Kolegice poslanke in kolege poslance vabim, da pridejo v veliko razpravno dvorano državnega zbora. Čez nekaj minut bomo začeli 10. izredno sejo. Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje, dober dan! Pričenjam 10. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 51. člena ter prvega odstavka 54. člena poslovnika državnega zbora. Rad bi vas obvestil, da so nekateri naši kolegi in kolegice zadržani, to so: kolega Vizjak, Kontič, kolega Zlobec, Petan od 11.15 ure dalje [[kolega Petan je z nami]] , kolega Lavrinc, kolega Gaber, Barovič, Levič, kolega Feri Horvat ne more sodelovati v razpravi po 12.00 uri, kolegica Maria Pozsonec, kolega Kangler in dr. Cukjati. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. V dvorani je navzočih 58 poslank in poslancev; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije, dr. Janeza Drnovška, ki ga med nami lepo pozdravljam, ter ministra za finance mag. Antona Ropa in ostale predstavnike vlade Republike Slovenije, ki jih prav tako lepo pozdravljam. Kolegice in kolegi, prehajamo na določitev dnevnega reda 10. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Izredno sejo zbora sem sklical na podlagi poslovniških določil o obravnavi državnega proračuna ter zahteve 29 poslank in poslancev in po dogovoru na seji kolegija predsednika državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 9.10.2001. Kolega Petan, imate proceduralno? Prosim, kolega Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik državnega zbora. Spoštovani predsednik vlade in ostali prisotni! Glede na to, da je osrednja točka današnje seje predstavitev predloga proračunskega memoranduma za dve leti, se pravi, ne samo za eno leto, pač pa je stvar še bolj pomembna, smo v poslanskih skupinah socialdemokratske stranke in Nove Slovenije, ko smo izvedeli, da bosta memorandum razlagala predsednik vlade in finančni minister, kar je seveda pozitivno in ju seveda pozdravljamo, smo veseli, vendar pa menimo, tako kot je bila tudi praksa v prejšnjih letih, da proračunski pogled podaja tudi direktor zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, direktor zavoda za zdravstveno zavarovanje in pa, seveda, guverner Banke Slovenije. Lani je prvič ta praksa izpadla, in mi smo lani opozorili na to pomanjkljivost, ker menimo, da se v teh zavodih obrača približno 50% vrednosti državnega proračuna [[seveda ni v direktni povezavi, ampak gre za takšno vrednost]] . In menimo, da je prav, da so predstavniki teh institucij tudi ob tej razpravi prisotni in podajo svoj pogled. To smo podali pismeno, resda šele včeraj, ampak takrat, ko smo izvedeli, kdo bo prisoten in kdo ne bo. Zato, spoštovani predsednik državnega zbora, opozarjam na to pred določitvijo dnevnega reda, če je še kakšna možnost, da te predstavnike dobimo, da nas seznanijo, ker gre za velike številke, še posebej pri ZPIZ-u, ker vemo, da državni proračun mora jamčiti za likvidnost tega sklada. In glede na to, da smo lani opozarjali na to, menimo, da je prav, da se temu da določena teža in da bi tudi poslanci bili seznanjeni s pogledi teh institucij na našo finančno politiko in na naše javne finance. Zato, predsednik, v imenu obeh poslanskih skupin naprošam, če je še možno, da predstavnike teh institucij dobimo, še posebej v luči tega, ker smo pač izvedeli, da bodo ti predstavniki to danes lahko predstavljali na radiu; ne vemo, zakaj pa v državnem zboru tega ne bi smeli slišati. Menimo, da je državni zbor tista prva institucija, kjer se morajo podati vsi pogledi na javne finance, zato vas, gospod predsednik, prosim, če je možno, da se to uredi. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Petan. Prosim vas, da sprejmete na znanje moje naslednje pojasnilo. Predlog dveh poslanskih skupin sem prejel včeraj, nekaj pred poldnevom. Takoj sem poskušal najprej ugotoviti, ali so predstavniki institucij, ki naj bi jih povabili, če bi se tako odločili, sploh dosegljivi, glede na to, da so tako pozno obveščeni o tej možnosti. Dobil sem seveda obvestilo, da je eden od njih odsoten in je v tujini, nekdo drug ima obveznosti, ki so bile planirane prej; vsekakor pa so vsi opozarjali na to, da je vabilo prišlo zelo pozno. Poleg tega bi vas rad opozoril, da je bil kolegij predsednika v torek in da taka pobuda tam ni bila izrečena. Predlagam - to sem predlagal tudi v pogovorih včeraj s predstavnikoma obeh poslanskih skupin, dr. Bajukom in mag. Vizjakom - da takega sklepa danes ne bi dali na glasovanje, saj bi predstavnike teh institucij spravili spričo njihovih obveznosti v zadrego. Poleg tega bi bilo morda v zameno zato koristneje, da se na kolegiju o tej možnosti pogovorimo; v nadaljevanju seje obstaja možnost, če bi tako sklenili, da pridejo. Danes pa predlagam, da državni zbor ohrani svojo digniteto s tem, da predstavnikov, ki imajo druge obveznosti in niso mogli planirati svojega nastopa v državnem zboru, ne vabi na to sejo, ki je predstavitvene narave. Prosim, da moje pojasnilo - to sem prosil že včeraj kolega dr. Bajuka in mag. Vizjaka - sprejmete z razumevanjem na znanje. Prosim, kolega Petan.
Hvala za besedo. Torej, sprejmem vaše opravičilo, vendar bi pa kljub vsemu dejal, da imajo vsi predstavniki teh institucij tudi svoje namestnike, to so velike inistitucije. To je ena zadeva. Drugo pa, malo nas vseeno moti, da bodo pa ti predstavniki, ki bi naj bili zasedeni, imeli besedo na radiu, kar je dobro, tudi to je prav, vendar ni prav, da so pa izgovori takrat, ko je treba priti v parlament in poslancem pojasniti stališča in njihove poglede na javne finance. Tako da vaše opravičilo sprejmem, ni mi pa jasno, zakaj teh predstavnikov kljub temu ni, in če sami ne morejo priti, zakaj ne pošljejo svojih namestnikov. V tem je pač naša kritika, ne vas, ampak predstavnikov institucij, ki bi jih želeli tu slišati in videti. Hvala.
To bomo vzeli na znanje. Rad bi pa povedal, da si vodstvo državnega zbora prizadeva za to, da bi, če že pridejo predstavniki institucij pred državni zbor, prišli njihovi glavni predstavniki. Mislim, da je prav, če se bomo tako v nadaljevanju razprave o proračunu odločili, da pridejo prvi in najbolj odgovorni pred poslanke in poslance. Torej lahko nadaljujemo z ugotavljanjem točk dnevnega reda. Najprej prehajamo na predloge za umik - teh nisem prejel. Zato lahko preidemo na predloge za širitev. Kot je bilo povedano že v sklicu seje, predlagam zboru, da dnevni red razširi s predstavitvijo predloga proračuna Republike Slovenije tudi za leto 2003. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanski skupin? [[Ne želijo.]] Glasujemo o predlogu za razširitev dnevnega reda s predstavitvijo predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2003. To dajem na glasovanje. Navzočih je 67 poslank in poslancev, 52 jih je ta predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je ta predlog sprejet. Proceduralni predlog, kolega Kacin, predsednik odbora za zunanjo politiko. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, gospod predsednik vlade, člani vlade! Odbor za zunanjo politiko je na naši današnji zaprti seji razpravljal o besedilu predloga deklaracije o skupnem boju proti terorizmu, ki ga je v proceduro vložil Borut Pahor. Na zaprti seji smo razpravljali o možnih amandmajih, preučili amandmaje vlade, ki jih je posredovala, in potem ob upoštevanju vseh teh predlogov izoblikovali novo dokončno besedilo deklaracije. Rad bi povedal, da je bila deklaracija sprejeta soglasno, z vsemi glasovi prisotnih iz vseh političnih strank, ki so bile prisotne na zaprti seji. Ni pa se nam zdelo primerno, da bi o tako pomembnem delu, tako pomembnem besedilu razpravljali in odločali na običajen način, da bi zgubljali čas z vsakim posameznim amandmajem. Zato smo se ponovno soglasno odločili, da predlagamo Borutu Pahorju, da umakne besedilo deklaracije in da namesto tega njegovega besedila vložimo dokončni tekst besedila, ki ga podpišejo vsi prisotni člani odbora za zunanjo politiko, ki so glasovali danes o tem na seji, in gospod Borut Pahor osebno in da ga vložimov proceduro. Tako nam ne bi bilo potrebno glasovati o amandmajih, samo poslanske skupine bi lahko predstavile svoje stališče in mislim, da so izpolnjeni pogoji, da sprejmemo ta dokument tudi z aklamacijo. Na podlagi vsega tega me je odbor pooblastil, da danes predlagam razširitev dnevnega reda današnje izredne seje s točko 1a - to je deklaracija o skupnem boju proti terorizmu. Deklaracija se sedaj piše v čistopisu in verjamem, da jo lahko z veliko podporo sprejmemo že danes. Zato prosim, da predlog odbora za zunanjo politiko obravnavate in naš predlog tudi sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Kacin, predsednik odbora za zunanjo politiko. S predlogom kot predlagatelj soglašam. Želi kdo besedo o tem? [[Ne želi.]] Predlagate torej, da se to obravnava pod točko 1.b, po zaključku predstavitve proračuna, kolega Kacin? [[Da.]] Želi še kdo besedo v zvezi s tem? Ugotavljam, da ne in ta predlog dajem na glasovanje. Navzočih je 66 poslank in poslancev. 61 jih je bilo za, 1 je temu nasprotoval. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Ima še kdo predlog za širitev? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na razpravo in odločanje o predlogu za sprejem zakona po hitrem postopku. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o državni pomoči za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo v kmetijstvu za leto 2001. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Vabim predstavnika vlade, če tako želi, da predstavi stališča državnemu zboru. [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. [[Ne želi nihče.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotavljam, da je navzočih 66 poslank in poslancev. 65 jih je bilo za, nihče temu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Zato je ta predlog sprejet. Na dnevni red seje je uvrščen tudi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o igrah na srečo. Državni zbor je predlog vlade, da se zakon sprejme po hitrem postopku, sprejel že na 8. seji. Zato o tem predlogu ni potrebno razpravljati in glasovati. Tako predlagam za današnjo sejo dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem in s sprejetimi pripombami. O tem glasujemo. V dvorani je navzočih 64 poslank in poslancev. 52 jih je ta predlog podprlo, 3 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je državni zbor Republike Slovenije sprejel dnevni red 10. izredne seje. Tako lahko preidemo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDSTAVITEV PRORAČUNSKEGA MEMORANDUMA TER PREDLOGOV PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2002 IN 2003. Predlagam, da opravimo predstavitev navedenih dokumentov skupaj. Gre za prvo dejanje obravnave in sprejemanja predloženih državnih proračunov v državnem zboru. In sicer na podlagi tretjega odstavka 216. člena poslovnika državnega zbora predstavnik vlade, predsednik vlade v tem primeru, in minister za finance predstavita proračunski memorandum in predlog državnih proračunov. O tej predstavitvi danes ni razprave. Prosim predsednika vlade Republike Slovenije, dr. Janeza Drnovška, da predstavi proračunski memorandum in predlog proračunov Republike Slovenije za leti 2002 in 2003. Predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod predsednik! Pred vami sta predloga proračunov za leti 2002 in 2003. Priprava proračuna za dve leti je novost, ki jo uvaja spremenjeni zakon o javnih financah. S tem bo omogočeno bolj dolgoročno načrtovanje proračunski odhodkov in prihodkov, pa tudi bolj učinkovito oblikovanje in izvajanje politik ter večletnih programov na posameznih področjih delovanja vlade. Tudi v tokratnih proračunih nadaljujemo s politiko uravnoteženega razvoja. Zato bi težko govorili le o posamičnih proračunskih prioritetah. Želimo tudi vnaprej ohranjati sorazmerno dobro dinamiko gospodarske rasti in hkrati v čim večji meri zagotavljati socialno ravnotežje v državi. Sorazmerno uravnotežen razvoj na različnih področjih je glavna karakteristika slovenskega modela v zadnjem letu. O tem sem več govoril ob spomladanski predstavitvi proračuna, ko sem izpostavil našo orientacijo, da pravzaprav nadaljujemo takšen uravnotežen model razvoja, neko iskanje pravega ravnotežja med socialno državo in pa med čimbolj učinkovitim gospodarstvom, ki ga je potrebno seveda čimbolj razbremenjevati. Praksa oziroma izkušnje v številnih državah v tem desetletju pa potrjujejo upravičenost našega modela, saj tisti, ki so šli bolj v eno ali drugo skrajnost, potem spreminjajo svojo politiko in se želijo približevati nekemu bolj uravnoteženemu vmesnemu modelu. Zadnji dve leti je izgledalo, da utegnemo zaiti v plačilno - bilančne težave, tako kot večina ali pravzaprav kar vse tranzicijske države. Vendar so se plačilno - bilančna gibanja v letošnjem letu bistveno popravila - izvoz se je precej povečal. Tako, da te težave sedaj ne vidimo več oziroma tega potencialnega problema. Vendar pa se letos pred nas postavljajo nekatera druga resna vprašanja, ki jih pri načrtovanju proračuna v preteklih letih nismo srečevali. Makroekonomski okviri, v katere je postavljen dveletni proračun, so usklajeni in realistični v naši oceni, če izhajamo iz do sedaj znanih predpostavk. Vemo pa, da je svetovno gospodarstvo po nedavnih terorističnih napadih v Združenih državah Amerike postalo precej bolj nepredvidljivo. Dogodki in odzivi mednarodne skupnosti, ki so sledili 11. septembru, vnašajo dodatno negotovost. Vojne s terorizmom v svetovnih razmerah še ni konec, se je šele prav začela. Kaj bo še sledilo, ne vemo, in še manj, kakšni bodo vplivi na svetovno, evropsko in slovensko gospodarstvo. Iluzije o trajni stabilnosti, o trajni rasti ameriškega gospodarstva kot svetovne lokomotive je očitno zaenkrat, vsaj zaenkrat konec. Gospodarske napovedi so postale precej bolj nehvaležno delo, pa že prej niso bile ravno običajno stoodstotne. Trenutno se kažejo šele prvi obrisi, kako obsežne bi lahko bile posledice nedavnih dogodkov na svetovno gospodarstvo. Ameriška vlada izvaja prve obsežne intervencije, da bi sanirala najbolj prizadete dejavnosti in preprečila gospodarsko upadanje. Kot veste, je ameriška vlada predlagala obsežen program subvencij za saniranje letalskih prevoznikov in nekaterih drugih povezanih dejavnosti in pripravlja zelo obsežen paket posegov v gospodarstvu, kar je dokaj nenavadno za to, sicer zelo tržno orientirano gospodarstvo in državo. Prizadete so tudi nekatere evropske gospodarske panoge. Najbolj očitno so letalsko prevozništvo, turizem in povezane dejavnosti. Videli ste, da prihaja celo do vrste stečajev na tem področju. Vplivi so verižni, gospodarstva so v času globalizacije medsebojno prepletena in povezana. Poleg slabših gospodarskih gibanj pa čaka Evropo tudi dejansko uvajanje evra kot skupne evropske valute s pričetkom novega leta. Čeprav v obračunskem smislu evro funkcionira že skoraj dve leti, pa opažam številne bojazni v državah v coni evra ob dejanskem prehodu tudi na fizično plačevanje s skupno valuto oziroma negotovost, saj se bo to prvič zgodilo v tako velikem obsegu v skupini različnih držav. Zato jih ni malo, ki jih vse to skrbi, vsaj negotovosti jih skrbijo, zato napovedujejo tudi dodatne težave morda v razširitvenem procesu Evropske unije, češ da bi se to utegnilo odraziti v upočasnitvi razširitvenega procesa Evropske unije. Mi vsekakor upamo, da ne bo tako, in po svojih močeh skušamo na ta dogajanja vplivati in tudi zagotoviti, da bi razširitev Evropske unije šla naprej. Saj tudi zadnji dogodki in pa nova dodatna potreba po mednarodnem sodelovanju dajejo še dodaten pomen, strateški pomen, spet nek zgodovinski pomen, ki bi moral pretehtati različne pragmatične skrbi in kratkoročne interese, ki jih imajo posamične vladeali regije v članicah Evropske unije. Ob sprejemanju proračunov v vladi so se začela nakazovati nova gibanja. Šele nakazovati. In ni bilo še dovolj jasnosti, da bi jih lahko že konkretno vklučevali v proračun. Zato je toliko bolj pomembno, da smo vsi, vlada, državni zbor, gospodarstvo, skratka vsi akterji pripravljeni na morebitne nepričakovane dogodke, na drugačna gibanja in da smo se nanje sposobni odzvati hitro in učinkovito. Vendar, če bi že danes reagirali s kakšnimi bolj radikalnimi ukrepi, za to še ni dovolj elementov. To bi bila verjetno prehitra in pretirana reakcija. Bistveno pa je zagotoviti ustrezno fleksibilnost in sposobnost reagiranja takrat, ko bo to potrebno, in seveda zelo resno in sproti opazovati in spremljati dogajanja v svetovnem gospodarstvu. Zato je možno pričakovati, da bomo še v procesu odločanja o proračunu, torej morda tudi še v toku samega procesa odločanja o proračunu v državnem zboru prišli še s kakšnimi dodatnimi predlogi, če bo to potrebno, s predlogi, ki bi predstavljali odgovore na svetovne in evropske negotovosti, morda drugačna gibanja. Seveda v okviru možnosti, ki jih mi imamo za takšne predloge in za takšna reagiranja. Predvsem bomo še enkrat preverili vse vidike nacionalne varnosti in možne proračunske ukrepe v tej zvezi. Kot ste verjetno opazili, to delajo številne vlade v svetu in preverjajo številne varnostne sisteme, ki so prej delovali kot nekakšna inercija, pravzaprav že z nekako izgubljenim občutkom za to, da se resnično lahko kaj zgodi. Zdaj se je ta občutek pojavil resno in v marsikaterih državah preverjajo, kot ste videli, številne zaščite, vključno s protibiološkimi, protikemičnimi in podobnimi zaščitami proti masovnim orožjem. Tudi mi, ne da bi sicer imeli kakšne posebne indikacije, ampak tudi mi seveda preverjamo vse te sisteme in pa naše varnostne ukrepe. In bomo, če bomo ugotovili, da je to potrebno in tam, kjer lahko kaj izpopolnimo, tudi to predlagali. Torej tudi če bo potrebno v okviru proračunske razprave. V vladnih napovedih gospodarske rasti je sicer že upoštevan učinek pričakovanega svetovnega gospodarskega cikla, ki je bil padajoč, zato je v letu 2002 predvidena nižja rast izvoza od letošnje in posledično tudi nekoliko nižja rast, 4,2 odstotka namesto 4,4 odstotka. Pri pripravi prihodnjih proračunov smo razmišljali o različnih možnostih, kako bi ublažili vplive morebitnega poslabšanja svetovnih gospodarskih razmer na gospodarsko rast in na javne finance. Če bi se pokazalo, da lahko pride do globlje recesije v svetu, bomo predlagali ustrezne ukrepe, kot sem dejal. V mislih imam predvsem ukrepe plačne in javnofinančne politike, ki bi zmanjšali stroške gospodarjenje podjetij, če bi prišlo do dodatnih pritiskov na njihovo konkurenčnost, kar je možno, in pa če bi prišlo, seveda, do zmanjšanja, zlasti zmanjšanja izvoza in tudi investicijske aktivnosti kot posledice morda nekih učinkov recesijskih gibanj. Vendar mi ohranjamo, ponavljam, kljub vsemu dokaj ugodno in relativno optimistično gospodarsko napoved. Nekateri mislijo, da je napoved o 4,2% gospodarski rasti v naslednjem letu morda nekoliko preveč optimistična, vendar zaenkrat nimamo konkretnih razlogov, da bi šli z nižjo napovedjo. Mislim, da moramo kljub morda zaostrenim razmeram ohraniti ambicijo in cilj, da nadaljujemo sorazmerno visoko stopnjo gospodarske rasti, ki smo jo dosegali skoraj celo desetletje. Naše dolgoletno povprečje gospodarske rasti je prek 4% družbenega proizvoda letno. Večkrat sem že poudaril, da je to sicer dvakrat več, kot je povprečje Evropske unije v tem času, vendar kljub vsemu mislim, da bi si z različnimi ukrepi, ki jih v zadnjem času podvzemamo v gospodarski politiki, morali prizadevati za to, da to stopnjo rasti prej zvišamo, ne pa zmanjšamo. Ob tem bi povedal podatek, da smo od leta 1995 do 2000 od vseh držav kandidatk najboljzmanjšali zaostanek za povprečjem Evropske unije, torej za 8% točk smo zmanjšali zaostanek za povprečjem in je sedaj naš povpreček 72% povprečja Evropske unije. Torej, naš družbeni proizvod na prebivalca po kupni moči je 72% družbenega proizvoda v Evropski uniji. Torej, stvari se premikajo, razlika se zmanjšuje med nami in Evropsko unijo. Kot ste najbrž že zaznali, nam to utegne povzročiti določene težave v pogajanjih z Evropsko unijo, predvsem o regionalni politiki, ker postaja Slovenija že preveč razvita, ker bomo presegli 75% povprečja Evropske unije. Zato iščemo način, kako se vsaj delno kvalificirati za to, da bomo postali uporabniki različnih solidarnosti, predvsem regionalnih sredstev Evropske unije. Ampak to je rezultat uspeha, skratka, s tega vidika je Slovenija preveč uspešna in bo zato imela več težav, da bo sodelovala pri solidarnostnih mehanizmih Evropske unije, ki so namenjeni predvsem tistim, ki so manj uspešni, ki so manj razviti in ki bi se morali hitreje približati. Vendar kljub vsemu seveda težimo k temu, da bi nam to uspelo. Tuje povpraševanje ostaja glavni dejavnik gospodarske rasti tudi v letih 2002 in 2003, tako kot je bilo do zdaj. Kot sem že povedal, njegovo rast ocenjujemo sicer nekoliko nižje, vendar še vedno sorazmerno visoko. Pričakujemo, da se bo povečala, da bo še naprej obstajala visoka stopnja varčevanja prebivalstva, kar je v zadnjih letih bil sorazmerno ugoden podatek in osnova tudi za investicije. Pričakujemo, da bo naprej naraščal priliv tujega kapitala v obliki neposrednih in pa port folio naložb v naše gospodarstvo. To bi skupaj z domačimi sredstvi, ki jih ustvarjamo z varčevanjem, ustvarilo seveda še dodatna sredstva za investicije, pospešilo prestrukturiranje gospodarstva, ker številne ocene, analize nam kažejo, da praviloma investicija v katerih je udeležen tuji kapital, dajejo večji učinek, večjo gospodarsko uspešnost in skupaj z domačimi sredstvi naj bi to prispevalo k temu, da bi dosegli tisti želeni cilj, ne manj, ampak več kot 4 odstotke rasti letno. Inflacija je v zadnjem času bila sorazmerno močno prisotna v naših razpravah, v naših obravnavah ekonomske politike. Vendar se v zadnjem času znižuje v skladu z našimi pričakovanji. Vrednost dolarja in cena nafte sta pri tem vedno precej vplivala. Kljub temu, da obstaja veliko negotovosti v svetovnem gospodarstvu, pričakujemo, da njeno gibanje v bližnji prihodnosti ne bi smelo biti tako negativno, z vidika naše inflacije, kot je že bilo v prejšnjem obdobju, ampak prej bolj ugodno, saj trenutno so cene nafte v upadanju, čeprav se lahko zgodi v kakšnih nepredvidenih dogodkih, da hitro spet porastejo. Padla pa je vrednost dolarja in bo verjetno nekaj časa ostala na tem nivoju. Mi si bomo prizadevali, da stopnjo inflacije naprej zmanjšujemo s tistimi instrumenti, ki jih sploh imamo na razpolago, z nadaljnjo liberalizacijo cen, z odpravo indeksacije, predvsem to bi podčrtal kot nujnost, vključno z odpravo temeljne obrestne mere - o tem je sicer veliko deljenih mnenj v strokovni javnosti. Vendar se sam pridružujem tistim mnenjem, da brez odprave indeksacijskih mehanizmov, vključno z indeksacijo obrestne mere ne bomo prišli na tiste evropske stopnje inflacije skratka, da se spustimo pod 5, 6 odstotkov inflacije letno. Če bomo ohranjali torej te mehanizme, potem bomo verjetnoše naprej generirali inflacijo vsaj na tem nivoju. Takšna je tudi naša izkušnja iz prejšnjega obdobja, ko smo se že približali tem številkam, vendar se je pokazalo, da od tu naprej bo šlo težko, če ne bomo posegli v te mehanizme. Izpostavil bi tudi plače. Veliko govorimo o plačah, o rasti plač. Mi smo v dolgoletnem povprečju uspevali dosegati vedno nekoliko nižjo rast plač, kot pa je rast produktivnosti. Skratka produktivnost je rasla hitreje, kot so rasle plače. V zadnjem času so, v zadnjem obdobju so nekoliko bolj porasle plače v javnem sektorju in pridružujem se ocenam, da so porasle nekoliko preveč oziroma da dolgoročno takšne rasti ne moremo zdržati brez škodljivih posledic. Normalno je, da kratkoročno prihaja do takšnih odstopanj v posameznih segmentih ekonomske politike, ob posameznih agregatih, makroekonomskih agregatih. Vendar potem je potrebna korekcija in uravnavanje teh agregatov, da lahko uravnotežen model še naprej funkcionira tako, kot je v Sloveniji funkcioniral zadnjih 10 let. Zato pričakujem, da bomo tudi sorazmerno visoko rast plač v javnem sektorju umirili, in to upam, da s pametnim dogovorom s sindikati in da bomo brez potrebe po bolj radikalnih ukrepih pripeljali spet do ravnotežnih dolgoročnih gibanj. Namreč potrebna je zmernost in zdrava pamet pri vseh partnerjih, zlasti pri vseh socialnih partnerjih. Prevelika uspešnost nekega socialnega partnerja na enem področju, recimo v sindikatu v borbi za plače, bo v naslednjem, tudi če jim to uspe na kratki rok, bo zaradi celote gospodarskih gibanj potem v naslednjem koraku, naslednjem obdobju pripeljalo do potrebe po nasprotnih ukrepih, po bolj radikalnih ukrepih v smeri zmanjševanja plač. Zato je veliko bolj smiselno in razumno, seveda, da skušamo sproti reagirati in pa se dogovarjati na taknačin, da vemo, da so gibanja plač vzdržna, ves čas naraščajo, vsa leta plače v Sloveniji realno naraščajo. Vendar ne smemo biti, ne smemo imeti pa pretiranih zahtev, ker potem bomo pa ogrozili to dolgoročno realno rast, tako družbenega proizvoda kot tudiplač. Tako, da jaz upam, da bomo v naslednji fazi razgovorov s socialnimi partnerji pri tem uspešni, da bomo uspeli nadaljevati ta naš razvojni ravnotežni model. Precej smo razmišljali tudi o deficitu, proračunskem deficitu. Kot ste verjetno že videli, za leto 2002 predvidevamo tekoči deficit 0,98 odstotka in v letu 2003 0,86 odstotka. Skratka, postopno zniževanje, vsekakor pa pod 1 odstotkom. Veliko vprašanje je, ali iti še hitreje z zmanjševanjem oziroma odpravo deficita. To bi bilo možno, vendar s posegom na posamezna proračunska področja, s takšnim posegom, ki bi že prinesel potem probleme, razvojne probleme na posameznih ali na večjih področjih delovanja države. Po naši oceni je bolj smiseln postopen pristop, vendar mora biti ta resnično pravilno usmerjen, mora dati rezultat. Tako, da bi dejansko uspeli ohraniti naprej pozitivna gibanja na večini področij, vključno s skupno gospodarsko rastjo, in hkrati zmanjševati proračunski primanjkljaj proti ničli, kar je načrt, in zmanjševati hkrati tudi javni dolg. Moja ocena iz izkušenj v vseh teh letih je, da za kaj več, za bolj radikalen poseg Slovenija še ni pripravljena. Za bolj radikalen poseg v javno porabo. Enostavno, ker tudi ni občutka, dejanskega občutka, da je to resnično potrebno. Če bi bil še bolj, s tega vidika bolj pesimističen ali pa realističen, bi dejal, tudi iz opažanj v drugih državah, da so radikalni rezi v javno porabo, v zmanjševanje javne porabe možni šele, kadar prihaja do gospodarskih kriz. Takrat se šele ustvari nek javni konsenz, skupni konsenz za to, da so takšni ukrepi smiselni. Pa še takrat marsikje ne gre brez velikih pretresov, socialnih in tudi političnih pretresov. Zato je seveda najbolje, kar je možno narediti, tisto, kar pač poskušamo delati vsa ta leta. Da vzdržujemo ta ravnotežja, da jih skušamo postopno uravnavati in da seveda apeliramo drug drugemu na pamet, zmernost in zdrav razum pri vsem tem. Torej, če bomo dovolj trdni pri izvajanju naše začrtane politike, bomo zmanjševali deficit, tako kot smo predvideli in brez posebnih pretresov, ampak seveda pa z nekim zmernim varčevanjem na različnih področjih, ne bo pa potrebno nekih večjih pretresov. V vladi sicer proučujemo še tudi nekatere možne ukrepe, ki bi nekoliko zmanjšali tudi proračunski primanjkljaj in pa povečali predvsem rezerve, zato da bi omogočili večjo fleksibilnost morda ob večji mednarodni negotovosti. Ko bomo pretehtali vse argumente za in proti do konca in tudi morda v že nekoliko bolj jasnih mednarodnih razmerah, bomo prišli z ustreznimi predlogi. Ne strinjam pa se z ocenami, da čeprav ima Slovenija zaradi svoje dobre finančne bonitete možnost bistveno večjega deficita in financiranja takšnega deficita na domačih in tujih finančnih trgih z zelo ugodnimi pogoji, vendar ne bi bilo pametno in ne bi bilo varno iti v neko večje zadolževanje v razmerah, v splošnem, povečane mednarodne negotovosti. Kljub vsemu moramo tudi tukaj imeti vgrajen ta občutek čim večje varnosti in pa zmanjšati možnost, da nas takšna ali drugačna nepričakovana gibanja lahko spravijo iz ravnotežja in v neko krizno situacijo. Zato vsekakor moramo nadaljevati to usmeritev, postopnega zmanjševanja tako proračunskega primanjkljaja kot tudi javnega dolga, čeprav je tudi ta seveda bistveno nižji kot v večini držav. Kot že veste, smo v letu 2002 izkazali tudi enkratni tako imenovani izravnalni proračunski primanjkljaj v višini približno 75 milijard tolarjev. S tem se bomo tudi uskladili z metodologijo Evropske unije, čeprav to ne pomeni dejanskega deficita v letu 2002; dejanski deficit bo, kot sem povedal, 0,98%. Ta deficit pa je bolj računski, izravnalni, ampak bo omogočil večjo stabilnost pri financiranju proračuna, boljšo likvidnost proračuna. To priložnost bi izrabil tudi za to, da bi pozval navsezadnje tudi vse državne proračunske uporabnike, da se striktno držijo finančne discipline, ker bo sedaj še več možnosti za to, in da država ne bi generirala finančne nediscipline in nelikvidnosti v ostalem gospodarstvu, ampak nasprotno, da bi s tem prispevala k boljši plačilni disciplini in pa normalni likvidnosti v celotnem gospodarstvu. Izpostavil bi kot pomemben element proračuna za leto 2002 zmanjšanje, predvsem realno zmanjšanje materialnih stroškov - skušamo torej vpeljati neko varčevanje pri materialnih stroških, za 0,6% realno - in pa realno povečanje investicij, kar se mi zdi pomembno. V letu 2002 se bodo investicijski transferji oziroma naložbe povečale kar za 15,1%, v letu 2003 pa za 6,8% realno. Gre v veliki meri za znane investicije: za gradnjo avtocestnega križa, za nadaljevanje nekaterih investicij v zdravstvu, za gradnjo in opremo južne meje, za razvoj elektronske uprave, za nadaljevanje naložb na področju izobraževanja in podobno. Skušal bom izpostaviti nekatere posamične prioritete, čeprav, ponavljam, naš cilj je uravnotežen proračun na vseh področjih; ne želimo ustvarjati deficitarnih področij, ki se potem akumulirajo in lahko potem naenkrat napravijo velik problem. Tudi tu imamo izkušnje posameznih držav, kjer je po dolgoletnih varčevanjih in zmanjševanjih javne porabe, na primerv Veliki Britaniji še za časa vlade Thatcherjeve potem prišlo do velikih težav v sektorju izobraževanja, javnega transporta in podobno, ali zdravstva, predvsem javnega zdravstva, in je potem potrebno naenkrat krizno reševanje številnih problemov na teh področjih. Torej, do takšnih pojavov lahko pride, tudi druga skrajnost, če gre za preveliko omejevanje javne porabe, in potem pride skoraj do razpada teh sistemov in nato do veliko večjih naporov pri njihovem vzpostavljanju. V zadnjem času skušamo zdravstvu namenjati dodatna sredstva in nadaljevati nekatere znane investicije, predvsem pediatrično kliniko, onkološki institut in v letu 2002 načrtujemo 31 - odstotno realno povečanje sredstev za zdravstvo, v letu 2003 pa še dodatno 8,3 - odstotno realno povečanje. Kot prihodke iz predvidenega povečanje trošarin za izdelke, ki imajo negativen vpliv na zdravje [[tobak, alkohol]] , bomo uporabljali za naložbe v zdravstvu in za zmanjšanje primanjkljaja zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Za vzgojo in izobraževanje tudi v naslednjih dveh letih namenjamo blizu 6 odstotkov družbenega proizvoda. Delež se povečuje. Za ilustracijo navajamo, da tudi v državah OECD je ta delež nižji, delež javnih sredstev za izobraževanje je nižji, 4,8 odstotka samo, čeprav je res,da je višji delež zasebnih sredstev za izobraževanje. Naša prioriteta, naši cilji na tem področju so znani in kljub težavam, ki jih imamo včasih, občasno s celoto, z javnimi financami ali s prevelikimi pritiski na plače tudi v tem sektorju, to ostaja naša prioriteta in mislim, da je to prav, da moramo v Sloveniji težiti k čim večji kvaliteti sistema izobraževanja. Posebno pozornost pa namenjamo izobraževanju odraslih in pa mladih brezposelnih ljudi, predvsem tistim, torej bolj ogroženim kategorijam in sposebnim poudarkom sploh na vse življenjskem izobraževanju, kar postaja neko temeljno vodilo povsod v svetu. Gre tudi za osnovni koncept ustvarjanja delovnih mest, kjer države ne posvečajo, ne usmerjajo več toliko sredstev za to, da ohranjajo neka delovnamesta in ne subvencionirajo delovnih mest, ki postanejo lahko odvečna, ekonomsko nevzdržna, ampak usmerjajo več sredstev v izobraževanje ljudi, v njihovo pripravo za to, da so delavci bolj fleksibilni, da lahko tudi spremenijo zaposlitev, da se lahko samiznajdejo, sami zaposlijo ali nasploh, torej da se poveča fleksibilnost. To je na sploh sicer problem Evrope in tudi Slovenije, da bomo morali tovrstno fleksibilnost povečati, vendar mislim, da imamo vsaj v osnovi izobraževalni sistem dokaj dobro vzpostavljen, da lahko s pravimi poudarki napravimo tisto, kar nam manjka v tej smeri. Precej pozornosti namenjamo regionalnemu razvoju. O tem je v zadnjem času precej govora. Predvidevamo kar pomemben porast neposrednih regionalnih razvojnih spodbud in pa če k temu dodamo še evropske spodbude, skratka sredstva Evropske unije, bi se ta sredstva lahko kar 100% nominalno povečala v naslednjem letu glede na letošnje obdobje. Mislim, da je to, seveda, nujna prioriteta in skupno moramo storiti vse, kar je potrebno, da tudi izboljšamo absorpcijsko sposobnost naših regij, naših občin za uporabo, za učinkovito uporabo teh sredstev. Skratka, sredstva v Evropski uniji predvidoma torej so in predvidoma upam, da tudi bodo še nekaj časa, vendar je zelo pomembno, kako se organiziramo in kakšna je naša absorpcijska sposobnost. In ravno tem vidikom namenjamo v zadnjem času posebno pozornost, tudi v proračunu, torej več sredstev v te namene. Prioriteta naprej ostaja ministrstvo za okolje in prostor, saj v letu 2002 povečujemo sredstva, realno kar za 22 odstotkov. Ob tem bi omenil dodatno dokapitalizacijo stanovanjskega sklada, obe leti pa gre 2 in po milijardi tolarjev, s čimer bomo nadaljevali naša prizadevanja, da zagotovimo čim več stanovanj in pa seveda tudi možnost za nakup teh stanovanj. Na kmetijskem področju nadaljujemo kmetijsko reformo. To ni enostavno. Precej vprašanj je odprtih, precej sredstev vlagamo v kmetijstvo. Seveda pričakujemo tudi ustrezne rezultate v samem kmetijstvu. Ne more kmetijstvo živeti samo od spodbud, ki bi jih prejemalo od države. In po naših ocenah je dohodkovni položaj našega kmetijstva že primerljiv s položajem tudi v Evropski uniji in je nivo spodbud tudi že primerljiv s tem. Zato je seveda zelo pomembno v okviru teh sredstev, da s pravo ekonomskopolitiko in s prizadevanjem samih kmetov povečamo učinkovitost, da bo vse to skupaj dalo nek pravi rezultat. Ob tem bi posebej izpostavil pomen spodbujanja razvoja podeželja in pa spodbujanja ekološke prehrane, bioprehrane. To postaja pomemben element kmetijske politike povsod. Po krizah v Evropi v zadnjem letu se države zelo bistveno usmerjajo v zdravo prehrano, v ekološko prehrano in tudi mi poskušamo z našimi instrumenti čim bolj usmerjati naše kmete v takšno pridelavo. Mislim, da je v tem prava perspektiva in veliko bolje, da se temu čim prej prilagodimo, tudi naši kmetijski proizvajalci, ker s tem utegnemo najti pravi trg, pravo tržno nišo zase in tudi prihodnost. Vztrajanje na nekaterih tradicionalnih proizvodnjah, ki nimajo več prave potrošniške podpore, bi bilo seveda nesmiselno. In jih tudi država s svojimi spodbudami ne bi mogla dolgo vzdrževati. Govorili smo že o situaciji v prometu. Imamo pomembne prioritete, izgradnja avtocestnega križa, tudi ostalih cest, pa modernizacija železnice, predvsem to. Vsa leta namenjamo pomembna sredstva, javna sredstva v te projekte, tudi tokrat, v tokratnih proračunih. Ponovno poudarjamo in smo tudi intenzivirali aktivnosti za to, da bi skušali poleg javnih sredstev pridobiti tudi še zasebna sredstva, da bi hitreje končali te projekte, ali prek koncesij ali na druge načine. Po naši oceni je seveda to edini način in pravi način, da končamo te projekte v čim krajšem času, tako kot želi tudi večina naših državljanov. Vendar dvigovanje javnih sredstev v te namene bi lahko ogrozilo seveda druga področja in celotno ravnotežje in zato moramo poiskati alternativne možnosti, dodatna sredstva. Želel bi povedati dve besedi o obrambi. V obrambni proračun namenjamo nekaj dodatnih sredstev. Po metodologiji zveze Nato se bo odstotek družbenega proizvoda, ki ga dajemo za obrambo, v letu 2002 povečal na 1,49 in v letu 2003 na 1,52. Dodatno namenjamo sredstva tudi v notranje ministrstvo, predvsem za vzpostavitev sehengenske meje, ki je seveda tudi v povezavi z varnostno situacijo Slovenije. Že uvodoma sem povedal, da vprašanje varnosti Slovenije v luči novih dogodkov, nove mednarodne situacije dodatno in sproti preučujemo in da utegnemo predlagati tudi nekatere še korekcije v tem smislu, morda tudi nekoliko več sredstev v ta namen. Če bodo torej te ugotovitve šle v to smer, bomo morali tudi ta sredstva najti in zagotoviti. Vendar, ne glede na to, da je Slovenija, seveda, prvenstveno miroljubna država, vprašanje varnosti je relevantno za vsakogar, tudi za naše državljane in pričakujejo od nas, od države, da jim to varnost tudi zagotovimo in da razmišljamo naprej na najboljši možni način, kako čimbolj zagotoviti varnost. Absolutne varnosti seveda ni nikjer v svetu, vendar kljub vsemu lahko storimo več ali manj za svojo varnost in seveda bi bili neodgovorni, če v današnji situaciji v svetu ne bi dodatno razmišljali tudi o teh vprašanjih. Na koncu bi vzpostavil še eno vprašanje, da vas ne bom preveč zadržal - to je vprašanje privatizacije, privatizacije predvsem bank. O tem se v zadnjem času največ govori. Naša orientacija je bila že prej in o tem smo govorili tudi že ob prejšnjih proračunih, torej naša orientacija je, da se država umakne iz, primer, iz bančništva, tudi sicer iz podjetništva, na primer železarn. Naša lastna izkušnja je, da država ni najboljši gospodar oziroma najboljši lastnik. Država seveda mora skrbeti za regulativo, usklajevati številne dejavnosti v tej državi, ustvarjati ustrezne okvire, vendar neposredno upravljanje, ali bank ali podjetij, od države praviloma nikjer v svetu ne daje optimalnih rezultatov. To mislimo tudi mi. Mislimo, da so banke lahko bolj učinkovite z drugačnim lastništvom, in tudi druga podjetja. Torej, to je en vidik. Drug vidik je, da skušamo s privatizacijo bank zagotoviti čim več sredstev, pridobiti čim več sredstev, s prodajo državnih deležev; s tem čim bolj zmanjšati javni dolg, ker je bil del javnega dolga ustvarjen v namen sanacije obeh državnih bank. Torej, precej davkoplačevalskega denarja je šlo v ta namen in mislim, da je edino pravilno, da skušamo s privatizacijo iztržiti čim več denarja, čim več sredstev in s tem pravzaprav povrniti davkoplačevalcem ta sredstva, zmanjšati javni dolg. To je naše glavno vodilo. Zato se v zadnjem času nekoliko čudim, ko vidim veliko razprav o tem, češ da obstajajo tu še neki drugačni nacionalni interesi, poleg teh, ki sem jih omenil - da moramo zagotoviti domačo privatizacijo bank, da morajo ostati prvenstveno v domači lasti, češ da s tem ščitimo nek nacionalni interes. Nacionalni interes ščiti samo država,v imenu vseh državljanov, takrat, kadar se tako državljani skupaj dogovorimo. Da bi rekli, da bo nek zasebni podjetnik bolje ščitil državni interes kot nek drug zasebni podjetnik, tega ne razumem. Tudi če prodamo danes banko, recimo, domačim lastnikom, ninobene garancije, da ne bodo že jutri ti domači lastniki seveda teh sredstev prodali boljšemu ponudniku kjerkoli v svetu, in seveda iz domače privatizacije ne bo nič. Torej, če bi mislili, da je nujno potrebno, da država ohrani nadzor nad bankami, tudi lastniški nadzor, potem bi jih morali obdržati v javni lasti. Nikakor pa ne more biti ščitenje nacionalnega interesa to, da jih pač prodamo neki skupini zasebnikov, ob predpostavki, da bo ta skupina zasebnikov bolje ščitila nacionalni interes kot neka druga skupina zasebnikov. Zato želim poudariti, da bodo naš izključni kriterij kvaliteta oziroma ugodnost ponudb, ki jih bomo dobili na razpisih, višina sredstev, pa tudi ocena, seveda, strateškega partnerja, resnosti partnerja, ker želimo hkrati tudi povečati učinkovitost bančnega sistema v državi. Tako da bo naš bančni sistem povsem primerljiv in konkurenčen z mednarodnim, zato da ne bodo naša podjetja v mednarodni tekmi plačevala višjih stroškov bančnega poslovanja, kot pa jih plačujejo njihovi konkurenti. To je tisto, kar moramo zagotoviti, in to je nacionalni interes. Torej, ravnali se bomo izključno po teh kriterijih. Želel bi opozoriti tudi na nevarnosti prevelikega zapiranja domačega gospodarstva, tudi prek zapiranja lastništva, prek zapiranja kapitalskih tokov. Ne poznam primera v svetu, kjer bi se to dobro obneslo. Povsod prihaja potem do prevelike prepletenosti upravljavskih, lastniških funkcij, do nekih drugih kriterijev tudi potem pri odločanju, ne samo ekonomskih kriterijev in kriterijev učinkovitosti. Takšna zaprta gospodarstva potem postanejo na daljši rok manj učinkovita, razvije se nekakšno drugo gospodarstvo, ne tisto, h kateremu težimo - to je, ki je čimbolj učinkovito, čimbolj v interesu potrošnikov, državljanov. Poleg tega pa poudarjam, da v Sloveniji potrebujemo poleg sredstev, domačih sredstev, ki jih pridobimo z lastnim varčevanjem, tudi še sredstva iz tujine. Če želimo povečati stopnje rasti od sedanjih, recimo, 4 odstotkov na 5 ali 6 odstotkov, pa bi bilo še bolje. Ocenjujem, da je to nujno, notranje zapiranje bi, seveda po mojem prepričanju, zmanjšalo te stopnje rasti in tudi posledično vodilo do manj delovnih mest, ker so pač stvari na ta način povezane. Spoštovane poslanke, poslanci! Izpostavil sem nekatera vprašanja, nekatera opažanja v zvezi z našimi gospodarskimi gibanji, tudi z načrti za naprej, razmišljanja v vladi, tako kot jih dejansko vidim. Ta svoj nastop sem sicer tudi napisal, vendar v teh osnovnih linijah povedal nekaj več razmislekov, torej tistih, ki se mi zdijo primernioziroma potrebni, da jih imamo v nadaljevanju pri našem skupnem odločanju. Želel bi še enkrat poudariti, da je pred nami precejšnja odgovornost. Ljudje nam seveda zaupajo, da bomo znali voditi in upravljati to državo, da bomo znali pravilno delati tudi z javnimi sredstvi, da bomo znali pravi čas identificirati tudi težave, ki prihajajo iz tujine, in ustrezno odgovoriti. Veliko tega se skoncetrira v proračunu za leto 2002 in tudi v tistem za 2003, ker gre za dvoletno obdobje, je to še pomembnejše. Še enkrat bi pa ob tem poudaril, da je treba ohraniti čim večjo fleksibilnost in pa odprtost in reagirati takrat, ko bo treba reagirati. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Prosim ministra za finance, mag. Antona Ropa, za dodatno predstavitev proračunskega memoranduma in predlogov proračunov Republike Slovenije za leti 2002 in 2003. Minister, imate besedo.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod predsednik! S proračunskim memorandumom in predlogoma proračunov za 2002 in 2003 se konkretizirajo politika javnih financ ter osnovne razvojne usmeritve Republike Slovenije, opredeljene s strategijo gospodarskega razvoja Slovenije in predpristopnim ekonomskim programom Slovenije. Tokratni predlog je še posebej pomemben zato, ker vlada tokrat prvič prihaja pred državni zbor s proračunom za dve leti in se bomo s sprejemom dveh proračunov uvrstili med tiste maloštevilne države v Evropi in v svetu, ki jim je uspelo tudi dejansko uveljaviti dolgoročnejše planiranje proračunskih izdatkov in prihodkov ter s tem omogočiti dolgoročnejše planiranje le-teh. To pomeni postavitev jasnih meja za sprejemanje novih pogodbenih in zakonskih javnofinančnih obveznosti v prihodnosti, pomeni zaostritev odgovornosti in zmanjšanje negotovosti. Pomeni pa tudi, da bo bistveno manj možnosti, da bi se nove programske naloge in obveznosti sprejemale brez soočanja, tako že s sprejeto paleto vseh prioritetnih nalog države kot tudi z realno možnostjo njihovega financiranja. Pri čemer jeseveda zelo pomembno, da smo v dopolnitvi zakona o javnih financah predvideli našo obveznost in nalogo, da sproti spremljamo izvajanje proračunov za dve leti in ju ustrezno dopolnjujemo in prilagajamo dejanskim makroekonomskim razmeram in fiskalnim možnostim države in gospodarstva. Pomembno je tudi zato, ker bosta sprejeta proračuna za leti 2002 in 2003, v to upamo, verjetno zadnja proračuna pred vstopom Slovenije v Evropsko unijo in bosta tako temelj za dokončno pripravo Slovenije na polnopravno članstvo v Evropski uniji. Pri pripravi predlogov proračunov smo izhajali iz ocenjenih osnovnih makroekonomskih kazalcev za leta 2001 do 2006 in temeljnih programskih ciljev in nalog in prioritet, opredeljenih v proračunskem memorandumu. Najpomembnejše prioritete, ki smo jih v okviru ocene realnih možnosti in fiskalnih kapacitet zasledovali, so vsekakor podpora pospešenemu oblikovanju in razvoju na znanju temelječe družbe - v okviru tega bomo v prihodnjih letih s pomočjo novih štipendijskih programov in intenzivne gradnje študentskih domov povečali dostopnost za študij na višji in visoki stopnji za vse socialne skupine - prenovi programov srednjega poklicnega in strokovnega izobraževanja ter uvedbi poklicne mature, kar bo pospešilo oblikovanje učinkovite regionalne mreže poklicnega in strokovnega izobraževanja. Pri pripravi proračuna smo si prizadevali za zagotovitev sredstev za podporo znanstvenoraziskovalnim projektom, zlasti v povezavi z gospodarstvom, ter poenostavitve postopkov za vse uporabnike in državljane tudi z informatizacijo. Socialna varnost, solidarnost in socialna vključenost so pomembne prioritete, ki jih ohranjamo, še zlasti to velja za najbolj ranljive skupine prebivalstva. V ta namen se bodo povečale socialne pomoči in zagotovilo izvajanje povečanihpravic iz naslova starševskega varstva in družinskih prejemkov. Na področju zdravstvenega varstva naj bi se predvsem povečala kakovost zdravstvenih storitev s povečanjem investicijskih vlaganj v bolnišnice, s povečanjem prispevne stopnje za zdravstveno varstvo ter z dodatnim transferom proračuskih sredstev v zdravstveno blagajno, pa bo mogoče zadržati obstoječo raven pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Za Slovenijo ni alternative, povečati moramo konkurenčnost gospodarstva, ne le z različnimi oblikami dovoljene državne pomoči posameznim podjetjem, ampak tudi s konsistentno vodeno politiko varovanja konkurence in preprečevanja različnih monopolov. Pomembno pa bo k povečani konkurenčnosti pripomogla tudi okrepitev tehnološke infrastrukture in programi za spodbujanje novih investicij. Ne gre zanemariti, da bodo k povečanju prispevala tudi vlaganja v cestno infrastrukturo, zlasti v izgradnjo avtocest, ki naj bi se v naslednjih letih pospešila, tudi z večjo udeležbo neproračunskih virov. Politika spodbujanja regionalnega razvoja in razvoja podeželja se s predlogoma proračunov za leti 2002 in 2003 pomembno krepi. Bolj enakomeren regionalni razvoj je dolgoročen cilj, ki si ga je država zadala ob številnih že sprejetih dokumentih. V naslednjih letih bomo po široki definiciji iz državnega proračuna za regionalni razvoj namenili okoli 3% bruto domačega proizvoda. V proračunu so sredstva za te namene umeščena v finančnih načrtih različnih ministrstev in v različnih programih. Finančno najmočnejši programi so dopolnilna sredstva občinam, razvojni regionalni programi, kmetijski in okoljski programi, investicije, potrebne za delovanje javnih služb in infrastrukture ter nekateri programi državnih pomoči, namenjeni posameznim regijam. Poleg naštetih prednosti, prednostnih področij, bodo v proračunu za leto 2002 in 2003 zagotovljena tudi sredstva za zagotovitev pogojev za izvajanje schengenskega sporazuma. Tako opredeljene prednostne cilje in usmeritve bo vlada dosegla s smotrno kombinacijo ukrepov kratkoročnih makroekonomskih politik in strukturnih reform, s spodbujanjem dejavnikov dolgoročnega razvoja, kot tudi z ustrezno strukturo izdatkov državnega proračuna v letošnjem in naslednjih letih. Vlada se zaveda, da so se ocene glede gospodarskih gibanj za letošnje in naslednje leto po terorističnem napadu na Združene države Amerike spremenile in so, kot je že dejal predsednik vlade, slabše kot pred tem. Zato bomo ob dopolnjenem predlogu proračuna opravili ustrezne prilagoditve, ki bodo izhajale iz novih ocen temeljnih makroekonomskih agregatov. Ta okoliščina je izjemno pomembna tudi za razprave v državnem zboru, saj je več kot očitno, da možnosti za nadaljnje povečevanje proračunskih odhodkov v prihodnjih letih ni. Eno izmed temeljnih vodil pri pripravi predlogov proračunov za prihodnji dve leti je bilo doseči čim manjši javnofinančni primanjkljaj, zagotoviti nemoteno delovanje javnih služb, ohraniti doseženo raven socialne varnosti prebivalstva in zagotoviti ustreznejšo raven investicij ter s tem izvajati prociklično gospodarsko politiko. Pri tem se leto 2002 kaže kot prelomno, saj se je vlada Republike Slovenije odločila prenehati s prakso zamika proračunskega leta v januar naslednjega leta in tako izenačiti proračunsko leto s koledarskim. S tem ukrepom bodo javne finance nedvomno preglednejše, predvidljivejše in bolj stabilne. Uskladitev fiskalnega proračunskega in koledarskega leta v letu 2002 bo imela za posledico povečani primanjkljaj bilance prihodkov in odhodkov, saj se bo med prihodke proračuna vključilo le prilive iz enajstih mesecev. V letu 2002 bo sicer znašal primanjkljaj tekočega proračunskega leta 49,6 milijarde oziroma 0,98% bruto domačega proizvoda, v letu 2003, to je, v prvem letu po uskladitvi fiskalnega in koledarskega leta, pa bo proračunski primanjkljaj znašal le še 48 milijard ali 0,86% bruto domačega proizvoda. S tem bo država ohranila padajoči trend primanjkljaja, ki bo v nekaj letih privedel in mora privesti do izravnanih javnih financ. Spoštovane poslanke in poslanci! Ob tokratni predstavitvi proračunov vam želimo nekatere temeljne kvantitativne značilnosti proračunov za leti 2002 in 2003 prikazati bolj nazorno, s pomočjo grafov na ekranih, ki so v dvorani. To nam omogočajo v letošnje letu izvršena vlaganja v opremo državnega zbora. V nadaljevanju lahko tako predstavitev spremljate tudi na ekranih in na kopijah, ki jih imate pred sabo, v kolikor ne vidite dobro slik, ki so na ekranih. Če dovolite, bi sedaj šel skozi temeljne kvantitativne značilnosti proračuna Republike Slovenije za 2002 in 2003. Skupni planirani javno - finančni prihodki vseh blagajn javnega financiranja znašajo za leto 2002 2129 milijard SIT in se zaradi uskladitve proračunskega in koledarskega leta nanašajo samo na prihodke 11-ih mesecev; za leto 2003 pa znašajo ti prihodki 2408 milijard SIT, kar predstavlja 43,3 odstotke bruto domačega proizvoda. Skupni javnofinančni odhodki bodo po predlogu državnega proračuna in finančnih načrtov ostali javnofinančnih blagajn za leto 2002 znašali 2256 milijard SIT in bodo nominalno za 10,9 odstotka in realno za 4,2 odstotka večji kot v letu 2001, kar pomeni, da bo njihov delež v bruto domačem proizvodu ob njegovi predpostavljeni rasti ostal nespremenjen. Predlog proračuna za 2002 predvideva skupni obseg prihodkov v višini 1220 milijard SITin se zaradi prilagoditve prav tako nanaša samo na 11 mesecev. V letu 2003 se bosta proračunsko in koledarsko leto ponovno izenačila. Celoten obseg pričakovanih prihodkov proračuna 2003 znaša 1420 milijard SIT. Delež celotnih prihodkov v bruto domačem proizvodu bo v tem letu dosegel približno raven letošnjega leta. Skupni proračunski odhodki bodo po predlogu proračuna v letu 2002 znašali 1345 milijard SIT, kar pomeni 26,5 odstotka BDP. V letu 2003 naj bi po predlogu proračuna skupni proračunski odhodki znašali 1468 milijard SIT, kar pomeni 26,4 odstotka bruto domačega proizvoda in realno za 3,9 odstotka več, kot znaša predlog proračuna za 2002. Velja opozoriti, da so v skupnem obsegu proračunskih odhodkov za leto 2002 in 2003 vključeni tudi vsi namenski odhodki, kot so donacije, odhodki iz naslova lastne dejavnosti, odhodki, vezani na prodajo in zamenjavo realnega premoženja, in podobni. Torej odhodki, ki so dosledno vezani na prihodke in do katerih pride samo, če se predvideni prihodki tudi dejansko realizirajo. Skupni javnofinančni primanjkljaj bo v letu 2002 znašal 12,2 milijardi, v letu 2002 bo prišlo do enkratnega izravnalnega primanjkljaja v višini 1,49 odstotka BDP, ki ga lahko vidite na ekranu v plavi barvi. Tekoči primanjkljaja proračunskega leta 2002 pa je ocenjen na 1 odstotek, kar je manj, kot znaša ocenjeni primanjkljaj v letošnjem letu. Planirani proračunski primanjkljaji za leto 2003 pa bo znašal 48 milijard. Spoštovane poslanke in poslanci, kot sem že omenil je politika javnih financ v prihodnjem štiriletnem obdobju usmerjena k utrjevanju fiskalne obvladljivosti ter lokacijske in tehnične učinkovitosti. Cilj je postopno uravnoteženje javnih financ, zmanjšanje javnega dolga in stroškov njegovega servisiranja, tako da se bo lahko sprostil pomembnejši del proračunske porabe za razvojne namene. V naslednjem obdobju imamo za to po naši oceni realne možnosti, seveda pa bo to možno le, v kolikor bomo sočasno uspešno izvedli privatizacijo podjetij in bank v državni lasti, in seveda tudi, v kolikor bodo mednarodna gospodarska gibanja vsaj približno podobna do sedaj ocenjenim. Kako pomembno je doseganje teh cilje, kažejo podatki o stroških plačil obresti, ki so od leta 1995 porasli od 1,1 odstotka bruto domačega proizvoda na 1,5 odstotka v letu 2000. Dolg Republike Slovenije pa je od 18,5 odstotkov v letu 1994, narasel na 26,2 odstotka bruto domačega proizvoda v letu 2001. Ocenjujemo, da je možno v planirani fiskalni politiki in uspešno izvedeni privatizaciji dolg in stroške njegovega financiranja pomembno znižati. Tako planiramo, da v naslednjih štirih letih javnofinančni primanjkljaj znižamo na 1,39 odstotkov BDP v letu 2001, na 0,29 odstotkov v letu 2004 in realiziramo javnofinančni presežek v letu 2005 po obeh metodologijah, po nacionalni metodologiji in po ESA 95, ki smo jo posebej izračunali in vam jo tudi predstavljamo in takšen prikaz je bil in je vsebovan tudi v predpristopnem ekonomskem programu, ki je bil konec prejšnjega meseca poslan v Bruselj. To bi pomenilo, da bi se dolg ob predpostavljeni gospodarski rasti v letu 2005 znižal na 15,8 odstotkov bruto domačega proizvoda. Stroške plačil obresti bi se ob tem znižali s 6,1 odstotnega deleža v celotnem proračunu v letu 2002 na samo 3,3 odstotka v letu 2005. Pravzaprav imamo samo dva scenarija, ki sta pokazana na tej sliki. Prvi scenarij je spontana varianta, po kateri seveda ne vodimo restriktivne fiskalne politike, po kateri ne izvedemo privatizacije in po kateri nam konstantno javni dolg in stroški servisiranja naraščajo, po kateri se nam veča fiksni del izdatkov v celotnem proračunu, ali pa ta, ki ga predlagamo tudi s tema dvema proračunoma in pomeni nagel prelom zmanjšanja javnega dolga, zmanjšanje stroškov servisiranja in sproščanje razvojnega dela proračuna. Najpomembnejši proračunski viri, tako v letu 2002 kot 2003, bodo domači davki na blago in storitve s 55-odstotnim deležem v letu 2002 in 59-odstotnim deležem v letu 2003. Med domačimi davki na blago in storitve sta najvišja zastopana davek na dodano vrednost in trošarine, ki skupaj zavzemate okrog 55 odstotkov vseh proračunskih prihodkov v letu 2002 in 54 odstotkov v letu 2003. V letih 2002 in 2003 je predvidena reforma neposrednih davkov, predvsem davka na dohodek pravnih osebe, pa tudi dohodnine ter davka na nepremičnine. Spremembe bodo vplivale na strukturo vseh javnofinančnih prihodkov. Zmanjšal se bo delež neposrednih davkov, zmanjšali se bodo prihodki od dohodnine ter povečali davki od dohodka upravnih oseb. Predvideni izpad neposrednih davčnih virov bo nadomeščen s povečanjem posrednih davkov, predvsem davka na dodano vrednost in trošarin. Tako kot doslej bo dohodnina v strukturi neposrednih davkov še vedno najmočneje zastopana in bo v primerjavi z bruto domačim proizvodom dosegla okrog 4 odstotke. Za leto 2003 je predvidena postopna uveljavitev sprememb zakona o dohodnini. Posledice bodo realno zmanjšanje prihodkov dohodnine, izpad prihodkov iz naslova dohodnine bo v letu 2003 v občinskih proračunih nadomeščen s povečanim transferom iz državnega proračuna. Delež dohodnine v celotnih prihodkih se bo znižal na okoli 16 odstotkov. Ocena davka od dobička pravnih oseb predpostavlja, da bo neto poslovni presežek v podjetniškem sektorju naraščal nekoliko hitreje od predvidene rasti bruto domačega proizvoda. Stopnja davka in olajšave pri davku od dobička pravnih oseb, in to je seveda zelo pomembno, pa ostajajo enake kot v letu 2001. Projekcija za leto 2003 vključuje tudi učinke novega, predvidoma v letu 2002 sprejetega zakona o davku na dohodek pravnih oseb, ki bo uveljavil spremenjene davčne olajšave in na novo opredelil elemente ugotavljanja davčne osnove. Učinki predvidenega novega zakona bodo na prihodke proračuna delovali šele z obračunom davka za leto 2003 in v letu 2004. Višji prihodki iz naslova davka na dohodke pravnih oseb v letu 2003 pa bodo predvsem posledica uvedenih davkov po odbitku za nerezidentne. Na tej osnovi projekcija vključuje 92 milijard predvidenih vplačil prihodkov iz naslova davkov od dohodkov pravnih oseb. Za leto 2002 projekcija iz naslova davka na izplačane plače upošteva spremembo davčne lestvice, ki je nespremenjena sicer od julija 1997 ter predvideva rast zaposlenost in plač. Sprememba davčne lestvice je predvidena v smislu zmanjšanja realne rasti davka na izplačane plače, sicer temelji na predvideni realizaciji davčnega donosa na nivoju 10 odstotkov v realnostem obdobju. Iz naslova tega vira so v letu 2002 predvideni prihodki v višini 94 milijard. V ocenjenih prihodkih državnega proračuna zavzema davek na izplačane plače 7,7 odstotkov. Tudi v letu 2003 se bo realna rast prihodkov iz naslova tega davka nadaljevala. Proračunski odhodki so tako kot v letošnjem letu oblikovani po programski strukturi, ki je razvidna iz posebnega dela proračuna, hkrati pa iz prikaza na ravni 3-mestnih kontov razvidna tudi stroškovna struktura vseh proračunskih odhodkov. Gledano z vidika odhodkov po programsko - funkcionalni strukturi bo največji delež proračunskih odhodkov v letu 2002 namenjen za izobraževanje; in sicer 18,2 odstotka vseh proračunskih odhodkov, kar predstavlja 4,85 odstotkov bruto domačega proizvoda, pri čemer pa ocena vseh javnofinančnih izdatkov za izobraževanje - in ta je pomembna in je tudi prikazana na tej sliki za leti 2002 in 2003 - znaša 5,72 odstotkov, kar je največji delež teh izdatkov v zadnjih sedmih letih - v letu 1995 so znašali ti izdatki na primer 5,42 odstotkov bruto domačega proizvoda - kar seveda ne pomeni, da je planirani proračun, da so planirani izdati na tem področju optimalni, da so najboljši in da so razvojni. Pomeni, da seveda namenjamo ogromna sredstva za to področje, da sta napor in odločenost vlade, da podpre izobraževanje, velika, da pa se seveda zavedamo, da so strukturni problemi tega proračuna relativno veliki, da so pritiski, zlasti plač, znotraj tega proračuna relativno veliki, da so nekateri fiksni stroški zelo visoki in da imamo zelo velike težave, ko poskušamo čim večji del tega proračuna opredeliti kot razvojnega na tistem področju, kjer govorimo o investicijah, tako v stavbe, zlasti pa v opremo in standard v izobraževanju ter zlasti v storitvah na tem področju. Po strukturnem deležu bodo drugi največji izdatek proračuna transferji za pokojninsko varstvo, ki predstavljajo 15,1% državnega proračuna. Zelo pomemben del javnofinančnih izdatkov predstavljajo izdatki za socialno varstvo, katerih delež se bo v letu 2002 povečal na 4,7% bruto domačega proizvoda. Še zlasti se bo dvignil delež vseh izdatkov za varstvo otrok in družine, ki bo v letu 2003 znašal 2% bruto domačega proizvoda. V letih 2002 in 2003 se bo nadaljeval trend realnega povečevanja sredstev, namenjenih regionalnemu razvoju. V širši opredelitvi teh sredstev - v izračun so vključeni vsi finančni načrti proračunskih uporabnikov - bo znašal obseg sredstev za te namene v letu 2002 več kot 170 milijard tolarjev. Rast teh sredstev je predvidena v nominalni rasti 16% in se bo v letu 2003 povečala na več kot 190 milijard, rast je 12%. Delež sredstev za te namene pa bo precej večji kot 3% bruto domačega proizvoda. V zadnjih letih se je v strukturi proračunskih izdatkov močno povečal delež izdatkov, ki so posledica in zrcalijo proces vključevanja Slovenije v Evropsko unijo. Gre za izdatke, povezane z donacijami Evropske unije, lastno udeležbo proračunskih uporabnikov in pripravo le-teh na vstop v Evropsko unijo. Obseg sredstev za te namene je v letu 1998 tako znašal le 5,1 milijarde tolarjev, v letu 2001 25,7 milijarde tolarjev, v letu 2002 pa bo znašal že 39,3 milijarde. Pri čemer znaša planirani obseg donacij iz Evropske unije za to leto kar 15,3 milijarde slovenskih tolarjev. V letu 2000 je znašal obseg tovrstnih donacij, na primer, samo 4,4 milijarde tolarjev. Vse to jasno kaže, da Slovenija v zadnjih letih tudi na javnofinančnem področju vse bolj postaja del Evropske unije. Sredstva za kulturo, šport in nevladne organizacije ostajajo v strukturi proračunskih odhodkov na ravni letošnjega leta. Za zdravstveno varstvo, ki se financira iz državnega proračuna, je predlagan 1% delež vseh proračunskih odhodkov. Za področje gospodarstva, infrastrukture in kmetijstva je predlagano nekaj več kot 3,3% bruto domačega proizvoda ali v deležu 12,4% vseh proračunskih odhodkov, v računu prihodkov in odhodkov, in kar 63% vseh izdatkov v računu finančnih terjatev in naložb v tako imenovani B bilanci. Za prometno infrastrukturo je predlagano okoli 1,7% bruto domačega proizvoda. Za ekološke programe, vključno z urejanjem okolja, je zagotovljenih okoli 0,5% bruto domačega proizvoda, kar pomeni nekaj manj kot 2% vseh proračunskih odhodkov. Področju varnosti, kamor štejemo delovanje notranjih zadev, obrambe, civilne zaščite, obveščevalne službe in intervencije v primeru naravnih nesreče, je v proračunu namenjenih 2,5% bruto domačega proizvoda, kar pomeni 9,5 odstotka vseh proračunskih odhodkov. Na tem področju so bila realizirana nekatera pomembna povečanja, zlasti tista, ki so povezana s shengensko mejo, opremljanjem policije in seveda tudi nekaterih drugih namenov, ki so pomembni za to, da izvršimo ta sporazum. Ko govorimo o ekonomski strukturi odhodkov državnega proračuna, velja poudariti, da je največji delež izdatkov proračuna namenjen za plače in prispevke zaposlenih v državnih organih, pravosodju in javnih zavodih. Za te namene je v predlogu namenjeno 30,6 odstotkov celotnega proračuna v letu 2002 in 30,2 v letu 2003, kar predstavlja okoli 8 odstotkov bruto domačega proizvoda. V letu 2002 tako dosegamo največji delež teh izdatkov v zadnjih sedmih letih in trend njihovega naraščanja šele s planirano relativno restriktivno politiko za leti 2002 in 2003 tudi ustavljamo. Pri pripravi proračuna je vlada, kot je že povedal predsednik vlade, zavestno omejila rast materialnih stroškov pri proračunskih uporabnikih, tako da bodo ti realno padli v letu 2002 in tudi v naslednjih dve letih ne bodo realno narasli. V strukturi izdatkov pri ekonomskih namenih se pomembno povečujejo investicijski tranferi, v letu 2002 za 20 odstotkov, skupaj z letom 2003 pa za skoraj 35 odstotkov. Ob tem se bodo pomembno povečali, kar je izjemno pomembno, tudi investicijski transferi drugim ravnem države, kar je nedvomnopomemben element spodbujanja regionalnega razvoja. Plačila obresti od domačega in tujega dolga, ki zapadejo prihodnje leto, pa predstavljajo 6,1 odstotek proračunskih odhodkov. V strukturi vseh izdatkov šele v letu 2003 uspemo pomembneje povečati variabilni del proračuna. Šele v tem letu se namreč zakonska in pogodbena predeterminiranost proračuna ob predpostavljenih politikah zmanjša. Tako imenovani fiksni proračunski odhodki bodo tako v prihodnje leto predstavljali 66,4 odstotka, v letu 2003 pa 65,4 odstotka vseh odhodkov, kar kaže na postopno upadanje njihovega deleža. Variabilni del odhodkov se tako v letu 2003 po dolgih letih poveča s 16,3 odstotka proračuna na 17,4 odstotka, kar povečuje možnost večjega dela investicijskih in drugih razvojnih izdatkov v letu 2003. Projekcije prihodkov in odhodkov v bilanci pokojninskega in invalidskega zavarovanja za leto 2002, kot jih vsebuje predlog finančnega načrta ZPIZ za leto 2002, izhajajo iz globalnih izhodišč, ki so bila uporabljena pri pripravi proračuna. Celotni prihodki ZPIZ so za leto 2002 načrtovani v višini 724 milijard SIT, v letu 2003 pa v višini 789 milijard SIT. Finančni načrt za leto 2002 predvideva, da se bo na podlagi obstoječe zakonodaje s področja pokojninskega in invalidskega zavarovanja zmanjšalo povprečno število upravičencev do kmečkih, vojaških in začasnih pokojnin. Porast števila upravičencev do starostnih pokojnin pa je ocenjen glede na zakonsko zvišanje starostne meje ter rasti upravičencev do pokojnin iz drugih držav. Finančni načrt upošteva predvideno valorizacijo pokojnin, kot je bila uveljavljena s sprejeto metodologijo na osnovi sprememb pokojninskega zakona. Celotni odhodki zavoda za leto 2002 so planirani v višini 724 milijard SIT, za leto 2003 795 milijard SIT. V primerjavi z bruto domačim proizvodom bodo v teh dveh letih celotni odhodki pokojninsko-invalidskega zavarovanja dosegli 14,3%. Finančni načrt pokojninskega in invalidskega zavarovanja za leto 2002 predvideva izravnano bilanco tekočih prihodkov in odhodkov, medtem ko je za leto 2003 predviden presežek v višini 6,4 milijarde SIT, ki bo namenjen postopnemu poplačilu dolga pokojninske blagajne iz preteklih let. Tako v letu 2002 kot v letu 2003 je predviden transfer sredstev iz kapitalske družbe v pokojninsko blagajno. Finančni načrt zavoda za zdravstveno zavarovanje za leto 2002 določa finančne vrednosti prihodkov in odhodkov, pripravljene tako kot za ostale blagajne. Za leto 2002 so v bilanci obveznega zdravstvenega zavarovanja predvideni prihodki v skupni višini 339,4 milijarde, v letu 2003 pa 370,3 milijarde. Celotni odhodki zdravstvene blagajne pa naj bi v letu 2002 dosegli 342,6 milijarde, v letu 2003 pa 369,8 milijarde. Prihodki po finančnem načrtu zavoda za leto 2002 ne bodo zadoščali za pokrivanje vseh načrtovanih odhodkov. Zavod tako načrtuje v letu 2002 primanjkljaj v višini 3,2 milijarde slovenskih tolarjev, medtem ko v letu 2003 predvideva presežek v višini 500 milijonov tolarjev. Zaradi zaostrene finančne situacije v zdravstveni blagajni letošnjega leta - pričakuje se okoli 12 milijard primanjkljaja - vlada predlaga državnemu zboru, da sprejme povečanje prispevnih stopenj delodajalcev za obvezno zdravstveno zavarovanje za 0,2% točke in za enak odstotek tudi povečanje prispevne stopnje za upokojence, ki jihplačuje pokojninska blagajna. Z zvišanjem prispevne stopnje bi zdravstvena blagajna v letu 2002 pridobila dodatnih 5,8 milijarde SIT prihodkov. Dodatna milijarda pa je predvidena kot transfer iz državnega proračuna iz naslova povečanja trošarin na tobačne izdelke in alkohol, tako imenovanih trošarin za zdravje. S temi dodatnimi viri sredstev na eni strani ter z izvajanjem dodatnih ukrepov na strani porabe v zdravstvu, zlasti pri zdravilih, pri nekaterih vrstah socialnih transferjev ter z restriktivno zaposlitveno politiko v javnih zdravstvenih zavodih, bi tako zdravstvena blagajna v prihodnjem letu zaključila s primanjkljajem, ki ne bi presegal 3,2% milijarde SIT. V prihodnjih letih načrtujemo uravnoteženo globalno bilanco občin. Skupni prihodki občinskih proračunov naj bi tudi v prihodnjih letih znašali okrog 5% bruto domačega proizvoda, prav toliko naj bi znašali tudi odhodki. Za proračunsko leto 2002 je znesek glavarine, ki služi kot osnova za izračun dopolnilnih sredstev občinam, predlagan v višini 79.340 tolarjev, kar predstavlja okrog 8% povečanje v primerjavi z letom 2001. Za proračunsko leto 2003 pa naj bi znašal znesek glavarine 85.948 tolarjev. Navedeni znesek primerne porabe na prebivalca bo predlagan tudi v zakonu o izvrševanju proračuna. Ob upoštevanju izračunanega obsega primerne porabe ter ocenjenih lastnih prihodkih občin bo treba v proračunskem letu 2002 zagotoviti dopolnilna sredstva občinam v skupni višini 34,1 milijarde tolarjev, za leto 2003 pa 40,2 milijardi tolarjev. Višino dopolnilnih sredstev, ki pripada posamezni občini, je vlada sprejela ta teden ter z njo seznanila župane občin in državni zbor. Cenjene poslanke in poslanci! Predloga proračuna za leti 2002 in 2003, ob danih okvirih in javnofinančnih omejitvah, zrcalita prioritete in naloge, pred katerimi je danes slovenska država kot tudi nekatere strukturne slabosti slovenskih javnih financ. Naša ocena je, da smo sposobni slabosti odpraviti, da kljub negotovosti glede svetovne gospodarske rasti lahko in moramo zmanjšati javni dolg in stroške njegovega financiranja. Da zmoremo in moremo zagotoviti stabilne in uravnotežene javne finance kot predpogoj za nadalnji, na znanju, konkurenčnosti in socialni vključenosti, temelječ razvoj slovenske družbe, države in gospodarstva. Že sama priprava predlogov proračunov za leti 2002 in 2003 je pokazala, da je odločitev za dve leti prava; da lažje omogoča doseganje zastavljenih ciljev; da sprošča javnofinančne pritiske in lajša vodenje razvojnih politik. Prepričan sem, da bomo v naslednjem mesecu in pol predloga proračunov skupaj dopolnili in izboljšali. Hvala.
Hvala lepa vam, mag. Anton Rop, minister za finance. S tem je predstavitev proračunskega memoranduma ter predlogov državnih proračunov za leti 2002 in 2003 končana. Predsedniku vlade, dr. Janezu Drnovšku, in ministru za finance, mag. Antonu Ropu, se zahvaljujem za podani predstavitvi. Spoštovane kolegice in kolegi, za današnjo predstavitvijo prične teči rok za vlaganje amandmajev k predlogom državnega proračuna. Poslanci, poslanske skupine in delovna telesa lahko amandmaje vlagajo do vključno ponedeljka 22. oktobra 2001. Ponavljam, poslanci, poslanske skupine in delovna telesa lahko amandmaje vlagajo do vključno ponedeljka 22. oktobra 2001. S tem zaključujem 1. in 1.a točko dnevnega reda. Torej predlagam, da državni zbor nadaljuje z 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, S PREDLOGOM ZAKONA O DRŽAVNI POMOČI ZA ODPRAVO POSLEDIC SUŠE, POZEBE IN NEURIJ S TOČO in da jo, če bi bila taka odločitev, prekine, ko dobimo na mizo dokument, gradivo za obravnavo 1.b točke. Lahko pa naredimo tudi kratko pavzo. Gremo na pozebo in sušo, se pravi na predlog, ki sanira, odpravlja posledice - hvala lepa. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Minister Kopač je z nami in ga prosim, da predstavi.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada se je poskušala na letošnji pojav naravne nesreče v kmetijstvu - govorim o suši - čim hitreje odzvati in upam, da smo z današnjo obravnavo zakona temu cilju po čim hitrejšem odzivu tudi uspešno sledili. Ta zakon je drugačen od dosedanjih predlogov zakonov, kakršne je ta spoštovani državni zbor obravnaval v preteklih letih, zato nam je njegova priprava vzela tudi nekaj več časa. To se vidi najprej po obsegu samega zakona, drugo, po čemer se to vidi, pa je seveda tudi veliko število tehtnih pripomb sekretariata, kajti besedilo, lahko rečem, je precej zahtevno. Glavne novosti v tem zakonu, če ga primerjam z do sedaj znanimi oblikami intervencij države o odpravljanju posledic naravnih nesreč, je najprej razlikovanje med škodami, za katere se je moč zavarovati, in med tistimi drugimi škodami, za katere se ni moč zavarovati. Škode, za katere se je moč zavarovati, so pozeba, toča, na primer; in ti dve sta vključeni v ta predlog zakona. Razlika pa je narejena tako, da je za pozebo in točo možno pridobiti 30 odstotkov potrjene škode skozi sredstva države, skozi sredstva državne pomoči za odpravljanje posledic naravne nesreče, medtem koje pri suši ta odstotek višji, gre za 40 oziroma 50 odstotkov zneska potrjene škode, ki ga lahko dobi posameznih upravičenec. Druga novost v tem predlogu zakona je razlikovanje med škodami, pardon, med kmeti, ki jim je kmetovanje edina ali glava dejavnost, in med tisti drugimi, ki jim je kmetovanje postranska dejavnost. Tisti, ki jim je kmetovanje edina oziroma glavna dejavnost, imajo po tem predlogu zakona predvideno izplačilo 50 odstotkov potrjene škode; tisti drugi, ki jim je kmetovanje postranska dejavnost, pa 40 odstotkov potrjene škode - če govorimo o škodi, ki je posledica suše. Gre za to, da je vlada sledila načelu, po katerem je poskušala razlikovati tiste, ki jim je kmetijstvo - ali pa, ki jim povzročena naravna škoda pomeni oziroma bi jim lahkopomenila eksistenčno ogroženost, in tistimi drugimi, ki imajo še druge vire dohodka, pa zaradi tega niso tako zelo ogroženi. No, naslednja novost tega zakona je razlikovanje med drobnimi posestniki - to so tisti, ki imajo pod en hektar primerljive površine - in večjimi posestniki, ki sicer kmetijstvo opravljajo ali kot edino oziroma glavno dejavnost ali pa kot postranski poklic in imajo seveda posestva oziroma obdelujejo - ni nujno, da so lastniki - obdelujejo posestva, ki so večja od enega hektara primerljive površine. Naslednja novost tega zakona je razlikovanje med sušnimi območji. Doslej, v dosedanjih tovrstnih zakonih so bile razlike vidne po občinskih mejah. To je bilo seveda v praksi lahko zelo nekorektno, kajti suša se ne ozira na občinske meje, ampak na neke druge geomorfološke značilnosti tal. Ta predlog zakona namreč določa območja, na katerem je povprečna škoda reprezentativna, kot geografsko zaokroženo območje, na katerem imajo tla kmetijskih zemljišč podobno sposobnost za zadrževanje vode, glede primanjkljaja padavin pa med posameznimi zemljišči na tem območju ni velikega odstopanja. No, ta območja smo - to je velika novost tega zakona oziroma državna uprava se je s tem prvič spopadla. Podobne sposobnosti tal za zadrževanje vode smo določili na podlagi digitalne pedološke karte Slovenije z nekaj bistvenimi parametri - to so talni tip, globina tal, zrnavost tal in vsebnost organske snovi v tleh. Na sliki, ki se imenuje Sposobnost tal za zadrževanje vode, rečemo ji tudi po domače sušna karta,je prikazana razdelitev dal na ozemlju Slovenije glede na sposobnost zadrževanja vode v pet razredov. Novost tega zakona je tudi način delitve sredstev za odpravo posledic naravnih nesreč. Prvič, glede na vsa dosedanja leta, naj bi se ta pomoč delila neposredno upravičencem in ne več prek občin, kot je to potekalo vsa pretekla leta. Finančne posledice tega zakona so - govorim o ocenah - približno naslednje. Po dosedanjih podatkih naj bi bilo potrjene škode za približno 12,4 milijarde tolarjev - govorim o škodi iz vseh treh naslovov: pozeba, toča in suša. No, glede na vsebino zakona, glede na kriterije, ki jih vsebuje predlog zakona, ocenjujemo, da bo izplačane v povprečju 43 odstotkov potrjene škode. To znaša približno 5,5 milijard tolarjev, od česar najbi večji del izplačali v prihodnjem letu do konca aprila, to je čas spomladanske setve, del tega pa že v letošnjem letu. To so sredstva, ki naj bi jih izplačali v gotovini iz proračuna. Tem je treba pridodati še približno, to pa je res še bolj približno, 2 milijardi tolarjev, ki jih znaša znesek odpisa davkov in prispevkov, kar pa je ocena, ki predstavlja neko vzporednico lanskoletni suši oziroma lanskoletnim naravnim nesrečam v kmetijstvu, ki so povzročile ravno tako približno 2 milijardi tolarjev sredstev, ki jih mora plačati državni proračun za odpis davkov in prispevkov. Ta zakon, o katerem danes govorimo, govori o državni pomoči, in to kmetijskem sektorju. To pa zato, da bodo proizvajalci lažje preživeli poslovno leto. To ni zakon, kar se je v nekaterih razpravah morda razumelo, ki bi državo postavljal v vlogo zavarovalnice pred naravnimi nesrečami oziroma pred vremenskimi neprilikami. To tudi ni zakon, ki bi govoril o socialni pomoči. Še enkrat poudarjam: to je zakon, ki govori o državni pomoči kmetijskemu sektorju. Vesel sem, da smo do predloga zakona po dolgih usklajevanjih prišli soglasno v vladi, med posameznimi resorji in da smo besedilo predloga zakona sproti uspeli usklajevati tudi s kmetijsko-gozdarsko zbornico kot predstavnikom interesentov. Vlada prav tako podpira amandmaje odbora za infrastrukturo in okolje oziroma amandma poslanskih skupin, ki ga odbor za infrastrukturo in okolje podpira. Predlagam vam, spoštovane poslanke in poslanci, da predlog zakona, skupaj z amandmaji vlade in amandmaji odbora, podprete. Hvala lepa.
Hvala za predstavitev. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje je na svoji 4. izredni seji, 10. in 11. tega meseca, obravnaval predlog zakona o državni pomoči za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo v kmetijstvu za leto 2001, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije poslala v obravnavo po hitrem postopku vlada Republike Slovenije. Člani odbora smo imeli pred sabo tudi gradivo sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve, mnenje komisije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano državnega sveta ter amandmaje vlade, poslanskih skupin DeSUS, LDS, Združene liste, SLS + SKD in poslanskih skupin Socialdemokratske stranke Slovenije in Nove Slovenije. V uvodni predstavitvi smo bili seznanjeni s strani ministra za okolje o potrebi sprejetja tega zakona. Prav tako je tudi sekretariat opozoril v svojem pisnem gradivu na določeno neskladnost obravnavanega zakona z ustavo; predvsem je šlo za to, da bi bili do državne pomoči upravičeni vsi, ki živijo od kmetijstva, in so dejansko enaki po ustavi. V okviru splošne razprave so bila izražena mnoga mnenja. Naj navedem samo nekatera. Državna pomoč je v 1. členu opredeljena samo za neposredna plačila sredstev proračuna, ni pa navedena tudi posebna pomoč države, ki je dana z odpisom davkov in prispevkov. Ko se na podlagi zakona opredeli proračunska obveznost za naslednje leto ali pa s posebnim zakonom, bi moralo biti tudi to v proračunu posebej izkazano kot znana obveznost in ne v bodoči proračunski rezervi. Zakon ne opredeli višine finančnih sredstev za državni proračun. Treba je predvideti plačilo stroškov za delo komisij na obeh nivojih - tu je bilo predvsem dosti pripomb s strani predstavnikov občin oziroma poslancev, ki so tudi hkrati župani. Sistem mora biti konsistenten in učinkovit, zato mora biti jasno opredeljena vloga države in vloga občin pri izvajanju pomoči za odpravo posledic naravnih nesreč. V zakonu je treba upoštevati enakost, in sicer enakost pri obračunavanju katastrskega dohodka in enakost pri dodeljevanju sredstev državnih pomoči za odpravo posledic naravnih nesreč. Posledice škode se ugotavljajo v času, ko so pridelki v veliki meri že pospravljeni, kar pa postavlja spet določeno vprašanje objektivnosti ugotovljene škode Opozorjeno je bilo na območja, kjer je možno z zalivanjem in namakanjem odpraviti tovrstne nesreče. Neumestno je razlikovati tiste, ki jim je kmetijstvo edina in glavna dejavnost, od tistih, ki jim je to le dopolnilna dejavnost. Ni sprejemljivo, da se sredstva državne pomoči ne dodeljujejo tistim, ki imajo manj kot en hektar skupne površine kmetijskih zemljišč. In vprašljivo je seveda tudi pooblastilo kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije za pripravo podatkov o višini škode. Drugi dan obravnave, torej 12. tega meseca, torej včeraj, je odbor opravil razpravo o posameznih vloženih amandmajih. Na podlagi te razprave in mnenja sekretariata pa je odbor oblikoval tudi svoje amandmaje k posameznim členom predloženega zakona, kot sledi v nadaljevanju poročila. Odbor je podprl amandma vlade Republike Slovenije k 3., 4., 6., 8., 9., 11., 12. in 15. členu, amandma poslanske skupine SDS in Nove Slovenije k 4. členu, amandma na amandma vlade Republike Slovenije poslanskih skupin DeSUS, LDS, Združene liste, SLS + SKD k 11. členu. Ni pa podprl amandmajev poslanskih skupin Socialdemokratske stranke Slovenije in Nove Slovenije k 3. in 6., 8. in 15. členu. Odbor se ni opredelil do amandmaja vlade Republike Slovenije k 1. členu, ker je odbor sprejel k temu členu svoj amandma in je s tem ta amandma vlade postal brezpredmeten. Prav tako se ni opredelil do amandmajev poslanskih skupin Socialdemokratske stranke Slovenije in Nove Slovenije k 2. členu, ker je bil napovedan umik tega amandmaja. Odbor je sprejel naslednje svoje amandmaje, k 1. členu, k 2. členu, 3., 5., 6., 7., 8., 10., 13., k naslovu poglavja VIII. in k 16. členu. Odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o državni pomoči za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo v kmetijstvu v letu 2001, hitri postopek, sprejme skupaj z amandmaji odbora in amandmaji, ki jih ta odbor podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil mnenje gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav kolegom in pa tudi predstavnikom vlade. V poslanski skupini podpiramo hitri sprejem zakona o državni pomoči za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo, saj menimo, da je treba pravočasno predvideti merila in upravičenja za izplačilo škod in pa tudi, da se pravočasno izvršijo vsaj delna plačila, da bi se s tem ublažile posledice naravnih nesreč in da se zagotovijo sredstva s tem za naslednjo sezono. Predloženi zakon ponuja popolnoma nov koncept, nov pristop, ki ga do sedaj nismo bili navajeni in katerega resnične učinke dejansko težko predvidimo. Mislim pa, da je prav, da opozorimo na nekatere stvari, ki se s tem zakonom nekako izkazujejo. Prvič je izredno selektiven pristop na zakonu, kajti iz sredstev pomoči se izločajo vse površine pod določeno minimalno površino in tudi vsi zneski pod minimalnim zneskom. Drugič, neenako priznavanje škode za isto kulturo pri lastnikih, ki se na istem področju ukvarjajo s kmetijstvom poklicno, ki jim je to osnovna dejavnost, in tistimi, to so pa večinski lastniki, ki lahko rečemo ljubiteljsko gospodarijo na svojih posestvih oziroma se s kmetijstvom ukvarjajo kot z dodatno dejavnostjo in sodelujejo pri ohranjanju kulturne krajine. To se pravi, tu gre za selektivnost pri statusih. In pa tretji selektivni kriteriji so tudi plačila kajti, po tem bodo poklicni kmetje oziroma poklicni nosilci dobili po tem predlogu akontacijo, medtem ko za tiste, ki se ne ukvarjajo s kmetijstvom poklicno, v tem letu ni predvidena akontacija. Menimo, da tak pristop za trenutne razmere na podeželju ni najboljši. Davčna zakonodaja ne loči med profesionalnimi in neprofesionalnimi lastniki kmetijskih zemljišč in vsem odmerja po istih kriterijih katastrski dohodek. Torej, pri polnjenju proračuna so vsi enaki, medtem ko v primeru, ko gre za pridobitev državne pomoči, te enakosti ni več. V poslanski skupini bomo podpirali rešitve, ki vsem zagotavljajo dostop do pomoči pod enakimi pogoji, ne glede na status. In se ne strinjamo s tem, kar predvideva zakon, da deli državljane, in na nek način krši tudi to ustavno enakost. V zakonu pogrešamo tudi obrazložitev, kaj pomeni minimalna površina in minimalni znesek, kajti po tem kriteriju ni z lanskim letom prav nobene primerjave. Zavedati se moramo, da je 30.000 tolarjev, kolikor je spodnja meja za izplačilo - možna meja izplačila - pravzaprav mesečna pokojnina kmečkih zavarovancev, in s tem nekako odvzemamo tudi tisto njihovo dvanajstino. Sprašujemo se tudi, ker tega ni v obrazložitvi, kolikšen je prihranek proračuna oziroma koliko jih po teh dveh kriterijih, to je po minimalni površini in minimalnem znesku, ne bo več upravičenih do pomoči. Ali je to prihranek proračuna samo iz naslova površin, milijardo ali dve milijardi, in ali izločitev na osnovi kriterija 30.000 pomeni to dva ali 20.000 upravičencev? Menimo torej, da tu predvideni korekcijski ukrepi niso usklajeni z dosedanjimi rezultati sprememb posestne strukture, saj pri nas prevladujejo majhne kmetije z razdrobljeno posestjo. In kmetijska politika se še ni resneje spopadla niti s preveliko razdrobljenostjo in niti s prevelikim številom lastnikov kmetijskih zemljišč oziroma posledično s premajhnimi kmetijami. Država je do sedaj v bistveno premajhni meri in premalo odločno zastavila podporo postopkom komasacij in tudi preslabo izkoristila sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. Ocenjujemo, da bo prav zaradi povedanega ta zakon skoncentriral vso pomoč v morda enega ali pa morda kakšen odstotek več poklicnih kmetov, vsi ostali pa so več ali manj izločeni. Zakon se sicer zgleduje po razviti Evropi, vendar smernice, ki jo je navedel v obrazložitvi, ne uporablja dosledno. Prav tako je po našem mnenju nedopustno, da se kot obremenilna okoliščina, ki "zmanjšuje" škodo, navaja neizvedene agrotehnične ukrepe. To bi bilo smiselno predpisati, če bi zakon sprejemali za, recimo, leto 2002 ali 2003. Je pa nekoliko neugodno, če oktobra predpišemo, kaj bi morali izvesti junija istega leta. Tudi ta zakon nalaga obveznosti občinam, saj na njih prenaša nekatere naloge in obveznosti, ob tem pa država ne izkoristi svojega aparata na upravnih enotah. Občine se ne branimo dela, čeprav bodo oddelki za gospodarstvo in kmetijstvo najmanj mesec dni servis tako lastnikom kmetijskih zemljišč oziroma upravičencem in državi. Zato menimo, da je za to treba predvideti sredstva za izvajanje prenesenih nalog. Če ta zakon preberemo natančno, je pravzaprav to zakon o varčevanju z državnim proračunom, ne pa zakon o pomoči prizadetim. Velika pomanjkljivost zakona je tudi v, po našem mnenju, zelo pomanjkljivi primerjavi s predhodnimi zakoni, ki so obravnavali to področje oziroma sploh v pomanjkljivi obrazložitvi finančnih posledic. In zato lahko s precejšnjo gotovostjo trdimo, da bo kljub večji prizadetosti pomoč države znatno manjša kot lani. Poslanska skupina predlaga, da podprete amandmaje Socialdemokratske stranke in pa Nove Slovenije, s katerimi bi ta zakon postal bolj učinkovit, tudi bolj primerljiv z lanskoletnim zakonom, bi omogočil tudi blažji prehod in s katerim bi tudi omogočili vsem dostop do pomoči prizadetim ob letošnjih ujmah. Se pa strinjamo, da je potrebna odločnejša kmetijska politika in da je nujno tudi za podeželje predvideti ukrepe, na katere je ta zakon opozoril. Predlagamo tudi, da se ti ukrepi vgradijo v nov zakon, vendar le, če bo tudi kmetijska reforma bolj udarna predvsem na področju koncentracije kmetijskih zemljišč in posesti. Mislim, da bi bilo prav, da tudi na tem delu ne začnemo tako restriktivno, ampak podobno kot imamo izkušnje iz Evrope, da začnemo z nekim prehodnim obdobjem, da se ljudje tudi pripravijo na morebitne nove posledice in na nove ukrepe države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani kolegice poslanke in poslanci! Tako kot je obrazložil minister za okolje in prostor, je ta zakon resnično novost. In kot novost kot takšna prinaša mnoge nejasnosti. Lahko bi rekel, da je zakon konfuzen in pa netransparenten in da bo seveda ob tem zakonu možno brez nekega tveganja, brez nekih izjav, da ni potrebno vse izvesti, kar v zakonu tudi piše, dejansko tudi uresničiti. Največja pomanjkljivost tega zakona v bistvu je, da iz tega zakona nihče ne more povedati, kaj lahko oškodovanci pričakujejo in nihče ne more zagotovo tudi povedati, za koliko bo ta zakon obremenil državni proračun. Vse je, tako kot je minister rekel, izredno približno, tako glede ocen škode kot tudi glede tistih prispevkov, za katere naj bi bila zmanjšana blagajna pokojninskega in invalidskega zavarovanja, kakor tudi davčna blagajna, glede na plačane davke. To je bistvena pomanjkljivost tega zakona in v tem se zakon tudi bistveno razlikuje od tistega zakona, ki je bil sprejet lani ali pa vseh tistih zakonov, ki so bili sprejeti ob takšni in pa podobnih situacijah. Zakon, ki je pred nami, je tudi bistveni odstop od nacionalnega programa razvoja slovenskega kmetijstva. Minister je posebej poudaril, da tukaj pri tem zakonu ne gre za socialni vidik. Vendar mi smo v slovenski nacionalni kmetijski program zapisali, da je slovensko kmetijstvo eko-socialno naravnano. Zakaj smo to napisali? Enostavno zato, ker je po 50-ih letih socializma, ki je v kmetijstvu pustil še zlasti velike rane, trenutna situacija takšna, da je posestna struktura slovenskega kmetijstva slaba, da je naša povprečna velikost kmetije manj kot pet hektarjev, kar pomeni, da smo izredno nekonkurenčni v Evropi, da imamo številne polkmete, ki s tem, da kmetujejo, ustvarjajo dodatno možnost preživetja, sicer pa, vsaj na podeželju jev večini primerov tako, opravljajo ob kmetovanju še kakšno drugo dejavnost. Največ jih je zaposlenih, kjer pa prejemajo izredno nizke osebne dohodke. Za naše okolje vam lahko povem, da mnogi delajo za 60 tisoč tolarjev na mesec in da jim seveda to dodatnokmetijstvo pomeni vir preživetja. Mi pa s tem zakonom mnoge od teh izločamo. Včeraj je, mislim, da sekretar za kmetijstvo navedel, da če uporabimo samo ta kriterij enega hektara in izločimo vse, ki imajo manj kot en hektar obdelovalne kmetijske zemlje, da je ta številka okoli 17 tisoč. Rad bi vas ob tem spomnil, da je vlogo za izplačilo neposrednih plačil oddalo v Sloveniji v letošnjem letu nekje okoli 60 tisoč upravičencev. Ko se je postavljala kmetijsko-gozdarska zbornica in se je sprejemalo zakon v zvezi z delom kmetijsko-gozdarske zbornice, se je upoštevalo merilo za članstvo v višini katastrskega dohodka. Pošteno in pravično bi bilo, da bi se tudi v takšnih in podobnih primerih upošteval katastrski dohodek in da bi bili do povračila po takšni katastrofalnih sušah in pozebi, kot je bila že drugo leto v Sloveniji, upravičeni pač vsi tisti, ki plačujejo v državno blagajno, ki plačujejo torej davek od kmetijskih zemljišč. Ta zakon tega ne prinaša, ta zakon mnoge iz pomoči potrebnih na takšen ali drugače način izloča. Bistvena neznanka po tem zakonu je to, kar minister opozarja in navaja kot noviteto, in sicer da bo šele po sprejetju zakona izdal navodilo o zaokrožitvi nekakšnih geografsko zaokroženih področij in da bodo ta geografsko zaokrožena področja predstavljala podlago za tisto neznanko, ki se v nekoliko čudni in zapleteni formuli imenuje s črko "p", se pravi procent škode. Glede na to, da to ni v sestavi oziroma ni v sklopu tega zakona, je seveda že seda čutiti, da bo ta "p" lahko takšen ali pa drugačen in bo seveda v tej formuli bistveno vplival na to, koliko bo država prispevala oškodovancem. V tem trenutku sam ne vem in ugibam, kaj bo pravzaprav iz tega nastalo. Zelo radi se pri takšnih in podobnih rešitvah zgledujemo po Evropski uniji in hočemo urediti razmere v naši zakonodaji povsod tako, kot so urejene v Evropski uniji. Vendar rad bi poudaril, da Slovenija še ni članica Evropske unije in da se pravzaprav pogajanja na področju kmetijstva praktično pošteno niti niso začela. Nujno bi bilo treba,kar je že moj predhodnik povedal, do vstopa v Evropsko unijo narediti vse, da bi se konkurenčnost in velikost slovenskih kmetij povečala in da bi naši kmetje postali ob vstopu konkurenčni in primerljivi s kmeti v Evropski uniji. Trenutna kmetijska politika seveda k temu ne teži, akumulacije v kmetijstvu skorajda ni, amortizacije prav tako ne, in če ni teh sredstev v kmetijstvu, potem posledično lahko ugotovimo, da ni vlaganj v strojno industrijo in da je tudi predelovalna industrija, ki je povezana s kmetijstvom, v nekem razvoju, ki je ne usposablja za vstop v Evropsko unijo. To so v tem trenutku dejstva, ki so tudi argumentirana. To, kar prinaša ta zakon, je, kot že povedano, neposreden način izplačila. Takšen neposreden način izplačila bi mogoče lahko bil tudi smiseln, če se skozi zakon ne bi uvajali nepotrebni birokratski pristopi. Treba je namreč imeti vedno pred očmi to majhnost naših kmetij, to razdrobljenost; mi pa skozi ta vidik kmete, upravičence, obremenjujemo. Povedali so mi, da morajo k vlogiza dodelitev te pomoči dodati šest ali sedem izpolnjenih formularjev, in tisti, ki imajo v več občinah zemljišča, morajo to narediti v vsaki občini posebej. Pri meni se je oglasil lastnik, ki je povedal, da je moral to storiti kar na štirih občinah. Sprašujem vas, ali je to smiselno. Mnogi zaradi nesmiselnosti takšnega početja, pa tudi izhajajoč iz lanske oziroma letošnje izkušnje, vlog enostavno niso oddali in se za ta sredstva tudi ne bodo potegovali. Mogoče je tudi to noviteta tega zakona, da na takšen način mnoge že v začetku izloči, ker pač ne želijo vse te papirnate vojne in vsega tega, na koncu pa iz tega tako ali tako ne bo nič. Največja pomanjkljivost tega zakona ali pa načrt tega zakona pa je v tem, da letos pravzaprav država ne želi po tem zakonu prizadetim dati ničesar, saj obljublja pomoč samo tistim, ki so čisti kmetje, samo tistim, ki bi jim bila škoda priznana več kot 50%, in še to samo 8% ocenjene škode v obliki akontacije. Tako jaz in naša poslanska skupina razume ta zakon. Predstavniki ministrstva sicer razlagajo drugače, ampak če je to drugače, potem bi naj tudi drugače v zakon zapisali, kot so sicer. Mi smo, koalicija Slovenija, se pravi Nova Slovenija in Socialdemokratska stranka Slovenije, vložili številne amandmaje. S temi amandmaji bi želeli ta faktor selektivnosti znižati. Želeli bi, da država intenzivneje pomaga prizadetim. Na žalost so bili vsi ti amandmaji na odboru za infrastrukturo in okolje zavrnjeni; mislim, da je bil sprejet samo eden, ki se je pač slučajno skladal z vladnimamandmajem. Tako je velika pomanjkljivost sprejemanja tega zakona tudi to, da se tako pomemben zakon za kmetijstvo sprejema v odboru za infrastrukturo in okolje - to moram tu povedati, pa če vam je všeč ali pa ne. Mislim, da je to sistemsko tako narejeno,kajti to zadevo bi vsekakor moral obravnavati odbor za kmetijstvo, ne pa da se v Sloveniji - ne vem po kakšnem vzoru je to - to obravnava v odboru za infrastrukturo in okolje, in še tam največkrat te zadeve kar izglasujejo nekakšni nadomestni poslanci. Verjetno bo tudi, ko bo sprejet novi poslovnik, ta zadeva z novim poslovnikom tako izgledala, da bo brez oči javnosti tam to vse pač požegnano. Da zaključim. Seveda se zavedamo vsi, da tej državi primanjkuje finančnih sredstev, zavedati pa se tudi moramo, da je treba v nekaterih ključnih zadevah pomagati in da bo ob vstopu v Evropsko unijo ohranitev slovenskega kmetijstva in s tem podeželja, kakor tudi ohranitev kulturne identitete slovenskega naroda, ena izmed temeljnih nalog in bo torej tudi najbolj na rešetu, ko bo Slovenija postala članica Evropske unije. Tako lahko zaključim, da vlada na eni strani ima denar, da kupuje super drage avione za svoje potrebe, medtem ko na drugi strani nima denarja, da bi pomagala prizadetim po suši in pozebi. S takšnim principom se seveda v opoziciji ne moremo strinjati in sami bi vsekakor, če bi sestavljali to vlado, te zadeve peljali drugače, kot v tej državi izgledajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Vojko Čeligoj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Poslanska skupina DeSUS podpira predlog zakona o državni pomoči za odpravo posledic letošnje suše in ostalih naravnih nesreč v tem letu. Predvsem bomo to storili v želji, da oškodovanci vendarle dobijo vsaj nujno povračilo nastale škode, in to kar najhitreje. Glede na dejstvo, da smo priče kar nekemu, celo zaporednemu ponavljanju suše, pozebe, toče in še kakšne druge naravne nesreče, si resnično nemoremo privoščiti vsakoletna tovrstna presenečenja. Še posebej zato ne, ker omenjene nesreče že kar po pravilu predstavljajo veliko gospodarsko škodo, določenemu področju pa predstavljajo celo naravno katastrofo ali le - ta meji nanjo. In takšne nesreče lahko pričakujemo tudi še v naslednjih letih. Zato zahtevamo, da vlada to problematiko vendarle reši z zakonom, ki bo sistemsko zastavil reševanje te problematike in tak zakon naj trajno in dolgoročno določa pogoje za kritje tovrstne škode. Tako bodo tudi kmetje vnaprej vedeli za pogoje kmetovanja v slučaju naravne katastrofe. Menimo, da je tak pristop tudi pomemben element stabilnega gospodarstva v kmetijski panogi. Resno pa je treba preučiti tudi možnost, da to skrb, sedanjo skrb države, ki jo sama nosi, vendarle prevzema zavarovalnica, ki naj skupaj s kmetom prevzame tovrstni riziko. Močan pomislek imamo tudi glede na določilo predlaganega zakona, kjer je zapisano, da se prizadetim odpišejo prispevki za zdravstveno, pokojninsko in invalidsko zavarovanje v letu 2001. Navedena boniteta ni jasno zapisana, saj ne pove, katero postavko proračuna bo bremenil odpis teh sredstev. Morebiti bi se lahko zgodilo, da bi znova bil prizadet prav pokojninski fond, kar pa spričo občutljive pokojninske problematike ne bibilo prav. Ker pa je proračunska rezerva namenjena prav takšnim slučajem, Uradni list 79/99, je treba to tudi v zakon zapisati. V tem smislu govori tudi vložen amandma štiri koalicijskih poslanskih skupin, ki ga bomo seveda podprli skupaj z zakonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini liberalne demokracije smo se dogovorili, da bomo podprli zakon, ki je pred nami. Že ob obravnavi podobnega zakona poslanskega kolega, ki je bil vložen v proceduro pred kratkim časom, smo rekli, da se zavzemamo za besedilo, ki je takrat bilo že znano, za zakon, ki bo vseboval več strokovnosti in tudi restriktivnosti ter natančnosti, najprej pri določanju škode in potem pri delitvi sredstev. Zakon, ki vsebuje te elemente, tudi tiste, za katere smo se zavzemali in predlagali že v lanskem letu in potem v preteklosti na odboru za kmetijstvo, ima vgrajene in ob sugestijah - ko je ta zakon že bil predstavljen - ki so bile z naše strani, so nekatere od teh ali pa večina njih vgrajene v amandmaje, ki jih je vlada predložila k temu zakonu. Istočasno so nekateri pomislekiin natančnejša določila, ki niso bila vgrajena v eno in drugo, bila obravnavana na odboru za infrastrukturo in seveda je potem odbor tudi nekatere zadeve še dogradil, ki jih bomo podprli. V primeru, ko gre za naravne nesreče, ki dosežejo dimenzijo katastrof, se zavedamo, da noben zakon ne more biti najboljši. V okvirih možnostih pa je ta zakon za nas takšen, ki bi lahko bil primeren. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Tudi v poslanski skupini združene liste socialnih demokratov smo zadovoljni, da zakon sledi proceduro, ki je bila začrtana v postopkih, ki jih je začela vlada. Ne nazadnje to pomeni tudi, da bomo v letošnjem letu le ujeli vse tiste roke, ki so potrebni za to, da resnično dosežemo omilitev posledic v kmetijstvu, ki so nastale zaradi suše, pozebe in neurij s točo. Že sam naslov zakona pove, da gre za več vrst škode, ki jih lahko naravne ujme povzročijo v kmetijstvu. Zato je tudi velikokrat zelo težko pripraviti zakon, ki bi dal zelo jasne odgovore na vsako od teh vremenskih vplivov. Seveda je pa nekaj vendarle izredno pomembno, to pa je, da se bo zakon vendarle poskušal približati tistim, ki so resnično življenjsko odvisni od kmetijstva, in vsaj nekoliko omilil posledice pri tistih, ki jim pač ta dejavnost ne predstavlja ravno glavne dejavnosti. V nekaterih členih bi se seveda dalo še izboljšati nekatere rešitve, doreči posamezne člene, predvsem imamo tukaj v mislih, ali se pogovarjamo samo o nosilcih glavne dejavnosti in ali so tukaj potem še upravičeni nekateri drugi člani družine oziroma kmetijskega gospodarstva in seveda verjetno nam to lahko uspe tudi v nekajdrugih poskusih, ki bodo, če se bodo ujme nadaljevale, to tudi poskušali predvideti oziroma zapisati te izboljšane rešitve. V vsakem primeru pa menimo, da se zakon vendarle približuje tistim rešitvam, ki omogočajo hiter pristop in tudi nekako načrtovano planiranje za odpravo teh posledic - to planiranje pa mora vendarle biti razdeljeno na način, da ga poskuša vsako kmetijsko gospodarstvo začrtati že pri snovanju svoje zvrsti kmetovanja, kot tudi pozneje pri uveljavljanju zavarovanja in nenazadnje pozneje tudi seveda pomoči države, ki je potrebna, da se pri velikem izpadu vendarle ne povzročijo preveliki pretresi v kmetijstvu. Zato ta zakon, ki je predložen, podpiramo v obliki, ki bo nastala, skupaj s sprejetimi amandmaji vlade in odbora. Vse te dopolnitve, menimo, da zakon še izboljšujejo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več [[...]]Gospod Janez Kramberger bo predstavil mnenje poslanske skupine SLS + SKD slovenska ljudska stranka. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo vladni predlog zakona podprla skupaj z amandmaji, ki jih je sprejelo matično delovno telo. Ocenjujemo, da bi ta zakon lahko bil že za nami, da bi ga lahko že sprejeli, če bi tako, kotje tudi vlada načrtovala, ena verzija, da bi lahko amandmirali zakon, ki je bil predlagan že prej v proceduro. Pričakujemo, da ta novost v tem zakonu ne bo preveč zakomplicirala dodelitve teh sredstev, ki bi jih pravzaprav morali kmetijski proizvajalci že dobiti. Naša poslanska skupina bo to podprla. Živimo pa v pričakovanju, da bo sistemski zakon, ki je nujno potreben za reševanje teh problemov, sprejet čim prej in da se bo končno enkrat premaknil iz prvega branja, da ne bomo leto za letom, vsako leto, ko se srečamo s takšnimi problemi, sprejemali novih interventnih zakonov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo mnenja poslanskih skupin. Pismenih prijav k razpravi nisem prejela - besedo dajem poslankam in poslancem. Razprava morebitnih razpravljavcev je zato omejena na pet minut. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Samo na kratko. Podpiram selektivni pristop, ki je eno od izhodišč tega zakona o državni pomoči za odpravo posledic letošnje suše, pozebe in neurij s točo. Pri tem pa bi se na kratko dotaknil samo dveh vprašanj, ki sta morda le delno povezani z zakonom, vendar ker imamo tukaj tudi predstavnike državne komisije za oceno škode [[...]] Namreč, odkrito povedano, na terenu je veliko negodovanja zaradi še povečanega birokratskega postopka, ki je v letošnjem letu prisoten. Konkretno, obrazec C je nepotreben, ker je identičen obrazcu za dodelitev subvencij za neposredno pomoč. Na podlagi tega je dejansko na terenu zelo veliko nelagodja zaradi, odkrito povedano, nepotrebnega birokratskega postopka. V zvezi s tem še naslednje. Mnogi se bojijo, da bo tudi pri vnosu teh podatkov, ki jih agencija za kmetijske trge ima v bazi podatkov, lahko prihajalo do novih medsebojnih neusklajenosti, in da je lahko vprašanje, kako dolgotrajen bo postopek za razjasnitev morda čisto drobcenih napak. Kot drugo bi dejansko želel odgovor na 11. člen oziroma amandmajsko rešitev pri 11. členu. Ali 11. člen dejansko zagotavlja, da ne bodo samo nosilci kmetijskega gospodarstva, ampak tudi njihovi člani, ki so zavarovani in jim je edini dohodek preživljanje s kmetijstvom, omogočeno s tako rešitvijo tudi možnost za odpis prispevkov. Dejstvo je, da tisti člani kmetijskih gospodarstev, ki so izključno vezani na dohodek iz kmetije, so gotovo bistveno bolj prizadeti pri letošnji suši, kot tisti člani, ki na nek način tudi pridobivajo dohodek iz drugih virov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Sušnik.
Hvala lepa. Izvolite gospod Sušnik.
Hvala lepa, gospoda podpredsednica. Lep pozdrav. Poglejte, ta zakon sprejemamo v obdobju, ko se izplačuje četrta akontacija po zakonu iz leta 2000 oziroma ko dobivamo po občinah sklepe o višini pete akontacije pomoči po suši, po zakonu iz leta 2000. Zato se mi tem bolj postavlja vprašanje, kaj se je v našem kmetijstvu tako korenito spremenilo, da z zakonskim predlogom, ki ga je pripravila vlada oziroma ga imamo na mizi, direktno izločamo iz kroga upravičencev 20 do 25 tisoč kmetov. To niso moje navedbe, to so navedbe predstavnikov ministrstva za kmetijstvo, ki so jih včeraj podali na moje vprašanje. Kaj se je v tem kmetijstvu tako drastično spremenilo, da smo se odločali oziroma smo pred tako drastičnim posegom v obseg državnih pomoči. Od sprejetja zakona v letu 2000 ni minilo več kot 12, 13 mesecev. Ker pa vem, da se v kmetijstvu ni ničesar spremenilo v pozitivni smeri v tako kratkem času, me skrbi odnos vlade oziroma državnegazbora do kmetijstva, do nenazadnje skrbi za poseljenost podeželja. Poglejte, v tem zakonu je en kup novosti, kot je rekel gospod minister Kopač. Te novosti so pa zgolj omejevalne po mojem globokem prepričanju. Uvaja se določilo enega hektarja primerljivih površin, kar pomeni, da do pomoči ni upravičen nihče, ki ima manj kot 2 hektarja travnikov oziroma 4 hektarje pašnikov. Uveljavlja se omejitev, uveljavlja se 30-procentni prag oškodovanosti, kar je v izrazitem neskladju z evropsko regulativo, ki omogočatudi uveljavitev 20 procentnega praga za nerazvita območja. Tega nismo uspeli vnesti v ta zakonski predlog niti z amandmaji, ker so bili naši amandmaji, ki so šli v to smer, zavrnjeni. Kako ljudem obrazložiti, da kar naenkrat niso več upravičeni do neke oblike državne pomoči, ki jo ta trenutek za isto nesrečo, za isto obliko prizadetosti prejemajo, ob dejstvu, da je enotna ugotovitev, tudi vladni predlog obrazložitve v oceni stanja in razlogov za sprejem zakona med drugim navaja, da posledice naravnih nesreč v kmetijstvu v letu 2001 lahko opredelimo za izjemne, če že ne katastrofalne, ki jih je treba reševati s posebnim zakonom. Še enkrat se potem navaja, kako izjemne in katastrofalne so posledice naravnih nesreč v letu 2001, hkrati pa v istem zakonskem predlogu postavimo takšen prag, da 25 tisoč, na grobo rečeno, dosedanjih upravičencev, dosedanjih dobitnikov državne pomoči za isto obliko nesreče, enostavno izločimo. Poslušajte! To je preprosto nerazumljivo. Izločili smo tiste reveže, tiste reveže, ki jim30 tisoč tolarjev, kar smo postavili kot prag za najnižjo obliko finančne pomoči, pomeni pol osebnega dohodka, ker večinoma ti reveži živijo tam in v tistih območjih, kjer je povprečna plača v občinah tudi 50-60% povprečja v Republiki Sloveniji. Izločili smo tiste najbolj revne dele, ki skrbijo za to, da se nam ne zarasejo, ne bom rekel kaj, Haloze, kozjanski hribi ali pa še kaj drugega. Izločili smo vse te, kar se mi zdi, da je v izrazitem nasprotju oziroma v neskladju s tolikokrat proklamirano politiko ohranjanja podeželja, ki je bila izrečena v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več besede [[...]]Se opravičujem, gospod. [[Ne.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bilivloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 12.10.2001. Danes pa smo na mizo dobili tudi amandma poslanca gospoda Gerenčerja k 5. členu. V razpravo dajem 1. člen in tri amandmaje k 1. členu. Pod zaporedno številko ena je amandma matičnega delovnega telesa, z opombo, če bo ta sprejet, postane amandma vlade pod zaporedno številko dve k istemu členu brezpredmeten. Pod zaporedno številko tri je tudi amandma matičnega delovnega telesa. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti eden. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet; tako je postal amandma pod zaporedno številko 2 brezpredmeten. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 5. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 3 sprejet. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 1. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu in treh amandmajih k 2. členu. Predlagatelj amandmaja pod zaporedno številko 1 je matično delovno telo, ravno tako je matično delovno telo predlagatelj amandmaja pod zaporedno številko 2, pod zaporedno številko 3 pa je amandma dveh poslanskih skupin, Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke Slovenije. Ker je napovedan umik amandmaja, sprašujem predstavnike poslanskih skupin, ali umikajo ta amandma ali državni zbor o njem razpravlja in odloča? Umikate. Hvala lepa. Amandma pod zaporedno številko 3 je umaknjen. Odločamo o amandmajih pod številko 1 in 2. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 2. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu in o treh amandmajih k 3. členu. Pod zaporedno številko 1 je amandma dveh poslanskih skupin Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke Slovenije, z opombo, če bo le-ta sprejet, postane amandma vlade pod zaporedno številko 3, brezpredmeten, pod zaporedno številko 2 je amandma matičnega delovnega telesa in pod 3, kot sem že rekla, amandma vlade. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Rad bi obrazložil prvi amandma 3. členu. Zdi se nam, da je ta amandma ključen v tem zakonu. V prvem odstavku predlagamo, da se "proračunska rezerva" nadomesti z besedo "proračun". Gre namreč za to, da če sprejemamo interventni zakon in po tem interventnem zakonu so opredeljujemo, da bi del sredstev zaradi posledic suše, pozebe in pa neurij s točo izplačali v letu 2002, da je treba potem ta sredstva za naslednje leto planirati v okviru proračuna, ne pa jih prenašati oziroma vkalkulirati v proračunsko rezervo. V proračunsko rezervo bi lahko, če bi seveda bilo naprej znano, da drugo leto proračunska rezerva ne bo služila ničemer drugemu kot temu, kar sprejemamo letos. To se nam zdi nesprejemljivo in zato predlagamo, da se namesto proračunske rezerve napiše, da se ta sredstva zagotovijo v proračunu. V skladu s prvim odstavkom je tudi tretji odstavek tega člena. V drugem odstavku predlagamo, da se 8 procentov nadomesti s številko 50 procentov. To predlagamo zato, ker je 8 procentov akontativnih sredstev potrjene in verificirane škode izredno malo. Gre namreč že za drugo sušo zaporedoma. Kot vemo, oškodovanci niso dobili še vseh sredstev, ki so jim bila obljubljena za lani. Gre za sušo, ki je prizadela področja, ki so tudi sicer demografsko ogrožena. Kmetijstvo na teh področjih predstavlja enega od temeljev gospodarstva in če ne bomo kmetom takoj in pa v večji meri pomagali, potem se bo zgodilo to, da se bo stalež živine zmanjšal in bodo posledice te suše dolgotrajnejše, kot bi sicer bile. Če gledate poročila kmetijsko-gozdarske zbornice, ki so tudi objavljena v časopisu Kmečki glas, ne vem sicer, koliko poslancev v tem parlamentu sploh zanima Kmečki glas, ampak lahko vidite, da se je bistveno povečal odkup živine v mesecu juliju in avgustu. To se bo seveda tudi nadaljevalo. Najhuje je, da kmetje in pa tudi polkmetje, ne mislim samo na čiste kmete, ampak tudi na ostale, prodajajo oziroma manjšajo stalež goveje živine. Potem pa predlagamo tudi, da se doda novi peti in pa novi šesti odstavek, in sicer da se v proračunu za leto 2002 namenijo tudi določena sredstva za pokritje stroškov občinam, se pravi lokalnim skupnostim, in to za tisto delo, ki ga prenašamo na občine v skladu s tem zakonom, če bo na koncu sprejet, in ne dvomim, da ne bo sprejet, kajti če država prenaša na lokalne skupnosti neke določene naloge, jim mora v skladu s tem zagotoviti tudi določena sredstva. Mi tudi predlagamo, da bi tiste občine, ki so imele zaradi suše izdatke v zvezi z oskrbo z vodo prebivalstva, da bi se tudi v proračunu za leto 2002 namenilo nekaj denarja za pokritje teh stroškov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko ena. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 39. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko tri. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 3. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 3. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj sta dve poslanski skupini: Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke Slovenije. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 4. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu in o treh amandmajih k temu členu. V pregledu imamo amandmaja pod ena in pod zaporedno številko dve. Predlagatelj obeh je matično delovno telo. Za amandmajem pod zaporedno številko ena pa bomo umestili amandma, ki ste ga danes dobili na klop, in sicer amandma k 5. členu poslanca Andreja Gerenčerja, ki je redakcijske narave. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju v pregledu pod zaporedno številko ena. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Sedaj bomo glasovali o amandmaju poslanca Gerenčer Andreja, ki je redakcijske narave. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 1. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 5. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 6. členu in o petih amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod ena je vlada Republike Slovenije, pod zaporedno številko dve poslanski skupini Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke, pod tri matično delovno telo, pod štiri poslanski skupini Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke in pod zaporedno številko pet matično delovno telo. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rad bi obrazložil amandma poslanskih skupin SDS in Nove Slovenije, in sicer v 6. členu mi predlagamo, da se v prvem odstavku 3. točka ki se glasi: [[...]]"povprečno tržno ceno kmetijskih rastlin v letu 2000," da se iz tega odstavka spusti tisti del stavka, ki govori, "ki je zmanjšana zastroške vseh neizvedenih storitev agrotehničnih ukrepov". Predlagamo, da se ta del iz tega člena črta, kajti agrotehnični ukrepi v tem zakonu nikjer niso opredeljeni. Nikjer ni jasno napisano, kaj naj bi to pomenilo. Podobno potem predlagamo, da se ta pojem agrotehničnih ukrepov črta tudi iz petega odstavka. Smatramo namreč, da bi zakonodajalec moral v zakon vnesti in predvideti, kaj so to agrotehnični ukrepi, ker sicer jih je možno razlagati na različne načine. V četrtem odstavku mi predlagamo drugačno rešitev, kot jo je predlagala vlada, in sicer iz načela enakosti pred zakonom moram povedati, da je na matičnem delovnem telesu v okviru splošne razprave bilo o tem veliko govora, da je na enakost pred zakonom opozoril tudi sekretariat državnega zbora, vendar vlada na vse te pripombe ni reagirala, zato smo mi predlagali amandma v 4. členu, in sicer bi naj s 50% potrjene škode zaradi posledic suše izenačili vse oškodovance. Se pravi, tako polkmete, kot tudi čiste kmete. Tisti, ki so pokojninsko zdravstveno in invalidsko zavarovani se jim itak potem tudi po tisti liniji odpiše del prispevkov. V šestem odstavku predlagamo, da bi se številka 30% nadomestila s številko 20%. Da bi bili do povračila dela škode opravičeni vsi, ki so utrpeli škodo, ki je večja od 20%, in ne od 30, kot predlaga vlada. To je v skladu s smernicami Evropske unije tudi možno, kajti smernice Evropske unije govorijo, če gre za demografsko manj razvita območja, da je potem lahko kriterij za izplačilo škode 20 in ne 30%. Ker gre v našem primeru v večini za demografsko ogrožena območja - škoda je namreč bila v letošnjem letu največja na območju Prekmurja, potem spodnjega Podravja, dela Dolenjske in Primorske - predlagamo, da bi torej 30% nadomestili z 20. V sedmem odstavku je naš predlog, da bi se kriterij enega hektarja nadomestil z velikostjo 30 arov. S tem bi torej to selektivnost bistveno zmanjšali. Podoben amandma pod številko 5 je predlagalo matično delovno telo, ki v svoji razdelitvi predlaga adekvatnost količine površin, vendar sebojimo, da bomo s takim amandmajem ponovno spodbudili to, da bodo morali upravičenci nositi nekakšna potrdila, za katere površine pravzaprav sploh gre, in da bo to pomenilo dodaten birokratski ukrep. Vi v veliki koaliciji pa si vendar vseskozi prizadevateza antibirokratski program, in bi torej bilo treba v tem smislu tudi urejati takšne in podobne zakone. Zato se nam zdi rešitev v našem amandmaju bistveno boljša, kot pa je ta, ki jo predlaga matično delovno telo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 12. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 35. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 59, proti eden. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 3 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti 36. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 4 ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 5. Glasujemo. Odločamo še o amandmaju pod 5. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 12. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 16. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dogovor je bil, da bomo, ko boste dobili na klop predlog deklaracije, nadaljevali z obravnavo le-te. Prekinjam zasedanje za 10 minut. Ob 13. uri in 10 minut nadaljujemo z obravnavo predloga deklaracije. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Preden nadaljujemo z obravnavo 1.B točke dnevnega reda, dovolite še sledeče obvestilo. Ko bomo končali z 1.B točko, bomo dokončali tudi pravkar prekinjeno obravnavo predloga zakona o državni pomoči za odpravo posledic suše. Preden preidemo na 1.B točko bomo ugotavljali navzočnost. Vljudno vas prosim, da pritisnete na tipko kvorum. Ugotavljamo navzočnost! Mislim, da nas je v dvorani več, kot kaže zaslon. Navzočnost bomo ugotavljali drugič. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 46 poslank in poslancev, državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Prehajamo torej na 1.B TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVANVA PREDLOGA DEKLARACIJE O SKUPNEM BOJU PROTI TERORIZMU. Predlog deklaracije je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev, s prvopodpisanim Borutom Pahorjem. Želijo predlagatelji besedo? Gospod Pahor, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Ministri, kolegice in kolegi. Danes se bo državni zbor Republike Slovenije opredelil do enega najpomembnejših procesov v mednarodni skupnosti na začetku tega tisočletja, ki bo, tako vse kaže, usodno zaznamoval daljše razdobje v tej sodobni mednarodni skupnosti. S tem se bo opredelil tudi do vloge Slovenije v njem. Tukaj predstavljamo ljudi in vemo, da to vprašanje ne zadeva samo neke določene skupine, neke zainteresirane javnosti, ampak zadeva vse nas. Ljudje o tem živahno razpravljajo in skušajo ugotoviti, kaj prinaša prihodnost. Zakaj? Zato, ker gre za vprašanje varnosti, varnosti ljudi, premoženja, varnosti naše države in seveda varnosti vsega tistega sveta, ki mu pripadamo. Zato se moramo do tega pomembnega vprašanja opredeliti. Skupina poslance je zato danes po dobri razpravi na odboru za zunanjo politiko predložila državnemu zboru v premislek, v odločanje in sprejemanje deklaracijo o skupnem boju proti terorizmu. Njeno glavno sporočilo je, da se državni zbor Republike Slovenije zaveda, da 11. septembra letos v New Yorku in Washingtonu niso bile napadene samo nedolžne žrtve, da ne gre samo za enkraten dogodek, ampak da so bile brutalno napadene vrednote in usmeritve tistega dela sveta, ki mu pripadamo. In da je prav, da se skupaj s tem svetom postavimo v obrambo treh vrednot in upremo terorizmu. Mislim, da gre za dokument posebne teže, s katerim državni zbor in naša država določa svojo identiteto v tem zelo pomembnem času spreminjanja mednarodne skupnosti. Za konec naj rečem samo to. Nihče od nas, tudi tisti, ki imajo več moči in vpliva v mednarodni skupnosti, ne morejo zagotovo reči, kako se bodo te spremembe odvijale naprej, da bodo zelo dinamične, da utegnejo biti tudi nepredvidljive, je jasno. Za Slovenijo pa je pomembno, da razume te mednarodne okoliščine, da sodeluje skupaj s svetom, ki mu z vrednotami in usmeritvami pripada, v aktivnostih za to, da zagotovimo mir in blaginjo ljudi, ki jih zastopamo, in da po teh spremembah, ki jim bomo priča in se bo svet morda nekoliko bolj zaustavil za nek določen čas v svoji stabilnosti in mirnosti, pristanemo v skupini tistih držav, s katerimi želimo zelo aktivno ustvarjati razvoj. Mislim, da ta deklaracija s svojim sporočilom odgovarja na ta izziv, pred katerim smo in vabim državni zbor, da o njej razpravlja in tudi z veliko podporo odloči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog deklaracije je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu deklaracije. Predsednik odbora gospod Jelko Kacin, izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zunanjo politiko je na svoji 16. izredni zaprti seji, ki je bila danes, obravnaval predlog deklaracije o skupnem boju proti terorizmu. Predsednik državnega zbora Borut Pahor, ki je tudi predlagatelj prvotnega besedila deklaracije, je uvodoma menil, da je dobro da državni zbor sprejme predlog deklaracije, saj z amandmaji, ki jih je vložila vlada Republike Slovenije, vsebuje vsa sporočila, ki bi jih Republika Slovenija morala sporočiti mednarodni javnosti in domači skupnosti. Državni sekretar v ministrstvu za zunanje zadeve gospod Samuel Žbogar pa je dejal, da so amandmaji, ki jih je k omenjeni deklaraciji vložila Republika Slovenija, predvsem redakcijske narave, sicer pa je sprejem deklaracije podprl. Člani odbora so se v razpravi strinjali, da je potrebno čimprej sprejeti deklaracijo o skupnem boju proti terorizmu. Izrazili pa so zaskrbljenost nad dejstvom, da nekateri slovenski mediji interpretirajo pripravljenost Republike Slovenije pri sodelovanju v mednarodni skupnosti proti terorizmu na nesprejemljiv način. Odbor je potem v nadaljevanju sprejel naslednje amandmaje. Amandma na amandma vlade k členu 2. V zadnjem stavku prenesene dikcije iz člena 7 se namesto pike postavi vejica in doda novo besedilo: Vlado Republike Slovenije pa popoziva, da še v letošnjem letu predloži državnemu zboru Republike Slovenije v postopek ratifikacijo rimskega statuta mednarodnega kazenskega sodišča. Obrazložitev: Mednarodno kazensko sodišče je po mnenju parlamentarne skupščine Sveta Evrope institucija, ki mora dobiti najširšo mednarodno podporo in odigrati ključno vlogo tudi pri obravnavi terorističnih dejanj. V Sloveniji, po zagotovilih strokovnjakov, ni več pravnih ovir za pristop oziroma ratifikacijo rimskega statuta, zato je prav, da vlada Republike Slovenije še v letošnjemletu predloži državnemu zboru Republike Slovenije v postopek ratifikacijo omenjenega statuta. V prvem stavku se za besedo "močeh" doda beseda "aktivno". Ta amandma je redakcijske narave, to je amandma k 3. členu. Za prvim stavkom se doda naslednji stavek: "Državni zbor Republike Slovenije poziva vlado Republike Slovenije, da se pridruži ukrepom Evropske unije in zveze Nato v skupnem boju proti terorizmu." S predlaganim amandmajem smo želeli jasneje določiti vsebino te 3. točke deklaracije. Najprej imamo amandma na amandma vlade k členu 4: Med prvi in drugi stavek se vnese osnovno besedilo predloga deklaracije brez besede "upravičeni". Obrazložitev: Amandma izraža večjo skrb za varovanje nedolžnega prebivalstva ob izvajanju ukrepov mednarodne skupnosti proti teroristom. K členu 6: Besedilo člena se spremeni tako, da se glasi: "Državni zbor Republike Slovenije bo aktivno sodeloval pri prizadevanjih mednarodne skupnosti za dolgoročno spreminjanje socialnih, gospodarskih in političnih okoliščin, ki spodbujajo terorizem." Odbor se je opredelil tudi do amandmajev, ki jih je vložila vlada Republike Slovenije, in podprl amandmaje k 2., 3., 4., 5. in 7. členu. Odbor ni podprl amandmaja vlade Republike Slovenije k členu 4. Odbor je po končani razpravi menil, da se je s sprejetimi amandmaji spremenilo skoraj celotno besedilo predloga deklaracije, ki ga je v postopek vložil predsednik državnega zbora Borut Pahor. Zato smo se v soglasju s predlagateljem Borutom Pahorjem dogovorili, da bo le-ta predlog svoje deklaracije umaknil iz postopka v državnem zboru, člani odbora pa bodo v postopek vložili novo deklaracijo, čistopis, ki bo upošteval vse sprejete amandmaje vlade Republike Slovenije in odbora za zunanjo politiko. Člani odbora so tudi menili, da amandma vlade Republike Slovenije k členu 5, ki so ga na seji sicer podprli, ni ustrezen, zato so se strinjali, da bodo v besedilu nove deklaracije upoštevali prvotno dikcijo besedila, ki pa bo vključevalo tudi navedbo iz omenjenega amandmaja. Člani odbora so nato podprli predlog deklaracije o skupnem boju proti terorizmu, ki jo bodo vložili v postopek v državni zbor, in predlagali državnemu zboru, da ga obravnava na svoji seji in ga sprejme. Poročevalec na seji državnega zbora bo predsednik odbora Jelko Kacin. Ker gre za zaprto sejo, mi dovolite, da izrečem še dve oceni. Celotna razprava in dopolnjevanje besedila je potekalo v izjemno konstruktivnem in tvornem ozračju in vsi sklepi so bili izglasovani soglasno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik ali predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite mi, da rečem nekaj besedo o deklaraciji. Ta deklaracija definira sodelovanje Slovenije v protiteroristični koaliciji. Poglejte. Mesto Slovenije je v družbi držav članic Evropske unije in Nato. Takšne so že sprejete odločitve državnega zbora, takšno je večinsko mnenje v Sloveniji, takšno stališče pomeni varnost, blaginjo, demokracijo, varovanje vrednot in življenjskega standarda, ki so uveljavljeni v Sloveniji. Drugačne usmeritve bi gotovo pomenile spremembo na slabše. Seveda ne moremo biti vedno zadovoljni z Evropsko unijo in Natom. Procesi širitve potekajo prepočasi. To tudi vedno povemo. Vendar v tem primeru ne moremo stati ob strani, ni mogoče biti nevtralen, vsaka stran bi nas lahko imela za nasprotnike, če bi si to privoščili. Povrh vsega bi teroristi v primeru naše neodločenosti menili, da je Slovenija mehka točka, da so pri nas na varnem. Svetovni problemi, povezani z dogodkom 11. septembra v New Yorku in Washingtonu, so težki. Povezani so tudi z nekaterimi drugimi problemi, ki se niso zgodili 11. septembra, ampak so se zgodili prej. Na nek način gre pri tem tudi za soočenje z globalizacijo. Vi veste, da to soočenje ni preprosto, ker je zahtevno. Tudi za Slovenijo in za nove države v srednji in vzhodni Evropi je to soočenje zahtevno kaj šele za tiste, ki so manj razviti. Rešitev za probleme je resno delo, žal, tu ni nobenega čarobnega recepta. Terorizem jemlje probleme globalizacije - to bi rad na tem mestu posebej poudaril - kot izgovor. Teroristi napadajo evroatlantske povezave, toda danes je fronta, kot vidimo, zoper terorizem širša: vključuje Rusijo, vključuje Kitajsko, vključuje mnoge arabske in islamske države. Pri terorizmu gre za fanatizem, gre za rasizem, za poenostavljenje ideologije, nestrpnost, ki se jih spominjamo iz 2 svetovne vojne, deloma pa tudi iz balkanskih vojn. To moramo obsoditi in se postaviti na pravo stran. Jasno pa je, da bo potrebno na novo premisliti probleme nerazvitosti, ki ustvarja ugodna tla za razvoj vseh mogočih fanatizmov in tudi terorizma. Slovenija se mora udeležiti tega premišljevanja in po svojih močeh pomagati pri razvoju tega sveta. Mednarodni boj proti terorizmu ne predstavlja klasične vojaške koalicije, ampak tesno koordinacijo mednarodnih in notranjih ukrepov držav, s katerimi bi preprečili terorizem. Gre za ukrepe na političnem, vojaškem, finančnem, zakonodajnem, pravnem, policijskem, administrativnem in drugih področjih. Tekst deklaracije omenja nekatere tekste resolucije Organizacije združenih narodov in Evropske unije in ravno to je mišljeno s temi resolucijami oziroma programskimi teksti. Recimo, resolucija o Organizaciji združenih narodov 1373 govori ravno o finančnih vidikih preprečevanja terorizma. Druga, ki je tukaj omenjena, splošno poziva k sodelovanju pri boju zoper terorizem. Trenutno bi lahko govorili o vojaški in o politični koaliciji. Namen vojaške koalicije vidimo tako rekoč vsak dan po televiziji in je vojaško posredovanje v Afganistanu. Politična koalicija pa predstavlja dolgoročno obliko usklajevanja ukrepov mednarodne skupnosti v boju zoper terorizem. Ko se Slovenija pridružuje, se mi zdi, s to deklaracijo tej politično koaliciji, mislim da ima v mislih - vsaj tako smo razumeli tekst tudi v vladi - predvsem takšno obliko usklajevanja ukrepov v mednarodni skupnosti. Kar zadeva našo državo, smo mi 11. septembra jasno izrazili solidarnost z Združenimi državami Amerike in zvezo NATO ter z mednarodno akcijo proti terorizmu. Zavedali smo se in se zavedamo, da je ta boj postal sestavni del sodobnega sveta, mednarodnih aktivnosti in tudi naših aktivnosti. Zavedamo se, da ključ za dokončno odpravo terorizma ne leži v vojaški aktivnostih, ampak je potrebno razreševanje številnih odprtih vprašanj sodobnega sveta, kriznih žarišč, napetosti in velikih razlik v svetu. Ob ameriško - britanski akciji prihaja tudi do humanitarne akcije, kar je zelo redek in edinstven primer v zgodovini. Republika Slovenija bo prispevala svoj del k tej humanitarni akciji preko rdečega križa. Posebej se mi zdi važno poudariti, in to ta deklaracija pravilno ocenjuje, da sedanji spopad ni spopad z vero, z islamom, ampak spopad s teroristi, ki so proti mirnemu, ki so proti nenasilnemu razreševanju sporov po svetu. Republika Slovenija v tej deklaraciji in po njej ravna solidarno v skladu z osnovami protiteroristične koalicije, ki so bile oblikovane po terorističnem napadu 11. septembra v okviru Evropske unije, OZN in NATO. Republika Slovenija je bila 3. oktobra 2001 seznanjena z dokaznim gradivom o povezanosti Osame bin Ladna in organizacije Al Kaida s terorističnim napadom. Odziv koalicije je po naši sodbi, kolikor smo bili seznanjeni s temi gradivi, pravičen. Gre dejansko za [[...]] [[prekinjeno.]] [[...]]z naše strani gre za kampanijo zoper terorizem. Kar zadeva aktivnosti Republike Slovenije, nekatere poznate, nekatere omenja deklaracija eksplicitno. Gre za poostreno pozornost na mejah, za izmenjavo obveščevalnih informacij, za varnostne ukrepe na finančnem področju, diplomatska in druga sredstva, ob splošni solidarnosti z žrtvami terorizma. Rad bi na koncu rekel to, da je vlada razpravljala o osnutku deklaracije. Predlagala je amandmaje. Odbor za zunanjo politiko je amandmaje skoraj v celoti upošteval. Zato lahko rečem, da vlada resolucijo, ki je predlagana, podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin. Mnenje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Jelko Kacin. Izvolite.
Gospa predsedujoča, kolegice in kolegi, gospod minister! Pred nekaj dnevi sva se s kolegom Brejcem vrnila iz ZDA, kjer sva bila na povabilo State Departmenta. Obiskala sva pet ameriških držav in videla posledice tega terorističnega dejanja. Kadar me kdorkoli vpraša, kako je v Ameriki, vsakemu pri nas odgovorim najprej z besedami, "tako,kot bi bilo pri nas, če bi kaj takega doživeli pri nas; če bi imeli na tisoče mrtvih, bi bili zelo prizadeti". Toda vsiljuje se še ena druga primerjava, ki se mi zdi primerna. Pred desetimi leti smo bili mi v vojni in takrat smo bili mi zelo, zelo enotni.Zdaj so tudi Američani zelo, zelo enotni. Tisto, kar pa se mi zdi, da je treba povedati ob tej priložnosti, je problem soočanja s terorizmom, kajti na vprašanje, kaj terorizem je, si ne znamo odgovoriti. Gre za vprašanje definicije terorizma. Midva z Brejcem sva to spraševala tudi v ZDA in pomagali so nama z dokumenti, ki jih imajo na voljo. In tudi Američani so ugotovili, da ne znajo povedati, kaj je terorizem, in da njihove dosedanje definicije ne ustrezajo. Zato bi vam rad na kratko povedal nekaj besed o tem. Mednarodni terorizem je bil doslej v Ameriki opredeljen kot terorizem, ki vključuje in prizadene civilne osebe in lastnino v več kot eni sami državi. Terorizem na splošno je bil opredeljen kot politično nasilje, kot politično motivirano nasilje, ki ga proti nevojaškim ciljem oziroma žrtvam zagrešijo skrajne podtalne skupine ali pa prikriti agenti. Teroristično skupino so opredelili kot skupino, ki izvaja ali ima podtalne skupine oziroma celice, ki izvajajo teroristične akcije. Pomanjkljivost vseh teh tradicionalnih definicij pa je njihova osredotočenost na skupine oziroma pripadnike skupin, spregledali pa so oziroma izpustili pa so posameznike, ki niso organizirani v skupine oziroma celice. Ta individualizem močno narašča, je vse bolj pogost in vse bolj opazen. Naslednja možna pomanjkljivost oziroma slabost opredelitev v dosedanji uporabi pa je tradicionalna opredelitev kriterijev nasilja. Analitiki zdaj opozarjajo, da uporaba računalniških virusov v sabotažne namene kaže na možnost, da bi lahko bile teroristične akcije v prihodnje izvedene z veliko bolj dovršenimi oblikami uničevanja in izsiljevanja, kot je, na primer, uničenje osnovne baze podatkov posamezne države z vdorom v računalniško programsko opremo; tudi take nevarnosti realno obstajajo. Po lanskoletnem napadu na ameriški rušilec in letošnjem napadu na Pentagon pa se pojavlja tudi vprašanje ustreznosti ameriške definicije, ki terorizem omejuje samo na civilne cilje. Zdaj se je pokazalo, da teroristi lahko napadejo tudi vojaška plovila v civilnih pristaniščih, v ladjedelnicah, lahko pa tudi ministrstva za obrambo, v katerih so zaposlene tako civilne kot vojaške osebe. In zadnje dni lahko še na veliko spremljamo grozo ob razumevanju, da se terorizem lahko zgodi tudi s sredstvi za množično uničevanje z uporabo kemijskega in biološkega orožja. Dosedanjim opredelitvam terorizma pa je skupno politično opredeljeno in pogojeno obnašanje storilcev. Takšne opredelitve ne vključujejo nasilja zaradi pridobitve finančnih koristi oziroma zaradi verskih motivov. Ker pa se hitro razraščajo mednarodne kriminalne organizacije in združbe in je povečevanje njihovega dosega, njihove učinkovitosti, hkrati tudi velika nevarnost za uporabo njihovega nasilja na tak ali drugačen način, se vse bolj kaže tudi nevarnost mednarodnega terorizma, da bi dosegli finančne učinke z njim. Čeprav je najpogosteje videti, da so teroristi politično motivirani, nekatere teroriste ženejo drugi nagibi. Število takih dejanj se lahko poveča s širitvijo teh mednarodnih kriminalnih združb pa tudi s povečanjem skrajnih terorističnih dejanj zaradi verskih ali morda kulturnih razlogov. Celovitejša opredelitev se bo morala osredotočiti ne samo na delitev terorističnega dejanja, razlogi pa bodo vse manj pomembni. Mednarodni terorizem ne pozna in ne prizna državnih meja, ko gre za kraj dejanja ali pa ko gre za državljanstvo oziroma pripadnost žrtev. Ob zadnjem napadu je 77 držav preštevalo svoje žrtve. Republike Slovenije pa le po srečnem naključju ni bilo med njimi. Mednarodni terorizem ne razlikuje med mladimi in starimi, med črnimi in belimi, kristjani in muslimani, med moškimi in ženskami, med vojaki in civilisti. Mednarodni terorizem je v svoji brutalnosti univerzalen in globalen. Samo obsojanje takega terorizma ni dovolj, potrebni so preventivni in kurativni ukrepi. Zato Liberalna demokracija Slovenije podpira na eni strani deklaracijo, na drugi strani pa tudi vlado Republike Slovenije v prizadevanjih za učinkovito zoperstavljanje in odpravljanje mednarodnega terorizma.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke bo predstavil gospod Janez Janša. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Državni zbor se končno sooča tudi z deklaracijo o temi, do katere so se praktično opredeljevali v zadnjem mesecu najbrž vsi parlamenti demokratičnih držav na svetu. Nas zelo veseli, da je prišlo do usklajenega besedila, ki smo ga lahko sopodpisali vsi prisotni na seji odbora za mednarodne odnose, da je to besedilo po našem mnenju dobro, da odraža tisto, kar po našem mnenju državni zbor mora povedati ob takšnih primerih, in da se nam zdi tudi dobro, da gre za, recimo temu, vsebinsko precej usklajene poglede na problem, s katerim se soočamo. Veseli nas še posebej kot poslansko skupino Socialdemokratske stranke Slovenije, da je odbor za zunanjo politiko soglasno podprl naš amandma k besedilu, ki govori o tem, da državni zbor poziva vlado, da se pridruži vsem ukrepom Evropske unije in Nata v boju proti mednarodnemu terorizmu. Prav tako nas veseli, da so v deklaraciji tudi neke konkretne zaveze, s katerimi sami sebe pa tudi vlado zavezujemo, da bo končno prišlo do predložitve in tudi odločanja o ratifikacijah, ki govorijo o boju proti terorizmu, pa jih mi še nismo ratificirali. Še posebej nas pa veseli, da smo se obvezali tudi za to, da bomo končno ratificirali statut mednarodnega kazenskega sodišča, kar se vleče predolgo. To so dobre stvari, so pa tudi slabe. In, žal, mislim, da je v izogib zapletom ali pa podobnim zapletom v prihodnje nekaj treba reči tudi o tem. Eno sem že omenil, in to je zamuda. Skoraj sem prepričan, čeprav tega nisem preverjal, da je slovenski parlament oziroma naš državni zbor zadnji v Evropi, ki se opredeljuje do tega problema, zagotovo pa samo zadnji med parlamenti članic, držav Evropske unije, Nata ali kandidatk za obe instituciji. Mislim, da je Svet Evrope oziroma da je parlamentarna skupščina Sveta Evrope, kjer smo polnopravni člani, že pred časom, pred tednom ali pred desetimi dnevi razpravljala o tem in tudi sprejela resolucijo. Naša delegacija je tam o tem odločala brez tega, da bi prej državni zbor zavzel kakršnokoli stališče, razen sožalja; niti nobeno delovno telo do tega, mislim, da ni sprejelo nobenih vsebinskih sklepov. Celo naš državni svet nas je pri tem prehitel, kar se zelo redko zgodi, ampak tokrat se je zgodilo in to nam ni v kakšno čast. Tu seveda ne gre samo za to, kdo bo prvi, zakaj se bo nekaj prej ali kasneje naredilo, ampak gre za vsebinske razloge, zaradi katerih bi bilo dobro, da bi bila ta seja bistveno prej. Mi smo jo nekajkrat predlagali in štirikrat se je zadeva prelagala. Dejstvo je, da terorizem, še posebej, če je izveden v takšnem obsegu, kot se je to zgodilo 11. septembra, ne ogroža samo človeških življenj, mednarodni terorizem še posebej ne človeških življenj v neki državi, ogroža tudi temeljne človekove pravice in demokracijo. Identifikacija žrtev v New Yorku še vedno ni opravljena in tudi mi nimamo nobenega zagotovila, da med žrtvami, ki bodo še identificirane, če sploh bodo vse, ni tudi naših državljanov. To je povsem možno, kljub temu, da po dosedanjih podatkih, hvala bogu, temu ni tako. Lahko bi pa bilo; svet je globalen, vsi potujemo, tudi mi, ki smo v tej dvorani, in verjetno samo po sreči še ni bilo nobenega državljana te države na enem od teh letal ali v World Trade Centru. Če se to zgodi kjerkoli v Evropi, ni treba, da je ravno kakšen kraj v Sloveniji žrtev takšnega napada, bomo težko ugotavljali, enako kot zdaj, češ, da tam ni bilo naših državljanov. Zaključki, ki so jih nekateri potegnili iz tega dejstva, češ, hvala bogu, da Slovenija še ni v Natu, drugače bi pa teroristi tudi nas ogrožali itn., so zelo pod vsako ravnijo logičnega razmišljanja. Kjerkoli v Evropi seto lahko zgodi, lahko tudi kjerkoli v svetu, praktično na bolj prometnih mestih, povsod so lahko naši državljani kot turisti, poslovneži, poslanci. Tako izolacija seveda ni nikakršna obramba. In ker izolacija ni obramba proti nevarnosti, ki jo predstavljamednarodni terorizem, se je seveda treba obnašati drugače, kot pa se je obnašal ta državni zbor v zadnjem mesecu. Jaz mislim, da je stališče državnega zbora do takšne problematike, kot jo sedaj opredeljujemo v tej resoluciji, potrebno že po ustavi. Že iz ustave izhaja naša pristojnost in tudi dolžnost, da se opredeljujemo tudi po poslovniku, kjer jasno piše, da se do takšnih problemov širših razsežnosti državni zbor opredeljuje z deklaracijami oziroma resolucijami. Stališče državnega zbora je pomembno zaradi mednarodne javnosti. Prej je že kolega Kacin govoril o tem, kako so v Združenih državah občutljivi na podporo oziroma nepodporo. Vsi smo brali zapise, tudi v slovenskih medijih, tudi neke ameriške državljanke, ki je Slovencem očitala vse kaj drugega, oziroma pripisala vse kaj drugega kot solidarnost. V veliki meri je imela prav, vsaj glede na to, kar se je dalo prebrati v naših medijih. Tudi sami se lahko spomnimo, to je bilo prej rečeno, kako smo bili mi občutljivi na izraze podpore oziroma nepodpore pred 10-imi leti. Ko je nekdo prizadet takrat, si bolj zapomni. Tudi prijatelji v svetu, na katere verjetno računamo v prihodnje, če bodo osnovne zunanje politične usmeritve te države zdržale tudi ta preizkus, so v tem trenutku zelo občutljivi. S takšnimi zamudami verjetno mi ne prispevamo k temu, da bi si nabrali kakšen dober politični kapital. Seveda, to se mi zdi najpomembnejše, neko pravočasno stališče institucije, kot je parlament nacionalne države, do problema, do katerega se sedaj opredeljujemo v tej deklaraciji, je pomembno tudi zaradi domače javnosti. Slovenski volivci bodo tisti, ki bodo končno verjetno odločali o članstvu Slovenije v Evropski uniji in tudi v Natu. V zadnjih štirih tednih ta slovenska javnost, ti slovenski volivci niso bili ravno postreženi s stališči, ki bi izšla v smeri teh osnovnih slovenskih zunanje političnih opredelitev. To kažejo tudi mnoge javnomnenjske raziskave. Dejstvo je, da ko gre za posrednike informacij in komentarjev, se pravi za medije, da je tukaj potrebna absolutna kritičnost tudi ko gre za takšne dogodke, kot smo jim sedaj priča v Afganistanu. Vendar pa je potrebna tudi neka profesionalnost. Jaz sem skoraj trdno prepričan, da če bi institucije slovenske države malo prej reagirale, če bi tudi ta državni zborprej reagiral, da bi bilo te zmede manj, pa tudi zelo enostranskega, pa neprofesionalnega poročanja in komentiranja teh dogodkov. Poglejte samo nosilne teme osrednjih slovenskih dnevnikov v zadnjih štirih tednih, karikature v teh dnevnikih, abotna poročila poročevalca televizije Slovenije iz Washingtona, ki ne samo, da nič ne povedo, ampak so včasih tudi žaljiva. Večina prispevkov na radio Slovenija, ki včasih izgleda kot program radia Talibanov v slovenščini, kjer relativizira poročila ene strani, v temprimeru ameriške, in kot suho resnico prodaja tisto, kar sporoča rado Kabul oziroma kabulska vlada. Še posebej v zadnjih dneh, ko seveda ta stran pretirava s poročilom o številu žrtev, kar se seveda dogaja v vsaki vojni. Tisti, ki pa o tem poroča, mora testvari presejati. Če mi imamo srečo, da mnogi, ki pač tudi po službeni dolžnosti spremljajo to, kar se dogaja pri nas v Sloveniji, mislim na diplomacijo tujih držav, v glavnem ne govorijo slovenskega jezika. Če bi ti spremljali vse, kar se tukaj dogaja nanacionalnih medijih, potem ne vem, če bi Slovenija recimo bila poleg, ko bo četrta ali pa peta širitev Nata, kaj šele pri drugi širitvi. Vendar pa, kot sem že prej dejal, za vse to v veliki meri nosijo krivdo tudi institucije te države. In na žalost, moram reči, tudi ta državni zbor, ker je reagiral zelo pozno. Zelo pozno. Enostavno ni opravičila za to. Kakorkoli bi zdaj lahko rekli, konec dober, vse dobro, prišli smo do teksta resolucije, ki je usklajen, ki je vsebinsko kvaliteten in ki ne vsebuje samo nekaj praznih fraz, ampak vsebuje tudi neke opredelitve, ki bodo dejansko lahko prispevale k bolj učinkovitemu sodelovanju Slovenije v mednarodnem boju proti terorizmu. Tako da po tej plati je to dobro. Ta zamuda pa seveda ni opravičljiva. V imenu poslanske skupine socialdemokratske stranke apeliram na vse, ki vodijo to institucijo, da so drugič bolj tenkočutni. Še posebej zato, tudi to moram reči, ker je bilo meni osebno obljubljeno, da bo državni zbor sprejemal stališča v zvezi s to problematiko že na seji, ki se je potem spremenila samo v žalno sejo. Ne vem sicer zakaj, ampak rečeno je bilo najprej, da to ne bo samo žalna seja, ampak da bo tudi to vsebinska seja. Tisto bi bil pravi čas za reagiranje. Tako vladne institucije, kot tudi službe tega državnega zbora so najbrž dovolj sposobne napisati en tekst preko noči, v katerem bi pisalo nekaj takšnega kot piše tudi zdaj. To je sicer kvalitetno opredeljevanje, ampak žal zelo pozno. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke bo to deklaracijo podprla in pričakuje od institucij, ki so v njej omenjene, od institucij slovenske države, da se bodo v skladu s to deklaracijo v prihodnje tudi ravnale.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo govoril Aurelio Juri.
Hvala, podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Bom kratek, ne bi kratil časa, glede na enotnost, ki smo jo dosegli že v odboru za zunanjo politiko in tudi na napovedano podporo besedilu, ki je pred nami. Združena lista socialnih demokratov seveda podpira besedilo in sporočilo deklaracije, ki jo je tudi sooblikovala, ker sledi potrebi časa, ki ga živimo; ker sledi priporočilom Sveta Evrope, ki so vsebovana v resoluciji, ki jo je pred dvema tednoma sprejela parlamentarnaskupščina Sveta Evrope; ker poudarja odločenost tudi naše države sodelovati v svetovnem boju zoper terorizem ter to početi v skladu z načeli, s predpisi, z listinami Združenih narodov; ter zato, ker poziva k povečani skrbi mednarodne skupnosti in zlasti razvitega sveta za potrebe v tem boju najbolj prizadetih populacij po humanitarni asistenci in za odpravo političnih, ekonomskih in socialnih razlogov, ki prispevajo k prosperiranju terorizma. Zato je tako besedilo vredno naše skupne podpore in upamo, seveda, da bo tudi prikazalo vlogo Slovenije v mednarodnem prostoru tako, kot ji pripada. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni! Na vsak način je terorizem nekaj, kar ne bi smelo biti, ne bi smelo biti v današnjem času in na današnjem področju, torej, na naši zemeljski obli. Na vsak način ta pojav predstavlja tisto, čemur se poskušamo vsi mi izogniti oziroma preprečiti. Prav je, da so do tega Slovenija tudi opredeli, naj si bo to v taki obliki ali v drugačnih oblikah. Čas je, da se ta svet izboljša, čas je, da tudi Slovenija aktivno vstopi zraven. Osebno oziroma v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke pa ta dokument ne predstavlja rešitve. Smiselno bi se bilo vprašati, kako bi se ta isti državni zbor ta ista država, Republika Slovenija, obnašala, če se ta teroristični napad ne bi odvijal v Združenih državah Amerike. Po vsej verjetnosti, glede na dvoličnost naše vlade se do takšne aktivnosti oziroma delovanja, če bi se to zgodilo nekje drugje, sploh ne bi ozrli. Smiselno se nam zdi, da se enkrat preneha s to farso ponižnega pristopanja do različnih vojaških institucij, v odnosu do tako imenovanega "velikega brata", Združenih držav Amerike, ki smo jim, očitno, pripravljeni slediti povsod in kadarkoli. Smiselno bi bilo, da se predvsem v tej deklaraciji, če je to odsev volje Slovenije oziroma političnega življenja Republike Slovenije, v uvodnem delu besedila deklaracije izpusti oziroma spremeni tretji odstavek, ki se glasi: "Odločno obsojajoč teroristični napad na New York in Washington 11. septembra." Mednarodni terorizem, kjerkoli se dogaja, je vreden obsojanja. Ne bodimo tako dvolični in ne izpostavljajmo samo posameznih krajev. Zapišimo v to deklaracijo, da Slovenija dejansko obsoja vse vrste terorizma, kjerkoli na svetu. Terorizem ni tisti način reševanja sporov, kot ga očitno, recimo temu, priznava slovenska vlada, ko izpostavlja pomembnost terorizma oziroma stopnjo negativne prispodobe terorizma, glede na kraj, kjer se le-ta odvija. Premislite o spremembi v tisti obliki, da Slovenija nasprotuje terorizmu vsepovsod. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! V poslanski skupini SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog deklaracije, ki jo je prvi podpisal predsednik, za njim pa še vsi prisotni člani odbora za zunanjo politiko, ki smo bili danes na tej seji. Res je, da je bilo nekaj zapletov, nekaj naših tipičnih problemov, ko smo oblikovali besedilo te deklaracije. Sami menimo, da je predsednik državnega zbora s svojim osnovnim tekstom dal dobro podlago, in ko smo se potem ujeli, smo v skladu z našo proceduro danes na odboru za zunanjo politiko našli potreben konsenz in ob pomoči vlade po našem mnenju predlagali dober tekst. Državni zbor je kmalu po tragičnih dogodkih v New Yorku in Washingtonu imel žalno sejo, na kateri je predsednik državnega zbora s svojim nastopom odmerjeno povedal stališča do tega dogodka. Morda se premalo ve, da so tudi naši kolegi v državnem svetu, ki delujejo včasih brez velike javne odmevnosti, pred enim tednom sprejeli dobro resolucijo - to je resolucija državnega sveta ob terorističnih napadih na ZDA. Današnja deklaracija je samo nadgradnja te resolucije državnega sveta. Štirje razlogi so, na podlagi katerih bomo še posebej podprli deklaracijo. Prvi je v prvem razdelku, ki govori, da za terorizem ni nikakršnega opravičila - jasen stavek, z jasno besedo. Razumljivo pa je, da se v preambolo take deklaracije da dogodek, ki je neposredno sprožil tako deklaracijo, in to je bil teroristični napad na New York in Washington; in pravilno je, da smo tam jasno zapisali, da obsojamo ta napad. Nato pa sama deklaracija govori o obsojanju terorizma kjerkoli po svetu. Drugi argument je II, tu so normativne ravni, to so deklaracije OZN, Sveta Evrope in zavezujoče odločitve vlade in državnega zbora glede teh aktov. Ključen je po našem mnenju tretji razdelek in tukaj bi rad še posebej izpostavil jasno besedo ministra dr. Rupla danes tukaj in tudi amandma, ki so ga predlagali, in danes soglasno odločitve, da smo jasni in nedvoumni. Državni zbor Republike Slovenije izraža pripravljenost naše države, da po svojih najboljših močeh aktivno, poudarek je besedica aktivno, sodeluje v protiteroristični koaliciji. In nato zadnji stavek. Državni zbor Republike Slovenije poziva vlado Republike Slovenije, da se pridruži, poudarek na besedici pridruži, ukrepom Evropske unije in zveze NATO v skupnem boju proti terorizmu. Take jasne besede mora sprejeti državni zbor in danes jih bo v tej deklaraciji sprejel. In nato še poudarek v IV., tukaj pa poudarjamo tudi pomen humanitarnega, vidik reševanja humanitarnih problemov. Naša poslanska skupina bo deklaracijo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Igor Štemberger. Izvolite.
Hvala za besedo. Danes mineva mesec in en dan od strašnega in tragičnega dogodka v Združenih državah, ki je pretresel ves svet in tudi Slovenijo. V poslanski skupini Stranke mladih Slovenije podpiramo predlog deklaracije, saj menimo, da so bile s tem vrednote demokracije, tako svetovne kot naše, napadane na najbolj brutalen in krvav način. Ker pa zahteva jasen odgovor, ta odgovor podajamo v deklaraciji o skupnem boju proti terorizmu. Izredno pomembno je, da stališče naše države oblikujemo in potrdimo na ravni parlamenta, saj s sprejemom te deklaracije tudi uradno vstopamo v skupino držav, ki se odločno podajo v boj proti terorizmu. Posledice tega boja pa se tičejo prav vsakega državljana in državljanke naše države. Opozoriti želimo tudi na to, da ta deklaracija ne daje prostih rok izvršilni veji oblasti in določenim državnim institucijam, da bi morebiti nekontrolirano in v neskladju z veljavno slovensko zakonodajo izkoriščali to stanje v smeri omejevanja demokratičnih pravic in svobode slovenskih državljank in državljanov. Zato pričakujemo od vlade in vseh pristojnih institucij, da o sleherni pomembni aktivnosti odkrito in celovito obveščajo slovensko javnost. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil dr. Andrej Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bi rad izjavil jasno in glasno, da z vso odločnostjo podpiramo to deklaracijo, predvsem pa pozdravljamo dejstvo, da je sploh do nje prišlo. Vsi kolegi dobro vedo, da smo se že pred tedni zavzemali, da bi do takšnega stališča prišlo. Nedopustno se nam je zdelo, da bi v tem našem svetu Slovenija skušala zaradi takšnih ali pa drugačnih razlogov odigravati neko neuvrščenost, ki je v današnjem položaju popolnoma nemogoča in nesprejemljiva. Pozdravljamo torej, da je prišlo v naših kolegijih in pa notranjih delovnih telesih do skupnih stališč, kipa enkrat za vselej tudi podajo ne samo svetovni javnosti, ki je z občudovanjem gledala dejstvo, da Slovenije ni bilo nikjer najti, v takšnem primeru, na takšen način, kot smo danes tu napravili, ampak tudi slovenski javnosti, da ta državni zbor in vlada Republike Slovenije dokončno zavzemajo stališče in se opredeljujejo v tej novi situaciji, ki se je razvila v našem svetu od 11. septembra naprej. Rad bi pa tudi poudaril, da pozdravljamo dejstvo, da čeprav obsojamo to, kar se je zgodilo 11. septembra v New Yorku in Washingtonu, da brez vsakega dvoma ta državni zbor sprejema deklaracijo, da obsoja sleherni terorizem in da zanj ni nikakršnega opravičila, kjerkoli na svetu naj se to zgodi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo predstavnike poslanskih skupin. Besedo sedaj dajem poslankam in poslancem. Pisno se je k razpravi prijavil Roman Jakič. Gospod Jakič, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegi, kolegice, minister. Tudi jaz moram reči, da se veselim, da je ta državni zbor pred odločanjem o skupni deklaraciji, s katero bomo, podobno kot demokratični svet, obsodili terorizem in pa seveda posredno tudi sam teroristični dogodek, ki je zaznamoval in ki bo v bodoče zaznamoval dogajanje v tem svetu. Jaz sem želel kolegice in kolege obvestiti oziroma na nek način jim predstaviti, kako je parlamentarna skupščina Sveta Evrope v resnici 14 dni [[...]]Jaz moram reči, da bi verjetno jaz in Aurelio Juri, ki sva se edina udeležila aktivno diskusije, tako na politične odboru kot na samem plenarnem zasedanju, mnogo lažje diskutirala, če bi ta državni zbor že pred tem diskutiral o tej temi. Ampak kljub vsemu zagotovilo, da je aktivnost obeh - na žalost drugih članov ni bilo - v Strasbourgu, šla v smeri, ki je zapisana tudi v današnji deklaraciji, predvsem pa je seveda s polno mero aktivno podprla tako resolucijo kot priporočilo ministrskemu svetu. Skupno stališče v Strasbourgu je bilo, da je terorizem kršitev temeljnih človekovih pravic in seveda sam teroristični akt krši pravico do življenja. Parlamentarna skupščina je sprejela večino tistega, kar smo tu tudi zapisali oziroma kaj mislimo, da bi bilo potrebno storiti. Se pravi, da se sprejmejo ustrezni ukrepi zoper tiste, ki nudijo zavetje in finančno pomoč teroristom, da se preveri nacionalna zakonodaja in se dopolni z mehanizmi za preprečevanje terorizma, da se odrečemo vsem rezervacijam do konvencij, ki se nanašajo na terorizem, in pa da se omogoči dostop do bančnih računov pristojnih organov za raziskavo povezav med temi računi in teroristi. Glede na to, da je tudi danes šla diskusija malo iz okvirov, ki so zapisani, moram reči, da se je tudi v parlamentarni skupščini Sveta Evrope diskusija predvsem vrtela okoli definicije terorizma. Bilo je ugotovljeno, naj bo to komu prav ali ne, da pozicija "out-out", pozicija "si z nami ali si proti nam", ni dobra pozicija in seveda na nek način posega kljub vsemu v pravico do svobode govora in s tem v povezavi tudi današnja omemba pravice novinarskega poročanja. Naj bo, seveda, jasno, jaz sem eden tistih, ki sem 150% za vstop Slovenije v zvezo Nato, in sem eden tistih, ki podpiram tudi to, kar je zapisano v tej deklaraciji, da se moramo pridružiti aktivnostim Evropske unije in Nata. Vendar še enkrat poudarjam menim, da zaradi enega dogodka ne smemo posegati v neke pridobljene pravice, ki so prav tako zapisane v vseh konvencijah in resolucijah, tako Organizacije združenih narodov kot Sveta Evrope, in to je pravica do svobode govora. Kar me je najbolj razveselilo danes zjutraj na tej, moram reči in potrditi besede predgovornikov, v tej pozitivni klimi oblikovanja deklaracije na odboru za zunanjo politiko je bilo tudi dejstvo, da so kolegi benevolentno sprejeli moje dopolnilo, ki tudi izhaja ne samo iz resolucije Sveta Evrope, ampak tudi iz mojih neuslišanih pobud, da vlada Republike Slovenije še v letošnjem letu predloži državnemu zboru Republike Slovenije v postopek ratifikacijo rimskega statuta mednarodnega kazenskega sodišča. Menim, da je to dobro iz preprostega razloga, ker če bomo naredili to - seveda, dali pa smo poudarek, da se strinjamo, da se razširijo pooblastila prihodnjega mednarodnega kazenskega sodišča - da bi lahko obravnavali tudi teroristična dejanja, mislim, da je to konkreten korak. Tako kot jekonkreten korak - žal ga nismo tu zapisali, ampak ga razumem - da bomo šli čim prej v ratifikacijo različnih konvencij, da bomo ratificirali še v letošnjem letu mednarodno konvencijo, ki govori o preprečevanju financiranja terorizma. Zagotovila, ki so bila dana s strani vladnih predstavnikov danes, to potrjujejo. Seveda upam, da bo ta resolucija Sveta Evrope obvezala vse, ne samo 43 članic Sveta Evrope, k uresničitvi vseh navedenih alinei, in da bodo tudi drugi, vključno z Združenimi državami Amerike, začeli razmišljati, da bi tudi Amerika oziroma kongres ratificiral rimski statut mednarodnega kazenskega sodišča, da bi seveda lahko to delali skupaj. Ne nazadnje, dovolite mi, da rečem, moj nekdanji poslanski kolega Hvalica bi rekel, da je nehigienično govoriti, da je bil 11. septembra napad na Združene države Amerike, tudi iz tega preprostega razloga, ker so v napadih umrli ljudje iz 77-ih držav tega sveta. Hvala.
Hvala lepa. Pisnih prijav k razpravi več ni. Razprava razpravljavcev je sedaj omejena na pet minut. Najprej ima besedo gospod Roberto Battelli. Se opravičujem, gospa Ana Marija Tisovic, ste dvignili prej roko? [[Ne.]] Potem pa gospod Dorijan Maršič. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Jaz nisem bil obveščen o seji odbora za zunanjo politiko danes zjutraj in zato nisem mogel sodelovati pri razpravi o tem dokumentu, ki se mi zdi zelo pomemben in tudi zadosti dober. Razen morda v točki VI, v zadnji točki, ko se vzpostavlja, smiselno vzpostavlja neka neposredna vzročna zveza med dramatičnim stanjem v mednarodni skupnosti s strani mnogih držav in ljudstev, ki se soočajo s strašnimi problemi gospodarske in tudi siceršnje narave ter terorizma. Verjetno bi bilo boljše, po mojem mnenju, povedati, da terorizem zlorablja take okoliščine za svoja kriminalna dejanja. Prav v tem primeru imamo opravka z dejanjem terorizma, ki je verjetno zahtevalo več let skrbnih priprav in uporabo ogromnih finančnih sredstev za to, da se je to izvedlo. Hočem reči, da to niso reveži sveta naredili, ampak ljudje, ki očitno imajo druge interese in ne nazadnje zelo verjetno imajo zelo močne finančne gospodarske interese. Ti kriminalci pač hočejo prikazati, kot da so oni kaznovali tisti razviti del sveta ki po njihovem mnenju že stoletja in desetletja drži v pedi in obupu dobršen del svetovnega prebivalstva. Jaz apeliram na to, da razmislimo, ali obdržimo to dikcijo tako, kot je, v tem odstavku pod rimsko VI. Kar zadeva pa mednarodno kazensko sodišče. Jaz absolutno podpiram ta poziv, ki ga danes naslavljamo na vlado, da pošlje zakon o ratifikaciji rimskega statuta čimprej v državni zbor. Da se pooblastila tega sodišča lahko razširijo na terorizem in tako naprej, je najprej seveda treba doseči, da mednarodno sodišče začne funkcionirati. In to je možno samo ob ratifikaciji 60 držav. Do sedaj, kolikor je meni znano, je ratificiralo statut približno 30 držav. Podpiram sprejem te resolucije, ampak ponavljam, verjetno bi bilo treba še enkrat premisliti v dikciji v odstavku pod številko VI. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Maršič, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani kolegi in kolegice! Rad bi vas seznanil o tem, da je o boju proti terorizmu razpravljala tudi parlamentarna skupščina Nata, ki se je odvijala ta teden v Ottawi v Kanadi. Parlamentarna skupščina Nata je sprejela posebno deklaracijo na temo boja proti terorizmu, ki ga je pripravil predsednik Rafael Estrela. V deklaraciji parlamentarne skupščine članice Nata pozdravljajo resolucijo Združenih narodov, 1368, ki izraža pripravljenost za vse potrebne korake za odgovore na teroristične napade ter izjavo Sveta Evrope, ki govori o tem, da morajo biti akcije usmerjene proti državam, ki podpirajo in gostijo teroriste, ter poziva k čim širši koaliciji proti terorizmu pod okriljem Združenih narodov, in sicer na vseh frontah in z vsemi razpoložljivimi sredstvi. Članice parlamentarne skupščine so potrdile potrebo po ratifikaciji konvencije o Združenih narodov, ki se nanašajo na boj proti terorizmu, ter ukrepe, dogovorjene na izredni seji Sveta Evropa. Prav tako so imeli skupno stališče in bili enotni v tem, da so ukrepi, ki so v povezavi z izvajanjem 5. člena severnoatlantskega sporazuma, ustrezni. Slovenska delegacija je sodelovala pri pripravi in je tudi sopodpisala skupno izjavo 10 držav pridruženih članic parlamentarne skupščine Nata in je deponirala tudi posebno izjavo naše slovenske delegacije, v kateri smo tudi v duhu izjav predvsem predsednika države, predsednika vlade Republike Slovenije in ministra za zunanje zadeve odločno obsodili barbarski teroristični napad na ZDA 11. septembra. Izrazili smo sožalje ameriškim državljanom in družinam žrtev iz 77 držav. Skupni smo si bili v stališču, da je to nesprejemljivo dejanje nasilja, napad na vrednote, demokracijo in svobodo vseh držav in skupni smo si bili tudi v podpori svojih vlad pri nudenju razpoložljivih sil in sodelovanju in intenziviranju boja proti terorizmu, obrambi vrednot in idealov evroatlantske skupnosti in civilizarnega sveta. Mislim, da gre v tej smeri ta resolucija in jo bom seveda podprl. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Bernik izvolite, potem gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani kolegice in kolegi, predstvaniki vlade. Nova Slovenija, kot je bilo že rečeno, bo podprla to resolucijo, čeprav zaradi neprejetega vabila za sejo sam osebno nisem mogel pri tej stvari sodelovati. Mislim, da naglica v teh zadnjih dneh ni bila upravičena, upravičeno tudi ni bilo odlašanje, ki je pripeljalo do te resolucije oziroma te deklaracije. Za tem vidim, da je bilo kar nekaj cincanja, v katero smer bi naša država šla. Iz tega odlašanja in poročanja naših medijev o dogodkih, ki so sledili tragediji v New Yorku, bi vsakdo mogel sklepati, da naša država dolgo časa ni vedela, kaj hoče. Celo več, nekateri so celo ugibali, da morda naša držav, naše oblasti, bi hotele sedeti na dveh stolih. Očitno je postalo, da to ni mogoče, in danes na hitro sprejemamo to deklaracijo. V okviru sedanje mednarodne politične situacije in realnosti je počasnost naše politike dala svetu napačne signale. Naj omenim, da ti signali so bili zlasti napačni, kar se tiče Evropske skupnosti in pa NATA. Pred kratkim sem prebral zelo zanimivo mnenje nekega analista, ki pravi nekaj podobnega. Čeprav je tudi NATO v poslu za razširjanje stabilnosti, je pa povsem jasno, da NATO ne bo odpiral vrat za članstvo tistim državam, ki hočejo od tega dobiti samo stabilnost in prosperiteto. Dosedanja - in citiram naprej svobodno, v svobodnem prevodu - dosedanja politika Nata je bila, da ne bo sprejemala novih članov, ki so odjemalci varnosti. Sprejemali bodo samo tiste člane, ki so v stanju prispevati pomembno vlogo in dati pomemben prispevek k evropski stabilnosti. Zato isti avtor meni, da zadnji člani, sprejeti v Nato, to so bile Poljska, Madžarska in Češka republika, nosijo odgovornost članstva, ne kot breme, pač pa kot znak ekskluzivnosti in njihovega uspeha. Pravijo nekako: mi smo dospeli. Torej, morda bi kazalo tudi pri nas razmišljati v to smer. Tragedija pred mesecem dni v New Yorku je prizadela državljane mnogih držav. Torej, naša pridružitev tej mednarodni akciji proti terorizmu ni slepo sledenje neki politiki Združenih držav, kjer se je ta kriminalni in barbarski napad zgodil, temveč se s to deklaracijo pridružujemo mednarodni solidarnosti proti terorizmu. Upamo torej, da bodo spodbude naše deklaracije, naslovljene na vlado Republike Slovenije, uspešne in da bo vlada Republike Slovenije v izvajanju teh pobud hitra, dosledna in tudi dobra. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite, nato gospod Rupar.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi sam podpiram deklaracijo državnega zbora, z vsemi poudarki, ki so v njej podani. Tudi zaradi tega, ker sem že na seji zunanjepolitičnega odbora 18. septembra zahteval, da bi se opravila razprava o mednarodnem terorizmu, kajti takrat je ta razprava bila tudi napovedana s strani predsednika državnega zbora. Zaradi tega me je ves čas tudi toliko bolj motilo in presenečalo zavlačevanje s sprejemom ustrezne deklaracije. Mislim, da je sprejem deklaracije pomemben in da ob tem, ko razpravljamo o tejdeklaraciji, ki jo bomo, sem trdno prepričan, sprejeli z aklamacijo, tudi zavrnemo namigovanja, da gre pri tem za preveč servilen odnos do Združenih držav Amerike. Tu je bilo danes že večkrat ugotovljeno, da je bil napaden s tem celoten svet, da so bile žrtve iz 77 držav, po drugi strani pa mislim, da ni odveč, da na nek način kljub temu jasno izrazimo tudi svoje zavezništvo in sočustvovanje z Združenimi državami Amerike. Kajti Amerika je, ne nazadnje, bila tista država, ki je na regionalnem območju jugovzhodne Evrope pravzaprav naredila odločilne korake in prekinila dostikrat zavlačevanje evropskih velesil. Ne nazadnje moram ugotoviti, da je bila tudi vedno glavni zaveznik Slovenije, tako po 1. svetovni vojni, ko je ameriški predsednik Wilson izdal oziroma bil pripomogel k izredno demokratični rešitvi v korist slovenskega nacionalnega vprašanja, ki pa ga potem s plebiscitom na Koroškem nismo izkoristili. O teh razlogih, zakaj ne, se tu ne bo govorilo. Z izjemo vloge ministra Bakerja so bile Združene države Amerike tudi odločilne pri tem, da se je začelo pravilno razumevati slovensko osamosvojitev in tudi vemo o vlogi Združenih držav Amerike - pozitivni vlogi - pri reševanju balkanskih vojn in balkanske krize. Zaradi tega so taka namigovanja in zbujanje protiameriške histerije v Sloveniji neupravičena in jih je treba tudi s takšno deklaracijo zavrniti. Po drugi strani to zavlačevanje na nek način jemljem tudi kot nasprotovanje zunanjemu ministru, ki se je o tej zadevi jasno opredelil. Seveda, tudi pozdravljam njegovo današnjo navedbo, da je neodločnost pomenila, da bi pokazali svetu, da je Slovenija mehka točka, varna za terorizem. Točno tako je res in še posebej, ker je pravzaprav ozemlje današnje samostojne Republike Slovenije bilo mehka točka za terorizem -to moramo poudariti ob primeru terorizma in ugrabitve ladje "Akilalavrov", ko se je prek slovenskega ozemlja zaščitilo teroriste, ugrabitelje, snovalce terorizma z aktivno vlogo takratnih slovenskih politikov. Vsi ti poudarki so na nek način potrebni, da na nek način zbujanje vznemirjanja v Slovenji zavrnemo. Zavrniti pa moramo tudi vsa namigovanja, da s tem mi vznemirjamo slovensko javnost; ne, s tem ne vznemirjamo slovenske javnosti, ta deklaracija je namenjena, da zaščiti slovensko javnost, da jo osvesti. Za vznemirjanje pa jemljem interpretacije, češ da minister s svojimi izjavami vabi raketo in bombe na slovensko ozemlje - to pa je po mojem vznemirjanje javnosti. Upam, da se bo takšno vznemirjanje v bodoče po sprejemu te deklaracije utišalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvajanju gospoda Jerovška želi replicirati gospod Kacin. Izvolite.
Hvala lepa. Želim ugovarjati razpravi spoštovanega kolega Jerovša iz dveh razlogov: prvič, ker on ni samo Jožef Jerovšek, ampak je človek, ki vodi komisijo za nadzor naših obveščevalnih služb; in drugič zato, ker smo imeli danes zaprto sejo zato, da bi se lahko pogovorili o mnogih rečeh, ki ne sodijo na plenarno zasedanje. Zagotovo na plenarno zasedanje ne sodi navajanje primerov iz nekdanje Jugoslavije. Slovenija se je osamosvojila 25. junija leta 1991 in od takrat naprej vodi samostojno zunanjo politiko. Podtikanje odgovornosti za ravnanja pred tem, je izrazito neprimerno, zlasti ob tej točki dnevnega reda. Kar zadeva naš odnos do Američanov, do žrtev obeh terorističnih napadov oziroma obeh lokacij terorističnih napadov, želim povedati, da smo vendarle imeli žalno sejo in da je ta državni zbor v imenu slovenskega parlamenta uspel in naslovil naše stališče in naše obžalovanje za vse to, kar se je zgodilo. Zato še enkrat povem. Zdi se mi, da je pri delu delovnih teles potrebno in smotrno, kdaj sejo zapreti za javnost in se, drugič, potem tudi držati dogovorov. Temu se reče državotvorna drža. In samo na tak način bomo lahko od zaveznikov, s katerimi sodelujemo v protiteroristični koaliciji, deležni tudi vseh potrebnih in ustreznih informacij. Če pa z nekaterimi informacijami ne znamo ravnati ali če si jih razlagamo po svoje, to ni dobro ne za nas ne za druge, še najmanj pa za učinkovitost koalicije, pa tudi za ugled tega državnega zbora. Iz teh razlogov ugovarjam razpravi spoštovanega kolega Jožefa Jerovška.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, replika.
Hvala lepa. Moram ugovarjati kolegu Kacinu, ker je v zadnjem delu navedel neko stvar, kot da so bile na odboru za zunanjo politiko na zaprti seji podane kakršnekoli informacije. Nobenih informacij ni bilo in takšnega podtikanja o nesposobnosti zadržanja informacij ostro zavračam. Hkrati pa moram kolega Kacina opozoriti, da sem v celotnih svojih prizadevanjih, zato da bi se ta razprava pravočasno opravila, izhaja iz tega, da se zelo jasno opredelimo in pravočasno opredelimo. Če se čuti napadenega ali pa prizadetega ob tem, da je prišlo do tega tako pozno, potem bi pa prosil, da reagira na drugačen način, ne pa, da napada tiste, ki smo si od vsega začetka in pravočasno prizadevali, da bi bila tudi Slovenija jasno opredeljena v tej zadevi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ni več razpravljavcev, zaključujem splošno razpravo. Vabim kolege in kolegice, ki se nahajajo v bližini. Glede na to, da ni bilo vloženih amandmajev, bomo prešli na odločanje o deklaraciji o skupnem boju proti terorizmu. O deklaraciji o skupnem boju proti terorizmu v celoti glasujemo. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam da je deklaracija v celoti sprejeta. S tem zaključujem 4. točko dnevnega reda. In kot smo se dogovorili,prehajamo spet na dokončanje PREDLOGA ZAKONA O DRŽAVNI POMOČI ZA ODPRAVO POSLEDIC SUŠE, POZEB IN NEURIJ S TOČO V KMETIJSTVU ZA LETO 2001. Predstavnikom vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem, tudi predstavniku sekretariata. Ostali smo na strani 6 pregleda amandmajev. V razpravo in odločanjem dajem 7. člen in amandma k temu členu, katerega predlagatelj je matično delovno telo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 7. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 8. členu in o treh amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma, katerega predlagatelj sta poslanski skupini Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke Slovenije z opombo, da v kolikor bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja odbora in vlade pod zaporednima številkama 2 in 3 brezpredmetna. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 35. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod 3. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 9. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 8. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 9. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in amandmaju matičnega delovnega telesa k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo o amandmaju! Nazvočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Pod zaporedno številko 1 je amandma na amandma vlade, ki ga matično delovno telo podpira. In pod zaporedno številko 2 je amandma vlade. K razpravi se je javil gospod Kebrič. Gospod Kebrič, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Če ste prečitali mnenje sekretariata, ki pravi, da je ta amandma odveč, ker ga že rešuje osnovni zakon; in ta zakon je prva verzija iz leta 1992, in sicer številka 48 od 3. decembra, ki razrešuje to zadevo, pa bom zelo kratko prečital, da boste videli in vedeli, kje je komplikacija. "Ta zakon določa merila in pogoje, pod katerim se kmetom in članom njihovih gospodarstev, ki so zavarovani na podlagi predpisov o pokojninskem in invalidskem zavarovanju [[v nadaljnjem besedilu zavarovanci]] lahko zmanjšajo ali odpišejo prispevkiza pokojninsko in invalidsko zavarovanje". Konec citata. Potem govori o nesrečah, sušah in tako naprej. V Uradnem listu št. od 21 14.4.1995 pa se dopolnjuje - bom prebral naslov: Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o pogojih, pod katerimi se kmetom zmanjšani ali odpisani prispevki štejejo za plačane. Tu pa govori: V zakonu o pogojim, pod katerim, pa pravi samo "...kmetom zmanjšani ali odpisani prispevki štejejo za plačane". To se pravi, da so člani gospodarstva izločeni, kajti ta zakon čisto jasno precizira: samo kmetom. In dalje pravi, "zmanjšane ali odpisane prispevke Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije [[v nadaljnjem besedilu: zavod]] poravna Republike Slovenija iz državnega proračuna". V tem pogledu bi zadeva bila v redu, vendar samo za kmete. Na drugi strani pa štiri poslanske skupine predlagamo, da se vključi tudi zdravstvo, kajti zdravstvo s tem osnovnim zakonom ni rešeno, rešen je tako rekoč zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki mora dobiti za odpisane prispevke nadomestilo iz državnega proračuna. Če pa želimo rešiti tudi zdravstvo, kar pa ni tako enostavno, kajti nosilec zdravstvenega zavarovanja je lahko eden in so nanj vezani družinski člani, ki so iz njegovega naslova zdravstveno zavarovani. Sedaj smo se usklajevali s sekretariatom za zakonodajo in pravne zadeve, pa tudi z ostalimi, in smo prišli do zaključka, da sicer, če ničesar ne napišemo in umaknemo svoj amandma - in vlada predlaga, da se umakne oziroma da se stornira, anulira celoten 11. člen -, bodo zavarovanci za pokojninsko in invalidsko zavarovanje konkretno zavarovani iz tega osnovnega naslova, štelo se jim bo v to potrebno dobo, na drugi strani pa bo državni proračun ZPIZ-u nadoknadil razliko, ki bo pač na osnovi tega zakona o suši, o katerem govorimo, odpisana. Zdravstveni zavod pa ne bo dobil denarja, ki bi ga moral dobiti. In kaj se dogaja? Dogaja se to, da ima zdravstveni zavod - saj poznate, govorim okrogle številke - 10 milijard primanjkljaja, če se bo zdaj zvišala prispevna stopnja za 0,20,se bo to v prihodnjem letu znižalo na 4 milijarde. Vendar z vsemi takimi odpisi, ki so že v teku in ki še bodo prišli, bo seveda ta zavod v vedno večjem primanjkljaju, če iz državnega proračuna ne bo dobil nadomestila za odpisane prispevke. Sedaj sem vam obrazložil ves ta problem. Sam sem vedno odkrit in bom povedal naslednje. Če črtamo 11. člen - se pravi, najprej moramo po poslovniku umakniti amandma vseh štirih podpisnikov, potem moramo sprejeti amandma vlade, da se črta 11. člen - je čisto jasno, da bodo kmetom in članom kmečkih gospodarstev odpisani prispevki, poravnal jih bo proračun, za zdravstveno zavarovanje pa tega odpisa ne bo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer najprej [[...]]Gospod Rokavec, o amandmaju, izvolite.
Da, o amandmaju, ki ga je pravkar obrazlagal kolega Kebrič. Namreč, potem je smiselno, da se kljub vsemu podpreta oba amandmaja, da se na nek način potem problem reši. Namreč v nasprotnem, da potem tudi lahko postavljeno drugo vprašanje. Če se črtata 11. člen in 12. člen, ali bodo potem morali kmetje oziroma njihovi družinski člani posebej, seveda, vlagati zahtevke kot na skupščino ZPIZ-a tudi na zavod za zdravstveno zavarovanje za odpis ali delni odpis prispevkov.
Hvala lepa. Gospod Kebrič, izvolite.
Dovolite. Ne vem, če sem poklican, da na to odgovorim. Verjetno bi moral odgovoriti sekretariat, ampak z ozirom na jasnost, ki je poznana, je dejstvo to: kar bo odpisano, mora potem ZIPZ, torej zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zahtevati od državnega proračuna nadoknado oziroma ekvivalent tega prispevka in državni proračun mora v tekočem letu do 31. marca zavodu poravnati izpadli prispevek za preteklo leto. Če pa sedaj želimo, da malo pomagamo ali pa želim pomagati in nekaj predlagam, na vas pa je, ali sprejmemo; prvič, da ne podaljšujemo procedure, ker drugače moram zahtevati eno uro odmora ali pa dve, da zadevo razrešimo. Če pade ta amandma, ki smo ga vložili, potem se sprejme amandma, da se anulira oziroma da se ukine 11. člen, smo zadevo danes končali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tavzes, izvolite, državni sekretar.
Vlada bi predlagala v tem primeru, da bi se seveda 11. člen umaknil iz [[...]]Torej, amandma k 11. členu, da bi se umaknil in bi s tem zaplet rešili.
Vlada. Se opravičujem. Dobite besedo, gospo Sok, potem gospod Džuban. Razčistimo, gospod Tavzes.
Jaz se oproščam, narobe so mi šepetali. Gre za črtanje, seveda, tega 11. člena. Hvala lepa.
Takega amandmaja, gospod Tavzes, nimamo. Proceduralni predlog, gospod Džuban. Izvolite.
Hvala lepa. Tovrstnega predloga v materialu na mizi nimamo, o katerem se govori, nikjer ni predvideno črtanje 11. člena, o njem nimamo kaj glasovati. Predlagam, da glasujemo o tistem, kar imamo na mizi in kar je sploh po proceduri možno. Hvala.
Hvala lepa. K besedi so se javili najprej gospod Sok, potem gospod Veber. Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz sem se javil k besedi, ko je državni sekretar napovedal, da predlaga črtanje 11. člena. Se pravi, to ne pride v poštev, ampak podpiram to, kar je povedal gospod Džuban, ker smo to že včeraj na odboru razčiščevali in predlagam, da preidemo na glasovanje brez teh dveh ur odmora, ki jih je napovedal gospod Kebrič.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Glede na to, da smo v, mislim, da drugi obravnavi, ko glasujemo o amandmajih, bi bilo verjetno najsmotrnejše, da izglasujemo, vsaj enega od predloženih amandmajev, do tretje obravnave pa vlada napiše amandma za črtanje 11. člena. In lahko normalno glasujemo. Izglasovati moramo vsaj en amandma, da ostane člen odprt. Do tretje obravnave pa vlada predloži svoj amandma, s katerim ta 11 člen črta. V okviru hitrega postopka.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1, to je amandma na amandma vlade. Glasujemo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 6. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 8. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in besedilo 11. člena spremenjeno. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 6. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 12. člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 13. členu in amandmaju matičnega delovnega telesa k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 13. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k naslovu 8. poglavja. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in naslov poglavja črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 15. členu in dveh amandmajih k 15. členu. Pod ena je amandma poslanskih skupin Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke Slovenije; pod zaporedno številko dve je amandma vlade. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 32. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o zadnjem amandmaju, in sicer amandmaju matičnega delovnega telesa k 16. členu in o 16. členu v celoti. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo in odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona v celoti sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji. Glede na zaplet in dogovore, ki so se dogajali, sprašujem, ali želijo k odprtim členom v tretji obravnavi kvalificirani predlagatelji vložiti amandma? Gospod Anderlič, izvolite.
Mislim, da bo treba vsaj v enem primeru proučiti zadevo, in predlagam, da do torka to naredimo; kot sem razumel, bo takrat nadaljevanje te seje.
Hvala lepa. Ker bi predlagatelji želeli do tretje obravnave pripraviti amandma, na tej točki prekinjam obravnavo 2. točke dnevnega reda. S tretjo obravnavo te prekinjene točke bomo nadaljevali v torek, ob 14.00 uri, in potem opravili še obravnavo sprememb zakona o igrah na srečo. Najlepša hvala! V torek, ob 14.00 uri, nadaljujemo z izredno sejo. Lep vikend vam želim in na svidenje! Hvala lepa vsem.