Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 22. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Bogdan Barovič, Jožef Bernik, Mihael Brejc, Franc Čebulj od 18.30 ure dalje, Vojko Čeligoj, Feri Horvat od 13.00 do 17.00 ure, Roman Jakič, Aurelio Juri, Jelko Kacin, Jožef Kavtičnik, Bojan Kontič, Aleksander Merlo, Alojz Peterle, Janez Podobnik, Ciril Pucko od 14.00 ure dalje in Jože Tanko od 16.00 ure dalje. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O MATURI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Minister za šolstvo, znanost in šport dr. Slavko Gaber, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Gospe in gospodje! Potem, ko je vlada zakon o maturi v postopek vložila prvič že leta 1995, je ta zakon po več letih čakanja na postopek tu v državnem zboru prvič doživel obravnavo leta 1999, danes pa smo skupaj pred drugo obravnavo. Matura se je ob tem na osnovi zgolj temeljnih določb v drugih zakonih in pa ob temeljiti obdelavi v pravilniku razvijala. Tako da je pravzaprav doživela kar resen premik naprej in ta zakon, ki je pred nami, ob splošni maturi ureja tudi poklicno maturo. Ko smo maturo prvikrat zares izvedli, jo je uspešno opravilo 7.388 kandidatk in kandidatov, v lanskem letu je bilo takšnih 8.851, pridružilo pa se jim je 11.317 tistih, ki so opravili poklicno maturo. Na ta način je svojo zrelost za nadaljevanje študija dokazalo že več kot 20.000 mladih v Sloveniji. Predlog zakona, ki je pred nami, poskuša temeljito dodatno zagotoviti varnost dijakov in dijakinj v postopku in skupaj s temi dopolnili, ki jih je sprejel tudi odbor mislim, da ustrezno ureja vprašanje mature v Sloveniji. Eksternost kot dopolnitev ocenjevanja, ki sicer poteka v šolah, se je izkazala v zadnjem desetletju v Sloveniji kot primerna dopolnitev oziroma skupaj kot primerna celota za ocenjevanje dosežkov v našem sistemu edukacije. Vlada podpira tudi dopolnila, ki so bila sprejeta, in predlaga, da sprejmemo zakon, ki je pred nami. Hvala.
Gospod minister, hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Rudolfa Mogeta, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon, ki ga danes obravnavamo, je zadnji v vrsti reform in zakonov s področja vzgoje in izobraževanja. v zakonodajni postopek ga je že leta 1995 vložila vlada Republike Slovenije, matično delovno telo pa ga je v prvi obravnavi obravnavalo kar dvakrat v prvem in v drugem parlamentarnem sklicu. O tem zakonu je bila opravljena tudi javna predstavitev mnenj. Državni zbor pa ga je v prvi obravnavi sprejel na svoji 14. seji maja 1999 in takrat sprejel hkrati enajst stališč. Besedilo zakonskega predloga za drugo obravnavo je vlada predložila 19.7.2002, odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport pa ga je obravnaval na svoji 17. seji in na 18. seji, ko je na podlagi sklepa državnega zbora z dne 26. novembra 2002 dopolnil razpravo k 5. in 7. členu zakonskega predloga. Za obravnavo na seji odbora 7. novembra 2002 je bilo v odprtem roku vloženih 42 amandmajev. Odbor pa je tedaj oblikoval še 19 svojih amandmajev. Dovolite mi, da vam povem, kaj je bil predmet amandmiranja. Na tem mestu želim omeniti zlasti naslednje. Člani odbora so podprli pobudo, da se v zakon vgradi možnost prilagoditve opravljanja mature tudi tistim kandidatom, ki bi jim bilo to zaradi nesreče ali bolezni ali drugih izjemnih okoliščin onemogočeno opravljati. To je zajeto v amandmaju odbora k 4. členu. Odbor je menil, da je opravljanje mature na narodnostno mešanih območjih za pripadnike madžarske in italijanske narodnostne skupnosti ustrezno rešeno do te mere, da ni potrebno dodajati novih določil o prvem jeziku v skupnem delu mature v dvojezičnih šolah oziroma o jeziku narodne skupnosti in iz tega razloga ni sprejel amandmaja poslanke Marie Pozsončeve. Ni podprl amandmaja, po katerem bi se na višjem rangu zahtevnosti opravljali le predmeti skupnega dela mature, ker je menil, da je večja izbirnost teh predmetov v korist kandidatov. Prav tako ni sledil amandmaju za ohlapnejše predpisovanje strokovnih kriterijev kot pogojev za članstvo v maturitetnih komisijah in je vztrajal, da je lahko predsednik državne predmetne komisije le visokošolski učitelj. Odbor je sledil amandmaj za črtanje določbe prvega odstavka 50. člena zakonskega predloga, da mora kandidat v pisni zahtevi za vpogled v izpitno dokumentacijo predložiti dokazilo o plačilu stroškov vpogleda, ki se mu v primeru upravičenega ugovora vrnejo. Prevladalo je mnenje, da pravica dogovora ne sme biti odvisna od socialnega stanja kandidata. Večina amandmajev je bila redakcijske narave. Ti so bili večji del oblikovani na opozorila zakonodajne-pravne službe. Dopolnitev obravnave 5. in 7. člena zakonskega predloga je odbor opravil potem, ko sta bili pridobljeni mnenji pomurske in obalne samoupravne narodni skupnosti in stališče komisije državnega zbora za narodne skupnosti. Obalna italijanska narodna skupnost se zavzema, da bi bila v šolah z italijanskim učnim jezikom na narodnostno mešanih območjih predmet skupnega dela mature izključno italijanščina. Pomurska,madžarska narodna skupnost pa je izrazila strinjanje z rešitvijo, po kateri bi lahko v dvojezičnih šolah na narodnostno mešanih območjih kandidati izbirali med slovenščino in madžarščino kot obveznim predmetom skupnega dela mature. Obe stališči je v celoti povzela komisija državnega zbora za narodni skupnosti in predlagala sprejem ustreznih amandmajev. Odbor je navedena mnenja oziroma predlog amandmajev k 5. in 7. členu v celoti prevzel v svoja amandmaja. Vse odločitve, ki jih je odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport kot matično delovno telo sprejel v drugi obravnavi zakonskega predloga dne 7. novembra 2000 in 15. januarja 2003, so vključene v nov, dopolnjen predlog zakona o maturi, ki ste ga lahko prebrali v Poročevalcu Državnega zbora št. 2. z dne 18.1.2003 in je predmet obravnave na seji državnega zbora. Odbor predlaga, da državni zbor po osmih letih sprejme zakon in s tem opravi zrelostni izpit iz parlamentarne procedure. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik. Temu sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavila gospa Marija Ana Tisovic. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Pozdravljeni gospod minister, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Nove Slovenije smo veseli, da je danes pred nami v drugem branju predlog zakona o maturi. Že pred sedmimi oziroma osmimi leti je ta predlog zakona vložila vlada v zakonodajni postopek. Po štirih letih pa je doživel prvo branje. Seveda se sedanja verzija predloga zakona na več mestih razlikuje od prvotne verzije predloga. Tem razlikam je vzrok, da je bila med tem že sprejeta ostala šolska zakonodaja. Upoštevati pa je bilo treba tudi stališče državnega zbora, ki je bilo sprejeto po končani prvi obravnavi leta 1999. Na matičnem delovnem telesu smo sprejeli kar precej amandmajev, ki na nekaterih mestih bolj precizirajo zakonski predlog, na drugih pa dopolnjujejo in izboljšujejo. Matično delovno telo pa je sprejelo tudi amandmaja madžarske narodne skupnosti in italijanske narodne skupnosti k 5. in 7. členu. To se nam zdi smiselno, ker bo tako uzakonjen način opravljanja mature, ki ježe uveljavljen v praksi. Upošteva pa tudi zakonsko opredeljene cilje dvojezičnih šol in šol z italijanskim učnim jezikom, ki predstavljajo temelj zaščite jezika in kulture manjšinama. Poslanska skupina Nove Slovenije meni, da bo zakon v sedanji obliki z upoštevanim amandmajem služil svojemu namenu, zato ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije naj bi predstavil gospod Lenko. Ne želite predstaviti? Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala za besedo. Danes obravnavamo pomemben zakon o maturi. Z opravljeno maturo se tudi formalno zaključi srednješolsko izobraževanje, s tem pa se dajo pogoji tudi za nadaljnje izobraževanje na ustreznih visokih šolah in fakultetah ali pa za zaposlitev. Matura predstavlja enega ključnih mejnikov izobraževanja in je tako izkaz kvalitete dijakov, izobraževalnih ustanov in izobraževalnih programov in pa seveda odnosa države, torej politike do tega pomembnega projekta, ki mora slediti nacionalnim ciljem in prioritetam. Kljub temu, da gre za pomemben zakon, pa ima zakonski predlog, po mnenju naše poslanske skupine, nekatere nedoslednosti. Prva je ta, da pravice obeh manjšin niso izenačene. Menimo, da nista sprejemljivi rešitvi drugega odstavka 5. in 7. člena, ki postavljata obe skupnosti v različen položaj in dajeta kandidatom ene od skupnosti večje možnosti kot kandidatom druge skupnosti pri izbiri jezika. Prav tako so pristojnosti državne komisije za poklicno maturo v primerjavi z državno komisijo za splošno maturo precej okrnjene, kar je razvidno iz 12. in 14. člena. Državna komisija za poklicno maturo ni pristojna za izdajo mnenja k izobraževalnim programom srednjih šol niti za obravnavo in odločanje o pritožbah kandidatov, niti ne more imenovati izvedencev, ki so za predmetnik strokovnih šol drugačni kot za predmetnik gimnazijskih programov. Menimo, da bi morale imeti komisije enake pristojnosti. Taka rešitev postavlja dijake, ki zaključujejo strokovno izobraževanje v postopkih, ki so vezani na ugovore in pritožbe, v povsem drugačen, predvsem pa v bistveno slabši položaj, ker nimajo možnosti pritožbe na drugo stopnjo, na državnokomisijo, in je odločitev šolske maturitetne komisije dokončna. Ni torej zagotovljena pritožba na neodvisni pritožbeni organ in zato se bo lahko v teh primerih tudi dvomilo o objektivnosti odločitve. Prav tako menimo, da so pritožbeni roki [[47. in 50. člen]] absolutno predolgi in so namenjeni zgolj temu, da se potencialni pritožnik odvrne od namere. Cilj torej ni učinkovita hitra kontrola in čimprejšnja pozitivna ali negativna rešitev ugovora, s čimer bi se kandidatu omogočila pravočasna potrditev ali korektura rezultatov in čimprejšnji vpis na izbrano oziroma zaželeno visoko šolo ali fakulteto, ampak pomenijo ti roki predvsem veliko, precejšnjo možnost za izgubo vpisa na izbrani izobraževalni program in pa tudi odvračajo dijake od pritožbe. Kandidat, ki je izrazil dvom v ocenitev in ki se je pritožil na državno komisijo, bo lahko s tem kaznovan, saj se bo moral vpisati ali na drugo šolo ali pa bo moral za dosego cilja žrtvovati letnik. Varstvo pravic je torej poglavje, ki je bolj namen samemu sebi. Roki, ki so predvideni, so neživljenjski, torej šolajoča mladina je le predrag kapital, da bi si lahko privoščili tako rešitev. V poslanski skupini smo do zakona skeptični. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavila mag. Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod minister s sodelavcema! Poslanska skupina Združene liste Socialnih demokratov je predlog zakona o maturi ves čas njegovega nastajanja spremljanja z veliko zavzetostjo, saj ureja strokovno zelo zahtevno in pomembno vsebino, povezano z uresničevanjem temeljnega, in videti je, da tudi skupnega cilja, to je na znanju temelječa družba. Hkrati pa zadeva za prihodnost naše države najbolj občutljiv in dragocen del populacije. Čas, ki je pretekel od vložitve predloga zakona do njegove druge obravnave je bil, sodimo, koristno uporabljen, saj so se med tem pogosto polemični odzivi javnosti in stroke na maturo ter iskanje sistemskih rešitev, ki bi bile usklajene z zastavljenimi, med drugimi soočili v javni predstavitvi mnenj, predvsem pa so predlagane rešitve sledile razvoju stroke in izkušnjam, pridobljenih pri splošni maturi. Zakon ureja 4 vsebinske sklope sistemskih vprašanj, pri čemer je bistvenega pomena, da ureja ta vprašanja za splošno in poklicno maturo. Obe sta definirani kot državni izpit, ki je v prvem primeru zaključek srednjega splošnega izobraževanja brez poklicne kvalifikacije in v drugem zaključek poklicnega oziroma strokovnega izobraževanja. Obe pa imata tudi kvalifikacijsko vlogo, saj omogočata nadaljevanje izobraževanja, čeprav z različnimi možnostmi za vstop v posamezne višje in visokošolske ter univerzitetne študijske programe. Največ nasprotujočih si mnenj je bilo povezanih z vsebino predvsem splošne mature, ker se je model s tremi obveznimi in dvema izbirnima predmetoma nekaterim zdel neustrezen, češ da je za kandidate in kandidatke prezahteven. Poslanska skupina Združene liste Socialnih demokratov je sprva sicer deloma pritrjevala tistim, ki so se zavzemali za izbirnost med matematiko in tujim jezikom v obveznem delu mature, vendar so pretehtali vsebinski argumenti za predlagani model. Znanje vsaj enega tujega jezika se kaže kot nujnost za življenje v večjezični skupnosti evropskih držav in je bistvena sestavina splošne izobrazbe, medtem ko nekatere raziskave kažejo, da ima uspeh pri matematiki zelo veliko napovedno vrednost za uspešnost pri nadaljevanju študija. Zato je prav, da sta oba, poleg materinščine, obvezna vsebina državnega izpita, s katerim se dokazujeta splošna izobrazba in sposobnost za nadaljevanje izobraževanja. Tudi primerjave z drugimi izobraževalnimi sistemi kažejo, da se položaj matematike in tujih jezikov krepi. Model strokovne mature s po dvema obveznima in izbirnima predmetoma pa se je zdel ves čas ustrezen. V sklopu vprašanj, ki urejajo pravice in obveznosti kandidatk in kandidatov, smo posebej pozorno pregledali, kako je urejeno varstvo njihovih pravic, kako so opredeljene pravice do pritožbe ob postopkovnih kršitvah, pravica do ugovora na oceno in vpogleda v izpitno dokumentacijo. Menimo, da so predlagane določbe zadostno jamstvo za varstvo omenjenih pravic. Seveda pa se zavedamo, da bi naraščanje števila vpogledov in pritožb lahko ogrozilo kakovostno in pravočasno izpeljavo pritožbenih postopkov, ki so povezani s ponovnim ocenjevanjem in presojanjem utemeljenosti vsake pritožbe in ne nazadnje tudi z omejenim številom dobro usposobljenih izvedencev. Na sklop vprašanj, povezanih s sestavo in pristojnostmi maturitetnih organov, nimamo pripomb in ustrezno se nam zdi, da je vodenje predmetnih komisij praviloma zaupano visokošolskim učiteljem, medtem ko je glavni ocenjevalec srednješolski učitelj, ker to izhaja iz nalog in pristojnosti obeh. Praksa je sklop vprašanj, povezanih s postopki in načini opravljanja mature, v teh letih preverjala in dopolnjevala. Največ različnih mnenj pa je bilo povezanih z razmerjem med zunanjim in notranjem ocenjevanjem, načinom ocenjevanja in ocenjevalci. Pri tem je po našem mnenju treba ločevati med sistemskimi rešitvami in kakovostjo izvedbe, ki jo je mogoče izboljševati s stalnim strokovnim izpopolnjevanjem vseh v izobraževanje in ocenjevanje vključenih učiteljev in drugih sodelujočih. Naj sklenem. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo dopolnjeni predlog zakona skupaj s koalicijskimi amandmaji podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Vili Trofenik. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prisotnim lep pozdrav! V poslanski skupini izražamo najprej zadovoljstvo, da je končno prišlo do druge obravnave tega pomembnega zakona. V proceduri smo sicer v preteklosti izražali nekatere pomisleke glede sestave državne izpitne komisije, pa tudi glede vodenja predmetnih komisij oziroma z naše strani so bile izražene nekatere dileme o ponovnem imenovanju državne maturitetne komisije. Pa vendar, glede na dopolnjeni predlog izražamo, da bomo ta dopolnjeni predlog podprli, saj ocenjujemo, da ustrezno rešuje problematiko tako splošne kakor tudi strokovne mature in podprli bomo seveda tudi amandmaje, ki smo jih sopodpisali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališča poslanske skupine Nacionalne stranke naj bi predstavil gospod Sašo Peče. Sedaj bomo slišali stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, ki ga bo predstavil gospod Peter Levič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. V letih po osamosvojitvi se je sistem srednjega šolstva in s tem matura toliko spremenil, da mu je že težko slediti, od časa usmerjenega izobraževanja, ko mature ni bilo treba opravljati, do zaključnih izpitov in mature. Spremembe so prinesle tudi polemike o smotrnosti mature, številu predmetov mature, o različnih ravneh zahtevnosti mature, o poklicni maturi in ne nazadnje tudi o stresu, ki ga dijaki doživljajo ob opravljanju mature. Zato je po vsem tem času sistemski zakon, ki bo urejal to področje, več kot dobrodošel. Predlog zakona je vlada kot predlagateljica vložila že leta 1995. Po opravljeni prvi obravnavi pa je zakon kar nekaj let čakal na drugo obravnavo. Zato je bil deležen temeljitih popravkov. Upravičeno se torej lahko sprašujemo, zakaj ta zakon do sedaj še ni bil obravnavan. Zakon med drugim prinaša tudi nekaj novosti, predvsem poklicno maturo, ki omogoča maturantom srednjega tehničnega in drugega strokovnega izobraževanja nadaljevanje študija na višjih in visokih šolah ter na nekaterih univerzitetnih študijskih programih. S predlagano novostjo se v Stranki mladih strinjamo, saj menimo, da bi bilo nedopustno, da bi dijaki, ki se odločijo za šolanje na tehničnih in strokovnih srednjih šolah in opravijo maturo, lahko dobili le naziv poklicne izobrazbe, ne bi jim pa bilo omogočeno nadaljevati študija in izpopolnjevati svojega znanja. Država si po našem mnenju ne sme dovoliti z omejevanjem nadaljevanja študija posredno preferirati dijake, ki opravljajo splošno maturo, pred tistimi, ki se odločijo za poklicne šole. Vsak maturant mora imeti možnost nadaljnjega formalnega izobraževanja, saj je pridobivanje znanja temelj razvoja in napredka. V Stranki mladih menimo tudi, da bi bilo potrebno razmisliti o določitvi dejavnosti, ki niso združljive s funkcijo članstva v državnih komisijah za splošno in poklicno maturo in državnih predmetnih komisijah za splošno in poklicno maturo. Po zakonu med naloge komisij spada tudi urejanje in izdajanje maturitetnih gradiv. Z urejanjem in izdajanjem gradiv tako postane državni izpitni center tudi založniška hiša, za katero pišejo člani komisij. S tem člani državne predmetne komisije za svoje avtorsko delo uporabljajo informacije, do katerih nima dostopa nihče izven državne predmetne komisije, poleg tega pa se državna predmetna komisija lasti pravico presoje ustreznosti maturitetnih gradiv, ki jih izdajajo založbe. Na matičnem odboru je bil sprejet amandma, ki iz 50. člena črta določbe o plačilu stroškov vpogleda v izpitno dokumentacijo in ga v Stranki mladih Slovenije podpiramo. Pri pregledu amandmajev, ki so vloženi za tretjo obravnavo, pa lahko najdemo amandma, ki ponovno uvaja plačilo teh stroškov. V obrazložitvi je sicer zapisano, da kandidati, za katere se izkaže, da zaradi socialnih težav niso zmožni plačati zneska, obstaja možnost, da jim državni izpitni center plačilo zneska oprosti. V kolikor bo ta amandma sprejet, kljub temu, da so nekateri poslanci iz poslanskih skupin, ki ta amandma sedaj predlagajo na odboru za šolstvo, glasovali proti uvedbi plačila, se postavlja vprašanje, na kakšen način bo državni izpitni center ugotavljal socialne težave kandidata oziroma s kakšnimi dokazili bo dijak to dokazoval. Zato temu amandmaju v Stranki mladih Slovenije nasprotujemo, sajs tem zopet zmanjšamo možnost za vpogled v izpitno dokumentacijo tistim dijakom, ki si stroškov vpogleda ne morejo privoščiti. Poleg tega pa v primeru pritožbe na izračun izpitne ocene čakajo na rezultate državne komisije dva meseca. Zakon o maturi bomo v poslanski skupini Stranke mladih Slovenije podprli, ker menimo, da je po desetletju, ko so se pravila igre večkrat spreminjala, skrajni čas, da dobimo zakon, ki bo to področje tudi podrobno uredil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Ljubo Germič. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o maturi, ki je bil vložen v zakonodajni postopek leta 1995, pravzaprav zaokroža že sprejeto šolsko zakonodajo in z določenimi korekcijami posnema dosedanjo prakso pri izvajanju oziroma opravljanju splošne mature in poklicne mature. V prvi obravnavi zakona pred tremi leti je bila predstavljena vrsta različnih mnenj in predlogov, kako naj poteka zrelostni izpit, državni zbor pa je sprejel 11 stališč, z upoštevanjem katerih se je besedilo zakona za drugo obravnavo kar bistveno spremenilo. Tako predlog zakona o maturi opredeljuje vsebino splošne in poklicne mature, ki je na novo vgrajena v predlog zakona za drugo branje, pravice in obveznosti kandidatov oziroma kandidatk za opravljanje mature oziroma maturitetnih izpitov, sestavo in pristojnosti maturitetnih organov ter način in postopek opravljanja mature. Nadalje predlog zakona o maturi opredeljuje tako splošno maturo kot poklicno maturo kot državni izpit, kjer se z opravljeno splošno maturo pridobi srednja, s poklicno maturo pa srednja strokovna izobrazba. Po predlogu zakona se bo splošna matura opravljala iz petih predmetov, izmed katerih bodo trije obvezni, dva pa izbirna. Kandidati, ki bodo opravljali poklicno maturo, pa bodo opravljali izpite iz štirih predmetov, od tega dva obvezna in dva izbirna. Skladno z zakonom o visokem šolstvu bo kandidatom, ki bodo opravili poklicno maturo in uspešno opravili še izpit iz petega predmeta, omogočeno nadaljnje izobraževanje v univerzitetnih programih. Podrobnosti, kot so cilji mature, število in vrsta predmetov, ravni zahtevnosti in način ter oblike ocenjevanja znanja, trajanje izpitov in primeri izpitnih vprašanj, bodo določeni v izpitnih katalogih ter v predmetnih izpitnih katalogih za splošno oziroma poklicno maturo in jih bo treba sprejeti najkasneje v dveh letih pred izvedbo splošne oziroma poklicnemature oziroma do začetka pouka v tretjem letniku. V zvezi z opravljanjem mature omenjeni predlog zakona med drugim opredeljuje tudi izvajanje priprav na maturo, določa kandidate s pravico do opravljanja mature in ocenjevalni postopek ter varstvo pravic kandidatov tako pri splošni kot pri poklicni maturi. Na matičnem odboru je bila sprejeta vrsta dopolnil, večina redakcijske narave na predlog zakonodajno-pravne službe. Sprejeti pa so bili tudi amandmaji, ki spreminjajo vsebino določil predloga zakona. Tako se spreminjajo členi, ki določajo sestavo in imenovanje državne komisije za poklicno maturo ter državne predmetne komisije za splošno in poklicno maturo, razširjene pa so tudi naloge državnega izpitnega centra. Posebej pa bi želel poudariti naslednje spremembe besedila predloga zakona. 24. člen, ki govori o pravici do opravljanja mature: Tako po predlogu zakona bodo sedaj pravico do opravljanja poklicne mature imeli kandidati, ki so uspešno končali zadnji letnik izobraževalnega programa za pridobitev srednje strokovne izobrazbe ali so opravili mojstrski izpit. 28. člen, ki govori o izpitnih rokih splošne mature: V jesenskem roku bodo splošno maturo poleg kandidatov, ki jih je predvideval dosedanji predlog, lahko opravljali tudi kandidati, ki do junijskega roka še niso zaključili letnika in so uspešno opravili popravne izpite, ter kandidati, ki bodo prvič opravili posamezne izpite splošne mature. 39. člen, ki govori o opravljanju poklicne mature: Vsebina spremembe se nanaša na pogojno pozitivno oceno pri poklicni maturi. Kandidat, ki je dosegel vsaj 80 odstotkov točk, potrebnih za pozitivno oceno, bo ocenjen z oceno zadostno, če pri vsakem od ostalih predmetov dosegel oceno najmanj dobro. 50. člen, vpogled v izpitno dokumentacijo: Ukinja se plačilo stroškov vpogleda. In pa amandmaja k 5. in 7. členu, ki sta bila sprejeta v drugi obravnavi na predlog komisije narodnih skupnosti. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog zakona o maturi podprli. Hkrati bomo podprli tudi amandmaje, ki so jih skupaj vložile štiri poslanske skupine, ki v besedilo vnašajo redakcijske popravke, natančneje definirajo posebna pravila za izvajanje mature v 4. členu, spremembo 50. člena, ki opredeljuje vpogled v izpitno dokumentacijo, in dopolnitev prehodnih določb. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 27.01.2003. Da vas še opomnim, koliko časa so poslanske skupine rezervirale za razpravo: LDS 10 minut, SDS 20 minut, SLS 3 minute, Nova Slovenija 5 minut, SNS 2 minuti, narodnosti 2 minuti in vlada 5 minut. V razpravo dajem 4. člen in amandma poslanskega kluba LDS ter poslanskih skupin Združene liste, SLS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Ne. Zato razpravo zaključujem. V razpravo dajem 11. člen in amandma istih predlagateljev k temu členu. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 24. člen in amandma istih predlagateljev. Želi kdo besedo? Ne. Razpravo zaključujem. V razpravo dajem 26. člen in amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo besedo? Gospa Tisovic izvolite.
Mi smo predlagali ta amandma zaradi tega, ker v gimnazije v večjih središčih se prijavi večje število dijakov z drugih šol. Zato jim je nujno zagotoviti ustrezna sredstva za izvedbo teh dodatnih obveznosti. To bi bilo najbolje urejeno z določitvijo pavšalnih stroškov na posameznega kandidata, ki bijih v breme proračuna prejela šola, ki ji državni izpitni center naloži dodatno obveznost. Ne moremo namreč dopustiti, da bi ti dijaki tavali od šole do šole in bili odvisni od dobre volje vodstva, ali bodo lahko pri njih delali maturo ali ne. Mogoče ima pa vlada na tem področju kakšen drug predlog; če je boljši, prosim, če se gospod minister izjasni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Nekaj podobnega, kot smo opravili že na matičnem delovnem telesu, ko smo bili mnenja, da plačilo mature ne sodi v zakon o maturi in smo zato te pobude, da bi sprejeli tak amandma, takrat tudi zavrnili.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka, gospe in gospodje! 81. člen zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja že ureja financiranje mature. In mi to financiranje rešujemo vsako leto, mislim da ustrezno, glede na obveznosti šol. Seveda pa dodatno financiranje, ki bi bilo vezano ne glede na popolnjenost oddelkov, ne glede na siceršnje obveznosti znotraj razreda, kar preprosto na vsakogar, ki bi dodatno opravljal maturo na šoli, bi pomenilo pretiran poseg v obstoječi sistem financiranja in mi predlagamo, da ostane ureditev, takšna kot je predlagana, v prej omenjenem zakonu in tudi v tem, ki je danes pred nami. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Tisovic, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Mi bi morali nekako zagotoviti tem dijakom, da ne bi - ali bi vi določili potem določene šole, ki te dijake sprejmejo, ali kakorkoli, določeni dijaki imajo probleme, ko iščejo šolo, kjer bi lahko delali maturo. Iz prakse je to, ne zdaj, da bi jazto, ne vem kaj. Gre za ta problem, ne mogoče za finance ali karkoli, ampak za problem, kje bi lahko ti dijaki, brez da bi tja in sem hodili, pa prosili gor in dol, to svojo maturo. Ker vemo, da so to ljudje, ki mogoče ne opravljajo redno svojih šolskih obveznosti, pa potem jim le damo nekje možnost, da dokončajo tudi srednjo šolo - saj veste, kakšni problemi so z mladimi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. S tem vprašanjem se bomo sicer posebej ukvarjali na povsem praktični ravni. Kar pa zadeva zakonsko normo, pa tretji odstavek 26. člena šolam nalaga, da to opravijo. Torej na ravni zakona mi kaj bistveno več ne moremo narediti. To pomeni, gre za vprašanje, s katerim se bo ukvarjala tako naša služba kot službe zavoda za šolstvo in pa državnega izpitnega centra. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 46. člen in amandma štirih poslanskih skupin. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 50. člen in amandma istih predlagateljev. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, razpravo zaključujem. V razpravo dajem še zadnji člen, to je 60. člen, in amandma istih predlagateljev. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Še obvestilo, da bomo o amandmajih v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali danes ob 18.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Predstavnikoma vlade se za sodelovanje lepo zahvaljujem. Mi pa bomo prešli na obravnavo 4. točke dnevnega reda, to je na drugo obravnavo predloga zakona o dostopu do informacij javnega značaja ob 11.35 uri. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo delo, in sicer prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOSTOPU DO INFORMACIJ JAVNEGA ZNAČAJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Minister za informacijsko družbo dr. Pavel Gantar, izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je predlog zakona o dostopu do informacij javnega značaja za drugo branje. Predlog je v primerjavi s prvim branjem spremenjen predvsem v tistem delu, ki upošteva napotilo poslancev državnega zbora iz prvega branja, namreč da je zavezi po dajanju informacij pod pogoji, ki jih določa ta zakon in seveda tudi drugi zakoni, podvržena tudi sodna veja oblasti. Temu ustrezno je zakon spremenjen glede instance pritožbe, ki ne more biti več vlada, temveč poseben pooblaščenec, katerega položaj je v zakonu urejen. Sicer pa so skoraj vse poslanske skupine prispevale določene predloge izboljšav, ki so že vgrajene v zakon, za kar sem vsem zahvaljujem. Predlagam, da se v drugi obravnavi sprejmejo vsi amandmaji, ki so jih predlagale poslanske skupine, in sicer poslanski klub LDS, Združena lista in DeSUS. Večina je povsem redakcijske narave. Zavrnejo pa naj se, predlagam, vsi tisti amandmaji Nove Slovenije - vsebinska razprava o teh amandmajih je bila opravljena na matičnem delovnem telesu - še posebej pa je za zakon sporno črtanje institucije pooblaščenca. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim članico odbora, gospo Majdo Širca, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa. Odbor je predlagal kopico dodatnih rešitev. Predlog zakona je zelo natančno prečesal, v dolgih pogovorih odpravljal dvome in se trudil z iskanjem čim boljših rešitev. Dvomov pa je bilo kar nekaj. Večina jih je izhajala iz posledic, ki jih je sprožila ključna sprememba, da se omogoči dostop do javnih informacij tudi na področju sodne veje oblasti, kar je poudaril že minister. O tem je dvomila tudi zakonodajno-pravna služba, ki je imela tudi pomisleke o definiciji informacij javnega značaja In če omenim le nekatere pripombe, tudi o rešitvah, ki se nanašajo na organe reševanja pritožb. Člani odbora so se pretežno strinjali, da je z vidika prispevka k uveljavljanju pravne države in človekovih pravic potrebno, da se dolžnost posredovanja informacij javnega značaja nanaša na vse tri veje oblasti, torej tudi na sodišča. Tako smo sklenili, da mora tudi sodna oblast posredovati tiste informacije, ki imajo javni značaj, seveda so izvzete tiste, katerih razkritje bi škodovalo sodnim postopkom, kar je povsem logično. Kar nekaj diskusij je potekalo na račun definicije, kaj je to informacija javnega značaja. Zakon jo opredeljuje v svoji formalni, torej oblikovni pojavnosti, kar je tudi logično, je pa ne definira po njenem statusu. Zato tudi ni bil sprejet predlog, da bi se 3. člen dopolnil z arhivskim gradivom, ni pa se povsem zaprla možnost dodatne proučitve tega predloga. Člani odbora smo menili, da je treba roke o odločanju o zahtevi prosilca zastaviti sicer realno, a vseeno ne preveč razvlečeno, zato so skrajšani z 20 na 8 dni, kar pa je vneslo nekoliko skepse in neživljenjskih situacij in zna biti, da so tu možni še popravki. Največ diskusije je potekalo o vprašanju najprimernejše zasnove organa, ki bi reševal pritožbe zavrnjenih oziroma neuslišanih strank. Podane so bile alternative, od možnosti, da bi se posluževali splošnega upravnega postopka, do možnosti, da bi to prevzel poseben informacijski varuh. Slednje bi presegalo kompetence, ki jih ima v zakonu zamejene varuh človekovih pravic. Odbor je posvojil predlog, da pritožbe obravnava in rešuje poseben pooblaščenec, ki bo funkcioniral kot samostojen in neodvisen instančni organ. Imenoval ga bo državni zbor. Gre za rešitev, ki sledi priporočilu Sveta Evrope. Soočali smo se tudi s predlogom, da bi za spodbujanje in svetovanje na tem področju skrbel informacijski varuh. Tega naj bi ustanovili zaradi nezaupanja do vlade oziroma skrbnikov zakona, kot se je dalo prebrati stališča nekaterih poslank in poslancev. Nekateri so menili, da bi po tej logiki moral imeti skoraj vsak zakon svojega varuha. Ne glede na to, da ima varuh omejene izvrševalne možnosti. Tako je bil sprejet amandma, da za varovanje pravice do dostopa informacij javnega značaja pooblašča občega, neposebnega varuha človekovih pravic - konec koncev je dostop do informacij javnega značaj ustavna pravica. Predstavniki mirovnega instituta so apelirali na odsotnost učinkovitih nadzornih in spodbujevalnih mehanizmov oziroma na strah pred to odsotnostjo. Podprli so posebnega informacijskega varuha, čemur ni nasprotoval predstavnik varuha človekovih pravic in dodal, da bi se v tem slučaju morali materialno in kadrovsko okrepiti. A vendarle dejstvo je, da institut pritožb ne bi mogel prevzeti, saj za to nima zakonskih pooblastil. Odbor je sprejel kopico amandmajev. Naj omenim najpomembnejše: vključitev sodišč, bolj jasne opredelitve zaupnosti arhivskega gradiva, pa tudi delne dostopnosti, opredelitve rokov pritožbenega postopka, vpeljavo pooblaščenca, določitve nalog ministrstva za informacijsko družbo, kot seveda posledica izločitve, predlaganega v prvi fazi obravnave, sveta za dostop informacij javnega značaja. Toliko v kratkem. Obsežnejše poročilo lahko povzamete v Poročevalcu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na 20. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Zato prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 27.1.2003. Da vas še spomnim na čas, ki smo ga poslanske skupine priglasile za razpravo: LDS 15 minut, SDS 5 minut, Združena lista 5 minut, SLS 5 minut, Nova Slovenija 10 minut, DeSUS 5 minut, SNS 5 minut in vlada 10 minut. V razpravo dajem 2. člen in amandma poslanskega kluba LDS, to je poslanskih skupin Združene liste in DeSUS-a. Želi kdo besedo? Ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 5. člen in amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo besedo? Gospa Zupan.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina predlaga, da se 8. točka, 5. člen, črta, ker menimo, da ni sprejemljivo, da organ zavrne dostop do podatka, ki je bil pridobljen ali sestavljen, zaradi upravnega postopka. Taka določba zmanjšuje možnost nadzora nad delovanjem javne uprave, za katerega menimo, da je ključen za dosego namena, zaradi katerega je zakon o dostopu do informacij javnega značaja pravzaprav pripravljen. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Beuermann, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Bom zelo kratek. Zdi se mi, da je tak amandma, kot je predlagan s strani poslanske skupine Nove Slovenije, nesprejemljiv. In sicer, zakaj? Črtanje 8. točke bi vsekakor pomenilo oviranje upravnega postopka. Da ne govorim o tem, da bi bilo potrebno dodati, da bi tisti, ki bi po tej točki zavrnil informacijo, moral tehtati škodo, ki bi nastala, če bi ta podatek dal. Skratka, zdi se mi, da bo treba ta amandma zavrniti. Sploh me pa zanima tudi stališče vlade v zvezi s tem.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Predvsem je treba povedati, da nedajanje tega podatka iz upravnega postopka ni brezpogojno, je pogojeno z dejstvom, da je treba ugotoviti, da bi takšno razkritje škodovalo njegovi izvedbi. Ali drugače rečeno, treba je izvesti te škodljivosti oziroma "harmtest", kakšna škoda bi bila povzročena, če bi bil tak podatek izdan. Torej je tu vgrajena varovalka in ni kar "a priori" vsak takšen podatek že podatek, ki ne more biti dostopen javnosti. Zato je takšen predlog seveda nepotreben. Če bi pa bil sprejet, če bi bil črtan, potem pa bi to pomenilo dejansko oviranje upravnih postopkov.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ker ne, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 21. člen in amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Besedo ima gospa Zupan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Predlagali smo spremembo 21. člena, drugačno formulacijo. Bistveni namen pa je v tem, da smo za vsak primer poskušali zagotoviti, da se izda odločba, zaradi tega, da bi bila zagotovljena večja preglednost odločanja organa. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Beuermann, izvolite.
Hvala. Torej moram reči, da ko sem prebral obrazložitev k temu amandmaju, se mi poraja vprašanje. Namreč, tu se trdi, da bo s tem zagotovljena večja preglednost odločanja organa, pa me vendarle zanima, v čem je ta večja preglednost. Konec koncev je v tekstu zakona tako ali tako napisano, da v primeru pozitivne odločitve se pač naredi uradni zaznamek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod minister, izvolite.
Na kratko. Takšna določba bi pomenila večjo birokratizacijo dela, kajti že zdaj ljudje dobivajo informacije, če jim jih dajo, zdaj bi pa morali za vsako pridobljeno informacijo dobiti informacijo plus odločbo - popolnoma nepotrebno in nekoristno; če je informacija izdana, postopka ni in je zadeva končana.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 22. člen in amandma poslanskega kluba LDS ter poslanskih skupin Združene liste in DeSUS-a. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. V razpravo dajem [[...]]Se opravičujem. K prejšnjemu členu, k 22. členu, gospod Beuermann. Izvolite.
Se opravičujem sam, ker sem prepozno dvignil roko. Gre preprosto za to, da želimo ponovno vzpostaviti rok, ki je bil v prvotnem tekstu zakona. Namreč zdi se nam, da je 20-dnevni rok oziroma rok 20 delovnih dni kar primeren za to, da organ odloči o zahtevi prosilca.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 23. člen in amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo besedo? Gospa Zupan, izvolite.
Hvala lepa. S spremembo 23. člena, s spremembo roka s 30 na 15 dni, je bil naš namen, da se pač rok skrajša.
Hvala lepa. Gospod Beuermann, izvolite.
No, meni se pa zdi, da je skrajševanje roka v tem primeru nerealno in nepotrebno, saj pravzaprav ne gre prvenstveno za potrebe obveščanja javnosti prek medijev. V bistvu je treba povedati, da so roki prenapeti in jih je težko realizirati, kar bo pa predvsem v škodo izvajanja zakona.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 24. člen in amandma iste poslanske skupine. Želi kdo besedo? Gospod Beuermann, izvolite.
No, tudi v tem primeru se mi zdi, da je to dopolnilo nepotrebno, saj je pravzaprav cel zakon naravnan na dajanje informacij in aktivna ter pospeševalna vloga vlade in ministrstva za informacijsko družbo je določena v drugih členih, predvsem, recimo za primer, v drugem odstavku 2. člena.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. V razpravo dajem 26. člen in amandma, katerega predlagateljica je prav tako poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo besedo? Gospa Zupan, izvolite.
Hvala lepa. Pri tem členu bi morala biti malce daljša. V tretjem odstavku 26. člena namreč želimo, da se glasi, da o pritožbi odloča vlada najkasneje v roku 15 dni. V naši poslanski skupini menimo, da bi ostala prva varianta, da bi o pritožbi odločala vlada, prav zaradi tega, ker menimo, da bi bilo to veliko ceneje pa nič manj učinkovito. Malce se nam zdi nenavadno, da je predlagatelj v prvi obravnavi predlagal, da o pritožbi odloča vlada, v drugo obravnavo pa je prišel s pooblaščencem. Ta pooblaščenec naj bi bil samostojni državni organ s statusom državnega funkcionarja, z možnostjo dveh svetovalcev in za določen čas imenovanimi strokovnjaki, za kar se naj bi sredstva zagotovila vproračunu. Predlagatelj nas prepričuje, da bo s tem, ko bo odločal o pritožbi neodvisni organ, zagotovljeno učinkovito pravno varstvo ustavne pravice, kar pa naj bi bilo tudi priporočilo številka 9 Sveta Evrope. Pri tem pa ne moremo mimo vprašanja, ali predlagatelj v prvi obravnavi ni poznal takšnega priporočila in zakaj ga ni poznal, ali ni to le slepilni manever za postavitev neke funkcije, na katero že čaka nekdo z imenom in priimkom. Na ta odgovor, mislim, da ne bo potrebno prav dolgo čakati, saj naj bi bil državni zbor tisti, ki bo imenoval pooblaščenca na predlog vlade oziroma na predlog predsednika republike. Zato v naši poslanski skupini menimo, da ostajamo pri prvi varianti, da o pritožbi odloča vlada, ker se nam zdi tudi cenejše in pa to, da v našem pravnem redu takšne ureditve še ne poznamo, pri čemer pa so določena določila tudi še nedodelana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sicer sem dala v razpravo 26. člen, je pa nesporno, tako kot je gospa Majda zdaj razpravljala, da je ta vsebina povezana s 26a. in členi v nadaljevanju b. in c. Najprej ima besedo gospod minister, potem gospod Beuermann. Gospod minister izvolite.
Hvala lepa. Moja razprava bo šla k 26. členu, se pa nanaša tako kot je razprava gospe poslanke, tudi na 26. a. b. in c. Seveda se ne strinjamo s tem predlogom. Menimo, da so nastali iz prvega v drugo branje pomembni razlogi, da se uvede institut, tako imenovanega pooblaščenca. Res je, da je vlada predlagala v prvem branju oziroma pri osnutku zakona, da odloča o pritožbah vlada. Vendar ta osnutek, ta predlog za prvo branje ni vseboval rešitve oziroma določbe, da je tudi sodna veja oblasti dolžna, torej se ravna po tem zakonu oziroma da je možno pridobivati informacije tudi iz sodne veje oblasti. Ko pa se je to zgodilo, je postalo povsem jasno, da je treba ta pritožbeni postopek preurediti. Kajti, če bi vlada odločala, lahko bi rekla, o izdanih oziroma neizdanih informacijah sodišča, bi dejansko načela neodvisnost sodišč. Vsekakor pa moramo obenem dodati, da ni nobene osebe, da ni nobenih predlogov ali pa imena in priimka, ki bi čakali na te funkcije, predlagal bo tako ali tako predsednik državnega zbora in predsednik vlade, predsednik republike, in izbral bo državni zbor. Tako, da so ti strahovi neupravičeni. Vsekakor bi rešitev, kot jo predlaga poslanska skupina Nove Slovenije pomenila, da dejansko, seveda, posegamo v zelo sporno ustavnopravno vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Potrata izvolite.
Hvala za besedo. Povezala bi svoje stališče s tem, kar je ravnokar povedal gospod minister. Namreč, ko smo na delovnem telesu obravnavali ta del, ki omogoča pritožbeni postopek oziroma omogoča uresničevati pravico do pritožbe, sta bili v razpravi dve možnosti, ali tista možnost, ki sem jo predlagala, s posebnim informacijskim varuhom. Ker se mi zdi, da so bile vsebinske razprave na odboru dovolj izčrpne, bi rada vendarle povedala to, da vidim to rešitev, kakršna je. Brez konteksta, o katerem je govorila kolegica Majda Zupan, ker tudi sama, ko sem predlagala informacijskega varuha, nisem imela v mislim nobene konkretne osebe, ki bi čakala na službo. To se mi zdi samo tista kompromisna rešitev, ki je bila v danih okoliščinah najdena kot konsenzualna. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Potem mislim, da lahko zaključim razpravo o 26. členu in z njim povezanimi a, b in c členom. Predlagatelj amandmaja je tu poslanska skupina Nove Slovenije in v primeru 26.a člena tudi poslanski klub LDS skupaj z Združeno listo in DeSUS-om. Bi želel kdo o teh členih še razpravljati, drugače o 26. in o a, b in c členu, ki so vsebinsko povezani z njim, zaključujem razpravo? Hvala lepa, razpravo zaključujem. Dajem v razpravo 28. člen in amandma poslanskega kluba LDS in skupin Združene liste in DeSUS-a. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zato razpravo zaključujem. Dajem v razpravo 29. člen in amandma istih predlagateljev. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem. V razpravo dajem 36.a člen in amandma istih predlagateljev. Gospa Zupan, izvolite.
Hvala lepa. Samo opozorila bi, da je tudi ta amandma povezan z amandmajem k 26. členu.
Tako je, gospa Zupanova, vendarle razprava je možna tudi o [[...]]Nihče, ne želi razpravljati. Razpravo zaključujem. V razpravo dajem 40.a člen in amandma poslanskih klubov. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem. Še obvestilo, da bomo o amandmajih v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali danes ob 18.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade, obema ministroma se za sodelovanje zahvaljujem. Mi pa bomo ob 12.45 uri prešli na obravnavo 5. točke dnevnega reda, to je na drugo obravnavo predloga zakona o spremembi zakona ob popravi krivic. Hvala lepa. Vidimo se ob 12.45 uri.
Spoštovani, spoštovane! Nadaljujemo sejo in prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POPRAVI KRIVIC. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec mag. Janez Drobnič. V zvezi s tem zakonom odbor za notranjo politiko predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem najprej besedo predlagatelju mag. Janezu Drobniču za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite!
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Lepo pozdravljeni vsi! Torej, kaj je razlog, da sem se odločil za vložitev spremembe tega zakona? To sta dve ključni določili: določitev kroga svojcev upravičencev do tega naslova, torej koristnikov. Drugo pa se nanaša na 37. člen, glede suspendiranja tega določila. Zakon o popravi krivic je bil do sedaj večkrat spremenjen, zlasti 2. člen, ki definira krog upravičencev in pa rok za vložitev zahteve ter začetek veljavnosti. Kot smo bili že večkrat seznanjeni, je v to poseglo tudi ustavno sodišče, ki je podaljšalo rok za vložitev zahtevkov, glede na to, kako težko je priti do dokumentacije za vložitev zahtevkov. Torej prvo, določitev kroga svojcev po vojni pobitih oseb, ki je po sedanjem zakonu opredeljen s predpisi o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. V takšnem primeru, kot je ta zakon, je določba težko uporabna, saj je od tedanjih obdobij minilo že 55 let. To pomeni, da se ne da rekonstruirati upravičenosti do družinske pokojnine, ki se ugotavlja v trenutku smrti. Takšna določba povzroča pri izvajanju zakona obilo zapletov, ki jim je sledilo neko formalno vladno tolmačenje in presoja komisije za popravo krivic. Takšna določba je z legislativnega vidika nesprejemljiva. Zato smo predložili predlog, ki kroga upravičencev ne spreminja, pač pa ga jasno definira. Na to nas je opozorila tudi komisija za popravo krivic, ki ima v postopku tudi določeno funkcijo. Kot dobro veste, pa je vlada izdala neko navodilo, kako ravnati. Na tak način se pač ne da delati. Tolmačenje glede uveljavljanja pravic lahko daje državni zbor oziroma zakonodajalec. Drugo je suspenz 37. člena. Namreč, to določilo je anahronizem in je žaljivo za vse žrtve povojnega nasilja. Glasi se namreč takole: "Sklep o priznanju statusa bivšega političnega zapornika ali po vojni pobite osebe ni zakonska podlaga za brisanje obsodbe iz kazenske evidence." Torej te osebe, kljub temu, da so pridobile status žrtve povojnega nasilja, so še vedno v evidenci, lahko rečem pod narekovaji, "kriminalcev". Torej bodo osebe, ki so bile spoznane kot žrtve totalitarnega nasilja, še vedno kaznjenci. Takšna ureditev je nesprejemljiva in žaljiva. Hvala lepa!
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Janez Drobnič naj bi tudi kot prvi predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite!
Zakon o popravi krivic - kot sem že omenil - je bil večkrat spremenjen. Ključni razlogi za pomanjkljivost zakona so zagotovo nedodelane rešitve, ki so bile plod kompromisov prejšnjih sestav državnega zbora, ki niso izhajali iz resničnih zgodovinskih dejstev, pač pa iz ideološko prikrojene zgodovine. Dvakrat je ustavno sodišče poseglo in ugodilo pobudam za ustavno presojo in zahtevalo podaljšanje roka za vlaganje zahtevkov, ki je bil nesmiselno zaprt, da bi bili ljudje, ki so se jim zgodile krivice, ne samo krivice, pač pa protičloveška dejanja, onemogočeni za vlaganje zahtevkov in to reci, piši 200.000 tolarjev za eno življenje. Takšen znesek prejemajo revolucionarji mesečno za svoja sporna dejanja. Ustavno sodišče je potrdilo pobudo glede roka vlaganj, saj se je zavedalo, da so ljudje po 12 letih spremembe sistema še vedno ovirani pri pridobitvi dokumentov glede krivic ječ in povojnih konfiskacij premoženja. Posebej eklatanten primer je izdajanje mrliških listov. Ti še vedno niso izdani. Zato je v matičnih knjigah še vedno veliko tistih, ki so že davno med mrtvimi. To ni le neka nevšečna zgodovinska epizoda, ki naj bi bila za večino prebivalstva morda nadležna in nepotrebna, pač pa je za sedanje ljudi aktualna, saj so zaradi neurejenosti matične knjige, kdo je še živ in kdo ne več, oteženi pri sodnih postopkih dedovanja. To je povsem konkreten problem živečih. Predlog sprememb gre v dve smeri. Jasna opredelitev kroga upravičencev, po predpisih o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Obstoječa ureditev je nejasna in pušča prosto tolmačenje. Zato je pristojna komisija že večkrat opozorila na to težavo in predlagala ureditev. Očitno obstoječi oblasti ustreza tak način urejanja, ki dopušča odločanje na podlagi proste presoje in diskrecije, kar daje podeljevalcem pravice občutek mogočnosti in dobrote, oškodovancem pa občutek ponižanja, podrejenosti in hvaležnosti. Krog upravičencev mora biti jasno določen z zakonom. Če bi se držali restriktivno sedanjih določb zakona, bi odškodnine morda pridobilo 1% tistih, katerih starš ali zakonec je bil ubit. Nehajmo se sprenevedati. Črtanje 37. člena zakona je potrebno. Poglejte, kaj pravi določba. Sklep o priznanju statusa bivšega političnega zapornika ali po vojni pobite osebe ni zakonska podlaga za brisanje obsodbe iz kazenske evidence. Potemtakem bodo osebe, ki so bili politični zaporniki v prejšnjem režimu še vedno v kazenski evidenci, v kolikor niso zahtevali revizije po kazenskem zakoniku. To kaže na dejstvo, kje smo v naši državi glede tega vprašanja. To sta dva ključna razloga, za katera poslanska skupina Nove Slovenije meni, da je zakon potrebno dopolniti, da bo jasen in nediskriminatoren. Hvala lepa!
Hvala lepa! Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Stanislav Brenčič. Izvolite!
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Ne moremo mimo dejstva v naši poslanski skupini če širše pogledamo paket vojne zakonodaje da ta vojna zakonodaja praktično povzroča eno veliko diskriminacijo med državljani in državljankami Republike Slovenije. Seveda, odvisno od izhodišča, kdo je posamezno krivico ali nasilje povzročil, kateri -izem je to bil. Nam vsekakor to ni po volji. Vsaj ne nam, ki sedaj tu živimo, ki navsezadnje zagotavljamo potreben obseg sredstev, katere potem državni proračun namenja za take ali drugačne odškodnine. Dobro bi bilo, da bi se ta medsebojna razmerja ali diskriminatoren odnos povsem odpravil. Posledičnosttega pa je tudi dodatna obremenitev državnega proračuna. Predlog zakona v tem kontekstu razširja krog upravičencev za spremembo četrtega odstavka 2. člena. S tem prav gotovo odpravljamo eno manjšo krivico, povečujemo pa krog upravičencev in s tem dodatno potrebo po zagotavljanju denarja. Mi smo načeloma proti temu, da se krog upravičencev širi iz enega samega razloga. Iz dejstva, da se je naša država že do sedaj veliko prekomerno obremenila z obvezami, ki jih ima državni proračun, katerega polne aktivno prebivalstvo v prvi vrsti, do obvez do vojnega nasilja in do odpravljanja krivic. Tako, da praktično tej državi tudi zaradi tega zmanjkuje tisti prepotreben javni denar, ki smo ga dolžni zagotavljati tudi v okviru zdravstvene varnosti, socialne varnosti ljudem, ki sedaj živijo in ustvarjajo. Zaradi tega smo pred veliko dilemo, kaj napraviti v trenutku, ko ugotavljamo, da so vzpostavljene z odnosom do posameznega -izma različne bakle in s tem različno tretiranje upravičencev, ali so upravičeni ali ne, kaj storiti v kontekstu, da pa seveda z vsakim tem posegom dodatno obremenjujemo državni proračun. Naši poslanci se bodo odločali, pač, po svoji vesti. Jaz prav gotovo iz tega naslova ne podpiram nobenega zakona več, pa tudi če je že deveta ali deseta ali osma novela k zakonu o vojnem nasilju in ne vem katera o popravi krivic. Dejstvo je, ta država, to aktivno prebivalstvo, več tega ne zmore. Mi smo se že krepko preobremenili, zato se bomo takrat odločali po svoji vesti. Hvala!
Hvala lepa! Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite!
Zakon o spremembi zakona o popravi krivic predstavlja nedvomno zanimivo razmišljanje. Tudi zanimivo materijo, ki pa je v Slovenski nacionalni stranki kljub njeni zanimivosti ne bomo podprli. Že zaradi tega, ker v tem razmišljanju ne vidimo enega pozitivnega pristopa, ki ga je mogoče pred mano načel predstavnik ljudske stranke, in sicer v proračunskih težavah naše države in pa v potrebi za usmerjanje finančnih sredstev, ki jih v naši stranki oziroma poslanski skupini nacionalne stranke nedvoumno vidimo. Močnejše potrebe so v tem trenutku, danes in pa zdaj, predvsem za ljudi, ki jih lahko označimo za socialno kategorijo, kot pa za popravke v narekovajih nekdanjega režima oziroma "nekdanjega odboja naše skupne države". Po drugi strani pa moramo povedati, da se tokrat v naši poslanski skupini strinjamo z mnenjem vlade, vlade Republike Slovenije, ki je podala negativno stališče iz, predvsem iz razlogov, da se seveda zadeva, predlog zakona, ne nanaša na kvalificirano oziroma vnaprej določeno število novih upravičencev, in da bi imel sprejem takšnega zakona tudi negativne posledice, ki so nepredvidljive. Ravno zaradi števila, novega števila, ki je dosti večje, upravičencev. No, poleg tega pa moram povedati, da je tretji argument, zakaj omenjenega zakona ne bomo podprli, tudi v osnovnem izhodišču drugačnega pogleda na potek zgodovine - predvsem po letu 1945 oziroma vključno z letom 1941 - od predlagatelja. V Slovenski nacionalni stranki predloga zakona ne bomo podprli. Hvala!
Hvala lepa! Še stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, ki ga bo predstavil gospod Jaša Zlobec Lukič. Izvolite!
V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo v zvezi s predlogom Zakona o spremembi zakona po odpravi krivic po tehtni in poglobljeni razpravi soglasno sklenili, da podpremo sklep odbora za notranjo politiko, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Prepričani smo, da zakon nikakor ni primeren za obravnavo in sicer zaradi naslednjih razlogov: Prvič, predlagatelj zakona gospod Janez Lukač se sploh ni udeležil seje odbora za notranjo politiko, kjer bi nam predstavil svoje argumente, čemu je sprejetje omenjenega zakona sploh potrebno. Drugič, v predlogu zakona niso opredeljene dejanske materialne posledice, ki bi jih njegovo sprejetje prineslo. Tretjič, vlada je vložila svoj predlog za spremembo in dopolnitev zakona o popravi krivic. Četrtič, prepričani smo, da je pred morebitnimi spremembami zakona o popravi krivic potrebno razčistiti vse dileme, ki se občasno pojavljajo tudi v medijih glede korektnega izvajanja omenjenega zakona. Prav zaradi tega sem tudi sam državnemu zboru predlagal, naj izglasuje priporočilo, naslovljeno na vlado Republike Slovenije, v zvezi z delovanjem komisije, ki deluje na podlagi zakona o popravi krivic in ji predseduje kolega Janez Lukač v imenu poslanskega kluba. Hvala!
Hvala lepa! Slišali smo stališča poslanskih skupin po predlogu sklepa matičnega delovnega telesa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali danes ob 18.10 uri in s tem prekinjam to točko dnevnega reda. Ob 13 uri in deset minut bomo prešli na 6. točko dnevnega reda. To je na obravnavo predloga zakona o spremembi zakona o posebnih pogojih za vpis lastninske pravice na posameznih delih stavbe v zemljiško knjigo. Predstavnikom vlade se za sodelovanje zahvaljujem. Mi pa nadaljujemoz delom čez deset minut. Hvala lepa!
Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POSEBNIH POGOJIH ZA VPIS LASTNINSKE PRAVICE NA POSAMEZNIH DELIH STAVBE V ZEMLJIŠKO KNJIGO, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Hinko Jenull, državni sekretar v ministrstvu za pravosodje. Izvolite!
Gospa podpredsednica, hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Uvodoma želim na kratko povedati, da je posodobitev evidentiranja nepremičnin eden najpomembnejših projektov, ki sedaj poteka v naši državi. Zadeva več področij, ki se med seboj dopolnjujejo in prepletajo: tako zemljemersko, gradbeno, davčno, pravno in pravosodno. V tem zadnjem okviru posebej področje zemljiške knjige in vpisa pravic na nepremičninah v zemljiško knjigo, vključno z etažno lastnino. Glede na zapleteno problematiko, ki je nastala zaradi opustitev ažuriranja nepremičninskih evidenc na tem področju, je državni zbor v letu 1999 sprejel posebni Zakon o pogojih za vpis lastninske pravice na posameznih delih stavb v zemljiško knjigo oziroma - bolj razumljivo povedano - Uakon o vpisu etažne lastnine, s katerim je poenostavil postopek vpisa v korist etažnih lastnikov. To se pravi skoraj vseh tistih državljanov Slovenije, ki imajo etažna stanovanja, stanovanja v etažni lastnini in s čimer hkrati zagotavlja tudi javni interes, ki obstaja za evidentiranje čim večjega števila stanovanj. Med spremembami, ki jih je ta zakon prinesel, sta tudi izdelava in potrditev etažnega načrta posameznih delov stavbe, kar je pogoj za vpis pravic na teh posameznih delih stavbe. Zakon je to izdelavo načrtov zaupal geodetu ali pa pod določenimi pogoji tudi samim imetnikom pravic na posameznih delih stavbe, torej etažnim lastnikom. Zoper to določbo zakona, ki sem jo pravkar omenil, je bila vložena in je bila uspešna pobuda za presojo ustavnosti. Ustavno sodišče Republike Slovenije je ugotovilo, da določbe zakona, ki omejujejo pravico do izdelave etažnih načrtov samo na geodete, ne pa tudi na druge tehnične strokovnjake, ki so sposobni napraviti take načrte, niso v skladu z ustavo. Še posebej, ker je ta pravica dana tudi samim imetnikom etažne lastnine. Enake določbe o tem, da take pravice izdelave etažnih načrtov vsebuje tudi med tem sprejeti Zakon o evidentiranju nepremičnin in Zakon o graditvi objektov. Glede na tako pravno stanje je vlada vložila predlog, s katerim se poleg geodetov za izdelavo etažnih načrtov pooblašča tudi projektantska podjetja, ki imajo to pooblastilo po zakonu, ki ureja graditev objektov. Hkrati želim povedati, da vlada podpira predlog zakona, kot je bil dopolnjen z amandmajem matičnega delovnega telesa. Predlagamo, da se tak zakon sprejme. Ob koncu želim povedati še, da bo v teh dneh vložen v proceduro tudi povsem nov Zakon o zemljiški knjigi, ki bo poleg te problematike reševal tudi vprašanje vpisa za tiste, ki nimajo potrebnih listin za etažno lastnino. Hvala lepa!
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim članico odbora gospo Majdo Zupan, da predstavi poročilo odbora. Izvolite!
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Odbor državnega zbora za notranjo politiko je kot matično delovno telo na svoji 30. redni seji 15. januarja 2003 obravnaval predlog zakona o spremembi zakona o posebnih pogojih za vpis lastninske pravice na posameznih delih stavbe v zemljiško knjigo, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo po skrajšanem postopku predložila vlada Republike Slovenije. V skladu z določili poslovnika je odbor pripravil poročilo, iz katerega sledi, da je kolegij predsednika državnega zbora na svoji 47. redni seji 15. novembra 2002 odločil, da se predloženi zakon obravnava po skrajšanem postopku. Poročilo navaja, da je bil odbor seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe z dne, 11.12.2002, ki je z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika podala pripombo, da bi bilo treba dikcijo 1. člena zakonskega predloga uskladiti s terminologijo novega zakona o graditvi objektov. To je odbor upošteval v svojem amandmaju. Nadalje, iz poročila izhaja, da je odbor razpravljal o predlogu zakona in glasoval o amandmajih. V predpisanem roku je amandma vložila poslanka Lidija Majnik, ki pa je svoj amandma na seji umaknila. Zato je odbor sprejel svoj amandma k 1. členu, in sicer: "V prvem odstavku 1. člena se besedilo 'geodetsko podjetje v skladu z zakonom, ki ureja geodetsko dejavnost ali podjetje, ki izdeluje projektno dokumentacijo v skladu z zakonom, ki ureja graditev objektov', nadomesti z besedilom 'oseba, ki izpolnjuje pogoje za opravljanje geodetskih storitev, določenih z zakonom, ki ureja geodetsko dejavnost ali pogoje za opravljanje dejavnosti projektiranja, določene z zakonom, ki ureja graditev objektov'. V drugem in tretjem odstavku pa se besedilo 'podjetje, ki izdeluje projektno dokumentacijo', nadomesti z besedo 'projektant', z obrazložitvijo, da je dikcijo prvega odstavka 1. člena treba uskladiti s terminologijo novega zakona o graditvi objektov in jo jasneje vezati na izpolnjevanje pogojev za opravljanje geodetske dejavnosti oziroma dejavnosti projektiranja, določenih z zakonom. Spremenjena dikcija prvega odstavka pa narekuje tudi spremembo v drugem in tretjem odstavku prav tako 1. člena, tako da se besedilo "podjetje, ki izdeluje projektno dokumentacijo", nadomesti z besedo "projektant". Iz poročila je razvidno, da je odbor glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo sprejetega amandmaja v zakonski predlog je bilo tako določeno besedilo dopolnjenega predloga zakona. Hvala lepa!
Hvala lepa. Temu sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije - ne želi predstaviti. Stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke - tudi ne. Torej smo končali. Ker k predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Tretjo obravnavo predloga zakona, to je odločanje o predlogu zakona, bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes ob 18.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi zasedanje do 13.30 ure, ko bomo prešli na obravnavo 7. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o dopolnitvi zakona o plačilnem prometu, skrajšani postopek. Predstavniku vlade hvala lepa, mi pa nadaljujemo čez deset minut.
Spoštovani! Prehajamo na 7. točko dnevnega reda, to je na obravnavo predloga zakona o dopolnitvi zakona o plačilnem prometu, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, vendar se k razpravi ni prijavila. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Predsednika odbora, da bi predstavil poročilo odbora, tudi ni med nami. Zdaj sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil dr. Andrej Bajuk. Izvolite!
Hvala za besedo. S predlagano spremembo 74. člena zakona o plačilnem prometu, ki je bil sprejet marca 2002, se dodaja ministru za finance zakonsko pooblastilo, da bi Uprava Republike Slovenije za javna plačila lahko zaračunavala storitve opravljanja plačilnega prometa vsem tistim, za katere opravlja plačilne storitve po tem zakonu. Po novi sistemski ureditvi plačilnega prometa naj bi plačilne storitve za javni sektor, neposredne in posredne proračunske uporabnike državnega in občinskih proračunov sicer opravljala Banka Slovenije. Ker se Banka Slovenije za to še ni odločila, je bilo že sistemsko v zakonu o plačilnem prometu predvideno, da lahko s pogodbo prenese opravljanje teh plačilnih storitev na novo institucijo, Upravo RepublikeSlovenije za javna plačila. Le ta nadaljuje delo na infrastrukturi za plačilni promet, s katero je do 31. decembra 2002 razpolagala agencija za plačilni promet. Problem pa je v tem, da so Upravo Republike Slovenije za javna plačila podredili ministrstvu za finance. Deluje kot organ v njegovi sestavi in bi se za to s sistemskega vidika morala financirati iz proračuna. Financiranje teh nalog bi tako dodatno bremenilo proračun. Zato zdaj predlagajo, da te plačilne storitve uprava sam zaračunava, sicer tudi drugim uporabnikom državnega proračuna, kot tudi občinskim proračunom. Vsebinsko se je s tem predlogom sprememb zakon o plačilnem prometu A mogoče strinjati. Potrebno je, da krijejo storitve javnih plačil tisti, zaradi katerih se te stvari tudi izvajajo. Menimo pa, da bi lahko imela pripombe na spremembe zakona zakonodajna-pravna služba državnega zbora, saj dejavnost opravljanja plačil in storitev ne more biti dejavnost izvršne veje oblasti. To se pravi, ministrstva za finance. Bati pa se je, da jih ne bo imela, ker jih tudi pri osnovnem zakonu ni imela. Predlagano zaračunavanje storitev bo zato dodatni prihodek državnega proračuna, neke vrste prihodek od lastne dejavnosti. Doslej je ta prihodek bil Agencija za plačilni promet. Pravilna rešitev bi bila v tem, da bi bil tisti del infrastrukture, s katerim se opravljajo od 1.1.2003 plačilne storitve osebkov javnega sektorja, prenesen v Banko Slovenije. Banka Slovenije bi opravljala sama neposredno plačilne storitve za tako imenovana javna plačila, ne pa da jih je prenesla s pogodbo na izvršno oblast, ministrstvo za finance. Prav tako bi bila pravilna rešitev v ureditvi, če bi opravljanje tovrstnih plačilnih storitev prenesli na posebno agencijo, pravno osebo pod nadzorom Banke Slovenije, na primer. To bi biloskladno tudi z evropskimi bančnimi direktivami, saj sedanja rešitev nima nič skupnega z evropskim pravnim redom. Opravljanje plačilnih storitev ne more biti funkcija vlade. Amandmajev na spremembe predlaganega zakona ni mogoče vlagati s ciljem doseči sistemsko pravilno rešitev. Zato jih tudi nismo vložili. Povedati pa je treba, da se s predlaganimi spremembami rešuje nepravilno ureditev pri transformaciji nalog bivše agencije za plačilni promet, ki se v praksi začenja uresničevati s 1.1.2003. Izvajanje plačilnega prometa ne more biti funkcija vlade, tudi če ji to storitev poveri centralna banka Slovenije. Ta rešitev je seveda tudi korak nazaj od preglednosti javnih financ - kar je pa naša stalna skrb. Kdaj se bo to rešilo - takrat, ko se bodo Kranjcem lepši dnevi pokazali? Zaenkrat pa še maširamo v napačno smer, po hitrem postopku. Hvala lepa!
Hvala lepa! Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Valentin Pohorec. Izvolite!
Bom čisto kratek. Tako kot smo sprejeli ta zakon o plačilnem prometu in določili, da je možno določene storitve prenesti tudi na agencijo za javna plačila, je bil to predmet razprave takrat, ko smo zakon sprejemali. Takrat kakih drugih vprašanj okoli tega prenosa ali pa te možnosti, da tudi agencija za javna plačila opravlja promet za drugega, nismo postavljali. Sedaj je v členu 1 samo to, da postavljamo neko osnovo, da lahko te storitve tudi tistemu, ki jih prenese na agencijo, zaračunamo. V tej zvezi nimamo pripomb in se strinjamo s predlogom popravka tega zakona. Hvala lepa!
Hvala lepa! Še stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, ki ga bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite!
Hvala za besedo. Danes je po dnevnem redu načrtovana obravnava oziroma načrtujemo obravnavo osmih zakonov. Ta je edini, ki nima obrazložitve predlagatelja zakona, torej vlade Republike Slovenije, in to kljub temu, da ga sprejemamo po skrajšanem postopku. Po naši oceni - pa nočem ponavljati za gospodom Bajukom, ko je podal stališče Nove Slovenije - bomo z morebitnim sprejemom tega zakona izgubili še tisto malo transparentnosti, ki jo javne finance v naši državi imajo. Poleg tega bomo začrtali tisto smer, ki bo nedvomno v nasprotju z ustavno ureditvijo Republike Slovenije, in sicer z delitvijo oblasti in izvajanjem nalog, ki pripadajo posamezni oblasti oziroma posameznim institucijam. V naši poslanski skupini predloga zakona – v kolikor ne bodo predstavniki vlade, ki sicer danes tu sedijo, podali konkretnih obrazložitev, predvsem kar se tiče transparentnosti oziroma morebitne netransaprentnosti tega zakona ob sprejemu in rekli, da ne, to ne drži argumentirano - ne bomo mogli podpreti. Mislim, da si vlada Republike Slovenije, posebej takrat, ko zakone sprejemamo po drugačnem ob, v narekovajih, »normalnega postopka« ne bi smelo privoščiti, da posebej ko gre za finančne akte, ne poda obrazložitve. Torej, v Slovenski nacionalni stranki predloga ne bomo podprli, v kolikor vlada Republike Slovenije ne bo podala svojega stališča in nas prepričala v nasprotno. Hvala!
Hvala lepa. Kot vam je poznano, v skrajšanem postopku, v kolikor na plenarno zasedanje ni vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Izvolite, gospod Bajuk!
Hvala lepa za besedo. Če sem pravilno razumel, mi je ostalo nekaj minut in bi rad še nekaj dodal. Prosim, predsedujoča, če mi to dovolite. V imenu poslanske skupine bi rad še zastavil neko vprašanje, kot odprto vprašanje za magnetogram.
Dr. Bajuk gre za temeljno določitev ob drugi obravnavi zakona. Razprava o členih - v tem primeru, gre za en člen - ni možna, ker ni vloženih amandmajev.
Če mi dovolite, ni razprava o členih, je o bistveni rešitvi ali pa o bistvu rešitve, ki jo je predlagala vlada in jo bomo nocoj prav gotovo spet sprejeli.
Se opravičujem, dr. Bajuk. Razprava je [[....]]
[[...]]no, bom pa povedal med tem, ko me boste ugasnili. Rad bi vedel, v kateri evropski državi ali drugi državi s tržnim sistemom na svetu plačilne storitve za promet osebka javnega sektorja opravlja kar finančno ministrstvo oziroma upravna enota v njegovi sestavi. To je bilo vprašanje, pa ga nisem zastavil. Oprostite.
Hvala lepa. Razpravo, ker ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Tretjo obravnavo predloga zakona, to je odločanje o predlogu zakona, bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes ob 18.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Ob 13.45 bomo prešli na obravnavo 8. točke, to je tretjo obravnavo predloga zakona o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika republike. Predstavnikom vlade se zahvaljujem. Ob 13.45 nadaljujemo. Hvala lepa!
Kolegice in kolegi! Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU POGOJEV ZA OPRAVLJANJE FUNKCIJE PREDSEDNIKA REPUBLIKE. Predlog zakona za tretjo obravnavo je pripravila Vlada Republike Slovenije. Zato dajem besedo predstavnici vlade za dopolnilno obrazložitev predloga, če želi. Gospa Ksenija Globokar ne želi podati te dodatne obrazložitve. Zato bomo prešli na razpravo s strani poslanskih skupin, da slišim njihova stališča. Besedo dajem Ivanu Kebriču, DeSUS, za stališče poslanske skupine. Prosim!
Hvala za besedo, gospod podpredsedujoči. Kolegice in kolegi! V imenu poslanske skupine bom zelo kratek, zato, ker smo vložili dva amandmaja in jih bomo ob razpravi ob amandmajih detajlneje razložili. Menimo pa, da je prav, da dobimo ta zakon, ki bo zadeve razrešil, da ne bo dilem, kako v določenem primeru ravna in da bo povsem jasno, kaj, komu v času njegove funkcije in v času, ko mu funkcija preneha. Menimo, da je predsednik države največja, najvišja funkcija in si zato zasluži posebno pozornost, ki jo je nujno urediti v zakonu. Hvala!
Hvala. Besedo dajem poslanski skupini Socialdemokratov Slovenije, gospodu Francu Pukšiču.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci! Tudi ob tej priliki bi zahteva Socialdemokratske stranke, da bi bili prenosi dela državnega zbora, če bi bila seveda uresničena, zelo opravičena. Ob razpravi o predlogu zakona o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika in bivšega predsednika države bi se mi zdelo bolj upravičeno, da bi nekoliko bolj aktivno sodelovali v večjem številu, kot pa kaže to število v dvorani državnega zbora. Ampak upamo, da bo tudi to slej ko prej uresničeno in si bodo potem lahko tudi državljanke in državljani ustvarili svoje mnenje, ko govorimo o pomembni zakonodaji. Namreč, iz tega zornega kota, ker seveda takšni zakon obremenjuje proračun za leta in leta naprej. Stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke k predlogu zakona o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika države je približno takšno, kot smo ga že povedali v drugi obravnavi. Poslanska skupina je ob prvi obravnavi zakona o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika republike jasno izrazila stališče, da predlog zakona po našem mnenju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Večina v državnem zboru pa je žal menila drugače in zakon decembra 2002 sprejela oziroma poslala v drugo fazo obravnave. V poslanski skupini soglašamo, da to področje v aktualni zakonodaji ni ustrezno urejeno in da ga je potrebno urediti. Vendar ga je treba urediti tako, da bo bivši predsednik užival le tiste ugodnosti, ki morajo biti primerljive z drugimi evropskimi državami in seveda skladne z našimi materialnimi možnostmi. Tu je treba jasno povedati, da prek 100.000 brezposelnih, prek 30% ljudi, torej družin, ki živijo na robu revščine, se z nadstandardnimi privilegiji ne morejo strinjati. Zakon je od prve obravnave doživel nekaj manjših popravkov in nekaj sprememb na bonitetah, predvsem zakonskega partnerja. Ob tem smo tudi v naši poslanski skupini vložili amandmaje, s katerimi smo želeli zadevo izboljšati in urediti v skladu z načeli Socialdemokratske stranke. Pri tem smose osredotočili na status zaposlenih v uradu predsednika republike ter na status bivšega predsednika republike. Če pogledamo samo intervju v Magu z Matjažem Nahtigalom, ki je novi generalni sekretar na uradu predsednika, je sam v intervjuju napovedal, da si bodo v uradu predsednika republike prizadevali, da bi se število funkcionarjev zmanjšalo. Zato upam, da bo ob tej priložnosti sprejet tudi amandma Socialdemokratske stranke, ki govori prav o tem in daje možnost, tako kot je v 8. členu zapisano, da sta generalni sekretar in njegov namestnik funkcionarja, vsi ostali pa so zaposleni po zakonu o javnih uslužbencih. Ne nazadnje je tu treba povedati, da ima Državni zbor Republike Slovenije, najvišji zakonodajni organ, zaposlena danes dva funkcionarja. In predsedniški urad, torej urad predsednika republike, ne more imeti več zaposlenih funkcionarjev kot pa državni zbor. To ne bi bilo v skladu z zakonom, ki nalaga delo državnega zbora ali predsednika republike. To ne bi bilo primerljivo in to bi pomenilo pravzaprav norčevanje iz samih sebe, iz zakonodajnega telesa, iz našega državnega zbora. O statusu bivšega predsednika je bilo že precej izrečenega in napisanega. V določilih zakona je prišlo do nekaterih manjših popravkov glede na prvotno vsebino. Vendar pa menimo, da so bonitete bivšega predsednika še vedno previsoke. Določbe, ki se nanašajo na te ugodnosti v 21. členu, so še vedno precej nejasne. Kaj, na primer, pomeni, da ima bivši predsednik pravico do uporabe službenega vozila z voznikom le v zvezi nalogom, ki ga je opravljal kot bivši predsednik republike? To bi bilo dobro, da se pojavi s strani predlagatelja. Nam je razumljivo, da bo imel bivši predsednik to, torej, da bo to koristil, ko bomo recimo povabljeni na proslavo ob dnevu državnosti. V redu, pravilno! Ko bomo povabljeni na praznovanje, recimo, v tujino ali kamorkoli, ja. Ne znamo pa si seveda razlagati, kaj bo in kako bo to koristil, recimo, v mesecu avgustu, ko so počitnice in seveda ostale mesece. Sprašujem vse, kje so torej te naloge opredeljene in ali so to le protokolarni dogodki? Ali ima še druge dejavnosti? Kaj to pomeni, druge dejavnosti? Stvari morajo biti specificirane. V kolikor niso jasno napisane, potem si seveda vsak to razlaga tako, kot mu to v določenem času ustreza. Če se seveda že sam poslovnik, poslovniška komisija razlaga, tako kot v določenem trenutku pač nekaterim ustreza, bo seveda razlaga tega zakona še toliko bolj poenostavljena. Spor za nas je tudi dostop do arhivov iz časa, ko je opravljal funkcijo predsednika. Poglejte, čisto logično, da je to sporno. Že iz naslova predsednika komisije, parlamentarne preiskovalne komisije, ne more v drugem mandatu, kljub temu, da je poslanec, recimo, kot poslanec in bivši predsednik ene od komisij ne more priti do arhivov, ki so nastali v bivšem mandatu, pa čeprav opravlja naprej ponovno funkcijo poslanca državnega zbora. Prav tako je nesprejemljivo, da bi imel bivši predsednik po preteku enega leta še vedno pravico do plače v višini 80% aktualnega predsednika. Seveda, pa ima bivši predsednik po našem mnenju normalno pokojnino, ki mu pripada po zakonu, naj uživa vse pravice, ki mu gredo iz tega naslova bivšega predsednika. Ko gre za protokol - o tem sem že nekaj spregovoril - ko gre za državne proslave in ko gre za mednarodno dejavnost v funkciji nekdanjega predsednika. Ne vemo pa, seveda, kaj pri tem pomeni pravica pisarniških prostorov, potem svetovalce, delavce za administrativne in tehnične naloge ter službena vozila z voznikom, pa čeprav za obdobje petih let, tako kot sedaj tu v zakonu piše. Za nas je takšen predlog zakona nesprejemljiv. Zato upamo, da bo vladajoča koalicija podprla amandmaje opozicije in s takšnimi amandmaji omogočila sprejem zakona. Če tega ne bo, Socialdemokratska stranka Slovenije takšnega predloga zakona ne bo podprla. Bi pa rad opozoril na možnost, ki je bila nakazana v Magu, pod katero je podpisan gospod Janez Markeš, "Cesarski referendum". Upam, da ste to v večji meri prebrali. Dejansko je res to, kar je zapisal, da se v bistvu na demagoški način velikokrat "prodaja" sociala malega človeka, po drugi strani pa se hoče tako rekoč obesiti dosmrtno na proračun. To ne more biti v kontekstu socialnih problemov, ki so dejansko prisotni. Zato ni narobe, če opozorimo, da lahko državljanke in državljani tudi takšen zakon vzamejo v precep po svoji volji, torej prek referenduma. Mislim, da je bolje v tem primeru vendarle poslušati in izglasovati nekatere amandmaje, amandmaje opozicije, da se ne bo zgodilo tako, kot se je zgodilo s plebiscitarno odločitvijo o vračanju vlaganj v telekomunikacije, ko smo tudi s tega mesta jasno in glasno opozarjali na napake.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo podal kolega Miran Potrč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod podpredsednik! Predlog zakona za tretjo obravnavo odraža tudi nekatere temeljne usmeritve, ki smo jih ob zakonu navedli v prvi obravnavi v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov. Razprave o zakonu in sprejeti amandmaji v drugi obravnavi nedvomno zagotavljajo, da ima aktualni predsednik vse pogoje za uspešno delovanje in da za aktualnega in bivšega predsednika nekoliko skromnejše od prvotno predlaganih urejajo tudi vprašanja dodatnih pravic. Upam, da na ta način bolj skladno s predstavami večine državljank in državljanov ter bolj skladno s splošno ravnijo blaginje in možnosti države, kot je to predvideval prvi predlog, ki smo ga sprejeli. To je bila, konec koncev, tudi skupna zahteva razprave vseh poslank in poslancev. Takšna nova vsebina nam omogoča - tako smo menili že ob prvi obravnavi - da bo določen obseg pravic ali pa posebnih pravic, ki jih ima predsednik, koristil, ne pa škodil njegovi funkciji, povečeval njegovo odgovornost, javni ugled in moralno avtoriteto, saj neskromnost ali potratnost gotovo nista lastnosti, ki bi bili med Slovenkami in Slovenci posebej cenjeni. Prav zaradi tega smo bili v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov v zadnjih dneh presenečeni nad javnimi izjavami o gradnji novih protakolarnih objektov, deloma vezanih tudi na funkcijo predsednika republike. V kolikor vemo, o tem doslej ni bilo uradnih odločitev, tudi ne na vladi. Nismo tudi seznanjeni z nobenimi izhodišči ali ocenami, ki bi pripravljene predloge podpirale. Menimo tudi, da rešitve v 3. členu zakona, ki so sedaj predlagane, ne predvidevajo rešitev, o katerih je bilo javno govora. 3. člen zakona namreč predvideva, da vlada v soglasju s predsednikom določa prostore za prebivanje predsednika republike in protakolarne objekte. Prostori za prebivanje v tem kontekstu niso mišljeni kot posebna predsednikova rezidenca, v kateri bo imel, ne le vso oskrbo, pogoje za delo in izrabo prostega časa, temveč po možnosti tudi prostore za sprejem tujih državnikov, za osebna srečanja z njimi in podobno. Še manj je mišljeno, da bi v tej svoji rezidenci lahko tuji državniki tudi prenočevali. Menim, da določanje protakolarnih objektov, tako kot je zapisano v 3. členu, tudi glede na besedno zvezo, ne more biti mišljeno kot določanje posebnih protakolarnih objektov, ki naj bi jih uporabljal samo predsednik republike. Protakolarni objekti, s katerimi razpolaga država, so se doslej uporabljali za potrebe države, to je vseh državnih organov, tudi predsednika republike. Nisem bil obveščen, da bi veliko pamanjkanje protakolarnih objektov oteževalo uspešno delovanje države in njeno uveljavljanje v mednarodni politiki. Ravno obratno. V primeru predloga vlade, da se proda Vila Bled, je bila celo dana utemeljitev, da je vzdrževanje takšnega objekta samo za protakolarne obveznosti glede na obseg teh obveznosti, ki jih ima država nepotrebno, glede na stroške vzdrževanja pa tudi neracionalno. Zaradi tega pričakujem, da se glede rezidenc in izgradnje ter uporabe protakolarnih objektov ne bodo sprejemale odločitve po bližnjicah ali brez premisleka, da se ne bi ponovila zgodba o nabavi protakolarnega aviona. Sicer pa bo Združena lista socialdemokratov z nekaterimi amandmaji, ki so predloženi, predlog zakona podprla. Hvala lepa!
Hvala. Franci Rokavec bo podal stališče Slovenske ljudske stranke. Prosim, imate besedo!
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da Zakon o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika republike potrebujemo, vendar v racionalni obliki, ki bi jo omogočal tudi trenutni družbeni standard v naši državi. V poslanski skupini se bomo o zakonu kot v celoti odločili na podlagi odločitev državnega zbora, pri odločanju o vloženih amandmajih k temu zakonu. Naj poudarim, da v poslanski skupini podpiramo amandmaje Slovenske nacionalne stranke in Socialdemokratske stranke k 8. in 9. členu, predvsem iz dveh razlogov, ki vsebinsko urejata položaj javnih uslužbencev. Namreč, dejstvo je - in to trdimo, da določbe sedaj predloženega zakona v tretjem branju 8. in 9. člena pomenijo odmik od zakona o sistemu javnih uslužbencev. Jasno je, da ta parlament ni sposoben konsistentne reforme. Že nekaj mesecev po sprejemu zakona o javnih uslužbencih, ki naj bi ustvaril red na tem področju, povzročamo izjemo. Sprašujemo se, zakaj bi bil nek svetovalec v kabinetu predsednika države vreden več kot svetovalec v kabinetu predsednika vlade. V čem je razlika? Namreč, v zakonu o javnih uslužbencih je popolnoma jasno, da ima minister pravico imeti svoj kabinet, prav tako tudi predsednik vlade in logično tudi predsednik republike. V tem kabinetu so ljudje, ki so vezani na mandat. Ko preteče mandat predsedniku vlade, ministru, predsedniku republike, tudi njim preteče mandat. Zato pa imajo, ker so vezani na čas, 20% dodatek k plači. V poslanski skupini se sprašujemo, zakaj bi povzročali izjeme. Prav tako menimo, da ni primerno, kakor v skladu z zakonom o javnih uslužbencih, da bi predsednik na položaj šefa kabineta in svetovalca imenoval funkcionarje, po zakonu o funkcionarjih, ker smatramo kot politična funkcija, ker po ustavi in ureditvi nimamo predsedniškega sistema. Torej po naši ustavi predsednik države le predstavlja državo in ima pristojnosti določene v 107. členu ustave, kjer mora na zahtevo državnega zbora izreči svoje mnenje o posameznem vprašanju. Torej, predsednik ne oblikuje politike ali predlaga ter izvaja politiko države. V poslanski skupini bomo tudi podprli predlog DeSUS-a k 20. členu, kjer bolj celovito ureja plačevanje prejemkov, prispevkov iz proračuna. Ne bomo pa podprli amandmaja DeSUS-a k 21. členu, ker menimo, da ta ni smiseln in je zgolj bolj populističen. Predsednik bi se po eni strani lahko odrekel pravici imeti diplomatski potni list. Vse ostale ugodnosti in pravice; varovanje, pisarna, plače in protokol pa bi mu kljub temu pripadale. Lahko bi se uredilo tako, da bi za vse pravice, vendar mora državni zbor kot zakonodajni organ odločiti, kaj pripada bivšemu predsedniku, funkciji kot taki. To ne more biti osebna odločitev oziroma pravica posameznika. V poslanski skupini ne bomo podprli tudi amandmaja Nove Slovenije k 21. členu, ker menimo, da je funkcija bivšega predsednika ustanovljena in mišljena zaradi koristi naše države, poznanstva, znanja, v korist mednarodnega prepoznavanja države in ne kot privilegij trenutne osebe na taki funkciji. Glede dostopa do arhivov kot vse bivše funkcionarje tudi predsednika države veže poklicno varovanje tajnosti, državne ali zasebne, dokumentov po prenehanju opravljanja funkcije. Skratka, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo na podlagi odločanja državnega zbora o predloženih amandmajih ugotovili, ali lahko podpremo predloženi predlog zakona oziroma ali ga bomo zavrnili. Hvala lepa!
Hvala. Stališče Slovenske nacionalne stranke bo predstavil kolega Sašo Peče. Prosim!
Spoštovani! Stališče nacionalne stranke smo enotno podali v prvem in drugem branju in bo ostalo tako tudi v obstoječi fazi sprejemanja. Ocenjujemo, tako kot marsikatera politična organizacija pred nami, da je smiselno, da je prav in potrebno, da je ta materija zakonsko opredeljena, posebej v teh trenutkih, ko je prišlo do zamenjave na predsedniškem vrhu. Radi bi pa opomnili, da se nam ne zdi prav, celo več, nekorektno s strani predlagatelja, da je v poglavje 2, urad predsednika republike, pomešal tudi materijo, za katero ocenjujemo, da se ne bi smela nahajati v tem zakonu, in sicer določitev statusa ljudi, ki delajo poleg predsednika. Če pogledamo, je vlada Republike Slovenije na podlagi dogajanja ne dolgo tega sprejela sklep o kriterijih zahtevnosti in številu delovnih mest v kabinetu predsednika vlade, ministrov oziroma ministric, ministrov brez resorja in generalnega sekretarja vlade, za katere se sklene delovno razmerje za določen čas. Gre za enako zadevo oziroma enako materijo sklepa, kot ga vsebuje 2. poglavje in kjer vlada Republike Slovenije za svoje uslužbence določa, da se za njih uporabljajo predpisi, ki veljajo za javne uslužbence. V našem poglavju predsedniškega zakona, ki nam ga vlada Republike Slovenije ponuja v sprejem, pa govori drugače - govori o predpisih za funkcionarje. V skladu s tem nestrinjanjem in zaradi tega, da bi se izognili nesprejemu zakona, za katerega - še enkrat poudarjam - ocenjujemo, da bi bilo primerno, da ga državni zbor sprejme, smo k predlogu zakona vložili dva amandmaja, k 8. oziroma 9. členu, z opombo, ob morebitnem sprejemu le enega. Ocenjujemo, da bi materija uslužbencev oziroma materija urada predsednika republike morala biti ekvivalentna vladi Republike Slovenije in pa s tem pridržanje oziroma ekvivalent obeh statusov zaposlenih. No, prav tako pa bi še rad povedal, da ostane po naši oceni, torej po oceni slovenske nacionalne stranke, še ena materija, za katero pravimo, da je mogoče oziroma nemogoče, za katero trdimo, da presega neke normalne okvirje delovanja, in sicer v točki 6, prenehanje pravice predsednika republike po prenehanju funkcije in sicer kar se tiče dostopa do arhivov. Res je, da je bil en pomislek izražen, zakaj dovoliti to zadevo, s strani govornika pred mano. Mislim, da je bilo s strani ljudske stranke. Toda osebno ocenjujemo oziroma v nacionalni stranki ocenjujemo, da je ta pravica pretirana. Zakon bomo v današnjem predlogu podprli. V kolikor bodo sprejeti oziroma bosta ali bo sprejet eden od amandmajev, ki smo jih vložili, torej k 8. ali 9. členu. Hvala.
Hvala! In še stališče stranke mladih. Bogomir Vnučec, prosim!
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnica vlade, kolegice in kolegi! V poslanski skupini stranke mladih podpiramo namen, da se z zakonom predsedniku republike uredi položaj glede materialnih in drugih pogojev za opravljanje funkcije, vključno s pravicami po prenehanju funkcije. Vprašanje pa je, ali so določbe, zapisane v predlogu zakona, ki bodo sedanjemu, predvsem pa bivšemu predsedniku prinesle kar nekaj ugodnosti in pravic, primerne. Še posebej ob dejstvu, da je predsednik republike institucija s precej posebnostmi. Gre za individualni in ne kolektivni organ. Predsednik države je vrhovni predstavnik države doma in navzven. Voljen je na neposrednih volitvah in zato je še posebej pomembno, da uživa visok moralni in politični ugled. Predvsem zato potrebujemo takšen zakon, ki bo te pravice in pogoje tudi primerno opredelil. Če sprejmemo zakon z izredno širokimi ugodnostmi, kot so bile v tem predlogu zapisane in so še, bomo postavili ugled predsednika države pod vprašaj, kar pa ni dobro. Zakon je bil v drugi obravnavi v nekaterih členih spremenjen. Črtane so nekatere ugodnosti. Številne druge so časovno omejene, vendar je še vedno ostalo nekaj takih določb, s katerimi se ne moremo strinjati. Predvsem se ne strinjamo z določbami predloga zakona, ki omogočajo predsedniku republike, da lahko šefa svojega kabineta in svoje svetovalce zaposli kot funkcionarje v državnih organih. S tem so, seveda, opravičeni do vseh ugodnosti, ki jim po zakonu o funkcionarjih v državnih organih pripadajo. Zato bomo v poslanski skupini Stranki mladih Slovenije podprli amandma, ki to možnost črta, saj bi z dopustitvijo take možnosti negirali pravkar sprejeti zakon o javnih uslužbencih. Nedopustno je namreč, da vlada, ki vsako leto ob sprejemanju proračuna tarna o premajhnih prihodkih in prevelikih izdatkih za plače, po drugi strani pa predlaga zakon, ki prinaša bistveno višje obremenitve za proračun, saj so plače in nadomestila za funkcionarje veliko višje od tistih za javne uslužbence. Nerodno je tudi, da isti predstavniki vlade najprej zagovarjajo zakon o javnih uslužbencih, potem pa sodelujejo pri pripravi predsedniškega zakona, katerega posledice bi jim ob zaposlitvi na uradu predsednika države zagotovile funkcionarsko plačo. Že ko smo prejeli predlog zakona, smo SMS opozarjali na časovno neprimerno sprejemanje tega zakona. S takšnim hitenjem se ni mogoče izogniti očitkom, da sprejemamo zakon le za eno osebo, za nas trenutno edinega bivšega predsednika, čeprav gre za zakon, kise tiče vseh predsednikov, tudi bodočih. Naglica ob vložitvi zakona pa meče slabo luč tudi na novega predsednika, ki uvaja dodatne ugodnosti vsem zaposlenim v njegovem kabinetu z vzpostavitvijo privilegijev, ki jih zakon o javnih uslužbencih odpravlja. Vlada je pred dobrega pol leta trdila, da z zakonom o javnih uslužbencih dela red med številnimi delavci v državnih organih, sedaj ta ista vlada s predlogom tega zakona dela očitno izjemo. S tem se v Stranki mladih Slovenije ne strinjamo, zato v kolikor te določbe z amandmaji ne bodo popravljene, tega zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala! Slišali smo stališča poslanskih skupin. O predlogu zakona v celoti bo tekla še razprava poslank in poslancev. Besedo dajem najprej mag. Janezu Drobniču. Prosim!
Hvala lepa, za besedo. Predlog zakona je dvignil veliko prahu, zato ker menim, da je bil začet z napačne pozicije - izredno, dobrodušno in v velikem obsegu dodeljevanje privilegijev - sedaj pa se poskuša skozi državni zbor, to zmanjševati. To je neprimeren pristop. Izhajati bi morali iz nekega koncepta, predvsem bi morali upoštevati dve stvari. Gledati na tiste države, primerljive z našim območjem, s katerimi smo si podobni in s katerimi smo si delili civilizacijsko in državno tradicijo, recimo, Avstrijo ali Italijo. Druga stvar, drugo izhodišče - naše socialno ekonomske možnosti, potencial te države, velikost države. Namreč, Slovenija se ne more meriti z velikimi župani evropskih mest. Je celo manjša. Če bi to upoštevali, potem bi s pravim vatlom postavili stvari, ki bi predsedniku, obstoječemu, in tistemu izven funkcije, po opravljeni funkciji, zadostile oziroma zagotovile primerno držo. Stanje se je spolitiziralo in sedaj je takšno, kot je. Statusni in moralni ugled si predsednik predvsem pridobi v času opravljanja funkcije, ne s količino privilegijev, ki mu ostanejo po opravljanju funkcije. Tega bi se morali zavedati. Zato se strinjam z eno izmed trditev poslanske skupine mladih, da jim bodo prej ko ne neprivilegiji šli v škodo in bo moral svoj statusni simbol oziroma status opravičevati vsak dan pred prebivalci. Zakaj ne bi ostalo tako, kot smo predlagali poslanski skupini Nove Slovenije? To je blizu temu, še celo bolj dobrodušno, kot velja za predsednika, bivšega predsednika Avstrije. Avstrija je zagotovo večja država in z neko tradicijo. Bi se izognili tem špetirom, tem napetostim in pregrevanjem. Na ta način so tudi usmerjeni naši amandmaji. Brez kakršnegakoli žaljenja za primerno vsebino in količino spoštljivosti in razumnosti in upoštevanja naših ekonomskih razmer v Sloveniji. To je tisto, kar smo pričakovali bolj razumno. Žal do tega ni prišlo. Pričakujemo, da bodo naši amandmaji podprti. Hvala lepa!
Hvala! Ivan Kebrič, naslednji razpravljavec, ima besedo. Prosim!
Hvala za besedo spoštovani. Prej sem bil v imenu poslanske skupine zelo kratek. Sedaj bom pojasnil določena stališča. Prvi predlog, kakršnega smo dobili, je bil bistveno spremenjen, saj je ne samo iz naših vrst poslancev v državnem zboru, ampak predvsem tudi med državljani, zbudil precej različnih mnenj. Na eni strani določenih zagovorov, na drugi strani pomembne določene kritike. Menimo pa, da z amandmaji izboljšujemo besedilo zakona. V naši poslanski skupini bomo določene amandmaje, za katere smo prepričani, da so utemeljeni - tudi sami smo podali sedaj za tretje branje dva amandmaja, ki izboljšujeta besedilo in popolnoma jasno postavljata določena določila. Menim, namreč, da samo besedilone more biti preveč splošno, ampak mora biti konkretno. Če zastopamo stališče, da nekdo dobiva nadomestilo, to nadomestilo nadomešča plačo, potem morajo od takega nadomestila enako kot od plače biti plačani prispevki. Ne more ostati odprto, ali bodo ali ne bodo. Ne! Mora biti zapisano, da morajo biti tudi za nadomestilo plačani prispevki, ki jih zagotavlja država iz državnega proračuna. Na drugi strani menimo, da je dostojanstvo predsednika države nekaj, kar je vredno spoštovanja, ne samo od določenega segmenta državljanov, temveč od vseh državljanov. Lahko smo ponosni, da imamo svojo državo in da imamo na čelu države poštenega politika, poštenega predsednika. Zato mu ne gre kratiti njegovega dostojanstva z nekim omalovaževanjem njegove plače ali nadomestila, tako za tistega, ki mu je funkcija po določenem času ali kako drugače prenehala. V poslanski skupini menimo, da ne delamo oziroma ne sprejemamo zakon za sedanjega, bivšega predsednika in seveda aktualnega, ampak sprejemamo zakon, ki bi naj veljal tudi v bodoče. Da ga ne bi vsaka vlada, bodisi take ali drugačne politične opcije, po svoje spreminjala. Hvala!
Hvala. Besedo ima kolega Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika republike je primer nujne zakonodajne materije, ki smo jo skozi javno debato, skozi sprejemanje v tem državnem zboru, pripeljali v obliko, tako da je dobila neko kolikor toliko spodobno obliko. Prav gotovo bo treba še v tej fazi, v tretji obravnavi, sprejeti nekatera dopolnila, da bo ta zakon odražal možnosti in potrebe države. Zakonska materija namreč posega na občutljivo področje ozke meje med potrebami in zmožnostmi države ter potrebo in nujnostjo, da je položaj predsednika in tudi bivših predsednikov natanko definiran, da je zagotovljeno dostojanstvo inštituta predsednika republike oziroma bivših predsednikov. Prav tako kot se ureja položaj bivšega predsednika, bi bilo v bližnji bodočnosti potrebno urediti tudi položaj bivših predsednikov vlad, ministrov in ne nazadnje tudi poslancev. Pri tem ne mislim na materialne pravice, ampak na to, da taki osebi ne sme biti onemogočena primerna zaposlitev v javnih zavodih ali državni upravi, če ni politične barve, kot je oblast. To, kar se dogaja sedaj. Sedanja oblast nosilcem visokih državnih funkcij, ki niso iz njene politične opcije, onemogoča eksistenco. Takšni osebi, ki je bila nosilec funkcije ali pa visoke državnefunkcije, gre tudi določen protokolarni status v določenih situacijah. Enostavno rečeno, da takšne osebe niso deležne poniževanja in diskriminacije, kar se ob sedanji oblasti - kot sem rekel - žal dogaja. Pri tem, ko smo se v opoziciji zavzemali za neko realnost, neko pravo mero, ko je opozicija vršila le funkcijo potrebne skrbi, da se ohrani občutek za normalnost, realnost, se nam je očitala nestrpnost, tudi do sedaj že bivšega predsednika. Mi smo skrbeli le za to, in še skrbimo in se tudi zavzemamo in predlagamo take amandmaje, da se pri zagotavljanju teh pogojev ne bi pretiravalo; da zakon, ki predvideva možnosti bivšega predsednika, ne bi dajal statusa dosmrtnega predsednika, kar je v prvotni obliki na nek način dajal, s posebnim kabinetom, z vsemi pritiklinami, ki gredo aktualnemu predsedniku. Mislim, da je ta faza presežena, da je napravljen napredek in da bomo dobili na koncu - upam - nek normalen zakon. Vendar očitana nestrpnost do bivšega predsednika - mislim, da se je bistveno bolj pokazala ta nestrpnost do bivšega predsednika v vrstah njegovih političnih sopotnikov pravzaprav ob njegovem slovesu s funkcije predsednika države. Niso se uspeli dogovoriti za nek primeren sloves bivšega predsednika, kar povzroča škodo državi. Povzroča zamere med nosilci oblasti in tudi podtalno in zakulisno delovanje. Slišimo po kuloarjih, kaj se dogaja v tej pomembni situaciji, ko bi morala biti nujna enotnost vsaj nosilcev oblasti vseh vej vsaj v tej situaciji, ko je pri sprejemanju v Nato in Evropsko unijo, pri promociji teh dveh pomembnih projektih, potrebno zagotoviti popolno enotnost. Vi pa ste povzročili razdor tudi na tem področju. Tu opozicija ni nič kriva, ker tudi ni bila nič vprašana. Vendar se niste uspeli dogovoriti za neke dostojne stvari. Večno pa je kriva, kot se tu na nek način skuša za takšne stvari kriviti opozicijo. V tej dani situaciji, vsaj za to dano situacijo, prav gotovo ni možno nobeno podtikanje. Glejte, pri tem, kar še lahko storimo danes. Mislim, da je nujno potrebno odpraviti tisto, kar smo v 9. člen vnesli v prejšnji obravnavi, da so člani kabineta in sodelavci pravzaprav kar državni funkcionarji, ki se jih z dekretom predsednika države tudi lahko razporeja na funkcionarska mesta v državni upravi. S tem je gotovo implicitno uveden predsedniški sistem, kar je v nasprotju z ustavo. Mislim, da takšne določbe v zakonu ne bi zdržale ustavne presoje. Tudi v drugih nekaterih točkah bo potrebno še urediti. Dani so na mizo primerni amandmaji. Jaz upam, da bomo na koncu kljub vsemu sprejeli nek zakon, ki bo v sorazmerju s tem, kar država potrebuje in česar je zmožna. Hvala lepa!
Hvala lepa. Sedaj bi dal besedo kolegom, ki so prijavljeni k razpravi. Francu Kanglerju, Janezu Janši, mag. Krambergerju, Franciju Cukjatiju, Franciju Rokavcu, Branku Kelemini, ki jih ne vidim v klopeh. Zato dajem besedo naslednjemu razpravljalcu Francu Pukšiču, prosim.
Hvala! Poglejte, opravljanje funkcije predsednika države je do sedaj potekalo brez posebnega zakona. Že prej sem rekel v imenu poslanske skupine, da je potrebno določene zadeve urediti, ampak tako, da bodo jasne. Ne pa zakon zapisati tako, da je še bolj nejasen v nekaterih pozicijah in se ga da pač posebej tolmačiti. Vsekakor pa se mi zdi pomembno opozoriti tudi na to, ob tej priliki, da imamo zapisano tudi v ustavi, v 5. členu, da je potrebno urediti zakon o Slovencih brez slovenskega državljanstva. Ko opozarjam na to problematiko, dobivam odgovore, češ, saj je večji del tega in o Slovencih, ki živijo izven Republike Slovenije, zajeto v večih, torej v posameznih zakonih. Dejstvo je, da je tudi opravljanje dela funkcije predsednika in torej po poteku opravljanja mandata zajeto tudi v večih ostalih zakonih. Verjetno danes velja za bivšega predsednika isto, kot velja za bivše ministre ali predsednika vlade ali predsednika državnega zbora po preteku opravljanja funkcije. To pomeni eno leto, da ima status, šoferja, varovanje in ne vem, kaj vse še. Zato bi kazalo to zadevo bolj sistemsko rešiti in predlagati celovite rešitve, torej, na večih področjih, o katerih sem že tudi prej sam govoril. Ko pa sem govoril o možnosti cesarskega referenduma, pa sem tudi imel v mislih narejeno javno mnenjsko anketo o predsedniških privilegijih, ki je bila narejena v Mladini. Inpravi takole: Ali se strinjate, da bi prejšnji predsednik dobil predsedniško plačo še dve leti? 71% jih je odgovorilo z ne. Ali po preteku mandata, naj ima še pisarno? 58% jih je odgovorilo z ne. Ali naj ima po preteku mandata tudi svetovalca? 76.5% jih je odgovorilo z ne. Ali naj ima administrativno tehnično osebje? Tudi tu je 74.8% odgovorilo z ne. Osebno varovanje? 75% z ne. Varovanje objekta, v katerem prebiva? 72.5% z ne. Ali naj ima službeni avto in voznika? Presenetljivo - 82.2% jih je odgovorilo z ne. Ni presenetljivo zame ni presenetljivo za tiste, ki se pogovarjamo s prebivalci po državi na področjih, kjer je seveda brezposelnost velika, kjer je kvaliteta življenja nizka. Je pa presenetljivo za tiste, in v poduk vladi, ki je pač predlagala takšen zakon, da bi seveda takšen, kot je in če bi šel brez amandmajev - tako kot sem že povedal - skozi, bi lahko doživel torej tudi kakšno odločanje med samimi državljankami in državljani. Za to je torej dovolj argumentov, in seveda dovolj, da ne bi izpadlo, da imamo v državi sedaj predsednika nad predsednikom. Potem bi lahko imeli predsednika nad predsednikom, nadpredsednika itd. Skratka, stvari je potrebno urediti. Vendar, kar se teh materialnih zadev tiče v okviru zmožnosti in primerljivosti. Niti slučajno pa ni sprejemljivo tako, kot je sedaj zapisano v predlogu zakona. Hvala lepa!
Hvala lepa! Jože Tanko tudi ni navzoč. Pavel Rupar ima besedo kot naslednji razpravljavec. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Ob sprejemanju tega zakona dobesedno šokiran. Vse to, kar je navedeno tu, kot privilegij aktualnemu predsedniku države ali bivšemu predsedniku države, se mi zdi dobeseden posmeh vsem tistim, ki v tej državi nimajo niti osnovnih življenjskih pogojev za normalno življenje, kaj šele, da bi razmišljali o čemer koli drugem. Danes je bil že od kolega Potrča omenjen protokolaren objekt na Brdu. Zelo lepo je bil prikazan. Všeč mi je bilo, da so javnost s tem projektom začeli pravočasno obveščati. Zelo pa sem se začudil, da niti eden komentar ne prej in ne potem ni šel v smeri predstavitve izgradnje pediatrične klinike, onkološkega inštituta in drugih "štal", ki jih imamo po Sloveniji in v katerih imamo bolnike. Mi pa se - gospe in gospodje – tu zafrkavamo z denarjem davkoplačevalcev, katere palače in katere protokolarne objekte - za boga - bomo tem privilegirancem, večnim privilegirancem gradili. Osebno še enkrat ocenjujem, da je to velesramota za tako državo, in bi se seveda s tem strinjal, če bi imeli vse tiste hleve, ki jih imamo po Ljubljani, imenovane tudi bolnišnice, urejene in temu primerno opremljene za bolnike. Takoj povem, da niti pod točko razno ne bom za ta zakon. Tudi zato ne, ker je v njem v posmeh vsem nič kolikokrat omenjen bivši predsednik države ali predsednik, ki mu preneha funkcija, z dosmrtnimi privilegiji. Kdo v Evropi še uživa, razen diktatorjev, ki jih pa tudi že ni več, take privilegije? Rad bi omenil, da sem za to, da ima pokojnino, sem za to, da ima tiste osnovne pogoje, ki mu gredo, tako kot recimo, v primerjavi z Evropo tudi njihovim oziroma drugim bivšim predsednikom. Nikakor se pa ne morem strinjati, čemu v Sloveniji bivši predsednik rabi svojo pisarno, pa cel kup enega osebja z avtomobilom in vsem, če teganihče drug v Evropi ne potrebuje. Pa ne samo v Evropi, torej, nagnil se bom na morda največje sovražnike trenutno Iraka, DeSUS-a, Združene liste in nekaterih LDS-ovcev, Američane. Oprostite, tam, ko je prenehala funkcija predsedniku Clintonu, kje je dobil pisarno - nikjer, kupil jo je sam. Kupil jo je v New Yorku, ampak kupil jo je s svojim denarjem. Če želi delovati, če želi opravljati svojo - ne vem - kakršnokoli dejavnost, si je to zadevo v Ameriki kupil sam. Bom povedal še naprej. Reagan je bil filmski igralec pred nastopom funkcije predsednika države. Ko je končal, se je zopet opredelil oziroma usmeril proti Holywoodu. Strinjam se. Če so glumci bili prej, naj bodo glumci še potem. To mi je logično. Bom šel še naprej. Carter je pred funkcijo sadil kikirikije. Ko je nehal biti predsednik, jih je zopet ruval iz zemlje. Kaj se dogaja pa pri nas? Razumem, da so vsi ti veliki funkcionarji praktično brez kakršnekoli dejavnosti, ker so od rojstva do smrti praktično neki predsedniki, neki funkcionarji. Ali v bivši komunistični državi ali sedaj. Verjamem, da ne znajo kaj bistvenega počenjati, razen kakšne malarije sem in tja kdo. Ampak na koncu koncev ne razumem, da bi tisto, kar so se naučili, navadno - oprostite - pljuvanje v mikrofon še počeli po opravljeni funkciji predsednika države. Naj vendarle razmisli vsak, naj se upokoji in naj da tej državi mir, tako kot morajo dati mir vsi drugi upokojenci, tako kot morajo dati mir vsi tisti, ki so z mandatom prenehali. Razen, seveda, če ni zadeva nekoliko bolj v smeri proti vladi, kjer bivši odpisani župani postajajo potem čez noč razni sekretarji. Če pa že niso ravno nekje na dobrem glasu, se pa noro, noro išče zaposlitev v neki dobri gospodarski družbi. Sam se s tem ne strinjam. Torej, bodimo enakopravni do vseh državljanov. Ozrite se v predvsem tiste, ki so res potrebni pomoči. Tisti, ki so si v času teh neskončno dolgih funkcij te privilegije in koristi pridobili, pa naj jih uživajo in naj - za boga - tej državi dajo po opravljeni funkciji mir. Hvala lepa!
Hvala! To je bila razprava o zakonu v celoti. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na osnovi pregleda amandmajev z dne, 27.1.2003. V razpravo dajem 8. člen in amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 8. členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 9. člen, kjer imamo amandmaje poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke in Socialdemokratov. Želi kdo besedo? Člen 9? Kolega Pukšič.
Razpravljati o teh členih, pa seveda potem kasneje, ko bo čas za glasovanje, pravzaprav ne vem, ali ima sploh smisel razlagati. Mi smo sicer v amandmaju zapisali, da se črta tretji, četrti in peti odstavek v 9. Členu. To pa iz razlogov, ki smo jih povedali že v stališču poslanske skupine. Namreč, nedopustno je, da bi bili uslužbenci funkcionarji v uradu predsednika. Ampak je dovolj, tako kot je zapisano v 8. členu, generalni sekretar in namestnik sta funkcionarja. Enostavno, zakaj gre? Če so funkcionarji, seveda gre za neke druge, torej po izteku mandata za neke druge privilegije. Če pa niso, pa seveda tega ni. Jaz sem že opozoril, da je v tem trenutku v državnem zboru - namesto funkcionarjev sta dva, to je generalna sekretarka in vodja zakonodajno pravne službe. Po izteku pa ostane samo sekretarka državnega zbora. Vsi ostali, vodje poslanskih skupin itd., so državni uslužbenci. Če je vlada predlagala zakon o državnih uslužbencih, vladajoča koalicija tudi to sprejela, potem pa povejte, kakšni so razlogi, da ste prvi, ki jih začenjate kršiti? Predlagate neki zakon, ki ni v skladu z zakonom o javnih uslužbencih. Če je seveda to zato, ker se pač vsako zadevo razlaga s strani vlade, z moči, s pozicije moči, ne s pozicije argumenta, potem seveda razumemo. Ampak, s pozicije argumenta pa to ni sprejemljivo. Upam, da bodo poslanke in poslanci, ko bomo glasovali o tem, podprli naš amandma, da se črta torej 3., 4. in 5. odstavek iz navedenih razlogov. Hvala lepa!
Hvala. Še želi kdo besedo o tem členu? Gospod Lavrinc, prosim!
Hvala lepa za besedo. Zdajle sicer govorim v svojem imenu. Ampak lahko povem, da poslanska skupina ne bo podprla ne amandmaja k 8., ne amandmaja k 9. členu. Zakaj? Zato, ker še vedno velja prvi člen zakona o funkcionarjih v državnih organih, ki eksplicitno navaja, kateri so državni, torej, kateri so funkcionarji. Med njimi omenja tudi generalnega sekretarja predsednika republike. Ker je lani sprejet zakon o javnih uslužbencih prinesel naslednjo dikcijo - jo bom kar prebral, da ne bo pomote, očitno jo je marsikdo spregledal. Bojim se celo, da zakonodajnopravna služba tega državnega zbora: "Do uveljavitve zakona, ki bo urejal materialne in druge pogoje za delo predsednika republike, določa predsednik republike s svojim aktom organizacijo urada, imenuje generalnega sekretarja urada in druge - poudarjam - druge funkcionarje v uradu ter jim izroča plače, nadomestila in prejemke." Torej, prvo je to, da se je zakonodajalec lansko leto, ko smo sprejemali zakon o javnih uslužbencih, zavedal, da je tam poleg generalnega sekretarja še nekaj funkcionarjev in je, seveda, do takrat ohranil stanje tako, kot bo, ko pridemo do tega zakona. Če ne pridemo do tega zakona, je situacija še naslednja. Ti bodo izvzeti iz sistema plač v javnem sektorju. Kajti če jih zapišemo v zakon, in, seveda, na podlagi zakona dobimo, potem bo za njih veljal zakon o sistemu plač. Ta pa pravi tako - jaz bom samo razpredelnico prebral: "Funkcionarji v drugih državnih organih in njihova najnižja točka, se pravi, najnižji razred, se ustavi pri številki 37." Poleg tega bi spomnil še na določbo, ki omenja, da bo državni zbor z odlokom določal plače funkcionarjem vseh vrst, seveda. Najvišja pozicija oziroma razred pri uradnikih bi bil pa 55razred, kar pomeni, da torej, nedvomno, ti pridejo pod najvišji razred in smo jim s tem že zabetonirali 55. rang oziroma 55 razred. To bi pomenilo, bom rekel, večje izdatke za proračun in, seveda, zato nemodro ravnanje. Mi že ves čas za te določbe vemo. Smo jih tudi prebrali. Ne moremo podpirati podobnih predlogov amandmajev, kot sta jih dala SNS in pa SLS. Hvala lepa!
Hvala. Mag. Drobnič ima besedo.
Rad bi komentiral in tudi repliciral kolegu poslancu. Ravno zato, ker je zakon o javnih uslužbencih po takšni ali drugačni zakonitosti prišel v veljavo, s takšnimi določili, torej, pušča temu zakonu, da uredi - to je pač ureditev, ki jo zdaj s temi amandmaji vnašamo in pomeni izenačitev. Če se odločimo na tak način, je to popolnoma skladno, je to suvereno. Po nekem tehtnem razmisleku je to tudi smiselno. Ni se potrebno potem ozirati na zakone o javnih uslužbencih oziroma postane identičen. V kolikor mi določimo, da se ravna, da se imenovanje, nagrajevanje in vse, kar se tiče, uredi po principu javnih uslužbencev, smo stvari razrešili. Tukaj ne vidim nobene težave za nadaljevanje. Je pa to še en doprinos k skladnosti in urejenosti te zakonodaje. Zakaj bi pa imeli nek sistem drugačen? Ne vem, kje so razlogi. Jaz bi predlagatelje vprašal oziroma zagovornika vprašal, zakaj utemeljuje takšen način urejanja, ki je izven sistema. To mene bolj zanima. Ker na nas samih je, kako bomo uredili, da bo dostojno za predsednika republike in dostojno za tiste, ki bodo opravljali tako funkcijo in bodo imeli neko zaščito pravic, ki jim gre po zakonu o javnih uslužbencih. To je zdaj vprašanje. Ne pa, kako s tem prerivanjem. Hvala lepa.
Hvala. Še enkrat kolega Lavrinc, prosim.
To bo replika. Če me je kolega Drobnič razumel tako, da trdim, da ni mogoče s tem predpisom, ki ga sprejemamo zdaj, drugače urediti, kot je bilo zapisano tam, potem me je razumel narobe. Po splošnem pravnem pravilu "lex posterior derogat lex prior", kar pomeni poznejši predpis derogira prejšnjega. Vendar, ko smo sprejemali celoten sistem s področja javnih uslužbencev, plač v javnem sektorju, državne uprave, inšpekcijskega nadzorstva, zakon o agencijah - takrat smo skrbno pretehtali. To smo delali tudi s pomočjo vaših kolegov, torej kolegov iz vaše stranke na odboru in tukaj na plenarnem zasedanju tudi. Zato bom rekel, da so bile vse te stvari preštudirane. Zato ne razumem vaših izjav, da zdaj nek sistem podiramo. Nasprotno. Ohranjamo sistem, ki smo ga lansko leto, junija meseca, sprejeli.
Hvala. Kolega Jerovšek!
To, kar pojasnjuje gospod Lavrinc, bi še človek razumel. Vendar, jaz sem že zadnjič opozoril, pa nisem dobil pravega tolmačenja. Ali ta tretji odstavek, ki glasi: "predsednik lahko imenuje šefa kabineta in svetovalca predsednika republike na položaj funkcionarja v državnih organih v skladu z zakonom", ne pomeni - jaz ne rečem, da so si ga tako zamislili, ampak ga bodo tolmačili - da lahko imenuje funkcionarje tudi v druge državne organe? Tako tu piše. Če z njimi ne bo zadovoljen, z njihovim delom v kabinetu, da se ga bo hotel znebiti, ga bo imenoval na položaj funkcionarja v državnih organih, kaj jaz vem, nekje v drugem državnem organu. S tem pa mislim, da je ustava kršena. Daje mu pristojnosti, ki mu po ustavi ne gredo, ker ni predsedniški sistem, da bi lahko imenoval funkcionarje v drugih državnih organih. In ta dikcija je popolnoma nejasna in pušča odprte dvome in nejasnosti glede zakonitosti in ustavnosti tega člena. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo o tem členu? Če ne, zaključujem razpravo o 9. členu in dveh amandmajih na ta člen. Prehajamo na 20. člen in amandma k temu členu poslanske skupine DeSUS. Kolega Ivan Kebrič ima besedo. Prosim!
Hvala za besedo. Spoštovani navzoči! Prav gotovo vas zadeva posebej zanima, pa si vseeno dovolim opozoriti na eno podrobnost, ker hudič je ravno v podrobnosti. Kdor je poglobljeno bral 20. člen, četrti odstavek in kdor je površno bral naš amandma, bo rekel, saj ni razlike. Kje pa je? Dejansko je pa pomembna razlika. Pomembnost je v tem, da v 4. odstavku 20. člena pravi, da državni proračun poenostavljeno zagotovi sredstva za drugi odstavek. Kaj pa prvi odstavek? V prvem odstavku pa govorimo o določenih stvareh, ki sem jih že prej omenil, o nadomestilu tistega dela plače, če ne bo toliko zaslužil, če se bo zaposlil oziroma bo to nadomestilo dobival. Ni pa nikjer rečeno, da bodo plačani prispevki. Ali delamo razliko med - oprostite - bivšim predsednikom države za ta primer, da ne bo potrebno iz državnega proračuna plačati prispevkov. To ne more biti. Zato je ta amandma še kako utemeljen, ki jasno definira, kaj in kako, iz katerega vira se kaj plača. Upam, da boste svojim poslanskim kolegicam in kolegom to podrobnost obrazložili, da bodo razumeli, ker pač morda poslušajo ali pa ne. Hvala lepa.
Hvala. Ali še kdo želi besedo pri 20. členu in amandmaju? Ker ne, zaključujem tudi razpravo o 20. členu in odpiram razpravo o 21. členu in treh amandmajih, ki so vloženi k temu členu. Pod 1 je amandma Nove Slovenije, pod 2 amandma LDS in pod 3 amandma DeSUS. Kdo želi besedo? Kolega Drobnič, prosim!
Če dobro pogledamo šesti odstavek tega člena, bi za normalno razmišljujočega človeka to zadostovalo. Kaj pravi? "Predsedniku, ki je prenehala funkcija, ima v zvezi z opravljanjem protokolarnih dogodkov doma ali v tujini doživljenjsko pravico do pomoči storitve protokola ali predstavništva Republike Slovenije v tujini." Skratka, ima vse lepo na razpolago, kar je potrebno za opravljanje protokolarnih statusnih in ne vem še kakšnih obveznosti. Mi puščamo tudi diplomatski potni list in še nekaj, kar je smiselno za opravljanje te funkcije. Skratka, vse ostalo pa vam povem - ne sodi v ta zakon in je zagotovljeno že s tem odstavkom, kar se tega področja tiče - opravljanja funkcije po izteku mandata - in s tem bi se približali nekim normam, ki jih imamo v soseščini, v velikih državah. Dobro v Italiji pač opravlja funkcijo senatorja. Ne bomo sedaj zahtevali, da postane ex predsednik član oziroma da ima mandat v našem državnem svetu, opravlja to funkcijo in se mu mesečno izplačajo nagrade tako kot ostalim svetnikom, pa nič drugega, ker pač ni državni svet v taki poziciji, ampak eno primerljivo. Zakaj bi zgubljali glavo z nekimi izvirnimi rešitvami, s takimi izvirnimi rešitvami, kot smo jih ali so jih počenjali v prejšnjih 40. letih? Pa potem smo ugotovili, da to ni nič. Konec koncev, Slovenija ni neka zvezna država, bivša zvezna država kot je Nemčija ali kaj podobnega. To so utemeljitve. Hvala!
Hvala lepa. Kolega France Cukjati!
Hvala za besedo. 21. člen navaja bonitete, sicer jih v primerjavi s prejšnjimi besedili omejuje na 5 let. Govorim o bonitetah, ne o potrebah. Kajti, v normalni demokratični družbi z odstopom od funkcije oziroma z razrešitvijo ali potekom mandata ni več službenih obveznosti in dolžnosti. Ne potrebuje, takšen nekdanji funkcionar - bom rekel dvor in cel kup dvorjanov itd. ali ne vem kakšnih strokovnih služb. Mislim, da to, kot je pokazala anketa, ki jo je navedel kolega Pukšič, govori, da Slovenci nismo naklonjeni k takemu razmišljanju. Namreč, doba Celjskih grofov je mimo. Hazburžani so nam vedno veljali za tujce. Karadžordževičev nismo nikoli sprejeli za svoje. Povojni sistem dosmrtnega Maršalariata in ne vem kakšnih funkcij, ki se vedno znova oziroma klonirajo, nadaljujejo v nedogled. Tega Slovenci ne sprejemamo kot avtohtono pogruntavščino Slovenci smo zelo, pravzaprav v svoji biti, nagnjeni k temu, da sprejemamo take službe - pa naj gre za predsednika vlade ali za predsednika države ali poslanca - nekoliko bolj skromno, in sicer v smislu - "pred izvolitvijo sembil navaden človek in po izvolitvi sem zopet eden izmed mnogih". Naj navedem primer nemđkega kanclerja Gerhard Schröederja, za katerega veste, da ima sluţbeno stanovanje v velikosti 40 m˛. Ampak to ni bistveno. Bistveno je, da je njegovo zasebno ţivljenje, ki je tudi potem zasebno, ko preneha funkcijo, povsem navadno, skromno. Ne potrebuje, spremstev in strokovnih suportov. Kajti, če je in če bo obveljal 21. člen zakona, potem bo 5 let ta funkcija nekako stimulirana v gledanju, da je še vedno funkcija. Kot funkcija, ki je konkurenčna aktualnemu predsedniku, ki si lasti neke reprezentančne, večje funkcije, nekaj povsem drugačne funkcije, kot pa jih lahko ima vsak človek, ki je svoj mandat kvalitetno, pokončno in državotvorno končal. Mislim, da kdorkoli je v svojem delu naredil veliko - kot sem rekel - državotvorno, ga bodo njegova dejanja podpirala v ohranjanju avtoritete, ki jo ima. Ni potrebno, da mu država nekako gradi ta status, umetni status, tudi sicer ki moti delovanje države. Mislim, da Slovenija ni primeren prostor za take rešitve. Vsekakor bi bilo dobro premisliti o amandmaju Nove Slovenije ter ga podpreti. Hvala!
Hvala. Po vrsti sta se prijavila Ivan Kebrič in Maksimiljan Lavrinc.
Hvala za besedo. Še enkrat spoštovani! Oglašam se z amandmajem, ki ga je predložila poslanska skupina DeSUS k 21. členu. Imate ga v pregledu pod številko 2. Gre za naslednje. Mi nismo za omejevanje, ampak a priori "nekoga prisiliti, da mora imeti diplomatski potni list za vse življenje", se mi zdi neumestno. Zato smo postavili boljšo definicijo: Če le ima pravico bivši predsednik, če jo želi izkoristiti, jo bo izkoristil. Če je ne bo želel, recimo, po določenem obdobju ali se ne bo čutil več "sposobnega" takih in drugačnih potovanj, pač ne bo več izkoriščal pravice diplomatskega potnega lista. Menimo, da je to zelo korektno, da je to fer in da se bo predsednik sam odločal, kdaj in za kateri čas bo želel imeti diplomatski potni list. Prav je, da mu to omogočimo. Zato vas prosim, da z vašimi kolegi podprete ta naš amandma, ki sem ga dodatno obrazložil. Hvala!
Hvala! Maksimiljan Lavrinc ima besedo.
Hvala lepa! Tu poslušam pravljice. Rekel bi, da je to zbor pravljičarjev. Kako imajo urejeno tukaj, kako imajo urejeno tam. Povem vam, da smo pri tem, ko smo kresali - da tako rečem - ta zakon, preštudirali kar osem sistemov, kako je različno. Za primer - bom povedal - smo vzeli tudi primerljive države, kot so Irska, Portugalska. Portugalci denimo dajo predsedniku pištolo, potem ko ni več predsednik, zato, da se lahko sam brani. Presojajte, če je to v redu. To je prvo. Drugo, gospoda predsedujočega bi prosil, da ukine to vpitje.
Prosim, da pustimo vsakega razpravljati.
In ga odšteje od mojega govora, ker sem bil moten. Govorite o različnih sistemih. Govorite o celjskih grofih in podobne neumnosti. Mi smo ocenili, da je nekdo, ki je bil na taki funkciji pet let, še lahko koristen za državo, seveda, če bo sam to hotel. Zato smo vse, razen o potnem listu, kar je bilo pravzaprav po nesreči napisano, da ni pravica, ampak da se mu kar da, zapisali kot pravico. Kakšnih moralnih kvalitet pa vi mislite, da Slovenci volijo ljudi za predsednike države? Takih, da bodo vse pobrali in nič delali. Ne! Jaz pa mislim, da tisti, ki bo delal, si bo te pravice iz tega zakona vzel. Še to smo mu dali limit pet let. Torej, lepo vas prosim! Če večina Slovencev z volilno pravico nakloni vero nekomu, potem mu jo vi tukaj jemljete že v naprej. Ne govoriti takih neumnosti, pravzaprav! In, zato misliti, da je za podpreti, denimo, amandma poslanske skupine DeSUS, ker vse skupaj potem postavljamo to. Seveda je za podpreti tudi naš amandma in popravek prvega odstavka, kjer smo zapisali tako, kot bi pravzaprav moralo iti. Najprej se govori o tistem, kaj mu gre po tistem mandatu in potem se tudi govori še posebej o varovanju. Zakaj varovanje in na kakšen način? Prosil bi seveda, da se razume, da varovanja ne more biti, če predsednik vanj ne privoli. Tukaj gre za to, da če bi nekdo želel, ga navsezadnje na tak način da lahko celo slediti. Torej jaz mislim, da so stvari korektno pripravljene, še posebej potem, ko sprejmemo te amandmaje. Predlagam, da o tem ne izgubljamo besed. Hvala lepa!
Hvala lepa. Še dva razpravljavca, Franc Pukšič in potem Branko Kelemina. Kolega Pukšič imate besedo.
Hvala lepa. No, ja. Prav je, če je razprava. Ker če je razprava, potem se kaj pove, če se posluša in tudi kaj sliši. Zdaj sem prvič slišal, da bomo za poglavje 6, pravice predsednika republike po prenehanju funkcije, imeli tudi volitve. To pomeni, šli bomo na volitve, da bomo izvolili pravice predsednika republike po prenehanju funkcije. Torej po prenehanju funkcije - to, dobro, do zdaj še teh volitev ni bilo in volivke in volivci se še niso izrekli, komu bodo dali ta naslov po prenehanju funkcije predsednika republike. Človek ne more vsega tega skupaj zložiti, tako ne kot seveda tisti, ki so se tako strahovito trudili pri predlogu tega zakona in preštudirali toliko sistemov, pa so napisali toliko privilegijev, da bi s temi materialnimi privilegiji pravzaprav dvigovali in kovali v nebo bivšega predsednika. Ni potrebe. Na to sem opozarjal, ne samo jaz, na to opozarja anketa, katero sem prebral. Na to opozarjajo slovenski novinarji. Na to opozarjajo Slovenke in Slovenci, ko se z njimi pogovarjamo. Na to, kar je pomembno, opozarjajo tudi poslanke in poslanci vladajoče koalicije. Vendar, seveda, v hodnikih, kjer pa ti tudi povedo, da je tako, kot je, čeprav se sami osebno s tem ne strinjajo. Verjamem, da bi pa v kakšni, tam kjer je zaprto pred javnostjo, katerega od teh odstavkov tudi črtali. Ali če bi bilo tajno glasovanje o marsikaterem tem odstavku, ne bi glasovali. Absolutno se mi zdi dovolj. In o tem govorim že vseskozi. Opozarjam tako, kot smo doktorja Gantarja opozarjali od leta 1997. Pa se ni zgodilo. Moglo je preteči šest let, da je prišlo do referenduma, da so ljudje povedali, kaj je prav in kaj ni. Tako tudi tu opozarjamo. Dovolj se mi zdi tisti šesti odstavek, o katerem je tudi kolega Drobnič govoril. Čeprav bi bilo prav, da je v obrazložitvi dovolj jasno napisano, kaj pomeni doživljenjska pravica do moči in storitev protokola ali predstavništva Republike Slovenije v tujini, torej tudi z materialnega vidika. Seveda bodo sprejeti ali nesprejeti amandmaji k temu členu ter k 9. členu, ki smo jih vložili Socialdemokrati, ključni za to, ali podpremo ali pa ne podpremozakona. In, seveda, ključni - verjemite - tudi za državljanke in državljane, ki se bodo lahko odločali, ali pa mogoče poslanci o tem, če bo o tem zakonu žal tudi moral biti razpisan referendum. Hvala lepa!
Hvala lepa! Še Branko Kelemina ima besedo.
Hvala lepa za besedo. Sicer nehvaležna zadeva. Očitno, karkoli človek pove, v bistvu ne bo padlo niti na neplodna niti na plodna tla, verjetno. Ampak, ko že govorimo o teh bonitetah ali privilegijih ali kakorkoli že to imenujemo za bivše predsednike, moramo ugotoviti, da so določene stvari prav gotovo potrebne in da je status bivšega predsednika prav gotovo takšen, da mu je potrebno omogočiti oziroma dati neke bonitete, ki naj bi izhajale iz te funkcije. Predvsem si predstavljam, mogoče drugače razmišljajoč kot drugi, da je osnovna stvar, ki jo je nekemu bivšemu predsedniku treba dati, to, da mu daš neko spoštovanje za njegovo opravljeno funkcijo, če jo je opravljal pošteno in pravično, da mu daš neko materialno podlago, da ni odvisen oziroma da je njegovo življenje preskrbljeno na nek način, če, recimo, ne zna delati ničesar drugega, bo vsaj lahko kulturno in normalno preživel svoje življenje, pa mogoče še kakšna drobnarija. Potem pa se vse skupaj mora končati. To je moje mišljenje. Zato podpiram ta amandma stranke Nove Slovenije. Namreč, mi lahko zapišemo v zakon, kar hočemo oziroma če povem drugače, recimo, če je nek bivši predsednik delal zelo dobro - zdaj se distanciram, nočem govoriti, kdo je bivši predsednik, kdo je sedanji in tako naprej, govorim na splošno, da ne bi kdo mislil, da se hočem spraviti zdaj ravno na posameznika - ne, mi sprejemamo zakon za predsednike. Nočem govoriti o tem, kdo je bil in kdo je zdaj. Zato se od tega distanciram. Ampak, recimo, če je nek predsednik delal dobro in ima še neko življenjsko energijo, torej dobro za državljane in tako naprej, in bi rad še naprej nekaj delal in ustvarjal, ga ni predpisa, administrativnega, s katerim bomo mi njega omejili, da on naprej ne bo mogel delati. Ga ni predpisa! Sicer mu lahko omogočimo neke stvari na račun davkoplačevalcev, na račun ljudi, ampak mislim, da je to nepotrebno. Takega človeka z delovnimi navadami mi ustavili ne bomo. Ta človek si bo, prav gotovo, če bo hotel, ustvaril vse to, kar smo mi tu notri napisali, da bi šlo na račun nekoga drugega, na račun davkoplačevalcev. Trdno sem prepričan, da ga bo nekdo ali politična opcija ali kdorkoli, če se ne bo sam angažiral, da mu bo omogočal neke idealne pogoje, da bo lahko naprej ustvarjal in delal, če bo to hotel. Zakaj na račun davkoplačevalcev? Govorim o imaginarnem bivšem predsedniku. Če pa je bil slab predsednik, si pa itak ne zasluži, da mu omogočimo vse to, kar mu tu sedaj nudimo. Čeprav si to lahko vzame ali pa si ne vzame - vsaj piše tako, da ima pravico. Nekje sem slišal, da recimo bivši predsednik gospod Kučan tega sploh ne želi in ne išče nobenih privilegijev. Trdno sem prepričan, da glede na njegove sposobnosti in prijatelje, ki jih ima po celi Sloveniji in povsod, si bo to uredil brez naše pomoči in brez davkoplačevalskega denarja. V to sem trdno prepričan. Zakaj siliti neke bonitete in tako naprej nekomu, ki jih niti ne želi, drugič pa na račun davkoplačevalcev. Če pa že hočete, da govorimo mogoče o nekih bonitetah, privilegijih obstoječemu predsedniku in tako naprej, pa če bi govoril za bivšega predsednika, bi rekel, da mu dajmo še nekaj več, ker bo verjetno glede na to, ker imamo novega predsednika, ki se mu ne bo veliko stvari "luštalo" delati niti tisto, kar bo po ustavi moral, bivši predsednik pa je seveda delal tudi stvari, ki jih po ustavi ne bi smel, ampak jih je želel delati, ker je hotel biti bolj produktiven in ga je zanimala tudi, na primer, elektrika in tako naprej. Njega je zanimalo vse, tega pa verjetno ne bo - še tisto, kar ima po ustavi pravico - potem dajmo bivšemu predsedniku še večje pravice, če gremo pisati zakon nekomu na kožo. Večje pravice, da bo lahko normalno delal, da bo obstoječemu predsedniku pomagal, ker ta itak ne bo sposoben opraviti svojega dela. To je moje mišljenje. Trdno sem prepričan, da tako sposobni ljudje, kot so predsedniki držav ali pa majhne Slovenije, kakršna koli že je, si bodo te stvari, so toliko sposobni, znali sami urediti na najboljši način. Škoda je, da provociramo ljudi, da se mi tu "nategujemo" o tem, ali bi dali tako ali drugačno pravico. Povedal sem, katere pravice so nujne in katere je treba dati, izkazati spoštovanje takim ljudem, zagotoviti materialno eksistenco, vse ostalo pa prepustimo ljudem, naj naprej ustvarjajo tako, kot so bili navajeni. Hvala lepa.
Hvala. Še gospa Majda Zupan.
Hvala lepa. Na kratko bi se ustavila pri izvajanju kolega Lavrinca, ko se je vprašal, pa vendar Slovenci ne volimo predsednikov z dvomljivimi moralnimi kvalitetami, ki bi potem, ko bi prenehali s svojo funkcijo, vse pobrali. Mislim, da resnično Slovenci volimo ali pa želimo voliti ljudi, svoje predsednike, ki so plemeniti, zato mislim, da je to premalo: moralna kvaliteta. Spominja me na moralno- politično kvaliteto. Predsednik, ki je plemenit, ki ljubi svoj narod, ki želi zanj še nekaj narediti, potem ko je že prenehal s svojo funkcijo, bo lahko to naredil tudi v svoji lastni domači pisarni. In ni potrebno, da mu z zakonom dajemo in obremenjujemo davkoplačevalce, da mu damo na voljo pisarno in strokovne sodelavce. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mislim, da smo s tem želje po razpravi izčrpali. V skladu s planom našega dela danes bomo ob 18.10 uri o teh vprašanjih glasovali. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in prislužili smo si odmor do 15.55 ure, ko gremo na točko 9 dnevnega reda. Hvala lepa za sodelovanje.
Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O OMEJEVANJU UPORABE ALKOHOLA. Po končani tretji obravnavi navedenega predloga zakona na 21. seji državnega zbora sta zakonodajno-pravna služba državnega zbora in vlada ugotovili, da je zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Vlada je s tem v zvezi pripravila uskladitvene amandmaje, ki ste jih prejeli. Pozdravljam ministra za zdravje, dr. Dušana Kebra, in mu dajem tudi besedo, če želi spregovoriti o uskladitvenih amandmajih. Prosim, imate besedo.
Spoštovani gospod predsedujoči! Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami so štirje uskladitveni amandmaji, ki so nastali zaradi amandmajev, vloženih v času drugega branja tega zakona. Dovolite, da jih zelo formalno predstavim, v podobnem tekstu, kot so pred vami. Pri 7. členu je nastopila potreba po usklajevanju s 15. členom zakona, in sicer gre za črtanje besed "osebam, mlajših od 18 let". Pri 9. členu gre pravzaprav za tipičen redakcijski popravek. Poprej širša razlaga, kaj pomeni "gostinski obrat" v širokem pomenu besede, je zaradi amandmajev izginila v 7. členu in se zato zdaj prvič pojavlja v 9. členu zato, da razloži v kasnejšem tekstu vselej izraz samo "gostinski obrat". Pri 15. členu smo črtali zaradi uskladitve z drugim odstavkom 7. člena besedilo "pijač, ki so jim dodane alkoholne pijače". Pri 16. členu, to je člen, ki ureja sankcije, smo zaradi amandmajev, tu je šlo pa v bistvu za amandma, s katerim smo uvedli pod prepoved tudi pijače, ki jim je primešan alkohol, je bilo treba v ustreznih členih, ki sankcionirajo to odredbo, dodati to besedilo "ki so jim dodane alkoholne pijače". Dovolite, da s tem končam. Pravne stališče naše službe je, da gre za tipične uskladitvene amandmaje. Hvala lepa.
Hvala lepa, minister za podano obrazložitev. Uskladitvene amandmaje je obravnaval tudi še odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Sprašujem predsednika, gospoda Brenčiča, če želi spregovoriti in na kratko komentirati besedilo? Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Na kratko. Matično delovno telo seveda niti ni bilo nekako zavezano po poslovniku, da mora obvezno opraviti razpravo in morda diskusijo o uskladitvenih amandmajih, vendar pa je samoiniciativno, glede na to, da je posledično ali vzročno z nekaterimi nesoglasji, ki so se pojavila na decembrski seji, povezano z uskladitveni amandmaji, ugotovilo, da se je neka napaka napravila skozi proceduro tudi v pripravi teksta dopolnjenega zakona iz druge obravnave. Zato smo se seveda, glede na to, da če bi bili pač uskladitveni amandmaji na plenumu zavrnjeni, bi se mi morali obvezno opredeliti do novih uskladitvenih amandmajev, pripraviti uskladitvene amandmaje ali kakorkoli drugače predložiti plenumu sklep. Mi smo zato opravili seznanitev z dejanskim stanjem, ki je bilo prisotno skozi proceduro, in kot takšne amandmaje tudi spoznali za primerne in potrebne tako za uskladitev zakona -medsebojno - v določilih kot tudi v namenu zakona. Matično delovno telo tudi soglasno podpira predlog uskladitvenih amandmajev in je zato tudi predlagalo, da jih plenum potrdi. Hvala lepa.
Hvala predsedniku odbora. O uskladitvenih amandmajih odpiramo še razpravo poslank in poslancev, poslanskih skupin, ki so prijavile svojo razpravo. Opozoril bi na čas: LDS 5 minut, SDS 30 minut, SLS 5 minut, NSi 5 minut in SMS 3 minute. Želi kdo o uskladitvenih amandmajih izmed naštetih poslanskih skupin razpravljati? Gospa Majda Širca, prosim.
Hvala lepa. Kot je bilo danes že rečeno, uskladitveni amandmaji so bili pripravljeni zato, ker so zaradi sprejetih amandmajev postale posamezne določbe predloga zakona med seboj nekonsistentne. V primeru tega zakona je več kot jasno, da zaradi sprejetih posegov v ta zakon tekom druge obravnave, predvsem pa tretje obravnave, predvsem pa s sprejetim amandmajem k 15. členu, nimamo pred seboj konsistentnih rešitev oziroma se soočamo s členi, ki se med seboj razlikujejo. Še več, ne sledijo ključni intenci, ki smo jo zasledovali tekom obravnave tega zakona. Njegova glavna intenca pa je bila oziroma je še, da se, seveda v okviru možnega, prepreči dostop do porabe alkoholnih pijač mladoletnim osebam oziroma da se smiselno omeji prekomerno, za zdravo družbo škodljivo konzumacijo alkoholnih pijač. V tem smislu velja podpreti amandmaje in na ta način omogočiti, da zakon zaživi tudi v praksi, pa hkrati tudi odpraviti, kot že rečeno, sedanjo neusklajenost med členi. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Kelemina, prosim.
Hvala za besedo. Ali zdaj govorimo o vseh amandmajih ali samo o prvem k 7. členu?
O uskladitvenih amandmajih.
O vseh, aha. No, če pogledamo uskladitveni amandma k 7. členu, potem lahko ugotovimo, da naj bi s tem uskladitvenim amandmajem črtali besedilo "osebam, mlajšim od 18 let". Vendar se potem sprašujem, kaj potem sploh pravzaprav ta prvi odstavek 7. člena oziroma v tretjemodstavku je to, pardon, v tretjem odstavku se besede "mlajšim od 18 let" - ja, v redu, ni problema, nekaj sem pomešal, se opravičujem. No, pomenilo bi samo to mogoče, da je tudi prvi odstavek tega 7. člena, že tako govorimo, zelo čuden. Namreč, poglejte, ta prvi odstavek dejansko govori o tem, da 15-, 17-letni otrok v bistvu ne sme iti v trgovino in za mamo kupiti, recimo, dveh decilitrov ruma, ki ga bo mama potrebovala za peko krofov, recimo, enostavno ne bo smel. In četudi je v isti hiši, recimo, spodaj trgovina, ta otrok oziroma družina pa stanuje v tej isti hiši, recimo, da ne bi hodil čez cesto, da se ne bi poškodoval, niti v isti hiši v trgovino ne bo smel iti iskat dva decilitra ruma, da bi mama spekla krofe. Torej, to se mi zdi izredno čudna stvar, kaj šele, recimo, da bi sedemletnemu otroku to dovolili, ki prav gotovo tega ne bo pil, ampak sedemletni otroci so izredno pametni, samostojni in tako naprej in si tudi upajo iti v trgovino in tudi kako tako stvar kupiti, če mama na listek napiše, kaj naj prinese. Skratka, nesmisel, da večjega ne more biti. Potem, malo težko bo uresničiti tudi ta tretji odstavek 7. člena, "prepovedana je prodaja alkoholnih pijač in pijač, ki so jim dodane alkoholne pijače oziroma pijače iz avtomatskih samopostrežnih naprav". To je po moji oceni tudi zelo čudna stvar. Dobro, zdaj, če ste se pač odločili, da v avtomatih oziroma samopostrežnih napravah ne bo smelo biti alkoholnih pijač, tudi prav, s tem se strinjam. Potem je nekako onemogočen dostop mlajšim do 18 let oziroma vsem, ki bodo hoteli na tak način kadarkoli priti do alkoholne pijače. Zdaj, če se opravičujem, ker nisem imel teh amandmajev pri roki bi trenutek predal besedo mojemu kolegu, potem se bom pa oglasil še naprej, če bom lahko. Hvala.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo? Gospod Brenčič.
Hvala lepa še enkrat za besedo. No, prav gotovo, smo mi v poslanski skupini in sam osebno imel na izhodišču, ko so bili na decembrski seji predloženi vsi uskladitveni amandmaji, pomisleke zgolj zaradi vstopa z uskladitvenim amandmajem v 7. člen. To pa zato, ker je tudi dejansko to nekako glede na tekst, ki ga prinaša tretji odstavek sedmega člena, nekoliko vsebinski vstop v zakon. Zaradi tega sem seveda imel pomislek, da to ni povsem čista poslovniška rešitev, če hočemo poslovnik resnično jemati v ozir dobesedno. Vendar, glede na vsebino ali medsebojno usklajenost členov, pa je treba povedati, da je po tako rekoč končani tretji obravnavi evidentno nastalo, da je 7. člen nekonsistentno oziroma v neskladju s 15. in 16. členom, ki določa oziroma opredeljuje in določa kazenske določbe, in kot takšnega pa je prav gotovo treba uskladiti. In ne le to, da ni usklajen z obema tema dvema členoma, s tako zapisanim besedilom zakon tudi izgublja s tem tretjim odstavkom 7. člena osnovni namen ali koncept. Zato smo smatrali, potem ko smo se seveda soočili z dejstvom, kako je do tega prišlo, da je evidentno prišlo do tehnične napake, ki je bila zapisana pri zapisu dopolnjenega predloga zakon za drugo obravnavo in smo jo pač in poslanec in predlagatelj spregledali, da je v takem kontekstu vsaj zame razumljen - poslovnik oziroma peti odstavek 140. člena, da je pač potrebno to uskladitev napraviti. Nasproti temu je seveda postopek samo ta, da se danes vrnemo potem na matično delovno telo. Matično delovno telo predlaga sklep, da zakon ni primeren, se zakon zavrne in predlagatelj bo prinesel nov zakon s takšnim tekstom, kot ga zdaj želimo doseči z uskladitvenim amandmajem. Zato bomo mi uskladitvene amandmaje podprli v celoti, poslanska skupina. Treba pa je ob tem povedati to, danes smo imeli tudi poslovniško komisijo na to temo, da bi bilo dobro, ko se bo poslovnik kakorkoli spreminjal, tudi nekoliko bolj doreči vsebino petega odstavka 140. člena ins tem bodo take dileme dobesedno nakazane oziroma jih bo mogoče z uskladitvenim amandmajev tudi odpravljati. Bomo podprli amandma in mislim, da je potrebno, da plenum te amandmaje danes podpre in zakon sprejmemo. Hvala.
Hvala vam. Še, kolega Branko Kelemina.
Hvala lepa. Poglejte, tudi k 9. členu bi pokomentiral tole, ta amandma, ki je pred nami. In sicer bi vprašal gospoda Kebra - ker ima ogromno idej pač, bo prav gotovo tudi vedel na to vprašanje odgovoriti - kje v Sloveniji sedaj obstaja šola, na podlagi katere se bodo naši učenci oziroma ti gostinci naučili domnevati, kdo bo odnesel, dal pijačo, recimo posredoval neki tretji osebi? Kje je ta šola sedaj - jaz bi rad vedel. Imam nekaj kolegov, prijateljev, ki jih poznam od tistih, ki imajo take gostinske lokale, do tistih, ki so tam notri zaposleni, in ne vem, kam naj jih pošljem v šolo, da se bodo naučili domnevati pa prepoznavati osebe, ki naj bi bile potencialni prinašalci alkoholne pijače nekomu drugemu itd. Teh domnev je tudi v še nekaterih drugih členih kar nekaj. Bi vas prosil, vljudno, če mi poveste, kje je ta šola za ugotavljanje domnevnosti itd. Skratka, mislim, da gre tukaj za tako nedorečene stvari, da jih v praksi ne bo mogoče izvajati. Lepo vas prosim, zakaj to počnete in silite nekoga, reveža, ki se bori za vsakdanji kruhek ubogi, da bo ugotavljal, ali domnevno nekdo želi pijačo posredovati nekomu drugemu ali domnevno mogoče ni pijan itd. On naj sedaj to ugotavlja! Kje so te šole, tomi povejte! No, to so taki nesmisli. Če, ne znate drugače zapisati, potem rajši ne zakona pisati, lepo vas prosim. Ta zakon je eden tistih zakonov - jaz sem že povedal, ki sicer ima dobre elemente v sebi, in je prav, da ga imamo, tudi neke stvari bi bilo treba urediti, ampak ima toliko nesmislov, ki ste jih pobrali iz celotne evropske ureditve vseh držav, ki imajo te stvari na kakršenkoli način urejen. Najslabše stvari ste ven pobrali, po moji oceni, najslabše. In s tem se vi mislite se boriti proti pitju alkohola - prekomernemu pitju, pardon. Ker če se hočemo boriti proti pitju alkohola, potem moramo prepovedati proizvodnjo. Sedaj, pa ne vem, jaz sem takoj za to, jaz sem takoj za to, da prepovemo proizvodnjo vseh alkoholnih pijač v Sloveniji, samo ne vem, če je slovenska družba, pa država Slovenija na to pripravljena, dr. Keber. Verjetno ne, mi govorimo seveda o kulturnem pitju vseh pijač, tudi alkoholnih - takšnih in drugačnih. Prekomernega pitja pa s takimi nesmisli, kot ste jih tukaj napisali, v tem zakonu, ne bomo rešili; mogoče kakšno malenkost, ampak veliko pa ne, bojim se, da bomo celo povečali. Skratka, prosil bi vas za obrazložitev če lahko, vljudno seveda - priznam, da sem ciničen, ampak vseeno, gre za tako nedorečene stvari, da se bojim, kako jih bomo v praksi uresničili. Samo za to gre. Se opravičujem. Prosim odgovor. Hvala.
Še želi kdo besedo? Minister, želite besedo za to pojasnilo?
Torej, lahko odgovorim, čeprav smo o tem že razpravljali in to ni danes vprašanje uskladitvenega amandmaja. Oseba, ki kaže očitne znake opitosti od alkohola, seveda z nadaljevanjem pitja škoduje lastnemu zdravju. Imamo smrtne primere prevelike opitosti od alkohola. Očitna opitost je seveda vsebinsko tista opitost, ki jo sodržavljan prepozna, če je ni prepoznal, pač te opitosti ni bilo oziroma ni bilo očitne opitosti. Tako bomo to oziroma bo inšpektor, če bo to kršitev zaznal, bo o njej ocenjeval po okoliščinah. Nedvomno pa gre za poskus ali pa željo, da bi gostinci,natakarji, nadaljevali s ponujanjem alkohola osebam, ki so dejansko že na robu nemoči, ki potem po odhodu iz gostilne obležijo v mrazu v parkih in tako naprej. Skratka, ta stavek, ta zaveza je osebna presoja vsakega posameznika in vezana je na tisto, ko vsak državljan, upam si trditi, že od otroških let naprej, žal, ker je pitje tako množičen pojav, že od otroških let dalje ve, kaj je očiten znak opitosti od alkohola. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mislim, da o uskladitvenih amandmajih nima smisla izgubljati besed, tako pravzaprav kot nima smisla izgubljati besed o tem zakonu na sploh. Zakon je prohibicijski, ki bo pripeljal v Slovenijo dosti več škode, kot naj bi je odpeljal iz Slovenije. Škodo bo pripeljal predvsem na tistem področju, ki se mu reče kljubovanje. S prepovedjo točenja alkoholnih pijač se bo poraba alkoholnih pijač povečala. S prepovedjo se bo povečala proizvodnja "na črno" pridelanega alkohola in alkoholnih pijač. Država bo na ta način dobila manj v blagajno, kajti več bo šlo naprodaj "postrani". Skratka, prohibicijo smo že imeli v novejši zgodovini v Združenih državah Amerike in videlo se je, kam je pripeljala - do razcveta kriminala, alkoholizma ni izkoreninila, še več, vrniti so morali normalne mere, take kot so pravzaprav po Evropi. Prohibicijo imamo, recimo, na Švedskem in ravno tam je največja stopnja alkoholikov v Evropi. Ne vem, kaj je vodilo našega ministra k temu zakonu, mislim pa, da je zakon sam po sebi slab, nedodelan, škoduje slovenski državi, škoduje slovenskim ljudem, škoduje slovenskemu gospodarstvu in škoduje tudi slovenski avtohtoni kulturi, kamor kozarček vedno je spadal in bo spadal. In vedite, gospod minister, tudi sam ga bom še zvrnil, z največjim veseljem in še z večjim veseljem. In ravno tako ga bodo zvrnili tudi drugi, tisti, ki ga do zdaj niso. Ampak bodo rekli, oho, če je pa zadeva prepovedana, to je pa nekaj zanimivega, dajmo poskusiti. In namesto dabomo imeli zdaj - da se bo vedelo, kje so tisti, ki pijejo alkohol iz steklenice, bomo zdaj imeli osnovnošolske fante, ki se bodo skrivali po raznih kotih s steklenicami v rokah in "ga bodo cukali". Do zdaj tega nismo imeli. Če je bilo kaj takega, so bili to izjemni primeri. Zdaj se bojim, da bo to postalo praksa. Mislim, da je zakon sam po sebi slab in bedast in da ga ne bi smeli sprejeti. Ravno takšni so pa tudi ti uskladitveni amandmaji. Vse skupaj me spominja na nekaj takega, kot če bi šel gozdni požar gasiti s kanglico za zalivanje rož. Hvala lepa.
Hvala. Branko Kelemina želi še enkrat besedo.
Hvala lepa. Poglejte, spoštovani minister, z vsem spoštovanjem do vaših naporov in tako naprej, če sem zelo vljuden, ampak resnično se mi zdi, da je nemogoče neki natakarici ali natakarju, ali komurkoli, ali prodajalki, prodajalcu na kakšen način ugotoviti domnevo, da bo neka tretja oseba, ki je prišla, recimo, v lokal ali kakorkoli, kupila nek alkohol, zato da ga bo nesla neki tretji osebi, ki je mogoče celo zunaj lokala ali kjerkoli, da bi ugotovila, ali je to res ali ni. Te domneve, če so ljudje vsaj približno normalni, recimo, ne morejo ugotoviti. Ne morejo ugotoviti! In če bo slučajno inšpektor to videl, da je zunaj pred trgovino - povem primer - stal klošar, ki je totalno opit, recimo, pa mu bo pijačo prinesel nekdo iz trgovine - mogoče tudi neosveščen človek, ker ne bo poznal zakona, ali pa kako drugače še neopit, recimo; kdorkoli že - in posredoval temu opitemu klošarju ali komurkoli že, bo prodajalka kaznovana. To ne more biti. Če vi pravite, da ne bo [[...]]Drugo je, recimo, na "licu mesta", če nekje vidiš v lokalu, pa da bo on rekel tistemu, da bo prodajalka slišala: "Ti mi naroči en kozarec, ker jaz ne smem dobiti, ker meni noče dati." To je druga stvar. In če to inšpektor zraven sliši in natakarica sliši takšen pogovor in celo potem prekrši zakon in da je inšpektor zraven, takrat bi jaz domneval, da je upravičen zaračunati kazen. Drugače pa pod nobenim pogojem ne. Če to tako mislite, naj bo, ampak mene malo kot objektivnega človeka, ki stvari gleda tako, kot se dejansko v življenju dogajajo, malo skrbi, da ne bi prišlo mogoče do zlorabe s strani inšpektorja in da bi zaračunavali tem ubogim ljudem tam v teh lokalih, ki se borijo za svojo eksistenco, da bi bili zaradi tega oškodovani. Samo toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izčrpali smo razpravo. Ker ne vidim več želje po dodatni razpravi, bomo o teh amandmajih odločali v skladu z dnevnim razporedom dela državnega zbora ob 18.10 uri. S tem prekinjam 9. točko dnevnega reda. Ob 16.50 bomo prešli na 10. točko dnevnega reda - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odlikovanjih Republike Slovenije. Hvala za sodelovanje.
Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ODLIKOVANJIH REPUBLIKE SLOVENIJE. Lepo prosim, da končate individualne razprave, da lahko začnemo z delom. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem Plemenitim. V zvezi s tem zakonom je skupina enajstih poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku predlagateljev predloga zakona za dopolnilno obrazložitev. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Pred nami je pravzaprav zakon o spremembi zakona o odlikovanjih, ki je bil sprejet že daljnega leta 1995. Od takrat imamo Slovenci že zakon, ki ureja to zadevo, vendar pa je v tem zakonu bilo sprejetih nekaj nekonsistentnosti, ki jih popravljam s tem zakonom o spremembi zakona. Pri tem gre zgolj za kratke in majhne spremembe v štirinajstih členih. Ena najbolj bistvenih sprememb je ta, da je zakon, kakršen je bil v uporabi, onemogočal uporabo novih odlikovanj, ki jih je sprejela vlada in jih je tudi objavila v Uradnem listu Republike Slovenije tudi že leta 1995, in sicer marca meseca. Še vedno se deli tako imenovan znak svobode oziroma samostojnosti Slovenije, ki je pravzaprav z oddaljenostjo od dogodka, zaradi katerega je bil ustanovljen, pravzaprav izgubil vsako težo. Poleg tega se to odlikovanje deli oziroma se je delilo že tako po dolgem in počez, tako nekonsistentno, tako nedodelano in nepremišljeno, da je tudi izgubilo vsako težo in veljavo. Druga stvar, ki je pomembna v tem zakonu o spremembi zakonodaje, pa je ta, da popravlja določene zadeve v osnovnem zakonu, in sicer, da piše, da so odlikovanja po tem zakonu tista, ki se jih ne sme izdelovati ali nositi. Namreč, v osnovnem zakonu piše, da je prepovedano nositi vse, karje podobno odlikovanjem nasploh. To pomeni, da bi lahko bila vsaka ženska, ki nosi broško, kazensko preganjana in sankcionirana. Pomeni, da bi pravzaprav zaradi specifičnih oblik odlikovanj bilo prepovedano nositi večino nakita in v nekaterih primerih tudi podveze, če jih katera dama še nosi, namreč v Angliji poznamo red hlačne podveze. Da se izognemo tej nesmiselni dikciji, sem tudi predlagal to spremembo zakona v 12. členu, kjer se potem dodajo besedice, da to velja za odlikovanja po tem zakonu. Če bi kdo "osporaval" in rekel, da bomo s tem zakonom o spremembi zakona onemogočili tistim, ki so dobili zlati, srebrni ali častni znak Republike Slovenje, to ni res. Ta znak ostaja v veljavi. To je v skladu z že sprejetim zakonom in ti znaki ostanejo, se nosijoin ne izgubijo nič na svoji teži. Gre samo za to, da v določenih obdobjih se določenih odlikovanj ne podeljuje več. Konec koncev, navkljub temu da še vedno velja odlikovanje heroja bivše države in tudi v Sloveniji odlikovanje heroja, ima še vedno enako težo, kot jo je imelo ob podelitvi, se tega odlikovanja ne podeljuje več. Skratka, smiselno je, da se zakon sprejme. Da nimamo več dvojne zakonodaje na tem področju, ampak da imamo eno urejeno zakonodajo. V prejšnji državi tega ni bilo mogoče izpeljati zaradi zahtev iz kabineta predsednika države gospoda Kučana. Mislim, da zdaj lahko to zadevo uredimo. Hvala lepa.
Hvala za to dopolnilno obrazložitev. Predstavnikov vlade ni navzočih, da bi jim dal besedo, zato bomo šli na predstavitev stališč poslanskih skupin po predlogu zakona. Dajem besedo Francu Lenku za stališče poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala za besedo predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Moj prispevek bi bil bolj splošen, in sicer že uvodničar oziroma predlagatelj, gospod Jelinčič, je omenil, da je ta zakon že od leta 1995 in njegov namen je, da ga spremeni in dopolni, da bo tudi bolj uporaben. Da spremembam in dopolnitvam predloga zakona vlada Republike Slovenije ne nasprotuje, pa tudi posebej ne podpira, podala pa je vendar svoje mnenje k posameznim členom, iz tega lahko sklepamo, da bo tudi vlada sodelovala s svojimi amandmaji in tako prispevala, da bomo na koncu le prišli do enega uporabnega zakona. Da se zakon o odlikovanjih Republike Slovenije po osmih letih veljavnosti v praksi ne uporablja, temveč se je vsa ta leta po osamosvojitvi, kot smo že iz uvodne obrazložitve slišali, uporabljal le zakon o odlikovanjih, kot je častni znak svobode Republike Slovenije. Zdi se, da se je z uporabo in podeljevanjem odlikovanj po zakonu o odlikovanjih častni znak svobode Republike Slovenije vsa politika odlikovanj zožila le na zaslužne ob osamosvojitvi Republike Slovenije. Prezrla pa je mnoge druge, tudi zaslužne državljane, pri razvoju demokracije, kulture, gospodarstva, športa, zdravstva, šolstva, dela in humanitarnih organizacijah in drugih družbeno koristnih organizacijah, društvih in na mnogih drugih področjih našega življenja. Samo odlikovanje častni znak svobode pa je s preveliko množico odlikovalcev izgubil na svoji vrednosti in pomenu. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev menimo, da je predlog zakona dobra osnova, da ga v nadaljevanju z amandmaji primerno dopolnimo oziroma spremenimo ter da se bo po sprejetju tudi v praksi uporabljal. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Jožef Jerovšek bo podal stališče poslanske skupine social-demokratov Slovenije.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi. Državna odlikovanja v pomembnem segmentu kažejo na stanje v državi oziroma odnos države do tistih osebnosti in ljudi, ki so si s svojim delovanjem zaslužili državno odlikovanje. Zaradi tega moramo povedati, da sem presenečen, da pri temi tega zakona ne sodelujejo tudi predstavniki vlade, da se ne vključujejo v splošno razpravo, kajti mislim, da bi bilo to koristno. Na področju podeljevanja državnih odlikovanj je zadnji čas, da se vzpostavi preglednost, red in dostojanstvo države ter da se odpravijo nejasnosti pri podeljevanju državnih odlikovanj. Zaradi tega razloga smo zainteresirani tudi za ta predlog, da se pač pride do neke enotne politike podeljevanja državnih odlikovanj. V samostojni Sloveniji imamo dva zakona o državnih odlikovanj: zakon o odlikovanju častni znak Republike Slovenije in zakon o odlikovanjih Republike Slovenije, ker je bilo ugotovljeno, da zgolj zakon o častnem znaku ni mogoče izkazati vseh zaslug za slovenski narod, za slovensko državo. Vendar pa se leta 1995 sprejeti zakon o odlikovanjih ne uporablja oziroma ga bivši predsednik države ni uporabljal in ni podelil nobenega odlikovanja po tem zakonu. Pri tem se ne ve, zakaj bivši predsednik zakona ni želel izvajati, ali ga je omejeval pri njegovi precej politično selektivni izbiri oblikovalcev ali pa so drugi vzroki. Dejstvo je tudi, da je pri podeljevanju odlikovanj, pri podeljevanju časnih znakov prišlo do inflacije podeljevanja, še v posebej zadnjih mesecih predsedovanja bivšega predsednika. S tem se je precej razvrednotilo priznanje, ki bi se smelo podeljevati izključno za zasluge pri obrambi svobode in uveljavljanja suverenosti. Kot so že moji pred govorniki omenili, se je podarovalo po dolgem in po čez in je izgubilo težo, kar je pravzaprav žalostno in škoda, da se je to zgodilo. Sredi takega stanja in anomalij ko so najvišja odlikovanja za zasluge pri obrambi svobode in uveljavljanju suverenosti po neznanem kriteriju dobili tudi, na primer takšni, kot je kontraverzni multimulijonar Soros, je seveda nujno, da se pri podeljevanju državnih odlikovanj uvede dosleden pristop na podlagi zakona. Zaradi tega upamo, da je možno s predlaganim zakonom ob primernih izboljšavah priti do primerne ureditve tega področja. Zanimivo in koristno bi bilo, če bi se do temeljnega zakona in do sprememb zakona, ki ga danes obravnavamo, opredelil tudi sedanji predsednik države. Zato, da bo v končno sprejemanje prišel domišljen zakon, pa ni dobro pretirano hitenje, potrebuje se primeren čas za vložitev amandmajev, da bo v končni obliki zakon res ustrezal potrebam države. V Socialdemokratski stranki se ne strinjamo z določbo 13. člena predloga zakona, ki predvideva, da se z dnem uveljavitve zakona neha podeljevati zlati, srebrni častni znak Republike Slovenije, ki se podeljuje za zasluge pri obrambi svobode in uveljavljanju suverenosti. Menimo namreč, da so še verjetno ljudje, ki si takšen znak zaslužijo, vendar, kot smo že omenili, je to treba uporabljati zelo selektivno in zaradi tega ni potrebe, da se podeljevanje tega znaka ukine, ampak da se s tem zakonom, ki je predlagan, podeljujejo času primerna priznanja. Poleg tega bi opozoril še na eno zadevo, ki bi jo bilo vredno premisliti v 15. členu temeljnega zakona. 15. člen pravi: "Predsednik republike lahko odvzame odlikovanje, če je odlikovanec s pravnomočno sodbo sodišča obsojen na kazen zapora za kaznivo dejanje zoper človekove pravice in svoboščine." In tako naprej. To je, kot pravim, v temeljnem zakonu vsebovano. Ni pa vsebovano, kdaj nekdo ne sme dobiti odlikovanja, če se je pregrešil v svojem življenju zoper človekove pravice in svoboščine, ker vemo, da so bili tudi taki primeri, da so dobili odlikovanje tudi osebe, ki so bili člani nekih sodnih senatov, ko se je obsojalo na smrt nedolžne ljudi, katere so seveda bile razveljavljene, bi bilo morda pametno, da razmislimo, da se izognemo takšnim možnostim, da se tudi mogoče navede to - žal to izhaja iz neprimerne prakse, vendar vseeno. Torej, kot smo že omenili, mi na nek način podpiramo ta zakon s pripombo, da ga je treba primerno dodelati, v tem primeru menimo, da bi lahko dobili solidno osnovo za podeljevanje državnih odlikovanj. Hvala lepa.
Hvala. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo podala mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odlikovanjih naj bi po mnenju predlagateljev odpravil številne nejasnosti v zvezi z nošenjem, podeljevanjem, dedovanjem in prodajo odlikovanj. Predvsem pa naj bi odpravil dvojno politiko pri podeljevanju. Še več, nesprejemljivo se jim zdi, da se zakona o odlikovanjih iz leta 1995 ne izvaja, podeljevanje častnega znaka svobode Republike Slovenije pa naj bi bilo v neskladju s pozitivno slovensko zakonodajo. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov menimo, da predlagana novela zakona o odlikovanjih ne razrešuje temeljne dileme, in sicer, kako spremeniti obstoječi zakon, da bo primeren za uresničevanje. Tega si vsekakor ne predstavljamo tako, da bi dosedanje odlikovanje, to je častni znak svobode Republike Slovenije v treh stopnjah, preprosto prenehali podeljevati. Nesprejemljiva se nam namreč zdi trditev, da častni znak svobode Republike Slovenije ne bo izgubil svoje pozicije, teže in veljave, četudi se ne bo več podeljeval, saj bo ostal najvišje državno odlikovanje. Primerjava z nekaterimi odlikovanji iz preteklosti ni ustrezna, ker gre v tem primeru za odlikovanje, ki se kot edino podeljuje v novi državi, in merila za njegovo podeljevanje niso izgubila teže. Poleg tega gre za nekaj, kar je vezano na drugačen prostor in čas. Odlikovanje častni znak svobode ima simbolno vrednost in je eden od državnih simbolov, za katere velja, da se ne morejo nenehno spreminjati, ampak jim daje dodatno vrednost tudi njihova trajnost. Zato morajo biti predlogi za spremembe temeljito premišljeni in pretehtane vse njihove posledice. Nenazadnje si je težko predstavljati, da bi odlikovanci obrazložitev, kakršna je zapisana v predlogu, sprejeli z razumevanjem in brez začudenja, če se izrazim kar se da litotično. Nejasno je tudi, kako bo to vplivalo na določbo 3. člena, po kateri predsedniku pripada najvišje odlikovanje. Soglašamo, da je treba urediti izdelavo in promet s celotami odlikovanj za potrebe muzejskih zbirk, na primer, se pa seveda zastavlja vprašanje, kakšen obseg izdelave odlikovanj za zbiralce so imeli predlagatelji v mislih glede na njihovo omembo pričakovanega priliva sredstev od prodaje odlikovanj, ki naj bi se od tistih, namenjenih odlikovancem, ločevala samo po posebni črkovni kodi. Premalo domišljen in zato tudi nesprejemljiv se zdi predlog za vpeljavo privilegijev, pravic in finančnih nadomestil. Zato preseneča trditev, da zakon ne bo zahteval nobenih dodatnih finančnih sredstev iz proračuna Republike Slovenije. Ob teh treh temeljnih pomislekih v zvezi s predlaganim zakonom ostajajo ob robu še nekatere druge pomanjkljivosti, denimo, vključitev statutov v zakon. Ne razrešuje pa vprašanj, povezanih s postopki za podeljevanje odlikovanj, imenovanjem komisije in odgovornostjo ministrstev za predloge, da bi se zagotovil sistem za ocenjevanje zaslug, ki so osnova za podelitev odlikovanj. Razmerje med ustreznimi in sprejemljivimi rešitvami ter neustreznimi in premalo domišljenimi je tako v prid slednjih. Temeljna dilema torej ostane: ali predlaganje spremembe in dopolnitve zakona o odlikovanjih sedanji zakon toliko izboljšujejo, da jih je kljub omenjenim pomislekom v drugi obravnavi mogoče spremeniti in doseči napovedani cilj, ali pa je bolje pripraviti novo besedilo, s katerim bomo dobili uresničljiv zakon o odlikovanjih. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov menimo, da je boljša druga možnost. Zato tudi menimo, da predlagani zakon ni primeren za drugo obravnavo. Hvala.
Hvala. Stališče Slovenske ljudske stranke bo podal kolega Jurij Malovrh. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. V uvodni obrazložitvi gospoda poslanskega kolega Zmaga Jelinčiča je pravilna ugotovitev, da vlada zmeda na tem področju. In tudi drugo: mi ugotavljamo, da kot družba ali kot država premalo naredimo za ljudi, ki naredijo ali za narod ali za državo nekaj več,kot jim nalaga njihovo delo. Če se ozremo malce nazaj v zgodovino, v antiko ali pa v srednji vek, vidimo, da so takrat še kako znali povzdigniti ljudi, ki so naredili nekaj več: ali s častnimi naslovi, ali z odlikovanji, takšnimi ali drugačnimi, ali pa tudi z materialno podelitvijo priznanja. Tudi nekdanja Jugoslavija je imela cel kup priznanj. Mislim, da jih je bilo podanih okoli 30 milijonov, da je v povprečju skorajda vsakdo dobil priznanje in pol. Jaz moram reči, da ga nisem dobil, pa ne vem, zakaj, kajti po tej matematični metodi bi skoraj vsakemu pripadalo. Tudi novi zakon o odlikovanjih velja že skoraj sedem let, pa vendar se še vedno uporablja deset let stari zakon in kot je bilo že rečeno, da so to še vedno neustrezna odlikovanja. V tem zakonu pogrešamo tudi nekaj zadev. In sicer, pogrešamo protokol o podelitvi, potem pogrešamo tudi pravice in privilegije iz zakona, ki niso dovolj definirane. Je sicer v poglavju zapopadeno, pa vendar te zadeve niso dovolj definirane. Potem je premalo definirano oziroma je preveč nejasnosti z nošenjem in kaj je z odlikovanji po smrti odlikovanca in premalo preciziran je tudi odvzem: kdaj in kako. Stališče poslanske skupine je sicer takšno, glede na koalicijsko pogodbo, ki določa, da bo koalicija v državnem zboru podprla le tiste predloge zakonov, ki jih vložijo poslanci opozicije, v katerih se bo potrebno predhodno uskladiti po predvidenem postopku. Vlada je do konca maja 2002 v državni zbor poslala pismeno mnenje, iz katerega izhaja, da zakonu načelno ne nasprotuje, da pa ima kar nekaj konkretnih pripomb k posameznim členom. Če torej izhajamo iz navedenih dejstev, bo naša poslanska skupina v prvi obravnavi podprla predlog zakona, z zadržkom, da so nekatere predvidene rešitve nepotrebne, nekatere bi bilo treba doreči, jih tehtno premisliti, jih tudi spremeniti, zlasti pa povečati število različnih odlikovanj, na kar je opozorila tudi poslanska skupina DeSUS. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat dajem besedo Zmagu Jelinčiču Plemenitemu za stališče Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kar nekaj zanimivih izjav je bilo danes danih in moram povedati, da se z večino teh zadev strinjam. Predvsem se strinjam s tem, da je ogromno ljudi, ki so zaslužili odlikovanja in ki jih niso dobili. Kajti niso jih dobili zaradi tega, ker ustreznih odlikovanj ni bilo oziroma se niso podeljevala in ker niso bili politično primerni za tistega, ki je podeljeval odlikovanja. Treba je povedati, da je na ministrstvu za notranje zadeve prek sto ljudi, ki čakajo nekaj let na podelitev ustreznih odlikovanj, in vendar še ni nič od tega. Kar se tiče nošenja odlikovanj, nošenje odlikovanj odrejajo statuti odlikovanj, zato je tudi tu predlog, da statut postane del zakona. Tudi nekatere druge v zvezi s podeljevanjem in podelitvijo odlikovanj odrejajo statuti odlikovanj, zato je tudi v 7. členu - pravi, "9. člen se spremeni tako, da se doda nov odstavek, ki se glasi: 'Statuti odlikovanj so del tega zakona.'" Ne bi rekel, da je premalo odlikovanj. Namreč, odlikovanj je v tem primeru sedem, vendar pa se vsa ta odlikovanja lahko delijo za tri področja: za vojaško in varnostno, za civilno in za diplomatsko. To se pravi, v tem primeru jih je trikrat po sedem, enaindvajset. Mislim, da s tem zavzamemo kompleten diapazon, in to je takratna vlada že tudi razumela. Zanimivo pa je bilo tisto, kar je govorila predstavnica Združene liste. Jasno mi je, da je morala govoriti tisto, kar so ji naročili, in tisto, kar je naročil spoštovani bivši predsednik države, da se nič ne sme spreminjati, da se morajo deliti še naprej ta odlikovanja, po možnosti tudi z enakih izhodišč kot do zdaj. Bi pa opozoril samo na nekaj napak. Prvič, to ni novela zakona, ampak je zakon o spremembi zakona. Gre za zakon, ki samo popravlja določene neusklajenosti in nedodelanosti. Čudno se mi zdi, da je v svojem izvajanju kot naslednica komunistične partije negirala pravzaprav tudi obstoj reda narodnega heroja. Po drugi strani ji pa povem, da se tudi danes ne podeljuje več reda Franca Jožefa prve stopnje in vendar ima ta red svojo veljavnost v Avstriji in tudi v drugih državah kompletne Avstro-ogrske monarhije. In trajnost določenega odlikovanja ne daje vrednosti. Vrednost odlikovanju daje koncizno podeljevanjein ne podeljevanje kar tako, kar povprek in pa glede na lepoto oči, kakor se komu pač zazdi. V predlaganem zakonu o spremembi zakona se dodaja tudi novo poglavje "pravice in privilegiji". Ne vem, kaj predstavnike Združene liste tako hudo boli, če bi nek odlikovanec najvišjega odlikovanja, ki - sem prepričan, jih ne bo toliko, kot jih je zdaj, ne bo jih dvesto ali tristo, ampak jih bo zgolj nekaj - če ima ta odlikovanec na primer zastonj železniško vozovnico po Sloveniji. Kajti letalske vozovnice po Sloveniji zastonj tako ali tako ne more imeti, ker je Slovenija premajhna, da bi imeli notranji letalski promet, ladijskega prometa znotraj Slovenije pa tudi nimamo. Zato mislim, da bi bilo smiselno, če bi v Združeni listi vzeli v roko tematiko zakona o spremembi zakona in ga predelali, ne pa da bi se odločali z nivoja oponiranja oziroma nasprotovanja nekemu poslancu iz opozicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Moram vas opomniti gospod Jelinčič, da v predstavitvi poslanskih skupin ne gre polemizirati s stališči poslanskih skupin, ker to ni dovoljeno. In prosim, da se to prihodnjič ne dogaja. Dajem besedo Igorju Štembergerju, stališče Stranke mladih.
Hvala za besedo. Kot je bilo že povedano, se v Sloveniji navkljub dejstvu, da obstaja že sedem let zakon o odlikovanjih, v praksi še do nedavnega uporabljal le zakon o odlikovanju - častni znak svobode Republike Slovenije. Na kakšen način in v kakšnem obsegu se je podeljeval, je predmet debate, ki ne sodi v današnjo razpravo. Vsekakor pa je omenjen dober argument za sprejetje dopolnitev obstoječega zakona o odlikovanjih, ki naj končno zaživi. K temu lahko veliko pripomore tudi nova oseba na funkciji predsednika republike. Ta še naprej ostaja tisti, ki z ukazom podeljuje odlikovanje. V Stranki mladih Slovenije se pridružujemo stališču predlagatelja, da je častni znak svobode Republike Slovenije, ki se je doslej podeljeval predvsem kot simbol osamosvojitve, izgubil aktualnost. Drži tudi, da je pametno odpraviti dvojno politiko pri podeljevanju odlikovanja, zato v stranki podpiramo predlog sprememb, vključno s spremembo 21. člena obstoječega zakona o odlikovanjih. Torej, da so odlikovanja zlati, srebrni častni znak svobode ne podeljuje več. Če zaključim, predlog sprememb zakona je primeren predlog in ga bomo v Stranki mladih podprli, glasovali bomo za nadaljevanje postopka. Za potrebne nebistvene popravke bo dovolj časa v nadaljnjem postopku in z malo dobre volje bomo lahko sprejeli oziroma naredili dober zakona. Če pa se bo dobro in predvsem primerno uporabljal, pa bo odvisno od volje ene same osebe, tako kot je bilo to doslej. Hvala.
Hvala. In še stališče poslanskega kluba LDS. Gospa Majda Širca, prosim.
Spoštovani. 13. maja 1999 je takratni državni zbor zavrnil predlog zakona, ki je identičen predlogu zakona, ki ga imamo sedaj pred seboj. Na ta predlog zakona, ki je bil maja 1999 zavrnjen in leta 1997 vložen, je dala negativno mnenje tako vlada, sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve takrat, odbor za notranjo politiko pa ga je pogojno spustil v nadaljnjo obravnavo. Na koncu ga je državni zbor zavrnil. Dejstvo je, da so bile razprave takrat široke, sklepi obsežni, predlagatelj pa, ki je identični zakon z nekoliko bolj obogateno obrazložitev vendar dopolnil, ne pa z dodatno razčlenitvijo, ni upošteval takratnih sugestij tako sekretariata, vlade, odbora za notranjo politiko oziroma vlade. No, ampak sedaj smo leta 2002 in se soočamo še enkrat, mogoče v drugačnih okoliščinah, z istim predlogom, zato se pač ukvarjamo ponovno z njim. Izhajamo iz stališča, kot predlagatelj pravi, da imamo dva zakona, tistega iz leta 1992 in tistega iz leta 1995, ki pač se ukvarjata z isto materijo in, ki se na določenih mestih podvajata oziroma določata različne tipe nagrad. Med letom 1992 in 1995 oziroma vmes je gospod Jelinčič, takrat še ne Plemeniti, izdelal statut odlikovanj, kot berem v obrazložitvi, leta 1995 tudi celostno podobo in podal idejo o uporabi starega simbola, simbola trojstva, rojstva kotlaške kulture uporablja na nakitu, ki so ga izkopali v Kranju. Tako berem v obrazložitvi. To, kar Jelinčiča Plemenitega moti, je dejstvo, da se vsi ti simboli ne uporabljajo, in s popravkom zakona želi odpraviti tako dvojnost uporabe obeh zakonov, torej predloga [[...]]Skratka, predlaga ukinitev odlikovanj zlati, srebrni in častni znak Republike Slovenije, ki se referirajo na osamosvojitev, s tem, da seveda pa ohrani odlikovanje za zasluge pri obrambi svobode in uveljavljanju suverenosti Republike še naprej. Pravzaprav naj bi bil še ključni zgolj ta člen, 13. člen prehodnih določb, ostali pa nekoliko manj ključni oziroma bolj redundantni, toda le na videz. Kajti, po drugi strani nekatere spremembe so v predloženem zakonu zgovorne. Tako naj bi bil predsednik republike deležen v prihodnje le enega, to se pravi najvišjega odlikovanja. Ne bi mu bila pa dostopna, recimo, medalja za hrabrost ali častno dejanje kot vsakemu smrtniku. Sploh ne tako nepomembna, in to za zbiratelje še sploh, pa je rešitev, s katero predlagatelj uvede možnost izdelave specializirane zbirke odlikovanj, ki se s posebno označbo razlikuje od uradnih. Ti posebni primerki, naj jih pogojno imenujem duplikati oziroma kopije, pogojno pravim, bi se lahko prodajali. Predlagatelj celo navaja, da bi to pomenilo obogatitev državne blagajne in povečanje proračuna, češ da je v tujini in doma precej zbirateljev, ki jih take zbirke zanimajo. Seveda je res, da če to kdo ve, zagotovo to ve naš predlagatelj. Nadalje, poslanec Jelinčič se nekoliko pošali, ko govori o možnem izigravanju veljavnega zakona, ki prepoveduje izdelovanje in nošenje znakov, ki imajo obliko ali videz odlikovanj. Določilo je seveda povsem samoumevno, ga pa seveda striktno oko seveda lahko tolmači po svoje, češ da bi lahko ženska, ki nosi hlačno podvezo, ki je podobna odlikovanju, bila na vsakem koraku kaznovana. No ja [[...]] Nedvomno je, da si je predlagatelj nekako zakupil to področje, ampak nič hudega. Zakaj ne, če mu je kos. Namreč, izdelal je predloge simbolov in celostno podobo odlikovanj, kar pa je običajno v domeni stroke oziroma javnih razpisov in natečajev. S tem mu seveda ne odrekamo poznavalstva, izreka pa se seveda dvom v postopke, ki bi morali biti izpeljani na način iskanja najboljših možnih rešitev med različnimi strokovnimi ponudbami. Če to velja za najboljšega ponudnika, recimo, internetne strani ali celostne podobe, recimo, javnih služb, bi moralo to veljati tudi za odlikovanja, ki so seveda večni, na simbolni ravni pomenljivi, na emocionalni in nacionalni pa globoko vredni postopki. Te pa ne presoja le tisti, ki jih dobi, temveč tudi presojajo muzealci, zgodovinarji, oblikovalci in vsi ostali, ki združujejo vednost o formi in o njeni vsebini. Nastaja seveda ključni pomislek, če samo zaključim, ali velja, ali so res nastopile nove okoliščine, ki bi odločitev državnega zbora v prejšnji sestavi lahko bistveno spodnesle. Po mojem prepričanju oziroma po prepričanju LDS - ne.
Hvala lepa. To so bila stališča poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Majda Zupan kot prvoprijavljena ima besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Strinjam se, da oba zakona s tega področja, tako zakon o odlikovanju, častni znak Republike Slovenije iz leta 1992 in zakon o odlikovanjih iz leta 1995, kažeta na določeno dvojnost in nered pri podeljevanju odlikovanj, pri nošenju, dedovanju in prodaji odlikovanj. Z novelo zakona, ki je pred nami, želijo predlagatelji odpraviti te težave s hitrim postopkom, ker gre za manj zahtevnespremembe, ki naj bi predstavljale izboljšave. Vsekakor so smiselne pripombe, na primer glede tega, da se vodi evidenco na enem mestu, kar zmanjša birokracijo v državni upravi. Tudi statuti odlikovanj, ki so sedaj samostojni akt vlade, naj bi postali sestavni del zakona, kar bi zagotovilo, da se kriteriji ne bi sproti spreminjali. Prav tako je treba tudi pravno praznino, ki zeva na področju dedovanja odlikovanj, smiselno zapolniti. Menim pa, da moramo zasledovati cilj, da bi s spremembami ustvarili takšno zakonsko podlago, na podlagi katere bi postalo odlikovanje pregledno, z jasnimi cilji, koga, zakaj in kdaj odlikovati, da se ne bi dogajalo tako, kot se je pred kratkim, ko je aktualni predsednik republike, preden mu je potekel mandat, odlikoval vse sodelavce v kabinetu, razen treh. Menim, da to dejansko predstavlja inflacijo odlikovanj in zmanjšuje pomen in vrednost odlikovanja. Na drugi strani pa ne morem mimo tega, da ne bi omenila, da ni bil deležen nobenih odlikovanj na primer človek, ki je veliko storil za slovensko državo, dr. Pučnik, pa še kdo drug. Menim, da bi zakon o častnem znaku še ohranili, je še aktualen, saj je bil še kdo spregledan iz časa osamosvojitve, vendar želim, da se uporablja selektivno in argumentirano. Vsekakor pa je predlagana novela vredna razmisleka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Janezu Janši bi dal besedo, pa ga ni, in Francu Kanglerju kot naslednjemu. Zato dajem besedo gospe Majdi Širca, ki je v tem trenutku ni, pa tudi čas je LDS izrabil. Mag. Janez Drobnič - ga tudi ni. Jože Tanko - ga tudi ni. France Cukjati - ga tudi ni. Jožef Jerovšek, prosim.
Hvala lepa za aplavz, čeprav bi bilo boljše, da bi sami pripravili razprave na pomembno temo. Ob sprejemanju novele tega zakona se mi zdi pomembno, da so se mnogi razpravljavci dotaknili dosedanjo prakso podeljevanja državnih odlikovanj, najvišjih odlikovanj, ki so bila zamišljena kot simbol osamosvojitve Slovenije in da so omenili, da je prišlo do inflacije podeljevanja in pa tudi do političnih kriterijev pri podeljevanju teh odlikovanj. Dejansko se je zgodilo, žal, v državi, da nekateri, ki politično niso bili primerni za tistega, ki je odlikovanja podeljevali niso dobili odlikovanj, [[...]]
Prosim, za mir v dvorani!
[[...]]pa bi jih vsekakor morali dobiti. To je sicer nehvaležnost države in institucij države do svojih najboljših sinov sicer, nič ni novega v zgodovini Slovencev, vendar sem trdno prepričan, da bodo slovenski ljudje oziroma da bo zgodovina nagradila tudi takšne, in med njimi, seveda, prvega dr. Jožeta Pučnika [[...]]
Lepo prosim, da ne motimo razpravljavca. Hvala.
[[...]],ki bi si takšno priznanje vsekakor zaslužil. Bil pa je delež tega, da se ga je seveda na nedostojen način vnaprej spraševalo, kako bi reagiral pri morebitni podelitvi nekega priznanja - v taki situaciji je normalno, ker je šlo za nedostojen način, da se je moral odpovedati. Vendar, kot pravim, trdno sem prepričan, da tako Maistru in borcem, ki so bili odlikovani šele leta 1999, ko so bili še, mislim, da samo trije in so bili stari že okoli sto let,tako Tigrovcem, ki so bili odlikovani šele leta 1997, ki jih je tudi bilo verjetno samo še za vzorec, da kljub temu, tako kot Jože Pučnik, bodo trajno zaznamovani v slovenski zgodovini, da so to izviri slovenstva, slovenske države in da bodo naši bodoči rodovi znali ohraniti spomin in spoštovanje do teh ljudi. Novi zakon pa sprejemamo, upam, da v dobri veri, da se bo izognil takšnim pravzaprav krivicam, da bo primeren temelj, ko državno odlikovanje ne bo več politična zasluga oziroma odlikovanje za politične zasluge, za politično primernost, ampak bo dejansko odlikovanje za dejanski doprinos k dobrobiti države, da bo nagrada za osebnostne kvalitete tistega odlikovanca in za vse tisto, kar je odlikovanec prispeval v svojem življenju za slovensko državo. Zaradi tega, še enkrat pravim, mislim, da je treba napraviti red na tem področju, da skozi drugo in tretjo obravnavo ta zakon dopolnimo, dogradimo, da nekatere nekonsistentnosti, ki so vsebovane, izločimo in da pridemo do osnove, ki bo omogočala, da bo sedanji predsednik lahko se obnašal kot predsednik vseh Slovencev in odlikovanja delil nepristransko. Hvala lepa.
Hvala. Izčrpali smo razprave prijavljenih poslank in poslancev, ki so bili navzoči v času razprave. Na podlagi 71. člena poslovnika imamo še možnost, da se prijavite k razpravi dodatno. In bi prosil najprej, da popišem želje po razpravi. Mag. Majda Potrata. Še kdo? Gospod Jelinčič. Še kdo? In še gospod Jerovšek. Zaenkrat vsak po pet minut. Prosim, mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči, in zdaj tudi zahvala za to, da ste opozorili, da je bil kršen poslovnik poprej v razpravi kolega Jelinčiča. Za izhodišče svoje razprave bi si izbrala citat iz znane Shakespeareove drame, uporabljen sicer v nekih drugih okoliščinah, ampak ne morem, da ga ne bi ponovila. Shakespeare je zapisal: "Samo po sebi ni nobena stvar ne dobra ne zla, tako jo naredi šele naša sodba." In predlagana novela zakona o odlikovanjih je ravno pokazala, da so se vrazpravljanju pokazale dvojnosti ravno v tistem, kar mora zakon o odlikovanjih urejati, in med tistim, kar o podeljevanju odlikovanj kdo meni. Sodim namreč, da mora zakon o odlikovanjih prinašati take rešitve, ki bodo z natančno določenimi postopki omogočale ne samo zdajšnjemu predsedniku, ampak tudi naslednjim predsednikom upoštevati postopke za izbiro in določanje tistih, ki so s svojimi zaslugami se izkazali in se zaradi tega izkazali tudi kot vredni nosilci odlikovanj, ki jih lahko predsednik podeljuje To je tudi moj temeljni pomislek ob predlagani noveli zakona, ki obljublja izboljšanje nekaterih zdaj uveljavljenih rešitev, ne odpravlja, ponavljam, vsega tistega, kar bi sprejeto besedilo iz leta 1995 naredilo za učinkovit zakon, po katerem bi bilo mogoče odlikovanja tudi podeljevati. In kdor je bil pripravljen poslušati, kar je bilo rečeno, potem je tudi ugotovil, da nisem načeloma nekaterim stvarem nasprotovala kar tako, ampak nasprotovala preprosto zato, ker so slabo pripravljene. Preveč je tistega,kar je bilo slabo, torej napak razumljeno, da bi pojasnjevala v detajlih, ampak tisto, kar mislim za konec povedati in ponoviti iz prejšnjega stališča, pa je: zakon o odlikovanjih iz leta 1995 ni ustrezen. Zakon je potreben spremembe, ampak predlagana novela zakona pa tudi ni tista, ki bi obstoječi zakon omogočila popraviti tako, da bi bil sprejemljiv in uresničljiv. Hvala.
Hvala. Besedo dajem drugemu prijavljenemu, gospodu Jelinčiču. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Nekoč je veliki rimski pisec Tacit rekel nekako tako: "Odi profanum vulgus, et arceo" - in vendar bom govoril naprej in bom nekaterim povedal, da zakon, ki ga imamo danes pred seboj, ni novela zakona, ni novi zakon, ampak je zakon o spremembi zakona. Skratka, to pomeni, da popravljamo nekatere nedoslednosti, ki jih ima osnovni zakon. Morda je nekaterim to težko razumeti, ampak mislim, da je tudi Cicero enkrat rekel: "Aquila non captat muscas." Zato mislim, da je kakšna nadaljnja razprava ne ravno zelo smiselna. Zagotovo pa bi bilo treba razpravljalcem prebrati vsaj osnovni zakon, da bi vedeli, kaj v osnovnem zakonu že je, in potem ta, danes predlagani zakon o spremembah osnovnega zakona oziroma o spremembah in dopolnitvah. Nekateri razpravljalci so trezno in pametno govorili, nekatere razpravljalke so govorile zelo vehementno, zelo čustveno, zelo vzneseno in vendar brez vsake tehtne osnove. Sicer pa nek drug Rimljan je nekoč rekel: "EX nihil nil".
Hvala. Vsega tudi jaz nisem razumel. Dajem besedo gospodu Jožefu Jerovšku. Se odpoveduje. S tem smo izčrpali razpravo. O predlogu sklepa, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo glasovali ob 18.10 uri. Do ta čas odrejam odmor in prekinjam to točko dnevnega reda. Hvala za sodelovanje.
Prosim vse kolegice in kolege, poslanke in poslance, da pridete v dvorano, da bi nadaljevali z delom. Spoštovane kolegice in kolegi, prosim, da se umirimo. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Pozdravljam ministre prisotne in državne sekretarje. Prehajamo na PREKINJENO 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. In sicer bomo odločali o predlogu sklepa poslanca dr. Andreja Bajuka, ki se glasi: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije mag. Antona Ropa na poslansko vprašanje dr. Andreja Bajuka o politiki oblikovanja cen storitev javnih gospodarskih družb v luči ustvarjanja dobičkov, v narekovaju, za vlaganja v finančne naložbe izven dejavnosti." O tem predlogu sklepa bomo glasovali. Dr. Bajuk, verjetno obrazložitev glasu?
Tako je, gospod predsednik. Hvala lepa za besedo, obrazložitev glasu. Vprašanje, ki sem ga včeraj zastavil gospodu predsedniku vlade, ni dobilo pravega odgovora. Predvsem gre za to, da nismo bili seznanjeni, kdo dejansko ima v naši državi odgovornost za nadzor nad vsem cenami, ki so oblikovane na podlagi [[...]]
Samo trenutek. Jaz prosim vse poslanke in poslance, da se umirijo, da prenehajo z medsebojnimi razpravami, da lahko nastopajoči opravi svojo obrazložitev glasu. Hvala.
Hvala, gospod predsednik. Torej, bistvo vprašanje je, kdo ima nadzor, torej, kdo je odgovoren za to, kar se nam dogaja. Ker dogajajo se pa resnično čudne stvari. Tudi s tem zadnjim odlokom, administrativnim odlokom, ki je zamrznil cene. Vprašanje, legitimno vprašanje je, zakaj smo zamrznili cene, na primer, v eni ustanovi, ki dejansko ustvarja dobičke in s tem omogočamo vlaganje v zelo vprašljive stvari. Razumem, da morda ni odgovornost tega državnega zbora in da se bo to konkretno vprašanje moralo reševati, kar se tiče Energetike Ljubljana, na nivoju občine Ljubljana. A vendar, ta državni zbor pa mora vedeti, kaj se dogaja v naši državi na tem področju. Odgovor gospoda predsednika ni bil jasen. Razlagal nam je, kaj misli ali ne misli mednarodni denarni sklad, razlagal nam je, kakšni zakoni so v igri. Kdo pa je odgovoren? Kdo resnično nadzoruje, kdo zahteva, da bo prišlo v komunalnih podjetij do tistih korenitih sprememb, ki bodo dejansko omogočale, da bomo imeli drugačne cene, o tem odgovora ni bilo In to je odgovornost državnega zbora, zato bom glasoval za in upam, da me bo večina tudi podprla. Hvala lepa, gospod predsedujoči.
Hvala. Kolega Sašo Peče, obrazložitev glasu.
Obrazložitev v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Podprli bomo obravnavo omenjene tematike na prihodnji seji, predvsem v smislu zagotavljanja transparentnosti in učinkovitosti vladanja ter po eni strani političnih strank, najsi bodo povezane z bančnim sistemom v mestni občini Ljubljana ali prek različnih holdingov. Zdi se nam smiselno, da državni zbor poseže v to tematiko, in zdi se nam smiselno, da navkljub različnim določbam, najsi bo poslovniške komisije ali pa sekretariata, na taki seji tudi sprejme določene sklepe zavezujoče narave. Smiselno bi bilo, da se državni zbor čim večkrat, ne samo v tem primeru, najsi bo cen ali vlaganj, sreča z omenjeno tematiko. V Slovenski nacionalni stranki bomo, seveda, podprli predlog za uvrstitev oziroma obravnavo omenjene problematike.
Hvala. Nihče več ne želi obrazložiti glasu, zato dajem predlog sklepa na glasovanje. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 73, za je glasovalo 27, proti 41. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. S tem zaključujem 2. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - Z DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O MATURI. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej bomo glasovali o amandmaju k členu 4 poslanskega kluba LDS in poslanskih skupin Združene liste, SLS in DeSUS. Glasujemo. Navzočih 69, za je glasovalo 59, proti 5. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o členu 11 in amandmaju istih poslanskih skupin k členu 11. Glasujemo. Navzočih 68, za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasovali bomo o členu 24 in amandmaju istih poslanskih skupin k členu 24. Glasujemo! Navzočih 72. Za je glasovalo 61, proti 1. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločali bomo o 26. členu in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 26. členu. Glasujemo! Navzočih 74. Za je glasovalo 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Prehajamo na 46. člen in amandma k temu členu poslanskega kluba LDS, Združene liste, SLS in DeSUS. Ali lahko odločamo? Glasujemo! Navzočih 73. Za je glasovalo 61, proti 1. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 50. člen in amandma k temu členu istih poslanskih skupin. Prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih 70. Za je glasovalo 55, proti 2. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Še 60. člen ter amandma istih poslanskih skupin, LDS, SLS, Združene liste in DeSUS. Glasujemo! Navzočih 66. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da so vsi amandmaji, razen k 26. členu, sprejeti. Besedo dajem državnemu sekretarju Elidu Bandlju iz ministrstva za šolstvo, znanost in šport. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Ker so sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga, v skladu s 138. členom poslovnika državnega zbora predlagam, da državni zbor opravi tretjo obravnavo zakona o maturi na tej seji.
Hvala. Slišali ste predlog, da v skladu s 138. členom poslovnika državni zbor opravi tretjo obravnavo še na tej seji. Prehajamo na odločanje o navedem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot ena tretjina navzočih poslancev. O tem predlogu sklepa bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 74, za je glasovalo 63, proti 5. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil po končani zadnji točki dnevnega reda te seje. Službe državnega zbora bodo predlagale pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. S tem, prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA in nadaljujemo s PREKINJENO TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOGA ZAKONA DOSTOPA DO INFORMACIJ JAVNEGA ZNAČAJA. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej za novi 2.a člen. Vložili so ga poslanski klub LDS, poslanska skupina Združene liste in DeSUS. Lahko gremo na odločanje? Glasujemo. Navzočih 71, za je glasovalo 66, 2 proti. [[Za je glasovalo 66]] [[2 proti.]] Amandma je sprejet. K členu 5. je vložila amandma poslanska skupina Nova Slovenija. Lahko o njemu odločamo? Glasujemo. Navzočih 71, za je glasovalo 26, proti 40. (Za je glasovalo 26.)(Proti 40.) Amandma ni sprejet. K 21. členu je prav tako poslanska skupina Nove Slovenije vložila amandma, o njem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 71, za je glasovalo 21, proti 44. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 44.]] Amandma ni dobil podpore. Prehajamo na člen 22. in amandma poslanskega kluba LDS, poslanskih skupin Združene liste in DeSUS, o tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 73, za je glasovalo 44, proti 17. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 17.]] Amandma je sprejet. K členu 23. je vložila poslanska skupina Nova Slovenija amandma, o tem bomo določali. Glasujemo. Navzočih 73, za je glasovalo 29, proti 41. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ista poslanska skupina je vložila amandma k členu 24. O tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 73, za je glasovalo 27, proti 42. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o členu 26 in amandmaju iste poslanske skupine, z opombo: amandma je vsebinsko povezan z amandmaji k 26.a členu pod točko 1, k 26.b členu, k 26.c členu, k 36.a členu pod točko 1; če ta amandma ne bo sprejet, postanejo navedeni amandmaji brezpredmetni. O tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 75, za je glasovalo 20, proti 49. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet; s tem so postali amandmaji k 26.a členu pod točko 1, k 26.b in 26.c členu ter k 36.a členu brezpredmetni, o njih ne bomo odločali. Zato bomo zdaj odločali o amandmaju k 26.a členu pod točko 2. Je razumljivo? O tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 72, za je glasovalo 54, proti 9. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 28. člen in amandma poslanskega kluba LDS in poslanskih skupin Združene liste in DeSUS. Lahko odločamo? Glasujemo. Navzočih 69, za je glasovalo 53, proti 3. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na člen 29 in amandma poslanskega kluba LDS in poslanskih skupin Združene liste in DeSUS. O tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 68, za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o amandmaju k 36.a členu pod točko 2 poslanskega kluba LDS in poslanskih skupin Združene liste in DeSUS. Glasujemo. Navzočih 74, za je glasovalo 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še končno k členu 40 in amandmaju istih poslanskih skupin. O tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 74, za je glasovalo 54, proti 3. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo končali z glasovanjem o amandmajih. Ker so bili v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona sprejeti amandmaji k več kot eni desetini členov, bo zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: "Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." O tem bomo odločali. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih 64. Za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na PREKINJENO 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POPRAVI KRIVIC. Prosim za pozornost. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembi zakona o popravi krivic, druga obravnava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo." O tem predlogu sklepa bomo odločali. Prekinjam glasovanje. Se opravičujem. Obrazložitev glasu mag. Drobnič.
Hvala. Ne bom izkoristil tega, ampak mislim, da ni bilo čisto jasno izrečeno, kako se glasi sklep. Morda nekateri niso prebrali in bi še enkrat ponovili, zato ker je bilo precej glasov slišati tu okoli, ker jaz nisem dobro slišal. Še enkrat, če ponovite predlog sklepa.
Prosim za pozornost! Predlog sklepa se glasi: "Predlog zakona o spremembi zakona o popravi krivic, druga obravnava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo." O tem predlogu sklepa bomo glasovali. Glasujemo! Navzočih nas je 76. Za je glasovalo 55, proti 19. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da sklep je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s PREKINJENO 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POSEBNIH POGOJIH ZA VPIS LASTNINSKE PRAVICE NA POSAMEZNIH DELIH STAVBE V ZEMLJIŠKO KNJIGO, SKRAJŠANI POSTOPEK, TRETJA OBRAVNAVA. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona v drugi obravnavi ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Sprašujem za usklajenost? Pravna služba in vlada nas nista opozorili na eventualno neusklajenost, zato lahko odločamo o zakonu v celoti. Prosim za pozornost! Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo! Navzočih 74. Za je glasovalo 63, proti 3. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na PREKINJENO 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O PLAČILNEM PROMETU - skrajšani postopek, tretja obravnava. Ker pri dopolnjenem predlogu zakona v drugi obravnavi ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili na eventualno neusklajenost, zato prehajamo na odločanje. Prosim za pozornost pred glasovanjem. Glasujemo. Navzočih 76, za je glasovalo 55, proti 13. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 13.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Prehajamo na PREKINJENO 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU POGOJEV ZA OPRAVLJANJE FUNKCIJE PREDSEDNIKA REPUBLIKE. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prosim za pozornost v dvorani. Preveč individualnih razprav imate. Smo pripravljeni preiti na 8. člen. Odločali bomo o amandmaju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 8. členu. Obrazložitev glasu, kolega Sašo Peče.
Z amandmajem k 8. členu omenjenega zakona smo v Slovenski nacionalni stranki skušali slediti tendenci vlade Republike Slovenije, ki je podobno, enako, kot je opredeljen amandma, opredelila tudi kriterije zahtevnosti in števila delovnih mest v kabinetu predsednika vlade, čemur priča tudi dokument vlade Republike Slovenije. Prepričani smo, da bi sprejetje tega amandmaja omogočalo oziroma vsebinsko določalo zakon resnično temu namenu, kakršnemu je namenjen, in ne na to, da se bodo poleg predsednika v statusu funkcionarjev sončili še nekateri njegovi uradniki. Predlagamo, da amandma podprete. Hvala.
Hvala. Gospod Lavrinc, obrazložitev glasu.
Tega amandmaja ni mogoče podpreti, ker še vedno velja zakon o funkcionarjih v državnih organih. In predlagam predlagateljem amandmaja, da si ga preberejo, kar samo 1. člen. In drugo predlagam, da preberejo še 201. člen zakona o javnih uslužbencih, ki je bil sprejet lani junija meseca. Kaj piše notri, bodo že prebrali.
Hvala. Zmago Jelinčič, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mislim, da je sprejetje tega amandmaja smiselno in pametno. Tistim, ki pa tega ne vedo, naj si pa preberejo sklep o kriterijih zahtevnosti in številu delovnih mest v kabinetu predsednika vlade, ministrov oziroma ministric, ministra brez resorja in generalnega sekretarja vlade, za katera se sklenejo delovna razmerja za določen čas. To je namreč sprejela vlada Republike Slovenije in mislim, da bi tudi kolegi iz LDS-a lahko to vedeli. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 71, za je glasovalo 29, proti 40. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 40.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo k členu 9. Pod točko 1. - amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke in pod točko 2. - poslanske skupine Socialnih demokratov Slovenije SDS. Medsebojno se amandmaja izključujeta. Če je sprejet prvi, je drugi brezpredmeten. Lahko gremo na odločanje. Glasujemo o amandmaju pod številko 1. Navzočih 70, za je glasovalo 29, proti 39. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 39.]] Amandma ni sprejet. Zato bomo glasovali še o amandmaju pod točko 2. Glasujemo o amandmaju pod točko 2. Navzočih 72, za je glasovalo 29, proti 39. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma ni sprejet. Prehajamo na člen 20 in amandmaju k členu 20 poslanske skupine DeSUS. Obrazložitev glasu, kolega Kebrič.
Hvala za besedo. Zelo kratko bom obrazložil svoj glas, zakaj bomo v poslanski skupini glasovali za ta amandma. Hudič je v podrobnostih. Kdor je bral 20. člen zelo pedantno, bo opazil razliko, da v 20. členu zagotavlja državni proračun prispevke samo za 2. člen. Kaj pa 1. člen, ki zagotavlja prav tako bivšemu predsedniku, ne bom rekel plače, ampak nadomestilo v vseh teh primerih, ki so tam navedeni, in prav gotovo mora biti tudi v državnemu proračunu zagotovljen znesek, da bodo poravnani vsi prispevki. Upam, da ste razumeli in boste glasovali za ta amandma.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 72, za je glasovalo 38, proti 12. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na člen 21 in tri amandmaje k temu členu. Prvi je amandma poslanske skupine Nove Slovenije, drugi je amandma poslanskega kluba LDS in tretji je amandma poslanske skupine SDS. Ne vidim potrebe po obrazložitvi glasu, zato prehajamo na odločanje o amandmaju pod točko 1. Glasujemo. Navzočih 72, za je glasovalo 28, proti 42. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasovali bomo o amandmaju pod točko 2. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih 68, za je glasovalo 52, proti 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Navzočih 72, za je glasovalo 52, proti 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Ker zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da je zaradi sprejetih amandmajev zakon neusklajen, prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu, kolega Kelemina
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi, kolegice! Danes sem pri obrazložitvi amandmajev sicer načeloma povedal, da se strinjam s tem, da je treba nekatere stvari na tem nivoju urediti in da je obstoječemu predsedniku in pa tudi bivšemu predsedniku treba dati zakonski status, ki bo omogočal, da bosta lahko svojo funkcijo opravljala pod okvirjem zakonitosti. Vendar sem tudi opozoril na določene nesmisle tega predloga zakona in nekatere bonitete, predvsem minulega predsednika, ki so po moji oceni nerealne in tudi nepotrebne, predvsem še toliko bolj nepotrebne, če bivši predsednik sam izrazi, da dejansko ne potrebuje nobenih privilegijev in se ga tako rekoč posiljuje z nekimi administrativnimi zadevami, ki jih mogoče sam ne želi. Osebno tudi menim, da bi se dale te stvari bistveno drugače urediti in da bi tudi bivši predsednik glede na to, da mu prav gotovo pripadajo določene časti po opravljanju njegove funkcije oziroma po preteku njegove funkcije in tudi določene bonitete - povedal sem, katere so to, marsikaj pa je nepotrebnega. Moja ocena je, da zato, ker pač državni zbor ni sprejel tistih nepotrebnih odločitev, ki bodo obremenile naše davkoplačevalce, kar ne bi bilo potrebno, bom glasoval proti temu zakonu in se pač enostavno ne morem drugače opredeliti, ker mislim, da je nepotrebno obremenjevati naše ljudi za določene nepomembne stvari, ki se jih lahko tako ugledna osebnost, kot je bivši predsednik države, lahko sam na bistveno boljši način uredi. Skratka, glasoval bom "proti".
Hvala. Mag. Drobnič, obrazložitev glasu.
Besedilo zakona ni usklajeno z obsegom in zgledi, ki bi jih lahko dobili v sosednjih državah, s katerimi smo delili civilizacijsko in državno tradicijo. Hkrati pa tudi zakon ni skladen s socialno - ekonomskimi možnostmi v naši državi. To dvoje se pač ni upoštevalo. Zato te bonitete, ki ste jih v zakonu zapisali, pa se mi z njimi nismo strinjali - tudi sam se nisem strinjal -, ne bodo pripomogle k statusnemu in moralnemu ugledu predsednika, ampak mu bodo na vsakem koraku to oteževale. To je slaba popotnica za tak zakon in zato bom glasoval proti temu zakonu.
Hvala. Obrazložitev glasu, kolega Kangler.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Za razliko od nekaterih drugih poslanskih kolegov tudi sam ne bom podprl tega zakona in bom glasoval proti.
Prosim za pozornost!
Glede na zakon, ki je pred nami, moje osebno mnenje je takšno, da Slovenija in slovenska država potrebuje takšen zakon, ki bi dal pravico predsedniku po njegovem mandatu. Vendar so nekatere stvari v tem zakonu preobširne, se mu daje preveč, v primerjavi s tistimi funkcijami, ki so mu v skladu z ustavo dodeljene. Hkrati zanemarjamo funkcijo predsednika vlade in kaj je s tistimi ljudmi, ki opravljajo funkcijo predsednika vlade po njihovem mandatu. Predsednik vlade ima veliko več dolžnosti in pravic kot predsednik države, veliko večji vpliv, veliko večjo odgovornost. Nihče se ne vpraša, ali bo predsednik vlade po končanem svojem delu imel svojo pisarno, svoj avtomobil, z vsemi temi bonitetami, ki se v tem zakonu dajejo predsedniku države. Tretje vprašanje, ki se mi poraja in sem tudi osebnega mnenja, in to tisti, ki so danes zelo glasni v tej dvorani in verjetno ne sledijo ob mojem nastopu, bi pa prav gotovo bilo, da bi se dobro in zavestno zamislili nad statusom poslancev. Naslednje leto imamo volitve v evropski parlament, volili bomo [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] Ali smem zaključiti misel?
Prosim.
Volili bomo slovenske predstavnike v evropski parlament - kakšen je pa njihov status? Kakšna je zakonodaja? Moje mnenje je, da bi vsa ta tri področja, ki sem jih naštel, predsednika države, predsednika vlade in poslance, moral zajemati en zakon, ki bi njihov status po končanem mandatu dokončno uredil. Zato bom glasoval proti in mislim, da bi bilo pošteno in korektno, da tega zakona ne sprejmemo.
Hvala. Obrazložitev glasu ima še kolega Franc Pukšič.
Hvala lepa. Že ob predstavitvi stališča poslanske skupine smo povedali, da takšnega zakona, kot je predlagan, brez sprejetih določenih amandmajev, ne bomo podprli. Tudi sam ga seveda ne bom podprl, zato ker nobeden od predlaganih vsebinskih amandmajev ni bil izglasovan. Problem je, ko v tej državi delamo zakone za posameznike, ne pa sistemske zakonodaje. Problem je, ker v tej državi vlada, žal, predlaga prevečkrat preslabe zakone, in problem je seveda, ker v tej državi za državljanke in državljane vladajoča koalicija brez razmislekov v veliki večini takšno slabo zakonodajo tudi sprejema. Ni nobenih razlogov za tretji, četrti in peti odstavek v 9. členu, da so delavci v kabinetu predsednika funkcionarji, in ni nobenih razlogov za določene privilegije v 22. členu, ki so zapisani. In seveda s tem, s takšnim slabim zakonom pravzaprav delamo levjo uslugo tudi tistim, za katere so, pravzaprav napisane. In na prevečpreprosti način se po eni strani širi demagogija o sociali malega človeka, na drugi strani pa se prisesa na proračun za celo življenjsko obdobje. Zato se ne bom čudil, če se bo tudi slovenski narod pri tem odločil na referendumu.
Hvala. Kolega Maks Lavrinc.
Hvala lepa. Bom zelo hiter. Zakon bom podprl zaradi tega, ker smo vzeli kar enih osem podobnih in primerjalno, bom rekel, pravih zakonov, to je eno. Drugo, bom rekel, da mi je nerodno, da sem poslanec z nekaterimi kolegi, ker demagogija, ki je tu kraljevala danes, je silno velika, ko bi govorili o zakonu o poslancih, seveda, je ne bi bilo. In tretji razlog je, če zakon pade, bo predsednik na podlagi zakon o javnih uslužbencih, 201. člen, sam določa, kdo bo funkcionar in kdo bo kakšno plačo vleke, to je naslednja zadeva. Tretja zadeva je: nobene od bonitet nismo napisali, kot da jih mora vzeti, temveč bodo sami izbirali. Imeli bodo pravico, in še to samo pet let. To je naslednje. In zato vas, kolegice in kolegi, prosim, tisti, ki govorite o tem, ne sodite po sebi. Mar mislite, da bi večina Slovencev na volitvah sprejela oziroma volila človeka, ki ni vreden tega zaupanja, ki je v dvoumljivih moralnih kvalitet. Jaz sem prepričan, da ne, zato mislim, da je prav, da je zakon takšen, kakršen je. To pa je, da so sprejete zakonske podlage za pravice, ki jih nekdo uveljavi ali pa ne. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Alojz Sok.
Če mi dovolite kolegice poslanske in poslanci. Jaz bi mogoče nadaljeval tu, kjer je gospod Lavrinc nehal. Naslednja zadeva je, v naši občini, v Ormoški občini okoli 1 400 ljudi dobi mesečno 60 tisoč tolarjev plače. In vseeno ti ljudje, ki dobijo takšno plačo volijo ravno tega, ali pa so volili, ki ste ga vi malo prej omenjali ali pa, ki je bil izvoljen. Zakaj je temu tako, je druga zgodba. Ampak povejte mi, spoštovane kolegice in kolegi, kako naj ti ljudje z 60 tisočaki na mesec preživijo. To je dejstvo v tej državi. Dejstvo v tej državi je, da imamo vse več revščine in da imamo vse več državljanov, ki živijo na robu preživetja. In ta parlament, no mislim, da mi kolega Lavrinc ne dovoli, da bi lahko nadaljeval. On bo po svoji stari maniri odšel iz tega parlamenta, tako da bomo lahko nadaljevali brez njega. Torej, da zaključim, tudi jaz v imenu vseh tistih ljudi, ki v tej državi ne morejo več preživeti, ne bom glasoval; ne bom pa glasoval tudi zato ne, ker seje aktualni predsednik sam odrekel tem bonitetam, parlament pa ga dobesedno z njimi posiljuje in mu na takšen način pravzaprav jemlje verodostojnost ali pa se vsi skupaj odlično sprenevedate. Hvala lepa.
Hvala. Še Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mene je izvajanje kolega Lavrinca skorajda ganilo do solz. Mislim, da je bila zadeva tako občutena in tako ekspresivna, da je dobro, da sem sedel. Govoril je pa o tisti tipični maniri, ki bi ji Latinci rekli "quod licet jovi, non licet bovi", danes govorim predvsem dvema kolegicama, upam, da bosta to razumeli. Za ostale tudi ni važno, če razumejo. To se pravi, nekomu je dovoljeno vse, nekomu ni dovoljeno nič. Sedanji gospod predsednik si bo, če ne bomo tega groznega zakona sprejeli, si bo sam lahko določal bonitete. Lepo vas prosim, saj si jih že. Kdo pa je zahteval ta zakon? Kdo drug, kot sedanji gospod predsednik? V glavni stranki ga bodo pač izpeljali. Konec koncev, kot slišim, si je gospod predsednik že izbral nov avto, ki naj bi stal okoli pol milijona evrov. Mislim, da ga bo kmalu tudi imel. Tako se zdaj govori. Ja, seveda, dober, oklopen in take zadeve. Saj to je jasno. [[Glas iz ozadja.]] Ja, avtomobila, ni rečeno, če ga nebo nihče kradel. So ga že ukradli raznim podpredsednikom, pa lahko tudi tega predsedniku, kaj pa vemo. Sicer pa jaz zakona ne bom podprl. Zakon se mi zdi nedodelan. Mi smo predlagali določene amandmaje, ki bi zakon vsaj do neke mere dali v ene kulturne okvire. Zdaj pa - ker ta zakon, mi ga ne bomo podprli in ker verjetno, kot pravi gospod Lavrinc, tudi verjetno ni čisto dober - pa predlagam, da v najkrajšem času sprejmemo dopolnilo, da se predsednika avtomatsko imenuje še za generalissima.
Prosim, da smo pri stvari in dovolj resni, da bomo izpeljali točko do konca. Kolega Brenčič!
Hvala lepa za besedo. Ne odrekam ne namenu, ne načinu, da se tudi predsedniku države z zakonom zagotavlja neko statusno razmerje in tudi neko statusno socialno varnost. Ampak na tak način, kot smo mi uprizorili s tem zakonom, delamo premik mimo ustroja, kot ga naša parlamentarna demokracija ima, k predsedniški republiki oziroma k republiki predsedniškega tipa. Tako je to zdajnaravnano, tudi s posegom v sektor javnih uslužbencev. Predsednik po naši ustavi ni tista sveta krava, ki bi mu bile pisane takšne bonitete, kot smo mu jih mi pisali. Nisem zato, da predsednik ne dobi statusnih in socialnih bi rekel - varnih dni tudi po zaključitvi mandata, ampak tu je še kdo. V negativnem smislu so poslanci veliko bolj izpostavljeni javnosti, da ne govorim o predsedniku vlade. To smo enostavno kar obšli. Pa ne iščem zase ničesar. Vem pa, da je to premik v sistem predsedniške republike. Ne bom podprl zakona. Hvala!
Hvala! Mag. Vizjak.
Hvala lepa. Ko je opozicija oziroma sta dve opozicijski stranki pred nekaj tedni ali dnevi predstavili šest zahtev za vzpostavitev demokratičnega ravnotežja v Republiki Sloveniji, je predsednik vlade hitel na tiskovni konferenci razlagati, da imamo v Sloveniji bolj pomembne teme, ki jih moramo reševati, da imamo inflacijo previsoko, da se približujemo tako evropskim kot tudi drugim integracijam, Natu in Evropski zvezi, da imamo tudi številne druge probleme. Sedaj sprašujem: Zakaj ima ta vlada druga merila pri isti stvari? Ali so privilegiji bivšim funkcionarjem to, kar Slovenija ta trenutek potrebuje? Ali so to te prioritete: kot je reševanje delovno intenzivnih panog, delovnih mest, odpiranje novih delovnih mest, reševanje previsoke inflacije, reševanje prenizkih pokojnin, reševanje revščine v Republiki Sloveniji? Kaj so torej prioritete vlade, reševanje privilegijev funkcionarjev ali ti vsakodnevni problemi, s katerimi se danes soočamo in prav tako terjajo tolarje? Tu jih ni problem odmeriti. Ko pa govorimo o ljudeh, malih ljudeh, ki so potrebni določenega in ustreznejšega tretmaja, so pa problemi. To so teme za kasneje. Danes je pa na mizi predlog za zagotavljanje pogojev za opravljanje funkcije predsednika republike. Mislim, da je to dvojno merilo za isto problematiko. Zato niti približno ne bom tega zakona podprl. Hvala lepa!
Hvala! In še Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Take vrste sprenevedanja so navadna žalitev za parlamentarni sistem v Republiki Sloveniji. To sprenevedanje in populizem, ki veje iz teh razprav, sta nekaj, kar žali veliki projekt emancipacije te države, katere centralni moment je ravno parlament. Predsednik republike je izvoljen neposredno s strani ljudi. Predsednik republike je del tistega sistema, ki omogoča, da ljudje, ki dobijo 60.000 tolarjev na mesec, če ta sistem funkcionira, vendarle in še zmeraj lahko dobijo. Človek, ki ima 500 tisoč plače in ki govori o teh stvareh na ta način, je najmanj kar je - kako bi rekel - v slabi veri to govori. Najmanj je to popolnoma v slabi veri. Sedaj, če mi, gremo kot parlament - ker mi smo parlamentarna demokracija - če mi gremo kot parlament v uničenje teh vlog - vlog v državi, ki so tudi neposredno izvoljene - potem najedamo lastno bit. Če gre za to, da izboljšamo status teh ljudi, ki dobijo 50 ali 60 tisoč tolarjev na mesec, potem je ravno to, da moramo, to kar je izvoljenega, pripeljati do tega, da izboljšamo stanje teh ljudi. To, da se vi spravljate na funkcijo, ki je izvoljena na ta način, je nesramno. Je nesramno!
Čas je potekel. Hvala! Pavle Rupar. Ni replike, gospodje. Ni polemike, ni replike, samo obrazložitev glasu, ker če bom prekinil to vse skupaj, pa dal na glasovanje. Kolega Pavle Rupar ima besedo!
Jaz sem že danes povedal, zakaj bom proti tem zakonom. Takim razpravljavcem, posebno gospod Batteli. Vam pa samo eno pesmico, čisto kratko: "Uh, kaka ritka, uh kaka ritkica!"
Tudi to ni obrazložitev glasu, kolega Rupar. Zaključujem to obrazložitev glasu in dajem predlog zakona v celoti na glasovanje. Ne, ne dovolim replike. Dal bom predlog zakona na glasovanje. Žal! Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih nas je 73. Za je glasovalo 44, proti 28. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Hvala za sodelovanje pri tej točki! Prehajamo na prekinjeno 9. točko dnevnega reda, prvo obravnavo predloga zakona o omejevanju porabe alkohola. Prehajamo na odločanje o uskladitvenih amandmajih. Imamo 4 uskladitvene amandmaje in o njih bomo odločali. Dajem uskladitveni amandma k členu 7. na glasovanje. Glasujemo! Navzočih nas je 66. Za je glasovalo 47, proti 9. [[Za je glasovalno 47.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Dajem na glasovanje uskladitveni amandma k členu 9. Glasujemo! Navzočih je 64. Za je glasovalo 46, proti 5. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Amandma je sprejet. Dajem na glasovanje uskladitveni amandma k členu 15. Glasujemo! Navzočih je 66. Za je glasovalo 47, proti 5. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 5.]] Amandma je sprejet. Dajem na odločanje uskladitveni amandma k členu 16. Glasujemo! Navzočih je 62. Za je glasovalo 44, proti 4. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 4.]] Amandma je sprejet. Končali smo z glasovanjem o uskladitvenih amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. O predlogu zakona v celoti bomo glasovali. Obrazložitev glasu, kolega Jožef Jerovšek.
Hvala lepa! Zakona ne bom podprl. Namreč, gre za tipični prohabicijski zakon, za katerega je iz zgodovine poznano, da prinaša v glavnem negativne posledice. Ta zakon je komuflaža netransparentnega in ne solidnega delovanja tudi tega resorja. Namreč, na mnogih drugih področjih so izredno vitalne in zapletene zadeve, ki pa jih ministrstvo ne rešuje. Ravno zadnjič, recimo, smo bili soočeni, da ne izvaja zakona o azbestnih bolnikih, čeprav sta njihovi stiska in drama izredni in ti dnevno umirajo. Pravzaprav ministrstvo tu zavaja slovensko javnost - kot da bo s takšnim zakonom, ki bo po drugi starani tudi imel določene gospodarske negativne posledice. Skuša na neki način zavesti slovensko javnost. Sem proti alkoholizmu. Mislim, da ga tudi preko meje ne uživam nikoli. Vendar s takimi prohabicijskimi zakoni se Slovenija ne bo poslovila. Hvala lepa!
Hvala. Kolega Peter Levič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Dejstvo je, da je alkoholizem pri nas velik problem. Dejstvo je, da smo na samem vrhu lestvice uporabe alkohola. Dejstvo je, da se vsak dan srečujemo z nesrečami, ki jih povzročajo pijanci, in s travmami v družinah in take stvari. Ali lahko povem do konca? Zakon je sicer slab, nedodelan. Kot je povedal gospod Jerovšek, neke vrste prohibicija. Nekatere besedne zveze, kot: "upravičeno domnevati, da je nekdo pijan" [[...]]V redu. Imamo programe. Vendar: Kdo jih bo izvajal oziroma kdo jih bo financiral? Tudi to je vprašljivo. Vendar, če se bo s tem zakonom vsaj malo zmanjšal odstotek porabe alkohola, če bomo rešili vsaj eno življenje, če bomo rešili vsaj eno družino, da ne bo imela takih travm, potem smo nekaj dosegli. Samo tega razloga podpiram ta zakon. Hvala lepa!
Hvala! Naslednji ima obrazložitev glasu kolega Branko Kelemina.
Hvala lepa! Spoštovani vsi skupaj! Poskušal bom govoriti kot osveščen, kulturen pivec alkoholnih pijač - če že lahko tako rečem, ker so me namreč mediji zaradi igre besed proglasili za pijanca. Sicer smo tudi okoli novega leta kolegi en večer kar dolgo v noč po kapljicah pili - moram pravilno uporabiti besede, da me ne bodo prijeli za besedo. Tukaj je potrdilo, dame je policija potem kontrolirala in je alkotest pokazal 0,0. Tako, da ne bi kdo mislil, da je bilo [[...]]Ne glede na to, da smo po kapljicah cel večer pili alkohol. Proti temu zakonu bom tudi zato, ker je veliko nespametnih rešitev. Mi smo pač ena izmed turističnih dežel. Kako si predstavljate, da do 10.00 ure turist ne bo smel v nobenem lokalu popiti alkoholne pijače, če si bo to zaželel? Tega nobena evropska turistična država nima. Nobena! Kako boste to opravičili pred našimi državljani? Poglejte, kaj sopovedali mladi. Tu sem slučajno dobil en tekst, Gimnazija Šiška: 90% mladih se je izrazilo, da ta zakon ne bo prinesel ničesar. Njih poslušajte, pa vam bo vse jasno. Trdno sem prepričan, da ima ta zakon politično konotacijo. O čem se bodo ljudje danes pogovarjali po gostilnah? O tem, da ne smejo popiti enega šilčka zjutraj namesto, da bi se pogovarjali o tem, da je potrebno skrbeti za to, da se bo pravilno lastninilo, da se ne bo kradlo in še druge malverzacije, ki se dogajajo v tej državi. Skratka, mislimda bo ta predlog zakona kmalu na tapeti ponovno za popravek. Sprejete so take rešitve, ki so dejansko neživljenjske. Ne samo, da ne bo mogoče zakona uresničevati. Tudi škodljive posledice so za naš sistem. Mislim, da bo kmalu na vrsti sprememba tega zakona. Zato ga ne bom podprl.
Hvala za obrazložitev glasu. Še Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsedujoči! Slovenci ne pijemo nič več kot ostali evropski narodi. Kvečjemu manj. To govorijo resne raziskave in ne raziskave, ki jih izvajajo v Sloveniji na Slovencih in potem ti prepričujejo toliko časa ali pa jih nabijajo toliko časa, da priznajo, da so Francozi. Mislim, da vem, kaj je zadaj za tem zakonom. V prvi vrsti je tu zadaj zagotovozdravniški lobi, ki bo moral zdaj alkohol predpisovati na recepte, na plačljive recepte. S tem si bodo nekateri zagotovo dobro opomogli. Druga klika, ki je tu zadaj, so pa verjetno izdelovalci tako imenovanih steklenic prsnic ali pa srčnih. Tistih, ki se nosijo tu notri. Povem vam, da si jo bom sam prvi nabavil, da bom lahko pet minut po tistem trenutku, ko bo zakon prepovedoval piti, da bom lahko nekaj "šljuknil". Mislim, ni pa rečeno, da ne bo mogoče na tisti steklenici srčnici spodaj žig, kdo je bil izdelovalec, pa da ne bi mogoče spoznali kakšnega gospoda iz LDS. Skratka, zakon je prohibitičen. Taki zakoni niso prinesli nič dobrega. Ne v Združenih državah ne v Rusiji ne na Švedskem ne na Finskem. Ravno tam, kjer so bili ti zakoni uvedeni, so pripeljali kriminal v te sfere. Rušili so državno gospodarstvo. Število pijancev se je enormno povečalo. Največje število pijancev ima ravno Švedska, ki ima najbolj strog režim pitja alkoholnih pijač. Mislim, da bi bilo bolj smiselno, če bi se Slovenci obrnili k izobraževanju, pa morda napisali raje zakon proti slaboumnosti.
Hvala! To so bile obrazložitve glasu. Še Tone Partljič, prosim!
Znano je, da že 30 let ne pijem. To zato, ker nisem znal kulturno in družabno piti. Drugače me pa veseli, če ljudje okoli mene pijejo in so zaradi tega dobre volje. Mislim, da zakon ni prohibicijski, da so tisti zakoni izgledali zelo drugače. Tudi ni res, da prohibicijski zakoni povečujejo število pijancev. Ampak pridejo bolj na svetlo. Ker takrat, ko pride do tega, do možnosti, se pač tako napijejo, da se to na nek način vidi. Tudi v Evropi so me marsikje spraševali, kako da je pri nas to popolnoma nezakonsko prepuščeno, da pravzaprav ni regulative. Zato se mi zdi, da pravzaprav reč ni prehuda. Me tudi nič ne moti, če bo prišlo do popravka zaradi kakšne nelogičnosti. Mislim pa, da je prav, da smo sprejeli tak zakon. Ni niti proti vinski trti in vinorodnosti naše države in ni prohibicijski.
Hvala! Še mag. Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Mislim, da rešitve v tem zakonu niso dobre. Dejstvo je, da je tudi v slovenskem prostoru alkoholizem problem. To smo ugotovili v prejšnjih postopkih in tudi danes. Vendar se po mojem bolezni odvisnosti ne zdravi na način, kot smo ga mi opredelili v tem zakonu. Ni dobra rešitev. Tega zakona ne bom podprl. Hvala lepa!
Hvala! Še Roberto Battelli.
Hvala lepa! Sam se bom vzdržal pri tem zakonu, zaradi tega, ker problemi, ki so izredno resni, se rešujejo kompleksno in zadevajo celotno funkcioniranje družbe v smislu izboljšanja kvalitete življenja. To velja za prometne predpise, velja za take predpise.
Prosim, tu na desni strani!
Če se bomo zavedli dejstva, da imamo državo, ki ima lastne institucije, ki so odgovorne za izgradnjo te kvalitete življenja, in ki onemogočajo oziroma ne spodbujajo prekomernega uživanja alkohola. Če bomo verjeli v institucije, ki skrbijo za to, da ne pride do prevelikih socialnih razlik, če imamo institucije - in verjamemo vanje - ki skrbijo za to, da so odnosi znotraj Republike Slovenije strpni in normalni, če imamo institucije, ki skrbijo za to, da je odnos med ljudmi, da je odnos med ljudmi in državo normalen, potem bomo znižali tako samomorilnost kot alkoholizem kot objestnost v prometu in objestnost v odnosih, tudi poslovni človeški. To je velik, širok, globok projekt, ki ga je treba speljati. Ta zakon nakazuje, da je treba nekaj narediti v tej smeri. Sam po sebi pa verjetno ne bo rešil prav ničesar, če ne bo zadeva sistemsko, dolgoročno urejena in uveljavljena.
Hvala! Kolega Jaša Zlobec Lukič.
Saj se nisem mislil oglašati. Ampak takšnega sprenevedanja in hinavščine, kot smo pa zdaj slišali, v zadnje pol ure, pa človek res redkokdaj sliši. Dejstvo je, da je 10% moške populacije v Sloveniji težkih alkoholikov. To nobenega ne zanima. Jasno. Vinogradnike in tiste, ki delajo šnops, pa res zanima, da ni nobenega zakona in da ni nobene kontrole. Prav nič jih ne zanima, koga bodo pahnili v nesrečo. Ta hinavščina je neverjetna. Bivša Jugoslavija ni imela nobenih takih zakonov. Zaradi tega, ker sta Tito in partija pustila, da so se ljudje opijali. Ali bomo pa zdaj nadaljevali eno tako grozodejstvo naprej v neki Sloveniji, ki bi hotela biti po evropskih standardih? Niti ena evropska država nima tako neurejenega tega problema kot mi. Kot sem že povedal, smo na vrhu alkoholizma v Evropi. Mi se pa tukaj "zafkravamo".
Hvala! Še kolegica Cveta Zalokar Oražem.
Hvala lepa! Mislim, da je res, da je v Sloveniji veliko ljudi, ki - tako kot kolega Kelemina pijejo po kapljicah. Ampak žal je tudi ogromno število ljudi, ki ne pije po kapljicah in se težko izkazuje z zapisniki. Mislim, da je veliko več zapisnikov, policistov, ki kažejo, kako veliko je opitih šoferjev. Mislim, da daleč največ tod okoli. To se mi zdi, da - ali verjamemo ali ne verjamemo statistikam, je dejstvo. Mislim pa, da je še več takih zapisnikov, ki jih tudi sama vidim, in v katerih je s strani policije napisano: motenje javnega reda, pretepanje v družinah in podobne stvari. Tako, da mislim, to da - če se je govorilo, to ne vem, o tem, kako imajo vsi Slovenci neke zapisnike, kako se ne pije - je prav, da se tu tudi pove, da je tudi mnogo drugih zapisnikov. Ker se je govorilo o receptih, mislim, da je prav, da se pove, da je tudi ogromno receptov, ki so napisani o poškodbah, ki so jih deležni pijanci. In ko vsi davkoplačevalci veselo plačujemo, da te pijance oskrbimo. Prav je, da so oskrbljeni. Vendar mislim, da so stroški, tako kot je bilo prikazano tudi pri obrazložitvi zakona, enormni. Zdi se mi prav, da omenim, ker je kolega Kelemina omenil dijake iz Šiške. Jaz sem jih brala malo drugače. Bila sem vesela, ker je večina tistih dijakov v anketi, ki jo je objavil Dnevnik, izjavila, da ne kadi. Večina je tudi izjavila, da se ne opija. Mnogi med njimi pa so tudi pozdravili - kolega Kelemina - ta zakon, in rekli, da pozdravljajo rešitve, ki bodo omogočile prelahko dostopnost alkohola za svoje kolege, za katere so opazili, da se opijajo. Mislim, da ne bodo rekli, da so ti dijaki tisti, ki so bili proti zakonu. Jaz tiste ankete nisem tako prebrala.
Hvala! Kolega Alojz Sok.
Hvala lepa! Jaz bi samo rad povedal gospodu Jaši Zlobcu.
Ni replike, je obrazložitev glasu.
Pa bom obrazložil glas. Večkrat sem že povedal, da bom proti temu zakonu. Prepoved točenja alkoholnih pijač zjutraj - mislim, da do 9. ure - to smo že imeli v tej državi. To smo že imeli. Spomnite se nekaj let nazaj, kaj se je zgodilo. Da pač tisti, ki to rabijo zjutraj, da naredijo, niso šli v gostilno, ampak so šli v trgovino, kupili namesto 0,3, 2,5 ali pa pač najmanjše pakiranje. Tako, da s tem tega problema ne rešujemo. Pri nas na Štajerskem bi rekli, da je to eden takšnih zakonov, ki nič ne škodi in nič ne hasne. Štirinajst dni bo deloval, potem pa bo vse skupaj pozabljeno, tako kot je bilo tudi z marsikaterim zakonom. Mogoče bi bilo dobro, da bi v ta zakon vključili še kakšen člen, da veleposlaniki v Bruslju ne bi preveč zapravljali za litre alkohola. Hvala lepa!
Hvala! Kolega Leo Kremžar.
Hvala lepa, predsedujoči. Sam sicer tudi prihajam s Štajerske, pa bom vendarle glasoval za ta zakon. Strinjam se, da je možno, da vsa določila tega zakona niso optimalna. Gospod Kelemina, zelo bi bil zadovoljen, če bi me pustili govoriti.
Prosim za mir v dvorani!
Bom počakal, da gospod Kelemina konča.
Prosim za mir v dvorani!
Pa uro mi ustavite. Ah, ne, pustite uro. Torej, glasoval bom za ta zakon ne glede na to, da bi se verjetno dalo napisati tudi drugače v nekaterih segmentih tudi verjetno z boljšimi rešitvami. Seveda bo priložnost in možnost, da se to tudi v prihodnje popravi. Glasoval bom pa zaradi tega, ker če bo - pa ne bi rad bil patetičen - ampak če bo s tem zakonom vendarle vsaj ena prometna nesreča, ki so jo povzročili ljudje pod vplivom alkohola, manj, smo naredili veliko. Ne bi se rad še sam sprenevedal in bil patetičen, ampak vendarle gre za to. Gre za to, da se malce nakaže smer, v katero bi ta družba tovrstno morala iti. Zato mislim, da je prav, da ta zakon podpremo. Hvala!
Hvala! Prej sem videl gospoda Kavtičnika, potem pa še Ivan Mamić. Prosim!
Hvala lepa, predsedujoči. Nisem se mislil oglašati. Vendar toliko je bilo povedanega [[...]]Čestitam ministru Kebru za korajžo, da se je spustil na ta tako spolzka tla, da je vložil zakon oziroma predlagal zakon, za katerega je vedel, da bo tu polemika, za katerega je vedel, da se bo tudi v Sloveniji nekaj zganilo. Prav je tako, da se je zganilo. Zakon je potreben. Zakon je potreben za naše otroke. Zakon je potreben tudi za nas in za vse Slovenke in Slovence. Gotovo je pa, da zakon ni najboljši. Vsi tisti, ki govorite, da je zakon potrebno ali možno narediti boljšega, ga lahko seveda pripravite in ga vložite. Prepričan sem, da bo zakon deležen sprememb. Vendar je prav, da tak zakon, ki je danes pred nami, sprejmemo in da opozorimo na alkoholizem, na to zlo, ki je v Sloveniji prisotno. Še enkrat, minister Keber, hvala lepa. Sam ga bom podprl.
Hvala! In še Ivan Mamić ima obrazložitev glasu. Prosim!
Hvala lepa! Vso debato, ki smo jo slišali danes v glavnem podpiram. To so vsa dejstva, kar slišimo od večine ljudi. Nekateri so zelo simpatični, in tako naprej [[...]]Če bi me tudi prepričali s tem, ker imam toliko let - vem kako to življenje teče - jaz bi bil tudi za to. Tako da, pravzaprav mi je skoraj vseeno, ali sem za ali nisem za. Mislim pa, da bi mogli več sredstev in posebno moči in ljubezni vložiti v otroke in jih pravilno vzgajati. Potem se s takimi problemi ne bi niti ukvarjali. Črka na papirju - nisem prepričan, da bo pripomogla k tej rešitvi. Problem pa je - se strinjam popolnoma, jaz nobenemu ne repliciram. Samo to se bo zgodilo približno tako, kot je povedal gospod Jelinčič. Prav iz srca verjamem, da bo kaj takega. Tako, da pri najboljši volji bom glasoval proti. Hvala!
Hvala! Prehajamo na odločanje. Glasujemo o zakonu o celoti. Navzočih nas je 57. Za je glasovalo 37, proti 12. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 12.]] Zakon je v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Hvala ministru Kebru za sodelovanje. Prehajamo na prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je na prvo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odlikovanjih Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odlikovanjih Republike Slovenije. Prva obravnava je primeren za nadaljnjo obravnavo. Ta predlog dajem na glasovanje. Glasujemo! Smo sredi glasovanja. Navzočih nas je 61, za je glasovalo 22, proti 30. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 30.]] Predlog sklepa ni sprejet. Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem končujem to točko dnevnega reda. Prekinjam zasedanje na 22. seji zbora. Nadaljevali bomo jutri, ob 10 uri. Hvala za sodelovanje in lahko noč.