Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 84 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? Vesna Ivković, izvolite.
Poštovani predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, danas bih postavila pitanje ministru za rad, socijalna i boračka pitanja. Naime, činjenica je da naše stanovništvo postaje sve starije i da sa prosečnom starošću od 43,2 godine starosti, spadamo u 20 zemalja sa najstarijim stanovništvom. Očekivane godine života za žene je 78 godina, a za muškarce 73 godine, pri čemu će u narednim decenijama ovaj trend biti još izraženiji. U tom smislu, smatramo da i naša država treba da ovoj činjenici prilagodi penzijski, zdravstveni i socijalni sistem. Odnos prema starima, u svakom društvu, je duboko etičko pitanje, jer oni su ti koji su za nas stvarali, kao što mi stvaramo za svoje potomke. Dakle, naši građani, starije dobi su posebno senzitivna kategorija i kao društvo smo dužni da pitanjima starosti i starenja, posvetimo još veću pažnju. Odnos društva prema starima, treba da budu usmeren ka aktivnom starenju i takav da omogućava korišćenje svih kapaciteta ovog dela populacije, a kada je neophodna nega, potrebno je obezbediti neophodnu i dovoljnu zaštitu i društvenu brigu o starima, nemoćnima i bolesnima, tako da se obezbedi njihovo dostojanstveno starenje i lečenje. U rešavanju njihovih problema, pre svega sa zdravstvenog i socijalnog aspekta, ali i sa obrazovnog kulturološkog i drugih vidova društvene brige, neophodan je multiresorski pristup društva. Danas se nega starih ostvaruje u okviru porodice, koja se sama stara ili uz pomoć geronto domaćica, kada su u pitanju stari koji nemaju porodicu, koja o njima brine ili pak u specijalizovanim gerantološkim centrima. Kako je sve više starih, kojima je neophodna stalna nega, vreme je da razmišljamo o negovateljima, kako u porodicama, tako i u domovima starih i drugih ustanovama, u kojima su stari smešteni. Činjenica je da danas nije dovoljno negovatelja posebno kada su u pitanju seoske sredine. U tom smislu želim da postavim pitanje ministru za rad, socijalna i boračka pitanja, znamo da je u pripremi nova nacionalna strategija o staranju jer je prethodna važila do 2015. godine, te u tom kontekstu želim da pitam, da li će strategijom biti sagledana potreba starih za još organizovanijom socijalnom brigom uključujući aktivnu ulogu zdravstvene i socijalne zaštite, odnosno organa starateljstva, kao i porodicu koja brine o starim članovima porodice? U tom smislu smatramo da je neophodno i budžetski suficit koji Srbija ima zahvaljujući pozitivnom ekonomskim pokazateljima treba iskoristiti za jačanje socijalne funkcije države, ovog puta za poboljšanje položaja obezbeđenja dostojanstvenog starenja našim starim licima. Još jedno pitanje ministru, kada se očekuje završetak rada na novoj Strategiji o starenju za naredni period? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Ivković. Reč ima predsednik poslaničke grupe SRS, prof. dr Vojislav Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pitanje upućujem premijeru Ani Brnabić, ministru kulture Vladanu Vukosavljeviću i ministru prosvete Mladenu Šarčeviću, zašto još nisu reagovali povodom radikalske inicijative da se što pre u Srbiji štampaju sabrana dela velikog srpskog prijatelja, nobelovca Petra Handkea? Iako celi svet zna da je Petar Handke srpski prijatelj, čak i mnogi koji nikad nijednu njegovu knjigu nisu pročitali, Nobelov komitet i njegovo veličanstveno delo nije mogao da zaobiđe, pa mu je nagradu dodelio. Podigla se kuka i motika, uglavnom nepismeni i polupismeni srpski neprijatelji, ljudi koji uopšte ne čitaju knjige, digli su galamu, demonstrirali su i u Stokhlomu protiv dodele ove nagrade, a zabranjuju mu i dolazak u Sarajevo, u Prištinu, biće još takvih mesta. Sad je pravi trenutak da Srbija izrazi zahvalnost, da to Vlada ne sebe preuzme, pogotovo ova dva nadležna ministarstva, da se uzme novac iz budžetski rezervi ako nema drugog načina, da se angažuju naše najbolje državne izdavačke kuće, Službeni glasnik i Zavod za izdavanje udžbenika, i eventualno učešće da se ponudi i Srpskoj književnoj zadruzi. Da se angažuju najbolji prevodioci sa nemačkog jezika, da se pregledaju dosadašnji prevodi izdati dela i da se u roku od dva, tri meseca prirede celokupna dela za štampu. Zatim, bi Vlada trebala da svim bibliotekama u Srbiji, osnovnim i srednjim školama, daruje na poklon određen broj kompleta Handkeovih sabranih dela, a da ostalo bude pristupačno svim građanima po povoljnim cenama. Dakle, nikakva nas zarada ne interesuje, želimo da Petar Handke dobije solidan honorar, a da knjige po najpristupačnijoj ceni budu dostupne građanima, tek toliko da građanin koji plati zna i da čuva tu knjigu, pošto je platio. Tu bi Srbija demonstrirala svoju zahvalnost i pokazala drugim svojim prijateljima da ne zaboravlja pomoć koju su im pružali u najtežim danima, makar moralnu, makar političku podršku ljudima koji su imali hrabrosti da nasuprot svetskom javnom mnjenju kažu ne to nije istina, Srbi nisu zločinci, Srbi nisu krivci za rat, Srbi su žrtve zapadnjačke propagande i instrumentalizacije tradicionalnih srpskih neprijatelja koji u svakoj prilici i kroz dva svetska rata i krajem 90-iz godina na mig spolja, krvničku kamu podižu na srpske vratove, na srpske žene i decu. Srbi nisu rat izazvali, nisu ga ni započeli, ali morali su da se bore i tom otadžbinskom ratu pretrpeli su ogromne žrtve i razaranja, ali ipak značajnu tekovinu stekli koja oličava Republika Srpska.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Predrag Jelenković. Izvolite.
Hvala potpredsedniče. Poštovane koleginice i kolege, Ministarstvo za zaštitu životne sredine imajući u vidu najnoviju uredbu Vlade o kriterijumima za određivanje aktivnosti koje negativno utiču na životnu sredinu prema količini zagađenja i regulisanja ekotaksi, a i često u medijima može se videti i čuti kako se ekotakse troše ne namenski postavljam pitanje šta će resorno ministarstvo preduzeti povodom bolje i efikasnije naplate kao i kontrole trošenja sredstava istih o čemu je i bilo reči na poslednjoj sednici skupštinskog Odbora za zaštitu životne sredine? Hvala.
Zahvaljujem, kolega Jelenkoviću. Reč ima narodni poslanik, Bojan Torbica.
Zahvaljujem, predsedavajući. Svoje pitanje, koje je verovatno više molba i apel, upućujem ministru finansija, gospodinu Siniši Malom. Naime, opština Temerin je negde još davne 1996. godine počela sa izgradnjom kanalizacije i taj projekat traje pune 23 godine. Najveći deo radova pokriven je sredstvima opštinskog budžeta kao i kreditima koje je lokalna samouprava uzimala u ovu svrhu. Tokom druge polovine prošle godine, Ministarstvo zaštite životne sredine je pokazalo dobru volju da se iznosom od oko milion evra participira u realizaciji projekta izgradnje prečistača vrednog oko 3,5 miliona evra, koji bi zadovoljio potrebe kanalizacione mreže u Temerinu. Spletom okolnosti sredstva nisu realizovana do kraja prošle godine, pa je ostao dogovor da ona budu realizovana tokom marta ili aprila ove godine, zbog čega ponovo nije došlo. U međuvremenu je Vlada AP Vojvodine bila spremna da pomogne za realizaciju projekta, međutim, na kraju se ipak ostalo na stanovištu da projekat zajednički isfinansiraju opština Temerin i Ministarstvo zaštite životne sredine. Pre dva meseca je opština Temerin kontaktirana od strane Ministarstva da dopuni projektnu dokumentaciju i dostavi Ministarstvu, kao i novi zahtev na 120 miliona dinara. Po informacijama koje imamo, u međuvremenu je rebalansu budžeta došlo do određenih promena apropriacijama, ali pored toga je Ministarstvo zaštite za zaštitu životne sredine uspelo da obezbedi sredstva i uputi molbu Ministarstvu finansija da odobri transfer sredstava. Tako da, iskoristio bih ovu formu poslaničkog pitanja da zamolim ministra Sinišu Malog da izađe u susret molbi i u interesu 30 hiljada građana opštine Temerin, koji nepune dve i po decenije čekaju završetak radova na kanalizacionoj mreži, i da da saglasnost na ovaj transfer sredstava. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Torbica. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite, kolega Markoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, pre poslaničkog pitanja želim da obavestim javnost da je danas 346 dan kako poslanici dela opozicije ne dolaze na svoj posao, posao za koji uredno primaju platu od građana Srbije i na taj način pokazuju svoj odnos i prema funkciji koju obavljaju i prema Narodnoj skupštini, ali i prema građanima Srbije. Imam nekoliko poslaničkih pitanja. Naime, u mnogim medijima je objavljena vrlo uznemirujuća informacija da je nedavno uhapšeni Tocilo, koji je uhapšen sa 77 kilograma heroina, zapravo kum Boška Obradovića, glavnog Đilasovog jurišnika. Stoga postavljam pitanje Ministarstvu unutrašnjih poslova da li imaju saznanja o ovim navodima, jer je jako važno da se ovo utvrdi, zato što bi u tom slučaju javnost dobila mnoge odgovore? Ako se ispostavi da je ovo istina onda je svima jasno zašto Boško Obradović danima već divlja po Beogradu. Videli ste pre neko veče ono ludačko, rekao bih potpuno šizofreno ponašanje, kada je pokušao da sa grupom svojih pristalica upadne ovde u Narodnu skupštinu, a posebno što mediji pišu o tome da taj Tocilo finansijski učestvuje u radu Saveza za Srbiju, u njihovim aktivnostima, dakle finansira njihove proteste i tako dalje. Izuzetno je važno, da se sve ove veze kriminalaca i lidera Saveza za Srbiju razotkriju, pogotovo ako imamo u vidu sličan slučaj sa Boškovim gazdom, Draganom Đilasom i onim njegovim tadašnjim šurakom, Dabovićem, a koji je uhapšen i osuđen na višegodišnju robiju, zbog dilovanja drogom. Evo, ovako to izgleda, pojavila se slika u javnosti, evo ga Đilas, evo ga taj Dabović, evo ih zagrljeni. Ne znam da li kamera to može da zumira. Dakle, sada je konačno svima jasno otkud ta brutalna kampanja koju lideri Savez za Srbiju vode protiv svih funkcionera Ministarstva unutrašnjih poslova, počevši od Nebojše Stefanovića, preko direktora policije Rebića, pa do Papića na koga su se okomili poslednjih dana. Zašto baš na Papića? Odgovor je zato što je upravo taj Papić rukovodio hapšenjem upravo ovog Dabovića, svojevremeno koji je uhapšen zbog kokaina, zbog 2,4 kilograma kokaina. Ja se sad pitam da li je ovo lična osveta Dragana Đilasa usmerena protiv tog Papića i da li će u budućnosti da se svete svim policajcima koji su vršili svoj posao? Možemo samo da zamislimo kako bi to izgledalo kada bi došli na vlast, verovatno bi se Đilas svetio i svim onim policajcima koji su mu svojevremeno ispisivali i saobraćane kazne. Zato sad imamo svakodnevno fabrikovanje afera i svakodnevnu kampanju usmerenu i protiv predsednika Republike u protiv Nebojše Stefanovića i svih ostalih upravo zato da se ne bi pričalo i da se ne bi pisali o povezanosti Boška Obradovića, Dragana Đilasa i svih ostalih sa najogoljenijim kriminalcima. Pogledajte samo šta rade Dragan Đilas i ostali ovih dana u Briselu, openkavaju svoju državu, olajavaju svoju državu drvlje i kamenje i po državi i po narodu. Evo, kako to izgleda. Evo ih, svi tamo redom, Dragan Đilas, tu je ova Ana Stevanović, tu je ova dežurna Tanja Fajon, tu je Nebojša Zelenović iz Šapca, tu je Dejan Nikolić, poslanik Demokratske stranke, svi su u Briselu i drvlje i kamenje bacaju i po državi i po narodu i nije ih sramota. Pri tome su priznali nezavisnost kosova. Dakle, Nebojša Zelenović je u svom izlaganju rekao kako opozicija sarađuje sa gradovima u državama regiona, Bosna i Hercegovina, Hrvatska, Albanija, kosovo, to je izjavio, kosovo. Dakle, on je jasno kosovo predstavio kao državu i tako je i pokazao program Saveza za Srbiju, kada je reč o kosovu, to je za njih nezavisna država. Posebno je pitanje o čijem trošku su oni otputovali i borave u Briselu, gde openkavaju svoju državu? O čijem trošku? Hajde, za Đilasa znamo, on bar ima para, ima 619 miliona evra je zaradio, on ima novca, šta je za njega jedna karta do Brisela. Odakle Ani Stevanović? Ko je finansirao to? Verovatno Dragan Đilas, s obzorom da je ona član predsedništva njegove stranke. Ko je platio kartu Dejanu Nikoliću kada mu je račun stranke u blokadi? Da li je Dragan Đilas ili je uštedeo od svoje poslaničke plate, s obzirom da ne dolazi na posao. I posebno pitanje je ko je platio kartu i boravak Nebojši Zelenoviću kao gradonačelniku Šapca? Da li je otputovao tamo o trošku građana Šapca? Ako se ispostavi da jeste, to iziskuje momentalnu ostavku Nebojše Zelenovića, jer ne plaćaju njega građani Šapca da ide po belom svetu i da opanjkava svoju državu, već da se brine o interesima grada Šapca, odnosno da rešava njihove probleme.Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč nastavljamo sa radom. Prelazimo na pretres u pojedinostima o 2. tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FINANSIRANjU POLITIČKIH AKTIVNOSTI. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Siniša Mali, ministar finansija; Nela Kuburović, ministar pravde; Goran Knežević, ministar privrede; Branko Ružić, ministar državne uprave i lokalne samouprave; Zoran Đorđević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja; Branislav Nedimović, ministara poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede; Prof. Dr Slavica Đukić Dejanović, ministar bez portfelja; Slavica Savičić, državni sekretar u Ministarstvu finansija; Radomir Ilić, državni sekretar u Ministarstvu pravde; Dubravka Drakulić, pomoćnik ministra pravde; Jovan Ćosić, vršilac dužnosti pomoćnika ministra pravde; Vesna Jevtić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija; Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde; Irena Bulatović, viši savetnik u Ministarstvu privrede i Vladimir Vinš, samostalni savetnik u Ministarstvu pravde. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vjerica Radeta, Sreto Perić, Nemanja Šarović, Milorad Mirčić, Petar Jojić, Ružica Nikolić, Aleksandar Šešelj, Tomislav Ljubenović, Nataša Sp. Jovanović, Zoran Despotović, Marijan Rističević, Đorđe Komlenski, Ana Karadžić i Bojan Torbica. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansija, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
U obnovljenom višestranačju u Srbiji ovo je 11. saziv Narodne skupštine Republike Srbije. Gospođo Đukić Dejanović, vi ste bili poslanik u tom prvom, koliko me sećanje služi. Izbori prvi su održani 9. decembra 1990. godine. Vi ste danas došli u ime Vlade Republike Srbije pretpostavljam da branite Predloge zakona o izmeni i finansiranja Zakona o političkim strankama. Ovo što stoji u ovom članu 1. za koje tražimo brisanje, i to je upravo ovaj amandman, zaista vređa inteligenciju svakog birača u Srbiji koji izlazi, eto, već 11 puta na izbore, pa i onaj koji ne izlazi, a kamoli narodne poslanike i sve nas koji smo svedoci svih izmena zakona i svih dešavanja u proteklih 30 godina. Da li je vama normalno da na predlog dvojice tamo šutnutih, propalih nekih evropskih poslanika, Kukana i Flekenštajna, Narodna skupština Republike Srbije, samim tim i Vlada, donosi zakon u kojem nam, evo, u ovom članu 1. objašnjava, molim vas da građani Srbije znaju, šta je izborna kampanja, kako se ona sprovodi i šta je letak, šta je bilbord, pa kao da Narodna skupština Republike Srbije i Vlada Republike Srbije, eto, vidite kako nas ti zapadni političari iz EU i ti propali kao što su ova dvojica, tretiraju, apsolutno ništa ne znamo i oni sad to nama treba da objasne. Suština je zapravo druga, da, i pored toga što danas raspravljamo i što ćete doneti verovatno sutra u danu za glasanje ovakve zakone, oni suštinski ništa neće da promene. I dalje će biti, naravno, zloupotreba kod finansiranja političkih aktivnosti stranaka, stanaka koje su na vlasti i koje koriste sve moguće resurse i ne samo resurse koje njima pripadaju kao strankama, već i trećih povezanih lica, koji mogu i te kako da utiču na tok izborne kampanje, na finansiranje, na tokove novca i svega onoga što druge stranke poput opozicionih stranaka ne mogu da imaju, jer striktno i restriktivno moraju da podnose izveštaj o minimalnim sredstvima koja se po zakonu opredeljuju za taj vid kampanje.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Na član 1. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde danas nisu prisutni predstavnici drpokratske stranke, Demokratske stranke, što mene neće sprečiti da govorim o finansiranju političkih aktivnosti. Novac je namenjen političkim strankama i on po zakonima ima neku svoju namenu ako taj novac ide u džepove tajkuna, onda je to problem. Ja sam lično i poslanička grupa ne toliko velika protiv toga da se mogu kupovati dugovi stranke. Zašto? Onaj ko u kampanji vodi računa, treba da potroši onoliko novca koliko ima. Ako ode u minus, taj minus onda može da pokrije isključivo stranka koja je taj minus napravila. Ako mi dopustimo da pravna i fizička lica posle izbora mogu da kupe dugove stranke, onda činimo nekoliko grešaka, odnosno oni su ih činili. Ako tajkun vidi neku stranku koja mu se dopada, on u kampanji može da ih nagovori da potroše više nego što imaju. Kupovinom tog duga on postaje svojevrsni donator stranke, koji nije obuhvaćen zakonom i Agencijom protiv korupcije. On postaje nedozvoljeni donator. Za njega nema limita. Znači, ta stranka može da potroši koliko god hoće novca izvan svih granica zato što regularni donatori imaju limit koliko mogu da doniraju stranci, ali ukoliko pustite da se ona zaduži i ukoliko pravno i fizičko lice taj dug može da kupi u iznosu koji premašuje te limite, vi imate nedozvoljenog donatora koji može da bude naručen. S druge strane, taj nedozvoljeni donator, bilo pravno, bilo fizičko lice, može da utiče na život i političke odluke te stranke, a time i na stanje u zemlji. Može da žrtvuje nacionalne i državne interese zemlje preko stranke kojom upravlja tako što je kupio dugove. Ako je taj neko još sa strankom napravio sporazum o kamati 18% na godišnjem nivou, taj takvu stranku gura u dužničko ropstvo. Nemojte misliti da se ovo ne dešava. Sve ovo je uradio Dragan Đilas. Dragan Đilas danas gospodari DS tako što je kupio dug posle izbora i kupio dug u iznosu koje pravno lice nije moglo regularno da donira. Posto je neregularan donator i postao je vrsni gazda Demokratske, odnosno drpokratske stranke. Ovih dana oni koji su negirali to dve godine dok su bili ovde kada sam ja to govorio, sami između sebe pričaju da su u dužničkom ropstvu, da je Đilas kupio stranku, da je kroz kamatu postao još jednom nedozvoljeni donator i pere pare zato što novac od kamate ne prikazuje kao dobit svog pravnog lica koje je kupilo dug, nego ga upućuje na nevladinu organizaciju Davidović, navodno da tako finansira DS. To je nedozvoljen način finansiranja, pod broj 1. Pod broj 2, novac koji uplati na tu nevladinu organizaciju nije predmet kontrole Agencije za borbu protiv korupcije i na takav način izbegava kontrolu i novac podigne u kešu sa te nevladine organizacije i stavi u svoj džep. Em kontroliše stranku, em je okamatio. Na određeni način kupio je politički uticaj kroz takvu stranku. Em je kupio još jednu stranku, em je kupio poslaničke klubove i danas on priča o krađi glasova? Najveći kradljivac glasova su Dragan Đilas i Vuk Jeremić. Da bi bili u Skupštini, vi morate na izbornoj listi koja ima svog nosioca i koja ima svog predlagača, političke stranke ili grupu građana, vi morate da dobijete određeni broj glasova pod uslovom da ste ispunili cenzus. Jedan mandat košta od 14.000 do 15.000 glasova. Danas o krađi glasova po EU itd, u parlamentu oko Tanje Fajon krokodilske suze o krađi glasova gle ko lije – Vuk Jeremić i Dragan Đilas, ljudi koji su kupili poslaničke klubove. Za 11 poslanika vama je potrebno oko 160.000 glasova. Stranke koje nisu ni učestvovale na izborima 2016. godine imaju dva ili tri poslanička kluba sa 11 narodnih poslanika. To je zahvaljujući nelegalnom novcu, nelegalnom finansiranju političkih aktivnosti. Dakle, 160.000 gotovih glasova nisu sigurno simpatizeri Lige socijaldemokrata. Nisu glasali za Mariniku Tepić u Đilasovoj stranci, već su glasali zbog Čanka, Borisa Tadića i Čede Jovanovića, koliko se sećam. Onda je ona 15.000 glasova prenosila kao paket. Nosila ga je i u Pokret slobodnih građana kod gospodina Jankovića, pa kod gospodina Živkovića, pa je onda tih 15.000 glasova, koji nikad nisu bili namenjeni tim strankama, prenela kod Dragana Đilasa. Onda je on kupio stranku, kupio poslaničke klubove. To je nelegalno finansiranje kome moramo stati na put. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite, koleginice.
Hvala vam predsedavajući. Uvaženi predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, predlozi koji su danas pred nama su rezultat, pre svega napora SNS, da se u Srbiji poboljšaju izborni uslovi. Ministar Stefanović je na čelu Radne grupe koja se bavi izborima u smislu unapređenja izbornog procesa u smislu povećanja transparentnosti, ali i donošenja izmena koje će se konkretno odnositi na funkcionere koji učestvuju u izbornoj kampanji. Vlada je usvojila zaključak kojim se jasno definišu pravila za članove Vlade, ali i druga imenovana i postavljena lica, direktore i druge javne funkcionere koja zabranjuju korišćenje javnih skupova u svojstvu funkcionera, ali u cilju promocije svoje partije, izbornog programa ili u smislu pozivanja ljudi da glasaju. Dakle, funkcioneri ne smeju da zloupotrebljavaju svoju funkciju za prezentovanje izbornog programa niti da koriste javne resurse, kao što su na primer prostorije, službena vozila i drugi inventar državnih organa i institucija. Takođe u radno vreme ne smeju da vrše promociju stranačkog karaktera i svojim sagovornicima, naravno moraju se predstaviti na određeni način, odnosno moraju da naglase u kom svojstvu sa njima razgovaraju. Ono što je po meni dobro to je ta prekršajna odgovornost, odnosno da će se sva ovakva ponašanja tretirati kao povreda dužnosti iz radnog odnosa i dobro je da mogu da nastupe sankcije zbog nepridržavanja ovih pravila. Stranačka funkcija i državna funkcija moraju biti razdvojene, odnosno mora se razgraničiti šta je jedno, a šta drugo. Predlog zakona sadrži aktivnosti, dakle, na jačanju odgovornosti političkih subjekata koji su učesnici izbora u smislu korišćenja i raspolaganja javnim resursima. Na ovaj način mi smo ponovo podigli lestvicu odgovornosti, ta odgovornost naravno odnosi se i na SNS, a tu odgovornost i ozbiljnost SNS je pokazala i na sastancima, i na fakultetu Političkih nauka i u Skupštini, koji su organizovani kao razgovori između vlasti i opozicije koji se tiču upravo poboljšanja izbornih procesa, odnosno unapređenja izbornog procesa. Ono što je najvažnije, jeste da smo pokazali spremnost da razgovaramo o izmenama izbornih zakona koji su upravo oni doneli. Dakle, svi smo svesni o čemu se ovde radi. Ovde se radi o tome da su zakoni koji su doneti 2008. godine ili 2009. godine ili 2011. godine, a sada ne odgovaraju upravo onima koji su ih doneli. Tada je sve bilo savršeno, izborni proces je bio besprekoran, sve je bilo uređeno i transparentno i sada odjednom isti ti zakoni nisu dovoljno dobri da obezbede uslove pod kojima će se odvijati izbori i navodno to je razlog za bojkot izbora sa njihove strane. Naravno, nama je razlog za bojkot izbora potpuno jasan. To je izborna volja građana koja je u najvećoj meri i pre svega usmerena na podršku SNS, ali i pored svega toga i pored svih tih stvari iza kojih se oni kriju, mi nemamo problem da budemo spremni da radimo na unapređenju izbornog procesa, da radimo na promenama o kojima sam upravo govorila i da nemamo problem i da proverimo izbornu volju građana na izborima, jer to je ono što daje legitimitet. A iza SNS stoje rezultati, a iza ovih koji se plaše izbora i koji će bojkotovati izbore, bez obzira na sve ustupke ili na sve izmene i dopune zakona koje budemo uradili, iza njih ne stoji apsolutno ništa. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Milan Ljubić. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka, poštovani narodni poslanici, dosadašnji izborni zakon donela je bivša vlast. Mi radimo po onim zakonima u skladu sa izbornim uslovima koji su važili i 2012. godine. Tada smo mi kao opozicija izašli na izbore i pobedili. Opozicija i njihovi mediji kriju presudne činjenice da su svi izborni uslovi zakonodavni i medijski kreirani od njih samih dok su bili na vlasti do 2012. godine. Predloženim izmenama i dopunama zakona, na jedan sveobuhvatniji način definiše se šta se podrazumeva pod izbornom kampanjom. Precizirane su političke aktivnosti koje se sprovode tokom izborne kampanje, kako ne bi bilo zabune u vezi sa korišćenjem javnih resursa. Izmene i dopune treba da donesu veću odgovornost prema javnim resursima. Takođe, suština i veća odgovornost učesnika, veća ovlašćenja Agencije za borbu protiv korupcije, sve ovo govori da smo uradili mnoge stvari koje prethodna vlast nije uradila. Dakle, nije stvar za njih da li su ti izborni uslovi dovoljno dobri, nego se radi o tome što oni znaju rezultat koji će postići na izborima. Oni bi da na vlast dođu bez izbora. Stabilnost, ekonomski napredak, pomirljivost, politička snaga je ono što građani prepoznaju. Više investicija, nova radna mesta, povećanje zarade, to su teme koje građani Srbije žele za svoju budućnost i budućnost svoje dece. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Ljubiću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Krsto Janjušević. Izvolite, kolega.
Hvala, predsedavajući. Poštovani, veoma je važno napomenuti i podvući ko su ljudi koji nisu zadovoljni izbornim uslovima. Godine 2000, 2004, 2007, 2008. isti ovaj izborni zakon je bio odličan, bio hvaljen, najevropskiji, e onda već 2012, 2014, 2016, 2017, pa beogradski izbori 2018, pre toga ubedljiva pobeda na predsedničkim izborima Aleksandra Vučića, već je bilo problema sa istim tim izbornim zakonima, ali istim. Ko su ljudi koji su juče kukali pred evropskim parlamentarcima tačnije u praznoj, trebali su pred, ali su kukali pred praznim stolicama? Dakle, moramo još jednom iako to pokušavaju da zloupotrebe i prebacuju na temu „dosadni ste, sto puta ste to rekli“, ne, ovo je vrlo ozbiljna stvar da bi neko ko je pomene mnogo puta bio dosadan. Preozbiljna je stvar. Dakle, nije zadovoljan Dragan Đilas, na primer. Šteta što juče pred onih pet-šest parlamentaraca, ako su ono bilioni ili ne znam da li je bio neko iz obezbeđenja, ali eto bilo je nekih pet-šest ljudi, trebao pokazati svoju imovinsku kartu. To je prvi dokument koji je on trebao da pokaže dok je kukao na izborne uslove u Srbiji, kako sam zaradio 619 miliona evra dok sam bio na vlasti u Srbiji? Sa grbače naroda Srbije. Mogao je Zelenović da pokaže i priznanje njegovog saradnika o kupovini glasova u Šapcu. Postoji taj dokument. Trebao je da pokaže taj dokument kada već kukaju na izborne uslove. Mogli su da pokažu i neke stavove njihovog koalicionog partnera i jurišnika, Boška Obradovića, da će migrantima kada pobede naseliti kuće članova SNS, koji treba da siluju ćerke i majke, dakle nas iz SNS. Ovde je fašizam, ovde je teški fašizam prisutan koji su oni trebali da prezentuju evropskim parlamentarcima, a takođe i to šta oni misle o migrantima. Dakle, migranti su ljudi koji kada negde dođu, obavezno sve siluju, baš onako evropski od jednog člana Saveza za Srbiju. Možda su trebali i da ispričaju odakle prihodi Vuku Jeremiću, tamo dok su se žalili, dok su kukali na Srbiju. Kako je živeo, da li on može da uđe u hotel ispod pet zvezdica? Teško, ne može da se uklopi, jednostavno ne može da diše u hotelu ako nema pet zvezdica. Trebali su da prezentuju dokument gde Siniša Kovačević kaže da će da nas biju. Dakle, dozvoljeno je sve, da nas biju. Trebali su da prezentuju i dokument, tačnije i sve pozive i mete koje crtaju na Aleksandru Vučiću i pet metaka u leđa, sve su oni to trebali da prezentuju jer je to jedini njihov program koji su oni kandidovali i s kojim imaju problem da pređu cenzus. Gle čuda, sa ovim programima oni ne mogu da pređu cenzus. Da nas bacaju po Savi, Dunavu, da nam pišaju po grobovima, kako kažu, i slično. Nigde ideje šta, kako, šta bi oni to bolje uradili, ne. Da li imamo danas nešto lošije u ekonomiji u pozicije Srbije u svetu, međunarodnom ugledu, što je lošije nego 2012. godine ili imamo bilo šta 2012. godine da je bilo bolje nego danas? Nemamo. Locirali su tačke gde najbolje napredujemo, gde smo lideri, gde postajemo lideri na Balkanu sigurno, a i u ozbiljnom delu Evrope, a to je Namenska industrija. Videli ste kako vešto udaraju. Znate, Marinika je negde videla sanduk oružja, pa je ona to objavila na Fejsbuku, a onda je se neko s nekim posvađao, a taj neko poznaje nekog, pa to sigurno švercuje potpredsednik Vlade. A neko je uzgajao negde marihuanu i onda on kad je uhapšen, on je telefonirao predsednikovom bratu. Kakvi su to krucijalni dokazi? Pa, to su preozbiljni dokazi, a ne znam kako odmah ovi ljudi nisu pohapšeni. To je katastrofa. Napadi na porodicu. Dakle, ovde postoji i još nismo čuli nijednu tačku nekog programa ideje da kažu ljudi, mislim isključivo na Savez za Srbiju, hajde da rešimo to ovako, hajde da rešimo to onako. Šta im smeta Namenska industrija? Jel im smeta Namenska industrija zato što je npr. „Krušik“ 2013. godine imao prihod 1,2 milijarde dinara, a 2018. godine 11 milijardi i 385 miliona ili im smeta isti taj „Krušik“ koji je 2013. godine imao 1.264 zaposlena sa poprilično neredovnom, još uvek neredovnom platom, a danas 3.231 zaposlenog? Da li im to smeta? Da li hoće da unište Namensku industriju? Misle li oni na ljude koji su zaposleni u Namenskoj industriji, u Sevojnu, u Užicu „Prvi partizan“, u Lučanima, u Čačku, u Valjevu? Desetine hiljada ljudi radi, ima sve veće plate. Ne, ovde je bitno udri po Srbiji da bi srušili Aleksandra Vučića. Marinika Tepić da mi voli Srbiju i da mi vodi Srbiju? Dragan Đilas, dok je sticao 619 miliona evra, 500.000 ljudi je ostalo bez posla. I opet se nameće tema – jao, pa to smo 100 puta čuli. Treba da čujemo to još 100.000 puta, jer je to preozbiljna stvar. To su ljudi koji se nude da budu alternativa Aleksandru Vučiću. Dakle, nije to vic, nije to rijaliti, to su imena i prezimena ljudi koji se nude da budu alternativa postojećoj vlasti, gde se zna apsolutno sve. Znamo put Srbije. Imamo jasan ekonomski napredak. Imamo nikada veći ugled u svetu. Imamo ekonomski razvoj. Borimo se sa problemima. Postoje neprijatelji koji, vi imate neprijatelje, uslovno rečeno, svi se naoružavaju, kao što vidite, ali kako se neko spolja naoružava, njemu odgovara da vi budete i slabiji i zato oni udaraju na našu Namensku industriju, jer podjednako je nekom pored da se naoruža i da nas vojno oslabi. Zbog toga udaraju na Namensku industriju. Zato su Mariniki preče one bugarske kompanije koje imaju isti program, nego naše kompanije. A, o njihovim emocijama o radnicima, pa to je suvišno pričati. Sad bi opet da se vrate i sve ispočetka. Ima ih, znate, mi smo i protiv Evrope, mi smo i za Evropu, mi smo ovo, mi smo ono, znate, dogovorićemo se mi, ali samo da srušimo Vučića. Šta ćete se vi dogovoriti? Onaj stručnjak juče, lupa zastavom Srbije o vrata parlamenta, a sutradan ušao i drži konferenciju za novinare. Njegov kolega došao tamo da se upiše za putne troškove i drži konferenciju. On je čuo da je neko nekoga zvao na telefon kada je hapšen. To su ljudi koji treba da vode Srbiju. To su ljudi koji treba da budu alternativa. Gospodo, Boško Obradović nije pobedio u svom selu Vranići u Čačku. On je u svom selu na predsedničkim izborima osvojio tri puta manje glasova od Aleksandra Vučića. Pa, kad si mangup, prvo ponesi legitimitet iz svog sela, pa kreni na Beograd. U svom selu nije uspeo da pobedi. Znate li što? Valjda zato što ga tamo najbolje znaju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić, po amandmanu. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, ovim Zakonom o finansiranju političkih aktivnosti, kako smo i rekli, mi unapređujemo izborne uslove i zato podržavam stav Vlade po pitanju amandmana, tako da oni budu jednaki za sve učesnike izbornog procesa, ali se ne menjaju izborna pravila, već ostaju ona iz 2008. i 2012. godine. Poštovani predstavnici, poštovana ministarko, ovde je vrlo interesantno pitanje kako mi i građani Srbije da se zaštitimo od finansiranja političkih aktivnosti kada su u pitanju plasiranje svakodnevnih laži i veoma opasnih za narod i državu od strane lidera Saveza za Srbiju? To je jako bitna stvar, koliko finansiranjem političkih aktivnosti učestvuje se u tome i kako iznaći način da se to zaustavi. Evo najnovijeg primera. Perjanica Dragana Đilasa, inače za Evropu Dragana Đilaša, tako se predstavlja, vi koji ne znate, u Evropi, a još mu jedino fali ispred imena i prezimena fon, plemić, barun, kako hoće, Marinika Tepić, inače u narodu znana kao „golub preletačević“, a inače električni zec Dragana Đilasa, jer na njegov mig ona odmah skače kao električni zec Dragana Đilasa, zvanog „điki mafija“, svakodnevno, bez imalo stida, ponavlja laži o predsedniku Republike Aleksandru Vučiću i o državi Srbiji i njenim državnim organima, a i o pojedinim članovima Vlade i narodnim poslanicima. Tako je, pored ostalog, rekla, ja ću citirati sada da građani Srbije, i vi, uvaženi narodni poslanici, vidite brutalne laži. Kako je rekla, citiram – suva istina je šta sam govorila prethodnih mesec i po dana ukazujući na povezanost Slobodana Tešića, trgovca oružjem, sa predsednikom države Aleksandrom Vučićem. Ona nudi, kaže, njezin tabloid „Danas“ blatoid, notu SAD, koja je tokom oktobra uručena ministru inostranih poslova Ivici Dačiću. Završen citat. I slavodobitno uzviknula, citiram – šta ćemo sad? Završen citat. Poštovani građani, takvu gnusnu laž izgovorila je Marinika Tepić, u narodu znana „golub preletačević“, inače električni zec Dragana Đilasa. Istina je da je Ministarstvo inostranih poslova povodom toga dalo službeno saopštenje koje glasi: "Neistina je da su SAD ikada uputile notu niti je uručile ministru Dačiću ili bilo kojem drugom u Ministarstvu inostranih poslova, Slobodanu Tešiću", završen citat. Ja postavljam novo pitanje - šta ćemo sad, Marinika Tepić? Posle ovoga, Marinika Tepić, električni zec Dragana Đilasa, da ima bar malo, mrvicu, što bi narod rekao, morala i građanskog i patriotskog vaspitanja, a nema ga, došla bi ovde u ovaj visoki dom, izvinila se građanima Srbije, predsedniku Republike, Aleksandru Vučiću, Ivici Dačiću, uvaženim narodnim poslanicima i Slobodanu Tešiću, za brutalne laži koje je izgovorila. Naravno da ona to neće, jer radi kao električni zec Dragana Đilasa, jer i on tako misli. Poštovana ministarko Dejanović, kako zaštitimo finansiranje odnosno nefinansiranje onih političkih aktivnosti koje su povezane sa narko dilerima pojedinih vođa opozicionih stranaka, kao što su Boško Obradović, zvani u narodu "lupetiv", čiji je kum Mladen Novaković zvani "tocilo", uhapšen sa 77 kg heroina, da na neki način ne finansiramo i da vidimo koliko udela imaju finansiranje političkih aktivnosti, kako bi zaštitili našu decu u budućnosti i obezbedili im zdravi život i ambijent. Kako da se zaštitimo a da ne finansiramo kroz političke aktivnosti od povezanosti Dragana Đilasa, za Evropu Dragana Đilaša, od povezanosti sa njegovim šurakom, hapšenim sa dva kilograma kokaina? I vrlo je interesantno sad postaviti pitanje za određene državne organe - kakve veze političke ili možda trgovačke u navodnicima ima Dragan Đilas i Boško Obradović kada je u pitanju narko mafija i narko dileri? Zato Boško Obradović i Dragan Đilas, za Evropu Dragan Đilaš, svakodnevno napadaju policiju, gospodina Zebića, ministra Stefanovića i pojedine narodne milicionere. Dobili su zadatak. Od koga? Pa, zna se - od zapada, da ruše državne institucije. Oni su to radili 1999. godine, isti ljudi, iste osobe, isti nalogodavci. Juče, u Briselu, šta su izgovarali za svoju otadžbinu? Sram ih bilo. Ono ne bi izgovarao najveći neprijatelj države. Obraćam se vama, poštovani građani Srbije - informišite se o tome šta su izgovarali za svoju otadžbinu. Njih to ne interesuje. Oni se svakodnevno, jedan ili drugi, javljaju iz inostranstva, juče, videli ste odakle, gde pljuju svoju zemlju nazivajući je najpogrdnijim imenima. Samo onaj koji ne voli svoju zemlju može da ide u inostranstvo i da je blati, a ja ću biti sada kao običan moj seljak iz mog rodnog mesta, to se zovu narodni izdajnici. To kaže nauka i to kaže politika. Ima svoje ime i prezime. Ali, nije to njima prvi put, kako rekoh. Oni, upravo oni i njihovi politički saborci, za vreme bombardovanja naše otadžbine 1999. godine, išli su u inostranstvo nagovarati da se naša zemlja bombarduje. Neka pročitaju nemačku literaturu, izjavu Hulcigera, koji je bio savetnik Joška Fišera, pa neka kaže koga je vodio na TV duele da se nagovara da se naša otadžbina bombarduje. Isti ljudi, ista politička opcija. Šta reći o Vuku Jeremiću, član, a kaže da nije, a utvrdili smo da jeste i svet je utvrdio, međunarodna banda lopova i prevaranata. Ona dvojica njegovih saboraca su uhapšeni i osuđeni u SAD, i njegov nalogodavac Ćosić ćuti, neće da kaže da je išao svedočiti njima u SAD. To radi Vuk Jeremić, inače nazvan od Svetislava Basare "guzijan". On hvali, videli ste prekjuče, Aljbina Kurtija, da je dobar, da je stabilan, da je pametan Aljbin Kurti. Mene to, poštovani narodni poslanici, uopšte ne čudi, a verujem i većinu građana Republike Srbije. Jer, i Vuk Jeremić i Aljbin Kurti rade na istom zadatku - razbijanju Srbije. O tome sam ja više puta govorio i citirao njegove izjave u ovom visokom domu. Ali, vama, poštovani građani Srbije, preporučujem da zapamtite datum koji ću sada izgovoriti - 27. 7. 2010. godine, jedan je od najvećih datuma za tzv. državu Kosovo. Toga dana Šiptari su dobili pravni argument da guraju svoju tzv. nezavisnost do kraja. A znate ko im je to omogućio? Upravo Vuk Jeremić. Zato Priština slavi Vuka Jeremića na taj datum i posebno mu se toga dana zahvaljuje, kako ste videli, jer ga šiptarsko rukovodstvo smatra najvažnijim papirom u rukama tzv. nezavisnog Kosova. Vi, gospodine Đilas, u narodu zvani "Điki mafija" a u Evropi Dragan Đilaš, ne možete ništa građanima Srbije, jer su vas davno oni pročitali. Vi ste u politiku, gospodine Đilas, u Evropi zvani Dragan Đilaš, ušli kao obični gologuzan, a sada ste građanin Republike Srbije sa 619 miliona evra. Jer, građani najbolje znaju, ja znam da će ih ovo sad do ludila dovesti kad izgovorim, da je predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić veliki srpski neimar, veliki srpski patriota, veliki srpski državnik i veliki srpski reformator. Ja znam kako vi sad gledate ovaj prenos iz kancelarija i ludujete, pod navodnicima, a vi i dalje idite i blatite svoje zemlju, gazite njene simbole, najveću svetinju – zastavu, a ja sam profesor istorijskih nauka, posebno psihologiju izučavam, i nije mi poznato, možda se varam, da je to iko radio u ovoj državi od 6. veka do danas. Mi ćemo i dalje i naš predsednik i dalje radi i gradi i pronosi ugled svoje zemlje širom sveta, kao što je juče u Grčkoj. Narod i otadžbina će ga sigurno nagraditi. Hvala lepo.
Zahvaljujem, prof. Atlagiću. Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Nadovezao bih se i podržao diskusije govornika Krste Janjuševića i profesora Atlagića. Rekao bih sledeće, od kada su napustili parlament i rešili da bojkotuju rad parlamenta i redovne izbore od strane žute firme, predvođene Draganom Đilasom, Boškom Obradovićem, Bastaćem, Jovom Bakićem, akademikom Teodorovićem, upućene su ozbiljne pretnje kako predsedniku Republike Aleksandru Vučiću, premijeru Ani Brnabić, članovima i simpatizerima SNS, a u smislu ubistava, silovanja, vešanja, jurićemo ih motkama po ulicama, plivaće leševi Savom i Dunavom. Na ovakve poruke niko se nije javno ogradio i osudio takve poruke. Prvo, osim nekih novina ostale su bile rezervisane, kao i novinarska udruženja, prvenstveno NUNS. Drugo, tužilaštvo čiji je to posao ništa nije preduzelo. Znači, ostali su samo lekari psihijatri, gde ja pripadam, koji bi svoju zakonsku obavezu, a vi ćete se, profesorka Đukić Dejanović, složiti sa mnom, da ukoliko neko ugrožava sopstveni život u smislu suicida ili svojim postupcima ugrožava tuđe živote, a ovo što sam naveo nije ništa drugo nego ugrožavanje tuđih života, neophodno je izreći mere prinudnog lečenja, odnosno prinudne hospitalizacije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Rančiću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite kolega Jovanoviću.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvažena ministarko, predstavnici Vlade Republike Srbije, jasan je stav poslaničke grupe SPS kada je u pitanju podrška setu zakona o kome vodimo raspravu. Tu nije potrebno ponovo komentarisati ono što je naš ovlašćeni predstavnik istakao kada je u pitanju afirmativnost svih ovih predloga zakona o kojima i danas vodimo diskusiju. Želim samo da se nadovežem na nešto što je uvaženi kolega Atlagić potpuno osnovano primetio i ocenio, a to je kontinuirani pokušaj devalvacije svega onoga što je Vlada Republike Srbije uradila, pokušaj devalvacije nečega što se ni u kom slučaju ne može dovesti u sumnju, a to su rezultati Vlade Republike Srbije, rezultati njenog rada i, naravno, kontinuitet fabrikovanja laži, fabrikovanja neistina, izmišljotina, stvaranja afera, spletkarenja, pokušaja diskreditacije, svega onoga što smo svedoci već dugo, dugo vremena. Šta je uspeo da postigne deo opozicije Republike Srbije? Postigao je nešto što svi vidimo, a to je da su uspeli da uspostave jedan potpuni kontinuitet u fabrikovanju neistina. Ono što je uradila Marinika Tepić je vrhunac iznošenja neistina u smislu plasiranje dezinformacije da je ministru spoljnih poslova i predsedniku SPS, Ivicu Dačiću, uručena nekakva nota. Ta nota ne samo da nije uručena, već čak ne postoji ni pomisao da se takva nota može pojaviti u međunarodno-pravnom saobraćaju. Što se tiče Vasenarskog aranžmana, tek se tu iznose notorne neistine sa pokušajem da se oljaga ili da se na jedan krajnje ružan način kvalifikuje rad Vlade Republike Srbije preko Ministarstva spoljnih poslova, ministra spoljnih poslova Ivice Dačića i, na kraju krajeva predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. Ono što je građanima sad savršeno jasno, jasno je da je taj deo opozicije skupštinu zamenio ulicom, da je demokratski dijalog i demokratsku proceduru zamenio nasiljem, da je sve ono što je trebalo da se radi ovde i što su kao poslanici dužni da rade ovde i da pristupe na svim sednicama ovog parlamenta i učestvuju u raspravi, da su se odlučili da to rade na drugačiji način, a to je da promovišu destrukciju, da promovišu sve ono što je na granicama protivpravnog delovanja sa elementima krivičnog dela, ja sam čak uveren da postoje i elementi krivičnog dela. Još jednom pozivam institucije, a prevashodno pozivam one delove pravosuđa koji su po zakonu nadležni da odreaguju, a to su nadležna tužilaštva, kako bi se procesuirali svi oni koji su na način koji je bio prepoznat kao nasilje od strane građana Republike Srbije ispoljili sve ono što je obavezno za tužilaštvo da proceni da li postoje obeležja krivičnog dela ili ne postoje. Mislim da je krajnje vreme da tužilaštvo po službenoj dužnosti iznese ocenu da li postoje elementi krivičnog dela ili ne postoje. Poslanička grupa SPS će biti dosledna u istrajavanju na poštovanju zakona i zakonitosti, istrajavanju podrške Vladi Republike Srbije u radu koji je isključivo u interesu građana Republike Srbije, jer građani Republike Srbije od rezultata Vlade Republike Srbije, nesporno, očekuju samo bolje, a to bolje već u odnosu na period pre 2012. godine nesumnjivo postoji. Zbog toga ova podrška nije retorske prirode, nije po populističke prirode, ona je iskrena podrška socijalista i uvek će kao takva biti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Jovanoviću. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Despotović. Izvolite kolega Despotoviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti amandman SRS se odnosi na član 1. postojećeg člana 2. stav 1. alineja 4. Predlog zakona menja se i glasi – Grupa građana je oblik udruživanja birača radi zajedničkog učešća na izborima koji svoje međusobne odnose uređuju ugovorom koji je overen u skladu sa zakonom kojim se uređuje overavanje potpisa, uz obrazloženje da definicija grupe građana je preciznija. Vidimo da je ovim Predlogom zakona zacrtano nešto što se nikada ne može realizovati, a to je da javni funkcioneri ne stavljaju javne resurse u svoju poziciju i za svoju promociju. Termin, izraz „javni funkcioner“ je veoma širok pojam, što strankama na vlasti daje ogromnu prednost u neravnopravnoj utakmici izbornog procesa. Dosadašnja praksa nam govori da su raznorazni marifetluci i zloupotrebe od strane onih koji su na vlasti da izmanipulišu potencijalne glasače i da ih disciplinuju, a posebno da ih motivišu raznim materijalnim stimulansima poput kafe, šećera, ulja, kišobrana, itd, dok je najzastupljeniji oblik nuđenje i davanje novca, tzv. glasovi, kako reče gospodin Mirčić, u pretplati. Sve ono što su demokrate uvele preko nevladinih sektora u izborni proces vi ste i te kako prihvatili i ne samo prihvatili, nego ste usavršili kao na primer prisustvo tzv. bugarskog voza gde je Milo Đukanović to usavršio. Sve ovo što sada predlažete slušajući slepo istrošene evropske birokrate, nepoštujući sopstvenu državu i sastajući se sa delom njima prihvatljive opozicije mimo Narodne skupštine je šamar demokratiji tj. Srbiji. Ovim bespogovornim izvršavanjem evropskih naloga ovakav Predlog zakona neće ništa dobro doneti, a problemi vezano za izborni proces će se i dalje produbiti i nastaviti. Hvala.
Zahvaljujem kolega Despotoviću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite koleginice.
Hvala vam predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o kome danas raspravljamo u pojedinostima se pre svega donosi u cilju unapređenja izbornog procesa i on na kompletan način definiše pojam izborne kampanje koja se odnosi na period kako se i u samom Predlogu zakona kaže, koji traje od dana raspisivanja izbora do dana proglašenja konačnih rezultata. Naravno, obuhvata aktivnosti političkih subjekata kao što su rad sa biračima i članstvom, organizovanje i održavanje skupova, podela reklamnog materijala, medijske i razne druge usluge, sprovođenje obuka i druge aktivnosti koje su povezane sa izbornom kampanjom. Suština predloga koje je izradilo Ministarstvo finansija na inicijativu Radne grupe Vlade ogleda se u zabrani korišćenja sredstava iz budžeta, iz republičkog ili iz lokalnih budžeta za potrebe izborne kampanje. Važno je objasniti šta to znači na konkretnim primerima. Dakle, ne sme direktor javnog preduzeća ili neki drugi funkcioner na stranački miting službenim automobilom, ne sme da štampa reklamni izborni materijal o trošku države ili ukoliko jedna stranka može da koristi prostorije državnog organa to se na jednak način mora omogućiti svim drugim strankama, odnosno političkim partijama. Mi ovde imamo još jedan primer. To je primer gradonačelnika Šapca Zelenovića, koji je ponovo u Briselu i ponovo blati svoju državu u Evropskom parlamentu i tu poziciju i tu situaciju koristi za promociju svoju ličnu ili svoje partije. Sada se ovde postavlja pitanje – da li je u redu da Srbija plaća put čoveku koji će pričati protiv nje, koji će blatiti i Srbiju i njene građane i da li je u redu da građani Srbije, recimo, snose te troškove? Dakle, na jasan način je ovim predlogom zakona, uređeno korišćenje javnih resursa sa ciljem, naravno, veće transparentnosti koja će na kraju unaprediti izborni proces. Srpska napredna stranka se zalaže za to da zaista izborni uslovi budu jednaki za sve, kako bi se na kraju na pravilan način utvrdila izborna volja građana i kako bi ona bila utvrđena na realan način. To će svim političkim subjektima omogućiti, pre svega, učestvovanje na izborima pod jednakim uslovima, za šta se i zalažemo. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Dragana Barišić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, nadovezala bih se na stav Vlade i slažem se sa tim da se ovaj amandman odbije, ali bih i postavila jedno pitanje koje meni upućuju građani Kruševca danas. Kažu da se u njihove sandučiće prethodnih dana ubacuju flajeri na kvalitetnom masnom papiru, gde piće – bojkot. To verovatno rade ovi iz Saveza za Srbiju, koji valjda nemaju hrabrosti da se pojave na vratima i kažu svoj program koji nemaju ili da kažu svoje neke stave, već, eto, krijući se ubacuju u sandučiće, verovatno u neko gluvo doba. Postavila još jedno pitanje, pošto jedan tzv. lider iz mog okruga, gospodin Miroslav Aleksić, vrlo često zakazuje i sednice u vreme zasedanja Narodne skupštine, konferencije za štampu, parlament i dalje bojkotuje, ali uredno podiže troškove za dolazak na isti, o čemu imam i dokaz. Na prethodnoj sednici, odnosno njegovoj konferenciji, 5.12.2019. godine, gospodin Aleksić se uredno potpisao, uzeo putne troškove, u ovu salu kročio nije. Postavila bih pitanje – da li je to u redu, da čovek koji navodno zastupa građane Trstenika, a ne znam ko ga je glasao, jer ne znam više ni na kojoj je listi, tada je bio neki URS, pa je bio neki pokret, sad je stranku prodao Jeremiću, da li je još uvek u toj stranci ili je sada neki novi pokret osnovao. Kad smo kod tog gospodina Aleksića, pitala bih još nešto. Taj gospodin je do 2016. godine bio predsednik opštine Trstenik, na veliku žalost svih Trsteničana, jer je ojadio tu opštinu i doveo do ruba propasti. Gospodin Aleksić je u vreme dok je bio na čelu mesta predsednika opštine Trstenik, primao i više plata. O tome sam govorila na jednoj od prethodnih sednica, ali vredi podsetiti naše građane, jer oni zaboravljaju. Znači, kao član nadzornog odbora 40.258 dinara, zatim član Upravnog odbora Javnog preduzeća Nacionalni park „Kopaonik“ 17.355. Inače je bio i direktor Direkcije za planiranje i izgradnju 72.000. Još nešto bih dodala, pošto se on često bavi diplomama, još uvek nismo saznali šta je on to završio i gde. Navodno je diplomirani ekonomista, ali ne znamo gde je stekao to zvanje. Svi mi imamo neke diplome i zna se gde smo studirali i završili u nekim rekordnim rokovima, ali gde je gospodin Aleksić studirao? Podsetila bih i to da je za njega upravo izmišljeno radno mesto direktora Javnog komunalnog preduzeća u Počekovini, a gospodin je na izborima 2016. godine u toj mesnoj zajednici dobio dva glasa. Znači, nisu glasali ni njegovi najrođeniji. Prema tome, znači ni čuvari kutija, maltene. Toliko o tom gospodinu, ali vredi se podsetiti i toga da je dok je bio predsednik opštine, na mesto direktora Nacionalne službe za zapošljavanje, postavio svog tasta, pa bih ga ja priupitala – da li je to tačno? Osnovao je i nevladinu organizaciju Fond za unapređenje ljudskih resursa i preko te organizacije ne znam koliko miliona, desetine miliona potrošeno je, ali ne zna se gde su te pare otišle, jer u toku zimskih meseci se navodno radila neka obrada zemljišta, pokošena je trava. Ne znam gde trave ima u januaru mesecu, kada je tada uglavnom sve pokrivenom snegom. Još nešto, taj gospodin se često žali na medije. Pa njegova supruga i dan danas radi na lokalnoj trsteničkoj televiziji, ne vidim da je nešto ugrožena, čak sam i nedavno sa koleginicama gostovala tamo. Ona je voditelj programa i uredno radi svoj posao. Ne znam onda o čemu on priča i o kakvom medijskom mraku i ostalo. Još jednom bih podsetila i priupitala zašto se gospodin potpisuje, uzima naknadu i putne troškove, a u ovu salu ne ulazi već 300 i nešto dana? Još nešto da dodam kada sam već kod gospodina Aleksića je i to da je sklon lažima. Sećate se i onoga kada mu se priviđao dron, samo momenat da dokumentujem i to, dron koji je kupio u „Tempu“, a rekao je da ga navodno prati BIA, da je taj dron na teresi, a posle toga je napisao da se samo šalio. Čekajte, kakav je to čovek koji se šali sa nekim ozbiljnim stvarima? Zaista mislim da su građani ovog puta videli o kakvom je lideru navodno reč i o kakvom prevarantu, tako da ove konferencije koje zakazuje u holu samo da bi podigao putne troškove. Bolje bi mu bilo da se mane toga i da radi ono zašta su ga građani birali, ali očito da je njegov interes samo da uveća svoju imovinsku kartu koja je u odnosu na neki period pre obavljanja svih ovih funkcija, bila daleko, daleko manja nego sada. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Barišić. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Obzirom na širinu teme, ja ću da počnem sa dva pitanja ili konstatacije. Doduše, namenjene ministru Ružiću. Mislila sam da ćemo nastaviti druženje od juče. Posle onih naših rasprava o visini plata i penzija, javljali su se neki ljudi, pa su recimo tražili da pitamo ministra Ružića, svakako možemo i gospođu Đukić Dejanović, preneće mu ona – po kom osnovu i kako je izračunato da Srbi iz Obilića koji žive u drugim delovima Srbije, na ime minimalca dobijaju samo 8,500 dinara? Zaista informacija od koje se čoveku naježi koža. Iz Vranja su takođe zvali da pitaju – zna li ministar da su lokalne vlasti u Vranju lokalne poreze povećali 300%? Valjda će ministar odgovoriti. Sada, ovde smo čuli razne komentare koji nemaju mnogo veze sa ovim Predlogom zakona, ali opet u pitanju je već predizborna kampanja na neki način, pa svašta može ovde da se kaže. Ovde je nekoliko kolega poslanika govorilo o tome šta je slagala Marinika Tepić. Ja ću vas podsetiti da je prva laž Marinike Tepić bila da je dr Vojislav Šešelj ratni zločinac i vi gospodo, ćutali ko zaliveni. Tako da bi bilo dobro onako da malo aršine ujednačite. Naravno, ne branim ni na koji način Marinu Tepić, nemojte pogrešno da me razumete, ona je nešto najnemoralnije što može da bude u Narodnoj skupštini. Sinoć mi je komšinica pokazala sadržaj paketa i usput, neće glasati za onog ko joj je doneo paket, ali je morala da ga uzme, kaže da drugoj komšinici učini, jer ona tamo dobija pluseve, minuse koliko je paketa podelila i ojačali ste, napredno. Dva litra ulja, dva kilograma brašna, jedna kesa palente, dugotrajno mleko litar, jedna kesa makarona, kilogram pirinča, dvesta grama kafe i dva kilograma šećera. To je u skladu sa ovim zakonom o kome ovde pričate bajke. Ponašate se drage kolege, ovde dok razgovarate o nečemu što vas muči kao pola riba, pola devojka. Pola opozicija, pola vlast. Ako ste vlast, onda nemojte da se žalite da je neko lopov, da je neko ukrao ovo ili ono, nego lepo tražite od nadležnih organa da reaguje, pohapsite više kriminalce i oslobodite državu takvih problema. Ovde su pokušale, takođe neke kolege, da karikiraju probleme sa migrantima. Mediji kriju činjenicu da u nekim delovima Srbije, zaista postoje ozbiljni problemi sa migrantima, da država ne reaguje, posebno su problemi izraženi u Šidu, Somboru i Apatinu. Ljutite se, drage kolege, kada mi vama kažemo da sve ovo radite po nalozima Evropske komisije, koje kakvih tamo istrošenih činovnika, a to je istina i najjednostavnije vam je da uzmete, pogotovo ove koleginice koje čitaju napisane govore, da pregledaju svoju arhivu, da vidite kako ste nekada govorili. Tačno je, po nalogu sa zapada počeli da nagovaraju ovu proevropsku opoziciju da najavljuju bojkot, vi ste bili vrlo drčni, rekli ste - neka, bojkotujte, šta nas briga, pa kada su oni to realizovali, pa započeli bojkot, opet ste bili drčni. E, kada su vam ovi iz EU rekli da to ne može baš tako, da morate stvoriti privid neke demokratije, jer oni hoće da ta njihova evropska opozicija sedi u parlamentu, onda ste počeli da cmizdrite, da kukate, da ih pozivate da se vrate, pa da zahvalite svakom ko se vrati, pa da im cepate poslaničke grupe, da bi poneki deo došao ovde. Pa, onda Tatjana Macura postane Tanja, u javnoj komunikaciji. Dakle, sve slušate šta vam naredi EU. U sledećem amandmanu nastavljam.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite, kolega Markoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Znate kako, velika je razlika predsedavajući, između naloga ili naređenja ili direktive sa jedne strane i preporuke sa druge strane. Dakle, neće biti da je istina da SNS ili vlast u Srbiji ili vladajuća većina ili kako god, ispunjava neke direktive slepo, da izvršava neka naređenja i to svi znaju, pa čak i onaj koji izgovori tako nešto. Dakle, ovde su u pitanju preporuke, podvlačim, preporuke OEBS-a, ODIR-a i ostalih međunarodnih organizacija, koje radna grupa za unapređenje izbornih uslova svesrdno prihvata, iz prostog razloga što kada neko nešto preporuči, ovaj drugi to sagleda, razmotri i ako nađe za shodno, nešto od toga prihvati. Ovde je u pitanju jedno partnerstvo, sa istim zadatkom, sa istim ciljem i sama reč preporuka govori dovoljno o razlici o kojoj sam malo pre govorio. Istina je da ćemo podržati preporuke, neke od preporuka, OEBS-a i ODIR-a, koje smo uvrstili u Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona… (Narodni poslanik Nemanja Šarović, dobacuje s mesta.) Koliko god se jedan govornik koji je poznat po vaspitanju trudio sada da me ometa dok govorim, neće mu poći za rukom. Ne znam samo zašto je nervozan, verovatno zbog istraživanja javnog mnjenja, koji u poslednje vreme ne daju mnogo razloga za zadovoljstvo govorniku koji uporno dobacuje. (Narodni poslanik Nemanja Šarović, dobacuje s mesta.) Ali, tu postoji jedan problem, predsedavajući, primetna je ta nervoza poslednjih dana i primetan je pojačan angažman upravo ovog govornika, koji dobacuje sve vreme. (Narodni poslanik Nemanja Šarović, dobacuje s mesta.) Ne želim da mu dam mogućnost za repliku, ali ono što bih želeo da mu poručim, ukoliko on bude aktivan, kao što je do sada bio zadnjih nekoliko dana ovde u parlamentu, utoliko će rejting njegove stranke biti gori. Tako da je bolje da i ne dobacuje i bolje i da ne bude aktivan, jer on je poslednja osoba, predsedavajući, koji može da utiče na podizanje rejtinga njegove stranke. Dakle, kada je reč o, da se vratim na temu dnevnog reda, a to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Dakle, da, pronašli smo određene nedostatke. Ti nedostaci su upravo posledica lošeg zakona koji nije donela SNS, nego su donele neke druge stranke, neka druga vladajuća većina je donela izborne zakona koje mi nismo menjali. Sad se postavlja pitanje, kako su ti izborni uslovi nekada odgovarali DS, nekim drugim strankama koje su sad pod kontrolom Dragana Đilasa i tog Saveza za Srbiju, a danas im ne odgovaraju? Mi iz SNS smo bili opozicija u vreme kada su ti izborni zakoni donošeni. Pristali smo da izađemo na izbore pod takvim uslovima, koji nisu bili sjajni, uprkos medijskoj blokadi, uprkos cenzuri, uprkos medijskom mraku. Podsetiću da SNS, dok je bila opozicija, nije imala ni jedan jedini mediji, bili smo apsolutno zabranjeni za te tzv. mejnstrim medije, medije koje je tada obilato koristila DS i sve ostale frakcije DS, izašli smo na te izbore, pobedili na tim izborima, nismo se žalili, nismo kukali na nedostatak sloboda itd. Sada želim ovim izmenama da obezbedimo najtransparentnije moguće uslove, najbolje moguće uslove za izbornu kampanju koja predstoji. Pozivamo sve da se uključe u tu kampanju, obezbedićemo fer i poštene uslove za razliku od nekih drugih koji kada su bili na vlasti nisu obezbeđivali ni fer, ni poštene izbore. Sada ćemo ih imati i pozivamo da se svi uključe u to, i onda po onoj narodnoj - kom opanci, tom obojci. Znam da istraživanje javnog mnjenja nekima ne daju mogućnost za radost u tom smislu, ali neki od njih su se odlučili da ipak izađu uprkos tim lošim prognozama istraživača javnog mnjenja, neki drugi su sagledali stvari, videli da nemaju nikakvu šansu za iole ozbiljan ili iole pristojan politički rezultat u tom smislu i zato su proglasili bojkot. To je jedini razlog zašto danas nema ovde ovih Đilasovih poslanika, Boška Obradovića poslanika i ostalih, i zašto proglašavaju taj bojkot kao unapred pripremljen alibi za izborni debakl koji ih očekuje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Markoviću. Koleginice Radeta, želite repliku na izlaganje kolege Markovića? Izvolite.
Ovo je 21 put, brojala sam, stavljam crtice, u poslednja tri dana kako poslanici vlasti priznaju da su od kad su oni na vlasti, svi izbori bili neregularni i da će sledeće obezbediti regularne. Ali, šta kažu Tanja Fajon i Bilčik, koji je stalni izvestilac evropskog parlamenta u Srbiji? Oni govore, između ostalog, o tabeli koju su dali zadatak i o sprovođenju tabele, koja meri stanje konkretnog izvršavanja preuzetih obaveza, kažu oni. Onda kažu šta su sve završili po nalogu, to su ovi zakoni o kojima sada govorimo, oni ih zovu tri ključna zakona, pa poboljšanje nadzora, formiranje nadzornog odbora itd. Ali, sad postoji nešto što vam pripremaju, što će biti jako loše, znate. Kaže, nije međutim preostalo mnogo vremena pre izborne kampanje za poboljšanje uslova primenom svih obaveza, pazite obaveza, primate obaveze, poput izmena i dopuna tri zakona, donošenjem nove uredbe o javnom servisu, stvaranja novog nadzornog tela, imenovanje tri plus jedan u REM-u. Zato bismo predložili da se razmotri vremenski okvir za izbore uz puno poštovanje zakona i Ustava, itd. Dakle, već vam prete da će ispuniti uslove ovih koji traže da pomerite izbore, a to znači da ako na to još pristanete, to znači da ćete morati pristati na vanredno stanje u zemlji, jer drugog načina za odlaganje izbora nema. Vi ćete sada da skočite i da kažete da to nije tačno. Skakali ste i kada smo mi rekli da Boško Obradović i ova njegova bratija nisu prešli cenzus, da je Vučić podlegao pritiscima Skota, pa ga uveo u parlament, hteli ste oči da nam vadite. Nedugo zatim, i sad stalno, vi ste ti koji ponavljate da su oni ušli u parlament, a nisu imali potreban broj glasova. Dakle, kontrolišite šta ste govorili nekada ili ako nećete ponoviti isto, bar izbegavajte da govorite na tu temu. Dakle, dobijate naloge iz EU, ispunjavate direktive i baš vas briga za interese Srbije i srpskog naroda.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Pa, meni je drago što je prethodni govornik, priznala da nije istina da su u pitanju nalozi, naredbe ili kako je to već okarakterisala, već da su u pitanju preporuke. Dakle, ono što je istina, istina je da su prihvaćena izvesne određena preporuke za unapređenje izbornih uslova, dakle koje su posledica da kažem uočavanja određenih nedostataka. Uočili smo određene nedostatke u postojećim, da kažem zakonima, koje nismo mi donosili, koji su nasleđeni. Dakle, uočili smo neke nedostatke, ispravljamo to i to je samo jedan deo ukupnih promena, da kažem, izbornih uslova, unapređenja izbornih uslova i stvaranja mogućnosti da niko nikada ni na jednom mestu ne može da kaže, niti da da nikakvu zamerku što se tiče transparentnosti i tako dalje. Imaćemo zaista najsavremenije i najbolje moguće standarde kada je reč o zakonitosti, kada je reč o izbornim uslovnima, fer izbornim uslovima i tako dalje. Kada je reč o toj, da kažem opoziciji, tom drugom delu opozicije koji će to prihvatiti ili neće prihvatiti da učestvuje na izborima ili traže odlaganje i tako dalje, dakle, najiskrenije vam kažem, ja se ne opterećujem mnogo time šta oni traže, šta oni zameraju, šta oni najavljuju, šta oni kažu u tom smislu. Oni su prvo tražili da se srede birački spiskovi. Birački spiskovi su sređeni. Apsolutno niko živ nema nikakvu zamerku kada je reč o ažurnosti biračkog spiska, imamo najažurniji mogući birački spisak i onda su oni vrlo brzo i odustali od te teme. Niko više od njih neće reći da su neažurni birački spiskovi, pa su se onda uhvatili toga, ajde da vidimo finansiranje političkih aktivnosti, pa su onda prešli preko te teme. Onda im je glavno bilo, hajde da nekako nađemo načina da se ograniči prisustvo i pojavljivanje Aleksandra Vučića u medijima. To im je sada glavno, kako da nađu način da nema Aleksandra Vučića u kampanji i ova poslednja ludorija koju su osmislili, a to je kako da oni naprave nekakvu tehničku vladu, nekakvu prelaznu Vladu, ne znam ni ja, neka nebuloza je u pitanju. Za to su se sada uhvatili. Nalaze nekakve primere Severne Makedonije, ne znam, Crnoj Gori i tako dalje. To je potpuno jedan neozbiljan predlog, ne bi ni trošio vreme za to i naravno da niko pristati na takav adut, nebulozu, da se pravi neka prelazna Vlada, da bi Boško Obradović bio ministar ili koministar ili tako dalje. Zahvaljuje.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Možda vam i to bude, ako narede zato nemojte mnogo da se bacakate unapred, mnogo toga ste vi ovde tvrdili da neće biti pa je bilo. Kaže kolega ne opterećuje se tim što kažu ovi iz EU i ne znam. Verujem, ali ima neko ko se i te kako opterećuje i ne zavisi mnogo toga ili ništa od vas, već upravo od toga ko se opterećuje i koga opterećuju. Šta ste vi uradili? Vi ste ovde na jedan neverovatna način ponizili državu, tako što ste prihvatili da neki skup čudovišta, nazovete nacionalnim konventom, a slobodno mogu reći skup čudovišta, jer je tu bila Sonja Liht, jer je tu bila ona šta organizuje „Mirditu“, jer je tu bio onaj Antonijević koji se hvali da je on jedan od autora zakona na osnovu kojeg je svojevremeno Koštuničina vlast pustila iz zatvora 1300 šiptara, među kojima je bio i ovaj Albin Kurti. Takvu jednu skupinu čudovišta ste doveli u Narodnu skupštinu i tada su se predsednik države, predsednik Vlade ponižavali do te mere da su zamislite dozvolili da ih oni propituju, da pred njima odgovaraju, odnosno njima, pred Kukanom i tim Frankenštajnom, kako li se zove. Dakle, vi ne znate to je vaš problem, vi kao poslanici ne znate ni šta će biti sledeći potez vaše vlasti, ni šta će biti na sledećoj sednici, šta vi treba da branite, šta da napadate. I, zato nemojte mnogo da se upinjete, moramo da vas podsećamo da neke stvari, šta ste pričali pre nekoliko meseci. Sećate li se koliko vas je bilo baš briga što ovi takozvani proevropska opozicija neće da učestvuje u radu parlamenta. Govorili ste isto tako srčano, isto tako burno, baš vas briga ne moraju, ko hoće sedi, ko neće ne mora. Pa, kada je počelo zavrtanje ušiju morate vratiti te proevropske u Narodnu skupštinu, onda ste počeli da pezite, onda - ajte sa nama ovde, ajmo na Fakultet političkih nauka, ajmo sa Milanom Antonijevićem, ajmo sa ovim, kako se zove Frankenštajnom, ajmo gde god hoćete. Pa, nećete svi, dobro, ajmo da odvadimo malo od ove poslaničke grupe, ajde malo od ove, ajde dragi naši Evropljani. Evo, uspeli smo da vratimo pet komada od ovih proevropskih. Pa, vidi se šta radite, nemojte tako, nemojte tako otvoreno.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Kaže prethodni govornik da nas je bilo baš briga, citiram šta je rekla – baš briga šta rade ovi iz opozicije. U tom smislu bih rekao, da nas je i sad baš briga šta rade predstavnici tog dela opozicije. Dakle, iskren da budem baš nas briga šta radi Zoran Živković, baš nas briga šta rade ovi iz DS, baš nas briga šta rade ovi što su pod kontrolom Đilasa, Boška Obradovića, Jeremića, mada je teško shvatiti ko tu u tim poslaničkim grupama, ko tu predstavlja koga, to je jedna zaista komplikovana situacija, ali se mnogo i ne bavimo time. Bilo je nekih zamerki sa te strane, o radu Skupštine u smislu da ne objedinjavamo raspravu ili da ne spajamo tačke dnevnog reda, da stavimo na dnevni red izveštaje nezavisnih institucija, budžet da bude odvoje i tako dalje. Mi smo ti preporuke, opet naglašavam, preporuke, sagledali i sve te preporuke ispunili u tom smislu. To što oni na taj, da kažem, naš gest nisu odgovorili adekvatno već su nastavili da bojkotuju rad Narodne skupštine i time pokazali koliko im je stalo i da Narodne skupštine, koliko im je stalo i do građana Srbije, to je njihov problem, nas i dalje baš briga šta oni rade i čime se bave, osim što reagujemo na njihove monstruozne laži, fabrikovanje afera, izmišljotine koji svaki dan u poslednje vreme konstruišu i plasiraju i protiv Aleksandra Vučića i Nebojše Stefanovića i svih funkcionera SNS. Da, na to reagujemo, naravno. Da, dokazujemo da su u pitanju laži i fabrikovane afere, izmišljotine i vrlo dobro to radimo. Na svaki način ih demaskiramo i demontiramo tu njihovu politiku koja je usmerena jedino ka mržnji prema Aleksandru Vučiću, ali šta nas briga za njihove, da kažem, poteze politike da li će doći na sednicu Narodne skupštine ili neće doći na sednicu Narodne skupštine, oni će u krajnjem slučaju odgovarati građanima za to. Građani su ih poslali u parlament, oni su izabrali da bojkotuju taj parlament, da ne zastupaju interese upravo tih građana koji su ih birali i oni će tu cenu snositi za to što rade, nas i dalje baš briga za to.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Od početka ovog saziva, svako može da pregleda transkripte, početak svake sednice poslanici SRS ko god da je ovlašćeni predstavnik počeo je sa primedbama da ne možete objedinjavati po 20, 30, 15 tačaka u jednu tačku dnevnog reda, da objedinjavate babe i žabe, da je to potpuno suprotno Poslovniku, da ne možete sve da stavljate po hitnom postupku, da ne možete da zakazujete sednicu da nam ostanu svega dva dana ili manje od toga za pisanje amandmana, da je neprimereno pisanje hiljade amandmana, stotina više stotina amandmana da bi vlast potrošila vreme koje je Poslovnikom ograničeno na amandmane. Sve smo to govorili, vaš odgovor sa te strane je bio, samo vi pričajte mi imamo naša „Stratedžik Ipsos“, imamo naš faktor plus oni će objaviti da vi niste ni blizu cenzusa, vi više nikada nećete videti Narodnu skupštinu, mi ćemo ovo, mi ćemo ono. Niste hteli da čujete da kršite Poslovnik. Nije moglo ni do blizu svesti da vam dođe. I dođe Flekenštajn i dođe Kukan i lepo vi zakukaste jer oni kažu, ajmo jedan po jedan. Odozgo sam gledala vašu sramotu kad ste ulazili jedan po jedan u četiri oka razgovarali. Pa, umesto da čekate u poslaničkim kancelarijama da vas pozovu, vi kao jadnici stojite ispred vrata i kako ovaj izađe, ovaj brže utrčava. Plakalo mi se kad sam videla koliko sve to jadno izgleda. To što sebe lično ponižavate, baš nas briga, ali ponižavate državne institucije, ponižavate Narodnu skupštinu. Ne možete sada da kažete da išta od ovoga nije tačno. Da li smo tri godine tvrdili, donesite novi Poslovnik, ne možete ovako da pišete amandmane, ne može po hitnom postupku sve i u svakom momentu. Ne može objedinjavanje tačaka, nemaju veze jedni sa drugim. Sve smo to govorili. Nikada nijedanput niste prihvatili naš predlog da tako ne bude. A kad su došli vaši vrli evropejci, vaši nalogodavci, onda lepo pokrijete se ušima, može sve samo nemojte da nas bijete.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Reforma izbornog sistema u Srbiji je neophodna, ali ovo što ste vi predložili kroz ove zakone to ne liči uopšte na reformu. Vidite pozicija opozicije je nešto lagodnija nego vaša. Vi možda lično delite mišljenje kao i mi, svejedno, nije im niko zabranio. Drugo bi pitanje bilo da je njima zabranjeno da dolaze u parlament, možda bi mi onda rekli da nemate pravo na to. Ali, jedan od kolega svako jutro i sada i ja to pratim, svako jutro saopšti koji je to dan po redu kako oni ne dolaze? Sada kada nema nekoliko dana zasedanja, onda nisam baš siguran, jer mi to nije tema interesovanja, zbog čega tu radite, zato što neko od vas traži da vi to uradite, odnosno da pokušate da ih vratite. Nemoguće je sprovesti reformu ako vladajuća stranka uradi sledeće: narodni poslanik koji je izabran sa jedne liste i posle formiranja vlasti ili Vlade, ta lista ostane u opoziciji i u momentu ta lista ima pravo na zamenu i narodni poslanik poliži zakletvu sa liste stranke koja je u opoziciji i sedne u klupe vlasti. Pa, vi niste imali potrebu za tim uopšte. Taman da je to onaj poslanik koji bi bio 126, nema reforme dok ste spremni na tako nešto da uradite. Svako ima pravo i slobodu da pristupi stranci kojoj on želi, ali u izbornoj kampanji da stane na listi te stranke, to odlučuju stranački organi, onda tu ništa nije sporno, ali gde je tu moral? Gde je moral tog narodnog poslanika? Gde je moral skupštinske većine koja je spremna da to uradi? Tim pre što vam nije trebalo, nije trebalo u smislu da je to ključni 126 itd. Sve dok tako radite vi niste iskreni borci za reformu u sistemu izbora. Političke aktivnosti se odvijaju i realizuju, pre svega, preko političkih stranaka, ne isključivo, naravno, postoji grupe građana, sačinjavaju one političke stranke, sačinjavaju i koaliciju. I ovo što se malo šminkali vezano za ovaj član 2. i kažete da će biti kontrola i finansijskih sredstava, da će biti kontrola i materijalnih dobara, pa čak i prostora, naravno, materijalno dobro, gde će moći da se održavaju neki sastanci ako svi tu mogu da koriste. To je samo jedna šminka koja nije efikasna. Imaju dva načina finansiranja stranaka, znači javni i privatni. Mi se zalažemo, srpski radikali se zalažu da taj javni način finansiranja bude u što većoj meri. Možda građani Srbije to ne razumeju. Onda politička izabrana ličnost nije ničiji dužnik, osim što polaže račun pred građanima svojim, odnosno onih koji su ga birali. U svakom drugom slučaju postoje neka minimalna davanja, neki minimalni prilozi za koje valjda onaj ko je dao ne očekuje da mu se uzvrati, sve drugo ako je malo više sredstava uloženo traži da se trostruko više od onog što je uložio da bi mu se vratilo. Zbog toga podržavam neke političke stranke. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milena Turk.
Hvala vam, predsedavajući. Kada razgovaramo o amandmanima na Predlog zakona o finansiranju političkih aktivnosti, ovim zakonom je veoma jasno definisano i precizirano ono o čemu govorimo u ovoj temi. Vlada Republike Srbije je upravo i formirala Radnu grupu koja bi se bavila unapređenjem izbornih uslova, jer želimo da unapredimo i izborni proces u Srbiji, ali isto tako i nivo demokratije. Međutim, nema tih izbornih uslova koji mogu omogućiti i Bošku Obradoviću i onima koji bojkotuju rad Narodne skupštine, ne da pobede na izborima, nego da pređu i cenzus na izborima koji ih očekuje. Ja podsećam da je Boško Obradović u Narodnu skupštinu ušao viseći sa balkona. Ovog vikenda je pokušao da razbije, da demolira Narodnu skupštinu i da na taj način uđe u ovu instituciju. Veoma neobično poimanje načina ulaska u institucije. Podsećam da je njegov posao da dolazi u Narodnu skupštinu i da zastupa građane koji su ga na ovu poziciju izabrali i postavili svojim glasovima. Dakle, ne samo da mu nije zabranjeno, njegova je dužnost da dolazi na posao. Na posao ne dolazi i onda nasilno na vikend uveče pokuša da lomljenjem i rušenjem uđe u ovu instituciju. Pa, to nikome, zaista, nikome nije dozvoljeno. Nema tih izbornih uslova koji će omogućiti da na ovaj način bez ikakvog programa i politike rušenjem, fabrikovanjem afera koje se plasiraju svakodnevno, izmišljenih, da se zadobije poverenje naroda. Poenta je da oni koji su ove izborne uslove kreirali, oni koji su ih donosili, sada su se naprasno setili da ovi izborni uslovi ništa ne valjaju. Zapravo, radi se o traženju izgovara, o traženju alibija za neuspeh koji su svesni da ih očekuje na narednim izborima. I, zapravo, više nije reč o zahtevima, reč je o izmišljotinama koje pokušavaju da, kako se jedan po jedan zahtev ispunjava da fabrikuju svakodnevno kako bi zapravo osporili čitav ovaj izborni proces i našli opravdanje za sopstveni neuspeh na izborima. Ponavljam da ove izmene zakona nikome ne mogu garantovati pobedu na izborima, ali mogu obezbediti unapređeniji i bolji izborni proces sa biračkim spiskovima koje smo ažurirali, sa ostalim postupcima koje smo unapredili. Međutim, opozicija želi vlast bez izbora. Oni žele da ih neko na ulici proglasi ministrima, da ih izviče da su oni ti koji treba da o nečemu odlučuju, međutim, građani su ti koji donose odluku i sud o svakom od nas, o radu svakog od nas, građani su ti koji su rekli da žele nove fabrike, nove puteve, da žele veće plate i penzije i bolji životni standard i oni su ti koji su opoziciju postavili na margine političkog života, to će pokazati na svakim narednim izborima. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojan Torbica. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Risitičević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman kojim tražimo da sredstva koja političke stranke ili izborne liste dobijaju ne mogu da se troše na politički marketing u medijima koji nemaju sedište na teritoriji Republike Srbije. To znači sledeće: da ne mogu strane televizije da vrše politički marketing političkih stranaka izbornih lista u našoj zemlji zato što bi to bio nedozvoljen uticaj stranog faktora preko stranih televizija na politički život u našoj zemlji. Svi znate, a juče je jedan poslanik tražio da „N1“ televizija može da proširi svoje delovanje na teritoriji cele Srbije. Mi nemamo ništa protiv, ali pod uslovom da se registruje u Srbiji. Nemoguće je dobiti nacionalnu frekvenciju, koju oni traže za „N1“ i “Nova S“ televiziju, a da pri tome budete registrovani u Luksenburgu, to nije moguće. Takođe, nije moguće da, recimo, Srbija učestvuje na politički život u Albaniji, recimo da neki naš narko-diler, možda onaj Dabović, možda Šarić, Tocilo isfinansiraju programskog direktora i mediji u Albaniji parama od droge. Svi znate da je Jugoslav Ćosić dobio novac, programski direktor „N1” televizije, strane Luksemburške televizije, da je dobio novac… da, to je taj Dabović, upravo on… dakle, da je Đilasov Šurak, da je Jugoslav Ćosić dobio novac od Baškim Ulaja, vođe tropojske albanske mafije, inače, narko-bosa, koga UN jure u svom izveštaju za dilovanje droge i pranje para. E, sad, zamislite to da li bi bilo dozvoljeno da mi u Albaniji, da naš narko-diler finansira njihovog programskog direktora i njihov mediji i da u izborima u Albaniji se emituju predizborne poruke na tom mediju protiv albanske vlade, albanskih stranaka i tako dalje? Da li bi to Skoplje dozvolilo? Da li bi to dozvolilo Sarajevo? Da li bi to dozvolio Luksemburg, recimo? Dakle, N1 televizija i Nova S, koje su poređane na prvi i drugi kablovski kanal, gde SBB, Đilas i Šolak, prave medijski pejzaž, gde otimaju radom na crno hleb domaćim medijima, jer im uzimaju reklame na srpskom jeziku, a pritome ne plaćaju porez jer oni su, tobože, registrovani u Luksemburgu, gde ne emituju program, a ovde ga reemituju, pa kao, gospođo, revakcinacija, može da bude tek kao ako ima vakcinacije. Tako i reemitovanja može da bude samo ako ima emitovanja u Luksemburgu, a tamo luksemburški regulator kaže da ga nema i da su oni samo fiktivno registrovani tamo, ali su oni u suštini strani mediji, koji ovde nema ni PIB, nema ništa. Koriste srpske reklame, uzimaju hleb na našim registrovanim medijima. I, sad, zamislite, mi ih pustimo da utiču na politički život emitovanjem reklama od sredstava koje je dala država i umesto da pare završe u našim medijima, koji plaćaju državi porez, te pare odu za reklame, recimo, na N1 televiziju i Novu S, koja sem što će emitovati reklame, emitovaće i političke emisije i kroz njih političku propagandu ne samo protiv vladajućih stranaka, već i protiv svih stranaka koje štite nacionalne i državne interese Republike Srbije. Mislimo da to nije dozvoljeno i da mi moramo da ograničimo pravo stranim medijima da u izbornoj kampanji utiču na politički život. Svi znate šta je sa Trampom. Tamo je mala sumnjica prerasla u ogromni problem da li su Rusi preko interneta uticali na izborne prilike u Americi. Zašto bi mi dopustili da neka nazovi američka televizija, registrovana u Luksemburgu, grubo se meša u politički život i izbornu kampanju prilikom izbora u državi Srbiji. Mi mislimo da to nije dopustivo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Bojan Torbica. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Kao što smo i čuli od kolege Rističevića, ovim amandmanom je predloženo da se doda jedan stav članu kojim bi se definisala zabrana političkim subjektima da za političko oglašavanje iznajmljivanje termina u vreme izborne kampanje koriste usluge stranih medija, tj. medija koji nemaju sedište i koji nisu registrovani u Republici Srbiji. Dosta je ozbiljnih razloga za unošenje ovakvog stava za koji mislim da bi Vlada morala da uvaži. Pre svega, niko nema pravo da dozvoli da se enormna budžetska sredstva namenjena za finansiranje predizbornih aktivnosti tokom kampanje preliju u medijima koji nisu registrovani u Republici Srbiji, a koji takođe nisu ni naši poreski obveznici. Naši građani kao poreski obveznici Republike Srbije ne zaslužuju da novac koji su zaradili i koji izdvajaju u budžet ode nekom ko nije poreski obveznik naše države. Mi nemamo nikakvo pravo, još manje bilo kakvu obavezu da dozvolimo televizijama, poput N1, Nova S i još nekim prekograničnim kanalima, da rade mimo svih važećih zakona kako im se prećutno dozvoljava. Vlada je u svom mišljenju podnetom amandmanu navela da ne prihvata podneti amandman pošto se amandmanom nepotrebno precizira rešenje iz Predloga zakona, iako u zakonu nigde ne postoji ni jedna odredba koja bi bar malo upućivala na zabranu političkim subjektima da za političko oglašavanje u vreme izborne kampanje koriste usluge stranih medija, tj. medija koji nemaju sedište u Republici Srbiji i na taj način spreči odlivanje novca van države Srbije. Kada sve ovo govorim, ni na jedan trenutak ne mislim na sramne uređivačke politike ovih medija, pošto one u ovom trenutku i po ovom pitanju uopšte nisu unutar mog fokusa. One me apsolutno ne dotiču, ali me se dotiče to što će, ukoliko se ne prihvati naš amandman, sredstva koja bi morala da kroz razne poreze i ostale obaveze završe u budžetu Republike Srbije, onako kako je to slučaj sa medijima koji su registrovani kod nas, u slučaju pomenutih kanala nezakonito odlaziti van Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, kolega Šaroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre svega moram reći da podržavam prethodni amandman i da bih iskreno bio šokiran kada Vlada Republike Srbije ne bi prihvatila taj amandman i kada bi i dalje Vlada Republike Srbije bila za to da neka televizija u Srbiji emituje program da bude registrovana u Luksemburgu, da ne plaća porez i da na taj način praktično pravi ludima sve građane Srbije koji porez plaćaju. Činjenica da punih sedam godina SNS tako nešto dozvoljava, za mene je neverovatna, ali evo da vidimo da li će se ova pljačka završiti. Zaista se slažem sa ovima koji su prethodno govorili. Reč je o ogromnoj pljački, ali da vidimo da li će vaša Vlada i vaš režim i dalje dozvoljavati pojedincima da pljačkaju Srbiju i da vidimo za šta se to dozvoljava. Znate, izašao je spisak ovih poreskih dužnika. Neki duguju milijarde. Kako je moguće da običnim građanima, koji ne plate onu kvartalnu ratu za porez za nepokretnost, stižu opomene, preti se privatnim izvršiteljima za nekoliko hiljada dinara? Kako je moguće da neko duguje 70 ili 80 milijardi dinara po pitanju poreza da duguje godinama, da se taj poreski dug povećava, a da im se ne oduzima PIB. Ovde je još gora situacija, ovi ljudi i nemaju PIB. Nemaju nikakvu čak ni obavezu da plaćaju bilo šta Republici Srbiji i to režim toleriše. E sad, da li to znači da su oni deo tog režima ili to znači da su vam gazde iste, pa da ne smete vašim gazdama iz EU i sa zapada da se zamerate, ja mislim da je pre ipak ovo drugo. Dobro je rekla i gospođa koja je prethodno govorila, koja kaže – neće ovaj zakon mnogo promeniti i neće garantovati nikome pobedu na izborima. Ja sam potpuno siguran da ovaj zakon neće promeniti ništa, jer kakav god da je zakon, vi ga poštovati nećete. I prethodni, odnosno ovaj aktuelni zakon da ste poštovali i mnoge druge zakone da poštujete, brojnih zloupotreba koje obeležavaju vaš režim ne bi bili, ali šta je za vas zakon? Ništa. U vašim rukama je i tužilaštvo i sudovi, a zakone gazite kako vam padne na pamet. Zašto se zapravo zakoni donose? Vi ovaj zakon donosite jer morate da ispunite obaveze koje ste preuzeli prema Tanji Fajon, prema onome „frankeštajnu“. Naravno, to ironično kažem, ali za Srbiju ti ljudi i jesu „frankeštajni“, jer nam ništa dobro ne donose, a dolaze da ucenjuju svaki režim. Kao što su ucenjivali i prethodni, tako danas ucenjuju i vas. Maločas Aleksandar Marković kaže – ne, oni nama ne naređuju, to su, kaže, preporuke. Nisu to nikakve preporuke, to su obaveze. Vama Tanja Fajon jasno kaže da 60% obaveza koje ste preuzeli niste ispunili, da ste ispunili samo 40%. To znači da ćete morati još zakona da donesete. Kaže ona da treba preispitati vreme održavanja izbora. Tu se vidi sva vaša nedoslednost, tu se vidi da se vaša vlast odlikuje jedino slepom poslušnošću, snishodljivošću, poslušsništvom. To je ono što vas odlikuje. Kada smo mi srpski radikali vama ovde govorili da se otvori dijalog o svim tim pitanja spornim, izbornim u Narodnoj skupštini, da se rešava u okviru institucija, tada ste ćutali. Tada nije bilo zvonceta da vam naredi da glasate i onda vam se to obilo o glavu. Niste slušali razum, a sada ćete slušati svoje gazde sa zapada. Dozvolili ste sebi da ponizite Srbiju da je vratite 20 godina unazad i da opet pod patronatom stranaca razgovarate sa ovima iz proevropske opozicije i da ispunjavate naloge sa zapada. Vi pričate da su oni lopovi, da su pljačkaši, da su ovakvi i onakvi, ali niko od njih u zatvoru da završi. S druge strane, zašto vi razgovarate sa takvim ljudima? Pričate, upadaju nasilno u Skupštinu. Koliko ste krivičnih prijava podneli? Evo, obećao je gospodin Marković da će pokazati krivične prijave koje je navodno podneo zbog toga što su žuti lopovi, kako je rekao, stotine miliona evra opljačkali samo na opštini Vračar. Evo, sa opravdanjem, kolege kažu da ne veruju. Ne verujem ni ja. Da je imao bilo kakvu krivičnu prijavu, on bi je doneo. Znači, to je laž. Vi štitite te žute lopove. Štitite ih zato što su vas napravili, zato što su vas finansirali, zato što delite istu ideologiju, zato što delite kadar, i što je najbitnije, delite gazde. Gazde su vam iste. Zapadne zemlje koje su neprijatelji Srbije gazde su vama kao što su bile gazde i žutima.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Dragana Barišić.
Ja sam se javila za reč, nisam spomenuta.
Izvolite, po amandmanu.
Zahvaljujem. Osvrnula bih se na moj malopređašnji govor i na kolegu Miroslava Aleksića koji je, eto, zakazao konferenciju za novinare u 13 časova danas, pa u 11, pa pomerio za 9.30, pa je na kraju otkazao, ali se uredno upisao još jednom u spisak i uzeo putne troškove. Toliko o tom gospodinu koji svakodnevno pokušava da iznosi laži i neistine o svima nama kako iz Narodne skupštine, tako i o predsedniku Republike, gospodinu Vučiću i o svima onima koji ne misle isto kao on. Ali, evo, možete da vidite, 12.12.2019. godine gospodin Miroslav Aleksić uredno se potpisao i uzeo putne troškove, što bih volela da sutra, pošto je zakazao i za sutra konferenciju, današnju je otkazao, moram da naglasim i to, pa neka nam objasni zašto otkazuje današnju konferenciju, a zakazuje za sutra, da li da bi se i sutra upisao i uzeo još jedne troškove? Inače, volela bih da nam kaže da li ima stan u Beogradu u kome odseda a ne putuje do rodnog Trstenika? Još nešto, volela bih da nam gospodin Aleksić sutra kaže na konferenciji za novinare da li je tačno da dok je bio predsednik Opštine Trstenik da je bio zastupnik za OMV i da je preko supruge i preko svog šuraka od novca iz opštinskih preduzeća sve išlo upravo na OMV pumpu? Da li je to sukob interesa i da li je to Agencija za borbu protiv korupcije reagovala po tom pitanju? Gospodin bi mogao to sutra na konferenciji da kaže. Zatim, još nešto, gospodin Aleksić, dok je bio predsednik Opštine, odobrio je, navodno, volela bih da mi i to objasni da li je kao predsednik Opštine odobrio dodelu plastenika šuraku i to uz falsifikovanje da Šurak ima decu. Zaista bih volela da sve to pojasni, pošto voli vrlo često da izađe na konferenciji za novinare i da priča o svemu i svačemu u šta se razume i ne razume. Dalje, koliko je „Prva petoletka“ imala radnika u vreme dok je on bio predsednik Opštine a dok je u Nadzornom odboru bila njegova tašta, dok je tast isto bio na odgovornoj funkciji u istoj fabrici? Da li je tačno da je preko 3.500 Trsteničana ostalo bez posla? Molim gospodina potrčka Jeremićevog da da odgovor i na to. Zatim, da li je kao predsednik Opštine Trstenik imao najveću platu od svih, maltene, predsednika u Srbiji i da je tek na reagovanje Državne revizorske institucije smanjio platu? A u isto vreme je predsednik Skupštine grada Kruševca bio gospodin Gašić, koji se odrekao svoje naknade u korist toga da mladi bračni parovi dobijaju burme. Istog tog Gašića je znao da proziva na svakom koraku. E, pa, isto tako, ja ovog gospodina Aleksića želim, a i sve ostale kolege iz pozicije i opozicije, da pozovem da u nedelju 15. decembra dođu u Kruševac na otvaranje radova za „Moravski koridor“. U 12 sati počeće sa radom izgradnja ovog koridora koji će spojiti „Koridor 10“ i „Miloš Veliki“ na zadovoljstvo svih građana naše prelepe Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Interesantno je da pored ovoliko amandmana koje je podnela i SRS nijedan amandman nije usvojen. Vlada nije našla za shodno bar jedan amandman da usvoji ili da pokrenemo raspravu zašto ga ne usvaja, nego u obrazloženjima da je po jednom klišeu da ne usvaja se zato što bi to promenilo smisao ovog zakona i ovih izmena, kao da ga Vlada, kao da ste vi ovo autori, pa vi brinete da će neko da vam izmeni vaše ideje. Ideje su došle od strane evropskih predstavnika, iz parlamenta Evrope vam je stigla ideja. Vi ne možete sami da se izborite i da dovedete na taj stepen demokratskih razgovora ovu Srbiju i parlamentarne rasprave, nego moraju iz ove EU. Šta vam rade? Oni vas još više ponižavaju. Neće da vam sastave sa ovima, uslovno rečeno, sa druge strane, mada ste vi svi isti, nego vi kažete šta imate pa onda oni prenose njima, pa čuju šta oni misle, pa prenose vama. Podsećanja radi, za one koji su zaboravni, tako je u suštini počeo i konflikt u Sarajevu. Nije međunarodna zajednica, odnosno Amerikanci i pojedine zemlje Evrope, hteli da razvijaju polemiku i razgovor između Srba i muslimana i sa treće strane Hrvata, nego su oni bili posrednici, pa su oni prenosili. Oni su frizirali šta to treba. Mi ovde predlažemo da ono što je regulisano zakonom, kada je u pitanju korišćenje budžetskih sredstava, a to su lica koja imaju specijalno obezbeđenje, posebno obezbeđenje, to je regulisano zakonom, da ne stoji da je to specijalno ili posebno obezbeđenje nego je regulisano zakonom. Tačno se zna šta je, ali ne da nema sluha, nego ne smete da dirnete ni zarez, ne smete ni tačku da pomerite. Morate onako kako vam kažu ovi dušebrižnici iz Evropskog parlamenta. Tako i radite. Tako su i nastali politički i životni satrapi. Kada je Aleksandar Makedonski krenuo u osvajačke pohode, on nije smenjivao osvojene careve i kraljeve, nego ih je ostavljao na tronu, ali oduzimao im je suštinsku vlast i oni su postali satrapi. I vi ćete, idete dobrim koracima da to postanete.
Zanimljiva teorija. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS predložila sam da se član 3. Predloga zakona koji se odnosi na ovlašćenja Agencije briše, jer smatramo da ovakav zakon se ne treba donositi. Ovim izmenama predlagača ne menja se suštinski ništa, a predložene izmene su isključivo samo iz razloga što su od režima to tražili inostrani mentori, a ne zato što ste shvatili da nešto trba menjati i da se ne poštuju odredbe ovog Zakona o izbornoj kampanji od strane određenih političkih subjekata i da Agencija za borbu protiv korupcije treba da sankcioniše, jer da je tako mnogo ranije bi i ovaj, ali i ostale predložene zakone, mnogo ranije bi doneli. Znači, izmene su samo zato što to sa zapada traže od vas, a ne zato što želite da na celovit način uredite ovu oblast. Navodite da su izmene u cilju sprečavanja mogućih zloupotreba u izbornom postupku i ako to zaista hoćete da uradite, mora se učiniti sve da se spreči kupovina glasova, jasno je šta se u predizbornim kampanjama može, šta je po zakonu, ali i vi ste svašta radili u kampanjama i radićete i dalje, od podele paketa sa namirnicama, ogreva, novca itd. To je ono sa čime treba odmah da se prestane i taj vid korupcije mora da se zaustavi. Takođe bih naglasili da treba i Agencija da reaguje na različite prijave i mi smo u prethodnim kampanjama o takvim pojavama, o brutalnom narušavanju ravnopravnosti u predizbornoj kampanji, o kupovini glasova, podmićivanjem građana različitim paketima koji se dele u kampanji, obaveštavali i javnost i agenciju, ali je izostala reakcija. Sumnjamo da će i sad ovim izmenama bilo šta da se promeni.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u poslednjem periodu mi pričamo o unapređenju naših izbornih uslova izbornog ambijenta, sve kako bi se odobrovoljile sve stranke, posebno prozapadna opozicija, da izađu na izbore. A mi, koji treba, kao, sad da uvedemo neki nivo izbornog zakonodavstva i naših uslova, nismo u stanju da objasnimo zašto još uvek nema izbora u opštini Merošina. Dakle, u lokalnoj samoupravi u Merošini uvedene su privremene mere pre šest meseci, a izbori za lokalnu skupštinu opštine nisu još uvek raspisani. Zašto? Umesto tri meseca, traje šest meseci. Svesno se krši zakon, izbori se nisu raspisali. Kako je to moguće? A sad mi pričamo o unapređenju našeg izbornog procesa i izbornih uslova. U čemu je problem da se tamo izbori raspišu? Šta, praktičnije je da se prekrši zakon, da bi bili isto izbori kada i parlamentarni i ostali lokalni za ostale opštine u Nišavskom okrugu? Zašto se tu krši zakon? Kako mi onda možemo da pričamo ovde i da se hvalimo nekim unapređenjima po bilo kom pitanju što se tiče izbornog procesa, kad nismo u stanju to nešto što je elementarno da ispoštujemo, a ne da pričamo o unapređivanju i standardima evropskim ili ne znam ni ja kojim? Ministar Ružić je bio tu u načelnoj raspravi i nije imao odgovor na to pitanje. Gospođa Gojković, koja treba da raspiše te izbore, isto tako nema odgovor na to pitanje. Ja ne znam zašto mi uopšte bilo šta drugo radimo, dok ne vidimo ove zakone koje sad imamo kako da se oni poštuju, a onda ćemo da vidimo, naravno, ako su promene potrebne, da se oni menjaju, ali ne tako što će nam doći neko i servirati diktat iz inostranstva, iz EU ili bilo odakle, samo da dolazi sa zapada.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 sati, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ovim amandmanom koji je poslanička grupa SRS podnela na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, predloženo je brisanje člana 4. Članom 4. predlagač želi da izmeni član 35. postojećeg zakona, a SRS predlaže da se i ovaj predlog zakona briše. O razlozima za podnošenje ovog amandmana SRS je već bila u raspravi u načelu i sad u raspravi o pojedinostima i ja ću ponoviti da je reč o našem stavu da su ponuđene izmene zakona forma koja je režimu naručena od strane inostranih mentora i da se izmenama ništa suštinski ne menja. Smatramo da je to razlog zašto ovakav zakon ne treba donositi. Kada smo mi iz SRS jasno rekli o čemu se ovde radi, predstavnici vladajuće koalicije su počeli da se grčevito trude da odbrane neodbranjivo. U prilog tome, navešću samo neke činjenice. Na početku obrazloženja predlagač, bez ikakvog uvoda, direktno piše sledeće - Vlada je donela odluku o obrazovanju radne grupe za saradnju sa organizacijom za evropsku bezbednost i saradnju sa OEBS-om, u kancelariji za demokratske inicijative i ljudska prava, u koordinaciji i praćenju sprovođenja primene preporuka za unapređenje izbornog procesa. Dalje u tekstu piše - radna grupa je pripremila tekst inicijative izmena i dopuna Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, sa ciljem pojačavanja odgovornosti političkih subjekata koji su učesnici izbora, u smislu korišćenja i raspolaganja javnim resursima, ali tako i obaveza Agencije za borbu protiv korupcije u pogledu sankcionisanja političkih subjekata koji ne poštuju odredbe izbornog zakona u kampanji. U izradi teksta inicijative radna grupa je dostavila tekst inicijative nevladinim organizacijama koje se bave izbornim procesom. Konačan tekst inicijative izmene zakona urađen je nakon razmatranja sugestija ovih organizacija. Ovim je predlagač sam jasno rekao ono što je trebalo reći. Neko je tražio od vlasti od ispunjava nečije sugestije. Svi pokušaji da se istina preokrene padaju u vodu, bez obzira na to koliko neko pokušava, i to na vrlo nekorektan način, da je izokrene. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Blaža Knežević. Izvolite.
Zahvaljujem. Napadi dela opozicije iz nemoći da bilo šta suprotstave ovoj Vladi, nekakav program ili već šta bilo, sveli su se u stvari na kukanje nad izbornim uslovima. Iako su izbori organizovani po zakonima koje su oni donosili, suština je da deo opozicije stvarno ne sme da izađe na izbore, jer nemaju nikakav plan, nemaju nikakav program, izgubili su poverenje građana kada su pljačkali i uništavali Srbiju, i to građani Srbije veoma dobro pamte. Kukaju najviše oni koji su zloupotrebljavali i ugrožavali izborni proces. Pre svega, tu mislim na Nebojšu Zelenovića, čiji su aktivisti na izborima kupovali glasove, što je dokazano na sudu u Šapcu, gde je njihov aktivista priznao na sudu da je kupovao glasove za Nebojšu Zelenovića i njegovu stranku. Napominjem da se taj poštenjačina i sada nalazi pred sudom u Šapcu za zloupotrebe budžeta za 2015. godinu. Iz ovoga se jasno vidi da je Nebojša Zelenović nenamenski trošio budžet, ali se namenski pripremao za kupovinu glasova i kasnije i odbornika 2016. godine. A, onda se taj prepošteni gospodin otisnuo u neke druge vode, i to one vode bez povratka, a to je blaćenje i omalovažavanje svoje države, i to pre svega, sećamo se, u Strazburu, zatim, u Peći, kada je sedeo pod zastavom samoproklamovane i nepriznate države Kosovo, pa onda po ambasadama i juče u Briselu, gde ga je kao pre neki dan u prostorije DS na povocu odveo Dragan Đilas. I, takođe, o načinu dolaska na vlast ovog balavca, kako kažu, Nebojše Zelenovića, kažu da ga je podučio jedan čika sa bradom, koji ga je stavio u krila i objasnio mu da se na vlast ne dolazi izborima, nego ulicom. Nadam se da ne mislite da je u pitanju Deda Mraz. U pitanju je Dušan Petrović. Otuda i ovo divljanje Nebojše Zelenovića i njegove ekipe ispred Predsedništva Narodne skupštine Republike Srbije po ulicama Beograda i RTS-u. Naravno, ekipa sa Đilasom, Jeremićem, Obradovićem i Bastaćem, pre svega sa Đilasom, koji se druži i pozira u društvu narko dilera Boška Obradovića, koji kao Đilas napada pripadnike MUP-a, jer mu hapse kuma, ili šta god, koji je takođe narko diler, Bastaća, koji svom kumu, gledajte vezu, stavlja kesu na glavu i uništava imovinu Beograđana i Vuka Jeremića, takođe koji za Aljbina Kurtija kaže da je intelektualac, patriota i stabilan čovek, i na kraju, Nebojša Zelenović, koji iz budžeta grada Šapca, od novca građana Šapca, finansira NIN i „Danas“, koji su na svojim naslovnim stranama uperili dugu cev u Aleksandra Vučića, crtajući metu na njegovim grudima. Dakle, njima je otprilike sve dopušteno. Za njih izborni uslovi ne postoje, ali za njih postoji nepremostiva prepreka, a to je Aleksandar Vučić, koji je preporodio Srbiju, koji je vratio čast, ugled i dostojanstvo u svetu i za koga možemo da kažemo da je pravi stožer i nosilac i da je dokazao svima da je Srbija samostalna i suverena zemlja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi i dalje insistiramo na tome da sredstva za političke aktivnosti moraju da koriste političke stranke. Ja da vas podsetim da moramo sa pažnjom da sprečimo sve zloupotrebe. Moram da podsetim na slučaj Boška Obradovića. To još neke kolege znaju. Boško „Ljotić Žutić“, to je onaj navali, provali, zapali, je novac namenjen političkim aktivnostima u izbornoj kampanji za predsedničke izbore i sredstva namenjena za stalni rad političkih stranka strpao u svoj džep tako što je, a nedavno su se posvađali oko plena, ispumpavao novac koji nije služio za političke aktivnosti, koji je završavao u njihovim džepovima, u njegovim džepovima, pre svega. Osnovao je nekoliko preduzetničkih radnji, nekoliko u Borči, neke u Crepaji, pojavile su se razne preduzetničke radnje – Ivan Cvijanović, Verica Cvijanović, Željka Cvijanović, Branislav Simidžijan, Nevena Tomić, gospoda Manić i Kostadin, ne znam koji, Mijailović, onda elektro radovi Stari Banovci, itd. i novac, samo u predsedničkoj kampanji oko 30 miliona dinara, je ispumpao sa stranačkog računa, umesto u političke aktivnosti, u svoje džepove i u džepove svojih bližnjih stranačkih kolega. Mi moramo preduprediti da se tako nešto dešava, jer se time ne razvija politički život. Da je taj novac upotrebio za političku stranku Dveri, ona ne bi od političke organizacije namenjene porodicama, patriotske organizacije, prerasla u antidržavnu terorističku organizaciju. Ja sam vas upozoravao kroz onaj anketni odbor da se on, koji se druži sa ekstremističkim stranim organizacijama tipa ATAKA Bugarska, itd, koje žele da uzmu deo teritorije Republike Srbije, neće ustezati da se drzne da i sam udari na državu Srbiju. Dakle, kad se dokopao tog novca nije razvijao stranku, nego je razvijao uz sebe razna tocila, narko kartele itd. koji su mu dopunjavali novac na taj koji je bio iz državnog budžeta i time je, zajedno sa Đilasom, udario na državu Srbiju, udario na institucije i nije mu bilo dovoljno što ga je Skot silom gurnuo u parlament, pa sad želi sa Đilasom da silom ponovo uđe u parlament bez izbora. Zato ja imam onu uzrečicu – otišao Skot, ostao nam njegov idiot koji i dalje želi i dalje ispumpava novac namenjen za političke aktivnosti. Pri tome, organi su preduzeli odgovarajuće radnje, koliko znam, predali Tužilaštvu predmet, ali Zagorka Dolovac ne želi da procesuira gospodina Boška Obradovića, u narodu poznatijeg kao Boška „Žutića Ljotića“. Mi moramo preduprediti taj način finansiranja političkih lidera, jer pare nisu namenjene da Boško Obradović kupuje stan na Dedinju, već su namenjene da razvija političku stranku. Da je to uradio, oni bi ga sprečili da antidržavno deluje u Republici Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, problem je upravo u tome što Skot i skotovi rešavaju, pokušavaju da reše političke probleme u Srbiji i upravljaju političkim životom u Srbiji. Vama su naloge i za donošenje izmena ovih zakona i za mnogo toga direktno izdavali Kukan, Flankejnštajn, Bilčik, Fajon i ostala belosvetska bagra, znana i neznana, i vi pred njima stojite u stavu mirno i vi ispunjavate svaki njihov nalog. Mi srpski radikali vas već, evo, skoro će četiri godine upozoravamo da mora da se učini sve da se unaprede demokratski procesi u Srbiji, da mora parlamentarna demokratija da se podigne na jedan ozbiljniji nivo, da mora bukvalno da se krene od donošenja novog Poslovnika Narodne skupštine. Ništa niste slušali. Ništa niste slušali. Nije vam smetalo kada mi kažemo da ne možete spajati babe i žabe, da ne može 30, 40 tačaka dnevnog reda da bude u okviru jedne tačke dnevnog reda. Nije vam smetalo, smejali ste se kad mi kažemo – ne može po hitnom postupku, a vi kažete – ko vam je kriv što nemate vremena da pišete amandmane, ko vam je kriv što naši istraživači kažu da vi nećete preći cenzus na narednim izborima, ko vam je kriv za ovo, ko vam je kriv za ono? Nemate uopšte političku svest, a narodni poslanici ste i ne znate šta bi trebalo, zapravo, u ovoj Narodnoj skupštini da se radi i na koji način da se radi. Sve, samo ne ovo što vi radite. Dobro je rekla pre neki dan ovde koleginica Malušić da se u Narodnoj skupštini ne donose zakoni, da ovde samo glasate. Nažalost, to je istina. Svakom ko se iole razume u demokratske procese to zvuči neverovatno, ali to jeste tako. Vi danas pričate o amandmanima koje smo mi podnosili. Naravno, mi vam to ne prigovaramo, to jeste vaše pravo, ali kako je moguće da vi sad niste imali ni jednu primedbu na ove zakone? Jedan od ovih zakona ste usvojili 29. maja ove godine i bio je najbolji na svetu kad smo mi iznosili kritike na taj zakon. Kako je moguće da se za samo nekoliko meseci pojavilo ovoliko problema koje vi niste uočili, čekali ste da vam ih ovaj Kukan i Flankejnštajn izdiktiraju? To je vaš problem. Insistiramo – vratite rešavanje političkih problema pre ovih izbora u Narodnu skupštinu. Za početak prihvatite naš predlog da se promeni Zakon o izboru narodnih poslanika, da se narodnim poslanicima vrate sloboda, tako piše u Ustavu, da je svaki poslanik slobodan da svoj mandat stavi na raspolaganje političkoj stranci sa čije liste je izabran. Preletači, lopovi, kriminalci, koji kradu mandate, dokle god postoje takvi nemoralni ljudi u Narodnoj skupštini, jer većeg nemorala u politici od krađe mandata nema, a vi nećete to da sprečite donošenjem zakona, nema sreće u ovome što vi kao pokušavate da uradite. Jedina nada nam je da stvarno i ovaj Frankenštajn shvati da su mu preletači preskupi, pa da to zabrani, pa će možda da vam naredi da i taj zakon donesete.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine Arsiću. Mene zanima kada ćemo i kojim to zakonom, o tome je neko od predstavnika stranaka koje se sastaju sa isluženim poslanicima Evropskog parlamenta možda potegao to pitanje, da vidimo da li će od sada biti na lokalnim izborima ili na bilo kojim drugim standard da se koriste u kampanji spiskovi korisnika narodnih kuhinja ili spiskovi ljudi koji primaju socijalnu pomoć na teritoriji te opštine? Takvu smo situaciju imali u Medveđi. U Medveđi, osim SNS, koja je angažovala sve svoje resurse za tu skupštinu opštine, još je angažovala i nekoliko satelitskih stranaka od kojih je jedna iskoristila spisak korisnika narodne kuhinja iz opštine Medveđa, Srpska desnica tzv. koja je satelitska stranka vlasti. Da li je to normalan izborni ambijent i da li su to ravnopravni i pošteni izborni uslovi? Gde su reakcije da neki ministar kaže – ovo je nečuveno, ovo ne može, ovde će da se odgovara? To je ponižavanje, pre svega, građana, korisnika te narodne kuhinje ili primalaca socijalne pomoći. Gde su reakcije? Da li to sad mi usvajamo kao nešto što je dobro, pa treba i svi ostali da primenjuju, ili je to za osudu i treba neko zbog toga da odgovara? Ne reagovanjem na te stvari činite to normalnim, dajete tome legitimitet i besmisleno je pričati o unapređivanju bilo kakvih uslova i bilo kakvih drugih stvari u izbornim kampanjama kada mi imamo takvu situaciju u Srbiji da se koristi spisak korisnika narodne kuhinje i primalaca socijalne pomoći u političke svrhe. Na taj način se ti ljudi ponižavaju, a ti koji se hvale na društvenim mrežama i u medijima kako su došli do tih spiskovi, oni pokazuju šta predstavnici režima misle o svemu tome.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije podneli narodni poslanici, kao i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, saglasno članu 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio je amandmane narodnog poslanika Olene Papuge na član 2. kojim se predlaže dodavanje novog člana 3. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 158. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Upravo govorite o izmeni zakona koji ste usvojili 29. maja 2019. godine. Nikako niko od vas da nam kaže gde vam je bila pamet kada ste donosili zakon? Kako je moguće da ste doneli ovako feleričan zakon i da ga danas ispravljate? Problem je što ovim zakonom niste promenili ništa suštinski, a suština je da niste ni u ovom ni u bilo kojem od ovih zakona zabranili da se koriste društvena sredstva za kupovinu i državna za kupovinu birača. Jeste rekli da se ne mogu koristiti automobili, da to mogu samo štićena lica, a onda to znači može samo Vučić, može samo Vulin, može samo Nebojša Stefanović, može samo Bata Gašić, može samo Ana Brnabić. Vi gospođo Đukić Dejanović ne možete, vi niste štićeno lice, ne može ni Zorana… (Vojislav Šešelj: Zorana može.) Da li je ona štićeno lice? (Vojislav Šešelj: Ona može.) Kao borac za ženska prava i da, da, moguće. Dakle, upravo govori suprotno od onoga što vi ovde iz vlasti tvrdite da kao neko hoće ovim zakonima da zabrani Vučiću da učestvuje u kampanji. Ne, nego sužavate krug. Neće vam moći onaj Vanja Udovičić, Jadranka Joksimović, ne znam kako ćete bez njih. Ali, nigde ne stoji šta će se desiti sa firmama na osnovu čega vi obezbeđujete ovaj materijal koji ste već počeli da delite narodu. Neka firma „Aloro“, neka „Bravo“, tako se zovu, u najvećoj meri pakuju ovo što sada deliti narodu. Znači, ovo su neki predizborni paketi. Ja vam kažem da sam sinoć videla paket koji je dat ženi koja neće glasati za vas. To vam je jako bitno. Još jedanput ću ponoviti – dva litra ulja, dva kilograma brašna, jedna kesa palente, jedno dugotrajno mleko – litar, kesa makarona, pirinač, kafa 200 grama, šećer, „Tiber“ keks - kilogram, so i 10 jaja. To je paket koji se već deli po Beogradu i vi onda ovde pričate bajke- vi ćete zabraniti da neko govori na stranačkom mitingu u toku radnog vremena. Do pola četiri će presecati vrpcu, a u četiri i petnaest će isti oni ljudi, koje ste doveli da aplaudiraju kad se preseca vrpca, da aplaudiraju sada predsedniku stranke. Nemojte da ste licemerni. Kažite – radimo kako nam se radi, ali nemojte da pravite budale od naroda.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Izvolite.
Mene zanima, pored svih vaših napora da se dopadnete, da se dodvorite, da pokažete kako u stvari imate veliki demokratski potencijal i toleranciju, da li ste danas videli šta su rekli ovi vaši posrednici, ovi medijatori, ovi što vam drže predavanja? Rekli su da u Srbiji ne postoje uslovi za demokratiju i fer izbore. Ovi sa kojima se sastajete već mesecima, gde ste hteli da predstavite kako smo mi ovde napredni i kako sve radimo po standardima EU i demokrate, a oni danas kažu – tako nešto, pa sram ih bilo. Dakle, pored svih tih vaših napora da dobijete njihovu naklonost i simpatije, upravo ti isluženo evroposlanici, koji su ovde medijatori, rekli su da od toga svega nema ništa. Tako da nije još kasno, možda o ovim besmislicama više ni ne moramo da razgovaramo. Povucite ove zakone. Hajde da krenemo da se bavimo nečim što će imati koristi za građane Srbije, a ne ovo što je trebalo da služi samo da bi se dobila neka pohvala iz inostranstva za Vladu Srbije. Oni i ovako neće da vas pohvale. Rekli su da nema ništa od toga, od demokratije i od pohvala. Hajde da povučemo ove zakone i da pričamo o nečem drugom. To je posledica i to je ono na šta smo vas mi upozoravali. Dakle, osim što ste se ponizili i sveli na taj nivo da neki bivši, isluženi poslanici Evropskog parlamenta, vode ovde glavnu reč, uradili ste on što su oni od vas tražili i na kraju ni to im nije bilo dovoljno. To je sve ono što smo mi pričali još letos o svemu tome, a vi sada kada su se otvorile karte vidite onda šta ćete i kako ćete sa njima.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Kada se sve ovo sagleda sagledaju se obrazloženja koja ste vi dali uz predloge ovih zakona i onda se da zaključiti da vi nećete još dugo. Problem je u tome što vi izgleda tu podržavate, gospodine Martinoviću, problem je u tome što još uvek se odupirete da za KiM kažete – da, to je, odnosno samostalna država Kosovo. Jel vidite ovde da između vas i ove Vladine komisije, koju je Vlada napravila da rediguje malo ove propise, da ih napravi evropskijim ili kakvim da to uradi, da su rekli da to mišljenje morate dostaviti prvo nevladinim organizacijama tamo gde je Sonja Liht, pa ako oni budu zadovoljni sa tim vašim predlogom i tim majstorijama, onda to može da ide dalje u proceduru. Jel to vama ništa ne govori? To je činjenica da oni na vas više ne računaju. Oni imaju mnogo više sredstava nego što imate vi i možete da ih uložite u kupovinu glasača. Nema potrebe 100% rasprodaja, 100% kupovina, ali oni imaju više. Ove koje oni vode na brifing, vode na savetovanje oni će njima pomoći svesrdnije i kada smo mi ukazivali na određene stvari mi smo razotkrili. Prvo je SRS razotkrila politiku Boška Obradovića. Niste to vi. Vi ste kasnije videli čemu to vodi i onda ste se pridružili onoj raboti koju je SRS već od ranije to preuzela. Mi smo svesni da ne mogu svi učesnici u izbornom postupku biti ravnopravni. Najravnopravniji su oni koji vrše vlast, jer kakve god zakone da izglasate uvek će se naći prostora da se to zloupotrebi, sa jedne strane i sa druge strane, ovi vaši prijatelji, koliko je rekao kolega Marković da dana već ne dolaze ovde, oni imaju podršku sa zapada. Zbog čega imaju podršku sa zapada? Zbog toga što rade protiv interesa svoje zemlje. Mi se tome takođe suprotstavljamo. Mi smo za to da vi pogledate ovo što vam govorimo. Mi ovde ne sedimo za badava. Želimo da vam prenesemo stavove SRS. Želimo da vam prenesemo stavove građana Srbije i mi uglavnom kritikujemo ono što nije dobro, ono što čujemo od njih. Ako ste toliko sigurni da je dobro ono što kao vlast radite i ima pomaka, zbog čega onda ovo mizerno potkupljivanje birača, građana Srbije? Ovo što je malo pre, sadržaj paketa, pročitano, to vredi par hiljada dinara ili možda ne čak ni toliko. To je potcenjivanje. Na dan izbora je ista vrednost glasa i akademika i seljaka. Dozvolite mu bar taj dan kada su izbori da izbori budu praznik, a ne da glasa za to što mora, zato što je on vama nešto obećao ili vi njemu nešto obećali. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sada određujem pauzu u trajanju od jednog sata i sa radom nastavljao u 14,00 časova. Zahvaljujem. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na član 2. amandman je podneo Petar Jojić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Violeta Lutovac Đurđević. Izvolite.
Hvala predsedavajući, uvaženi ministre, apsolutno se slažem sa mišljenjem Vlade, kao i obrazloženjem da amandman ne treba prihvatiti, jer ceo set zakona, o kojem danas raspravljamo u pojedinostima, ima za cilj svakako da unapredi izborni proces, izborni ambijent u našoj zemlji, a takođe da obezbedi apsolutno jednake uslove za sve učesnike i da svi učesnici u izbornom procesu budu apsolutno vidljivi. Takođe su precizno definisani, odnosno redefinisani pojmovi i izborne kampanje i javnog resursa i zabranjenost za političke subjekte da koriste, odnosno zloupotrebe svoje službene položaje, odnosno da koriste sredstva iz budžeta jedinica lokalne samouprave ili sredstva iz Republičkog budžeta Srbije za finansiranje političkih aktivnosti u toku kampanje. Najznačajniju ulogu svakako ima Agencija za borbu protiv korupcije, koja će pratiti i zloupotrebu službenog položaja, kada su funkcioneri u pitanju da spreče vođenje funkcionerske kampanje, a takođe i da spreče zloupotrebu korišćenja javnog resursa. I ovim smo još jednom pokazali da ne postoji nedodirljivi i da svako ko postupi suprotno odredbama zakona, svakako će biti procesuiran. Ono što smo kao Vlada, započeli to smo svakako obećali i uradili, a to je unapređenje izbornog procesa i izbornog ambijenta u našoj zemlji i dalje ćemo raditi na unapređenju izbornog procesa, tako da će izborni proces u našoj zemlji biti najbolji i najtransparentniji. Dosta je urađeno u smislu biračkog spiska i oni koji su svakako donosili ove izborne zakone koje mi danas menjamo, nisu prisutni ni u načelnoj raspravi, ne dolaze na posao, ne dolaze ni kada raspravljamo o ovom setu zakona ni u pojedinostima, a sigurna sam da ne će biti prisutni ni kada ovi zakoni budu izglasali. Tako da toliko o tome koliko oni žele da unaprede izborni proces u našoj zemlje, oni bi to na drugačiji način da nešto polome, nešto razbiju, nešto opsuju, nasiljem, a to je svakako jedino što umeju i u tome svakako pobeđuju. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Slažem se sa obrazloženjem koje je dala Vlada Republike Srbije kada je odbila predloženi amandman. Član 2. Predloga zakona upravo nadopunjava i precizira član 50. Zakona o sprečavanju korupcije i zato je neophodan. Ovi predlozi zakona upravo imaju za cilj jačanje odgovornosti u odnosu na korišćenje i raspolaganje javnim resursima, na jasno odvajanje funkcionerske i političke funkcije, kao i propisivanje prekršaja za javne funkcionere koji koriste javne resurse u izbornoj kampanji, što je suprotno zakonu. U potpunosti podržavam uvođenje reda, zato što je neophodno da propisi budu jednaki za sve i da se redovno ažuriraju i kontrolišu. Neophodno radi sprečavanja korupcije. Zajedničko za ove predloge zakona upravo jeste da oni predstavljaju nastavak zakona koji su doneseni od kada državu vodi ozbiljna Vlada, odnosno SNS, sa koalicionim partnerima. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite, koleginice Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, borba protiv korupcije jeste strateški prioritet Vlade Srbije i svakako Ministarstva pravde koje je utvrdilo skup mera i plan donošenja zakona, kako bi se delovalo i preventivno i represivno. Dakle, 1. septembra očekuje se početak primene Zakona o sprečavanju korupcije kojim su proširena ovlašćenja Agencije za borbu protiv korupcije, a pooštrene su odredbe koje se odnose na funkcionere. Proširen je krug podataka koje će javni funkcioneri morati da prijave. Precizirane su odredbe koje se odnose i na postupak u kome se odlučuje o povredi ovog Zakona, a Agencija za borbu protiv korupcije će imati i aktivnu ulogu u donošenju zakona. Tokom primene Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije koji je donet 2008. godine, uočeni su određeni nedostaci i ukazalo se da postoji potreba da se odredbe preciziraju i da se detaljnije reše pitanja koja se odnose na sukob interesa, na akumulaciju funkcija ili na prijavljivanje imovine funkcionera. Cilj donošenja ovog zakona jeste zaštita javnog interesa, smanjenje rizika od nastanka korupcije, kao i jačanje integriteta i odgovornosti javne vlasti, sa druge strane. Ovaj predlog znači uspostavljanje normativnog okvira, ali i ispunjavanje obaveza prema GREK-u, odnosno grupi država Saveta Evrope za borbu protiv korupcije. Podsetila bih da su formirana četiri regionalna centra sa odeljenjima pri tužilaštvima i pri policiji. Oni se bave isključivo koruptivnim krivičnim delima. Informacija do koje sam mogla da dođem jeste da je rezultat njihovog rada 13.000 krivičnih prijava i 771 osuđujuća presuda. U velikoj meri u Srbiji se radilo i na unutrašnjoj saradnji, odnosno na saradnji između različitih državnih organa i institucija, odnosno uspostavljena je tzv. mreža oficira za vezu iz 13 relevantnih državnih organa, kao što su Agencija za borbu protiv korupcije, DRI, NBS, Poreska uprava itd. Po prvi put kod nas je ustanovljena i služba finansijske forenzike, što je od značaja za suzbijanje finansijskog kriminala. Dakle, ovo su samo neki od primera kontinuirane borbe protiv korupcije. U smislu dalje borbe, poslanička grupa SNS će podržati i ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Potpredsedniče skupštine, gospodine Arsiću, poštovani ministre, poštovani narodni poslanici, kada govorimo o ovim predlozima Zakona o izmenama i dopunama za borbu protiv korupcije, moramo reći da je tema vrlo aktuelna, pa je najpre treba definisati. Korupcija u najširem smislu predstavlja svaku zloupotrebu položaja od strane državnog službenika ili osobe koja vrši određenu javnu funkciju, a koja za cilj ima ličnu ili materijalnu korist. Imajući u vidu da je Narodna skupština usvojila Zakon o sprečavanju korupcije koji zamenjuje Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, neophodno je da se u tom zakonu izvrše izmene i dopune kao što je predloženo u izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije koja je još uvek na snazi. U tom cilju Vlada je obrazovala radnu grupu za saradnju sa Organizacijom za evropsku bezbednost i saradnju i Kancelariju za demokratske institucije i ljudska prava. Radna grupa je izvršila analize svih preporuka izveštaja ovih tela i zaključila da se preporuke odnose na, prvo – odvajanje funkcionerskih aktivnosti i drugo – finansiranje izborne kampanje. U članu 2. Predloga odredba ovog zakona, kao što sam i rekao, definišu se određeni pojmovi, kao što su korupcija, organ javne vlasti, javni funkcioneri, javna funkcija, član porodice, povezano lice, strateški dokumenti, politički subjekti, oblast posebno rizična za nastanak korupcije i novi pojmovi – javni resursi, kao nepokretnost, pokretna stvar i svako dobro koje je u javnoj svojini, odnosno u drugom obliku svojine koji koriste organi Republike Srbije, AP i jedinice lokalne samouprave, javna preduzeća, privredna društva, ustanove i druge organizacije čiji je osnivač Republika Srbija, AP ili jedinica lokalne samouprave. Takođe, u Predlogu zakona menja se stav 2. član 50. Zakona o sprečavanju korupcije, odnosno stav 2. u članu 29. Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, tako što se uvodi zabrana funkcionerima da koriste javne resurse za promociju političkih stranaka, odnosno političkih subjekata. I u jednom i u drugom Predlogu zakona dodaju se novi stavovi 4, odnosno 5. kojim se propisuje zabrana korišćenja javnih skupova u kojima prisustvuje u svojstvu funkcionera za promociju političkih stranaka. Ali, šta bih ja hteo da kažem još u svom izlaganju. Kao što znate, naš predsednik Aleksandar Vučić, boravio je u Grčkoj, u Atini gde je potpisao Deklaraciju o izgradnji brze pruge od Pireja preko Skoplja, Niša, Beograda do Budimpešte. Tako da će Niš, pored čvorišta za autoputeve, postati i železničko čvorište kada se doda i u planu da treba da bude izgrađena i brza pruga od Niša do Dimitrovgrada, i postati železničko čvorište i time opravdati epitet „carskog grada“. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom Republike Srbije. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o amandmanu.
Prihvatamo amandman.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Kolega Orliću, ja se izvinjavam, po amandmanu Odbora. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. (Vjerica Radeta: Ja sam htela po amandmanu.) Ja se javljam po amandmanu kao i drugi. (Vjerica Radeta: Ja sam se prva javila.) Sve je u redu, razgovaraćemo svi.
Dobićete i vi koleginice Radeta reč.
Samo molim vas da vreme koje sada koristim, merite kroz vreme poslaničke grupe. Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, pošto smo još uvek na amandmanu odbora, ja sam želeo da iskoristim priliku da pokažem da je recimo ovaj amandman jedan dobar dokaz da nisu tačni navodi koji su inače bili izgovoreni tokom ove rasprave, a koji su išli u smeru, eto, napravljen je neki predlog, koji sada niko ne sme ni da pipne i ništa tu ne može da se promeni i nema nikakvog smisla predlagati amandmane, zato što ništa ne može da se menja. Kao što vidite, naravno da može i naravno da smo bili u pravu mi kada smo govorili da je Narodna skupština ta koja se pita i da će ovo rešenje, baš kao i svako drugo, biti u skladu sa onim što odluče narodni poslanici. Ovaj amandman vam je živi dokaz da je to upravo tako, kao što uvek i jeste, jer drugačije ni biti ne može. Drago mi je što vidim da postoji konsenzus u sali da je to tako. Amandmani govore neke stvari, recimo i onaj prethodni, koji je ovde u Narodnu skupštinu došao na predlog jednog od predstavnika bivšeg režima. Mnogo stvari govori, znate, između ostalog činjenice, da šalju amandmane u skladu sa onim što su zahtevi, ovih dana aktuelni zahtevi, određenih nevladinih organizacija, a koja prepisuju predstavnici bivšeg režima i onda ih predaju na pisarnicu. To je takođe vrlo dobar odgovor na pitanje ko se i kako odnosi prema ovom predlogu zakona i prema čitavoj ideji da se unapredi dodatno naš izborni proces. Kao što vidite, nisu na mestu bilo kakve zamerke na naš račun. Ako idu u smeru, eto, nešto traže nevladine organizacije i sve što se traži sa njihove strane vi morate da prihvatate. Istina je potpuno drugačija. Mi podržavamo stav da ono što prosto nema smisla, ne treba da bude sastavni deo zakona, kao što se primetili, dame i gospodo narodni poslanici, neće ni biti. To što predstavnici bivšeg režima te stvari prihvataju i šalju, ali bez uspeha, mislim da dovoljno govori kakva je čija uloga u čitavom ovom procesu. Drugo, činjenica da nije bilo nikoga da te amandmane ovde obrazloži i brani. Dakle, predstavnici bivšeg režima, da još jednom čuju građani Srbije, ne učestvuju uopšte u raspravi koja se tiče svega onoga na šta na sva usta vrište mesecima već, po raznoraznim medijima što domaćim, što stranim, evo i u Evropski parlament su stigli da tamo kukaju i plaču. Ne valja izborna atmosfera, nisu dobri izborni uslovi, ne valjaju zakoni koje su oni usvajali, postoji problem funkcionerske kampanje, postoji problem zloupotrebe resursa i znate već milion i jednu stvar koju su izmišljali i lagali. Evo, sada, mi usvajamo zakone kojima se u potpunosti eliminišu slabosti njihovih zakona na te teme, na teme funkcionerske kampanje, na teme javnih resursa, a njih nema. Njih nema, što vam govori, dame i gospodo narodni poslanici, i vi građani Srbije koji ovo pratite, da oni zapravo sve vreme samo besmislice pričaju, koještarije izgovaraju i besomučno lažu. Njih apsolutno ne zanima bilo kakvo unapređenje izbornog procesa, oni sami ne veruju u te stvari koje izgovaraju, jer da veruju došli bi ovde da ih brane i zastupaju. Da veruju, ne bi samo ostavljali na pisarnicu, pa onda od nje trčali brže bolje na blagajnu da uzmu šta može od novca za ovaj mesec, pa pravac napolje ka nekom kafiću ili gde već provode vreme. U Narodnoj skupštini vreme ne provode. Sami znaju, njihove su reči potpuno prazne, potpuno šuplje, potpuno beznačajne. Da je drugačije, ovde bi te reči izgovarali kada treba da se mišljenje razmeni i da se argumenti suoče. Dakle, to takođe govore određeni amandmani. Što se tiče napomena koje smo mi čuli danas, da su predlozi zakona formirani u skladu sa pritiscima OEBS-a koji je valjda nevladina organizacija. Moram da podsetim, Organizacija za evropsku bezbednost i saradnju nije nikakva NVO, kako se to popularno kaže, to je jedna međuvladina organizacija, broji značajan broj članica i ona je formirana u skladu sa Poveljom UN. U tim članicama, među njima nalaze se evropske zemlje, zemlje Azije, centralne Azije pre svega, Kavkaskog regiona, Severne Amerike, Ruska Federacija naravno članica je organizacije OEBS, baš kao i razne druge zemlje. Hoću da kažem da sa njima razmenjivati mišljenja, to znači razmenjivati mišljenja sa relevantnim i kompetentnim sagovornicima koji se tim procesima bave u čitavom svetu. Nema tu ništa sporno i tu nije ništa NVO, kako je ovde neko pokušao da sugeriše. Nije ponižavajuće za zemlju, naprotiv mi sve vreme govorimo. Mi se ponosimo nivoom demokratije i sloboda, koju smo ustanovili i pokazujemo spremnost da ga uvek podignemo za još nešto više. Da uvek možemo da kažemo mi smo ti koji su omogućili da izborni proces bude značajno bolji nego što je bio 2012. godine, 2008. godine, evo, sledeće da obezbedimo da bude i još bolji nego što je sada, jer u takvim uslovima mi možemo samo dobrom rezultatu da se nadamo. Nema, dakle, tu ništa ponižavajuće. Ali, da vam kažem nešto ko pokušava da ponižava. Između ostalog, bivši režim svojim sramnim nastupom u Evropskom parlamentu juče. On može da ponizi samo sebe. Dakle, nikog drugog ponizili nisu ni Dragan Đilas, ni Nebojša Zelenović, ni ovi anonimni predstavnici DS i svi drugi koji su pred praznom salom juče tri sata, samo besomučno lagali, klevetali, opanjkavali Aleksandra Vučića, Vladu Srbije, parlamentarnu većinu, sopstvenu državu. Dakle, da se razumemo, sopstvenu državu, izgovarali potpune besmislice i budalaštine, navodno ljudi hoće da se ubiju danas zato što su im plate veće nego u njegovo vreme. Pored toga što pričaju gluposti, kao neko uzeo, pa danas sebi reže vene ovde pred Narodnom skupštinom, ne sete se da kažu koliko je manja plata bila u njihovo vreme, pa da vidimo jel tada neko možda pokušao da se povredi. Ne kažu da izmišljaju i ovde afere, pokušavajući nešto da stave na dušu Aleksandru Vučiću, članovima njegove porodice i onda sami posle svoje gluposti moraju da pojedu, da negiraju i da priznaju da su lagali, poput onog Aleksića, koji je sam rekao sve što sam ja, Aleksić izgovarao nedeljama o Aleksandru Vučiću i članovima njegove porodice to su laži. To je Aleksić praktično priznao onog momenta kada je kazao, ko, to što je Aleksić rekao pošalje tužilaštvu, taj vrši lažno prijavljivanje. Aleksić, priznao da je lažovčina, ali se nisu pohvalili koliko mi je poznato u Evropskom parlamentu propustili su to da urade, da ako će da pričamo o vezama sa narko klanovima u ovoj zemlji na bilo koji način. Oni sami te veze imaju najbolje mogući. Ko se slika i hvali prijateljstvom ili rodbinskim odnosima, ne znam šta je od toga u pitanju, nije ni važno šta je u pitanju sa dilerima, evo vam na slici ovde jedan diler. Dakle, dvojicu ljudi vidite, jedan je Đilas, nisam na njega mislio nego ovaj pored njega je diler, osuđeni diler, tako je, čovek uhvaćen sa dva i po kilograma ili tri ozbiljne droge, droge koja ima vrednost, koja se meri stotinama hiljada evra i kome je Dragan Đilas bio veoma blizak nije to krio, nije se čak ni ustručavao da ga posećuje, da mu nosi ručak i koje kakve druge ponude. Dakle, ovim prijateljstvima oni se, koliko nam je poznato nisu hvalili u Evropskom parlamentu i šteta je što nisu tim ljudima bi objasnili malo preciznije s kim razgovaraju i koga su doveli i sijaset drugih stvari, naravno demantovale su institucije, ali su sa svoje strane naše ocene da je reč o notornim besmislicama potvrđivali njihovi prijatelji i njihovi izbori. Kad kažem iz Brkićevog opskurnog magazina „Tabloid“, gluposti prepričavaju. Evo, danas, baš jutros je ovo izašlo, sam Brkić kaže u svom tekstu, pa jeste to su sve moje gluposti i moje laži i to što pričaju Dragan Đilas, Marinika Tepić, Boško Obradović i ostali. Evo, danas nam kaže Brkić, to je sve Brkić smislio i to je sve Brkić pričao pre dve, tri, četiri godine. Ako nekome u Srbiji nije jasno, a ja verujem da je svima jasno, onda danas nešto jasnije, ali šteta što ne ponesu ove dokaze da se pohvale, da se podiče u Evropskom parlamentu, da njima dodatno objasne koje su ljude i kakve su ljude pozvali da blate Srbiju, da o svojoj državi izgovaraju sve najgnusnije i najodvratnije i o predsedniku sopstvene države, da bude malo jasnije o kom je ljudskom kvalitetu reč kada pričamo o Đilasu, o Zelenoviću i ostalima koji pripadaju tom njihovom taboru. Šta misle predstavnici Evropskog parlamenta? Šta ko da vam kaže? Nas ne opterećuje u toj meri u kojoj bi neki voleli da se to dešava, da li su oni rekli da su izbrojali. Srbija je sa svoje strane realizovala, ne znam 20%, 30% dogovorenih unapređenja, ne utiče na činjenicu dame i gospodo, da, a ovo je istina što ću sada da vam kažem o svemu onome što mi pratimo, a verujte da pratimo precizno. Na dan sutrašnji Srbija će imati realizovani u potpunosti 60% svega o čemu smo mi pričali svih ovih meseci, a sve preostalo biće duboko u fazi realizacije. Dakle, biće nula aktivnosti i za koje će neko moći da kaže da progresa nema i da ne radimo ono što smo rekli da nemamo nikakav problem sa tim da uradimo. E, to je prava istina. Da li su to razumeli svi u Evropskom parlamentu ili nisu? Nikakav problem nemamo sa tim da im na te stvari dodatno objasnimo. Ali, oko jedne stvari da se razumemo definitivno, mi ovo radimo zato što nam je interes da imamo najbolje izborne uslove, zato što nam interes da sutra možemo s punim pravom da kažemo – da li vidite da su svi lagali. Da smo bili u stanju da izađemo u susret po svakom aspektu izbornog procesa i da ga unapredimo da bude stotinu puta, dve stotine puta bolji nego u njihovo vreme, jer danas niko ne sme jednu jedinu reč da kaže, da je nešto u našem izbornom postupku sporno. A oni? Oni će samo da se bave onim što jedino umeju, jedino znaju, između ostalog nastaviće da lažu, nastaviće da se druže sa dokazanim, osuđenim švercerima droge. Nastaviće da se bave budalaštinama, verovatno novim pokušajima da rasturaju institucije, da razbijaju Narodnu skupštinu. Sutra će koliko vidim da ponovo opsedaju javni medijski servis, ali time će najbolje da govore o sebi, o tome šta je njihova jedina politička ponuda i o tome koliko zapravo vrede u političkom, ali i svakom drugom smislu. To je dobro da ljudi vide, da ljudi razumeju. Upravo zato što su naši ljudi mudri ljudi, njih ne mogu prevariti ni na koji način, oni dobro vide i dobro razumeju da su obični lopovi sa svojim huliganskim metodama, sa svojim nasiljem, rušenjem, pretnjama ubistvima, ljudi koji nisu vredni ni jednog jedinog čestitog glasa. Upravo zato što to naš narod dobro vidi i dobro razume ova se zemlja promenila drastično. Ovo više nije lična prćija nijednog Đilasa, nijednog Šolaka, nijednog Miškovića, ovo je zemlja koja je rešila da vodi računa o sebi. Oni će svoje nezajažljive potrebe, sopstvenu pohlepu morati da zadovoljavaju na nekom drugom mestu. Ovo je zemlja koja je rešila da živi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Po amandmanu narodni poslanik, Vjerica Radeta.
Hvala, Arsiću pošto malopre rekoste da se ne može govoriti o amandmanu koji je predložio Odbor i koji je postao sastavni deo zakona.
Ja to rekao?
Da, kad sam se ja javila pa mi niste dali, ali molim vas, nemojte vreme da mi kradete. Evo, najbolja ilustracija kako vi iz vlasti u stavu mirno slušate naloge kojekakvih fićfirića iz EU. Vi ste na predlog Vlade Republike Srbije 29. maja 2019. godine doneli Zakon o sprečavanju korupcije. U međuvremenu nije bilo nikakvih izbora, niste mogli imati nikakve negativne stavove po primeni ovog zakona. Po nalogu ovih nazovi eksperata koji su inače tamo negde već otpisani u svojim zemljama, vi ste pet i po meseci kasnije, 14. novembra 2019. godine, vi iz Vlade predložili, Skupština, većina će da usvoji Zakon o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije. Pa, su vam ovi rekli u ovoj tabeli koju su vam poslali, niste dobro uradili, niste nas poslušali kako smo rekli, pa onda Odbor mesec dana kasnije 11. decembra podnosi amandman na član 2. ovog zakona. Ovo je toliko ponižavajuće da to zaista čovek više ne može da podnese. Samo da vam kažem, tražiće vam opet izmene ovog zakona, zato što ste u ovom poslednjem stavu predložili jednu potpunu besmislicu, da Agencija odlučuje u roku od pet dana od dana pokretanja postupka ako se krši jedan od ovih gore zakona u izbornoj kampanji. Pitam vas, šta ako funkcioner u izbornoj tišini ili dan uoči izborne tišine učestvuje ne nekom mitingu, dan uoči izborne tišine, što je uobičajio i prijavi neko da je on koristio resurse javnog funkcionera, šta će se desiti kad će Agencija odlučivati tek u roku od pet dana? Izbori prošli, prošao voz. Dakle, sad skrećem pažnju tom Frankenštajnu ovim što ste i danas doveli dole na ručak, i juče i danas što vam tu seire, evo skrećem pažnju da vam narede da morate ovo da menjate jer ništa niste uradili ovim izmenama od strane Odbora.
Poslanik Marijan Rističević. Kolega, po odborskom amandmanu, ili je nesporazum?
Dame i gospodo narodni poslanici, jel to po mom amandmanu ili nekom drugom? (Predsedavajući: Ne, ne po odborskom. Imali ste prijavu.) Dobro, ja ću sačekati moj amandman.
Zahvaljujem. Pošto je predlagač nadležan Odbor, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, a predstavnik predlagača se izjasnio da prihvata amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, stabilnost jedne države je veoma bitna. Gospodin Martinović se svakako seća ustanka ličkih i dalmatinskih seljaka koja je pozdravljena od strane Komunističke partije. U listu „Proleter“, ja nisam učestvovao, kolega Mićunović se dobro seća tih vremena, već je bio omladinac. Dakle, Komunistička partija, koja je u Drezdenu tri, četiri godine ranije donela zaključke o razbijanju zemlje. U Drezdenu zamislite, nije u Briselu, u Drezdenu. Komunistička partija, to su naslednici ovi levičari kobajagi, ovi tamo žuti žohari, ovi bojkotaši. Da li je bio 1928. godine u Drezdenu kongres? Evo, i gospodin Krlić svakako zna. Oni su doneli o zaključcima odluku da se Jugoslavija mora razbijati, jer se takva ne da komunizirati, a ustaše su razmišljale da ne mogu da naprave nezavisnu državu. Nemojte ovo gledati da je bez veze zato što se prema Srbiji sad ponašaju kao prema ostatku SFRJ, a SFRJ je napravljena na bazi zaključaka Drezdenskog kongresa da se naprave države nacionalne, Makedonaca, Slovenaca, Hrvata, posebno se obratili Albancima, jel tako ili ja grešim? Dakle, naša tadašnja država stvorena krvlju Srba, koju je osporio deda Boškovog saveznika, Boška Pernera i pitao koliko košta srpska krv. Dakle, gospodine Martinoviću, to što ste spomenu Jucu Rukavinu, taj ustaški pokret je predvodio Juca Rukavina i Artuković. To je pucnjava na srpske žandarme i to zovu, ovako su rekli - Komunistička partija pozdravlja ustaški pokret ličkih i dalmatinskih seljaka, stavlja se u njihovu stranu. Dužnost svakog komuniste da taj pokret potpomogne i po mogućstvu predvodi. Ovo vam govori da su mogući mnogi savezi. Demokratija, to ovi što idu u Brisel kod Tanje Fajon, itd. Mi slične zaključke, prema Srbiji se i dalje ponašaju kao prema ostatku SFRJ. Svi su se odvojili od Srbije. Srbija je postala nezavisna, čuvala je Jugoslaviju do poslednjeg daha. Srbi su bili armatura bivše države i zato su proglašeni negativcima, jer su čuvali državu koju su spolja i iznutra razbijali. Sada se i dalje ponašaju prema Srbiji, gospodine Martinoviću, kao prema ostatku SFRJ i dan danas ta Komunistička partija, ta žuta, to je sad Komunistička partija, stavlja se na ustašku stranu. Da li Kurtija hvalim ja ili hvali ta strana koja pozdravlja ustaški pokret i stavlja se na njihovu stranu? Zato je to moje poređenje umesno, iako ste vi mislili da Juca Rukavina, koji je pobio Srbe, da bi ga na kraju streljali da ne kaže koliko je Srba pobio i na koji način. Dakle, iako je taj Ljuca Rukavina i te kako ulogu imao u nestanku Srba sa prostora gde su živeli. I dan danas, kada se dignu prema Srbima, kada osnuju svoje države, onda one Srbe koji žive u toj državi, kao u Bosni i Hrvatskoj, odmah proglase agresorima, iako 500 godina žive tamo, i dan danas se prema Srbiji ponašaju kao prema ostatku SFRJ. Ono što se dešava u Briselu sa Tanjom Fajon, Piculom ili kako se već zovu te razne stvari. To što Đilas radi i onda šta je bilo, ko je sarađivao u zatvoru sa Jucom Rukavinom? Čovek se prezivao kako? Đilas. Ko je pisao žalbe u njegovu korist? Pisao je ludi Srbin, Sima Marković, Gorkić, ne znam da li je bio Srbin ili je srpsko prezime stavio. Srbi su i onda bili naivni sada nemaju pravo da budu naivni. Mi nemamo rezervnu državu. Ja ne branim vlast, ja branim državu Srbiju i njeno pravo da postoji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Vrlo kratko, gospodine Rističeviću. Dakle, pominjući Evropski parlament juče, e dakle, na ovo sam ja ukazivao. Dakle, ako su pričali o svojim lažima nešto na temu saradnje, navodne saradnje narko - klanova sa današnjom Vladom Srbije ili sa predsednikom Republike i njegovom porodicom. Ovo je trebalo da pomene. Dakle, ovo je ovde čovek koji se, ako ne grešim, zove Milan Dabović. On je šurak ili bivši šurak ili prijatelj, ne znam šta je, ali očigledno veoma blizak čovek Dragana Đilasa. I samo kažem da je šteta što nisu svoje reči, svoje laži potkrepili sa nečim što je istina, a istina je da su ova dva čoveka ne samo bliski, nego najbliži mogući, kao što vidite sa ove fotografije. I mi, kao ozbiljni ljudi, nećemo da kažemo – sigurno je Đilas dao pare ovom Daboviću, ali možemo da pitamo – ko je dao pare ovom Daboviću? Da li postoji neki dovoljno imućan čovek iz njegovog okruženja, kako god se zvao, koji je u stanju da robu vrednu više stotina hiljada evra, a dva i po kilograma kokaina sa kojima je uhvaćen Dabović toliko vredi, finansira? Kao što znamo, ova priča ima svoj nastavak. Sam Đilas i njegovi poslušnici, već nedeljama vrše besomučnu kapanju protiv jednog policajca, protiv čoveka imenom i prezimenom, ali znate kog? Policajca koji je lično ovog Dabovića uhvatio sa dva i po kilograma opojne droge. Dakle, onog čoveka koji je svojim rukama sprečio da se ta droga nađe na ulici da truje našu decu, a ovog Dabovića, Đilasovog prijatelja poslao iza rešetaka, protiv njega Đilas i Đilasovo okruženje vode besomučnu hajku, pa možda to upućuje na neke dublje i dalje veze, možda ne, meni govori što god. Pošto ste spomenuli Kominternu, ti metodi, u pravu ste, prisutni su i danas, tzv. čistoća opozicije iz ugla Đilasa, Zelenovića i ostalih njihovih, Brkića i dveraša, danas se pokazuje isključivo u smislu – ili radiš ono što ti Đilas kaže, pa onda ne smeš ni da uđeš u Narodnu skupštinu, nogo pokušavaš da je zapališ, da je rasturiš, da li pokušavaš da vešalima i testerama presuđuješ Aleksandru Vučiću i ljudima koji su članovi SNS, ili to ne radiš. Oni su u tom smislu, gospodine Rističeviću, neka vrsta nove Kominterne, a ja bih rekao pravi sledbenici ideologije i sistema vrednosti Envera Hodže.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Orliću, gospodine Martinoviću, da li ste vi sigurni da je policija zaplenila sve zalihe tog Dabovića? To je šurak Dragana Đilasa. Ja u to sumnjam. Da li ste vi sigurni da je Tocilo pao sa svih 77 kilograma? Pazi, 77 kilograma. Znate ono kada je Sergej Trifunović ušao greškom u pekaru, pa je video brašno. Krenuo je po kifle, a video je brašno i kaže – da li može jedan gram za ovde, a dva za poneti? Da li ste vi sigurni da su sve zalihe pale? Ja baš nisam. Po ponašanju onih koji kažu znamo vam adresu, po onima koji nam kažu pravimo spisak, a pazi, tačno ima neki red. Znači, znamo vam adrese, pravimo spisak, pa onda se pojavi čovek, ne znam kako se zove, kobajagi novinar, kaže – sve vas treba nabiti u logore, pa vas treba vešati, oražnjiti... Nije Juca Rukavina, nego Budak. Kako se beše zvao? Mile? Kako se zvao Budak? (Vladimir Orlić: Mile.) Mile Budak. Dakle, ludak. Ono je bio Budak, a ovde u Srbiji ima jedan ludak, ima ih više. Da nas sve treba nabiti u logore, treba nas vešati, streljati, oražnjiti, treba nas pustiti Savom i Dunavom, originalni ustaški problem. Evo vam Juce Rukavine, to je ono što sam ja govorio. I na kraju se treba pomokriti na naše grobove. Čiji je to program? O kome sam ja govorio? Da li ste vi sigurni da to mogu da urade ljudi čiste pameti? Nešto im je pomućeno. Zato ja ne verujem, gospodine Orliću, da je zaplenjena cela količina, jer, evo, imali ste ovde pred Skupštinom, odvajali, razdvajali, zapalili. Tu nisu sve količine pale. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić.
Taj čovek za kog ste pitali, koji je nama pretio slanjem u logore zove se Slobodan Georgijev. Dakle, reč je o jednom velikom novinarskom imenu. Čuli ste za njega sigurno. On je šef onog BIRN-a ili KRIK-a. Ne znam, ja ih stalno mešam, meni je to sve isto. (Marijan Rističević: Liči na Černozemskog.) Da, liči na tog Černozemskog, tako je. Samo nije isto ime. Dakle, reč je o čoveku koji je apsolutno na liniji ovih ljudi o kojima mi pričamo sada i on je, da se pohvali valjda koliko je pametan i koliko je hrabar, javno okačio na one društvene mreže, one njihove Tvitere, poruku, video snimak, na kom prikazuje članove SNS, naše aktiviste i sebe kako izgovara u mikrofon – ma, sve ćemo mi vas u logore. Dakle, on i ovi njegovi će nas u logore. Inače, do guše je čovek upleten u ove laži Milovana Brkića i njegovog tabloida koje danas, kao što vidite, i Milovan Brkić sa ponosom priznaje kao svoje čedo, a da li je ukupno 2,5 kilograma opojne droge, koji su pronađeni kod ovog šuraka, vi kažete bivšeg šuraka, ja nisam siguran, Dragana Đilasa, cela količina, ja to zaista ne znam da vam kažem, ali znam da vam kažem da je znakovito, kako bi rekli neki, angažovanje Dragana Đilasa i njegovog okruženja na temu progona jednog časnog policajca koji je ovog narko-dilera lišio slobode. Meni to štošta govori, između ostalog da postoji i obrazac u toj bahatosti, u spremnosti da se odmazda prema dobrom, pristojnom čoveku vrši bez ikakvog razumevanja, sažaljenja, bez ikakve emocije, ako hoćete, samo ako se na bilo koji način zamerio Draganu Đilasu. Nije ovo njegov prvi progon policajaca. Sećate se sigurno situacije kada je jedan takođe častan policajac, zamislite, šta uradio, zamislite, kakvu grešku u životu napravio - zaustavio njegovo veličanstvo Đilas Dragana, u to vreme direktora kancelarije Borisa Tadića, zbog toga što nije poštovao saobraćajne propise, kretao se, čini mi se, žutom trakom. Zzbog toga što ga je zaustavio, kao što bi svakog drugog, bilo koji policajac, kao što bi bilo koga od nas bilo koji policajac zaustavio i tražio dokumente, ovaj Đilas mu je prvo pretio da će ostati bez posla, onda intervenisao, tad je bio velika vlast u zemlji, sećate se toga, kod nadređenih tog poštenog čoveka i uspeo da mu zagorča život, da se postara da ovaj strada na poslu i ništa mu nije značilo što je ovaj prosto…
Privodite kraju, kolega Orliću.
Evo, završavam. … radio svoj posao, držao se propisa, držao se zakona, a pri tome imao kod kuće i trudnu suprugu. Dakle, kad su u stanju da na taj način uništavaju živote svakome ko im se zameri, pa makar samo, prosto, ljudi poštovali zakon i radili svoj posao, jasno vam je onda zašto je Srbija ličila na ono na šta je ličila u njihovo vreme i što je možda još važnije da mi znamo danas i da se podsećamo stalno na šta bi ličila naša voljena zemlja ako ponovo ovakvim kriminalcima u ruke padne.
Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik Mirko Krlić. Izvolite. (Nemanja Šarović: Povreda Poslovnika!) Po Poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Po Poslovniku, gospodine Arsiću. Ja sam vam pokazao Poslovnik. Mislim da ste videli, ali dobro. Povređen je član 104, gospodine Arsiću, koji govori o pravu na repliku i tu stoji: „Ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste grupe, navodeći njegovo ime, prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku“. Ovde apsolutno ništa. Niti je bilo uvredljivih izraza između ove gospode koja su razmenjivala replike, niti je bilo šta pogrešno protumačeno. Oni su deo iste vladajuće koalicije. Ako imaju potrebu da se ispričaju, za to im možete vi kao potpredsednik Narodne skupštine obezbediti neku manju salu, ali bez direktnog televizijskog prenosa. Mi smo se ovde, gospodine Arsiću, okupili konkretnim povodom, a konkretan povod je trenutno amandmani na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije. Ako želite, možete vi, vi ste moćni veoma, možete zakazati sednicu da bude jedna tačka slobodna tema i da se javi i da priča ko šta hoće, šta mu padne na pamet, o bilo čemu. Tako i jeste ovo izgledalo, ali danas nije taj dan. Još jedna stvar, gospodine Arsiću. Na dva minuta i 42 sekunde vi govorniku kažete – privodite kraju, onako očinski. Znate, stav 4. člana 104. kaže da replika ne može trajati duže od dva minuta. Dakle, morate poštovati Poslovnik, gospodine Arsiću. Vi to ne činite i ovo je sramno potpuno što radite.
Kolega Šaroviću, sednicu sa, kako vi kažete, slobodnom temom u kojoj će poslanici da pričaju sve i svašta zakažite vi kada budete predsednik Narodne skupštine Republike Srbije. Sumnjam da će to ikad da se desi, ali to zadovoljstvo prepuštam vama. S druge strane, vi dok ste čitali Poslovnik, zaboravili ste samo da pročitate i stav 3, da o korišćenju prava iz stava 1. i 2. ovog člana odlučuje predsednik, odnosno predsedavajući Narodne skupštine. Kolega Šaroviću, ne razumem zašto ste vi uopšte i reklamirali povredu Poslovnika, osim ako niste advokat Dragana Đilasa, Boška Obradovića i ostalih. Ja nijedan drugi razlog ne vidim, jer niti je spominjana vaša stranka, niti ste spominjani vi lično, niti vaš program. Znači, bilo je diskusije između kolege Rističevića i Orlića vezano za Boška Obradovića, narko-dilere. Ne znam da li njih branite, ali pošto znam da ste diplomirani pravnik, možete to uspešno da radite po sudovima, ali ovde u Narodnoj skupštini kroz povrede Poslovnika nećete moći. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Nemanja Šarović: Da, želim.) Po Poslovniku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Arsiću, da vi ne razumete to što sam ja rekao, to vam verujem. Druga stvar, to da sam ja diplomirani pravnik i to je tačno i to ste pogodili. Jedino ne znamo šta ste vi, gospodine Arsiću, ali utvrdićemo narednih dana. Povređen je član 27. Vi ste dužni da vodite sednice u skladu sa Poslovnikom. Tamo gde vama Poslovnik daje određena ovlašćenja kao predsedavajućem trenutno, to ne znači da vi možete da radite šta vam padne na pamet. Kada stoji u Poslovniku da vi odlučujete o pravu na repliku, to upravo znači da odlučujete u skladu sa Poslovnikom i u skladu sa prvim stavom člana 104. Dakle, ako je ispunjen uslov iz stava 1. vi onda možete nekome omogućiti pravo na repliku. To ne znači da vi kada god vam padne na pamet možete nekome dati da priča kada hoće i koliko hoće. Dakle, niste dali obrazloženje vezano za onaj deo gde sam vam ukazao da ste nakon dva minuta i 42 sekunde prvi put, i to veoma blago, upozorili govornika rečima – privodite polako kraju. Vi drugim poslanicima, meni pre svega, odmah isključujete mikrofon kada prođe dva minuta i to pokazuje da vi niste dovoljno kvalitetni i zreli da biste obavljali tu funkciju koju, nažalost, obavljate.
Kolega Šaroviću, to što ste diplomirani pravnik ne znači da znate dovoljno dobro da tumačite Poslovnik. I još nešto moram da vam kažem. Da biste mogli da kritikujete to da li i u kom trenutku ja opominjem narodnog poslanika da diskusiju privodi kraju i da li taj poslanik pripada poslaničkoj grupi koja podržava Vladu Republike Srbije ili ne podržava Vladu Republike Srbije, morali biste da sedite ovde u sali, a ne da prošetate, pa onda u prvoj situaciji kažete da nešto nije u redu. Sve kolege koje god su se javljale za repliku, otprilike u isto vreme im je bila skretana pažnja da svoje diskusije privode kraju. U članu 27, ovo što ste reklamirali, a vezano za član 104. st. 1. i 3, ja nisam kršio Poslovnik zato što stav 3. daje diskreciono pravo predsedavajućem da odredi da li su ispunjeni uslovi iz st. 1. i 2. člana 104. Poslovnika. Isto tako, vi ne možete da tvrdite da sam kršio Poslovnik zato što o tome odlučuje Narodna skupština u danu za glasanje. Zato vas sad pitam - da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika koju ste malo čas izneli?
Gospodine Arsiću, u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine, ja se izjašnjavam da želim da se Narodna skupština izjasni.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo, ja ću iskoristiti priliku koju nam je pružio Marijan Rističević iznoseći… (Narodni poslanici pričaju u glas.) Evo, vidite, ako bi mogli da mi vratite vreme, dok se gospoda vrate kulturi političkog dijaloga, ako je moguće. Kultura političkog dijaloga je tradicija i mora se negovati, ne možete tako. Sve što bih želeo da kažem, način na koji je gospodin Marijan Rističević branio svoj amandman jeste istorijska činjenica, ali, napravljena je jedna mala greška. Na Drezdenskoj konferenciji je tačno napravljen plan, kako je on rekao, ali Zagrebačka konferencija koja je održana u vili doktora Džamonje, je u stvari ta koja se pridružila tzv. Dinarskom ustanku, ustaškom ustanku i tu je on potpuno u pravu. Učesnik na obe konferencije je Žarko Zrenjanin i na moju veliku nesreću, ja živim u gradu koji nosi ime po poslednjem komunističkom lideru u trenutku kad nema ni Lenjingrada, ni Staljingrada, ni Titograda, ni svih drugih, ostao je Žarko kao jedini. Inače, tvorac prvog dokumenta koji se zove "Slobodna Vojvodina", na Drezdenskoj konferenciji, gde se predviđa vraćanje većeg dela Vojvodine Mađarskoj. Žao mi je što ime Petrograd još uvek nije vraćeno mom gradu, a oni glavni protagonisti zašto to nije urađeno danas ne sede ovde, a to je Savez za Srbiju, gotovo kompletan, predvođen Teofilom Pančićem. To vam je onaj za koga se ne zna da li je lepši ili pametniji, ne znam šta je tačno po profesiji. Sve u svemu, upravo ne bi trebalo jedan grad, najveći grad u Banatu, da baštini ime Drezdenske konferencije i Zagrebačkog kongresa, koje je podržao ustaški pokret, kako reče tačno gospodin Rističević, i koji je podržao cepanje Jugoslavije i smanjenje Srbije na svaki način. Žao mi je što je tako i nadam se da će to vremenom biti ispravljeno. Hvala.
Hvala, gospodine Krliću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite, profesore.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, pre neki dan je obeležen Dan borbe protiv korupcije. Ne znam tačno koji je to bio dan, ali mi je jedan podatak ostao zapažen, a to je da je korupcija posle nezaposlenosti i životnog standarda građana na trećem mestu problema srpskog društva. S obzirom na njenu ukorenjenost i neuništivost, ja bih joj dodelio i poziciju više na toj rang listi. Korupcija je nešto što postoji otkada postoji ljudsko društvo i sistem. Još je Aristotel govorio o ovoj društvenoj pojavi, koja podrazumeva nezakonito sticanje odnosno korišćenje društvenih i državnih dobara radi lične koristi. A Ciceron je bio prvi koji je upotrebio izraz - mito i vezao za ovu pojavu. Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam današnji predlozi zakona, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije, kao i ovaj drugi, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, kome su potrebni u ovakvom stanju? Da li bi bili tema današnjeg dnevnog reda da nije bilo vaših evropskih savetodavaca ili, bolje reći, nalogodavaca? Dakle, motivi za donošenje ovih zakona nisu praktične prirode, već su isključivo izraz servilnosti prema EU. Nažalost, naša zemlja je zemlja sa veoma izraženom korupcijom. Korupcija se ogleda u svim sferama društvenog života, u svakoj društvenoj delatnosti. Ipak, najizraženija je tamo gde ima najviše novca. Kako imam identični amandman na drugi zakon, nastaviću se u drugom amandmanu. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Samo kratko, u vezi sa obrazloženjem koje smo upravo čuli. Želim sa jednom tezom da se složim i jednu napomenu da dodam. Složio bih se sa tezom da je opasnost od korupcije najveća tamo gde je u igri najveći novac. I zbog toga smatram da je važno da se zna, da se nikad iz vida ne izgubi, najveći novac koji je nastao pod, u najmanju ruku rečeno, ili najblaže rečeno, sumnjivim okolnostima, odnosi se na čuvenih 619 miliona evra prihoda firmi Dragana Đilasa u vreme dok je, obratite pažnju, taj Dragan Đilas bio sve i svja u Demokratskoj stranci, tada vladajućoj stranci, dok je bio na najvažnijim i najodgovornijim funkcijama u državi Srbiji. Dakle, bio je i direktor tzv. Kancelarije predsednika Republike, Borisa Tadića u to vreme, pa je onda bio ministar u Vladi Republike Srbije, pa je bio gospodar života i smrti u gradu Beogradu, kao njegov gradonačelnik. I upravo tokom tih godina, tokom godina koje je proveo držeći značajne poluge vlasti u ovoj državi, Dragan Đilas je uspeo sebi da obezbedi fantastičan poslovni uspeh. Četiri njegove kompanije prihodovale su ukupno 619 miliona evra. Neto dobit, kako beše, 105 miliona. Dakle, lepo, čisto je ostalo, a kako i gde je to zabeleženo da se takav slučaj negde dogodi da neko obavljajući tu vrstu dužnosti, boravivši na tim funkcijama toliku novčanu vrednost zgrne, na konto svojih firmi u svoj džep? Tu ste potpuno u pravu. Dakle, tu je potencijalna opasnost od korupcije i ponajveća. Goreg i drastičnijeg primera od ovoga koji sam upravo izneo nema ni u Srbiji ni u bilo kojoj drugoj zemlji. Ako neko pronađe neki, ja bih voleo da ga čujemo, ali evo godinama takav se primer prosto ne pojavljuje. Napomena koju sam imao. Našu državu uskoro očekuje Zakon o ispitivanju imovine. To je zakon koji, kao što ste videli, najveću nervozu stvara upravo kod pomenutog Dragana Đilasa, ovog čoveka koji ne krije svoju bliskost sa osuđenim narko-dilerom, ali i drugima iz njegovog okruženja. Ne zna se ko je nervozniji, da li Jeremić, da li Obradović, da li Zelenović ili neko četvrti, ali svakako neko od pripadnika tog njihovog tajkunsko-lopovskog udruženja. Zašto? Verovatno zbog toga što im je savest u nedovoljnoj meri čista kada je reč o poreklu imovine koju poseduju, ali to je svakako nešto što Srbija treba da ima i nešto što bi trebalo da podrži svako dobronameran. Odnos prema državi, između ostalog, pokazuje se i kroz to da li ste spremni da budete pošteni prema onom novcu koji pripada svim građanima, kada se neko poput Đilasa i ovih njegovih obogati na funkciji, a sve radeći, sarađujući navodno poslovno sa državnim preduzećima, javnim ustanovama grada Beograda i drugim izvorima narodnog novca. Dakle, onima koji se finansiraju iz budžeta. Taj to čini direktno na štetu građana ove zemlje i to je sigurno nešto što ozbiljna država ne sme sebi da dopusti nikada.
Hvala, dr Orliću. Gospodine Šaroviću, po kom osnovu ste se javili? (Nemanja Šarović: Replika.) Za repliku? Po kom osnovu, nije vas pomenuo? (Nemanja Šarović: Evo, objasniću.) Ne mogu da vam dam, stvarno, uz svu želju i volju, vi to dobro znate. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić, po amandmanu.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, naravno da se slažem sa mišljenjem Vlade, ali moram da istaknem da je jedan od prioriteta SNS već 2012. godine bila odlučna i efikasna borba protiv korupcije. Zašto? Zato što korupcija je rak rana svakog društva, ona razara tkivo svake države i upravo ta korupcija dovela nas je 2012. godine pred bankrotstvo. Žuto tajkunsko preduzeće opljačkalo je, koristeći upravo korupciju, građane Srbije za preko 100 milijardi evra. Samo iz procesa privatizacije, ne prema našim saznanjima, već prema saznanjima Američkog instituta, odneseno je iz zemlje 51 milijarda evra. Žuti tajkun Dragan Đilas opustošio je budžet grada Beograda za 1,2 milijarde evra, ostavljajući dug prema trudnicama od 400 miliona dinara, ostavljajući dug onim najsiromašnijima koji nisu imali sredstava ni za osnovne životne potrebe u iznosu od 120 miliona dinara. Taj žuti tajkun upravo je u vreme vršenja vlasti gradonačelnika Beograda na najgori mogući način zloupotrebio svoju vlast, uzurpirao zemljište u Pionirskom gradu, jednom od najelitnijih delova Beograda, za potrebe izgradnje snimanja serije „Velikog brata“, gde je, trgujući sekundama, stekao milionske iznose. Krajnji efekat njegovog bogaćenja na principima korupcije jeste sticanje 619 miliona evra, odnosno neto prihoda od 105 miliona evra za njegova preduzeća i 25 miliona koje je prikazao u nekretninama. Za SNS demokratija znači vladavina naroda. Srpska napredna stranka sve što radi, a između ostalog, tu su i ovi zakonski predlozi, je unapređenje demokratskog procesa. U cilju unapređenja demokratskog procesa, naravno da SNS je uvek spremna za dijalog. Samo kroz dijalog i kroz kulturu dijaloga, kako je rekao moj uvaženi kolega Krilić, to je vrednost za koju se zalaže SNS i to je ono što SNS promoviše. Naravno, vrhovni sudija svim političkim partijama je samo jedan, a to su građani Srbije. Građani Srbije, koristeći olovku i glasački listić, u kontinuitetu od 2012. godine svoj glas daju za sigurnu, bezbednu i demokratsku Srbiju, za onu politiku koju sprovodi i realizuje naš predsednik Aleksandar Vučić. To će se isto desiti i na ovim izborima, jer žuti brlog za koji je vrednost laž, za koji su vrednosti neistine, za koju su vrednosti pljačka, za koju su vrednosti nasilje, za koju su vrednosti mržnja prema sopstvenoj državi, mora da bude izbrisana sa političke scene i mora da ode na brlog, odnosno u istorijsku prošlost. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Vukojičić. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Gospodine Mirčiću, izvolite.
Sad bi bilo sasvim logično da ja pomenem kolegu Šarovića u svojoj diskusiji, pa on da dobije po istom osnovu pravo na repliku. To je malo čudno, ali, eto, uvodi se kao pravilo. Izuzetak jeste, ali postaje taj izuzetak pravilo. Mi ovde razmatramo šta sve mogu ili šta sve, bolje rečeno, ne smeju da rade funkcioneri članovi Vlade, a jedna stvar koja je veoma bitna i prisutna je, kada su izbori, to je kupovina glasova. Nema ovde nigde da stoji da član Vlade, osim ovo što ne sme da nastupa na političkim skupovima, što je van pameti, da ne sme da deluje politički u vreme izborne kampanje. Pre svega, svaki ministar je politička ličnost. I kada je ministar, on je politička ličnost. I kada je u Vladi, on predstavlja partiju, predstavlja politiku koja je njega kandidovala i na osnovu toga je izabran za ministra. To je potpuno jasno, svakome je jasno. Kad koristi službeni auto, on koristi u svom političkom radu to. Sve što koristi, kada je u pitanju Vlada, to je sve u svrhu njegovog političkog delovanja. Ne može se odvojiti ili razdvojiti funkcija ministra od funkcije političara. Ali, nema jedno - da taj koji je član Vlade ili bilo koji drugi političar ili akter, učesnik u izborima na ovaj ili onaj način ne sme da deli pakete, ne sme da daje mito, korupciju, ne sme da kupuje glasove, da daje novčana sredstva. To nigde ne stoji ovde i da bi to bio predmet kažnjavanja, a to je prisutno i to je očigledno. Doduše, istine radi, kada je u pitanju davanje gotovog novca, keša, tu je cena pala, to mora da se prizna. U vreme Slobodana Miloševića socijalisti su plaćali jedan glas, nekada i po 100 maraka, u zavisnosti u kom delu Srbije je, pa onda je to kad su došli dosovci, to je palo na nekih 20 ili 30 evra. Sad je to došlo, verovali ili ne, kad su u pitanju lokalni izbori, konkretno kad su bili izbori u Vrbasu, na flašu piva jedan glas. Nije to dokaz da je pala cena glasa, nego je dokaz da je zavladala sve veća beda i sirotinja, siromaštvo, pa su ljudi spremni za četiri glasa, koliko njih u porodici ima pravo, to je nekih 40 evra da glasaju. Računaju da tih 40 evra bar dnevno im rešava problem ili za nekih nedelju dana rešava problem, a posle se kaju kad vas dovedu na vlast. Dali bi oni više nego 40 evra samo da što pre odete.
Hvala. Reč ima ministar.
Zahvaljujem. Poštovani poslanici, mislim da je jako važno izneti neke činjenice i samo činjenicama uvek se suprotstaviti onim stvarima koje su pretpostavke. Ja znam da ste vi živa enciklopedija što se tiče političkih procesa i da znate kako je bilo i pre 15 i 20 godina, da se sećate svega toga, i 50 ako treba, 30, nebitno je uopšte. Hoću nešto drugo da kažem. Malopre ste spomenuli da jedna stvar uopšte nije nigde regulisana, a tiče se kupovine glasova i tih svih čudesa koje ste spomenuli. U Krivičnom zakoniku postoji posebna glava koja se tiče zloupotreba prilikom glasanja, odnosno zloupotreba izbornog procesa. Od člana 153. do 164. Krivičnog zakonika, i vi znate, jer u gradu iz kog potičete, gde živite, da je tamo bilo takvih pokušaja zloupotreba u prethodne dve, tri godine, baš na lokalnim izborima, i da su neki procesuirani zbog toga, ali nisam samo siguran da li je to bilo u Novom Sadu ili se to dešavalo na drugom mestu, u Odžacima ili u Somboru. Svejedno je. Ova Vlada je takve stvari procesuirala i te stvari, podrazumeva se da je to zabranjeno, jer je to sadržano u Krivičnom zakoniku. Što se tiče ovih drugih stvari, ovde se jasno definišu pojmovi šta je to javni resurs, kakva prava ima i kakve obaveze javni funkcioner. Jeste to stvar političkog odnosa prema jednoj definiciji, da li smatrate da to treba tako ili ne treba. (Nemanja Šarović: Samo objasnite kakve veze ima Ministarstvo poljoprivrede sa tim?) Ali, ja moram kao predstavnik Vlade, u svakom slučaju, ovo je Vlada glasala i meni je zadovoljstvo. Traže da se promene propisi, pod kojim god hoćete uslovima na crtu da izađemo, odnosno na izbore, kada im bude vreme. Mislim da je to jako važno reći. I, hvala vam što ste me podsetili iz kog ministarstva dolazim. Hvala vam puno.
Hvala. Gospodin Milorad Mirčić ima pravo na repliku. Izvolite.
Od svega ovoga, ministre, tačno je da sam živ čovek i delimično je tačno da pamtim baš sve. Nema tog čoveka koji može sve da pamti, ali primer koji ste naveli odnosi se upravo na onu grupaciju koja je učestvovala na lokalnim izborima, a ranije je bila angažovana od strane SNS, pa su na sledećim izborima pokušali da vrbuju članstvo i simpatizere SNS i zato se reagovalo, jer je biračko telo SNS pokušalo da se ugrozi, da se daju pare. Odakle im pare? Da zna javnost, dali im ranije iz DS, dali im 200 hiljada evra da kupe glasove u opštini Žabalj da ne pobedi srpski radikal. Gospodin Martinović je svedok toga. To su bili dopunski izbori. Oni za mnogo manju cenu obezbede glasove. Kad kažem mnogo manju cenu, nekom su davali, nekom nisu i ostalo im 100 hiljada evra. Pokušali su sa 100 hiljada evra da ponovo postanu oni sami parlamentarna lokalna stranka, i to je išlo sve do trenutka dok nisu počeli po spisku da vrbuju, da kupuju članstvo i simpatizere SNS. Džabe je bilo što smo mi srpski radikali upozoravali na biračkim mestima, čak pokušavali da ih fizički sprečimo sve dok nije dirnuto u glasačko telo SNS, ništa se nije preduzimalo. Tog trenutka oni su bili procesuirani, nađen novac kod njih i javnost obaveštena. Da je ovo tačno, ponovo kažem, gospodin Martinović je tu kao živi svedok za dopunske izbore u pokrajini Vojvodini. Uostalom, i vi ste ministre živi svedok. Neću da kažem da ste živa enciklopedija, daleko bilo.
Hvala. Reč prvo ima dr Aleksandar Martinović, pa ministar Nedimović, pravo na repliku. Izvolite.
Vidim da se već danima vodi debata koja bi trebalo da posluži kao argumentacija protiv ovih zakona, a na temu toga što navodno SNS kupuje glasove i zbog toga pobeđuje na izborima. Želim da kažem samo nekoliko rečenica na tu temu, pošto sam sa kolegama koji o tome govore bio u istoj stranci do 2012. godine. (Nemanja Šarović: Kad si shvatio da si šta?) Da, gospodine Šaroviću, kad sam shvatio da sam magarac. Imam ja hrabrosti to da kažem. Imam ja hrabrosti to da kažem, ali nije sada to bitno. Demokratska stranka je, poštovane kolege, krala izbore i 2007. i 2008. godine. Sećate se koliko smo tada glasova osvajali, SRS? Imali smo po 70, 80 poslanika. Zašto vam ovo govorim? Morate biti malo i samokritični. Najlakše je za loše izborne rezultate okriviti stranku koja je na vlasti i reći – eto, to je zato što oni dele paštete, naočare, mere ljudima pritisak, brašno, ulje itd. To su radili žuti, pa je SRS osvajala po 70, 80 mandata. Vi sada kad ste došli u situaciju da ste na granici cenzusa, malo ispod cenzusa, malo iznad cenzusa itd. nećete da se zapitate – ima li nešto što je možda problematično u našoj politici, nešto što odbija birače od nas? Nemam ništa protiv. Vi nastavite sa tom pričom, krivi su oni koji dele paketiće, dele paštete itd. Delili su i žuti, pa smo ih pobedili 2012. godine. Mi smo njih pobeđivali i ranije, ako ćemo pošteno, samo što su oni imali, da kažem, veći pregovarački kapacitet, pa su uspevali da formiraju vlade, ali po broju poslanika pojedinačno posmatrano, mi smo njih pobeđivali na izborima i sa njihovim fondovima za kapitalna ulaganja i sa njihovim Pajtićima i Đilasima, crnim limuzinama itd. Nije to njima mnogo pomagalo u izborima. Naravno, oni bi mnogo gore prošli da to nisu radili. Hoću da vam kažem nešto drugo, uprkos svemu tome, mi smo osvajali na desetine mandata, mi smo osvajali na desetine mandata u Skupštini Vojvodine, zna to i Mirčić. Godine 2004. koliko smo osvojili opština i gradova u Srbiji? U koliko je opština i gradova upravljala samo u Vojvodini SRS?. Hoću da vam kažem da nemam ništa protiv i legitimno je da vi optužujete vlast i kad ima osnova i kad nema osnova, ali bilo bi dobro zbog vas da se malo zapitate da li je ovo što mi govorimo, da li je ovo što mi radimo baš ono što odgovara građanima Srbije.
Hvala. Po redosledu reč ima ministar Nedimović, pa gospodin Mirčić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, da ne bi ovo sad ispalo – ja tebi vojvodo, ti meni serdare u pogledu toga ko je enciklopedija a ko nije, moram samo da kažem da sam iz vaših tvrdnji video da ste vi u stvari neke stvari konstatovali. Da, činjenica je da postoje takve stvari, činjenica je da su procesuirane i činjenica je da su one ugledale pravdu, kakvu god, na neki način, iako je… Nikad neću zaboraviti kako je to bilo, što je gospodin Martinović rekao malopre, kako je to sve izgledalo pre 10 godina. Kakva priča o promeni izbornih pravila, promene zakona i ovoga danas što je na dnevnom redu, između ostalog, i ovog amandmana koji je sada na dnevnom redu, a u pogledu člana 2? Ljudi moji, u politici samo imaš ili nemaš dobru politiku i samo izađeš po pravilima koja važe u tom trenutku, a koje je usvoji Skupština, ne usvaja ih niko drugo. Oni su sami ta pravila, složićete se, usvojili i sada im smeta, ko nekoj babi, svaka sitnica, a niko se ne zapita, pa ni ovi danas, koji su sve po konferencijama za štampu predlagali neke promene pravila, birački spisak i sve ostalo… Ja na vidim nikog ovde, osim jednog. Ja ne vidim. Možda moja dioptrija od 3,5 ne dobacuje 10 metara odavde, ali je to tako… (Vjerica Radeta: Promeni naočare.) Očigledno, da, u pravu ste, možda treba da promenim naočare. Ima tu jedna stvar koja buni sve ovo. Šta god i kakva god pravila da date onom ko nema politiku, možete mu dati šta hoćete, on podršku dobiti neće.
Hvala. Reč sada ima gospodin Milorad Mirčić. Izvolite.
Mi srpski radikali zalažemo se za strogo poštovanje i sprovođenje zakona, ne selektivno, pa kada se kupuju od simpatizera i članova SNS, onda se to sprečava, a kada ostali simpatizeri i članovi, onda se smatra da je to u sklopu izbornog procesa, malo se temperatura poveća itd. Kada već govorite, gospodine Martinoviću, onda morate da budete jasni i precizni. Tačno je da je SRS ranije imala mnogo više glasova, ali to je bilo potpuno drugačije biračko telo, nego biračko telo koje je glasalo za DS, ali se u međuvremenu nešto desilo, gospodine Martinoviću, samo ste to preskočili. Formirala se jedna nova politička opcija koja je na bazi biračkog tela SRS, pomoću obmana i laži, napravila dobar izborni rezultat. Ne zaboravite, gospodine Martinoviću, da je vaš prvi predsednik partije bio Tomislav Nikolić koji se u Skupštini Srbije javno deklarisao da se nikad neće odreći ideologije srpskog radikalizma i Vojislava Šešelja, a da smo mi, koji smo ostali zajedno sa vama, izdajnici. To je bilo tako dobro upakovano, dobro urađeno marketinški da su čak i oni najtvrđi, najokoreliji radikali u jednom trenutku pomislili da je Tomislav Nikolić taj koji će doneti Srbiji preporod, pa i vi ste sami mislili da će to tako da se desi, videli ste da je to velika prevara. U suštini to je prevara od čoveka. I dalje jašete na tim talasima da vi zagovarajući politiku koja je potpuno identična i politici SRS ćete očuvati celovitost, suverenitet, integritet Srbije, da ćete vi kao i srpski radikali što su govorili. Polako vreme pokazuje ko je ko. Nemojte vi da brinete da li će SRS biti iznad cenzusa ili nešto malo ispod. Naš je uspeh da smo opstali. Ne zato što ste vi formirali novu političku opciju, nego zato što ste imali neograničenu pomoć sa zapada i jedan srpski radikal da je ostao to je uspeh za SRS, a vreme će, izbori i na kraju krajeva građani svojim glasom pokazati ko će opstati i ko će voditi Srbiju. Sve to je zaludno. Setite se samo koliko su socijalisti, pa i ovi žuti delili para i brašna i ulja i svega. Došao je dan kada o njima pričamo kao o davnoj prošlosti, kada je to nešto što već se mnogi i ne sećaju kako to i ministar kaže Nedimović, a ministar Nedimović bi mogao da pomogne zato što je on jedno vreme bio sa one druge strane pa bi mogao da kaže o metodama kako su se kupovali glasovi.
Hvala kolega Mirčiću. Pravo na repliku ima Nemanja Šarović. Pomenut po imenu.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli smo od gospodina Martinovića, on kaže – ne stidi se toga što je 2012. godine shvatio da je magarac i on se time ponosi. To je, da kažem, u redu. Ja u tome neću da mu smetam. Mislim da bi bilo dobro da čujemo i nešto više o tom iskustvu. Jeste da Slavica Đukić Dejanović nije trenutno tu, ali da nam objasni on da li se on probudio jedno jutro pa se pogledao u ogledalo i tada to shvatio - kako se to, gospodine Martinoviću, tačno odvijalo. Mislim da bi to javnost volela da zna. Drugo je pitanje - da li ćete se vi npr. 2020. godine ponovo probuditi pa shvatiti, ne daj Bože, da ste još veći magarac nego što ste bili 2012. godine? Kako, gospodine Martinoviću, da vam bilo ko od građana Srbije nešto veruje? Vi pričate o tome da ste pobeđivali žute, pobeđivali do 2012. godine, pa onda za ove koji su preuzeli ideologiju žutih rekli – ako ne možeš da ih pobediš, pridruži im se, pa im se pridružili. (Aleksandar Martinović: Tebe sam uvek pobeđivao.) Niste. Koga ste pobedili? Ministre koji su procesuirani u to vreme što su imali nelegalne fondove za kupovinu glasova na izborima, ljude koji su bili vrhuška DS koji danas sede u vašim redovima, koji su vam ministri, koji su vam državni sekretari, koji su vam visoki stranački funkcioneri. Kako ste vi to, gospodine Martinoviću, njih pobedili? Vi pričate o našoj politici. Naša politika je možda dobra, možda nije. To procenjuju građani na izborima, ali za razliku od vas mi u svoju politiku makar verujemo i pričamo ono što mislimo iskreno, a vi danas pričate jedno, sutra ustanete, kažete – ja sam magarac, promenite ploču i terate dalje. To je razlika, gospodine Martinoviću, između vas i nas.
Hvala kolega Šaroviću. Pravo na repliku dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Ima mnogo razlike između i Nemanje Šarovića. Ja sam Nemanju Šarovića u SRS pobeđivao na svakim izborima, iako sam raspolagao sa 10 puta manje pare nego on. Evo, zna to Mirčić. Uvek su srpski radikali u Sremu, u onom delu Vojvodine za koji sam ja bio zadužen dobijali po 10 puta više glasova nego u Beogradu, iako je Nemanja Šarović raspolagao sa 100 puta više novca od mene. On je politički jalov čovek. Njemu možete dati para koliko hoćete - on da premaši više od 2%, 3%, nema teorije. Jednostavno, čovek ne ume taj posao da radi. Ali, ostavimo mi sada Nemanju Šarovića po strani. Gospodine Mirčiću, bez želje da vam dajem savete, radite šta vam je volja. Ne brinem se ja da li ćete vi preći cenzus ili ne. Na kraju krajeva, to u ovom trenutku niko ne može ni da zna. O tome će da odluče građani na izborima. Ja samo pokušavam da vam kažem da mi se čini, možda nisam u pravu, da se vi bavite temama koje apsolutno ne zanimaju građane Srbije. Ja sam slušao i danas konferenciju za novinare vašeg predsednika. Vi vodite neke ratove iz 2008. godine. To više nikoga ne zanima. Vi vodite rat protiv Tomislava Nikolića, vi pričate o doktoratu, odnosno o diplomi Tomislava Nikolića, o doktoratu Jorgovanke Tabaković. Građane Srbije zanima - da li će imati posao, kakve će im biti bolnice, domovi zdrava, po kakvim putevima će da se voze, da li će im deca moći da studiraju, da li će moći da svojim starim roditeljima obezbede lečenje. To su teme koje zanimaju građane Srbije. Na tome radi iz godine u godinu SNS. Kada biste mene pitali, kada biste mene pitali, ne morate da me pitate, ali vama u suštini nije konkurent na izborima SNS, teško da vi od SNS možete da uzmete neki procenat glasova, vi treba da udarite po Bošku Obradoviću, tamo je vaše biračko telo. Vi se bavite Tomislavom Nikolićem, vi ste bavite Jorgovankom Tabaković. Vi ne možete jednostavno, kako da vam kažem, mentalno da iskoračite iz 2008. godine. Sada je 2019. godina a vi se bavite temama iz 2008. godine – Tomislav Nikolić ukrao mandate, Jorgovanka Tabaković uradila ovo ili ono. Kako da vam kažem – to više nikoga ne zanima. To nikoga više ne zanima, ali nema veze, vi nastavite da pričate o tome. Meni to ne smeta. Ja vam samo kažem dobronamerno, nemojte uvek da tražite uzroke za poraz u tome što neko nekome meri pritisak ili mu da neku paštetu, brašno itd. ili mu ne da. Ne znam da li je, na kraju krajeva, to tačno. Ja to nikada u životu nisam radio i nikada nisam dobijao glasove za svoju stranku na taj način, ali hoću da vam kažem – zapitajte se malo vi jel vaša politika ono što zanima građane Srbije. (Predsedavajući: Hvala.) Jel je to ono što su životni interesi građana Srbije ili se bavite nekim temama koje danas u Srbiji apsolutno više nikoga ne zanimaju. Možda političke analitičare. Možda će jednog dana zanimate istoričare. Možda nekoga ko bude za 10,20 godina čitao šta se dešavalo u političkoj istoriji Srbije, ali kako da vam kažem, to nisu životne teme koje su interesantne građanima.
Hvala dr Martinoviću. Pravo na repliku Milorad Mirčić. Izvolite kolega Mirčiću.
Lepo je to kolega Martinoviću što pratite konferencije SRS, nikad se ne zna, što bi naš narod rekao. Ima nešto što i istoriji može da služi kao pouka. Radikali Nikole Pašića i novoformirani radikali nisu se svađali. Imali su zajedničku ideologiju, zajedničke ciljeve i nema razloga da budete toliko ozlojeđeni što smo mi spomenuli 2008. godinu i vi ste je spominjali, ali mi samo govorimo hronološki da se ne zaboravi šta je bila taktika i strategija pokušaja razbijanja SRS. Ono što ste zaboravili u međuvremenu da kažete – mi govorimo o onome što se dešava u realnom životu za razliku od vas. Vi nas vraćate u periode kada su državu Srbiju vodili Boris Tadić, Dragan Đilas, Vuk Jeremić i ostali i svaki dan to ponavljate. Maltene i vrapci na grani već znaju šta će vaši poslanici zajedno sa vama da govore. Kada nemate dovoljno argumenata najbolje je spomenuti Đilasa, a ako Đilas nije baš u tom trenutku onda, kako kažete, našeg Bastaća i tako. Znači, to interesuje Srbiju? Nemojte vi da brinete za sudbinu SRS. Narod i građani glasaju za one koji su ubedljivi, oni koji im jasno predočavaju šta je realnost, a ne oni koji marketinški pomoću televizije i medija postižu u određenom trenutku određenu popularnost. To da je moglo tako onda bi lepi Boris bio doživotni. Prošla lepota, prošlo sve. Uostalom ne glasaju građani Srbije za vaš program, za vašu ideologiju jer je nemate. Glasaju za Aleksandra Vučića. On je ubedljiv. A kakvi ste vi koji ste zajedno sa njim najbolje govori onaj skup u „Spensu“ kada vas je poslao u četvrti red da vas on ne gleda. Ne mislim na vas, gospodine Martinoviću, nego na članove Vlade koji su najistaknutiji. Da su uspešni, da ih narod voli, rado bi ih i on video u prvom redu, rado bi ih on prikazao i kao uspešne ljude, ljude koji uživaju poverenje, koji imaju ugled i koji rade za Srbiju. Ne, nego marketinški koristite njegovo ime, njegov trud, njegovo nastojanje i na tome bazirate i izborne rezultate. Ali, prolazi i to ne brinite, ali ono što je za kraj, gospodine Martinoviću, i dalje pratite zbivanja u SRS i čitajte sve konferencije, nije to loše.
Hvala, kolega Mirčiću. Pravo na repliku ima Nemanja Šarović. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Hvala, gospodine Marinkoviću. Evo, ja se zaista ne ljutim na gospodina Martinovića, jer kako se naljutiti na nekoga ko sam za sebe kaže da je magarac? Znate. To što je on mene pokušao da uvredi, pa kaže da sam ja politički jalov, kada čovek razmisli šta to sa druge strane znači, da li to znači da je on politički plodan? Znate, izuzetno plodan, pa malo je radikal, malo je naprednjak, ko zna šta će se kod njega u glavi sledeće roditi? Dobro bi bilo, gospodine Martinoviću, da vi nama kažete sad, koliko ste vi političkih stranka u svom životu i u svojoj karijeri promenili? To još nismo istraživali, ali znate ta bolest preletaštva, toga ima mnogo i čovek kada jedanput krene tim putem, to onda strmoglavo ide. Pa, hajte i vi, recite bolje sami na vreme, da ne bude posle, kao što vaš predsednik kaže, cepajte diplome. Ja očekujem da vaše kolege to što pre počnu da rade, jer kada dođete na tapet da se oduzimaju doktorske disertacije, magistarske i da se oduzimaju diplome, falš diplome fakulteta onda je kasno. Što se tiče politike, niste vi osvajali glasove zahvaljujući uspesima. Osvajali ste zahvaljujući lažima. Prva laž, da ćete po dolasku na vlast preispitati sve protivustavne i protivzakonite sporazume koje su žuti potpisali za KiM. Pa, ste obećali kancelariju za brze odgovore. Gde je ta kancelarija danas? Pa, obećali ste 100 milijardi investicija. Pa, obećali kanal do Soluna. Pa, nema šta niste obećali, obećali mercedes da će da se proizvodi u Priboju. Nema šta vi niste obećali. Najveća laž možda od svih, obećali ste da nećete ni po koju cenu smanjivati penzije i doveli ste ih na bedan nivo, na mizeran nivo. Oteli ste od onih od kojih nemate pravo. Doveli penziju na 86% onoga iz 2012. godine. E, to ste vi. Zahvaljujući lažima i medijskim manipulacijama sedite u Skupštini.
Hvala kolega Šaroviću. Pravo na repliku ima dr Martinović. Izvolite.
Pitam Nemanju Šarovića, ja sam Nemanju Šarovića pobeđivao u SRS. Šid, Ruma, Stara Pazova tamo su radikali bili na vlasti. Neka Nemanja Šarović kaže, u kojoj to beogradskoj opštini je on pobedio DS? Nije pobedio ni u jednoj, a imao je na raspolaganju daleko, daleko veći stranački budžet, nego što sam imao ja. Ali, neću više da se bavim Nemanjom Šarovićem, ja mislim da on više ni u SRS nikoga ne zanima. Kaže Nemanja Šarović da sam sve lagao i da nemam nikakve rezultate. Za razliku od Nemanje Šarovića koji u Srbiju nije doveo ni jednog investitora, ja sam zahvaljujući podršci Aleksandra Vučića, Vlade Srbije, u Rumu doveo šest investitora i šest fabrika. Danas u Rumu svakoga dana na posao u te fabrike dolazi hiljadu ljudi, samo hiljadu ljudi iz Beograda i Novog Sada, ne računajući okolne opštine u Sremu. (Aleksandar Šešelj: A u Hrtkovcima?) Pa, što se tiče Hrtkovaca, kažite mi, da li vam je SNS pravila bilo kakav problem oko postupka koji se vodio protiv vašeg oca? Da li je država Srbija pravila povodom toga bilo kakav problem? Sam Aleksandar Vučić je rekao javno na televiziji - nije Vojislav Šešelj paket pa da ga malo isporučite, a ja malo da vam ga vratim. Ko je zaštitio troje srpskih radikala da ne budu isporučeni u Haški tribunal zbog nepoštovanja suda? Nemojte time da se služite. Što se tiče izbornih rezultata 2012. godine, znate vi vrlo dobro zašto mi tada, dakle, SRS, mi tada, nije prešla cenzus. Zato što je Vojislav Šešelj doneo odluku da se promeni predsednički kandidat i vi to znate vrlo dobro, samo što vi to sami sebi nećete da priznate. Ne bi SRS pobedila na tim izborima, ali bi prešla cenzus i to vam je rekao i Dragan Todorović. Dragan Todorović je lično rekao Vojislavu Šešelju, bio sam prisutan na tom predsedničkom kolegijumu - pa, Vojislave radiš isto ono što je radio Slobodan Milošević, napadali smo Slobodana Miloševića zbog Mire Marković, a sada ti kandiduješ svoju ženu za predsednika. Kandiduj se ti, nije ti prvi put da se kandiduješ iz zatvora. Nije ga poslušao. Nije stvar u tome da li sam ja trebao da bude predsednički kandidat, nisam imao nikakve šanse da pobedim, niti je bilo ko iz SRS imao šanse da pobedi na predsednički izborima te 2012. godine, ali smo imali šansu da pređemo cenzus i da uđemo u parlament, a to što nismo ušli u parlament za to je kriv predsednik SRS. To sam mu i rekao 2016. godine… Samo se vi smejte, ja vam kažem ovo zato što želim da podelim sa vama neka dobra iskustva.
Hvala. Mnogo vremena je prekoračeno. (Aleksandar Martinović: Ja sam to rekao i Vojislavu Šešelju.) Zahvaljujem. Stvarno moram da reagujem na prekoračeno vreme. Takođe, moram da reagujem na to što eklatantno kršimo Poslovnik, jer smo se toliko udaljili od teme. Molim red u sali. Određujem pauzu od pet minuta, da bi nastavili zaista da radimo. [[Posle pauze]] Možemo se saglasiti da je prošlo pet minuta. Na član 2. Zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Prvo, jedan od najvećih problema u našoj izbornoj kampanji koju možda ovi vaši tutori iz Evropskog parlamenta i nevladinih organizacija nisu imali kao jedan od prioriteta, jeste Radio televizija Srbije. U vreme, pošto vidim da se ovde dosta sada bavimo retrospektivom političkih dešavanja u Srbiji, i u vreme dok je nastajala SNS, tada kao opoziciona stranka je bila veoma prisutna na RTS-u iako za to nikada nije bilo nikakvog osnova, budući da ta stranka nije učestvovala pre toga na izborima i nije imala apsolutno nikakav legitimitet, ali se pojavljivala redovno u svim emisijama RTS-a, čak naravno i u informativnim, ali i u političkim emisijama, duelima i tako dalje. Danas, imamo situaciju, naravno da postoji činjenica da svaka vladajuća stranka ima dominantan položaj u medijima, odnosno na sve ostale stranke, to je uvek tako bilo, ali su danas razmere zaista velike u odnosu disproporcija, u odnosu na SNS i sve ostale stranke zajedno. Dakle, Radio televizija Srbije, koja je trebala nešto da bude kao što je javni servis, šta god to značilo, finansirana je sa mnogo velikim novcem iz budžeta i još se povećala pretplata sada da bi oni nam krojili njihovu uređivačku politiku umesto da imaju zastupljenost i pravo na sve parlamentarne stranke po ključu, onoliko koliko imaju poslanika u Skupštini. Ne, za Radio televiziju Srbije su vesti, šta su radili tog dana naprednjaci, a ako hoće da pomenu opoziciju onda pomenu neke izmišljene stranke koje ne postoje ili ove koji isto tako nisu izašle na izbore, krali su mandate i tako dalje. Još jedan veliki problem, možda nema toliko veze sa izborima, za RTS Kosovo i Metohija nije Srbija, jer oni nikada ne stavljaju na mapu Srbije teritoriju Kosova i Metohije. Da li neko to vidi kao problem? Za šta se daje tih tri milijarde dinara i ta pretplata? Molim vas, ako pričamo o izbornim uslovima i izbornom procesu to je jedan od gorućih pitanja.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Predlažem da se ovaj amandman odbije prvenstveno iz razloga, ovo što je kolega obrazložio nema veze sa ovim što je ovde predložio u amandmanu i naravno zato što se slažem sa obrazloženjem koje je dala Vlada. U članu 2. Predloga zakona sasvim je precizno razjašnjeno koje aktivnosti nisu dozvoljene za vreme izborne kampanje i šta nije dozvoljeno da radi jedan funkcioner. Što se tiče lekarskih pregleda koji se pominju u ovom amandmanu akciju besplatnih lekarskih preventivnih pregleda u cilju rane dijagnostike i promocije prevencije, kao najefikasnijeg načina brige o sopstvenom zdravlju, sprovodi Ministarstvo zdravlja u više od 300 zdravstvenih ustanova naše zemlje. Tom prilikom svi građani i oni bez zdravstvenog osiguranja mogu da urade ultrazvučni pregled abdomena, obave kardiološki i ORL pregled, izvrše kontrolu nivoa šećera u krvi, oftamološke preglede i niz drugih pregleda od kojih bi izdvojila mamografiju i kontrolu tumor markera. Značaj ovih akcija Ministarstva zdravlja jeste upravo unapređenje javne svesti o značaju prevencije zato što građani time pozitivno utiču na svoje zdravlje. Odziv građana je ogroman i lično podržavam ovakve akcije i zahvalna sam što su organizovani i samo ću napomenuti, na mamografske preglede odazove se svaka treća žena, a ovaj pregled bi jednom u dve godine trebalo da uradi svaka žena između 50 i 69 godine. To je razlog što se u 60% slučajeva u Srbiji, što se karcinom dojke otkrije onda kada su šanse za izlečenje mnogo manje nego u početnoj fazi bolesti, zbog čega u Srbiji imamo 1.600 smrtnih ishoda godišnje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela poslanica Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo Gojković. Znači, narodni poslanik, ne poslanica. Dame i gospodo narodni poslanici, ovim članom se uvodi zabrana javnim funkcionerima da koriste javne resurse za promociju političkih stranaka, kao i za različite vidove političkih aktivnosti. Mi smo intervenisali u ovom članu tako što smo predložili da se zabranjuje i obezbeđivanje i podela robe široke potrošnje u izbornoj kampanji, na šta smo više puta ukazivali na konkretnim primerima iz prethodnih kampanja. Ovaj vid korupcije i kupovina glasova je dugogodišnja praksa, koju je aktuelni režim nasledio od prethodnog režima. Vi ste ovaj amandman odbili, jer kažete da je rešenje predlagača dovoljno precizno i da ne zahteva preciziranje koje se amandmanom predlaže. Da li ovakvo vaše obrazloženje znači da ćete sa ovom lošom nasleđenom praksom nastaviti, da će se nastaviti sa kupovinom i krađom glasova i mandata? Mi smo sigurni da će se to nastaviti i zbog niza afera i zloupotreba u izbornim kampanjama mi smo predložili ovakvo amandmansko rešenje. Zatim, često se birači ucenjuju i opstankom na radnom mestu u javnim preduzećima, u lokalnim samoupravama. Naime, zaposleni dobijaju naloge za koga će glasati i ukoliko to ne urade, odnosno ukoliko ne donesu prazan glasački listić ili sliku da se vidi jasno za koga su glasali, ostaju bez svog radnom mesta. Zatim, za sve one koji su zaposleni na određeno vreme, važi obećanje da ukoliko glasaju kako im je rečeno, da će dobiti stalno zaposlenje. To je ono što je apsolutno nedozvoljeno i sa tom praksom mora da se prestane. Pitanje je da li će se to uraditi ovim izmenama. Mi smatramo da neće. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam, predsednice. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, govorimo još o jednom predlogu zakona koji će se odnositi, odnosno koji se odnosi na uređenje i unapređenje izbornog procesa. Ovi predlozi sadrže sve ono o čemu se govorilo na sastancima predstavnika vlasti i opozicije. Taj deo opozicije je imao primedbe na kvalitet izbornog procesa, ali sada naravno za dogovoreno neće glasati, isto kao što nisu došli ni da o tome raspravljamo u plenumu. Umesto toga, Boško Obradović lupa na vrata i prozore Skupštine i to zastavom Srbije. Ali, zato mu posle toga ne smeta takvo njegovo ponašanje da sasvim normalno sutradan ušeta u zgradu Skupštine i da drži konferenciju za novinare. To nije ništa drugo do omalovažavanja ove institucije i omalovažavanja građana Srbije. Ovi drugi, njegovi iz Saveza za Srbiju, kada ih pošalje Dragan Đilas, zakazuju konferencije za novinare u holu i bukvalno svakoga dana produkuju afere i lažima obasipaju građane. Svi su imali priliku da učestvuju u kreiranju ovih zakonskih rešenja i videli smo ko se kako, koliko i na koji način u to uključio. Mi smo ponudili korektnu saradnju, učestvovali smo na pregovorima ili razgovorima između opozicije i vlasti, tu su bili i pripadnici civilnog sektora i na Fakultetu političkih nauka i u Skupštini. Isto tako, sa druge strane bili smo izričiti u tome da nećemo prihvatiti sve i po svaku cenu, da nećemo prihvatiti nešto što se u drugim zemljama ne dešava i što nije prihvaćeno u smislu načina na koji se reguliše izborni proces. Podsetiću vas kako je DS, sećamo se svi, sprovodila funkcionersku kampanju. Oni su čak uvećavali funkcionerske aktivnosti u vreme izborne kampanje. To je jednostavno nemoguće uporediti sa bilo kojom kampanjom, pa ni sa kampanjom koju radi Aleksandar Vučić i SNS. U tome se upravo ogleda nedoslednost zakonima koje su oni sami doneli. Ni jedan zakon oni nisu poštovali. S druge strane, mi poštujemo, poštovali smo i poštujemo zakone, ali ne samo to, već smo čak i spremni da ih menjamo zajedno sa njima, i ako sa njihove strane jako licemerno da kažu, da isti ti zakoni koji su oni doneli neće moći u Srbiji da obezbede dobar izborni proces. Naravno i pored svih razgovora i pregovora, i pored toga što su ovi predlozi zakona danas pred nama, njima ništa nije dovoljno dobro, njima ništa nije kako treba, nije dovoljno da bi sproveo izborni proces onako kako su oni zamišljali. Ali, to je samo zbog toga što oni zapravo traže alibi za svoju nesposobnost i za to što nikada, apsolutno nikada nisu imali rezultate sa kojima mogu da stanu pred građane Srbije, naravno za razliku od SNS. Zahvaljujem.
Reč ima Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Kao što vidite dame i gospodo, mi predlažemo i mi ćemo usvojiti predloge zakona kojima se upravo eliminiše mogućnost za nezakonite uticaje na birače. Tako da nema baš previše smisla optužiti bilo kakvu reč na tu temu i usmeriti je ka nama. Tamo gde postoji ishod i to ishod utvrđen pred pravosudnim organima, e tu ima smisla pitati za takve pojave. A znate gde postoji takav ishod? Pa, primera radi postoji u Šapcu, postoji u Šapcu i to baš na primeru aktiviste Zajedno za Srbiju, Nebojša Zelenović. Dakle, ovog Đilasovog klana, pojavio se, ta vest obišla celu zemlju 2016. godine, informacija koju je pratio i snimak, audio snimak da Dragan Gligorić, aktivista Nebojše Zelenovića javno nudi novac ljudima da glasaju za Nebojšu Zelenovića i taj snimak postoji sada, može svako da ga čuje na jutjub. Evo, šta kaže Gligorić s tom prilikom okupljenim meštanima, kaže – e, ljudi ovako, znate da idu izbori i nas zanima ovde u Šapcu, možete li vi da podržite Nebojšu Zelenovića sadašnjeg gradonačelnika. Šta ja sada vama mogu u celoj ovoj priči da ponudim? Da svi iz svake kuće koliko vas ovde ima dobiju jednokratnu pomoć koju gradonačelnik lično daje, Zelenović daje od 5.000 do 7.000, a moramo znati ako negde ima i više ljudi u kući, šestoro u kući, onda neće biti 7.000 biće veće, biće 11.000 i zato meni treba spisak koliko koga ima u kući da se ne ogrešim, a ja ću vam reći proceduru na poštu odeš podigneš novac, i to nije bilo sve kaže on, a i dalje priča u čije ime to radi, u Zelenovićevo ime to radi. Ova dva sokaka što imate ovde, kaže – to će opština besplatno da vam uradi. Ko nema overenu zdravstvenu knjižiću, dobiće fraj. To je ponuda koju ja mogu da vam dam u ime Zelenovića, a da se njemu da podrška. Ima toga još, da vam sada ne čitam sve. Pokušavali da se ograde i ovaj Gligorić i Zelenović i pričali – to je neki montirani snimak, ali šta se dogodi? Utvrdi se autentičnost snimka i sam Gligorić koji je u ime Zelenovića, a to su njegove reči, novac nudio, građane kupovao, prizna. Dakle, da čuju građani Srbije, on je ovo priznao. Osnovno javno tužilaštvo u Šapcu je sa njim po principu oportunitet sklopilo nagodbu, on je priznao da je novac nudio, on je priznao da je kupovao glasove za Zelenovića i prihvatio da to sve sa svoje strane plati, ispašta u iznosu od 80.000 dinara. Tako je to izgledao i izgleda tamo gde se pitaju Zelenović i drugi pripadnici Đilasovog klana.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovi što su vam diktirali izmene i dopune ovog zakona, gospodine ministre, nisu to dobro uradili, a sve mislim da je to zlonamerno, ne misle oni vama dobro, da misle onda bi vam rekli između ostalog da napišete u ovaj zakon da se zabranjuje funkcionerima da daju lažna obećanja na ime funkcija koje vrše. Mi vam to predlažemo kroz amandman. Znate, koliko je prošlo lažnih obećanja kojima su ljudi poverovali pa glasali. Mnogo toga smo danas ovde čuli, ali podsetiću na one džakove glasova kada se tvrdilo da ste u prvom krugu pokradeni i da ćete tražiti poništavanje izbora. U drugom krugu u pet sati, ovi iz Brisela čestitali Nikoliću pobedu i vi zaboravili da ste pokazivali džakove ukradenih glasova. Šta je bilo sa tim? Šta je bilo sa 12 privatizacija na kojima ste zasnivali kampanju? Šta je bilo sa metroom za koji, sećate li se, Aja Jung ima kartu za metro, samo ne znam gde će se voziti. Dakle, to je takođe obećanje iz izborne kampanje. Nulta stopa tolerancije korupcije. Šta je sa tim? Svaki drugi dan se neko hapsi, kako je moguće da ovoliko godina nije iščezla korupcija u Srbiji? Nije to to, vaši ljudi se hapse. Znate, gospodine ministre, vi nekoga negde izaberete i on vam bude na funkciji tri, četiri godine i kažete – evo, mi smo borci, mi smo njega uhapsili. Prvo, kako je moguće da ste takvog izabrali, a drugo kako je moguće da tri, četiri godine to niste primetili. To je demagogija kojom obmanjujete narod. Šta je bilo sa obećanjem za fabriku čipova? Šta je bilo sa „Mercedesovim“ autobusom koji će se proizvoditi navodno u „Ikarbusu“, pa se čak pokazivala slika, slikao se onaj krug, znak „Mercedesa“, na nekom autobusu? Šta je bilo sa Kancelarijom za brze odgovore? Sve laž do laži. To treba zabraniti u izbornoj kampanji. Ovo su sve obećanja vezana za funkcije koje funkcioneri obavljaju. Znate, ako neko ko nema nikakvu državnu funkciju obeća da će uraditi pošteno eksproprijaciju za put Preljina-Pojate, tome može da se veruje i ne mora da mu se veruje, ali nema nikakvu državničku obavezu, kako bih vam rekla. Ako Zorana Mihajlović kaže, sa mesta ministra da će se to uraditi pošteno, pa onda mi sada dođemo do podatka koliko je to nepošteno. Gradska opština Kruševac je još 2015. godine izvršio pre namenu svih parcela koje su predviđene za ovaj autoput, iako član 117. Zakona o katastru kaže da se u roku od 30 dana može vršiti promena pre namene, to je urađeno, znači, pre četiri godine, a zašto? Zato da bi se tim ljudima na tom delu grada Kruševca, da bi se na ime oduzetog zemljišta plaćalo poljoprivredno zemljište koje je mnogo jeftinije nego ono koje je bilo kao gradsko zemljište. Dakle, varate gde god stignete, zato je bilo neophodno da u ovom zakonu da se zabrani, da se onemogući, da se predvidi kao nedozvoljeno da neko sa nivoa funkcije može da obećava, da daje lažna obećanja. Naravno, ministre vi niste resorni ministar ovde, možda se najbolje i ne snalazite. Vi ste možda mislili da su vas poslali i da je na dnevnom redu korupcija oko davanja dozvola za hladnjače, ili korupcija oko podsticaja u poljoprivredi ili korupcija oko prodaje poljoprivrednog zemljišta i vi biste tu sigurno imali odgovor. Ovo je ipak iz neke druge sfere, a možda ste do duše bili jedan od tih koji su pozivali ovi Evropljani kad su vam izdavali naloge, jer ne znamo tačno kome su izdavali naloge pa ste pogrešno, kao što smo vam malopre rekli predložili ove zakone, zaboravili ste nešto važno što su vam rekli.
Reč ima ministar Branislav Nedimović.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Poštovani narodni poslanici, ne bih želeo da uzimam previše vašeg vremena, ali želim samo nekoliko stvari da kažem pošto je ovde bilo direktno par prozivki. Dozvole za hladnjače ne izdaje Ministarstvo poljoprivrede, nego izdaje lokalna samouprava i njeno nadležno odeljenje za urbanizam. Vi to znate, radili ste taj posao, pretpostavljam da je ovo bio lapsus. S druge strane samo ću podsetiti javnost na sve ono što je u prethodnih nekoliko godina urađeno, 200 fabrika na celoj teritoriji Srbije otvoreno u proteklih pet ili šest godina. Rast BDP nekoliko godina uzastopno – 3,5% pa naviše. Plate, zarade, neto iznos koliko je bio pre pet godina, a koliko je danas. Skočio 30%, 40%. Minimalne zarade koliko su bile pre 10 godina, a koliko su danas, skoro dva puta, od 17, 18, 19 do 31 koliko je sada. Sve su to činjenice i ja se slažem sa vama, samo činjenicama nikakvim drugim stvarima. Vi ste isto funkcioner koliko i ja, podležete isto ovom zakonu. Ovo je jedan od retkih situacija kada sami sebi određujete više ograničenja. To vlast nije svaka radila. Ja znam da ćete vi sada da cokćete, ali zbog građana moramo da kažemo, mi sebi određujemo još više ograničenja i opet ćemo pobediti još više.
Nemojte poslaniku da govorite da cokće, nije lepo. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Vi ste ministre vrlo simpatičan čovek, ali niste odgovorili na pitanja koja sam vam postavila. Niste odgovorili na pitanje šta je sa fabrikom čipova? Šta je sa „Mercedesom“ u „Ikarbusu“? Šta je sa 12 privatizacija? Šta je sa onim džakovima glasova koje ste navodno našli pa su negde nestali? Šta je sa metroom i kartom koju ima Aja Jung? Šta je sa kancelarijom za brze odgovore? Sve su to konkretna pitanja. Vi ste odgovorili na jedno pitanje na koje ste znali odgovor. Znate vi sve ove odgovore, ali naravno, lepše vam je bilo da odmah pričate o prosečnoj zaradi, o tim fabrikama koje su došle itd. Baš lepo. Baš lepo ministre. Ali, kad je toliko dobro, kad smo toliko bogati, kada toliko imamo svega i svačega, hajde obradujte narod, pa kažite prihvatamo predlog SRS, najniža plata u Srbiji ne može biti ispod 37.000,00 dinara, najniža penzija u Srbiji ne može biti ispod 37.000,00 dinara, zato što Zavod za statistiku kaže da potrošačka korpa košta 37.000,00 dinara. E, na taj način pomozite narodu, pustite lažna obećanja, pustite priče, pustite te statističke podatke. Niste bili tu, nekim drugim ministrima sam govorila, kažu, eksperti, stručnjaci ekonomske struke, tražite od ministra Siniše Malog, kažu nama, to sam mu i govorila. Tražite da nam da podatke koje mi hoćemo, a ne koje oni hoće iz Statistike, da nam da podatke koje mi hoćemo, pa ćemo mi na osnovu tih podataka izračunati sve ono što Vlada sada priča, pa da se vidi koliko bi to bilo mnogo…
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Poštovana predsednice i poštovani poslanici, ja ću samo kratko, čisto, još jednom zbog javnosti, moram nekoliko stvari da kažem. Činjenica je da još dosta ljudi u Srbiji živi teško, ali mi dajemo sve od sebe da ta minimalna zarada, o kojoj vi pričate od 37.000,00 dinara, dostignemo vrlo brzo i to je naš cilj i to ćemo da realizujemo. Nemojte da imate nikakvu sumnju baš iz razloga da idemo stalno napred. Mi dajemo sve od sebe iz dana u dan i to se povećalo sa 18.000,00, 19.000,00 hiljada na 32.000,00, ali ne samo u pogledu ovoga, nego u pogledu svih stvari, da stalno idemo napred, da imamo veće zarade, da imamo više infrastrukture, više kilometara, više svega. Evo, samo još za kraj, povodom tog metroa. Beograd, pre nekoliko godina, pet, imao je budžet dva puta manji nego što je danas. Stekli su se uslovi radom, zaradama, svim ostalim angažovanjem da se stvori novac, da može i taj metro, o kome su svi pričali. Pričali su i o auto-putu do Čačka 50 godina, danas ga imamo. Evo, za koji dan će biti ova petlja ispred Obrenovca, pa će sve biti u funkciji. Pričali su 50 godina o auto-putu koji će povezivati Niš sa Bugarskom, pa ga imamo danas. To su sve činjenice i ja se potpuno slažem. Činjenice, činjenice i činjenice, i ništa drugo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Mi u klin, vi u ploču. Vi o autoputevima, vi o koridorima. Mi nemamo ništa protiv toga i mi kažemo lepo je što država ima pare da gradi autoputeve, da gradi koridore. Daj bože da stignete da izgradite i poljske puteve. Dakle, svuda gde treba da se izgradi putna mreža, nikada vam nećemo reći da to nije dobro, ali upravo govorimo nešto drugo. Vreme je da počne narod bolje da živi. Sad kad imamo koridore, kad imamo autoputeve, kad imamo skupe putarine, vreme je da narod počne da oseti da živi bolje i nama ne smeta što će se graditi metro, gospodine Nedimoviću, ali nije normalno da se pre koliko, četiri godine, uoči izbora kaže – evo, počinjemo metro, evo, Aja Jung ima kartu za metro. To nije normalno. Kad budu obezbeđene pare, kad se krene u izradu projekta onda kažite. Inače, metro je ideja SRS koju je Vučić promovisao kao kandidat za gradonačelnika SRS i mi nismo protiv toga. Ali, kad je toliko dobrog u Srbiji, mi samo kažemo – hajte, ministri, dajte da narod počne bolje da živi. Milion ljudi u Srbiji živi ispod ivice egzistencije. Milion ljudi i više od milion ljudi živi ispod ivice siromaštva. Kažemo, dajte da najniža plata bude 37.000 dinara, da najniža penzija bude 37.000 dinara, zato što je to cena najniže potrošačke korpe. Vi kažete da idete ka tome. Vi ne možete da idete ka tome, vi morate da idete ka potrošačkoj korpi, kad vi dođete do 37.000, potrošačka korpa će biti 50, mi kažemo sad, u ovom momentu, potrošačka korpa 37.000, toliko mora biti najniža plata, toliko mora biti najniža penzija, sve ispod toga je socijalno davanje, sve ispod toga je vređanje naroda, pogotovo u državi Srbiji, u kojoj više ne mora da se štedi, u državi Srbiji u kojoj se kapom i šakom plaćaju agencije nevladine organizacije, neki tamo skriveni troškovi u budžetu i tako dalje. Dakle, vrlo konkretno smo sve vreme govorili odakle mogu da se obezbede sredstva, i vrlo konkretno tražimo. Evo, poslanici vlasti su nekoliko puta u prethodnim danima rekli da ne može biti tolika plata i penzija. Vi recite.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Olivera Papuga. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Ovo je Predlog zakona, odnosno član ovog predloga izmena i dopuna, odnosi se na visinu kazni. Malo pre, kada sam govorio i skretao pažnju na to da nema volje, nema raspoloženje ili nema hrabrosti, jednostavno ne sme se ni zarez, ni tačka da se promeni, mi smo ovde predložili da se za one funkcionere koji po ovoj izmeni i dopuni zakona se ogluše o ove zakonske odredbe, da se poveća novčana kazna sa 150.000 na 200.000, što bi bilo potpuno razumljivo ako Vlada punim kapacitetom stoji iza ovih predloga izmena i dopuna, da na neki način budu drastičnije novčane kazne kako bi funkcioneri morali da poštuju, ali na ovom primeru vidite da nema tu dobre volje, da Vlada jednostavno ne prihvata bilo kakav predlog izmene i dopune, pa taman one bile i kada su u pitanju ove kazne koje bi na neki način svojom visinom bile veća opomena onima koji bi se usudili da krše odredbe ovog zakona. Ali, jednostavno, od ovoliko amandmana koje je podnela SRS, ni jedan jedini amandman nije naišao bar na neko … da se raspravlja o njemu, pa da se kaže da ne prihvatamo zato što taj amandman bi pokvario ili uticao bi na promenu zakona onako kako to Vlada nije nameravala. Ovde su kazne povećane za 50.000 dinara. Mislimo ako se već uvodi ova kazna da je i ona mala za one koji krše zakone, bilo bi mnogo celishodnije, odnosno svrsishodnije da budu te kazne drastične.
Hvala. Potrošili ste vreme vaše poslaničke grupe i nije više ostalo vremena za poslaničku grupu. Na član 4. amandman je podnela Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine ministre, ne samo u ovom centralnom delu Srbije, manipulacija glasovima od strane funkcionera je i te kako bila izražena na parlamentarnim i na predsedničkim izborima na srpskom Kosovu i Metohiji. Kancelarija za Kosovo i Metohiju kroz raznorazne projekte širom Kosova i Metohije daje donacije srpskim vlastima, odnosno predstavnicima srpskih vlasti. U kosovskom Pomoravlju, gospodine ministre, dešava se veliki kriminal, zadire i u delokrug vašeg rada, a sve sa novcem građana Srbije iz Kancelarije za Kosovo i Metohiju. Oni koji nisu pripadnici SNS ili ne žele da se povinuju onome što radi Srđan Mitrović, koji je predsednik Opštinskog veća u kosovskom Pomoravlju, odnosno u Gnjilanu, prinuđeni su na egzodus da se pakuju, da napuštaju svoje kuće. Srđan Mitrović je osnovao voćarsku zadrugu „Ajs fruts“ i dobio iz budžeta Srbije 26 miliona dinara. Za članove zadruge uzeo je svoju svastiku, Velibora Tasića, brata od strica, Gorana Cvetkovića koji je direktor zadruge, brat od tetke Srđana Mitrovića, nigde prikaza gde se novac troši i zbog čega baš članovi veća i predsednik opštinskog organa da dobije toliki novac za svoj privatni posao. Onda, posle toga, osniva, zamislite, i „Organik fruts“ u Koretištu, novu zadrugu, gde takođe pere novac od 14-27 miliona dinara za hladnjaču i destileriju. Onda zamislite kakav je život uoči predstojećih parlamentarnih izbora, gospodine ministre i gospođo Gojković, svakoga od tih poštenih ljudi koji tamo žive kad znaju da ovakav mafijaš tamo rukovodi tolikim budžetskim parama.
Hvala. Na član 4. amandman je podneo poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kako to u praksi izgleda kada funkcioneri zloupotrebljavaju određene resurse, izgleda ovako. Juče sam govorio, gospodine Martinoviću vi se sećate, o zloupotrebi manjinskih prava i navodio sam primere. Jedan funkcioner, nezadovoljan mojom diskusijom, ustao je bolestan iz kreveta i za 20 minuta došao iz Novog Sada do Beograda. To gotovo da nije moguće. Taj put se inače naplaćuje ovde u Narodnoj skupštini negde oko 5.000 dinara, to Novosađani znaju. Ako se to u kampanji bude tako radilo, postoje zloupotrebe funkcionera i onih koji nisu članovi Vlade. Ja vam navodim primer i sada se pitam da li je taj funkcioner došao ovim najmodernijim helikopterom, helikopterom koji smo dobili, „Vatrene kočije“, da li je došao „MIG-om“ ili ne znam kojim prevoznim sredstvom kad je iz Novog Sada uspeo da doputuje za manje od 20 minuta do Narodne skupštine? Da li se teleportovao, ja to ne mogu znati, ali je veoma sumnjivo. To košta 5.000 dinara. Ja pretpostavljam da taj funkcioner uopšte nije putovao iz Novog Sada i ako se tako budu zloupotrebljavali finansijski resursi ove države ne znači da to rade samo vladajuće partije, ovog puta se to radilo o opozicionom predstavniku koji je inače čestit, pošten itd. ali, eto, Bože moj, omaklo mu se. To ne jednom, ja verujem da mu se to omaklo u ovom mandatu negde možda 300-400 puta. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandman je podnela Vjerica Radeta. Izvolite.
Izgleda da ste vi i Fabricia pokušali da prevarite. Donosite zakon i danima ovde u načelnoj raspravi i danas opet u pojedinostima pričate kako će ovim zakonima, na osnovu ovih zakona biti još bolji izborni uslovi, još čistija kampanja, još sve u najboljem redu. I onda u članu 4. kažete – ovaj zakon primenjivaće se 1. septembra 2020. godine. Dakle, koga vi varate? Donosite zakon da bi bili što je moguće čistiji izbori koji će biti na proleće a zakon će se primenjivati od 1. septembra 2020. godine. Znači, nema ama baš nikakve veze sa ovim narednim izborima, osim ako ne poslušate ove iz EU, pošto je ova Tanja Fajon već dala intervju u jednim novinama da će biti na stolu i da će se razmatrati i tema produženja roka za održavanje izbora. To je ono čega se mi plašimo, jer, ne daj Bože, ako vas na to nateraju to znači da će se morati proglasiti vanredno stanje u zemlji. Ne daj Bože, daleko bilo, da će biti ratno stanje, ali se mora proglasiti vanredno stanje da bi se izbori održali posle roka koji je Ustavom i zakonom garantovan. To vam, samo se vi smeškajte, verujte, što god su vam pretili, to su vam na kraju stavili kao ultimatum i morali ste to da ispunite. Ovo vam je, ovo je neka podvala njima ili niste dobro preveli ili ste namerno hteli da vidite kako će oni reagovati, javnost treba da zna, laž je da naprednjaci donose zakon o sprečavanju korupcije da bi bili bolji uslovi za naredne izbore. Izbori treba da budu na proleće, a zakon se primenjuje od septembra naredne godine.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
Mi smo i na ovaj, kao i na ostale zakone podnosili, da kažemo, dvostruke amandmane. Najpre smo predlagali da se svaki od ovih članova u svim zakonima briše, zato što mislimo da je neprimereno da se u Narodnoj skupštini Republike Srbije donose zakoni koji diktiraju neki istrošeni evropski činovnici. Onda smo u ovom drugom delu pisali amandmane gde smo pokušali da na neki način utičemo na ovo da vidimo koliko ste spremni da uradite mimo onoga što su vam izdiktirali ovi što vas postrojavaju kad god dođu u Beograd. Stav SRS je da su ove izmene forma koju je režimu naručena od strane inostranih mentora i da se izmenama ništa suštinski neće promeniti. Stav SRS je i govorimo ga odavno, sve političke probleme možemo i moramo rešavati sami. Ne trebaju nam tutori, ne trebaju nam strani mentori. Problemi te vrste treba da se rešavaju u Narodnoj skupštini. Treba da ih rešavaju narodni poslanici kao predstavnici naroda. Mi nismo ljudi koji su pod starateljstvom, nismo ljudi kojima je oduzeta poslovna sposobnost, već zdravi, pravi, zastupamo građane i građani od nas očekuju da rešimo sve probleme, pa i te neke političke probleme koji su se pojavili zato što tačno je što kažu ovi iz vlasti da ovaj deo proevropske opozicije ne dolazi na sednice zato što je to nalog sa zapada. Jeste to tačno, ali šta vi onda tražite na tom zapadu? Što ih vi slušate? Što god ste ponizniji, pritisci će vam biti veći i to je problem ne samo za vas, to je problem za državu. Dignite glavu jednom, bre, kažite – nećemo niko da nam zapoveda. Mi smo poslovni, sposobni, mi smo narodni poslanici, mi smo Vlada, mi smo ministri, mi smo predsednik države, mi smo funkcioneri, mi ćemo sami rešavati svoje probleme, a ne kako ko kaže, a vi ko lutkice. Kako vas ko zove, vi odoste, gde vas zovu, vi odoste, To je zaista ispod svakog nivoa. To vređa inteligenciju. Ja ne znam kako se vi osećate? Verujte, neke od vas dobro poznajem, neke samo iz viđenja i verujem da se od ovih koje dobro poznajem veliki broj oseća jako neprijatno što moraju tako da se ponašaju, a pretpostavljam da ste i vi koje manje poznajem dovoljno moralni da se isto tako loše osećate zbog ovoga.
Dogovorite se, kad vi niste u sali, onda zamenik. Ne može, vi ste govorili. Samo da vam dam uputstva. Pošto ste rekli da se dugo poznajemo, onda se dugo poznajemo. Vi ste dugo poslanik. Znači, to mora da se naglasi. Vi ste sve vreme dok on nije bio u sali koristili vreme poslanika koji je ovlašćen za ovu tačku. To nije ništa novo. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je poslanik Sreto Perić. (Vjerica Radeta: Po Poslovniku, moram da objasnim.) Dobro, ja ću vama dati po Poslovniku reč, ali stvar je potpuno čista.
Stvar nije čista. Govorim o članu 27. Ja ni u jednom momentu nisam rekla da koristim vreme poslaničke grupe, odnosno vreme ovlašćenog predstavnika. Ovlašćeni predstavnik za ovu tačku je Aleksandar Šešelj. Čovek sedi u sali. Ali, i neka ne sedi, molim vas, ja nisam rekla da koristim vreme. Vi ste trebali da kažete - dva minuta, prošlo je vreme. Zaista nema smisla.
Izvinjavam se, prošlo je vreme.
Nemojte ovako. Čekajte da ja završim. Ovo zaista nema smisla.
Znam da nema štošta smisla, ali nema smisla ni kada ja kažem u mikrofon - vaša grupa je potrošila vreme, a vi onda trošite čije vreme? A poslanik Šešelj nije bio u sali. Ja imam ogromnu dioptriju ali Aleksandra Šešelja ne bih mogla da mimoiđem nikako. Ali, ovo je svađa onako bezveze, potpuno bezveze. Niste obratili pažnju, napravili ste grešku, šta da radimo. (Vjerica Radeta: Ne, vi niste obratili pažnju. Morate priznati grešku. Veličina je u tome da svako od nas prizna neki put svoju grešku. Sasvim u redu. Na član 1. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Imate vreme dva minuta.
Ova četiri zakonska predloga o kojima mi danas raspravljamo u pojedinostima su rezultat aktivnosti koja je uperena malo i protiv interesa Republike Srbije opozicije i onda je, kako vi kažete, vaši partneri su vam preporučili da vi ove stvari na neki način rešite. Ja moram da konstatujem da određeni broj pripadnika bivšeg režima se nalazi i kod vas, određen broj je tamo po ulici, hteli bi na nelegalan način da se dočepaju vlasti i bude mi jako zanimljivo. Gospodin Martinović nikada nije bio član Demokratske stranke, ali mi bude zanimljivo kad DS ili bivši režim napadnu oni koji su danas visoki državni funkcioneri, kako su oni radili. To meni bude jako simpatično da mogu da čujem. Šta mi imamo danas za posledicu? Imamo da ovaj prethodni zakon još nije ni stupio na snagu, odnosno da se ne primenjuje, pardon, stupio je na snagu osam dana od dana objavljivanja. On je usvojen ovde u Narodnoj skupštini 29. maja, a primenjivaće se od 1. septembra 2020. godine. Mi već imamo izmene i dopune tog zakona. Istina, član 20. stav 2. i čl. od 21 do 25 tog zakona koji se odnose na formiranje agencije, ti članovi su stupili ranije, zbog procedura koje su potrebne da bi se to rešilo. Kako to mogu da budu vaši partneri, pa to je otprilike kao što je ova Frederika Mogerini, i ona je bila nečiji partner i zahtevala je od Vlade Srbije da ispuni sve uslove, a samo jedan uslov - zajednica opština na KiM, gde je većinski srpski živalj, oni to nisu uradili. Bilo je - ispuniće se kad uradimo to i to. Ma i ovo ovde sad što su vam rekli, vi pokušavate, i mi vas tu podržavamo, gde god pokušavate da prevarite… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala. Vreme. Inače, Aleksandar Šešelj ima svojih 12 minuta. (Nataša Sp. Jovanović: Plus dva minuta.) Nema plus, hajde, rekli ste da trošite moje vreme. Moje vreme ne može nikako da se potroši. Svi smo se složili oko toga. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS ja sam uložio ovaj amandman na član 2. Predloga zakona koji je na dnevnom redu i predlažem Narodnoj skupštini da ovaj amandman usvoji. Međutim, kada je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije, ja mislim da nju treba ukinuti. Ona nije ispunila svoje ciljeve i nije dala nikakav rezultat. Dame i gospodo, evo, tu je ministar poljoprivrede. Gospodine ministre, ja sam postavio pre šest meseci jedno poslaničko pitanje koje se odnosilo na vaš resor, ali ne dobijam uopšte odgovor, a radi se o neviđenoj korupciji. Postavio sam pitanje - koliko je Srbija imala državnog poljoprivrednog zemljišta 2001. godine a koliko ima sada? Ko je, koliko, uzeo u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta? Koji su tajkuni uzeli hiljade hektara državnog poljoprivrednog zemljišta? Koji su Hrvati u Vojvodini kupili hiljade i hiljade hektara? Koji su to kriminalci koji nisu platili zakup državnog poljoprivrednog zemljišta? Gospodine ministre, ja sam danas urgirao preko predsednika Narodne skupštine da mi se da odgovor na sledeća pitanja: koliko je bilo državnog poljoprivrednog zemljišta 2001. godine, kada su žuti došli na vlast? Koliko je danas državnog poljoprivrednog zemljišta? Koji su kriminalci uzimali u zakup, a ne plaćaju zakupninu, od toga zavisi punjenje budžeta, a milijarde su u pitanju, a kriminalci ne plaćaju? I šta će nama Agencija za borbu protiv korupcije, kada nije mrdnula ni u kom delu da bi sprečila korupciju? Sa druge strane… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala. Posle kažite da nisam demokrata, dala sam vam 16 sekundi više. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Živković, koji nije trenutno sa nama. Na član 2. amandman je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Molim predstavnika predlagača da se izjasni o ovom amandmanu.
Prihvatamo amandman.
Ministar prihvata ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi ćemo na ove izbore izaći pod njihovim uslovima, to je sigurno, poboljšanim njihovim uslovima. Oni neće da izađu ni pod svojim uslovima. Ma koliko mi to poboljšavali, ma koliko mi svoje funkcionere ponižavali, oni zaboravljaju da su funkcioneri stranaka i da je njihova odgovornost prema građanima tim veća jer žele da se dokažu da su bolji od nas. Ja sam kao opozicionar uvek tražio prevremene izbore. Čak i onda smo tražili izbore kada smo znali da smo slabiji. Uvek smo tražili izbore pre vremena. Oni neće izbore pre vremena, oni hoće izbore posle vremena. Oni prizivaju vanredno stanje. Oni bi želeli, za njih je demokratija vlast bez izbora. Za nas je demokratija vlast posle izbora. Naš princip je da vlast u Srbiji biraju milioni. Vlast u Srbiji biraju milioni. Oni bi želeli da vlast u Srbiji biraju milioneri, odnosno da milioneri koji su teški 619 miliona evra nature svoju volju, mimo volje građana, građanima, milionima građana, da ih nateraju da čitaju "Danas", da čitaju "Vreme", da čitaju NIN, da gledaju N1, da gledaju Nova S i da ih silom nateraju da glasaju za savez propalica, varajića i mutibarića. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, kako sam počeo priču o najdrastičnijim oblicima korupcije u našem društvu, pomenuo sam pljačkaške privatizacije koje su sproveli oni koji su izvršili ekonomski genocid Srbije, ali ta operacija još nije završena. Privatizacije se i dalje nastavlja i isti trend se danas nastavlja. Navešću primer preduzeća „Razvoj i inženjering“ Pančevo, čija je zgrada oko 4.5 hiljade metara kvadratnih poslovnih prostora i koje skoro 20 godina čeka na privatizaciju. Šta mislite šta se čeka? Šta radi Agencija za privatizaciju? Šta radi Agencija za borbu protiv korupcije? Jedan od najizraženijih oblika korupcije u našem društvu su javne nabavke, ali kako sledeće nedelje imamo Predlog zakona o javnim nabavkama neću danas o tome govoriti. Ovde bih rekao nekoliko rečenica o korupciji u zdravstvu, gde se daje novac za određene zdravstvene usluge, kao i za skraćivanje roka na listi čekanja za određene operacije, zatim da dosta lekara radi prepodne u državnim klinikama, a poslepodne usmeravaju pacijente u privatne, najčešće svoje klinike. Bilo je i primera da su u nekim bolnicama, odnosno klinikama proglašavane neispravnim operacione sale da bi njihovi lekari vršili operacije po zemljama u regionu, Podgorici, Skoplju, Banjaluci, itd. Ne znam da li imam vremena.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite, ako želite reč.
I u ovom Predlogu kada je u pitanju Agencija mi srpski radikali insistiramo da se što više držimo realnosti koja je vezana za samo održavanje izbora i uticaja na potencijalne birače. Ovde je mnogo veći problem kako iskoreniti to zlo koje su uveli još DS i njeni koalicioni partneri, a to je da ti nesretni, moram tako da kažem, paketi koji sadrže neke artikle za ishranu i to kilogram brašna, kilogram soli, litar ulja, ima i ovih deterdženata za pranje sudova, nađe se u zavisnosti od maštovitosti i kreativnosti onih koji sastavljaju te pakete svega i svačega. Ali, ukupna vrednost u odnosu na realnu vrednost glasa birača je potpuno zanemarljiva i ona čini nešto što niko ne želi u Srbiji. Bukvalno pravi razdor kada je u pitanju izražavanje volje građana. Građanima se to donosi na vrata, građani se obavezuju za to, posle njih idu ti emisari i, da ne govorim, svi mi znamo kakav je redosled. Onaj ko prihvati taj paket misli – evo, to je iskrena dobronamerna pomoć. Međutim, to se pretvori kasnije bukvalno u nešto što niko ne želi, a to su problemi sa onima koji dolaze da ih izvode da glasaju, jer kažu – dali smo paket, a posle paketa dolazi, već smo govorili o tome, novac. Već se zna, već se priča u Vojvodini da neke političke partije, nije u ovom slučaju kad govorim konkretno nije to SNS, nego njihov koalicioni partner, već daju svojim predstavnicima, emisari u pojedinim mesnim odborima pare za tzv. sigurne glasove.
Zahvaljujem. Potrošili ste vreme. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li želite reč? Izvolite.
Neshvatljivo je da mi govorimo o Agenciji za borbu protiv korupcije, a pored nas prolazi jedan ogroman skandal upravo vezan za korupciju. Dakle, nedavno je, ono što je SRS upozoravala, Vlada Srbije zaključila komercijalni ugovor sa kompanijom „Behtel-Enka“ za izgradnju Moravskog koridora, za cenu koja će biti veća od 800 miliona evra, iako je postojala ponuda pre nekoliko godina, i procena, kineskih kompanija da to sve vredi oko 500 milina evra. Dakle, imajući u vidu šta je sve praksa te kompanije „Behtel“ koja je poslovala ovde u regionu, isto tako po tim skandalima, gde su neki ministri podnosili ostavke, govorim ovde u ovom regionu, to u Srbiji najnormalnije prolazi. Znači, direktna pogodba i pritisak američke ambasade da se taj ugovor upravo zaključi sa tom kompanijom. Autoput „Miloš Veliki“, koji je predsednik Srbije otvarao u 17 časova uživo prenosom na televiziji, taj autoput je gradila kineska kompanija koja je uzimala srpske podizvođače, kako je moguće da ta ista kompanija ne može sad da radi Moravski koridor, nego mora da dođe „Behtel“ koji je, imajući u vidu i procene, 300 miliona evra skuplji? Kako je to moguće? Zašto, kada se utvrdio već javni interes, zašto je taj poziv koji je objavljen u dnevnim novinama „Politika“ predstavljao ličnu kartu „Behtela“? Tako je bio napisan da samo „Behtel“ na njemu može da prođe. Da li je to normalno? Da li je skandal korupcijski nešto čime treba da se bavi i agencija i Skupština i Vlada i uopšte naša zainteresovana javnost? Tri miliona evra. Aleksandar Vučić je govorio da su žuti ukrali 40 miliona evra na Autoputu Ljig-Preljina, a sada vidimo da Zorana Mihajlović i njeno ministarstvo plaća reket američkoj ambasadi u velikom korupcijskom skandalu. Dakle, 300 miliona evra novca građana Srbije se daje kao reket američkoj ambasadi.
Na član 2. amandman je podnela Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo Gojković. Dame i gospodo narodni poslanici, i ovaj amandman koji smo podneli odnosi se na tzv. funkcionersku kampanju, odnosno njeno vođenje koje se manifestuje kroz određene promotivne aktivnosti funkcionera u periodu izbornih kampanja poput otvaranja fabrika, asfaltiranih ulica i slično i mi smo o tome više puta govorili. Međutim, pitanje je kako će agencija, odnosno na koji način će agencija sprečiti kako kupovinu glasova, zatim mandata jer upravo u tome leži ozbiljna korupcija? Takođe pitanje koje smo više puta postavljali jeste – zašto postoje ovakve agencije jer mi smo protiv Vladinih agencija i smatramo da nadležna ministarstva treba da se bave pitanjima koja su preneta na agencije? Dosadašnja praksa je pokazala da što je veći broj tih agencija da je korupcija u društvu sve veća i veća i glavna korupcija u svakom društvu dolazi upravo od nosioca vlasti. Kada je Agencija za borbu protiv korupcije u pitanju pitali bi vas – kada je ova agencija javno osudila nekog od visokih državnih funkcionera zbog različitih koruptivnih delovanja? Mi, koliko znamo, nikada i očigledno je i da nikada neće ni da osudi. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela Vjerica Radeta. Izvolite.
Govorimo o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije i pitamo pre svega radi javnosti – kako je moguće primenjivati ovaj zakon, kako je moguća borba protiv korupcije u duhu ovog zakona koji predviđa da agencija može da pokrene postupak protiv funkcionera kada je direktor ove agencije funkcioner vladajuće stranke? Vi stalno pričate da je to nezavisno telo, da na čelo takvih tela postavljate eksperte. Ne, Dragan Sikimić je funkcioner vladajuće stranke, čovek koji je bio predsednik opštinske izborne komisije kao član stranke, kao funkcioner stranke, član, mislim, i RIK u ime stranke i sada neko će očekivati da neko ko je član i funkcioner vladajuće stranke, SNS, da će on pokrenuti postupak protiv Aleksandra Vučića zato što će Vučić u pola četiri otvoriti neki put kao predsednik države, a u četiri i deset će u istom odelu i sa istom kravatom se obraćati narodu, u kampanji, kao predsednik stranke. Mi to ne zameramo, nego vam kažemo da je licemerno to što vi hoćete da nametnete, i o tome se radi. Vi ćete dovesti te ljude koji će učestvovati na otvaranju tamo nečega i ti ljudi će na istom mestu da ostanu, samo da sačekaju da se Vučić pojavi u drugoj funkciji, a on kao štićeno lice će doći i sa svitom i sa automobilima i sa obezbeđenjem itd.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Nisu tu. Na član 3. amandman je podneo poslanik Aleksandar Šešelj. Želite reč?
Pre svega danas smo čuli tu vest da su ovi glavni medijatori što su trebali da uvedu demokratiju u Srbiji, oni su danas rekli kako vlast ništa nije uradila što je obećala na tim nekim sastancima, seminarima, gde ste se to već sastajali, sa ovima delovima prozapadne opozicije, itd. Dakle, nije ispunila većinu obaveza u vezi sa izborima, to su rekli danas Tanja Fajon i Vladimir Bilčik, koji su ovde glavni u tom dijalogu. Ja mislim da bi bilo najbolje onda, budući da niste zadovoljili ove koje ste trebali, da mi sve ovo sad povučemo, da o ovome ne raspravljamo, zato što je glavni razlog i jedini razlog, zašto je to sve danas na dnevnom redu i zašto je to odjednom postalo tako popularno u Srbiji, zato što je došao očigledan pritisak iz inostranstva da se o tome priča, i ništa drugo. Osim što je ponižavajuće da vas vodaju i drže vam lekcije, pre svega bivši evroposlanici, ali i ovi ljudi, dakle, birokrate iz Brisela, ponižavajuće je i to, da samim tim što ste to prihvatili šta su vam pričali, priznali ste da nema demokratije, nema slobodnih izbora u Srbiji, nema ničega od onoga na čemu su oni insistirali i to ne može da se opravda. Vi ste prihvatili sa ovim predlozima da pre toga je bila dozvoljena korupcija, da je bilo dozvoljeno, partijsko zapošljavanje, javni resursi u svrhe predizborne kampanje itd. Čuli smo negativne ocene, dakle, niste uradili ono što ste hteli, hajde sad da mi ovo povučemo i da se bavi Narodna skupština pravim problemima i zakonima koji su Srbiji potrebni, a ne ovima koji su stigli iz ambasada i nevladinih organizacija.
Hvala, gospodine Šešelj. Reč ima gospođa Maja Gojković. Izvolite.
Zahvaljujem. Jedino nisam razumela o kom amandmanu pričamo, pošto predlagač nije nijednu jedinu reč rako o nekom konkretnom amandmanu, ali, dobro. Parlament je tu da razgovaramo šire. Možda u okviru rasprave o amandmanima treba da razgovaramo o političkoj situaciji u našoj državi, recimo u parlamentu. Zašto da ne? Ali, nije duh Poslovnika takav. Zato želim da diskutujem o tom njegovom amandmanu, odnosno o onome što je rekao u okviru obrazloženja svog amandmana i rečeno je, naravno, niz neistinitih navoda. Srpska napredna stranka ne radi ništa ni pod kakvim pritiskom – mi nismo pretis lonac da nas neko pritiska, pa da onda nešto skuvamo, ili ne skuvamo. Ono što je SNS uradila i šta čini u ovih nekoliko meseci, to je da smo pokazali dobru volju, za razliku od ovih koji lažno bojkotuju rad parlamenta, kažem lažno, zato što dolaze u parlament, kao što ste čuli i videli, podnose amandmane, a šta je podnošenje amandmana nego aktivan rad u parlamentu? Kakva je to budalaština, kaže – ja bojkotujem rad, a podnosim amandmane. Znači, čita zakone, podnosi amandmane, kritikuje ih, samo ga mrzi da dođe u salu da nešto i usmeno kaže. Nikad nisam čula da je bojkot parlamenta u usmenom izlaganju, a sve ostalo ću da radim, dolaziću da uzimam platu, predlagaću dopune dnevnog reda. Svi smo svedoci ovde, da na početku svake sednice imamo oko 30 dopuna dnevnog reda poslanika koji nisu došli samo da obrazlože dopune dnevnog reda. Znači, apsolutno aktivno učestvuju u radu i ovde u plenumu, jer traže od nas da glasamo i ne glasamo o dopunama dnevnog reda. Onda predlažu amandmane na sve zakone. Pa oni su ranije dolazili ili nisu dolazili, što je pravo jednog poslanika. Nemamo mi takve propise kao u Sloveniji da moraš pismeno obrazloženje da daš i da komisija odlučuje da li si opravdano ili nisi opravdano odsutan sa parlamenta, a to država članica EU u svom parlamentu ima i mislim da treba da razmislimo o tome da se više ne igramo tim mrzi me da dođem i sada malo bojkotujem, sada malo ne bojkotujem, nego da se taj deo dobro uredi i to nas čeka posle izbora. Znači pokazali smo dobru volju da unapredimo izborne uslove. Da vas podsetim samo, ovi svi zakoni, dakle izborni uslovi, ovako je napisano – 2012. godina, to su doneli DS i njihovi koalicioni partneri, manje-više znaju koji su i na osnovu tih izbornih uslova je Tomislav Nikolić pobedio i postao predsednik države, a zatim i SNS na prvim narednim vanrednim izborima. Sada, to što oni vide da će kao nešto da im pomogne promena, dopuna određenih zakona, mi mislimo da neće i zato je veličina u nama što smo izmenili i dopunili te zakone, jer građani Srbije će glasati za program kako ćemo mi da unapredimo njihov običan svakodnevni život u periodu od 2020. godine, do neke 2024, 2025. godine. Njih samo to interesuje, a ovo činimo, eto ovima koji su našli kao neki razlog zašto oni ne bi izašli na izbore, a svi znamo da su veoma svesni svog lošeg političkog rejtinga među građanima Srbije i da je njih unapred sramota koliko će malo glasova dobiti od građana Srbije. Građani Srbije ne jedu bojkot izbora. Njih to uopšte ne interesuje, verujte mi. Po svim analizama i anketama, uopšte ih ne interesuje ko misli da isključi sebe iz političkih procesa u naredne četiri godine, a ko će aktivno da učestvuje u radu parlamenta i građani Srbije će izaći na izbore i glasaće za izborne ne zakone i ne izmene i dopune, nego za izborna obećanja i za ono da li ste im nešto ispunili u ove prethodne četiri godine ili niste. To svi mi znamo, mi se dugo bavimo politikom. Da se osvrnem i na to što ste citirali pojedine poslanike Evropskog parlamenta, koji su uključeni ovde i oni su pokazali dobru volju. Setite se, pre nekoliko meseci ovih kojih navodno bojkotuju rad parlamenta, rekli su da žele dijalog, prvo sa nama. Onda su rekli da ne žele sa nama, ako nisu tu poslanici Evropskog parlamenta, onda su poslanici Evropskog parlamenta došli da pomognu. Ako im je teško da sednu sa nama za sto, ajde i oni će biti tu, nama to ništa ne smeta. To je jedan korak napred, neka sede, neka rade nešto, neka nam pomažu u tom opštem napretku u demokratskim procesima i izbornim uslovima. Ali, nije istina ovo što smo danas čuli na konferenciji za štampu. Kada pogledate malo kako se radi u Briselu, oni to rade kruto, birokratski i oni su listu napretka zaključili 6. decembra. Tamo se samo neke tabele iznose, neki zapisnici i nešto i njima je to - moramo 6. da završimo taj posao, bez obzira što ćemo doći 13. u Srbiju, a život teče dalje, mi radimo. Mi baš raspravljamo sada o tim zakonima, verovatno ćemo sutra da ih izglasamo, a oni su 6. završili. Kaže – ništa nisu uradili, pa nije istina. Mi smo zato malo drugačiji i mi smo tabelu šta je urađeno zaključili sa današnjim danom iako smo mogli sutra ujutru, sa današnjim danom i preko devedeset i nešto posto onoga što smo dogovorili na prvom krugu, na drugom krugu, naš parlament, parlament Republike Srbije i Vlada Republike Srbije, zajedno sa Kancelarijom OEBS-a koja je zadužena za takva pitanja, smo završili. Nemam nameru da se raspravljam ni sa Tanjom Fajon, ni sa gospodinom Bilček, o tome zašto oni završavaju 6. decembra, spakuju kofere i više se ne osvrću za tim, nego samo će dobiti tabelu da je 12. završeno preko 90 i nešto posto stvari. Nego, da se bavimo mi statistikom, suština je u tome da Dragan Đilas, koji je čitav svoj život posvetio medijima, posvetio analizama, anketama i ne znam ni ja čemu, dobro zna u ovom momentu da njegova politika, politika destrukcije, bojkota, haosa koji smo gledali prošle nedelje ovde, udaranje zastavom Republike Srbije o vrata parlamenta i u prozor, ono divljaštvo što smo gledali prošlog vikenda ovde ispred Narodne skupštine Republike Srbije i onaj posle spin, kao ne treba verovati Maji Gojković i režijskim medijima, pa nisam ja snimke gledala iz režijskih medija, ja sam gledala ove snimke ovde što imamo kamere od pre nekoliko meseci ispred vrata i videla šta je Boško Obradović, desna ruka od Dragana Đilasa, radio sa nacionalnom zastavom. Ljudi su živote davali da bi stajali ispred ove zastave. Vojske smatraju da je najveći poraz kad im otmete zastavu i kad im skinete od negde. Znači, nacionalni simbol i ponos Srbije su iskoristili da udaraju u vrata ovog parlamenta i to je suština. Oni znaju da takva politika nekoliko procenata donosi. Oni ne znaju posle izbora kako da objasne da su oni sa tom svojom politikom, sa tim lažima koje su iznosili o nama iz SNS, najviše o nama. Oni misle da će da naprave nešto tu još ako namaknu neke glasove. Znači, na udaru samo Aleksandar Vučić i mi ovako uz put koga zakače, zakače. Oni znaju da ne znaju kako da objasne tih nekih 5% što će dobiti, možda sam ih previše častila. To je suština. Nije suština ova statistika – mi smo 6% učinili od zahteva, 10%, nego je suština u tome da kada su uvideli da smo prihvatili dijalog, oni podvukli i rekli sad mi nećemo. Pa su odlučili da doručkuju sa predstavnicima Evropskog parlamenta, da im je to nešto prihvatljivije valjda da pričaju sa nekim iz inostranstva, da ne pričaju sa svojim kolegama u parlamentu. Možda nemaju šta ni da kažu i to prihvatam kao nešto što je nešto verovatno. Kažem, mi sutra to zaključujemo i možemo da budemo zadovoljni. Ovo sve što činimo, činimo zbog građana Srbije koji će sami odlučiti da li će da izađu na izbore ili neće. Pronaći sebi za koga će da glasaju, za partije koje će izaći. Boško Obradović, Đilas i ostali će moći da se bave nekim drugim poslovima nakon izbora. Njih u političkom životu Srbije neće biti četiri godine, barem ne na republičkom nivou. Moguće da će da razvijaju poslove, kao što smo videli na onim fotografijama, sa razno-raznim narko dilerima, koji su pravosnažno osuđeni. Znači, ne mogu sada da kažu da ja nešto izmišljam, imamo fotografije, imamo pravosnažne presude i da se posvete tom proizvodnjom te grane farmaceutike koja se zove uzgajanje marihuane, što je dokazano ovih dana. Da nastave dalje da vređaju inspektore koje hvataju i hapse narko dilere, kao što su zahvaljujući radu inspektora Papića, koji je sada na udaru Dragana Đilasa, Boška Obradovića i svih onih koji su stali iza njihove zastave, ne iza zastave Republike Srbije i srećno im bilo. Vidimo se 2025. godine na nekim izborima, pa ako se neko bude setio njih 2025. godine, dobro došli na izbore u neku novu fazu Srbije, kada će građane Srbije samo ceniti da li imaju veće plate, gde im se deca školuju, kakvo je obrazovanje, a neće ih interesovati to da li Boško Obradović, koliko je nas žena u svom mandatu, ovom četvorogodišnjem, uspeo da izudara, niti će ih interesovati koliko je para Dragan Đilas izgubio na propalim poslovima. Ništa to njih neće interesovati, njih se neće ni sećati, jer će doći neki novi mladi neiskvareni ljudi. Njihova politika, politika propasti, a kažem, vraćam se na vaš početak izlaganja statistike koliko je ko ispunio nečega, to građane Srbije uopšte ne interesuje. Mi sa ponosom idemo sutra na okrugli sto da damo svakom ko je zainteresovan našu tu listu koju smo mi jednako ispunili statistiku i da kažemo – mi smo ispunili sve što smo dogovorili, a ne što nas je neko pritiskao da uradimo. Hvala lepo.
Hvala, gospođo Gojković. Želite repliku? Aleksandar Šešelj, replika. Izvolite.
Možda nije bilo dovoljno jasno ovo što sam ja malopre rekao, ali suština je u tome da smo mi upozoravali od 2016. godine na situaciju u Narodnoj skupštini, gde smo imali sednice po hitnom postupku, objedinjenu raspravu po svim mogućim tačkama, a vi ste se setili to da promenite tek kada su stigla upozorenja iz Nacionalnog konventa za saradnju sa EU, pa tako i sa ovim slučajem. Dakle, nije vama stalo do poboljšanja izbornih uslova i izbornog procesa, nego vam je stalo da se neko iz Brisela iz nevladinih organizacija koje vedre i oblače po Srbiji, ne naljuti i da ne biste slučajno izgubili njihovu podršku. To je suština svega ovoga. Kada biste se vi setili da pozovete bilo koju stranku, koja nije u vladajućoj većini, na dijalog, da to nije Soroš uradio preko svoje ispostave u Beogradu, Fonda za otvoreno društvo na Fakultetu političkih nauka letos? Vi biste i dalje nastavili da pričate vašu priču i ne bi od toga ništa bilo. Vama da je stalo do izbornih uslova, vi biste još 2016. godine doneli novi Poslovnik, vi biste razgovarali o svim anomalijama našeg izbornog procesa kojih ima, ima ih mnogo, ali ne, nego tek kada je stigao diktat iz inostranstva kroz nevladine organizacije koje su u Srbiji samo njihovi glasnogovornici. Kada su počeli evroparlamentarci da dolaze da drže ovde predavanja, onda ste se setili da nešto ne valja, pa i sami ste rekli malopre, da vi sada ovim sve činite, da vi sada njima činite. To je vaša konstrukcije bila od malopre. Dakle, nije ovo bilo potrebno da se uradi i nije zbog građana Srbije, nego zbog vaše podrške iz inostranstva koju nećete da izgubite. Još smo danas videli da oni ne žele da vas podrže i da su oni rekli da niste ništa ispunili šta ste obećali, tako da vas savetujem da povučemo ovo i da ne razgovaramo više o ovim stvarima.
Hvala, gospodine Šešelj. Gospođa Maja Gojković, izvolite.
Kažu da se slabo čujete, žale se poslanici, ali ja sam vas čula i razumela. Za rad u parlamentu ste u pravu, većinom. To smo morali i ranije da uradimo, tu smo se svi složili i Izveštaj Evropske komisije jeste bio oštar, nepovoljan po nas. Svako ko želi dobro ovom parlamentu i ovoj državi, a ne vidi ništa strašno u tim kritikama, uradio bi isto što smo radili mi i popravio rad koji se odnosi na sam rad ovde u parlamentu. Jeste, vi ste nas kritikovali. Oni su predlagali na stotine i stotine nekih besmislenih dopuna dnevnog reda. Oni su njima simpatičniji, pa nema kritike na to, ali dobro. To je ispravljeno, vi ste tu u pravu, to je moglo mnogo, mnogo ranije da se ispravi. Nije bilo dobre volje ni od koga. Što se tiče ovih popravki izbornih uslova i poboljšanja. Da vam kažem nešto iskreno, SNS uslovi izborni koje je doneo Đilas i njegova ekipa 2012. godine, baš ništa nisu smetali, i to vam govorim. Građani Srbije, kada izađu na izbore, glasaju za nečiji izborni program i glasaju često i protiv nečeg. Oni su glasali protiv Borisa Tadića i njegovog nemanja politike, jer ako neko svaki dan govori da mu je politika, svako jutro se budim sa Severinom, onda građani kažu da nešto nije normalno u toj politici i glasaju za nekog ko im konkretno nešto predlaže i obećava. Građani Srbije su po najgorim, možda mogućim uslovima, sad kako kažu ovi, izabrali Tomislava Nikolića i glasali za Aleksandra Vučića i SNS, po ovim uslovima. Ma, nama to ništa nije smetalo, pa mi znamo da narod glasa za nešto drugo, a ne glasa za tačku i zarez u poboljšanju izbornih uslova. Pa, to samo neki politički amater može da misli da za to glasaju. To nije problem, evo mi im nudimo šansu, ako hoće još da imaju dva meseca kampanju, pre nas, pre nas da imaju izbornu kampanju, pa da trče i obećavaju sve i onda da puste nas i da ih pobedimo opet i to maestralno da ih pobedimo, da ne znaju kako se zovu. To će im se desiti. To je suština njihovog, takozvanog bojkota za par meseci. Pa, to je suština, pa oni moraju da se sakriju. To je ono, kao kada se udvarate devojci, devojka vas ne šmirgla dva posto, a on kaže, pa i ružna je. Pa, to je to, zato oni neće da izađu na izbore i da priznaju svoj politički poraz, svoj politički poraz. I oni to znaju. Mislite Vukadinović? Ne, on će izaći na izbore. Znači, građani Srbije, pod uslovima iz 2012. godine su glasali protiv Borisa Tadića, protiv bezidejnosti i bezvezne politike, protiv lopovluka i svega ostalog što smo videli u prethodnom periodu. Glasali su za SNS, glasali su za Aleksandra Vučića, glasali su za novog predsednika države. Po istim uslovima smo izašli i 2016. godine. Pod istim uslovima pobedo je Aleksandar Vučić, a iza mu je bio onaj bivši Janković, ko će se setiti uopšte ko je sve tu bio zvezda meseca, zvezda političke ne zna, NBA lige. To je bio Saša Janković, ne možemo imena da mu se setimo. Po istim ovim uslovima za koje oni kažu da su prosto nepodnošljivi. Pa, mi smo to prihvatili, izašli i gotova stvar. Pobedili preko 50% Aleksandar Vučić i oni nešto u tragovima, gde su se svi divili, bravo, ovaj je osvojio 12%, 13% nekih glasova, bravo. E, to je sada mislena imenica za njih, jer oni su tu oko cenzusa, nešto. Moraju mnogo da se bore, ali ne da se bore protiv rata, protiv državne zastave, protiv grba, protiv Republike Srbije i svega onoga što mi, koji volimo našu državu, mislimo o Srbiji, nego da se bore programima, a ja ni jedan program još nisam čula, osim što Jeremić, Đilas i Boško Obradović hoće da priznaju nezavisno Kosovo. Eto, to im je, recimo jedan stav kao, ali nikako da čujemo. Zato oni neće da dođu ovde, jer ovde nešto mora da se priča, ovde nešto moraš da zastupaš, a ne mogu oni ovde da dođu tačno, jasno i glasno pa da kažu. Znači protiv vojske su, to smo čuli, protiv napretka u radu naše namenske industrije, to im smeta. Pa, sada rade za konkurenciju u okruženju. To im smeta. Smeta im borba protiv kriminala i korupcije, smeta im borba protiv narko-mafije, pa su napali ovog inspektora, zato što je uhapsio Đilasovog rođaka ovog Dabovića, narko-dilera, zato što je ušao u automobil, jer tako bilo? Ušao u automobil, probio staklo da ga izvuče napolje da ga privede. Znači, policija koja radi pošteno svoj posao im smeta. Eto tu su neki okviri njihovog programa, ali ako hoće, ako ih mrzi da pišu, ja ću njihova dela da ispratim, pa ću im ja pomoći, ja ću to da sročim da građani Srbije mogu to u pismenom, onako, nekom pamfletu da pročitaju. U tome je suština njihovog bojkota, jer moraš nešto na izborima da kažeš, pa ne možeš da vičeš „uaa Vučiću“, što „uaa Vučić“, pa preko 50% Srbije viče da Vučić dobro radi. I radi dobro i do god imaš poverenja građana Srbije, znači da radiš dobro. Šta me briga šta ko misli van ove države, o nama i o našoj politici, valjda je najvažnije šta misle građani Srbije. Mogu da vam kažem da svi u regionu, to je najveći problem, gledaju Vučića kao uzora i političkog i ekonomskog, kako god hoćete. To je problem, što je jaka ekonomski politička Srbija, sada postala uzor i drugima, u tome je suština. A to šta će Đilas da uradi, šta će Boško Obradović, šta će tu njih nekoliko koji žive od njegove apanaže da urade, to poštovane kolege iz opozicione SRS, nas ne dotiče. Nas interesuje samo šta građani Srbije misle o ovome što mi radimo u parlamentu i da li se oni slažu da treba unaprediti ove zakone ili se ne slažu. Oni se slažu, kažu, dobro je za sve nas da usvojimo ove izmene i dopune i da izađemo na izbore, jer mi se stvarno ne bojimo izmene i dopune nijednog jedinog zakona. Neka traže još šta žele da uradimo, mi ćemo ih pobediti. Tako ćemo ih pobediti da im neće biti dobro naredne četiri godine. Garantujem to. Hvala.
Hvala, gospođo Gojković. Pravo na repliku Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Mislim da gospođa Gojković može sa puno legitimiteta da priča o izbornim uslovima iz 2012. godine budući da je i ona tada učestvovala sa strane vlasti, dakle, u drugom krugu koalicija je podržala, odnosno lista na kojoj je bila gospođa Gojković je podržala tadašnjeg predsednika Srbije i što se toga tiče može sa punim legitimitetom to da priča. Problem je ovde mnogo već zato što ovo sve pokazuje nesamostalnost vladajuće većine zato što ukoliko su zaista postojali problemi trebalo je to da bude inicijativa vladajuće stranke, to jest najveće stranke u parlamentu Srbije, da se sve to promeni, a ne tek kada je bio očigledan spoljno-politički pritisak na ovu vlast. Vi ste napravili veliku transformaciju od prvo – ne dam nikome ništa, neću da ispunjavam nikome ništa. Kao što je pričao Vučić, ni da ih se skupi pet miliona. Do toga – ispuniću im šta god hoće i šta god kažu, samo neka kažu šta hoće. Dakle, to je suština, to je za sve manje od godinu dana. U međuvremenu su se desili pritisci nevladinog sektora, onih koji kontrolišu stranci u Srbiji koji ovde deluju kao strane agenture i nekih političara iz Evropskog parlamenta, a ono što bi trebalo da bude skandalozno, bar to nama tako izgleda, jeste što nam glavnu reč vode neki koji su bivši isluženi poslanici. To vam govori kako oni nas vide. Oni nama šalju bivše islužene poslanike Evropskog parlamenta. To je naš nivo, a mi njih ovde primamo i još mislio da je to neki dobar potez, da je to potez koji pokazuje kako smo mi demokratični, tolerantni, poštujemo EU i nigde ne mogu da budu primljeni na taj način kao što mogu da budu primljeni u Srbiji. To je skandalozno. To je suština i to je osnovni problem svega ovoga. Hvala vam.
Hvala vam, gospodine Šešelj. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, kolega Šaroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ono što bih rekao, pre svega zbog građana Srbije, je da kazne koje predviđate za kršenje Zakona o borbi protiv korupcije da su više nego simbolične. Ako to uporedimo sa nekim drugim zakonima videćete da se za saobraćajne prekršaje izriču mnogo manje kazne nego državnim funkcionerima koji podmićuju birače, koji zloupotrebljavaju javne fondove i čine stvari koje bi morale biti neuporedivo, neuporedivo jače kažnjene. Vi znate, gospodine Marinkoviću, da su svojevremeno predstavnici stranke režima delili ove šporete na drva, delili „Smederevce“. Znači, jedan takav šporet, a oni su ih delili desetine i stotine, košta više nego što su iznosi predviđeni kaznom po ovome zakonu. Mi smo maločas čuli od predstavnika vladajuće koalicije, kažu oni - jeste deli se i pašteta, deli se i ulje, deli se i brašno, ali ne pobeđujemo mi samo zbog toga. I to pokazuje koliko su predstavnici režima i danas dok se razgovara o ovome bahati, a bahati su baš zbog ovih smešnih kazni koje vi predlažete. I do danas je Srbija imala zakone. Ovde nije pitanje zakona, ovde je pitanje nedostatka političke volje da se zakoni sprovedu u delo. Dakle, dok god vi budete spremni da gazite sve institucije države, od univerziteta, preko sudova, tužilaštava, dotle je potpuno sve jedno šta će u zakonu pisati.
Hvala, kolega Šaroviću. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite, kolega Mirčiću.
Mislim da je suština čitave ove priče ovo što je gospođa Maja Gojković rekla. Ona je suštinski rekla šta je realno, šta se dešavalo. Postojale su zakonske odredbe po kojima smo svi trebali ravnomerno i jednako da izađemo na izbore. Pojavila se jedna grupa, uz podršku Međunarodne zajednice, odnosno Evropskog parlamenta i onda je vlast odlučila da njima da. Tu samo ima jedan mali problem, nešto što je nisam razumeo, kakva je to mogućnost da se zakonski ili ustavno pravo nekome daje, a nekome oduzima? Ako se daje logika je da postoji simetrija i oduzimanja. Da ne govorim o tome što lično ne mogu da shvatim zašto je to trebao predstavnici Evropskog parlamenta da dođu da bi vladajuća koalicija ili vlast popustila pa onda sela za zajednički sto da pregovara o izmenama i dopunama zakona. Zbunjenost je moja veća samom činjenicom što je predsednik države, predsednik SNS, pre neki dan javnosti saopštio da kada njemu ovi sa Zapada govore nešto za Kinu, on njima otvoreno kaže: „Hajde ćuti! Tišina tamo.“ Zatvoren, citat kako bi to neko rekao. Prosto je zbunjujuće da predsednik takve jedne partije nema toliki autoritet na svoje prve saradnike da i oni kažu tim članovima Evropskog parlamenta da kažu: „Hajde tišina tamo, dobro ste čuli, tišina!“ Zatvoren citat. To je prosto nejasno, kako to neko kada je na vlasti. Tako su ovi dok su bili iz DOS-a rekli da pripadnicima nacionalnih manjina, ne mislim ovde na Đorđa Vukadinovića, da imaju veća prava, jer su oni njim to dali. Kako to može da se da veće pravo ili da se oduzme ono što je Ustavom i zakonom zagarantovano? Pa, valjda smo svi jednaki pred zakonom i pred Ustavom.
Hvala, kolega Mirčiću. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Agencija za borbu protiv korupcije i njen direktor, taj Dragan Sikimić, jel se tako zove Vjerice… apsolutno nisu kompetentni da sprovode i ove izmene zakona koje nam sada predlažete, po nalogu vaših mentora, ovih propalih političara iz Evropske unije, jedan je čak i dobar poznanik Marijana Rističević, ovaj Kukan beše, jel tako? Tako da što se tiče ove izmene zakona mi smatramo da je to zaista jedna velika farsa, jer sam na prethodnom primeru, niste bili tu kolega Marinkoviću u Kosovskom Pomoravlju pokazao, a kako tamo na svetoj srpskoj zemlji, gde nažalost okupacija od strane šiptarskih terorista i NATO-pakta Srbi koji su funkcioneri SNS, gospodine ministre, zloupotrebljavaju resurse koji imaju i novac iz budžeta Republike Srbije. Sa Gnjilana i ovog Srđana Mitrovića, preći ću na Novo Brdo, to je blizu, dakle opštinu u Kosovskom Pomoravlju, e tamo vedri i oblače braća Ivanović. Taj Svetislav Ivanović, koji je predsednik opštine Novo Brdo je došao, takođe na ideju, kao što je ovaj njegov Mitrović komšija iz Gnjilana, da novcem građana Srbije iz budžeta, dakle iz Kancelarije za Kosovo i Metohiju, inače pored toga oni i od Šiptara potražuju po dva, tri miliona evra, osnuje Voćarsku zadrugu „Organik- frut“ i da na taj način peru novac. Niti je ko video hladnjače, niti je ko video zadrugu, a ljudi koji tamo žive kažu da pojedini članovi njihovih porodica koriste druge resurse, zaposleni su na drugim radnim mestima, članovi su skupštine te novoformirane zadruge i za to dobijaju direktno novac, dok tamo drugi ljudi nemaju hleba da jedu, gledate i na televiziji one jadne porodice sa više dece, oni se bogate, bogate. I kako će Sikimići i Agencija za borbu protiv korupcije da spreče da oni na dan izbora kupuju glasove, maltretiraju te ljude i daju im naloge za koga će da glasaju?
Hvala, gospođo Jovanović. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, zloupotreba nacionalnih manjina nije jedino što je naša poslanička grupa želela da spreči. Mi smo pokušali da sprečimo i prelaze. Naš predlog nije da se zabrani prelazak poslanika iz jedne partije u drugu, nije baš moralno preći posle izbora iz jedne partije u drugu, ali smo mi tražili da se preciziraju uslovi pod kojima se to može raditi, pa smo tražili da svako ko želi da napusti jednu poslaničku grupu, da pređe u drugu partiju ili u drugu poslaničku grupu, mora da skupi 15.000 overenih potpisa kod notara, koliko otprilike treba glasova za njegov mandat da dokaže da i dalje ima podršku 15.000 svojih birača, a ne da podršku birača koju je dobila izborna lista, ko je prošao na izborima da 15.000 birača prenosi na stranke, čak koje nisu bile registrovane i nisu učestvovale na izborima, recimo od 2016. godine. To je uradio Dragan Đilas i Marinika Tepić, to nije moralno, to rade samo moralne mizerije i onda oni pričaju o krađi glasova. Pa, to su najveći lopovi po pitanju krađe glasova. Prebrojane glasove koje su date Ligi socijaldemokrata Vojvodine, Marinika Tepić nosi kao miraz, kao da je onaj Čobano, ili ne znam kako se zvao, ostavio njoj 15.000 glasova, i onda kaže – sad ja uzimam 15.000 glasova koje je dobila izborna lista Lige socijaldemokrata Vojvodine i to nosi kod Saše Jankovića, pa posle nosi kod Zorana Živkovića, pa posle nosi kod Dragana Đilasa. Mi želimo da bude dozvoljeno da promeni partiju, ali da mora da overi 15.000 glasova, odnosno potpisa, i da time dokaže da vredi ponovo 15.000 glasova, koliko vredi njen mandat. Ponavljamo ponovo, mi nemamo problem sa milionima glasača, već sa milionerima Đilasom, Šolakom i njihovim novcem. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Milan Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, predloženim izmenama i dopunama imamo unapređenje izbornog procesa. Suština je i veća odgovornost učesnika, kao i preciziranje uslova Agencije za borbu protiv korupcije. Vidimo i kako se oni odnose prema ovakvom procesu, kao i ono što rade svakodnevno. Svedoci smo kontinuiteta, fabrikovanja laži i notornih neistina dela opozicije i izliva mržnje. Ne zanima njih istina. Svojim izmišljotinama zapleli su se u sopstvene laži, ali i to ne prolazi pošto demantuju sami sebe. Oni bi da zabašure sve ono što su radili do 2012. godine, oni koji su devastirali Srbiju. Danas im ne odgovaraju izborni uslovi koji su sami doneli dok su bili na vlasti do 2012. godine. Međutim, njih sve ovo suštinski ne zanima mnogo, jer znaju koliko bi glasova dobili. Oni bi da na vlast dođu bez izbora. Znamo li za šta se oni danas zalažu? Građani dobro razumeju sve ono što oni rade i tako njihovu politiku su odbacili. Smeta im što se radi i gradi po Srbiji. Smeta im što imamo suficit u budžetu, treću godinu za redom, veće plate i penzije. Ovo odražava nemoć politike koju vode, kao i vrednosti za koje se oni zalažu. Građani Srbije žele mir, stabilnost, ekonomski napredak, a mi ćemo nastaviti da radimo, da ostvarujemo veći privredni rast i da građanima povećavamo zarade. Zahvaljujem.
Hvala, doktore Ljubiću. Ljiljana Malušić se javila za reč. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz Ministarstva, od 474 predstavnika Agencija za borbu protiv korupcije i tužilaštvo odbacilo je više od polovine. Radi Agencija za borbu protiv korupcije, radi, radi dobro. Slušajte, građani su od 2018. godine Agenciji uputili ukupno 577 predstavki, od 508 predstavki koje su u nadležnosti Agencije, okončana su 474 postupka. U 2018. godini u okviru nadležnosti pokrenuto je 105 prethodnih provera i ukupno 305 postupaka zbog povrede Zakona o Agenciji zbog ne podnošenja obaveštenja o učešću u postupku javnih nabavki dva, zbog neblagovremenog podnošenja izveštaja o stupanju na funkciju 143, zbog neblagovremenog podnošenja izveštaja po prestanku funkcije 110, zbog neblagovremenog podnošenja izveštaja o bitnim promenama u imovini i prihodima za vreme trajanja funkcije 36, zbog neblagovremenog podnošenja izveštaja o bitnim promenama u imovini i prihodima u odgovarajućem roku nakon njenog prestanka jedan, zbog kumulativne povrede odredbi Zakona o Agenciji koje se odnose na neblagovremeno podnošenje izveštaja o postupanju na funkciju i po nestanku funkcije jedan. Na republičkom nivou pokrenuto je 186 postupaka, na lokalnom nivou 116 postupaka. Na republičkom nivou pokrenuto je ukupno 186 postupaka, između ostalog jedan protiv ministra, 36 protiv narodnih poslanika, jedan protiv savetnika predsednika Republike, 76 protiv sudija i ranijih sudija, osam protiv tužilaca i zamenika tužilaca, dva protiv državnih sekretara. Postupci su pokrenuti protiv osam pomoćnika i v.d. pomoćnika ministara, 34 predsednika i člana upravnih i nadzornih odbora i saveta, 19 direktora v.d. i zamenika direktora republičkih prividnih subjekata i ustanova, kao i protiv jednog rektora univerziteta. Znači, Agencija za borbu protiv korupcije radi dobro svoj posao, a ja ću u nastavku čitati dalje. Hvala.
Hvala, gospođo Malušić. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Nataša Sp. Jovanović, Marijan Rističević, Aleksandar Šešelj, Vjerica Radeta, Sreto Perić, Petar Jojić, Milorad Mirčić i Nemanja Šarović. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite, koleginice Jovanović.
Ovo je zaista smešno i da nije bilo bi žalosno i obrnuto, kako hoćete, sada ste napisali u ovom prvom članu izmene Zakona o javnim preduzećima da direktori i rukovodioci, zaposleni u javnim preduzećima u toku izborne kampanje naročito ne mogu da koriste resurse, da vrše mobing na zaposlene, da se voze službenim automobilima, da vode kampanju u okviru javnih preduzeća. Znači, vi ste sada, gospodine Marinkoviću, kao i svi što sedite tu i gospođa Gojković i gospodin Martinović, a pre svega i vi ministre, jer Vlada ovo predlaže, priznali da ste sve to radili. Znači, sedam godina otkako ste na vlasti vi ste koristili direktore javnih preduzeća, sve šefove, sve nadređene da vrše pritisak na radnike, da prave spiskove, da ih vode autobusima na mitinge, da se voze službenim automobilima, da koriste mobilne telefone za sigurne glasove, da sve to rade. A sada kada su vam rekli ovi vaši mentori sa zapada, kukavni ovaj drugi, kako mi zovemo, "Frankenštajn", jeste, vi to morate sada da stavite striktno u zakon da se toga ogradite. Ko će, onda? Najpre, to neće nikako moći da se poštuje. Osamdeset posto direktora vaših javnih preduzeća su nesposobni ljudi, od "Elektroprivrede" da krenemo pa dalje, nesposobni apsolutno, gubitaši. Držite ih u stanju v.d. ja mislim da je pet-šest godina, oni taman neki misle, evo sada će konkurs, ispunjavaju uslove. Vi ste napravili od javnih preduzeća u Srbiji cirkus i sada dodatno to radite ovakvim smešnim članom zakona, gde se tačno i zaposlenima koji rade za te plate tamo…
Hvala, vreme. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, najbolji primer koji nije naveden, naravno, za spajanje funkcionerske kampanje je Dragan Đilas, šta da kažem kad moram, zato što činjenice to govore. On je funkcioner koji je najviše spajao javne funkcije sa privatnim biznisom, njegove firme "Multikom", "Emoušn", "Dajrekt medija" itd, to je bio gazda svih sekundi, svih reklama. To je bio gazda koji je zastupao sve velike firme u oglašavanju i ukoliko ste bili mediji, štampani i elektronski, ukoliko niste javnom funkcioneru Draganu Đilasu dali pravo da ga ne dirate, da lepo piše to njemu itd, vi niste mogli da dobijete reklamu zato što je on kontrolisao firme koje je zastupao i niko nije mogao da se oglasi bez njegovog znanja. Iz njegove firme su išle reklame. Sa druge strane, u medijima je kupovao sekunde, tako da su, recimo, sekunde kod njega bile jeftinije na RTS, nego u samom RTS. Danas je on ljut na Pink, ali onda nije bio ljut kada je emitovao "Velikog Brata", serijal upravo ne samo na B92, nego i na Pinku. Kada je na Pinku uzeo sve sekunde i preprodavao ih, uprkos, koristeći nevolje Željka Mitrovića. Danas mu Pink i Željko Mitrović ne valja. Onda je prihodovao na svim tim firmama 619 miliona evra. Danas kada pitate Bujoševića da da sadržinu ugovora između "Dajrekt medije" i njega, odnosno RTS, on kaže oni su se dogovorili da uprkos tome što se radi o JP RTS, o našem pravu da znamo sve, on dođe i kaže da su sadržina tih ugovora poslovna tajna, jer su se tako on i Đilas dogovorili. Najuspešniji primer bogaćenja javnog funkcionera, spajanja privatnih poslova sa javnim funkcijama je Dragan Đilas. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Koliko traje ovaj saziv, od 2016. godine, dame i gospodo narodni poslanici, SRS je upozoravala da treba Poslovnik da se promeni, vi ste se branili tako što ste govorili da su Poslovnik doneli oni koji su došli pre vas, niste vi krivi zbog toga, ali onu staru političku maksimu da treba da se ponašate prema opoziciji onako kako bi ste vi želeli da se ponašaju prema vama kad budete opozicija, vi očigledno ne razumete ili ne prihvatate ili odbijate, kako god. Dakle, mi smo imali ovde tri godine sednice po hitnom postupku, spajanje raznorodnih tačaka dnevnog reda na isti pretres i sve ostalo. Mi smo upozoravali koliko je to loše. Promenilo se tek kada je došao pritisak iz inostranstva. Dakle, sve su se razlike zaboravile kada je nevladina organizacija Fond za otvoreno društvo, pod pokroviteljstvom Džordža Soroša, organizovala sastanke na Fakultetu političkih nauka, gde su odmah zaboravili razlike i naprednjaci i Đilas i DS i Dveri i svi među sobom su odjednom razlike ostavili sa strane i otišli su kad ih je Soroš sazvao. Oni su tamo govorili o izbornim uslovima, o izbornom procesu, šta treba ovde da se promeni, izdavali su instrukcije, a onda danas imamo sve, ostvarenje toga svega, tih instrukcija, koje je vladajuća većina dobila. Posle toga, Narodna skupština, može se slobodno reći, je doživela jedno veliko poniženje, a to je da su ovde došli isluženi poslanici Evropskog parlamenta Eduard Kukan i Knut Flenkenštajn, dakle, bivši poslanici, da ovde drže predavanja o tome šta mi treba da radimo, šta je demokratija, šta nije demokratija, šta su izbori, kako se glasa, kako se broje glasovi i sve ostalo. (Predsednik: Poslaniče.) Imam još vremena. (Predsednik: Izvinjavam se.) Ja bih da iskoristim svoje vreme, gospođo Gojković. (Predsednik: Vratila sam pet sekundi.) Dakle, Narodna skupština i vladajuća većina u njoj se ponela veoma servilno prema nekom ko takvu vrstu poštovanja ne zaslužuje. Ja ne kažem da ne zaslužuje nikakvo poštovanje, ali ovde da moderira, da drži predavanje, stvarno je van svake pameti. Dakle, treći, četvrti, peti rang nekih evropskih birokrata dolazi ovde i vodi glavnu reč, a posle toga stav SNS, od ne damo vam ništa koliko god vas bude, ništa ne može, mi smo pobedili na izborima, mi možemo sve, se promenio do daću vam šta god hoćete, evo, šta god hoćete, evo, nek se ne skidate sa televizije, kako je rekao kolega Đukanović, itd. Dakle, to pokazuje da se u Srbiji odluke, pre svega vladajuće stranke, pa i u izvršnoj vlasti ili vladajuće većine, ne donose samostalno, već pod političkim pritiskom, što ne pravi nikakvu razliku između režima SNS i režima DS. Šta su motivi za to angažovanje evropskih birokrata u Srbiji naglo? Motivi su da cela prozapadna opozicija izađe na izbore zato što su oni varijanta „B“, oni su rezervna varijanta vama. Vi ste došli na vlast 2012. godine. Vi predstavljate jednu proevropsku snagu u Srbiji, vi ste mnogo dalje otišli u nekim tim proevropskim stvarima. Naše je mišljenje da je to za Srbiju loše, vaše je očigledno da je to za Srbiju dobro. Što se tiče nekih sporazuma, na primer sa Severnoatlanskim paktom ili što se tiče uslova koji su prethodili otvaranju poglavlja, a ticali su se Kosova i Metohije i statusa Kosova i položaja Srpske zajednice na Kosovu i Metohiji, vi ste uradili mnogo više nego što su to uradili žuti pre vas, ali oni i dalje žele da imaju plan „ B“, da imaju rezervnu varijantu na izborima, jer ukoliko biste vi možda doneli neku odluku autonomno, samostalno, koja nije u skladu sa onim što se od vas iz Brisela zahteva, onda bi oni imali da uključe rezervnog igrača u tu trku. To je suština. Vi govorite da je ovo sve u sklopu sveopšteg napretka Srbije. Mi smo videli da ta EU, koju pokušavamo, da se kroz ove, jedan od načina da se EU dodvorimo i to kroz ove zakone, neće Srbiju u svom članstvu. To su rekli eksplicitno Emanuel Makron, predsednik Francuske, u plenumu Evropskog parlamenta, rekao je - EU se više neće širiti, Evropska unija ne zna šta će sa preostalim članicama i ići će putem reformi. Već smo čuli, ranije smo slušali kako mora da se prizna Kosovo da bismo postali članovi EU, a sad više nije ni to u opticaju. Sad treba da priznamo Kosovo kako bi ušli u „mali Šengen“. Nama se ovde predstavlja „mali Šengen“ kao neka genijalna ideja koja nam je pala s neba za naš sveopšti ekonomski razvoj, toliko i da će verovatno i te zemlje EU da počnu da napuštaju, Nemačka i Francuska EU da se priključe „malom Šengenu“ koliko je to genijalno. Sad u sklopu svega toga, mi treba i naš politički sistem da uskladimo sa našom modernizacijom i uspehom naše ekonomije, pa onda nisu nam zgoreg i saveti koji dolaze iz inostranstva. Dakle, problemi postoje u našem izbornom procesu. Videli smo, naravno, svaki put vladajuća stranka, koja god da je stranka u pitanju, ima dominantan položaj i iskorišćava sve moguće stvari koje nisu dozvoljene, neki u manjoj, neki u većoj meri. Mi smo videli da SNS, pre svega, medijskom dominacijom stvara jednu ogromnu iluziju u Srbiji, u javnom mnjenju o položaju Srbije i o životu u Srbiji, što nije tačno. Mi smo slušali da će se ovde sporazumi Borkovi raskinuti. Mi smo slušali da će doći fabrika čipova. Mi smo čuli da će doći 100 milijardi dolara investicija. Mi smo čuli da ćemo proizvoditi „Mercedes“. Mi smo slušali kako ćemo izvoziti „Fiat“ u Rusiju, mi smo slušali kako ćemo da imamo plate od 500 evra još pre četiri godine, a tek sada je ta plata negde u tom proseku, čak još uvek je ispod te cifre. To se sve može videti u kampanji, a posle je realnost smanjivanje plata i penzija. Posle je realnost davanje subvencija stranim firmama, negde i do 15.000 evra. Dakle, ista ekonomska politika koju je osmislio Mlađan Dinkić, koju je koristila DS. Dakle, nema nikakve razlike, osim mimikrije koja se stvara apsolutnom medijskom dominacijom. Mi kada govorimo o tome, ne, ne, onda vi imate prostora, možete da pričate u Skupštini koliko hoćete, ali kad dođu evropski parlametarci ili birokrate iz Brisela i kažu isto to, vi onda kažete – da, da, u pravu ste, mi ćemo to da popravimo, kao što je slučaj sad sa ovim zakonima. Vi donošenjem ovih zakona priznajete činjenicu, i to više ne krijete, da su se do sada, do ovih zakona, javni resursi obilno koristili u kampanji od strane vladajuće stranke, ne samo automobili, već i sve. Dakle, državna uprava je bila u funkciji vladajuće stranke u kampanji. Vi, samim tim što ste ovo prihvatili, dakle, ovo što su vam napisali iz tih nevladinih organizacija, a podneli preko ministarstva, vi ste prihvatili tu činjenicu i to je ono što je sramotna. Narodna skupština je trebala da inicira razgovore između vlasti i opozicije kako bi se svi problemi rešili, apsolutno svi problemi što se tiču izbornog procesa. Sve parlamentarne stranke razgovaraju i donesu odluke na osnovu toga, kako treba da izgleda Javni servis, kako treba da izgleda kampanja, kako treba da izgleda izborni dan, sve ostalo, a ne da sad mislimo zato što se razgovori odvijaju u zgradi Narodne skupštine, da je to onda u okviru institucije. Nije to u okviru institucije. Oni vas koriste. Došli su da drže predavanja i da se ponašaju prema nama kao da smo zemlja trećeg svega. Oni kao da su ovde došli na safari. Tako to izgleda. Šta je opasnost svega ovoga? Čega se vi bojite i zašto to sve bespogovorno ispunjavate, počevši od ovih zakona, do svega ostalog što vam stigne iz Brisela? Vi se najviše bojite da čestitka iz Brisela tri sata pre zatvaranja biračkih mesta ne bude upućena nekom drugom a ne vama. Vi se bojite da ćete izgubiti njihovu podršku koju ste imali otvorenu za bilo šta što ste radili. Samo će vam okrenuti leđa, a to oni hoće da urade, zato što oni tako shvataju sve te svoje političke vazale, tako su razmišljale i demokrate, iskoristili su DS za sve za šta im je trebala, uradite ovo, uradite ono, posle više nam ne trebate i odbacili su ih. Dakle, kao toalet papir, upotrebi i baci. Tako će oni uraditi i sa ovim režimom kad budu dobili ono što od njega zahteva, to je, pre svega, predaja Kosova i Metohije, a ovo su samo neki sporedni pritisci oko toga. Na vreme vas upozoravamo. Ništa nećemo nikad dobiti dobro iz EU. To možemo da vidimo samo iz naše prethodne istorije šta nam je odatle stizalo, a možemo da je uporedimo i šta su dobile te zemlje u regionu i one koje su u statusu kandidata i one koje su već članovi EU. Dakle, ništa EU nikom nije dobro donela, što se tiče istočnoevropskih zemalja i balkanskih zemalja. Nema razloga da to ne bude isto tako i sa Srbijom. Zato Narodna skupština, vladajuća većina u njoj, Vlada Srbije treba da donosi samostalno odluke bez ovih političkih pritisaka, bez političkog uslovljavanja i treba da radimo ono što je u našem nacionalnom interesu. Nama trenutno približavanje Evropskoj uniji nije u nacionalnom interesu i zato su nam ovi zakoni nepotrebni. Zato nam je nepotreban toliko veliki i jak uticaj nevladinih organizacija u Srbiji. Oni ovde vode glavnu reč, to smo mogli da vidimo i kada je bio taj fingirani unutrašnji dijalog o Kosovu i Metohiji, to smo mogli da vidimo i na Fakultetu političkih nauka kada su vas ti Soroševi sazivali, a možemo da vidimo i sada, kada u stvari oni spremaju zajedno sa tim evropskim birokratama ove zakone i vama daju na usvajanje, a vaš je jedini zadatak je da to sve opravdate i da kažete kako je u stvari ovo potreba građana Srbije i ono što će da unapredi i modernizuje naš izborni proces, a neće. Ovo će jedino da doprinese tome da ćete kratkotrajno da zadovoljite nekog iz Evropske komisije, iz Evropskog saveta, iz Evropskog parlamenta i da ćete na kratak rok malo smanjiti pritisak, a on će se vratiti, jer oni kad vide da vi sve ispunjavate, oni samo svoje zahteve povećavaju i zato i hoće da imaju dve varijante na izborima – proevropsku vlast i proevropsku opoziciju, kako oni posle ne bi morali da brinu o sudbini Srbije da će ona konačno početi da razmišlja svojom glavom i da će napustiti taj evropski put. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela Vjerica Radeta. Izvolite.
Ovo vaše druženje sa ovim vašim stranim mentorima je suprotno članu 59. Zakona o Narodnoj skupštini koji precizno reguliše ostvarivanje međunarodne saradnje. Dakle, kršite, osim Ustava, naravno, Ustav pre svega, ali kršite i ovaj Zakon o Narodnoj skupštini. Evo, radi javnosti, pre svega, kako će izgledati ova na osnovu ovih pamfleta, koje ćete vi sutra usvojiti kao zakon kako će izgledati kampanja, evo, recimo, jedan dan. Predsednik države će doći da otvara tamo neki put. Vršioci dužnosti direktora javnih preduzeća, a uglavnom su u v.d. stanju da bi bolje služili gospodaru, normalno, oni će dovesti pre svega sve zaposlene na određeno vreme, a takvih je najviše i oni će imati obavezu da dovedu svoju užu i širu familiju i doći će autobusi iz cele Srbije u to neko mesto. Dakle, sve već viđeno, sve to već radite, ali će onda u pola tri se presecati vrpca, to će, biće aplauz, aplaudiraju predsedniku države zato što je otvorio tamo neki put i onda dok ti ljudi koje ćete tako privesti, dok oni pojedu sendvič, dok popiju onu flašicu vode, prođe pola sata, pojavljuje se Vučić, sad je skinuo kravatu, malo opuštenije, dolazi kao predsednik stranke i onda im drži predizborni politički govor. Dakle, na istom mestu samo pola sata razmak u vremenu, sve o trošku javnih preduzeća, jer će direktori javnih preduzeća dovesti te ljude, oni će obezbediti ne samo sendviče i vodu, nego i taj prevoz, autobuse. Dakle, ništa se promeniti neće. Priznajte da je to tako, nemojte praviti farsu sami od sebe. Kažite, mi smo sad vlast, želimo da i dalje budemo i zato ćemo se okupljati, dovodićemo svoje ljude itd. Nego se krijete iza ovog Kukana i ovih tamo kukavaca što, vi zapravo pred njima tako izgledate, što vas okupljaju, što vam naređuju, što vam izdaju naloge i onda nama pričate, ne, mi to radimo radi nas. Ne, vi to radite zato što vam naređuju, a u suštini ćete se ponašati isto kao što ste se ponašali i do sada.
Samo zbog javnosti pošto ste rekli da protivno propisima naše države radimo, nije istina. Član 60. zakona koji ste citirali stav 2, znači, jedan, dva, tri, četiri – Narodna skupština ostvaruje međunarodnu saradnju kroz interparlamentarni dijalog i druge oblike saradnje sa Evropskim parlamentom. To radimo. (Vjerica Radeta dobacuje.) Dolaze poslanici u sazivu ovog Evropskog parlamenta, tako da sve ostvarujemo u skladu sa zakonom i propisima ove države. Na član 1. amandman je podneo poslanik Sreto Perić.
Dopune Zakona o javnim preduzećima su jedna šarena laža. Nadam se da vi o njima posle današnjeg dana nećete ni govoriti jer nema smisla. Biće onako kao što je bilo i vi ćete i dalje nastaviti da zloupotrebljavate ono što ste do sada. Niste izmislili vi to. Nije to krenulo od vas. To je bilo i ranije, vi ste sada samo onako lepo usavršili. Srpska radikalna stranka je intervenisala na član 1. Predloga zakona o dopunama, a odnosi se na član 49. važećeg Zakona o javnim preduzećima. Član 49. kaže – kada direktoru javnog preduzeća prestaje mandat pre isteka, pa ste vi ovde predložili da se pored određenih stavova doda još i kažete – ukoliko koristi resurse da je to uslov za raniji prestanak mandata, promoviše političku stranku, vrši pritisak na zaposlene. Kažete da su to sve razlozi za istek mandata, odnosno prestanak mandata pre isteka. Mi smo predložili ovde – i ako zapošljava radnike na određeno vreme radi obezbeđivanja sigurnih glasova. Teško bi to bilo dokazivati. To bi podrazumevalo trošenje nekog vremena, ali sve ovo što ste vi rekli ukoliko se desi da uradi to, to ili to, da će njemu prestati mandat pre isteka roka. To nije tačno, nije prosto moguće. Vi jeste možda sagradili, ne možda nego zaista jeste sagradili više autoputeva, drugih brzih saobraćajnica i slično. To uopšte nije sporno, ali kada je u pitanju politički sistem, vi ne da ga niste unapredili, vi ste njega čak unazadili, odnosno vrlo često ste ga zloupotrebljavali u odnosu na režim koji je bio pre vas. Samo da kažem i vama i građanima Srbije, vama nije alternativa, odnosno nisu alternativa političke stranke prozapadno orijentisane, stranke koje podražavaju uglavnom tradicionalni neprijatelji države Srbije i srpskog naroda. Alternativa za ovu vlast jeste SRS udružena sa građanima Srbije.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ništa se ovim zakonom neće postići. Ovo je pre svega demagogija predstojećih parlamentarnih izbora. Nije jasno zašto su ovako male i niske kazne predviđene ovim zakonom, da se može izreći novčana kazna u iznosu od 50 do 150 hiljada dinara, a recimo imate neke ljude koji imaju po dva, tri miliona plate. Drugo, tu dolazi do štete i budžeta i na štetu poreskih obveznika. Ovde bih ja predvideo sledeće – u izbornoj godini uveo crvene tablice za sva javna preduzeća i sve javne ustanove. Zatim bih uveo pređenu kilometražu za svako vozilo i utrošeni benzin i predvideo kaznu do tri godine zatvora ko zloupotrebi položaj i nanese štetu budžetu preko 500 hiljada dinara do tri godine, a ovo ispod tri godine može biti prekršaj pa da mu se izrekne novčana kazna u iznosu od milion i po dinara. Nema ni govora, dame i gospodo, da će se nešto postići ovim zakonom, ni slučajno, ali mi je žao, dame i gospodo, drage koleginice i kolege, što je Srbija dozvolila da bude toliko ponižena i omalovažavana. Srbija je uskladila svoja prava, zakone i ugradila u pravni sistem sa uporednim pravom demokratskih država sa razvijenim pravnim sistemima, a ja smatram da … [[Isključen mikrofon.]]
Hvala lepo. Reč ima Olivera Ognjanović.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi ministre sa saradnicima, predlažem da se navedeni amandman odbije, zato što se član 2. predloženog zakona odnosi na prekršaje odgovornog lica i kaznene odredbe. Predlog izmene i dopune ovog zakona ima za cilj jačanje odgovornosti funkcionera u odnosu na korišćenje i raspolaganje javnim resursima, a novina je da će direktori javnih preduzeća u Srbiji biti razrešeni dužnosti pre isteka mandata ukoliko se dokaže da su koristili resurse preduzeća na čijem su čelu, a u svrhu promocije političkih stranaka. Posebno je istaknuta zabrana korišćenja službenih prostora, vozila, inventara javnog preduzeća bez naknade. Zabranjuje se obavljanje bilo kakvih aktivnosti vezanih za promociju političkih stranaka, kao i za izbornu kampanju u radno vreme i vršenje pritisaka na zaposlene i osobe angažovane po drugom osnovu u javnom preduzeću. Dakle, oni će do detalja morati da obrazlože svoje poslovanje i da precizno navedu na koji način će trošiti novac, kako onaj za investicije, tako i za reprezentacije. Moraće da utvrde i precizne ciljeve za naredni period, kanale pomoću kojih će ostvariti profit, ali i načine na koji će proveravati njihovu ispunjenost, odnosno detaljno obrazloženu strukturu planiranih prihoda i rashoda. U okviru plana zarada prikazaće broj zaposlenih, kvalifikacionu strukturu zaposlenih. Moraće da predstave i kreditnu zaduženost, planiranu nabavku za 2020. godinu, uz izraženu transparentnost i do 2022. godine da prikažu kompletnu planiranu nabavku. U potpunosti podržavam ovakvo uvođenje reda, zato što je neophodna transparentnost rada naših javnih preduzeća. Zajedničko za ove predloge zakona jeste da predstavljaju nastavak zakona koji su donešeni od kada je SNS u vodećoj poziciji u našoj Srbiji. Obaveza izbora direktora na konkursima propisana je još zakonom iz 2012. godine, kada je dat rok da se konkursi raspišu najkasnije do 30. juna 2013. godine. Predlagač zakona je bilo takođe Ministarstvo za privredu, kao što je to i sada. Preduzeća u državnom vlasništvu su najproblematičnija oblast kada je reč o sistemu za borbu protiv korupcije u Srbiji i zato je jako bitno doneti zakon koji će svojom primenom zaista omogućiti kontrolu, depolitizaciju i veću transparentnost. Zahvaljujem.
Na član 2. amandman je podneo poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Zbog čega smo mi srpski radikali skeptični? Pre svega, zato što postoji realan razlog kada je u pitanju razvoj parlamentarne demokratije, vi se sećate, na početku ovog saziva, mi smo insistirali da se unutrašnji akt koji reguliše rad ovog parlamenta promeni. Naišli smo na zid ćutanja od strane vladajuće koalicije. Uvek je bilo ono - sešćemo, razgovaraćemo. Videli smo da ono što bi trebalo potpuno normalno da bude, a to je da smo svi jednaki u ovom parlamentu, ispalo je da ima i jednakijih. Kada su u pitanju izbori, mi smo govorili - treba promeniti zakon o izborima, treba promeniti, pogotovo vratiti na ono što je izvorno tumačenje kada je u pitanju raspolaganje sa mandatima, vi ste ćutali. Sad, odjednom, pojavljuje se dobra volja, i više od toga, kako to reče predsednica Skupštine, kada se pojavljuje neko iz EU, iz Evropskog parlamenta. A kako mi to, srpski radikali, da tumačimo? Kako to građani Srbije da tumače? Znači, dok mi u parlamentu razgovaramo, na neki način želimo da nađemo rešenje, o tome se ćuti. A kada se pojave iz Evropskog parlamenta, onda se pojavljuje taj višak demokratije i demokratskih principa. Kome je ta demokratija nešto dobro donela, a pogotovo Srbiji? Ovde ste isto napravili razliku - imaju jednaki i imaju jednakiji. Ovde direktor javnog preduzeća za kršenje ovog zakona treba da bude ili može da bude razrešen funkcije, a odgovorna lica plaćaju novčanu kaznu. I to kakvu novčanu kaznu - koja je potpuno zanemarljiva u odnosu na eventualnu korist koja će se ostvariti u izborima. Šta znači 50 do 150 hiljada dinara? Pa, vi samo jedno javno preduzeće kad zauzmete, to su ogromna sredstva.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo Nemanja Šarović. Izvolite, poslaniče. Ne Marijan Rističević, nego Nemanja Šarović. Ne znam, ukrao vam je karticu. Izlazi Marijan Rističević. Ne možete vi, niste podnosilac amandmana. Treba mi Nemanja Šarović. Nemanja, proverite čija vam je to kartica. Na ekranu stoji - Marijan Rističević. E, tek sada je u redu. Nije vam uspeo baš trik.
Ja zaista ne znam, gospođo Gojković, o kome govorite i o kakvom triku govorite. Javnosti radi - moja je kartica. I vi to veoma dobro možete da očitate na sistemu. Znači, ni jednog trenutka nisam koristio bilo čiju karticu. I to nema veze sa mnom, nego eventualno može imati sa sistemom. Dakle, što se tiče ovog zakona, zakon je potpuno besmislen. Mi smo predvideli da se sva tri besmislene dopune ovog zakona brišu. Ako vi na ovaj način pokušavate da se dodvorite vašim zapadnim mentorima, ne partnerima, jer ovde od partnerstva nema ni govora, to građani Srbije treba da znaju. Predviđate mizerne kazne za one koji zloupotrebljavaju javna preduzeća ili eventualno predviđate da direktor javnog preduzeća bude razrešen. Kad? Kad bude doneta pravosnažna presuda da je neko u kampanji zloupotrebio i resurse javnog preduzeća, radi političke promocije svoje stranke, a takva presuda nikada u istoriji Srbije niti je doneta, niti će biti doneta. I to je svima jasno. Ako možete da pravite budalama one iz EU na ovaj način, svaka vam čast, ali građane Srbije ili nas, svakako ne možete. Pa, vi godinu dana niste u stanju da razrešite onoga mučenog Babića koji je sam podneo ostavku, iz, navodno, moralnih razloga. Godinu dana niste u stanju da ga razrešite, a treba neko da vam veruje na reč da će sudovi prvo doneti odluku i presudu pravosnažnu da je neko prekršio zakon i zloupotrebio resurse javnog preduzeća, da biste na osnovu te pravosnažne presude onda razrešili nekog direktora. Ovde ništa apsurdnije nema. Vi veoma dobro znate da u Srbiji tako nešto niti funkcioniše, niti će skoro funkcionisati, jer pre svega ne postoji politička volja.
Hvala. Produžila sam vreme. (Nemanja Šarović: Skratili ste mi vreme.) Nisam vam ništa skratila. Niste razumeli da vučem na vašu stranu, prvo predlagač pa Rističević. Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo, narodni poslanici, dobio sam duhovitu dosetku. Merna jedinica za zloupotrebu položaja, spajanje funkcije sa privatnim poslom vam je jedan Đilas. Dva Đilasa vredi kao jedan Šolak. Mi nemamo problema ni sa izborima, ni sa opozicijom, mi imamo problem sa Šolak-Đilasovim biznisom, sa milionerima koji žele da preglasaju milione glasova. Nismo mi usvajali izborna pravila, niti o izboru narodnih poslanika, predsedniku republike, odbornika, gradskih izbora, pokrajinskih izbora. Sva ta pravila su već bila usvajana i doneta pre nas. Nismo mi delili nacionalne frekvencije, regionalne frekvencije. Nismo mi postavljali urednike RTS, nismo mi zauzeli silom BK televiziju. Nismo mi zabranjivali štampane medije, nismo mi silom upadali u „Kurir“, nismo mi uhapsili direktora i osnivača „Glasa javnosti“. Sve su to radili oni koje smo pobedili po njihovim pravilima i pobedili više puta od 2012. godine. U eri društvenih mreža koje su daleko razvijenije pre 2012. godine, govoriti o slobodi medija je po meni je iluzorno. Takođe, zbog Evrope i odnosa sa EU moram da kažem da je međunarodna zajednica i odnosi u međunarodnoj zajednici su kao klima. Možete vi da ih ne priznate, ali možete da pokisnete. Odnosi sa Evropskim parlamentom su takvi da oni nama ništa ne mogu da narede, ali treba da znaju, i oni, a i ovde oni koji su prigovarali, demokratija nije uvozno-izvozni proizvod, ne da se uvoziti iz jedne epohe u drugu, niti iz jedne države u drugu. Demokratija je proces zrenja i ona mora da raste iznutra, ona ne može da naraste u izolovanoj zemlji. Demokratija u izolovanim zemljama ne postoji. Ali, takođe, demokratija se ne može naturiti spolja i to stavljamo na znanje i ovim žutim žoharima i onim evropskim parlamentarcima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, i ja bih, pošto polako privodimo kraju raspravu, iskoristio priliku da prvo zahvalim, naravno, svima koji su u raspravi učestvovali. Vi svakako znate da je to jedini pravi način da se bavimo pitanjima koja su od političkog interesa, koja se tiču građana Republike Srbije i kao što smo uvek ponavljali, ovo mesto, ovaj Visoki dom je prava adresa za svaki razgovor na temu političkih slaganja, neslaganja, eventualnih zamerki, komentara, predloga da se bilo šta reši na ovaj ili onaj način. Vidite, to je naš principijelni stav sve vreme i taj se stav i ogleda u činjenici da i dijalog na temu izbornih uslova u Srbiji mi u Narodnoj skupštini vodimo i to uvek naglašavamo kao posebno važno. Onaj ko hoće u tim razgovorima da učestvuje iskreno uvek je dobrodošao, ali zna se gde se taj razgovor vodi. Još jednom, u Narodnoj skupštini. Zna se ko je domaćin tog dijaloga, to je predsednica Narodne skupštine, gospođa Gojković. Govorili smo i ponavljam – ova Narodna skupština odlučuje o predlozima zakona koji se tiču izbornog procesa na bilo koji način. Volja narodnih poslanika će biti ili neće biti da se predlozi zakona usvoje, baš kao što je, to ste danas i videli, volja narodnih poslanika članova nadležnog Odbora bila da se određene izmene u ovaj tekst odnesu. Konačno, izjasnićemo se onda kada Dan za glasanje zakaže predsednica Narodne skupštine, u ono vreme koje bude saopšteno sa mesta gde sedi predsedavajući. To je jedini pravi način i to je odgovoran odnos prema institucijama. Ne tražimo ništa više. Tražimo, dakle, da se uvažava svaka institucija ove zemlje, da se to pokazuje tako što ćete voditi dijalog u Domu Narodne skupštine, tako što ćete raditi svoj posao kao narodni poslanici. Svakako, ne tako što ćete provaljivati u Dom Narodne skupštine pokušavajući da razbijete staklo na ulaznim vratima pomoću srpske zastave, onako kako su razbijali Đilas i njegovi staklo na ulaznim vratima RTS-a. To, dakle, nisu primeri odgovornog odnosa prema bilo kojoj instituciji. Ne tražimo ništa više nego da se uvaži činjenica – mi danas podižemo standarde i usvajamo ona rešenja za koja će svako moći samo da kaže – da, predstavljaju više transparentnosti. Da, predstavljaju bolje uređen postupak, otklanjaju nelogičnosti ili nedostatke, nedorečenosti koje su postojale u zakonima koje je sve sam bivši režim usvajao. I ništa više od toga. Mi kažemo – da, predložili smo i strožije kazne zato što su svi zainteresovani akteri rekli da o tome treba razmisliti i to treba usvojiti. Kažemo – da, propisali smo rokove zato što su zainteresovani akteri na raznim stranama govorili da ti rokovi nedostaju, odnosno nisu bili predviđeni u onim tekstovima koja je usvajao bivši režim. Taj bivši režim koji, naravno, danas priča da to ništa ne valja i da njihovi rođeni tekstovi ne valjaju ništa. Naš je stav i naš je pristup, verujem, sve vreme bio samo racionalan, ozbiljan, odgovoran i nismo slagali ni na sekund kad smo rekli – ljudi, ne bežimo ni od jedne teme. Možemo da se dogovorimo o svakom, ali bukvalno svakom aspektu izbornog procesa i videćete, na samom kraju, svaki aspekt izbornog procesa biće unapređen. To vam je činjenica kako stvari danas stoje. Nema ni jednog jedinog ugla posmatranja izbornog procesa, a da ćete sutra reći – nije unapređen. Birački spisak je unapređen, obuke za ljude koji su angažovani da izborne radnje sprovode su obezbeđene, materijali, edukacija za građane, detaljno informisanje, prebacivanje u digitalni oblik svih rezultata zapisnika, zakoni kojima se regulišu opasnosti od zloupotrebe resursa ili funkcionisanja kampanje. Apsolutno svaki segment mi smo pokrili i, kao što smo uvek govorili, biće nam čast da kažemo – podigli smo taj nivo kvaliteta, ako hoćete, i demokratiju i slobodu u Srbiji tamo gde ih nikada nije bilo, po najmanje u vreme bivšeg režima koji se samo obogatio i samo o sebi mislio. Baš ih je bilo briga i za izborne zakone i za narod i za demokratiju, ništa ih to zanimalo nije. Dame i gospodo narodni poslanici, tražimo kao principijelni i fer stav samo priliku za sve one ljude koji se nečim u Srbiji bave, da prosto kažu – evo, to smo uradili i ništa više. Prvi smo kada treba da se zauzme stav – nema zloupotreba, prvi smo kada kažemo – ne treba da bude partijske koristi od javnih resursa na bilo koji način. Ali, prvi i kad treba da se kaže – pružite fer priliku svakome ko je nekada rekao građanima – hoću da učinim to i to, da sutra može pred te građane da stane i kaže – evo, vidite, jesam to uradio i to sad izgleda tako i tako. Mi uvek imamo samo priliku da odgovorimo – šta je bilo sa pitanjem odgovornosti u ovoj zemlji i ništa više sem toga. Pa, kad neko pita na primer za brzi odgovor, jeste to je princip da na jednom mestu možete da završite svu, kako narod kaže, papirologiju. Jesmo to radili? Jesmo, mi smo vodili objedinjene procedure. Jel to digitalizujemo danas i činimo automatskim? Da, mi to radimo i ništa više ne tražimo, samo priliku da to kažemo i da to pokažemo, i da smo se trudili da propadne plan, pakleni plan bivšeg režima, da „Ikarbus“ potone, da ga onda oni razvlače budzašto i da u svoje džepove natrpaju apsolutno sve što u ovoj zemlji vredi. Pa, rekli – da, u više gradova obezbedili smo autobuse koji su zaista kreirani u saradnji sa Mercedesom i da pronašli smo dobro rešenje sa našim prijateljima iz Narodne Republike Kine i za to preduzeće. Samo šansa da to kažemo i ništa više. To je za narod više nego dovoljno. Čipovi, investicije u IT sektor, pa prosto da kažemo – vidite, 23 puta su veće investicije u taj sektor danas nego pre pet godina, i da to pokažemo ako treba i na primeru kompanije u Novom Sadu i ako treba na primeru Pančeva, Zrenjanina, Beograda, gde god želite, ali sam fer priliku da se građanima izveštaj podnese. I, da kažemo – jeste, po prvi put je metro planiran našim budžetom i po prvi put zaista za to neko razmišlja da obezbedi sredstva. Nisu to više šarene laže Đilasove, kao 2009. ili 2010. kada je pričao – to ću ja za dve godine, pa nije bilo ni prvi, ni drugi, ni koji god hoćete put, kad je to bila samo priča. Velika je razlika u odnosu na to kada se ozbiljno planira pa su domaćinski kreiranom budžetu za to sredstva i obezbede. To su naša principijelna stajališta. Bilo je pitanja, pa dobro, šta sad mi osećamo kada čujemo na primer da neko iz Evropskog parlamenta na sve to što radimo, kaže, ne radi vlast dovoljno, nije htela da implementira 60 ili koliko god hoćete posto? Šta da vam kažem, slegnete ramenima, zapitate se, da li je greška ili nije greška, ali da je neistina, neistina je. Nemamo nikada ni strah, ni nelagodnost da to kažemo otvoreno. I, to govorimo i danas, evo mi u ovoj raspravi reći ćemo i evroparlamentarcima i večeras i sutra i kad god hoćete, 60% je apsolutno 100% već implementirano svega onoga o čemu smo pričali, što je bila tema pre dva meseca ili kada je pre mesec dodato ili ovih dana, šta god hoćete, već je gotovo. Ostalo, u debeloj fazi realizacije. I, biće jako brzo 70, 80, 90 sve do dana kada će izbori da se održe, a održaće se onako kako to Ustav propisuje i kako to zakoni nalažu. Nikakav problem sa tim nemamo, pa kad greše, da im kažemo – grešite. Ali, nasmejali smo se par puta i to ste možda primetili jer je bilo pitanje na temu, kaže neko od ovih evroparlamentaraca, moraćemo da vidimo nešto oko roka za te izbore. Što smo se nasmešili? Pa, pod jedan zato što mi to dobro znamo i svi to ovde dobro znamo, zna to i naš narod, Ustav kaže, kad će to da bude. Baš je ne deplasirano, nego poprilično neozbiljno, da neko sad tamo sa Đilasom ili ovim njegovim po budžacima nekim priča na temu da li to može na jesen. Da i to može sad za devet meseci? Ne može ni na jesen, ne može ni za devet meseci. Pored toga što to naravno, Ustav kaže, pored toga što je to propisano zakonima postoji jedna stvar koju treba da imaju u vidu svi koji se tim pitanjem bave, pre svega recimo, ti ljudi iz Evropskog parlamenta. Potpuno je besmisleno da na tu temu pričaju sa Đilasom ili ovim njegovim čaušima bilo kakvim, potpuno je besmisleno čak i nama da prenose poruke želje i fantazije Đilasove. Postoji samo jedno mesto na kom ima smisla da postave bilo kakvo pitanje, ako im što god nije jasno u vezi sa tim kad će izbori. U ovoj zemlji, izbore za narodne poslanike raspisuje predsednik Republike. Tačka. Đilasi, Obradovići, koji god hoćete bogovi, s tim nemaju ništa i ako Evropski parlament ili nekog desetog, bilo šta zanima, ako im slučajno nije jasno postoji Andrićev venac, ali znaju oni jako dobro kakav odgovor mogu da dobiju, na bilo kakvu fantaziju, na tu temu. Pa, verovatno takvih pitanja neće ni biti, niti ih može biti. Na samom kraju, u ovoj zemlji, šta god ko mislio i šta god ko hteo da razume ili to eventualno ne želeo da prizna, ne glasaju, pa samim tim i ne odlučuju o budućnosti ove zemlje, ni OEBS, ni Evropski parlament, ni bilo koja međunarodna organizacija. Glasaju građani ove zemlje, glasa narod Srbije. Baš zato što je to tako, odgovor će da bude jasan, sloboda, demokratija, perspektiva za ovaj narod, ekonomiju da izgrađujemo, kuću da čuvamo, da pravimo i te puteve koje smo čekali decenijama i fabrike, kliničko-bolničke centre i naučno-tehnološke parkove i firme da dovodimo nove, kao što već sa uspehom radimo. To znači, Aleksandar Vučić, SNS i politika perspektive za ovu zemlju ima apsolutnu podršku građana ove zemlje i apsolutno niko se drugi u ovoj zemlji ne pita, sem njenog naroda, dok smo mi, iz SNS na čelu sa Aleksandrom Vučićem u prilici da se za to staramo. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem petak 13. decembar 2019. godine, sa početkom u 11 časova, kao Dan za glasanje o tačkama od 2. do 6. dnevnog reda Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Hvala, vidimo se sutra na glasanju. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 113 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 144 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Prelazimo na odlučivanje o predlozima akata iz tačaka od 2 do 6 dnevnog reda. Stavljam na glasanje - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 144, protiv – dva, uzdržan – jedan, nije glasao - jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. poslaničke grupe Pokret Socijalista, Narodna seljačka stranka, Ujedinjena seljačka stranka. Zaključujem glasanje: za – sedam narodnih poslanika, protiv – niko, uzdržan - nema. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. sa ispravkom, za koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, u celini. Zaključujem glasanje: za – 143, protiv – jedan, uzdržano – dva, nije glasalo - dva narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 146, protiv – tri, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Dibravko Bojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 4. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije, u celini. Zaključujem glasanje: za – 146, protiv – tri, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 145, protiv – dva, uzdržanih – nema. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podnelo pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: za – jedan. Konstatujem da nije prihvaćen predlog. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnelo pet narodnih poslanika poslaničke grupe Stranka moderne Srbije. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, u celini. Zaključujem glasanje: za – 144, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predloga zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 146, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala dva narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zaključujem glasanje: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da nije prihvaćen amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Zaključujem glasanje: niko nije glasao. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima, u celini. Zaključujem glasanje: za – 145, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala dva narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona. Sada prelazimo na tačku 6. – PREDLOG ODLUKE O IZBORU ZAMENIKA ZAŠTITNIKA GRAĐANA Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika Zaštitnika građana, u celini. Zaključujem glasanje: za – 145, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala dva narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru zamenika Zaštitnika građana. Dozvolite mi da u ime narodnih poslanika i u svoje ime čestitam Jeleni Stojanović, dr Nataši Tanjević i Slobodanu Tomiću na izboru za zamenike Zaštitnika građana i da im poželim puno uspeha u radu. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na sednici 9. decembra 2019. godine, u 11 časova i 24 minuta, ukazala je na povredu člana 88. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na sednici 9. decembra 2019. godine, u 11 časova i 28 minuta, ukazala je na povredu člana 107. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Konstatujem da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na sednici 9. decembra 2019. godine, u 11 časova i 38 minuta, ukazala je na povredu člana 32. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na sednici 9. decembra 2019. godine, u 13 časova i 17 minuta, ukazala je na povrede člana 88. stav 5. i člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na sednici 12. decembra 2019. godine, u 14 časova i 43 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na sednici 12. decembra 2019. godine, u 14 časova i 47 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje: niko nije pristupio glasanju. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini.