REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE DRUGA SEDNICA DRUGOG REDOVNOG ZASEDANjA 26. oktobar 2009. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 14.10 časova. Sednicom predsedava Slavica Đukić-Dejanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Drugu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 199 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutno najmanje 126 poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema, utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Nikola Lazić, Aleksandra Janković i Laslo Varga. Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pored predstavnika predlagača, Snežane Malović, ministra pravde, pozvala da sednici prisustvuju i Slobodan Homen, državni sekretar u Ministarstvu pravde i Jovan Ćosić, načelnik u Ministarstvu pravde. Saglasno članu 84. stav 2. i članu 85. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala izuzetno za ponedeljak, kao i u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 90. stav 5. i članu 92. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 12. oktobra 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 141 narodnog poslanika, za se izjasnilo 127. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, koji je podnela Narodnoj skupštini 12. oktobra 2009. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 141 narodnog poslanika, za se izjasnilo 127. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala. Molim izjašnjenje. Od 142 narodna poslanika, 121 se izjasnio za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine. Molim da se izjasnimo o ovom zakonu. Od 141 narodnog poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je i ovaj predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji. Molim da se izjasnimo i o ovom predlogu. Od 142 prisutna poslanika, 124 se izjasnilo za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za kulturu i informisanje predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red lista kandidata za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije iz reda domaćih nevladinih organizacija i udruženja građana. Molim da se izjasnimo. Od 142 prisutna poslanika, za se izjasnilo 126. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog. Odbor za kulturu i informisanje predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red lista kandidata za članove Programskog odbora Radiodifuzne ustanove Srbije. Molim izjašnjenje. Od 142, koliko nas ima u sali, za se izjasnilo 126, pa konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat autoput Koridor 10) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Molim da se izjasnimo. Od 129 narodnih poslanika, za je glasalo 20. Konstatujem da nismo prihvatili ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj i tehničkoj saradnji u oblasti infrastrukture između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo dvoje. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za ovaj predlog se izjasnilo 125. Konstatujem da je Skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 123. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji. Od 133 poslanika, za se izjasnilo 124. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke. Molim da se izjasnimo. Od 130 poslanika, za je 118. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog. Narodni poslanik Milisav Petronijević predložio je da se po hitnom postupku na dnevni red stavi Predlog zakona o potvrđivanju Statuta Međunarodne agencije za obnovljivu energiju (IRENA). Molim da se izjasnimo. Od 129 poslanika, za ovaj predlog se izjasnilo 125. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog. Prelazimo na predlog za spajanje rasprave. Poslanik Vlatko Ratković, na osnovu člana 90. stav 3. i člana 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi: 1. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala i Predlogu zakona o Pravosudnoj akademiji; 2. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o tajnosti podataka i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja; 3. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, Predlogu zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji i Predlogu zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji; 4. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o klasifikaciji delatnosti, Predlogu zakona o zvaničnoj statistici i Predlogu zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine, Predlogu zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine; 5. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o utvrđivanju javnog interesa za eksproprijaciju nepokretnosti radi izgradnje magistralnog gasovoda MG-11, Predlogu zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i Predlogu zakona o prestanku važenja Zakona o udruživanju u Zajednicu jugoslovenske elektroprivrede; 6. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o stečaju i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za licenciranje stečajnih upravnika; 7. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o žigovima, Predlogu zakona o zaštiti topografija integrisanih kola, Predlogu zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna i Predlogu zakona o autorskom i srodnim pravima; 8. Zajednički jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (vozna sredstva – višedelne elektromotorne garniture) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke (Unapređenje elektromreže JP "Elektromreža Srbije"), Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Republike Italije o kreditu za realizaciju Programa „Kredit za pomoć malim i srednjim preduzećima preko domaćeg bankarskog sektora i podršku lokalnom razvoju kroz javna komunalna preduzeća“, Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske investicione banke kojim se regulišu aktivnosti EIB u Republici Srbiji, Predlogu zakona o potvrđivanju Predloga izmena Statuta Međunarodnog monetarnog fonda, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Kraljevine Španije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Švedske o opštim odredbama i uslovima za razvojnu saradnju, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o razvojnoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Austrije o opštim odredbama i uslovima razvojne saradnje, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Danske o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i Republike Belorusije, Predlogu zakona o potvrđivanju Protokola između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o izuzecima iz režima slobodne trgovine uz Sporazum između Savezne Vlade Savezne Republike Jugoslavije i Vlade Ruske Federacije o slobodnoj trgovini između Savezne Republike Jugoslavije i Ruske Federacije od 28. avgusta 2000. godine, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Veća ministara Bosne i Hercegovine, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Danske o podsticanju i uzajamnoj zaštiti ulaganja, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i Republike Turske, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Hrvatske, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Makedonije, Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o međunarodnim izložbama, Predlogu zakona o potvrđivanju Aneksa XVIII uz Konvenciju o privilegijama i imunitetima specijalizovanih agencija Ujedinjenih nacija koji se odnose na Svetsku turističku organizaciju, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti turizma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti turizma između Republike Srbije i Sirijske Arapske Republike, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o privremenom zapošljavanju državljana Republike Srbije u Republici Belorusiji i državljana Republike Belorusije u Republici Srbiji, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Evropske investicione banke o osnivanju i aktivnostima Regionalne kancelarije Evropske investicione banke u Republici Srbiji, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o naučnoj i tehnološkoj saradnji, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o saradnji na uvozu ozračenog nuklearnog goriva sa istraživačkog reaktora u Rusku Federaciju i Predlogu zakona o potvrđivanju Statuta Međunarodne agencije za obnovljivu energiju (IRENA); 9. Zajednički jedinstveni pretres o Listi kandidata za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije iz reda domaćih nevladinih organizacija i udruženja građana i Listi kandidata za članove Programskog odbora Radiodifuzne ustanove Srbije. Da li narodni poslanik Vlatko Ratković želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog.
Nije samo predlog poslanika Vlatka Ratkovića. Postoji još jedan predlog. Molim vas da se držite članova Poslovnika.
Molim vas, moram da završim prvo ovo, jer sam pre nego što ste se javili stavila na glasanje. Od 132 poslanika koliko nas je ukupno, 125 je za. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Predlog za spajanje rasprave. Grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije - Vojislav Koštunica je predložila da se, na osnovu člana 90. stav 3. i člana 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obavi: 1. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu; 2. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine i Predlogu zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine; 3. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o stečaju i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za licenciranje stečajnih upravnika; 4. Zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o zaštiti topografije integrisanih kola i Predlogu zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna; 5. Zajednički načelni pretres o Listi kandidata za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije iz reda domaćih nevladinih organizacija i udruženja građana i Listi kandidata za članove Programskog odbora Radiodifuzne ustanove Srbije; 6. Zajednički načelni pretres o tačkama 28 do 39 dnevnog reda; 7. Zajednički načelni pretres o tačkama 37 do 48 dnevnog reda; 8. Zajednički načelni pretres o tačkama 49 do 51 dnevnog reda. Da li narodni poslanik Miloš Aligrudić želi reč? (Da) Izvolite.
Neću tražiti posebnu povredu Poslovnika, već ću na nju ukazati tokom ovog izlaganja od tri minuta. Naime, kada grupa narodnih poslanika predloži zajednički načelni pretres, prvo se gleda princip prior in tempore, potior in iure, što praktično znači da prvi predlog koji je stigao za spajanje tačaka dnevnog reda mora biti prvo raspravljen. Član 91. Poslovnika kaže – o predloženim izmenama i dopunama dnevnog reda obavlja se pretres u kome mogu učestvovati samo predlagači promene dnevnog reda i predlagač akta itd., a rasprava može trajati tri minuta. Znači, rasprava postoji. Ako imate dva ravnopravna predloga, potrebno je da se pročitaju oba predloga i otvori rasprava, na taj način što će učestvovati predlagači ili ovlašćeni predstavnik predlagača, a zatim da se o njima odlučuje. Vi ste došli u situaciju da već odlučite o izmenama i dopunama dnevnog reda, pa zatim da pročitate predlog grupe od 21 narodnog poslanika. Šta sada da odlučujemo? Da vas pitam – o čemu treba da odlučujemo? Ako bi se ova odluka donela, ona bi derogirala prethodnu. Dakle, donošenjem ove odluke pala bi prethodna odluka i to bi, praktično, značilo da je usvojen ovakav dnevni red. To je krajnje nekorektno postupanje s vaše strane. Na koncu, ovakav dnevni red ste vi predložili, predložili ste ovakvo spajanje tačaka, koje nas nije previše iznenadilo, upravo da biste dobili na vremenu da ova skupština ne bi mogla da raspravlja o Statutu Vojvodine, jer je to bolna tačka koja vas muči i ne znate kako da s tim izađete na kraj; da se ne bi doneo rebalans budžeta, nego se, navodno, priprema budžet za narednu godinu, iako ste po zakonu obavezni da to činite; da ne bi bilo rasprave o predlozima zakona, koje niste ni predložili na dnevni red, koje je podnela grupa od 21 narodnog poslanika, plus poslanici NS-a, kao što je – prenos nadležnosti Vojvodini; da ne bi bilo reči o predloženim rešenjima, kao što je zakon o Narodnoj skupštini itd. Dakle, vi kupujete vreme, kupujete ga na jedan besraman način, a onda, manipulacijom u načinu vođenja sednice, dovodite sve nas u situaciju da ne možemo na ozbiljan način da raspravimo o predloženom dnevnom redu. Tačke koje ste spojili, iako ste bili dosta škrti ovaj put, dame i gospodo iz vladajuće koalicije, ipak ste predložili da se spoje na način koji je neprimeren kvalitetnoj raspravi. Način na koji smo mi predložili spajanje tačaka je racionalan način spajanja tačaka dnevnog reda, gde može da se vidi koje tačke dnevnog reda su zaista međusobno uslovljene, u smislu člana 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine. Možda smo samo jednu grešku napravili kada je reč o spajanju tačaka, a tiče se zakona o tajnosti podataka i zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, odnosno to se moglo spojiti. Ovo je način na koji vi radite. Ovo je način na koji vi nipodaštavate ulogu Parlamenta u ovom društvu i ovo je način na koji vi mislite, ne samo mislite, nego i vodite Narodnu skupštinu Republike Srbije, i to je sramota za ovu državu. Jedini koji su pravi zastupnici sramotnog delovanja ste vi i vladajuća većina. Hvala.
Gospodo narodni poslanici, stavljam na glasanje predlog gospodina Aligrudića. Molim narodne poslanike da se izjasne o predlogu grupe od 21 narodnog poslanika. Od 154 poslanika, 25 je glasalo za, pa konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i o predlogu o spajanju rasprave, na osnovu člana 92. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje Predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Od 131 narodnog poslanika, koliko se izjasnilo, 127 je za, pa konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Molim službu da pripremi prečišćen tekst dnevnog reda. D n e v n i r e d : 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, 2. Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama, 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala, 6. Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji, 7. Predlog zakona o tajnosti podataka, 8. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, 10. Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji, 11. Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji, 12. Predlog zakona o regulisanju odnosa Republike Srbije i zajmoprimaca ili garanata za preuzete obaveze po zajmovima Međunarodne banke za obnovu i razvoj, 13. Predlog zakona o klasifikaciji delatnosti, 14. Predlog zakona o zvaničnoj statistici, 15. Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine, 16. Predlog zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine, 17. Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa za eksproprijaciju nepokretnosti radi izgradnje magistralnog gasovoda MG-11, 18. Predlog zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika, 19. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu, 20. Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o udruživanju u Zajednicu jugoslovenske elektroprivrede, 21. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama, 22. Predlog zakona o Jedinstvenom biračkom spisku, 23. Predlog zakona o ravnopravnosti polova, 24. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o mirnom rešavanju radnih sporova, 25. Predlog zakona o stečaju, 26. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za licenciranje stečajnih upravnika, 27. Predlog zakona o žigovima, 28. Predlog zakona o zaštiti topografija integrisanih kola, 29. Predlog zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna, 30. Predlog zakona o autorskom i srodnim pravima, 31. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji (vozna sredstva – višedelne elektromotorne garniture) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, 32. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke (Unapređenje elektromreže JP ''Elektromreža Srbije'') 33. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Republike Italije o kreditu za realizaciju Programa „Kredit za pomoć malim i srednjim preduzećima preko domaćeg bankarskog sektora i podršku lokalnom razvoju kroz javna komunalna preduzeća“, 34. Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske investicione banke kojim se regulišu aktivnosti EIB u Republici Srbiji, 35. Predlog zakona o potvrđivanju Predloga izmena Statuta Međunarodnog monetarnog fonda, 36. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Kraljevine Španije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, 37. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Švedske o opštim odredbama i uslovima za razvojnu saradnju, 38. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o razvojnoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike, 39. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Austrije o opštim odredbama i uslovima razvojne saradnje, 40. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Danske o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, 41. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i Republike Belorusije, 42. Predlog zakona o potvrđivanju Protokola između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o izuzecima iz režima slobodne trgovine uz Sporazum između Savezne vlade Savezne Republike Jugoslavije i Vlade Ruske Federacije o slobodnoj trgovini između Savezne Republike Jugoslavije i Ruske Federacije od 28. avgusta 2000. godine, 43. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Veća ministara Bosne i Hercegovine, 44. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Kraljevine Danske o podsticanju i uzajamnoj zaštiti ulaganja, 45. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i Republike Turske, 46. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Hrvatske, 47. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Makedonije, 48. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o međunarodnim izložbama, 49. Predlog zakona o potvrđivanju Aneksa XVIII uz Konvenciju o privilegijama i imunitetima specijalizovanih agencija Ujedinjenih nacija koji se odnose na Svetsku turističku organizaciju, 50. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti turizma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Kipar, 51. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti turizma između Republike Srbije i Sirijske Arapske Republike, 52. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o privremenom zapošljavanju državljana Republike Srbije u Republici Belorusiji i državljana Republike Belorusije u Republici Srbiji, 53. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Evropske investicione banke o osnivanju i aktivnostima Regionalne kancelarije Evropske investicione banke u Republici Srbiji, 54. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o naučnoj i tehnološkoj saradnji, 55. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o saradnji na uvozu ozračenog nuklearnog goriva sa istraživačkog reaktora u Rusku Federaciju, 56. Predlog zakona o potvrđivanju Statuta Međunarodne agencije za obnovljivu energiju (IRENA), 57. Lista kandidata za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije iz reda domaćih nevladinih organizacija i udruženja građana, 58. Lista kandidata za članove Programskog odbora Radiodifuzne ustanove Srbije. Pre nego što pređemo na rad po utvrđenom dnevnom redu, odnosno na prvu tačku, određujem pauzu od sat vremena. Nastavljamo rad u 15.35 sati.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu. Prelazimo na tačke 1. do 6. dnevnog reda – PREDLOZI ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O UREĐENjU SUDOVA, DOPUNI ZAKONA O SUDIJAMA, IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNOM TUŽILAŠTVU, O ORGANIZACIJI I NADLEŽNOSTI DRŽAVNIH ORGANA U POSTUPKU ZA RATNE ZLOČINE, ZAKONA O ORGANIZACIJI I NADLEŽNOSTI DRŽAVNIH ORGANA ZA BORBU PROTIV VISOKOTEHNOLOŠKOG KRIMINALA i O PRAVOSUDNOJ AKADEMIJI (zajednički načelni pretres) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda pod tačkama 1, 2, 3, 4, 5. i 6, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vremeraspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, sedam minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa G17 plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Napred Srbijo – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SPS - JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija – 10 minuta i 48 sekundi;Poslanička grupa manjina – osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS – šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa imaju pravo da govore svako po jednom, do pet minuta. Molim poslaničke grupe da, ukoliko to već nisu učinile, podnesu prijave za reč, s redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih predstavljaju: narodni poslanik Đuro Perić – Poslaničku grupu PUPS-a, narodni poslanik Đorđe Miličević – Poslaničku grupu SPS-JS, narodni poslanik Miroslav Petković – Poslaničku grupu DSS - Vojislav Koštunica, narodni poslanik Vlatko Ratković – Poslaničku grupu ZES-a i narodni poslanik Aleksandar Martinović – Poslaničku grupu SRS-a. Saglasno članu 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o navedenim tačkama dnevnog reda. Da li predstavnica predlagača želi reč? Pre nego što dam reč ministarki pravde Snežani Malović, narodni poslanik Aleksandar Martinović želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 141. Poslovnika o radu Narodne skupštine, koji glasi: ''Predlog zakona, pre razmatranja u Narodnoj skupštini, razmatraju nadležni odbori i Vlada, ako nije predlagač zakona. Nadležni odbori i Vlada, ako nije predlagač zakona, u svojim izveštajima, odnosno mišljenju, mogu predložiti Narodnoj skupštini da prihvati ili ne prihvati predlog zakona u načelu''. Dame i gospodo narodni poslanici, brzina i dinamika kojom se menjaju zakoni iz oblasti pravosuđa u Republici Srbiji zaista prelazi svaku razumnu granicu. Mislim da danas nema nijednog čoveka u Srbiji koji može da prihvati da je pravni sistem Republike Srbije stabilan i da pravosudni sistem funkcioniše bez bilo kakvih problema. Sumnjam da možete da nađete jednog studenta koji studira na bilo kom pravnom fakultetu u Republici Srbiji koji može bez dvoumljenja da vam kaže kakav je status sudija, javnih tužilaca, kakva su njihova prava i obaveze. U toj situaciji, mi sada počinjemo da razmatramo ponovo set izmena o dopuna pravosudnih zakona, u jednoj polukamernoj atmosferi, gde poslanika vladajuće koalicije ima vrlo malo, bez mišljenja nadležnog odbora, Odbora za pravosuđe i upravu. Mislim da je to skandalozno. U pitanju su izuzetno važni zakoni i mislim da bi bio red, gospođo Čomić, da se, pre nego što počnemo da raspravljamo o ovim predlozima zakona, sastane nadležni odbor, Odbor za pravosuđe i upravu, i da da svoje mišljenje o predloženim zakonima, inače, ova rasprave neće imati nikakvog smisla. Uopšte, sve ono što se dešava vezano za pravosuđe u Republici Srbiji govori o tome da je režim spreman da napravi potpunu lustraciju i čistku nepodobnih kadrova.
Dva minuta je prošlo. Narodni poslaniče, nema povrede člana 141, što iz vašeg obrazloženja i nije sledilo. Dakle, citirali ste 1. stav – da predlog zakona pre razmatranja u Narodnoj skupštini razmatraju nadležni odbori i Vlada, ako nije predlagač zakona. Isti član 141. ima i 5. stav – ukoliko nadležni odbori ne dostave izveštaje, odnosno Vlada mišljenje o predlogu zakona, predlog zakona će se razmatrati i bez tih izveštaja, odnosno mišljenja. Zakonodavni odbor je jutrošnjom sednicom, proveriću, ne znam da li je bila u 9 ili u 9.30 časova, razmotrio prvih šest tačaka i izveštaj o zaključcima, odnosno o radu Zakonodavnog odbora je dostavljen narodnim poslanicima, tako da ili niste imali uvid da je izveštaj dostavljen, ili ste namerno zloupotrebili pravo iz člana 100. da govorite o nečemu o čemu ostalih 249 poslanika ima drugačije informacije, jer su izveštaji o radu Zakonodavnog odbora dostavljeni. Narodna poslanica Vjerica Radeta želi da govori o povredi Poslovnika.
Gospođo Čomić, povređen je član 79. st. 1, 2, 3. i 4. ovog poslovnika i, automatski, član 104. Poslovnika. Vaše objašnjenje gospodinu Martinoviću da je zasedao Zakonodavni odbor nije potrebno, jer se primedba nije odnosila, naravno, ne treba njemu da advokatišem, on to ume odlično, na Zakonodavni odbor, nego na matični odbor, a to je Odbor za pravosuđe i upravu. Radi javnosti, treba da se zna da je taj odbor bio zakazan mimo Poslovnika, u 13 časova, ali u to vreme je trajalo glasanje o tačkama sa prethodne sednice. Onda je ponovo u 13.30 časova pokušano, tj. nakon glasanja je pokušao da se sastane taj odbor, i to na način da poslanici opozicije uopšte nisu bili o tome obavešteni, bar poslanici SRS-a. Slučajno smo prolazili i videli da poslanici vladajuće većine pokušavaju da organizuju kvorum, ali nisu uspeli, zato što poslanici vladajuće većine nisu prisustvovali toj nelegalno zakazanoj sednici Odbora za pravosuđe i upravu. Zašto sam se pozvala na član 79? Zato što kao član Odbora nisam bila u prilici da, kako to predviđa član 79. u poslednjem stavu, izdvojim svoje mišljenje i da ga obrazložim kao član Odbora ovde pred narodnim poslanicima i da za to koristim Poslovnikom predviđenih pet minuta. Vi i na taj način pokušavate da uskratite narodnim poslanicima da rade svoj posao, zato što poslanici vladajuće većine ne žele da rade svoj posao i zato što ne žele da prisustvuju sednicama odbora.
Dva minuta. Nema povrede člana 79, a ni člana 104. Pročitala sam već poslednji stav iz člana 141. Dakle, zakoni će se razmatrati, bez obzira na to da li ih razmotre nadležni odbori i Vlada. Vas ću moliti da se uzdržite od vaših tvrdnji šta žele i šta misle drugi narodni poslanici, bez obzira na to kojoj poslaničkoj grupi pripadaju, jer to predstavlja kršenje člana 104. i ugrožavanje dostojanstva Narodne skupštine. Narodni poslanik Aleksandar Martinović želi da govori o povredi Poslovnika.
Ne o povredi Poslovnika, nego jedna kratka replika na vaše izlaganje.
Narodni poslaniče, znate sasvim sigurno, mnogo bolje od mene, da na to nemate pravo. Zahvaljujem. Da li još neko ima želju da uoči povredu Poslovnika? Pitam, da li predstavnica predlagača, ministarka pravde Snežana Malović, želi reč? (Da) Molim vas samo da se prijavite. Izvolite. Reč ima Snežana Malović.
Hvala. Poštovana potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, na početku ove objedinjene rasprave o šest zakona koje je predložila Vlada Republike Srbije, a koje je pripremilo Ministarstvo pravde, istakla bih njihov značaj u daljem procesu reforme pravosuđa. Ovi predlozi zakona, zajedno sa već donetim zakonima, treba da zaokruže organizacionu reformu našeg pravosudnog sistema. Na početku bih predstavila Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji. Novi zakoni koji uređuju organizaciju pravosudnih organa u Republici Srbiji, i to kako Zakon o sudijama, tako i Zakon o javnom tužilaštvu, predviđaju pravo sudija, javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca da se stručno usavršavaju, kao i da će se to pravo urediti posebnim zakonom. Takođe, posebnim zakonom je predviđena i obuka sudskog i tužilačkog osoblja, kako onog koje radi na administrativnim poslovima, tako i sudijskih i tužilačkih pomoćnika i pripravnika. Imajući to u vidu, neophodno je da se donese zakon kojim će se obrazovati posebna institucija nadležna za obuku u pravosuđu, kao i sistem obuke nosilaca pravosudnih funkcija i osoblja koje radi u pravosudnim organima. Podsetila bih vas da u Republici Srbiji već postoji jedna takva institucija, koja se zove Pravosudni centar za obuku i stručno usavršavanje, čiji su osnivači Vlada Republike Srbije i Društvo sudija Srbije. Nacionalnom strategijom reforme pravosuđa predviđeno je da se ovaj centar transformiše u Pravosudnu akademiju, čime se postiže ne samo ostvarivanje prava garantovanih navedenim zakonima, nego i uspostavlja važan objektivni kriterijum prilikom izbora i napredovanja sudija, javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca, ali i zaposlenih u pravosuđu. Zakon o Pravosudnoj akademiji predlaže se radi stvaranja jasnog normativnog okvira kojim će se urediti obuka u pravosuđu, čime će se doprineti stvaranju modernog, efikasnog i nepristrasnog pravosudnog sistema i dodatno unaprediti uvođenje jasnih, objektivnih i merljivih kriterijuma prilikom izbora i napredovanja nosilaca pravosudnih funkcija. Opšti cilj uspostavljanja Pravosudne akademije je da doprinese razvoju stručnih znanja i profesionalne pravne kulture, uz uvažavanje potreba Republike Srbije i efikasnijeg vođenja sudskih postupaka, a sve u cilju ostvarivanja prava građana na pravično suđenje i suđenje u razumnom roku. Pored toga, Predlogom zakona se ispunjavaju i obaveze koje je Republika Srbija preuzela kao članica UN-a i Saveta Evrope, a koje su sadržane u određenim dokumentima ovih organizacija. U tim dokumentima se ističe uska povezanost početne i stalne obuke nosilaca pravosudnih funkcija s nezavisnošću i efikasnošću ukupnog pravosudnog sistema. Napomenula bih da je Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji, o kome je danas reč, izradila radna grupa sastavljena od sudija i javnih tužilaca, kao i drugih istaknutih stručnjaka u oblasti edukacije nosilaca pravosudnih funkcija i uz podršku misije OEBS-a u Republici Srbiji. Sada bih vas ukratko upoznala s najvažnijim rešenjima koja sadrži Predlog zakona o pravosudnoj akademiji. Predlog zakona sadrži sedam delova: opšte odredbe, delatnost i organizacija Akademije, obuka sudija i tužilaca, obuka predavača i mentora, poseban program obuke sudijskih i tužilačkih pomoćnika i pripravnika, obuka sudskog i tužilačkog osoblja i prelazne i završne odredbe. U prvom delu Predloga zakona sadržane su odredbe koje se odnose na osnivanje Pravosudne akademije. Njen cilj je pravni status. Cilj osnivanja Akademije je obezbeđivanje profesionalnog, nezavisnog, nepristrasnog i efikasnog obavljanja sudijske i tužilačke funkcije i efikasno obavljanje poslova sudskog i tužilačkog osoblja. Pravosudna akademija se određuje kao ustanova čiji je osnivač Republika Srbija i koja obavlja delatnost radi ostvarivanja prava utvrđenih zakonom i ima svojstvo pravnog lica. Ovakav status Akademije uspostavlja i institucionalnu vezu između Akademije, Vlade, predstavljene preko Ministarstva pravde, kao i Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, kao organa koji su, po Ustavu, garanti nezavisnosti i samostalnosti sudova i sudija, odnosno samostalnosti javnih tužilaca. Delatnost Akademije nije ograničena samo na organizaciju i sprovođenje obuke, već obuhvata i uspostavljanje saradnje sa domaćim, stranim i međunarodnim institucijama, organizacijama i udruženjima, kao i izdavanje publikacija, istraživačke i dokumentacione poslove, preko dokumentacionog i informacionog centra. Ovakvo rešenje prati najbolju praksu savremene obuke o pravosuđu, koja sve više podrazumeva aktivnu saradnju ne samo sa centrima za obuku ostalih srodnih profesija, već i sa pravosudnim akademijama i školama drugih zemalja, kao i sa različitim međunarodnim organizacijama čiji su članovi institucije koje se bave obukom u oblasti pravosuđa, kao što je Lisabonska mreža Saveta Evrope ili Evropska mreža za obuku u pravosuđu EU. Kao organi akademije, određeni su upravni odbor, direktor i programski savet. Najvažnija nadležnost Upravnog odbora je usvajanja programa obuke. Pored toga, Upravni odbor daje saglasnost za imenovanje članova komisije za prijemni ispit i drugih stalnih komisija Programskog saveta, odlučuje o visini naknade za rad predavača i mentora i donosi statut i druge akte Akademije. Programski savet je definisan kao stručni organ Akademije koji je nadležan za utvrđivanje programa početne i stalne obuke, odnosno obuke predavača i utvrđivanje programa prijemnog ispita, što je u skladu sa praksom većine zemalja koje imaju institucije za obuku u pravosuđu i s navedenim međunarodnim standardima. Sastav i uslove koje moraju ispunjavati članovi Programskog saveta, koji imenuju Upravni odbor, obezbeđuje zastupljenost kako sudija, tako i javnih tužilaca i sudskog i tužilačkog osoblja. Predlog zakona uređuje početnu i stalnu obuku sudija i tužilaca. Broj korisnika početne obuke za sudije prekršajnog ili osnovnog suda, odnosno zamenike osnovnog javnog tužioca, određuje Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca, prema objektivnim potrebama pravosuđa. Kandidati za početnu obuku polažu prijemni ispit, koji obuhvata praktični i teorijski test, kao i test ličnosti. Korisnici programa početne obuke pohađaju obuku u sudovima, tužilaštvima i institucijama izvan pravosuđa. Na kraju programa početne obuke, korisnici polažu završni ispit. Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca su u obavezi da Narodnoj skupštini predlože za funkcije sudija osnovnog suda, prekršajnog suda ili zamenika u osnovnom javnom tužilaštvu kandidata koji je završio početnu obuku. Ukoliko nema prijavljenih kandidata koji su završili početnu obuku, tek tada mogu biti predloženi kandidati koji ispunjavaju opšte kriterijume za izbor na mesto sudije prekršajnog ili osnovnog suda ili zamenika u osnovnom javnom tužilaštvu. Zakon predviđa da korisnik početne obuke zasniva radni odnos u Akademiji za vreme trajanja obuke. Obim prava i obaveza korisnika početne obuke prati rešenja koja postoje u većini evropskih zemalja. Stalna obuka sudija i tužilaca predviđena je, načelno, kao dobrovoljna, izuzev kada je drugim zakonima predviđena kao obavezna. Druga odstupanja od načela dobrovoljnosti stalne obuke je kada Visoki savet sudstva ili Državno veće tužilaca propišu obaveznu obuku. To se odnosi na slučajeve kao što su: promena specijalizacije, bitne izmene propisa, uvođenje novih tehnika rada i uklanjanje nedostataka u radu sudija i tužilaca uočenih prilikom vrednovanja njihovog rada. Podaci o pohađanju programa stalne obuke dostavljaju se Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca i imaće uticaj na napredovanje sudija i zamenika javnih tužilaca. Predlog zakona, takođe, uređuje i poseban program stalne obuke za sudije i tužioce koji su po prvi put izabrani na trogodišnji mandat. Smisao ove obuke je da se sudijama i zamenicima javnih tužilaca koji se biraju prvi put na funkciju olakša i omogući brže uključivanje u rad. Pored toga, Predloga zakon uređuje obuku sudijskih i tužilačkih pomoćnika i pripravnika, kao i sudskog i tužilačkog osoblja koje obavlja administrativne poslove. Posebnu novinu predstavlja rešenje prema kojem su kandidati za sudijske ili tužilačke pripravnike obavezni da polažu prijemni ispit da bi bili primljeni radi obavljanja pripravničkog staža. Imajući u vidu standarde Saveta Evrope u vezi sa zastupljenošću sudija i tužilaca u organima upravljanja institucija koje su nadležne za obuku nosilaca pravosudnih funkcija, što je i navedeno u ekspertizi Saveta Evrope na Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji, neophodno je bilo izvršiti izmenu Zakona o sudijama i Zakona o javnom tužilaštvu, kojom se omogućilo da sudije i javni tužioci budu članovi Upravnog odbora Pravosudne akademije. Iz tih razloga, Ministarstvo pravde i Vlada Republike Srbije predložili su Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, kojima se uvodi izuzetak od pravila da sudija, javni tužilac, zamenik javnog tužioca ne mogu biti na funkciji u organima javnih službi. Izuzetak se odnosi i na članstvo u organu upravljanja institucije nadležne za obuku u pravosuđu, a na osnovu odluke Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca. Pored toga, radi usaglašavanja s ovim predlozima zakona, Vlada je podnela amandmane na čl. 7. i 8. Predloga zakona o Pravosudnoj akademiji, kojima se uređuje sastav i predsednik Upravnog odbora Pravosudne akademije. Ovim amandmanima predlaže se da u Upravnom odboru Pravosudne akademije budu četiri sudije koje bira Visoki savet sudstva, dva javna tužioca, odnosno zamenik javnog tužioca, koje imenuje Državno veće tužilaca, i tri člana koje imenuje Vlada. Takođe, amandmanom se predlaže da predsednik Upravnog odbora mora biti iz reda nosilaca pravosudnih funkcija. Sada bih ukratko obavestila o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine. Kao što vam je poznato, nova organizacija pravosudnih organa u RS počinje rad 1. januara 2010. godine, pa je iz tih razloga neophodno bilo uskladiti sve zakone koji uređuju organizaciju pravosudnih organa sa novim zakonom o uređenju sudova, Zakonom o javnom tužilaštvu, Zakonom o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštva. Stoga je neophodno izvršiti i određene izmene i dopune Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine. Predlogom zakona izvršene su određene izmene koje se tiču organizacije Tužilaštva za ratne zločine, radi usklađivanja sa novim zakonom o javnom tužilaštvu, u kojem je, za razliku od prethodnog zakona, navedeno i Tužilaštvo za ratne zločine kao posebno tužilaštvo. U pogledu organizacije sudova, vrši se neophodno usklađivanje s novim zakonom o uređenju sudova, tako što se utvrđuje nadležnost posebnog odeljenja Višeg suda u Beogradu za suđenje u prvom stepenu u postupcima za ratne zločine za celu teritoriju Republike Srbije, kao i nadležnost posebnog odeljenja Apelacionog suda u Beogradu, za suđenje u drugom stepenu. Novinu predstavlja određivanje posebnih uslova koje moraju da ispunjavaju predsednik i sudije ovih posebnih odeljenja. Pored toga, imajući u vidu da je poslednjim izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku uveden institut – sporazum o priznanju krivice, Predlogom zakona se daje mogućnost da se ovaj institut primeni i u postupku za ratne zločine. Predlogom zakona se, takođe, precizira primena instituta svedoka saradnika, zbog specifičnosti krivičnog postupka za ratne zločine u odnosu na postupak za krivična dela organizovanog kriminala. Predlogom zakona izvršeno je neophodno preciziranje u kojem se reguliše uračunavanje vremena provedenog u pritvoru u postupku pred Međunarodnim krivičnim sudom za bivšu Jugoslaviju, kao i pitanje postavljanja branioca po službenoj dužnosti u postupku za ratne zločine. Takođe, Predlogom zakona je data mogućnost da se u toku glavnog pretresa vodi i video-zapis, kao i da se vrši snimanje glavnog pretresa, u cilju javnog prikazivanja. Na kraju bih predstavila i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala. Kao što sam već navela prilikom predstavljanja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, i u ovom slučaju se radi o neophodnom usklađivanju sa novim zakonom koji uređuje organizaciju u pravosuđu. Pored toga, Predlogom zakona je izvršeno usklađivanje s novim izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, s obzirom na to da su kao novi izrazi u tom zakonu uvedeni pojmovi kao što je ''računarski sistem'' i ''računar'', pa je te pojmove neophodno uneti i u pojam visokotehnološkog kriminala. Takođe, Predlogom zakona precizirana je i proširena primena Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala i na krivična dela protiv privrede, kod kojih se kao objekat ili sredstvo izvršenja krivičnog dela javljaju računari i računarski sistem, računarske mreže i računarski podaci, odnosno na druga krivična dela koja se zbog načina izvršenja ili upotrebljenih sredstava mogu smatrati krivičnim delima visokotehnološkog kriminala. Proširivanjem nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala omogućava se efikasnije i brže otkrivanje i krivično gonjenje i suđenje za navedena krivična dela. Na kraju, upoznala bih vas i sa Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova. Novim zakonom o uređenju sudova, koji je donet u decembru 2008. godine, a čija primena počinje 1. januara 2010. godine, uspostavljena je nova organizacija sudova u Republici Srbiji. Ovim zakonom nadležnost za vođenje krivičnog postupka u prvom stepenu podeljena je između osnovnih i viših sudova. Viši sud je nadležan za suđenje za krivična dela za koja je kao glavna kazna propisana kazna zatvora preko 10 godina, kao i za određena taksativno navedena krivična dela, bez obzira na visinu zaprećene kazne. Ovom spisku krivičnih dela za koja sudi viši sud, bez obzira na visinu propisane kazne, neophodno je dodati i pojedine oblike krivičnih dela za koje je, prema važećem rešenju zakona, nadležan osnovni sud, budući da se izdvajaju po svojoj ozbiljnosti. To su krivična dela: obljuba nad nemoćnim licem, obljuba zloupotrebom položaja, otmica, trgovina maloletnim licima radi usvojenja, nasilničko ponašanje na sportskoj priredbi i primanje mita. Za teže oblike navedenih krivičnih dela nadležan je viši sud, a predloženim rešenjem bi za sve oblike ovih krivičnih dela bio nadležan taj sud, tako da je predloženo rešenje opravdano iz razloga efikasnosti. Pored navedenog, proširuje se nadležnost višeg suda i za sporove iz Zakona o javnom informisanju, budući da je, prema važećem rešenju, nadležnost podeljena između osnovnih i viših sudova. Stoga se predlaže da viši sud bude nadležan i za sporove zbog povrede, zabrane govora mržnje, zaštite prava na privatni život, odnosno prava na lični zapis i propuštanje objavljivanja informacije. Time se postiže specijalizacija viših sudova za suđenje u sporovima u vezi sa Zakonom o javnom informisanju. Imajući u vidu da je poslednjim izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku značajno proširena primena skraćenog krivičnog postupka, iz razloga celishodnosti predlaže se da za odlučivanje po žalbama u skraćenom postupku bude nadležan Apelacioni sud, umesto višeg suda, čime će se postići veća ujednačenost sudske prakse u drugostepenom postupku. Na kraju, htela bih da vam zahvalim na pažnji i izrazim nadu da će nakon rasprave u načelu i u pojedinostima predloženi zakoni biti usvojeni, čime će se zaokružiti normativni okvir za početak rada nove organizacije pravosudnih organa u Republici Srbiji.
Pre nego što nastavimo rad davanjem reči po Poslovniku, na osnovu člana 142, obaveštenje o ovlašćenim predstavnicima: Poslanička grupa LDP-a, ovlašćeni predstavnik je narodni poslanik Nebojša Ranđelović, a Poslaničke grupe Napred Srbijo – Vučeta Tošković. Da li izvestilac Zakonodavnog odbora želi reč? (Ne) Da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Podsećam vas da predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici u ovom toku sednice imaju pravo da koriste 10 minuta, ili 20 minuta od vremena koje im je na raspolaganju. Narodni poslanik Nebojša Ranđelović želi reč. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka, uvaženi predstavnici Vlade, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, iako sam ovlašćeni predstavnik jedne opozicione parlamentarne partije, neću iskoristiti predviđeno vreme koje ima naša poslanička grupa za opštu kritiku svega i svačega. Pokušaću da se usredsredim i na pozitivne atribute predloženih zakona i da postavim neka pitanja čiji bi odgovori mogli da pojasne, po meni, neke nedovoljno razjašnjene delove predloženih zakona. Kada smo raspravljali o setu pravosudnih zakona, odnosno o izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku, postavio sam prethodno pitanje i istakao logiku spajanja pojedinih tačaka dnevnog reda u jednu tačku. Sada to pitanje neću postaviti, iz prostog razloga što smatram da je ovoga puta spajanje ovih tačaka u jednu tačku o kojoj će se raspravljati zaista celishodno. Naime, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, Predlog zakona o sudijama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, jesu u funkciji onoga što je novina u našem pravosuđu, a to se zove Pravosudna akademija. Dakle, neću se zadržavati na tekstovima predloženih izmena i dopuna tih zakona, jer smatram da su oni tehničke prirode i da su nužni da bi jedan ovakav zakon mogao da zaživi. Što se tiče zakona o Pravosudnoj akademiji, odnosno samog uvođenja institucije Pravosudne akademije, mogu da kažem da će poslanici LDP-a i te kako podržati ovu intenciju promena u našem pravosuđu i upodobljavanja s nekim tekovinama evropskog prava. Smatram da je uvođenje Pravosudne akademije korisna stvar i, shodno tome, postaviću i pitanje: koliko su francuska iskustva doprinela stvaranju teksta jednog ovakvog zakona? Shodno francuskim iskustvima, postaviću i pitanje vezano za članove koji se tiču javnog konkursa i uslova za prijem za početnu obuku. Zaista su francuska iskustva, po mojim saznanjima, pozitivna i omogućavaju da pravosudne funkcije nose oni koji su najbolji. Smatram da je razlog postojanja Pravosudne akademije u našoj zemlji isti, tj. da jedan ovakav zakon i ovakva institucija treba da omoguće da najbolji među najboljima budu nosioci pravosudnih funkcija. Dakle, shodno našoj podršci ovakvoj jednoj instituciji, želeo bih da postavim par, moglo bi se reći, i tehničkih i suštinskih pitanja. Konkretno, tiču se člana 28. i člana 29. Naime, u članu 29. stoji: „Cilj prijemnog ispita je utvrđivanje stepena stručnog znanja potrebnog za pohađanje programa početne obuke i sposobnosti za vršenje sudijske i tužilačke funkcije“. U članu 28, koji tretira uslove za prijem na početnu obuku, stoji: „Uslovi za prijem za početnu obuku'' između ostalih, su i: „položen pravosudni ispit, ispunjavanje opštih uslova za rad u državnim organima“. Imam utisak da tu dolazi do nekog preklapanja i nepotrebnog ponavljanja, jer ono što stoji u članu 28. ukazuje da polaznici, po sadašnjem zakonodavstvu, već ispunjavaju zakonske uslove da budu sudije, odnosno tužioci. Zamolio bih da se ovo moje pitanje ne shvati kao kritika zakona i kao kritika institucije pravosudne akademije, već kao kritika postojećeg pravosudnog ispita, za koji smatram da je preživela institucija i da je način njegovog polaganja zastareo, te da se ta institucija mora upodobiti sa savremenim tekovinama evropskog prava i s intencijama koje ovakav predlog zakona nudi, odnosno s intencijama promena i upodobljavanja našeg pravosudnog sistema. Stoga bih molio predstavnike Vlade da ukratko daju objašnjenje, da li je ovo samo nužnost, da novi predlog zakona ne bi došao u suprotnost sa nečim što već postoji kao zakonodavstvo i praksa i molio bih za odgovor – da li će u perspektivi doći do promena svega ovoga o čemu sam govorio, jer smatram da bi takve promene bile u funkciji i u službi onoga što imamo pred sobom, a to je Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji? Na kraju bih dodao da se, kao ovlašćeni predstavnik LDP-a, neću ponašati po ustaljenim klišeima predstavnika opozicionih parlamentarnih partija, odnosno – kritikujmo sve što Vlada predloži i iskoristimo sve vreme koje nam stoji na raspolaganju za diskusiju, odnosno za ekspoze. Rekao sam ono što sam smatrao da je važno, postavio sam pitanja za koja smatram da su suštinska i, eventualno, u završnoj reči, iskoristio deo vremena koje je našoj poslaničkoj grupi preostao. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević, Poslanička grupa SPS-a.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovana ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je šest zakonskih predloga koji se tiču oblasti pravosuđa. Najpre, želim da kažem da će poslanički klub SPS - JS podržati predloženi zakon o Pravosudnoj akademiji, jer, podržavajući ovaj zakon, želimo da podržimo cilj koji se želi postići usvajanjem ovog zakonskog predloga, a to je da se obezbedi profesionalno, nezavisno, nepristrasno i efikasno obavljanje sudijske i tužilačke funkcije i stručno i obavljanje poslova sudijskog i tužilačkog osoblja, kako je, između ostalog, navedeno u članu 2. ovog zakonskog predloga. Naravno da želimo da verujemo da će, nakon usvajanja ovog zakonskog predloga, biti zaobiđena i ostavljena po strani svaka mogućnost, ili eventualna mogućnost političkog pritiska, političke pristrasnosti prilikom izbora nosilaca pravosudnih funkcija. Ovim zakonskim predlogom predviđeni su jasni normativni okviri kojima se uređuje obuka za sudije i tužioce, što je, između ostalog, predviđeno novim zakonima koji uređuju organizaciju pravosudnih organa u Republici Srbiji, koje smo usvojili u decembru 2008. godine, a u cilju, kako je i rečeno, stvaranja efikasnog, nepristrasnog i modernog, pre svega, pravosuđa. S druge strane, ovaj zakonski predlog unapređuje i jasno formuliše kriterijume za izbor i napredovanje sudija, odnosno, jednostavno rečeno, nakon usvajanja ovog zakonskog predloga, vrlo jasno će se znati ko može i po kojim uslovima, po kojim kriterijumima da bude izabran za sudiju ili tužioca, bez bilo kakvog uticaja i pritiska na sam izbor. Naime, ovaj zakonski predlog definiše okvire kojima je uređena obuka, što ima za cilj formiranje objektivnih, realnih i merljivih kriterijuma kada je reč o izboru i napredovanju. Akademija, kao što smo mogli čuti, raspisuje konkurs za prijem u program početne obuke i formulisani su opšti uslovi za prijavu. Predviđeno je polaganje testa za upis na Akademiju, koji obuhvata praktični, teorijski i test ličnosti. Komisija za prijemni ispit utvrđuje rang listu prema rezultatima sva tri dela ispita. Akademija traje 24 meseca i završna ocena predstavlja zbir ocena svakog dela obuke i ocene sa završnog ispita. Zakonskim predlogom je, takođe, predviđeno da korisnici početne obuke zasnivaju radni odnos u Akademiji za vreme trajanja obuke i imaju pravo na platu, koliko mi se čini, u iznosu od 70% osnovne plate sudija osnovnog suda. To je precizno formulisano članom 40. zakonskog predloga. Što se tiče broja korisnika početne obuke za sudije prekršajnog i osnovnog suda, odnosno za zamenika javnog tužioca, utvrđuju ga Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca, rukovodeći se, pre svega, kako je i navedeno, objektivnim potrebama pravosuđa, što je od izuzetne važnosti. Ono što, takođe, treba istaći, a što je definisano članom 40. predloženog zakonskog rešenja, jeste da je Visoki savet sudstva, odnosno Državno veće tužilaca dužno da, prilikom predlaganja kandidata za izbor sudija prekršajnog ili osnovnog suda, odnosno zamenika osnovnog javnog tužioca, predloži kandidata koji je završio početnu obuku na Akademiji, a prema uspehu ostvarenom na toj obuci. Ukoliko među prijavljenim kandidatima, što je predviđeno članom 40, nema kandidata koji su završili početnu obuku, Visoki savet sudstva, odnosno Državno veće tužilaca može predložiti kandidata koji ispunjava opšte uslove za izbor. Kada je reč o ovom zakonskom predlogu, želim da kažem i da strategija reforme pravosuđa predviđa da se Pravosudni centar transformiše u instituciju za obuku u pravosuđu i da se na celovit način uredi početna i stalna obuka sudija, javnih tužilaca, sudijskih i tužilačkih pomoćnika i pripravnika, ali i obuka zaposlenih u sudijskoj i tužilačkoj administraciji. Kada je reč o samim organima Akademije i nadležnostima, predviđeni su – upravni odbor, direktor i programski savet. Zakon, kako je precizirano, stupa na snagu 1. decembra 2009. godine. Nakon toga, biće imenovan vršilac dužnosti direktora, koji treba da pripremi sve ono što je neophodno od uslova za početak rada Akademije i transformaciju Pravosudnog centra. Inače, predviđeno je da zakon počne da se primenjuje od 1. januara 2010. godine. Upravni odbor Akademije čine tri predstavnika koje imenuje Visoki savet sudstva, od kojih, jednog imenuje na predlog udruženja sudija, tri predstavnika imenuje Državno veće tužilaca, jednog, na predlog Udruženja javnih tužilaca, imenuje Vlada. Ako govorimo o samim nadležnostima Upravnog odbora, kao što je, između ostalog, navedeno i u uvodnom izlaganju, najvažnije je usvajanje programa obuke. Suštinski gledajući, imajući na umu set od sedam pravosudnih zakona koji su usvojeni krajem prošle godine, odnosno u decembru 2008. godine, nakon usvajanja Zakona o Pravosudnoj akademiji, želimo da verujemo da ćemo zaokružiti jednu celinu kada je reč o reformi srpskog pravosuđa. S obzirom na to da sam na samom početku već istakao da će Poslanički klub SPS – JS-a podržati predloženi zakon o Pravosudnoj akademiji, analogno tome, potpuno je logično da ćemo u danu za glasanje podržati izmene i dopune Zakona o javnom tužilaštvu, kao i izmene i dopune Zakona o sudijama. Šta se postiže predloženim izmenama, već je rečeno. Stvara se zakonski osnov, mogućnost da sudija, javni tužilac, odnosno zamenik javnog tužioca, mogu biti članovi organa upravljanja Pravosudne akademije, s obzirom na to da je reč o instituciji koja je nadležna za obuku u pravosuđu, a, s druge strane, imajući na umu znanje koje se stiče praksom, koja svakako poseduju i sudija i javni tužilac, odnosno zamenik javnog tužioca. Kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, nakon Zakona o uređenju sudova, koji je usvojen decembra 2008. godine, uspostavljena je nova organizacija, a za vođenje krivičnog postupka u prvom stepenu podeljene su nadležnosti između osnovnih i viših sudova. Ovim zakonskim predlogom, spisku krivičnih dela za koje sudi viši sud dodati su i pojedini oblici krivičnih dela za koje je do sada bio nadležan osnovni sud, a koja se izdvajaju po svojoj ozbiljnosti. Što se tiče Zakonika o krivičnom postupku, odnosno odlučivanja o žalbi po skraćenom postupku, predlog je da za ovo bude nadležan Apelacioni, umesto Višeg suda. Suštinski gledajući, ovde je reč o opravdano predloženim rešenjima, u cilju efikasnosti, kako je navedeno i u obrazloženju, imajući na umu novi zakon o uređenju sudova, koji je usvojen decembra 2008. godine. Predloženim izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, važeći zakon treba da bude usklađen sa Krivičnim zakonikom Srbije, zakonima o javnom tužilaštvu, o uređenju sudova i sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Ono što je predloženo, primenjuje se na postupke protiv okrivljenih za ratne zločine, za teška kršenja međunarodnog humanitarnog prava, kao i za pomoć počiniocima. U nekoliko crta, reći ću koje se novine unose predloženim izmenama i dopunama Zakona. Precizirane su okolnosti u kojima neko može imati datog svedoka saradnika u postupcima za ratne zločine. Precizirane su odredbe za sklapanje sporazuma o priznanju krivice, bez obzira na zaprećenu kaznu zatvora. Omogućeno je medijima snimanje i javno emitovanje sudskih postupaka, u skladu sa predloženim članom 16a. ovog zakonskogpredloga. Vreme koje je lice provelo u pritvoru Haškog tribunala neće se uračunati u trajanje pritvora koji je u postupku pred domaćim sudom, ali će biti uračunato u kaznu koju sud bude izrekao. Shodno novoj organizaciji sudova, precizirano je da će predmeti ratnih zločina biti u nadležnosti Višeg i Apelacionog suda i definisane su odredbe koje se tiču izbora tužioca i zamenika. Na samom kraju, želim da kažem da će Poslanički klub SPS-JS-a podržati i predložene izmene i dopune Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala, jer, suštinski gledajući, ovde je reč o usklađivanju navedenog zakona, pre svega, sa zakonima o javnom tužilaštvu, o uređenju sudova, o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, kao i sa Zakonom o izmenama i dopunama Krivičnogzakona. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković, ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe DSS-a.
Gospođo predsedavajuća, poštovana gospođo Malović, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o Visokom savetu sudstva je usvojen u decembru 2008. godine i, nakon današnjeg glasanja, činjenica je da još uvek nije izabran u punom sastavu. Naime, kandidat Pravnog fakulteta, gospodin Tomić, nije danas biran. Doduše, DS je danas stopirao izbor gospodina Miroslava Bojića za Državno veće tužilaca, tako da smo u situaciji da u pucanj pred reizbor sudija ulazimo bez kompletnog sastava Visokog sastava sudstva. Prema važećim propisima i prema onome kako ste to predvideli, u toku decembra bi trebalo da bude obavljen reizbor sudija. To znači da je broj sudija i kriterijume za njihov izbor odredio nekompletan Visoki savet sudstva. Podsećam, radi se o gotovo 2.500 sudija, da zanemarimo činjenicu da će preko 600 njih ostati bez posla. Od Nove godine treba da se uspostavi novi sistem, nova mreža sudova, treba da profunkcionišu apelacioni sudovi, od Nove godine treba da funkcioniše i Vrhovni kasacioni sud, ali bih voleo da znam od koje nove godine. U februaru smo iz Ministarstva pravde čuli da će sve ovo stupiti na snagu i početi da radi od 1. januara 2009. godine, pa ste onda sve to prolongirali godinu dana. Zaista sam zabrinut i nisam siguran da će naš pravosudni sistem moći u punom kapacitetu da radi od 1. januara 2010. godine, na to smo vas upozoravali. Podsećam vas i ovog puta koliko je Poslanička grupa DSS-a uticala da se popravi Zakon o Viskom savetu sudstva i da neka rešenja, za koja smo smatrali da su dobra, a koja ste vi prihvatili, ugradimo u taj zakon. U međuvremenu, povećan je broj predmeta. Predsednici sudova su tražili veći broj sudija. Došlo je do mnogih problema u funkcionisanju pojedinih sudova. Dobili smo smanjenje broja sudova i potpunu neizvesnost da li će ovaj sistem profunkcionisati. Odmah da se razumemo, naša je želja da sistem funkcioniše. Ne radujemo se tome što ovo neće moći da radi od 1. januara, ali činjenice ukazuju da će upravo tako biti. Smatramo da zalaganje za pravnu državu ne može biti samo politička fraza, već ustavna i zakonska obaveza koje svi treba da se pridržavamo, i vi kao ministar, i mi kao narodni poslanici, a, naravno, i svi građani Republike Srbije. Upravo su zavisnost sudstva od vlasti, od politike, kadrovi koji su podložni i korupciji i kriminalu, a imali smo priliku da se u to uverimo, da se i to događa, oslobađajuće presude onima koji su grubo prekršili zakon, doveli do očajnog stanja u našem pravosuđu. Mislim da je poražavajuća činjenica da samo 5% građana Srbije veruje u srpsko pravosuđe. Hiljade i hiljade zastarelih predmeta, preko hiljadu predmeta, krivičnih postupaka, koji traju duže od deset godina. Policija je u prethodnih nekoliko godina dobro radila svoj posao, ali smatram da oni ljudi koji su donosili odluke u ime naroda nisu obavili svoj posao kako treba i tu da treba da ima nekih promena. Ako je preko 90% sudskih presuda i zatvorskih kazni koje su izrečene narkodilerima ispod zakonskog minimuma, ili na granici zakonskog minimuma, ako je preko 80% presuda za korupciju na granici, odnosno u okviru zakonskog minimuma, smatram da zaista imamo veliki i ozbiljan problem. Ono o čemu danas raspravljamo jeste set izmena šest zakona, od toga, pet predloga s izmenama i dopunama, to je nekih 42 člana u okviru tih pet zakona, zajedno sa prelaznim i završnim odredbama, i siguran sam da će predsednica Skupštine sutra izaći i reći – usvojili smo još pet novih zakona. Zakon o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova ima pet članova i usaglašavamo ga s nekim zakonima koje smo usvojili bilo u maju ove godine, ili krajem 2008. godine. Predlog zakona o sudijama ima samo jedan član, Predlog zakona o javnom tužilaštvu ima samo četiri člana, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine je malo obimniji, 21 član, i Predlog zakona o nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala ima jedan novi član i sedam reči se menja u tom zakonu. Jasno je da se usaglašava sa već donesenim zakonima, ali tužno je kada neko iznese na kraju godine zbir da je ova skupština radila vredno i da je usvojila preko 300 zakona. Ono što je veoma bitno, to je novi Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji i to jeste predviđeno strategijom reforme pravosuđa. Smatramo da ovaj zakon treba da bude donesen, ali ne u ovakvom obliku. Zbog toga smo, putem amandmana, pokušali da popravimo ovaj zakon, krajnje dobronamerno i stručno smo reagovali, videćete to u amandmanima koje smo podneli. Smatramo da će, ukoliko ih prihvatite, zaista doneti određene boljitke. Imaćemo prilike u raspravi u pojedinostima da o tome raspravljamo, ali čisto da vam u ovoj načelnoj raspravi sugerišem, da imate vremena da razmislite, vi i vaši saradnici, od Odbora za pravosuđe, do samog izjašnjavanja oko nekih stvari. Smatramo da se, pre svega, u članu 19. postavlja pitanje zašto mentor ne bi mogao da bude i neko od advokata. Smatramo da predstavnici advokatske profesije imaju i stručnost i iskustvo da bi mogli potpuno kvalitetno da obavljaju ovaj posao. Nemojte da se setite advokata samo kada je potrebno da daju određene predloge kada pokušavate nekom prečicom, putem Upravnog odbora Advokatske komore, a ne Skupštine Advokatske komore, da daju predlog za Visoki Savet sudstva. Smatramo da tu ima sposobnih i stručnih ljudi koji mogu da kvalitetno obavljaju ovaj posao. Na član 28. smo, takođe, podneli amandman i reagovali na predviđeno rešenje, jer je položeni pravosudni ispit do sada u našem pravosudnom sistemu bio, praktično, kruna; znači, nakon obavljenog pripravničkog staža, ljudi su polagali pravosudni ispit, a nakon toga obavljali i poslove u sudu, bili birani za sudije ili išli u advokaturu. Sada, nakon dve godine pripravničkog staža, krvavog rada za polaganje pravosudnog ispita, koji traje između četiri i šest meseci, polažete prijemni ispit za Pravosudnu akademiju da bi se obučavali još 22 meseca! Dajte onda da ukinemo pravosudni ispit, ili da ukinemo prijemni ispit za Akademiju. Pogledajte ovo naše rešenje, poslanici DSS-a smatraju da je to predugačak period, da ljudi treba da prođu kroz određenu obuku, treba da se edukuju, ali ova dva rešenja, paralelno, ne bi trebalo da egzistiraju. Takođe, što se tiče člana 49, o prijemnom ispitu za pripravnike, koji se odnosi na poseban program obuke sudijskih i tužilačkih pomoćnika i pripravnika, smatramo da to nije materija ovog zakona i da je ova norma trebalo da se nalazi ili u Zakonu o sudijama, ili u Zakonu o javnim tužiocima; ne znam kako se našla ovde, verovatno je propušteno nešto u prethodnom periodu, ali postoji mogućnost da se i tu interveniše. Član 61. Mislimo da je isuviše kratak rok u kome Pravosudna akademija treba da počne da funkcioniše. Naime, ovaj zakon treba da stupi 1. decembra na snagu, a za 15 dana treba da bude izabran vršilac dužnosti direktora Akademije. Potpuno razumem, s obzirom na to da od 1. januara treba da zaživi novi sistem, ali mislim da je nemoguće da ovo ovako profunkcioniše. Na kraju krajeva, u toku iduće godine, praktično, do novembra 2010. godine, Pravosudna akademija treba da ostvari svoju punu funkciju. Smatramo da je nerealno očekivati da se u narednih mesec dana ovaj posao obavi onako kako treba, na kvalitetan način. Takođe, u obrazloženju piše da finansijska sredstva nisu potrebna Bojim se da nisu predviđena dovoljna sredstva za funkcionisanje ovog organa, jer, transformacijom Pravosudnog centra, ne znam koliko je sredstava njima ostalo na raspolaganju, s obzirom na to da ova skupština neće raspravljati o rebalansu budžeta, već će to gospođa Dragutinović da spakuje, rebalans zajedno s novim budžetom, na jednu gomilu i da to bude usvojeno u Narodnoj skupštini navrat-nanos, kao što se i do sada dešavalo. Mislim da će to ljudima kojima želimo da pomognemo, kojima želimo da omogućimo da normalno rade i da se buduće sudije i tužioci zaista edukuju i usavršavaju u Pravosudnoj akademiji, stvoriti ogroman problem, zarad nekih nerealnih procena i, možda, političkih poena koje neko pokušava da prikupi, a mislim da ovaj zakon nije pravo mesto za to. Gospođo Malović, da se razumemo, mi ne želimo da Srbija bude zemlja bezakonja, pravne nesigurnosti i poslušnika. Plašimo se da se čitavim ovim procesom nastavlja, da ne budem pogrešno shvaćen,''dresura'' sudija. Potpuno sam siguran da sudija ne može i ne sme da govori o predmetu o kome sudi, ali, čast izuzecima, činjenica je da sudije zbog svega ovoga ne smeju da govore uopšte o stanju u srpskom pravosuđu. Zbog toga smatramo da je ključna stvar za jednog sudiju njegov ljudski dignitet, njegovo dostojanstvo i njegova stručnost, a kada omogućite nekim drugim uticajima i dovedete ljude u poziciju da to zgaze, onda ti ljudi ne mogu suditi i odlučivati na korektan i zakonom osnovan način ni o vašem ni o mom pravu, ni o pravu bili kog građanina Republike Srbije. Zato vas molim da pogledate amandmane DSS-a. Ukoliko imate dobru volju i razumevanje, a to ste do sada pokazivali, usvojite to, jer je svima nama želja da Pravosudna akademija zaista zaživi u skladu sa strategijom reforme pravosuđa, kako smo i predvideli. Hvala najlepše.
Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista ne znam o kakvoj praksi je reč kada se obrazlažu predlozi zakoni iz oblasti pravosuđa. Uz dužno poštovanje, gospođo Malović, prema vama kao dami, ne mogu da razumem da vi svoju funkciju ministra shvatate kao pukog čitača tuđeg teksta. Svi poslanici u ovoj skupštini umeju da pročitaju obrazloženje svakog predloga zakona koji dođe u proceduru Narodne skupštine. Od vas ne očekujemo da čitate, to umemo i sami, nego da nas ubedite argumentima da to što piše u predlogu zakona zaista predstavlja najbolje moguće rešenje u datoj oblasti. Međutim, vi to ne činite. Zadovoljavate se time, kad god dođete u Narodnu skupštinu, da, gotovo ne dižući pogled, pročitate nešto što je neko drugi napisao. Mislim da to nije dobra praksa i da odudara od neke dobre parlamentarne tradicije. Da je makar ono što piše u obrazloženju Predlogu zakona o Pravosudnoj akademiji, o kojoj ste najviše govorili, tačno, i ne bi bio toliki problem, ali nije tačno. Pogledajte, gospođo Malović, prvo, potpuno je pogrešno naveden ustavni osnov za donošenje zakona o Pravosudnoj akademiji. Kaže – ustavni osnov za donošenje zakona o Pravosudnoj akademiji sadržan je u odredbama člana 97. tačke 2. i 17. Ustava Republike Srbije, prema kojima Republika Srbije uređuje i obezbeđuje slobode i prava građana, postupak pred sudovima i drugim državnim organima, kao i druge odnose od interesa za Republiku Srbiju, u skladu sa Ustavom. Objasnite mi kakve veze ima delatnost Pravosudne akademije s ostvarivanjem i zaštitom prava i sloboda građana, a pogotovo kakve ima veze s postupkom pred sudovima i drugim državnim organima? Nema nikakve veze. Pravosudna akademija nije sud, Pravosudna akademija nije tužilaštvo, Pravosudna akademija nije ni organ uprave i nema nikakvog osnova pozivati se na član 97. kao razlog za donošenje zakona o Pravosudnoj akademiji. Dalje, gospođo Malović, pomenuli ste jednu sintagmu koju često koristi vladajuća koalicija, a to je da pravosudne zakone često treba donositi, menjati, usklađivati s evropskim standardima, da bi se obezbedilo pravo na pravično suđenje i na suđenje u razumnom roku. Gospođo Malović, vi ste ministar pravde za sve građane Republike Srbije, i za one koji podržavaju ovu vladu, i za one koji je ne podržavaju. Između ostalog, želim da vas podsetim da se upravo u ovom trenutku krši pravo i na pravično suđenje i na suđenje u razumnom roku jednom državljaninu Republike Srbije čiji ste vi ministar pravde, a u pitanju je predsednik SRS-a Vojislav Šešelj, kome se od 2003. godine sudi u Haškom tribunalu, a još uvek se ne zna kada će suđenje biti okončano, iako je već sada kraj oktobra 2009. godine. Bilo bi dobro da vi, kao ministar pravde, ili neki drugi državni organ podignete svoj glas protiv činjenice da se jednom državljaninu Republike Srbije krši to pravo na pravično suđenje i na suđenje u razumnom roku. Imamo osnovanih razloga da sumnjamo da će pravo na pravično suđenje i suđenje u razumnom roku biti uskraćeno i dr Radovanu Karadžiću. Bilo bi dobro da se zainteresujete i za taj predmet. Ne vredi da se apstraktno zalažete za pravo na pravično suđenje i suđenje u razumnom roku a da ne vodite računa o živim ljudima, na čijim primerima se drastično gazi to elementarno pravno načelo. Gospođo Malović, još jedna primedba. Kažete da treba doneti zakon o Pravosudnoj akademiji zato što je to međunarodni pravni standard. U obrazloženju Predloga zakona ste naveli neke međunarodne dokumente iz kojih, navodno, proizilazi obaveza da donesemo zakon o Pravosudnoj akademiji. Pogledajte iz koje godine datiraju ti dokumenti – Osnovni principi koji se tiču nezavisnosti pravosuđa, usvojeni od strane UN 1985. godine, Preporuka Saveta Evrope, da ne čitam sve, Evropska povelja o statusu sudija, Evropska deklaracija br. 1 Konsultativnog saveta evropskih sudija i Deklaracija br. 4 Konsultativnog saveta evropskih sudija o početnoj i stalnoj obuci. Sve su to dokumenti iz 2001. i 2003. godine. Poslaničku grupu SRS-a zanima kako je moguće da sada odjedanput ovo postaje međunarodni standard, a nije bio standard 2001. godine kada ste pristupili prvoj nazovireformi srpskog pravosuđa? Kako to da nije bio standard 2008. godine, kada ste, takođe, doneli set pravosudnih zakona, nego je odjedanput postao pravosudni standard krajem 2009. godine? Još nešto, zaista ne možemo da razumemo kako zamišljate pravnu sigurnost u jednoj državi u kojoj se, bukvalno, svake godine nekoliko puta menjaju zakoni kojima se regulišu sudski i drugi pravni postupci, položaj suda, sudija, javnih tužilaca itd. Nema, gospođo Malović nijednog studenta koji studira na bilo kom pravnom fakultetu u Srbiji kome je jasno kako izgleda pravosudni sistem RS. Zamislite da se Zakon o ministarstvima, koji se, između ostalog, primenjuje i na vaše ministarstvo, donosi nekoliko puta u toku godine. Kako biste se vi osećali kao državni funkcioner? Sigurno vam ne bi bilo prijatno. Zamislite kako se oseća sudija koji strepi kakvu novinu će neki pametnjaković da smisli u nekom novom predlogu zakona. Uopšte niste dosledni. Kad god predlažete neki zakon iz oblasti pravosuđa, kažete – ovo je sada kompletno, usklađeno s evropskim standardima, nema mana, nema nedostataka, ovo je reformski zakon itd. Ne prođe nekoliko meseci, vi pristupate izmenama i dopunama. Da li vas obavezuje ono što ste rekli pre šest meseci, da je konačno završeno s reformom pravosuđa, da su zakoni savršeni, efektni, da su se svi saglasili s tim predlozima zakona, i domaći i međunarodni činioci, i da sada samo ostaje da se ti zakoni sprovedu u delo? Sada kada je došlo vreme da se zakoni primene, predlažete nam izmene zakona o uređenju sudova, o sudijama, o javnim tužiocima itd. i unosite kao novinu u naš pravni sistem neku pravosudnu akademiju. Zaista sam se trudio, gospođo Malović, da shvatim šta ste ovim predlogom zakona hteli da kažete, ali verujte mi, nisam uspeo. Prvo, neshvatljivo mi je da osnivate jednu instituciju a da uopšte ne navodite šta je njena delatnost. Dakle, u članu 1. navodite predmet zakona, u članu 2 – cilj osnivanja Akademije, u članu 3 – status Akademije itd. Kada osnivate neku instituciju, valjda je primarna stvar da definišete čime se ta institucija bavi. U ovom predlogu zakona toga nema. Kažete: ''Cilj osnivanja Akademije jeste da obezbedi'', pazite formulaciju, ''profesionalno, nezavisno, nepristrasno i efikasno obavljanje sudijske i tužilačke funkcije i stručno i efikasno obavljanje poslova sudskog i tužilačkog osoblja''. Da li to znači da ako ova skupština ne usvoji Predlog zakona, u Srbiji neće biti profesionalnog, nezavisnog, nepristrasnog i efikasnog obavljanja sudijske i tužilačke funkcije, jer ovde piše da je Pravosudna akademija ta koja treba to da obezbedi? Znači, ako nema Pravosudne akademije nema ničega od ovoga što ste naveli? Kako je to moguće? Valjda se kvalitetnim zakonima iz oblasti pravosuđa obezbeđuje profesionalnost, nezavisnost, nepristrasnost i efikasnost u obavljanju sudijske i tužilačke funkcije, a ne nekom pravosudnom akademijom. Razumeo bih da ste rekli – Pravosudna akademija doprinosi, ali da ona sama po sebi obezbeđuje, to znači da je naš pravosudni sistem u velikoj krizi. Budući da još uvek nemamo formiranu Pravosudnu akademiju, nemamo ni profesionalno, ni nezavisno, ni nepristrasno, ni efikasno obavljanje sudijske i tužilačke funkcije, a imaćemo ukoliko usvojite ovaj predlog zakona. U članu 3. kažete da će se na Pravosudnu akademiju primenjivati odredbe zakona kojima se uređuju javne službe. Iz samog naziva, gospođo Malović, kada se jedna institucija naziva – akademija, valjda je to obrazovna institucija, valjda ona nekoga edukuje, valjda daje doprinos po pitanju nekog znanja, u ovom slučaju, pravničkog znanja. Kako je moguće da se na Pravosudnu akademiju ne primenjuje Zakon, recimo, o viskom obrazovanju, a ovde pominjete mnoge institucije koje postoje u sistemu visokog obrazovanja, ocenjivanje, komisije, mentore, ispite itd.? Sada imate sve te institute, ali primenjuje se Zakon o javnim službama. Znači, na Pravosudnu akademiju primenjivaće se isti zakoni koji se primenjuju na komunalna preduzeća, na centre za socijalni rad itd. Baš bih voleo da vidim kako će ta pravosudna akademija da funkcioniše. Dalje, u članu 6. kažete – organi akademije su Upravni odbor, direktor i Programski savet. Pravosudna akademija, gospođo Malović, to ste vi napisali u Predlogu zakonu, pre svega će da posluje sredstvima iz budžeta RS, i to ne malim sredstvima. Postoje ozbiljne indicije da se Pravosudna akademija formira samo zato da bi se neko udomio u njoj, jer, priznaćete, lakše je predavati na Pravosudnoj akademiji nego ispunjavati normu u nekom sudu. Da li je tako? Nije mi jasno gde vam se denu nadzorni odbor? Ko će da kontroliše kako se to troše budžetska sredstva u Pravosudnoj akademiji? Vi ste predvideli plate za predavače i mentore, predvideli ste da koriste početne obuke, da se primaju u radni odnos u Pravosudnoj akademiji, da ostvaruju zaradu, a ko će to sve da kontroliše? Neće niko i moguće su brojne zloupotrebe. U članu 8. kažete – predsednik Upravnog odbora, između ostalog, predstavlja Akademiju i podnosi godišnji izveštaj o radu Akademije Visokom savetu sudstva, Državnom veću tužilaca i Vladi. Prvo, ne razumem kakva je razlika između predstavljanja Akademije, koje treba da obavlja predsednik Upravnog odbora, i zastupanja Akademije, koje treba da ostvaruje direktor. Valjda je u našem pravnom sistemu standard da onaj ko predstavlja istovremeno i zastupa. Ne, kod vas direktor zastupa, a predsednik Upravnog odbora predstavlja. Voleo bih da mi objasnite u čemu je razlika i kako mislite da u praksi razdvojite ove dve funkcije. Dalje, gde vam se dede Narodna skupština u ovom godišnjem izveštaju? Narodna skupština, gospođo Malović, osniva Pravosudnu akademiju i Narodna skupština, putem budžeta, obezbeđuje finansiranje Pravosudne akademije, ali se Narodnoj skupštini ne podnosi godišnji izveštaj. Šta ima Narodna skupština da se petlja u to šta se dešava u Pravosudnoj akademiji? Tu je VSS u krnjem sastavu, tu je Državno veće tužilaca u krnjem sastavu i tu je Vlada, i tu se priča završava. Narodna skupština, mesto gde se javno raspravlja o svim društvenim problemima, i to pred očima cele Srbije, nema šta da se pita o tome kako funkcioniše Pravosudna akademija. U članu 9, kako se bira direktor Akademije od strane Upravnog odbora, kaže se – Upravni odbor bira i razrešava direktora Akademije. Pa, čistačicu, gospođo Malović, u opštinu ne možete da primite a da ne raspišete konkurs, a vi ćete direktora Pravosudne akademije da birate bez konkursa. Po kojim kriterijumima, kako je moguće? Vi ste rekli, kada ste donosili Zakon o državnim službenicima, da nema više politizacije ni državne uprave, ni pravosuđa, nego svi na konkurs, pa ko ispunjava uslove, biće postavljen. Sada će direktor Pravosudne akademije biti postavljen, odnosno imenovan mimo konkursa. Zamislite kakve su sve zloupotrebe moguće u praksi. Evo kako radi Upravni odbor kako ste ga vi koncipirali. Kaže se – Upravi odbor održava dve sednice godišnje. Pazite, dve sednice godišnje, a pogledajte nadležnosti Upravnog odbora u članu 9, skoro čitava jedna stranica, odnosno obavlja čitav niz važnih poslova. Praktično, po vašoj koncepciji, Upravni odbor je najvažniji organ u Pravosudnoj akademiji. Koliko puta se sastaje? Najmanje dva puta godišnje. Kako mislite da Upravni odbor odgovori svojim zadacima ako se sastaje najmanje dva puta godišnje? Direktor Akademije je, po vama, gospođo Malović, izvršni organ Akademije. Kako je moguće da termin „izvršni“ primenjujete na jednog subjekta koji, u stvari, obavlja poslovodne funkcije u jednoj instituciji? Od kada je direktor bilo gde izvršni organ? Valjda je organ poslovođenja, valjda je poslovodni organ. Vlada je izvršni organ. Ne može direktor da bude izvršni organ, jer onda znači – ako imate izvršni organ, morate da imate zakonodavni organ u Pravosudnoj akademiji, i sudski organ, a nemate ga. Dakle, upotrebili ste potpuno neadekvatnu terminologiju. U članu 14. se kaže da direktor zastupa Akademiju. Sada se ponovo vraćamo na onaj problem – da predsednik Upravnog odbora predstavlja Akademiju, a da je direktor zastupa. Objasnite mi, gospođo Malović, meni i ostalim poslanicima, u čemu je razlika između predstavljanja i zastupanja? Kako mislite, ako u praksi zaživi ovaj zakon, da razdvojite te dve funkcije? Da li će onda predsednik Upravnog odbora da kaže direktoru – ti samo zastupaš Akademiju, a ja je predstavljam? Direktor će da kaže predsedniku Upravnog odbora – ne, ja zastupam Akademiju, a ti je samo predstavljaš. Valjda je elementarni princip u našem pravnom sistemu, i u svim pravnim sistemima da onaj ko predstavlja, taj i zastupa, i obrnuto. Koliko ja znam, vi po prvi put razdvajate funkciju predstavljanja od funkcije zastupanja. Nešto bih rekao, gospođo Malović, o jednom nonsensu. Prvi mentori i predavači na ovoj vašoj pravosudnoj akademiji biće ljudi koji nemaju završenu Pravosudnu akademiju. Sada zamislite da na nekom pravnom fakultetu redovni profesor bude neko ko uopšte nije završio pravni fakultet. Da li je to moguće? Nije moguće, a ovde će biti moguće. Ovde će biti moguće da neko druge podučava, a sam nije završio nikakvu pravosudnu akademiju. Sada se postavlja još jedno pitanje. Ovo pitam ne toliko zbog narodnih poslanika, već zbog sudija, zamenika javnih tužilaca, zbog javnih tužilaca i, uopšte, zbog svih ljudi koji studiraju na bilo kom pravnom fakultetu u Republici Srbiji. Ako čitate ovaj predlog zakona, ispada da nije dovoljno da ste završili pravni fakultet. Nije čak dovoljno ako ste na pravnom fakultetu magistrirali ili doktorirali. Nije, čak, dovoljno ako ste položili pravosudni ispit. Sad morate da završite i nekakvu pravosudnu akademiju. Pazite kakav je to nonsens i kakvo degradiranje našeg pravničkog visokog obrazovanja! Sada ćete terati ljude koji su završili pravni fakultet, koji su položili pravosudni ispit i koji, verovatno, imaju određeni broj godina radnog iskustva, da polažu prijemni ispit za Pravosudnu akademiju. Čak kaže da ste predvideli neki test ličnosti. Šta to znači? To znači da vi sumnjate u elementarnu inteligenciju ljudi koji sutra treba da budu sudije i javni tužioci u Republici Srbiji. Do koje mere ponižavate sudije i javne tužioce! Čemu onda pravni fakulteti? Čemu onda poslediplomske studije? Čemu Zakon o visokom obrazovanju, čemu pravosudni ispit, ako neko pored svega toga još mora da polaže i prijemni ispit za Pravosudnu akademiju? Ko će tamo da ga ispituje? Neko ko nije završio Pravosudnu akademiju. To je jedan začaran krug potpunog besmisla. U članu 23. kažete šta je cilj obuke sudija i tužilaca – obuka sudija i tužilaca je organizovano sticanje, pod brojem jedan je sticanje, pa onda usavršavanje praktičnih i teorijskih znanja. Ako neko, gospođo Malović, tek na Pravosudnoj akademiji treba da stiče praktična i teorijska znanja, teško nama, teško pravosudnom sistemu Republike Srbije, teško građanima kojima će da sude ove sudije. Valjda se na pravnom fakultetu stiču i praktična i teorijska znanja. Eventualno, na toj pravosudnoj akademiji mogu da se obnavljaju neka znanja. Recimo, može da se stavlja akcenat na praktičan deo pravničkog znanja, ali da se tek na Akademiji stiču znanja – to znači da mi više nemamo pravne fakultete u Republici Srbiji. To znači da je naš sistem visokog pravničkog obrazovanja u totalnoj krizi. U članu 28. predvideli ste – da bi neko bio primljen na početnu obuku, morao bi da ima položen pravosudni ispit, da ispunjava opšte uslove za rad u državnim organima i da ima položen prijemni ispit za početnu obuku. Znači, nije dovoljno što ste položili pravosudni ispit. Vi znate, gospođo Malović, koliko je pravosudni ispit delikatan i složen i koliko tu ima stvarnih pravničkih predmeta. Neko se mučio da završi, dve ili tri godine, pripravničku praksu u sudu, u tužilaštvu ili nekoj drugoj instituciji, da položi pravosudni ispit, i to sada nije dovoljno – sada moraš da polažeš prijemni ispit. To bi značilo kao da neko sada završi bilo koji fakultet, a onda polaže prijemni ispit da ga prime u osnovnu školu. Gde tu logika? Kako se ocenjuje na prijemnom ispitu? Usmeni i pismeni deo ocenjuju se od jedan do 10. Gospođo Malović, u obrazovnom sistemu Republike Srbije nemate takav raspon ocena. Gde se ocenjuje od jedan do 10? Da li se ocenjuje u osnovnim školama? Ne. Da li se ocenjujeu srednjim školama – ne. Da li se ocenjuje na fakultetima? Ne. Gde se ocenjuje i gde je taj raspon od jedan do 10? Zamislite kakve zloupotrebe u praksi mogu da se jave prilikom tolikog raspona u ocenjivanju?
Dvadeset minuta. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković, ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe Napred Srbijo.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog zakona o Pravosudnoj akademiji, koji predstavlja blagi plagijat, gotovo od reči do reči, makedonskog zakona iz 2006. godine, jedan je od lošijih zakonskih predloga i neće uspeti da reguliše mnogobrojne probleme u ovoj oblasti, kao ni da doprinese cilju koji je sam predlagač odredio u članu 22. ovog predloga, tj. da obezbedi profesionalno, nezavisno, nepristrasno, efikasno obavljanje sudske i tužilačke funkcije i stručno i efikasno obavljanje poslova sudskog i tužilačkog osoblja. Razlog je taj što zakon nije rađen po uzoru na zemlje koje imaju uređeno stanje u pravosuđu i visokokvalitetno obučene nosioce pravosudnih funkcija i sudsko i tužilačko osoblje, već po uzoru na makedonski zakon, zakon zemlje koja, uzgred rečeno, ne može da se pohvali stanjem u svom pravosuđu. Zbog čega se predlagaču zakona učinilo da je baš ovaj makedonski zakon najbolje rešenje, a ne rešenje neke zemlje koja je ovakav zakon donela mnogo ranije i ispravila brojne nedostatke koji se javljaju prilikom primenjivanja zakona u praksi, ostaje nejasno. Čak su i propisi kojima se ova oblast reguliše u bivšim republikama SFRJ bolji od makedonske verzije, iz razloga što su doneti ranije, imali su nekoliko izmena i dopuna i sveobuhvatni su, regulišu i obuku za advokate, advokatske pripravnike. Ostaje nejasno zašto se predlagač nije koristio ovim propisima prilikom izrade Predloga. Možda zato što je dobar deo ovih propisa u formi podzakonskih akata. Sve u svemu, moglo se i trebalo je kopirati neko sretnije rešenje u ovoj oblasti, kada se već guši svaka dobra ideja koja pronikne u ovom društvu i koja pokušava da implementira dobar stav, s posebnošću koju nosi ovo telo i ovaj narod, a a priori se uzima kao dobro sve što dolazi izvan granica ove zemlje. Ovoj oblasti se mora pristupiti s velikom pažnjom i uzeti u obzir veliki broj zakonskih i podzakonskih akata koji je regulišu, sve usaglasiti i doneti propise na temelju kojih bi se sutra stvorili, pre svega, kvalitetni pravnici, u vidu budućih sudija, tužilaca i advokata. Pored toga što zakon ima niz nedostataka i propusta u svojim odredbama, od svojih ideja i ciljeva da obezbedi profesionalno, nezavisno, nepristrasno i efikasno obavljanje sudijske i tužilačke funkcije, on dodatno komplikuje, birokratizuje postojeće stanje i donosi nove visoke troškove za građane Srbije, a, na kraju krajeva, obesmišljava i samu pravosudnu akademiju. Nedostaci Predloga zakona odnose se i na to da se njime moralo i moglo regulisati i uskladiti čitavo zakonodavstvo koje se odnosi na pravosuđe, a dobijen je jedan propis koji nije u skladu sa mnogim zakonima u ovoj oblasti, Zakonom o sudijama, Zakonom o tužilaštvu, Zakonom o polaganju pravosudnih ispita. Što se tiče propusta, nije uopšte regulisano pitanje vezano za obuku advokata pripravnika, sudijskih i tužilačkih pomoćnika. Ne govori ništa o obuci kandidata za sudije i zamenike tužilaca. Veoma je važno napomenuti propust predlagača zakona da posebno propiše obuku kandidata za sudije, zamenike sudija i tužilaca. Naime, neophodno je izdvojiti oblast koja će se baviti obukom kandidata za sudije i zamenike tužilaca, jer je predlagač konfuzno regulisao ovu oblast. Iako se u delu zakona pod br. III – Obuka sudija i tužilaca, govori o tome, ostaje nejasno da li je to obuka samo za sudije i tužioce ili za početnu obuku mogu konkurisati npr. advokati, pravnici s položenim pravosudnim ispitom, već kako je sam predlagač napisao kriterijume u članu 28, jer se po članu 28. ovog predloga radi o početnoj obuci kandidata za sudijske zamenike i tužioce, a ne o obuci za sudije i tužioce. Imajući u vidu sve ovo, neophodno je napraviti jasnu distinkciju u ovom zakonu između obuke kandidata za sudije i tužioce i obuke samih sudija i tužilaca. Što se tiče rasporeda članova u ovom predlogu zakona, neophodno je krenuti od samog početka, pa posle uvodnih odredaba i odredaba o delatnostii organizaciji Pravosudne akademije treba staviti odredbe o obuci pripravnika, zatim pomoćnika, onda kandidata, pa tek onda sudija i tužilaca. Imajući u vidu da je smisao zakona da dovede do nepristrasnog izbora sudija i tužilaca, sam predlagač, u članu 40, obesmišljava ovaj zakon, tako što, pre svega, na nejasan način određuje prava i obaveze kandidata, daje mogućnost Visokom savetu sudstva, odnosno Državnom veću tužilaca da predlože i kandidate koji nisu završili početnu obuku. Pre svega, zakon treba da se bavi pripravnicima koji treba da polažu pravosudni ispit, jer upravo u tom momentu počinje obuka za budućeg sudiju, tužioca, advokata, pa se tako s ozbiljnom i iskrenom reformom pravosuđa može krenuti od početka, kako bismo dobili što kvalitetniji kadar budućih nosilaca pravosudnih funkcija. U ovaj zakon moraju se uneti jasne odredbe o pripravnicima i detaljnije regulisati ova oblast, uskladiti se sa zakonom o polaganju pravosudnih ispita. Kao pravilnike o polaganju pravosudnih ispita trebalo bi odrediti koliki fond časova su pripravnici dužni da pohađaju u Pravosudnoj akademiji da bi mogli da polože pravosudni ispit, te propisati što jasnije programe obuke pripravnika. Ovim zakonom treba dozvoliti i advokatskim pripravnicima obuku na Pravosudnoj akademiji, jer advokatura čini specifičan deo pravosudnog sistema i država bi u većoj meri trebalo da ima sluha za ova zanimanja. Kako ovaj zakon treba da doprinese boljem pravosuđu, u njega je trebalo uneti i odredbe koje se odnose na obuku i usavršavanje advokata, advokature kao delatnosti od javnog interesa, koja predstavlja specifičan i neophodan deo pravosudnog sistema. Ovim problemom je moguće pristupiti sa dva aspekta. Prvi je – dozvoliti kako početnu, tako i stalnu obuku advokata na pravosudnoj akademiji, te dozvoliti advokatima, preko Advokatske komore, da participiraju u radu Pravosudne akademije kao mentori i predavači, ali i u predstavničkim telima, ili im dozvoliti osnivanje advokatske akademije, što je lošije rešenje. Predlagač u članu 40. reguliše prava i obaveze korisnika početne obuke, te dovodi u pitanje ovaj zakonski predlog. Jer, imajući u vidu ovaj član, postavlja se pitanje – koji je smisao Pravosudne akademije? To što je neko dobio uverenje o završenoj obuci, jedino može biti uslov da korisnik ove obuke postane kandidat za sudiju, odnosno tužioca, te se mora uskladiti sa zakonom koji propisuje opšte uslove za sudije, odnosno tužioce. Potpuno su nejasni st. 8. i 9. ovog člana, gde se kaže – Visoki savet sudstva, odnosno Državno veće tužilaca dužno je da prilikom predlaganja kandidata za izbor sudije prekršajnog ili osnovnog suda, odnosno zamenika osnovnog javnog tužioca, predloži kandidata koji je završio početnu obuku u Akademiji, a prema ostvarenom uspehu na početnoj obuci. Šta biva s Visokim savetom sudstva i Visokim većem tužilaca? Ne predlaže kandidata koji završava početnu obuku. Ovaj stav treba regulisati tako da je moguće predložiti samo kandidata koji je završio početnu obuku, a prema uspehu ostvarenom na početnoj obuci, kako ne bi bilo zloupotrebe od strane Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca i, na kraju krajeva, kako se ne bi obesmislio ceo ovaj zakonski predlog o Pravosudnoj akademiji. ''Ukoliko među prijavljenim kandidatima nema kandidata koji su završili početnu obuku, Visoki savet sudstva, odnosno Državno veće tužilaca može predložiti kandidata koji ispunjava opšte uslove za izbor.'' Ovaj stav treba izbaciti, jer ostaje nejasno čemu uopšte obuka ako nije obavezna prilikom izbora za sudiju i tužioca? Jer, ukoliko menjamo postojeći sistem i tražimo bolje rešenje, ukoliko verujemo u to bolje rešenje, moramo ga postaviti kao jedino, a ne dozvoliti alternativu i samim tim obesmisliti kako zakonski predlog, tako i Pravosudnu akademiju. Dalje, veoma je nejasan i sam stav 7, u kome se kaže: "Po završenoj početnoj obuci, kandidat je dužan da konkuriše...". Ovaj stav se mora precizirati i bolje razraditi, jer ostaje nejasno šta je sankcija ako on tu svoju dužnost ne izvrši. Ako nema sankcija, da li je uopšte potrebno i navoditi ovaj član? Na kraju krajeva, zašto bi neko prošao veoma težak, trnovit put do sudije i tužioca, a da na kraju ne konkuriše za to mestu? Ovaj zakonski predlog ne unosi novine u pogledu izbora sudija ili zamenika. I dalje Visoki savet sudija i Državno veće tužilaca samo predlažu, a Skupština bira, što otvara prostor mnogim političkim zloupotrebama, pa se tako stiče slika da predlagač nije imao nameru da korenito menja ovu oblast i utiče na izbor sudija i tužilaca po stručnosti, već po opredeljenju, po kozmetičkom ulepšavanju ove oblasti, kojim ne postiže cilj koji nema alternativu, a to je izbor sudija i tužioca isključivo po stručnosti. Takođe je nejasan stav 11, u kome se kaže da će se uzeti u obzir činjenica da neko ni posle tri godine po završetku početne obuke nije izabran za sudiju ili tužioca. Ostaje nejasno da li je to što čeka dugo prednost ili mana, to što mu obuka zastareva. Mora se konkretno reći da kandidat koji čeka tri godine ima prednost u odnosu na druge, i obrnuto. Član 1. nije dovoljno preciziran. U podnaslovu stoji – Predmet zakona, pa on mora biti preciznije utvrđen i mora da sadrži sve ono najvažnije o čemu ovaj zakon govori, odnosno reguliše. Član 1. glasi – ovim zakonom se osniva Pravosudna akademija i uređuje se njen status, delatnost, organi upravljanja i finansiranje, kao i početna i stalna obuka sudija, javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca, obuka sudijskih i tužilačkih pomoćnika i pripravnika i obuka sudskog i tužilačkog osoblja. Iza reči "finansiranje", trebalo bi da stoji: "obuka sudijskih i tužilačkih pripravnika i pomoćnika, zatim kandidata, pa sudija i javnih tužilaca, sudsko i tužilačko osoblje". Kada se već govori da je u pitanju regulisanje obuke pomoćnika i osoblja, onda o toj obuci treba nešto reći u samom zakonu. Treba reći da je cilj Akademije i da organizuje i sprovede što profesionalniju obuku kandidata za sudije i tužioce, kao i obuku za sudije i tužioce. U članu 43. govori se o stalnoj obuci, koja može biti dobrovoljna i obavezna, pa se, između ostalog, navodi da je ona obavezna za sudije i tužioce koji se prvi put biraju na tu funkciju, a nisu pohađali početnu obuku. U članu 44. i 45. se dalje govori o opštoj i posebnoj stalnoj obuci, pa se posebno razrađuje stalna obuka koja je obavezna za sudije i tužioce koji se prvi put biraju na tu funkciju. Treba jasno naglasiti da su u okviru posebne obuke, u stvari, razrađuje obavezna obuka za sudije i tužioce koji se prvi put biraju na tu funkciju i nisu završili početnu obuku. Vezano za prijemni ispit za pripravnike, u članu 49, veoma je diskutabilno kako će biti testirani ovi kandidati, kako će se uzeti u obzir da se kandidati ne mogu proveravati u stručnom znanju ukoliko zasnivaju radni odnos kao pripravnici. Ukoliko želimo da obezbedimo profesionalno, nezavisno, efikasno, nepristrasno obavljanje sudijske i tužilačke funkcije i stručno i efikasno obavljanje poslova sudskog i tužilačkog osoblja, neophodno je urediti ovu oblast mnogo ozbiljnije, sa više znanja i energije, uporedne prakse i jednim širim pogledom, tako da dobijemosveobuhvatno bolji zakon od ovog koji je nam je ponuđen. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić, predsednik Poslaničke grupe Nova Srbija. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, razmišljao sam da li uopšte na ovu temu da diskutujem, pošto nisam pravnik, ali slušajući sve ovo šta se događa u pravosuđu i prateći ove zakone i nastupe pojedinih ljudi iz pravosuđa, rešio sam da kažem par reči o nečemu što nije moja struka, jer ste vi u pravosuđu to tako zamrsili, zakukuljili i zamumuljili da ni sami ne znate kako da izađete iz ovog vrzinog kola. Stalno donosimo zakone, stalno pričamo o zakonima. Stalno kažemo – EU nameće, približavamo se Evropi, donosimo nove zakone itd., a sve je više problema u Srbiji. Sve je više nerešenih sporova, sve je više veoma teških krivičnih dela za koje niko, za veliki broj njih, ne odgovara. Sada izlazimo s jednim paketom zakona o kome se priča puno, najavljuje se puno, očekuje se puno, ali ne očekujem ništa bitnije, smatrajući da će sve ovo, što je i diskusija mojih prethodnika, neka izlaganja, pokazala, napraviti opet neko vrzino kolo, da se ništa ozbiljno neće dogoditi u pravosuđu, kao što se ni prethodnih godina nije događalo. Očekivao sam da se u pravosuđu, koje je temelj jedne države, postave stvarno zdravi temelji. Mi ne možemo doći, gospođo ministarka, u Parlament i reći – ovo je stav EU, ovo su zakoni koji nas približavaju EU. Lično, smatram da pravosuđe u EU nije nikakvo. To sada pokazuje zakon, to pokazuju njihovi zakoni, Tužilaštvo i Sud koji su u Hagu. Ako je to vama vodilja u pravosuđu, onda teško nama. Čuli smo ovde od mojih prethodnika da imamo sporove po šest-sedam godina. Ljudi tamo leže, ništa im se ne sudi. Prekine se spor kad neko okrene nekoga i kaže – prekini, a nastavi se kada mu neko naloži – nastavi. Oni koji su pravili jade i velike probleme, uzmimo primer Kosova, Haradinaja, Čekua, mnoge, oslobođeni su optužbe. Zašto? Zato što je nekom bio interes da oni budu oslobođeni; okrenuo je broj telefona i rekao. Neki kod nas ovde, za koje je bilo indicija da budu optuženi, postali su kao bubice, ne smeju da pisnu i niko ih ne dira, a drugi odgovaraju za deset puta manja dela. Neke ne sme niko da dira, zato što su postali poslušni, a svi oni koji su bili dostojanstveni, koji su izašli argumentovano da se brane, oni su stradali i osuđeni na debele robije, kako to naš narod kaže. To je činjenica. Sada se ubrzava proces suđenja Karadžiću. Zašto? Čoveku se ne da mogućnost da se pripremi za odbranu. Kako u Srbiji da očekujemo nešto bolje kada već godinama u našem pravosuđu ljudi koji sede u vrhu vlasti i bave se pravom imaju svoje kancelarije, i to dobro razrađene, koje rade odlično? Ne možemo sada reći da je sudstvo nepristrasno ako najbolji prijatelj sedi pored vas, na primer, u ministarstvu, a njegov najbolji drug ima lanac advokatskih kancelarija. Svi se otimaju, kažu – idi, bre, kod njega, sve će biti rešeno, završeno, stopiraće se to. Videli ste onaj spor u „Sartidu“, trajao je godinama i na kraju je sve zastarelo. Nema dokumentacije, nema papira, nema ugovora, nema ništa. Sve je nestalo iz Vlade, i to je veoma loše. Sada očekujemo da se desi nešto radikalno, naravno, u pravosuđu. Ali, dabogda da će se dogoditi s jednom ovakvom organizacijom kakva je. Gospodo iz vladajuće koalicije, nemojte samo aplaudirati. Vi čujete da se pomene EU i odmah aplaudirate. Jesam za Evropsku uniju. Ponavljam, Nova Srbija je za EU. Borili smo se za promene i bili na čelu te borbe za promene, ali nemojmo kao mače u vareniku, dajte prvo da vidimo o čemu se radi, kako i šta nas to očekuje. Vi ovde raspravljate o nizu problema koji su bili, a mi ćemo ih, tobož, sada sve razrešiti ovim setom zakona. I posle svega ovoga, bojim se da će se dogoditi nešto protiv čega ne možemo da se borimo, da se ne napravi partijsko pravosuđe. Toga se izuzetno bojim. Dobar znak da će biti partijsko pravosuđe i da će se skloniti čestite, dobre i prave sudije, koji rade odgovorno svoj posao, to je ova pravosudna akademija. Zamislite sada polaganje pravosudnog ispita. Kako sad može da se buni jedan čestiti i dobar sudija a ne položi prijemni? Može da ne položi prijemni, jer vidite ko će biti članovi Upravnog odbora, da Vlada imenuje preko 30%. I, kakav je to način, o čemu smo govorili, da čovek koji je doktor nauka, magistar, koji je završio postdiplomske studije, koji ima toliko radnog iskustva, sada mora da polaže neki prijemni ispit, da sedi kod nekoga i da mu on kaže – daću ti zeleno svetlo, ili neću? Ili će neko od političara dati spisak – pustite ove da prođu, tu nema nikakvih problema. U to sumnjam, poučen velikim iskustvom, i smatram da to nije dobro. Prema tome, imamo niz sporova koji se godinama nisu rešavali. Sad krećete u jednu akciju – borba protiv nasilja. Toliko se to forsira i priča o tome, a neki nasilnici, koje znam godinama, ništa nisu nikada odgovarali u sudskim sporovima. Imaju dobre pare, mame i tate, nađu dobre advokate i uvek se to završavalo oslobađajućim presudama ili nekim malim kaznicama, sem ako se taj spor ne završi ubistvom na kraju. Pre neki dan ste videli u Čačku pucnjavu, itd. Šta se događa? Zar neki mlad čovek ne može da bude zaustavljen u nekom sudskom sporu, da bude osuđen? Bolje to nego da tera do kraja, dok nekom ne prevrši, ne prelije i dok ne dođe do ubistva, ili pokušaja ubistva itd. Za sve to je krivo pravosuđe. Zašto? Policija uradi svoj posao, uradi istražne radnje, privede čoveka, znaju svi da je narkodiler, završe sve poslove, a on pre dođe kući nego oni što su ga oni odveli. Okrene advokata telefonom, on dođe i sve za minut pozavršava. Sećam se, da ne nabrajam sada ovde, koji su sporovi bili dok sam bio član Vlade, kada su odgovorni ljudi u pravosuđu radili protiv interesa Vlade i ogromna su budžetska sredstva potrošili. Zašto? Zato što su imali veliki autoritet da preko advokata, koji su bili u sprezi sa sudijama, završe sudske procese, koji su koštali ovu državu preko 30 miliona evra. Oni su to lepo podelili i svi se obezbedili, zbrinuli se i sve završili, a država je morala iz budžeta da plati ogromne pare. To se događa baš zbog ovoga o čemu sam sada govorio. Velika povezanost vlasti i sudstva. To nije dobro, gospođo Malović. To ne vodidobrom. Ne možemo raditi tako da čovek koji je danas ministar pravde, ili obavlja najviše funkcije, sutra postaje advokat, vodi svoje kancelarije, vodi sporove. Njegovih pola ljudi je ostalo u ministarstvu, sudije koje je on imenovao; telefoni rade i sve se završava onako kako to godinama i teče. Ovaj jadan narod šta će, odraše ga od plaćanja, a oni da izađu iz ovoga nikako ne mogu. Prema tome, treba veza, treba protekcija, treba politička podrška da bi se nešto završilo. Isto je i u finansijama. Danas ne možete dobiti ozbiljan kredit ako nemate podršku iz vladajućeg vrha. Zamislite da odete u banku i imate fantastičan projekat, sve ste u pravu, sve ste skockali, sve ste sredili, a direktor vas pozove i u četiri oka kaže – jeste sjajno, sve je dobro, ali, brate, ako ti dam kredit, nisam više ovde. Okrenuo me taj i taj i rekao. Znam kada su najviši političari okretali telefon za neke teške kriminalce da se puste. To se i sada događa, uvek se događalo i događaće se. Moramo se protiv toga izboriti. Nikakve akademije nam neće doneti boljitak u pravosuđu. U pravosuđu, vi kao ministar, sa strankom iz koje dolazite, morate neke stvari očistiti oko sebe, objasniti da ne mogu da postoje partijski sudovi. Ne može neko da dobije krivičnu prijavu od današnjeg premijera zato što je probio zakon o budžetu. Zašto? Desile su se elementarne nepogode, on je probio zakon o budžetu i dobio je krivičnu prijavu. Gospođo ministarko, kako vi sada trošite sredstva kada ste probili zakon o budžetu do plafona? Ništa niko ne odgovara. Što ne radite rebalans? Da li će neko iz ove vlade dobiti krivičnu prijavu? Da li je moguće da se probije budžet toliko i da idemo dalje, teramo, uzimamo kredite, krpimo, ubacujemo? Mi ovde nemamo pojma, samo čujemo u ''Jutarnjem programu'' – danas stiže milijarda, sutra pola milijarde, tri milijarde, četiri milijarde. Samo nas bombardujete ciframa, a mi pojma nemamo. Posle, naravno, vladajuća koalicija, šta će jadni, ovi ljudi sede tu, dođu, dovedete ih, kao jutros, da glasaju i to izglasaju. Sve usvoje i ozakone. Idu kući ljudi da ne bi imali problema. Naravno, oni moraju sve to da ozvaniče. Da li postoji osnova za krivično delo prevare? Na primer, kada neko izađe na TV-u, visoki državni funkcioner, i kaže – svi građani Srbije dobiće po hiljadu evra; stanite u red i upišite se, donesite lične karte, matične brojeve i sve to završite. Kad sve to završe, onda kaže – puj pike, ne važi. Ide kući. Da li je to klasična prevara? Da li postoji veća prevara nego prevariti pet miliona ljudi koji će da stanu u red i danima da se upisuju, uz direktan prenos, uz intervjue, uz praćenje medija, a sutra taj kaže – znate šta, ja sam se šalio?! Što ste mi verovali? Eto, poigrao sam se s narodom, pet miliona ljudi prevario. Tako će da prevari i za stanove. Jutros slušam, državni sekretar Homen iznosi – prodao je jedan stan u centru Beograda, celu zgradu, po 10 puta prodao sve stanove, sve je overio u sudu, sve, ima i pečat. Svi su u pravu i sad jadan narod došao da izgine. Ko je jači, on uleće u stan, a oni slabiji ostaše na stepeništu. Prema tome, učinite nešto. Da li je moguće da isti ljudi varaju za te stanove po 10 godina, po pet godina, da im daju ljudi krivične prijave? Neki imaju po sto krivičnih prijava. Niko ne reaguje. Sve dobri advokati srede, sve stave u fijoku, sve sklone, a oni i dalje varaju i još dobijaju i medije, još se i brane, objašnjavaju – pa dobro, šta ima veze? Prodali smo deset puta jedno isto i nema nikakvih problema. Da li verujete da sada, na primer, mnoge firme koje drže neki tajkuni, koji su uradili niz krivičnih dela, ne plaćaju nikom ništa, varaju narod, daju lažnu dokumentaciju, papire, lažne garancije itd. Koliko ljudi danas potražuje, da ne nabrajam sad ovde, da se neko ne bi uvredio?! Jedan, na primer, koga znam, duguje samo jednom delu poverilaca 400 miliona evra i dobri advokati to uvek srede, završe, i nikom ništa. Niko ne može čoveku da kaže – da li si normalan, upropasti državu, sutra to neko mora da pokrije. Da ne pričam o onima koji prevare jadne seljake, otkupe malinu, otkupe jagodu, otkupe višnju, otkupe šljivu, ništa ne plaćaju. Zar treba da nam mafijaši izvoze voće? Najveći ološ i šljam, dileri droge, koji imaju pare da daju za otkup, oni rade izvoz i zato je sve i propalo. Znate kako je to bedno kada se uveče postroje kamioni, traktorske prikolice, dovezli ljudi ono što su ubrali, spremili, a on naiđe sav nabusit, a kasni i dođe tek oko deset uveče, i kaže – znaš šta, u pola cene; ako hoćete, ako nećete, bacite to. Onda svi, jadni, kud će, šta će, moraju to da urade. Ti prevaranti svake godine to rade, ljudi ih utužuju, prijavljuju i sve se to zaustavlja; dobri advokati završe posao, i nikom ništa. Prema tome, da li sudovi mogu da odrade svoj posao blagovremeno, onako kako treba, u skladu sa zakonom, i da li je pravda ista za sve? Mene niko nije kao ministra utužio, a onda me Đilas već nekoliko puta utužio ovih dana. Šta god kažete, on vas utuži, ne smete ništa da kažete, samo da aplaudirate i da kažete da je on najbolji, on je genije. On je najveći genije u državi, sa 11 zaposlenih je napravio stotine miliona evra prometa. Bravo, genije, treba da držiš i ti neku akademiju, kao što je ova pravosudna akademija. Predložio bih da napravimo jednu akademiju ''Đilas'', da i on obuči ovaj narod kako da radi biznis, kako da zaradi. Moramo nešto menjati, ako može, moramo nešto podesiti da se radi drugačije, a da to da i rezultate. Prema tome, molim vas, ako možete da tu nešto uradite, da udaljite neke ljude iz pravosuđa koji godinama prave probleme i sede tu. Konkretno, mogu vam nekad i reći, ako vas interesuje. Ne može jedan sudija, predsednik suda, sada je sudija jednog okružnog suda, i njegova dama s kojom vanbračno živi, koja ima najcenjeniju advokatsku kancelariju, da rade kako rade. Svi sporovi koji dođu u sud, svi idu kod nje. Ona ne mora ni da se pojavi na sudu; šalje neku decu tamo samo da odnesu cedulju i kažu – poslao nas Mika, Žika, a oni kažu – hvala lepo, sve će biti u redu, nemojte ništa da brinete, samo spremite lovu. Prema tome, tu nešto mora da se uradi, ako može. Stoga je ova pravosudna akademija ponižavajuća za pravnika. Ovo je najveće poniženje i degradacija pravnog fakulteta, određenih institucija koje godinama postoje u oblasti obrazovanja. Da sam profesor pravnog fakulteta, toliko bih se razočarao, osećao bih se poniženim da neko sedne sutra u neku komisiju i mom najboljem studentu, ili najboljem sudiji kaže – nisi položio prijemni. Šta će on, jadan, nije položio, i propade čovek, ne može više da sudi. Prema tome, lepo je neko smislio da se uradi u pravosuđu negativna selekcija, da se podobni stave tamo gde treba da dođu, da možda odrade neke poslove, a ne stručni, ne kvalitetni. Zamislite nekoga ko završi fakultet, ko završi postdiplomske, položi pravosudni ispit, ko je sve uradio, ko je vrhunski sudija, i sada treba da ide na neku proveru, da mu neko ponovo kaže – sedi ovde da te malo preslišamo, da vidimo da li si za dalje ili ćeš da otpadneš u ovom izboru. To je bruka, to je ponižavajuće i to niste smeli da dozvolite. Od vas sam očekivao mnogo, gospođo ministarka, očekivao sam da će neko kome ste se možda zamerili, ne vi lično, nego neko od političara, sada biti kažnjen. Ali, šta ćete, ipak ovo nisu neke promene od kojih se očekuje mnogo. Nadam se da ova vlast, ova koalicija neće dugo trajati i da ćemo imati priliku da se pravosuđe stavi na noge. Kako ste počeli, očekivao sam od vas mnogo, a nisam očekivao da izađete i da branite ovu partijsku, kako bih je nazvao, pravosudnu akademiju i još neke stvari ovde koje ne vode na dobro. Nemojte da našem sudiji bude uzor ni EU, ni Haški tribunal, nego da budu uzor naše čestite sudije, koje su godinama sudile i delile pravdu, reskirale svoj život i svoje zdravlje da bi isterali nešto do kraja, da im budu uzor čestiti i pošteni pravnici, koji su ovu državu stavljali godinama na noge i doveli je u status koji je imala, kada je bila cenjena i poštovana, a ne neki koji su korumpirani, koji su u Evropi, da nam budu uzor. Nemojte da nam bude uzor Karla del Ponte, pa da sada kažemo – znate, naše tužilaštvo ima da bude kao ona. Onda smo svi propali u paketu. Prema tome, lično sam razočaran i smatram da ovo nije dobro za Srbiju. Kako može da se ne poštuje Ustav u Srbiji? Kako može da se ne poštuje Prostorni plan Republike Srbije, koji je usvojen u ovom parlamentu? Kako može predsednik neke države, evo, danas je bio sa gospođom Đukić, da dođe na naše medije i da kaže – finansiram autoput taj i taj, a vi imate strategiju razvoja saobraćaja, vi imate prostorni plan. (Predsednik: Vreme.) To nije tamo, ali nema veze što nije tamo, čovek je rekao. Prema tome, pravo mora da bude na prvom mestu…
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Gospodin Vlatko Ratković. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospođo predsednice, uvažena ministarka, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, neko od mojih prethodnika je govorio o tome da pravosuđe u Srbiji uživa izuzetno malu podršku javnosti, govorio je o nekih pet-šest procenata i naveo jednu sumornu statistiku broja zastarelih krivičnih predmeta u građanskim stvarima; mislim da je naveo dužinu trajanja postupka kao najveći problem. Upravo su to razlozi, a mislim da su i kolege koje su do sada govorile, i iz opozicionih poslaničkih grupa, dale jednu izuzetnu argumentaciju da ovakav zakon treba da bude donet. Dakle, naša intencija da reformišemo pravosudni sistem, koju smo krenuli ove godine donošenjem čitavog niza zakona iz oblasti organizacije sudstva, sudova i tužilaštva, i ta naša namera neće biti zaokružena ukoliko ne usvojimo ovako važan zakon kao što je zakon o Pravosudnoj akademiji. Stručnost, osposobljenost i dostojnost su karakteristike jednog sudije, odnosno nosioca pravosudne funkcije, dakle, i sudije, i tužioca, i njihovih zamenika. Osposobljenost, kao jedna od referenci, da upotrebim taj izraz, koju mora da poseduje nosilac pravosudne funkcije, između ostalog se stiče i kroz obuku, odnosno osposobljavanje. Cilj ovog zakona, dame i gospodo, jeste da normativno uredi obuku nosilaca pravosudnih funkcija. Kroz obuku se usavršavaju prethodno stečena znanja, bilo na fakultetu, bilo u pravosudnoj praksi. Opet, sudija ili tužilac sa stalno usavršavanim znanjem, kroz razne vidove koje propisuje i normira ovaj zakon, sigurno će kvalitetnije voditi predmet koji mu bude dodeljen i, na kraju krajeva, princip pravde i pravičnosti, princip suđenja u razumnom roku, biće lakše ostvarljiv nego da nemamo ovaj zakon. Dakle, nije toliko relevantno što se ovaj zakon i ova rešenja koja imamo pred nama oslanjaju na određene dokumente, i OEBS-a, i Strategije Vlade Srbije, i relevantnih dokumenata međunarodnih organizacija. Ovde je bitno istaći da je neophodno stalno usavršavanje nosilaca pravosudnih funkcija. Kao i svakoj drugoj profesiji, tako i u ovoj, i sudije, i tužioci, i njihovi zamenici, ali, isto tako, i administrativno osoblje, moraju da budu u jednom konstantnom procesu usavršavanja, sticanja novih znanja i primene prava u praksi. Ono što je, takođe, važno istaći, jeste da status Akademije, kako ga definiše Predlog ovog zakona, uspostavlja institucionalno vezu između Pravosudne akademije, Vlade Republike Srbije, odnosno Ministarstva pravde, ali i Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, kao organa koji su, po Ustavu, garanti nezavisnosti i samostalnosti sudova i sudija, odnosno samostalnosti javnih tužilaca. Dakle, upravo suprotno onome što smo čuli od pojedinih govornika u dosadašnjem toku rasprave, ovaj zakon će onemogućiti, odnosno eliminisati mogućnost bilo kakvog političkog uticaja i uticaja političkih stranaka na tokove u pravosuđu, bilo da se radi o samom vođenju sporova, bilo o personalnim rešenjima. Delatnost Akademije je jasno definisana Predlogom ovog zakona i ona nije samo obučavanje sudija, tužilaca i njihovih zamenika, kao i administrativnih radnika u pravosuđu. Važan aspekt je i uspostavljanje saradnje s domaćim i stranim međunarodnim institucijama, organizacijama i udruženjima. Jedan aspekt je i izdavanje publikacija istraživačke i dokumentacione delatnosti i formiranje informacionih centara. Kolege su već govorile o različitim nivoima obuke, o početnoj i stalnoj obuci. Istakao bih da se ovde, na prvom mestu, radi o pravu nosilaca pravosudnih funkcija na njihovo usavršavanje, a ne na nametanje, na nekakve normativne i zakonske obaveze za pohađanje Pravosudne akademije. Čitav set ovih zakona, a naročito zakon o Pravosudnoj akademiji, prvenstveno govorim o ovom zakonu, s obzirom na to da ovih preostalih pet zakona predstavljaju izmene i dopune već postojećih zakona i oni se oslanjaju i razrađuju pojedine norme zakona koje smo već usvojili, sigurno će da doprinese reformi našeg pravosuđa, reformi koju smo mi, tj. Narodna skupština, ova vlada i ovo ministarstvo koje vodi gospođa Malović, započeli pre godinu i po dana, usvajanjem čitavog niza zakona. Zakon o Pravosudnoj akademiji nam je neophodan. On omogućava i pruža mogućnost sudijama, tužiocima, njihovim zamenicima i administrativnom osoblju da se konstantno i neprestano usavršavaju. Oni se moraju usavršavati, moraju sticati nova znanja, kako bi građani, zbog kojih se i donose ovi zakoni, imali dostupnost pravdi, kako bi pravda bila jednaka za sve. Kao član DS-a, kao poslanik Poslaničkog kluba ZES-a, podržavam ovaj zakonski projekat i želim da izrazim zadovoljstvo što se ovaj zakon našao pred nama. Mi njime, praktično, zaokružujemo set ovih tzv. organizacionih zakona koji se tiču pravosuđa. Naravno da je pred nama još veliki posao, i pred ministarkom pravde i pred Vladom Srbije, koji se tiče novog zakona, zakonika o parničnom postupku, zakona o notarima i još nekoliko zakona. U svakom slučaju, zakon o Pravosudnoj akademiji nam je neophodan. Čuli smo i od predstavnika opozicionih stranaka da oni pozdravljaju donošenje ovog zakona i da će, eventualno, pokušati da ga koriguju kroz amandmansku proceduru. Ono što treba da je jedna konstanta i kriterijum, to je stalno i neprestano usavršavanje nosilaca pravosudnih funkcija. Ako tako budemo radili, ako naši pravosudni organi budu sledili ovu intenciju, koju sadrži i ovaj zakon, kao i zakoni koje smo doneli, sigurno je da nećemo imati na hiljade zastarelih krivičnih predmeta, a parnični postupci neće trajati po pet, deset ili više godina. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja od predsednika i predstavnika poslaničkih grupa, obaveštavam da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, prijave za reč u pisanom obliku, s redosledom narodnih poslanika, podnele sledeće poslaničke grupe – ZES, Nova Srbija, Napred Srbijo, DS i SRS, a reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Gospođo predsednice, gospođo ministarka, dame i gospodo, danas govorimo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, o Predlogu zakona o dopuni Zakona o sudijama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala i Predlogu zakona o Pravosudnoj akademiji. Kao čovek koji se profesionalno bavi advokaturom, hoću da pozdravim napor Ministarstva pravde da s ovim setom zakona izađe pred poslanike Republike Srbije i da pokušavamo da i dalje popravljamo situaciju u društvu i situaciju u pravosuđu. Hteo bih da se s nekoliko reči osvrnem na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova. Smatram da je dobro što se ovim predlogom izmena i dopuna Zakona vrše određene promene u smislu nadležnosti za suđenje za krivična dela, bez obzira na visinu zaprećene kazne, i to posebno krivična dela koja se izdvajaju po svojoj ozbiljnosti. To su krivična dela obljube nad nemoćnim licem, obljuba zloupotrebom položaja, otmica, trgovina maloletnim licima radi usvojenja, nasilničko ponašanje na sportskoj priredbi i primena mita.Takođe, ovim predlogom zakona definisano je da će Viši sud biti nadležan za sporove zbog povrede zabrane govora mržnje, zaštite prava na privatni život, odnosno prava na lični zapis i propuštanje objavljivanja informacija, za sve one sporove iz Zakona o javnom informisanju. Još jedna dobra stvar, po mojoj oceni, jeste to što je, s obzirom na to da je izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku značajno proširena primena skraćenog krivičnog postupka, predloženo odlučivanje po žalbi u skraćenom postupku, da za to bude nadležan Apelacioni, umesto Višeg suda, jer će doći do većeg ujednačavanja sudske prakse u drugostepenom postupku. Sada bih se osvrnuo na ono što je bila centralna tema svih poslanika koji su do sada govorili, a to je Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji. Možemo da se pitamo da li smo zadovoljni situacijom, dosadašnjom situacijom, uopšte, u pravosuđu u Srbiji. Ne govorim o poslednjih godinu dana, nego o poslednjih nekoliko desetina godina. Bio sam u prilici da se, pre više od 24 godine, kao diplomirani pravnik, kao advokatski pripravnik, suočim s problemima u pravosuđu. Evo, tek sada smo svedoci da dolazimo do takve organizacione i svake druge reforme pravosudnog sistema koja treba da uspostavi sistem i za ubuduće. Mislim da nam je svima važno da, osim organizacionih stvari, materijalnih uslova, svi oni koji su na odgovornim funkcijama u pravosuđu raspolažu dovoljnim stručnim znanjima i da se ti ljudi koji obavljaju tako značajne funkcije stalno usavršavaju, a da to ne zavisi samo od volje ili posebnog angažmana pojedinaca, koji su do sada bili u prilici da se samostalno usavršavaju, već da, ustanovljenjem Pravosudne akademije, i institucionalno postavljamo uslove za ljude koji hoće da se usavršavaju, da imaju instituciju gde bi to na adekvatan način mogli da čine. Ovde na neki način imamo početnike, s jedne strane, koji su završetkom pravnog fakulteta, bez obzira na to kakvo akademsko znanje stekli, da li su samo diplomirani pravnici ili doktori prava, u poziciji da prilaze onim praktičnim znanjima koja treba da doprinesu da jedan diplomirani pravnik bude i dobar sudija, dobar javni tužilac, odnosno zamenik javnog tužioca. Za to je potrebno osmišljeno raditi, za to je potrebno ustanoviti jednu ovakvu instituciju, definisati delatnost koja je definisana u Predlogu zakona i na onaj način na koji do sada to nije urađeno, a očigledno predstavlja problem u dosadašnjem vršenju funkcije celog pravosuđa. Na neki način, stvaraju se uslovi da budemo u prilicida stalno unapređujemo pravosuđe i ljude koji su angažovani u pravosuđu. Činjenica je da je u ovom periodu od kako se bavim advokaturom, u poslednjih 25 godina, mnogo propisa promenjeno. Bio sam u prilici da su mi, u porodičnoj advokatskoj kancelariji, i deda i otac bili advokati i da, oslanjajući se jedni na druge, učimo jedni od drugih na koji način treba raditi i na koji način da ona, mahom teoretska, znanja do kojih smo došli na Pravnom fakultetu pretvaramo u praksu. Mislim da je u Predlogu zakona na adekvatan način definisana delatnost Akademije, gde je dobar deo zakon posvećen samoj organizaciji sprovođenja odluke o regulisanju organizacije sprovođenja obuke. Međutim, delatnost Akademije treba da obuhvati i uspostavljanje saradnje s domaćim, stranim i međunarodnim institucijama, organizacijama i udruženjima, kao i izdavanje publikacija istraživačke i dokumentacione poslove preko dokumentacionog i informacionog centra. Svi mi koji smo se bavili advokaturom znamo koliko je potrebno imati instituciju na kojoj možemo da stignemo do određenih saznanja na osnovu kojih će se bolje suditi, bolje obavljati tužilačka funkcija, ali i da čitava armija mladih diplomiranih pravnika koji pretenduju da se bave pravosuđem bude u prilici da nauči na koji način da teoretska znanja primeni u praksi. Velika je stvar jednog diplomiranog pravnika osposobiti da bude dobar tužilac i dobar sudija. Upravo je cilj osnivanja Akademije obezbeđivanje profesionalnog, nezavisnog, nepristrasnog i efikasnog obavljanja sudijske i tužilačke funkcije i efikasno obavljanje poslova sudskog i tužilačkog osoblja, jer ni samu delatnost sudije ili tužioca nije moguće efikasno obavljati bez znanja i maksimalne profesionalizacije osoblja koji treba da ih prati u radu. Stalna obuka sudija i tužilaca predviđena je, načelno, kao dobrovoljna, izuzev kada je drugim zakonima predviđena kao obavezna. Svi mi dobro znamo da je obavezna obuka sudija predviđena Zakonom o maloletnim učiniocima krivičnih dela i krivično-pravnoj zaštiti maloletnih lica i Porodičnim zakonom. U pogledu određenih stvari s kojima se srećemo u praksi, a to su promena specijalizacije, bitne izmene propisa, uvođenje novih tehnika rada i uklanjanje nedostataka u radu sudija i tužilaca, upravo to opravdava ono što je predviđeno u predlogu zakona, da se za takve slučajeve omogući i pravično propiše obavezna obuka sudija i tužilaca. U pogledu posebnog programa stalne obuke za sudije i tužioce koji su prvi put izabrani na trogodišnji mandat, činjenica je da je smisao ove obuke da se sudijama i zamenicima javnih tužilaca koji se biraju prvi put na funkciju olakša i omogući brže uključivanje u rad. Činjenica je da je, u pogledu svih onih tela koja treba da budu aktivna u radu Pravosudne akademije, izuzetan uticaj onih koji imaju najbogatiju i najveću praksu. To su iskusne sudije i iskusni tužioci. Ukoliko pogledamo predlog zakonskih rešenja, videćemo da je upravo struka dobila prioritet, da su oni koji najviše mogu da nauče one druge kojima je potrebna obuka ti koji su predviđeni da učestvuju i u programskim telima i u Upravnom odboru, na način da što kvalitetnije radi Pravosudna akademija. Kao poslanik Poslaničke grupe ZES-a, predlažem svim kolegama da, bez obzira na to koliko budemo u prilici da amandmanima i ova dobra zakonska rešenja, eventualno, još unapredimo, u danu za glasanje podržimo ceo ovaj set pravosudnih zakona.
Zahvaljujem, gospodine Mikoviću. Imamo još dva i po minuta direktnog prenosa, zbog manifestacije ''Sajam knjiga'', pa predlažem da nastavimo sutra rad, u 10 časova. Gospodin Srđan Spasojević bi bio prvi govornik sutra.