S obzirom da je i ovo jedan od zakona koji vode u pravcu uspostavljanja pravnog okvira u skladu sa standardima EU, SNS u danu za glasanje će ga podržati. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nadica Nikolić Tanasijević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, sa današnjeg dnevnog reda izdvojila bih Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o statusu srpskih vojnih memorijala na teritoriji Ruske Federacije i statusu ruskih vojnih memorijala na teritoriji Republike Srbije, a koji proizilazi iz Sporazuma koji su predstavnici ove dve vlade potpisali u Moskvi 10. aprila 2013. godine. Spomenici ili memorijali su obeležja vremena i prostora. Oni su odraz političkih ideja i nosioci poruka koje veličaju njihove vrednosti. Takođe, oni su i materijalizovani deo istorije koja treba da nadživi trenutak koji obeležava. Iz same definicije reči spomenik proizilazi sva bitnost i sva važnost sećanja na prošlost. Od ruskih vojnih memorijala, odnosno spomenika podignutih u čast palim borcima Crvene armije u Drugom svetskom ratu, izdvojila bih Spomen groblje oslobodiocima Beograda, u čijem se centralnom delu nalazi statusa „Crvenoarmejac“, a koja je inače delo čuvenog vajara Antuna Augustinčića, na kome je sahranjeno 711 poginulih vojnika i oficira Crvene armije, od ukupno 961 palog borca prilikom oslobođenja Beograda. Kao drugi spomenik pomenula bih Spomen park na Čačalici kod Požarevca, gde se nalaze posrmtni ostaci 441 vojnika Crvene armije koji su poginuli u borbama koje su vođene na potezu od Majdanpeka do Mladenovca, zajedno sa vojnicima koji su pali i prilikom oslobađanja samog Požarevca. U čast palim žrtvama 1967. godine, na dan oslobođenja Požarevca, samo nekoliko godina nakon uređenja Spomen parka, dopremljena je iz dalekog ruskog sela Povarova 441 breza, zajedno sa ruskom zemljom, i posađena na Spomen park na Čačalici. Postoji još jedan spomenik o kojem želim posebno da govorim, to je Spomen kosturnica u Ritopeku, u mestu gde sam rođena i gde i danas živim. Naime, u Ritopeku je oktobra 1946. godine podignuta Spomen kosturnica palim borcima Crvene armije u Drugom svetskom ratu. Podizanje ovog monumentalnog spomenika u teškim posleratnim prilikama govori o svesti, elanu, oduševljenju i odricanjima koji su učinjeni radi njegove izgradnje. Zašto je bitan ovaj spomenik? Napomenuću samo par istorijskih činjenica. Dobrim poznavaocima istorije Drugog svetskog rata poznato je da se odlučujuća bitka za oslobođenje Beograda vodila upravo tu, u Ritopeku, mestu gde su vojnici Crvene armije prešli Dunav u noći između 6. i 7. oktobra 1944. godine. U borbama koje su vođene neprekidno 12 dana poginulo je 257 boraca Crvene armije i 47 meštana Ritopeka. Odmah posle oslobođenja, na inicijativu stanovništva Ritopeka počelo se sa izgradnjom spomenika, za koje se smatralo ad će posle Avalskog spomenika „Neznanom junaku“ biti najmonumentalniji spomenik u okolini Beograda. Projekat spomenika izradio je arhitekta Momčilo Belobrk, inače čuveno ime arhitekture u posleratnom periodu, a reljefe koji prikazuju bitku izradio je arhitekta Branko Krstić. Spomenik je zamišljen kao obelisk koji se uzdiže sa stepenastog polukružnog postolja, kao dominirajuća vertikala visine 12 metara, koji simbolizuju dugih 12 dana borbe i koja je podignuta na najvišoj tački iznad Dunava da bi mogla da se vidi i sa veće udaljenosti. Danas Spomen kosturnica u Ritopeku više nema kosturnicu. Naime, 1954. godine, prilikom uređenja Spomen groblja oslobodiocima Beograda i par godina kasnije Spomen parka na Čačalici, o kojima sam već govorila, eshumirani su posmrtni ostaci i preneti na ova dva groblja. Ostao je samo spomenik kao jedan od prvih i najvećih spomenika podignutih u čast borcima Crvene armije, kao svedočanstvo nastajanja monumentalnih spomenika u teškim posleratnim uslovima. O značaju, simbolici, materijalnim i nematerijalnim vrednostima ove spomen kosturnice, odnosno utvrđenom kulturnom dobru, tj. spomeniku kulture mogla bih još mnogo toga da kažem. Međutim, želim da napomenem samo jednu činjenicu, a to je da se ovakve prošlosti trebamo sećati i to sa ponosom je se trebamo sećati i ne trebamo je zaboravljati. U prilog tome govori i činjenica da je na dan sedamdesetogodišnjice oslobođenja Ritopeka i oslobođenja opštine Grocka održan program kulture sećanja u organizaciji rukovodstva gradske opštine Grocka i Centra za kulturu Grocka, a uz svestranu pomoć Zavoda za zaštitu spomenika kulture grada Beograda. Kada sam već pomenula Zavod za zaštitu spomenika, htela bih da kažem da uvidom u njihovu dokumentaciju može da se izvede zaključak da ovaj spomenik nikada do kraja nije završen. Zato mi ovaj predlog zakona, odnosno potvrđivanje ovog sporazuma, čiji je prvenstveno cilj da se obezbedi dostojno mesto počinka i očuva sećanje na one koji su dali svoje živote, daje nadu i veru da će možda jednog dana i projekat ovog spomenika biti u potpunosti realizovan. Do tada, spomenik će i dalje stajati na brdu i stražariti nad moćnom rekom, kao svedočanstvo ne tako daleke prošlosti, kao simbol borbe za bolju budućnost, zapravo, kao pečat jednog vremena. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici i narodne poslanice, kada je u pitanju zapošljavanje stranaca, na snazi je još uvek zakon koji je donet još 1978. godine, sa poslednjim izmenama koje su donete 2005. godine. Poznato je da je ovo živa oblast na kojoj stalno treba raditi, a vidimo da je prošao jedan prilično dug vremenski period. U samom zakonu koji je postojeći postoje neke nejasnoće, a samim tim i mogućnosti različitog tumačenja, što je, priznaćemo, nešto što ni jednom zakonu nije potrebno, tako da je donošenje novog zakona više nego neophodno. Na osnovu statističkih podataka, Republika Srbija nije imigraciono područje. Ali, kao što svi jako dobro znamo, to je vrlo promenljiva kategorija, tako da je neophodno ovu oblast vrlo precizno, vrlo detaljno obraditi, sagledati i to na jedan sveobuhvatan način. Razlozi za donošenje ovog zakona su brojni, od samog procesa globalizacije koja ide neverovatnom brzinom, već je tu kod nas, do brojnih multinacionalnih kompanija, potrebe spajanja porodice. Najbitniji razlog jeste da mi usklađujemo našu zakonsku regulativu sa zakonodavstvom EU. Još jednom bih istakla i da se usvajanjem ovog zakona stvara jedna pozitivna klima za strane investicije, što je nama više nego potrebno. Zatim, kada je izdavanje radnih dozvola u pitanju, vrlo su precizno definisani načini, kao i uslovi kada se daju radne dozvole. Pre izdavanja bilo kakve radne dozvole, MUP vrši vrlo detaljnu proveru lica stranog državljanina koji traži dozvolu boravka u našoj zemlji, a dozvola boravka je sam preduslov za dobijanje radne dozvole, kako bi se otklonile eventualne opasnosti i prepreke bilo koje vrste, što našoj državi ne bi išlo u korist. Takođe, ovim zakonom predviđen je i nadzor nad sprovođenjem ovog zakona, kao i kaznene odredbe ukoliko se neke zakonske regulative ne poštuju. U tom slučaju posledice snosi i poslodavac koji zapošljava stranca, kao i sam stranac, ali i sama Nacionalna služba za zapošljavanje. Na samom kraju, ono što bih posebno izdvojila kada je ovaj zakon u pitanju, što je najbolji deo od svega, jeste da zakon izuzetno štiti domaćeg radnika, odnosno sopstveno tržište, što je jako bitno, na taj način što će zapošljavati strance, ali na zanimanjima koja su deficitarna, kada nešto možemo od tih stranaca i da naučimo. Zakonom je predviđena i mogućnost uvođenja kvota, tj. ograničavanja broja stranaca koji se mogu zaposliti u Republici Srbiji, naravno, ako se pokaže potreba za takvim jednim korakom na tržištu. Sve su to razlozi koji nam pokazuju da Srbija, sa jedne strane, maksimalno ide u susret ka evropskim i svetskim vrednostima i standardima, a opet, sa druge strane, u tom za nas jako bitnom procesu nijednog trenutka ne zapostavlja i ne zaboravlja najbolje interese naših građana. Sve su to razlozi zbog kojih smatram da ovaj zakon treba podržati i SNS će to i uraditi u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vesna Simić, a zatim Marijan Rističević. Izvolite, Vesna.
Hvala, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred nama su danas dva zakonska propisa, za koja ćemo sigurno glasati u danu za glasanje, obzirom da se radi o sveobuhvatnim propisima koji vode što boljem regulisanju našeg zakonodavstva. Najpre ću se osvrnuti na Predlog zakona o zapošljavanju stranaca. Svaka država sa uređenim pravnim sistemom je svojim pravnim aktima uredila i ovu materiju. I SFRJ i SRJ i SCG, kao i Republika Srbija, bavile su se uređenjem ove materije. Sledeći volju naroda za pridruživanje EU, Republika Srbija mora poštovati konvencije Međunarodne organizacije rada, na osnovu kojih je uređeno između ostalog i zapošljavanje stranaca. Ovo pitanje je pravno definisano i Sporazumom o pridruživanju iz 2008. godine između zemalja EU i naše zemlje. Ako je intencija društva pridruživanje EU, onda i naše zakonodavstvo mora predvideti zapošljavanje stranaca kao važne tekovine EU, što će omogućiti slobodu kretanja radnika unutar Unije, a sve u vezi sa direktivom iz 2004. godine. Primenjujući pomenutu direktivu postiže se potpuna harmonizacija nacionalnog zakonodavstva sa zakonima EU. Naše namere da Republika Srbija pristupi Svetskoj trgovinskoj organizaciji zahtevaju, a u skladu sa zakonom, da se fizičkim licima, tj. strancima da mogućnost zapošljavanja u našoj zemlji, kako bi se između ostalog stvorila pozitivna klima za strana ulaganja, na način kada se u potpunosti izjednače naši građani i strani državljani koji su stalno nastanjeni u našoj zemlji. Na ovaj način ovoj materiji se pristupa veoma transparentno i u skladu sa našim društveno-političkim i ekonomskim kretanjima i opredeljenjima. Ovakva načela su prihvatile i ostale zemlje članice EU. Dakle, po ovom zakonu stranac koji se zapošljava u Republici Srbiji ima jednaka prava i obaveze u pogledu rada, zapošljavanja i samozapošljavanja kao i državljani Republike Srbije. Dakle, pravo na slobodan pristup tržištu rada imaju kako državljani EU, tako i članovi porodice državljana EU, a pod članovima porodice se podrazumevaju supružnici u braku ili van braka, direktni potomci državljana EU mlađi od 21 godine, usvojena deca ili pastorci mlađi od 21 godine, lica starija od 21 godine ukoliko nisu u stanju da se sami izdržavaju i direktni preci državljana EU. Međutim, intencija zakonodavca je da napred pobrojana lica ne smeju postati neprimereni teret sistemu socijalne zaštite Republike, odnosno moraju da imaju dovoljno sredstava da izdržavaju sebe i članove svoje porodice. Slobodan pristup tržištu rada imaju i ona lica kojima prestane radni odnos za vreme privremene nesposobnosti za rad, ako bez svoje krivice ostanu bez posla ili je lice uključeno u program dodatnog obrazovanja i obuke. Naravno, i za ovo su predviđeni dodatni uslovi. Da bi mogao da bude zaposlen, stranac mora da poseduje, kao što su to istakle i kolege koje su ranije govorile o tome, odobrenje za privremeni boravak ili stalno nastanjenje i dozvolu za rad koja se može izdati kao lična radna dozvola i kao radna dozvola. Lična radna dozvola se izdaje na zahtev stranca, a radna dozvola na zahtev poslodavca. Važenje lične radne dozvole povezano je sa važenjem isprave kojom je stranom državljaninu dozvoljen boravak u našoj zemlji. Radna dozvola se izdajena zahtev poslodavca i zato ona sadrži i određene obaveze, ali i ograničenja za poslodavca. Dakle, poslodavac, na čiji zahtev je izdata, ne može uputiti stranca na rad kod drugog poslodavca, u obavezi je da ga prijavi na obavezno socijalno osiguranje, a tako taj poslodavac snosi troškove izdavanja radne dozvole i ne može ovu svoju obavezu da prebaci na stranca. Poslodavac može da zaposli i studenta, međutim u onim slučajevima kada traju nastavne aktivnosti student stranac može da radi najviše dvadeset sati nedeljno ili do 80 sati mesečno. Poslodavac može takođe, da zaposli stranog državljanina i za vreme obavljanja sezonskih poslova. Radna dozvola može da se izda i za posebne slučajeve zapošljavanja, za upućena lica, kretanje u okviru privrednog društva kao i za nezavisne profesionalce. Radna dozvola za upućena lica izdaje se između poslodavca za koga se vrše usluge i stranog poslodavca, ali ne na period duži od godinu dana. Dozvola za upućena lica radi nabavke robe, nabavke ili zakupa mašina, isporuke, montaže na period koji je potreban za obavljanje tog posla i to je ono što je takođe od posebnog interesa za našu zemlju. Radna dozvola može da se izda i za samozapošljavanje, ali u tom slučaju, stranac je u obavezi da započne sa obavljanjem poslova u roku od 90 dana od dobijanja dozvole, u protivnom ona neće važiti. Vlada može odlukom da ograniči broj stranaca kojima se izdaju dozvole za rad u slučaju poremećaja na tržištu rada u skladu sa migracionom politikom. Ako su ispunjeni uslovi predviđeni ovim zakonom dozvola za rad se može, i produžiti. Zahtev za izdavanje, kao i zahtev za produženje podnosi se organizaciji nadležnoj za poslove zapošljavanja. Dozvola za rad se takođe može poništiti. U kojim slučajevima? Ako stranac obavlja poslove za koje nije izdata dozvola za rad, ako stranac ne otpočne sa radom u roku od 15 dana od dana izdavanja dozvole, ako stranac kome je izdata dozvola za samozapošljavanje ne otpočne sa radom u roku od 90 dana od dana izdavanja, ili ako u momentu izdavanja ili produženja, nisu pak bili ispunjeni uslovi za izdavanje, odnosno produženje tih dozvola predviđenih zakonom. Pored poništenja, dozvola može i da prestane da važi. Organizacija nadležna za poslove zapošljavanja, dužna je da vodi računa o evidenciji dozvola za rad i strancima koji ostvaruju pravo na rad. Pored ovog zakona danas govorimo i o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbijei Vlade Ruske Federacije, o statusu srpskih vojnih memorijala. Obzirom da su kolege pre mene dosta govorile o ovom zakonu, neću oduzimati dodatno vreme, s tim što ću istaći da je ovo takođe jedan važan zakon, jer svakako, da treba sačuvati uspomenu na ljude koji su dali svoje živote, kako za vreme Prvog, tako i za vreme Drugog svetskog rata, i ne smemo dozvoliti njihove kosti ostanu rasute po svetu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovani ministre Vulin, i poštovani gosti iz Ministarstva, vidim da se poslanici Napredne stranke raduju ovom jednom dijalogu koji sledi. Želim da kažem da će poslanici Nove stranke, glasati za ova dva Predloga zakona. [[Govor prekinut aplauzom poslanika SNS]] Nije to dovoljno bilo, ali evo da ja nastavim, da zaslužim i malo jači aplauz. Dakle, glasaćemo za Predlog zakona o zapošljavanju stranaca i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o statusu srpskih vojnih memorijala na teritoriji Ruske Federacije i ruskih vojnih memorijala na teritoriji Republike Srbije. Povodom rasprave o ova dva predloga zakona, hteo bih ministru Vulinu, pre svega da saopštim i nekoliko dodatnih napomena koje ja mislim, mogu da koriste i u daljem radu Vlade Srbije, a i u ovom odnosu zakonodavnog tela Skupštine, i izvršne vlasti, pre svega Vlade. U obrazloženju za ovaj Predlog zakona o zapošljavanju stranaca, pročitao sam da piše, da je ovaj zakon neophodno usvojiti između ostalih razloga i zbog toga što treba da živimo u savremenim uslovima tržišne privrede i da naša država pripada tim savremenim uslovima tržišne privrede. Takođe, imamo pozivanje na izvesne direktive institucija EU. Onda zaključujem da je to deo harmonizacije našeg prava sa pravnim sistemom EU i smatram da je to uredu. Naravno, slobodno tržište mora da bude ovde konačno primenjeno, i naravno Srbija treba da postane punopravna članica EU. Ali, imam tu jednu opasku, jednu napomenu ministre Vulin, koja je mislim važna, za oba ova kriterijuma koja ste vi definisali. Nije moguće da živimo u uslovima savremene tržišne privrede i nećemo moći da postanemo punopravna članica EU ukoliko ne obezbedimo jednu prethodnu stvar kao preduslov za to, a to je poštovana gospodo vladavina prava na kojoj mi u zakonodavnomtelu, u ovoj Skupštini treba najviše da insistiramo. Meni se čini gospodine Vulin, uz uvažavanje kvaliteta sadržine ovog predloga zakona o zapošljavanju stranaca, da vladavina prava sada jeste prepreka. Ili nivo ostvarenosti vladavine prava u našoj državi jeste prepreka za dostizanje ovih ciljeva koji se navode i u obrazloženju za usvajanje ovog zakona. Mislim da je dovoljno da vam navedem dva primera kako to vidim da je sada prepreka. Jedna stvar, mi smo čak i ovde, uz saglasnost skupštinske većine, pre svega poslanika SNS, uspeli, zamislite, gospodine Vulin, da usvojimo i neke neustavne zakone. Ne samo to, nego i pravosuđe kao jedan temeljni stub te savremene demokratije u našoj državi je koliko mogu da primetim u kolapsu. Nije moguće da parcijalno regulišemo stvari. Da imamo jedan predlog zakona za koji kažemo da je dobar, a sa ove druge strane da imamo na svakom mestu kršenje jednog od temeljnih principa našeg Ustava, a to je princip vladavine prava. Druga stvar, mislim da je sasvim uredu da se dodatno i na bolji način urede uslovi i postupak zapošljavanja lica koja nemaju državljanstvo Republike Srbije. Precizno su ovde navedeni u ovom predlogu zakona i uslovi za zapošljavanje stranca, naročito u članu 5. na primer uslovi za zapošljavanje državljana EU. Mislim da je dobro da se predvidi zakonski ta mogućnost da neko iz EU dođe ovde i da radi. Tu sam čak saglasan sa narodnim poslanicima iz SNS, gospođom Aleksić na primer i gospođom Simić koje su to pominjale, ali takođe smatram da ovde treba gospodine Vulin, da razvijamo jednu ekonomsku politiku koja će da obezbedi dugoročno i održivo zapošljavanje o lica koja nisu stranci, državljana naše republike. Moje je mišljenje da je to moguće učiniti preko tri stvari, pa da se razmišlja i o tome. Možda u nekoj najavi budućih predloga zakona. Prvo, mi moramo da povećamo tražnju za radom, a to se uvek radi u uslovima savremene tržišne privrede kroz razvoj i rast privatnog sektora. Ovde moramo da obezbedimo saglasnost oko toga, a potom i institucionalnim reformama koje bi učinile tržište rada fleksibilnijim, poštovana gospodo. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala uvažena predsedavajuća. Ne volim u životu da koristim kritiku radi kritike, kao što je to recimo prethodnik uradio iako hvali sam zakon, ali na kraju ipak nešto mora da pronađe, čisto da bi postojala kritika. To se inače zove kritizerstvo. Sam zakon je jako dobar i ono što se meni sviđa, gospodine Vulin u ovom zakonu, to je što ste pošli od pretpostavke da se zaštiti pre svega domaći radnik, bez obzira što se zapošljava stranac. Mi sada imamo jasno precizirane norme kako može stranac da se zaposli. S timu vezi, kada već govorimo o slobodnom tržištu u EU, dobro je da ste krenuli tom logikom jer pojedine zemlje u EU i te kako štite svoje tržište rada upravo od eventualnog nekontrolisanog zapošljavanja stranaca, a to se recimo podrazumeva čak i za neke zemlje koje su članice EU. Imate koliko hoćete primera da danas recimo samo Velika Britanija dopušta tek tako da se zaposlite na njenoj teritoriji. Recimo ljudi koji dolaze iz Bugarske, Rumunije ili nekih drugih država. U Francuskoj i Nemačkoj, to je sada već sve teže, zato što su doneli niz nekih zakona koji to na neki način sprečavaju, štite svoje tržište.Meni je drago da se krenuli od te logike. U redu, dopuštamo slobodno tržište ali imate jasno precizirane norme kako može stranac da se zaposli i s tim u vezi ovo je nešto što je dobro i nešto što zaslužuje svaku moguću pohvalu. Dugo godina je trebalo da se ovako nešto donese, nažalost nije doneto, nažalost, neko je ovde više razvijao nezaposlenost, nego što je zapošljavao, upravo možda zbog nedostatka ovakvog jednog zakona. Vi, ako nemate jasno precizirane norme, kako neko ovde može da otvori fabriku, ako je stranac, kako može da zaposli negde nekog, možda iz svoje države? Samim tim, nemate ni sigurnost da ovde nešto investirate i da radite. Mi donosimo sada zakon koji to apsolutno reguliše i stimuliše, na neki način, stranog investitora da dođe i da ima određenu vrstu pravne sigurnosti i da ovde, naravno, zaposli i domaće a i strance. Meni je drago da ste vi izneli jednu ambicioznu želju, a to je da se nezaposlenost u Srbiji smanji na ispod 20%. Mislim da ćete do kraja godine to uspeti. To je velika stvar. Građani Srbije moraju da znaju da smo 2012. godine, zatekli stopu nezaposlenosti od 26 i nešto procenata, što je bila katastrofa, danas je to smanjeno, čini mi se na nekih 20 i nešto posto, što je veliki, veliki uspeh. Neko će sada reći, pa jeste, ali to je zato što su poslodavci počeli da prijavljuju radnike koji su zaposleni kod njih bili na crno, pa i to je veliki uspeh, pa i to je uspeh ove države da je naterala da inspekcija rada a i poreska uprava rade veoma dobro svoj posao i da su poslodavci krenuli da prijavljuju radnike. Naravno da je to nešto što je dobro. Taj radnik je počeo da dobija socijalno, penziono itd. što mu je bilo ranije uskraćeno. Uvažena koleginica Rakonjac je rekla, baš u Kruševcu, sutra bi trebalo da se otvori oko 300 i nešto radnih mesta, posle Nove godine još sto, što je za svaku moguću pohvalu. Gde god otvorimo neko novo radno mesto, to je najveći patriotizam u ovom momentu danas, omogućiti ljudima da rade. To je zaista nešto što je za svaku pohvalu. Ova Vlada je uspela za tih skoro 6% da smanji nezaposlenost. Čestitam vam na tome. Uz Zakon o radu, koji ste doneli, odnosno koji je donela ova Skupština, a naravno Vlada ga predložila i ovaj zakon, mislim da mi to tržište rada veoma dobro regulišemo. Mislim da to ljudi polako vide i ne možemo se baviti stalno kritizerstvom, nego ako već upućujete neku kritiku, to bi valjalo biti konkretan i reći šta ne valja. Meni je drago da iz redova opozicije sve manje možemo da čujemo kritike na predlog vaših zakona, posebno iz vašeg ministarstva, gospodine Vulin. Mislim da je to i za vas jedna veoma, veoma dobra referenca. U svakom slučaju, kada dođe dan za glasanje, oberučke, ovako nešto ćemo prihvatiti zato što štitimo, pre svega, svoje radnike, bez obzira što je ovo zakon o zapošljavanju stranaca, ali jasno se stavljaju pravila, kako može stranac da se zaposli, kako može da radi, kako može da otvori preduzeće i mislim da to uliva pravnu sigurnost i samom strancu i da će ovde, naravno, strani investitori doći i zaposliti i naše radnike, a ne vidim razloga zašto ne i nekoga ko je vičan struci od kog možemo da naučimo iz inostranstva. U svakom slučaju, hvala vam i sigurno ćemo ovako nešto podržati u danu za glasanje.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Niko) Zahvaljujem. Zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tač.11. i 12. dnevnog reda. Pošto moramo da sačekamo mišljenje Vlade o amandmanima koji su podneti, nastavićemo sa radom sutra u 10.00 časova. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 111 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 107 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.