10. Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 223/2016 Sb., o prodejní době v maloobchodě a velkoobchodě /sněmovní tisk 200/6/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacím návrhem. Jeho usnesení bylo doručeno jako sněmovní tisk 200/7. Informace k pozměňovacímu návrhu vám byly rozdány do vaší pošty. Vítám mezi námi senátora Zdeňka Nytru a prosím, aby se za navrhovatele k usnesení Senátu a k předloženému pozměňovacímu návrhu vyjádřil poslanec Patrik Nacher. [[Překvapen.]] Pan poslanec Nacher - za navrhovatele se vyjádřit k tomu senátnímu návrhu. Už teď. Nebo to můžete nechat být, samozřejmě.
Aha. Tak pěkný večer, dámy a pánové. Já jsem ani vůbec nepočítal s tím, že budu takhle vyzván, protože už jsem k tomu řekl své. Vystupoval jsem v Senátu i ve všech třech čteních. Od začátku jsem zastáncem toho, aby stát nenařizoval nikomu, kdy má mít otevřeno, jak a proč. To samotné dělení, pokud jde o svátky, kdy je otevřeno a kdy je zavřeno, podle mě nemá vůbec žádnou logiku, stejně tak jako ona hranice 200 metrů, stejně jako charakter obchodů, kde otevřeno je. Na druhou stranu ctím to, že tato Poslanecká sněmovna už o tom jednou hlasovala, tudíž to byl ten můj důvod, proč jsem přišel s tím návrhem vyjmout z toho pouze velkoobchody, kde to pravidlo s těmi svátky vůbec nedává logiku, protože tzv. shoppingová turistika se tam neděje, protože tam mohou nakupovat pouze živnostníci nebo jiní obchodníci, kteří zásobují právě ty provozy, které mohou mít i podle toho zákona otevřeno. To znamená, to byl ten důvod. A tenkrát, když si vzpomenete, tak jsem poprosil všechny kolegy, i kteří s tím nesouhlasí, abychom to nechali projít prvním čtením právě z toho důvodu, aby tam nevznikly ty návrhy na jedné straně zrušit ten zákon jako celek, anebo to rozšířit i o další svátky, soboty, neděle apod. Nevyslyšeli jste mě, nakonec tam návrh zrušit ten zákon jako celek přišel jak tady ve Sněmovně, tak teď ze Senátu. Já i nadále odděluji svůj osobní pohled od toho pohledu, který tady přijala Poslanecká sněmovna, případně klub hnutí ANO, a na tomto já nemám co měnit. Prostě už jsme o tom jednou hlasovali, byť si o tom myslím své, a nepřijde mi fér hlasovat o tomtéž podruhé. To znamená, proto tam je ten návrh s těmi velkoobchody, a já budu rád, když Sněmovna podpoří to vynětí, aby aspoň to mělo nějakou elementární logiku. Jinak já jsem pak připraven se účastnit té debaty, případně reagovat na některé dotazy. Děkuji.
Já také děkuji a nyní prosím pana senátora, aby se ujal slova a představil nám návrh Senátu. Co se týče faktických poznámek, tak jsem ještě neotevřel rozpravu, takže zatím je nemůžu přijímat. Prosím, pane senátore.
Vážený pane předsedající, vážené dámy poslankyně, vážení páni poslanci, vážená vládo, předstupuji před vás s žádostí o podporu pozměňovacího návrhu přijatého Senátem Parlamentu České republiky k vámi navrhované novele zákona č. 223/2016 Sb. [[V sále je velký hluk.]] Jak už tady bylo řečeno, ta novela vámi schválená je o rušení zákazu prodeje v ostatních svátcích pro velkoobchody. V Senátu jsme se shodli, že ta novela není špatná, a bylo to celkem bez problémů. My jsme se ale zamysleli nad smyslem tohoto zákona jako celku. Tento zákon, tedy zákaz prodeje v prodejnách větších než 200 metrů čtverečních o některých státních svátcích, měl možná smysl v době svého vzniku. Nechci zde rozebírat částečné nedokonalosti toho zákona, to znamená, že zakazuje prodej pouze o některých státních svátcích, a tím vytváří docela slušný chaos, a že není až tak moc zřejmé v souladu s tím, co říkal přede mnou pan poslanec, proč zrovna 200 čtverečních metrů. Cíle původních předkladatelů podle mého byly v podstatě dva: ochránit zaměstnance těchto obchodů před nutností pracovat i o státních svátcích, omezit možnost trávit volný čas hlavně rodin v nákupních centrech. A tady bych se rád zastavil. Jako objekt zájmu zákonodárců -
Pane senátore, já vás přeruším a požádám kolegy poslance o větší klid, tak abychom řádně mohli vyslechnout vyslance Senátu. Prosím o klid a děkuji. Prosím, pokračujte.
Jako objekt zájmu zákonodárců a ochraňovanou osobou se zde stal zaměstnanec obchodu s prodejní plochou větší než 200 čtverečních metrů. Proč nás ale nezajímají zaměstnanci i v těch menších obchodech? Opravdu to nejsou pouze rodinní příslušníci, jak bylo při přijímání zákona tvrzeno. Jsou všichni zaměstnanci opravdu tak nespokojení s tím, že musí, museli by o státních svátcích do práce? Nemyslím si to. Situace na pracovním trhu se od doby předložení zákona výrazně změnila. Postavení zaměstnanců je výrazně silnější. Zaměstnanci se ve velké míře dokážou dohodnout, kdo ve svátek pracovat půjde a kdo zůstane doma s rodinou. Nemalá část zaměstnanců využívala práci ve svátek pro navýšení svého příjmu, případně k získání náhradního volna s možností vybrat si ho v běžný pracovní den. A proč zrovna jen zaměstnanci obchodů? Nechci vás obírat o váš drahocenný čas výčtem profesí, které o svátcích do práce tak jako tak musí, a věřte, že ten seznam je opravdu dlouhý. Jen tak namátkou, když zcela pominu armádu, bezpečnostní sbory, zdravotnictví a dopravu všeho druhu, neměli bychom zakázat všechna sportovní utkání? Vždyť vedle sportovců musí pracovat široká skupina pořadatelů a dalšího zajišťujícího personálu. Neměli bychom zakázat všechna kulturní představení? Je to obdoba sportu. Neměli bychom zakázat provoz kin, fitness a wellness center, restaurací a obdobných zařízení? Vždyť je to obrovská spousta zaměstnanců, kteří o státních svátcích do práce rovněž musí. [[(20.40 hodin)]] A co víc? Vytváříme zde další problém, respektive další zdroj chaosu. Dneska většina nákupních center není pouze o obchodech, ale jsou tam právě i ta kina, fitness centra, wellness centra a restaurace. Někdo otevřeno mít může, někdo to má zákonem zakázáno. Na závěr jsem si nechal to nejdůležitější, a to je snaha zákonodárců, a vůbec není podstatné, zda se jedná o ty minulé, o nás současné, nebo o ty budoucí, snaha vychovávat naše spoluobčany. Jsme opravdu my, ta skupina 281 členů, tak osvícení, že víme lépe než všichni ostatní, co mají dělat lidé o státních svátcích? Já osobně a společně se mnou většina senátorů si to nemyslíme. Proto vás chci požádat, nechejme prostor majitelům a provozovatelům všech obchodů, ať si sami rozhodnou, kdy budou mít otevřeno a kdy zavřeno, zaměstnancům těchto obchodů, ať se sami mezi sebou dohodnou, jak si poskládají nutné obsazení směny, a občanům tohoto státu, ať se svobodně rozhodnou, jak budou trávit svoje osobní volno. Děkuji za pozornost.
Já také děkuji velice. A nyní prosím, jestli zpravodajka garančního výboru paní poslankyně Helena Langšádlová se chce vyjádřit k tomuto návrhu. [[Nechci.]] Nechce. V tom případě otevírám rozpravu, do které mám v tuto chvíli čtyři přihlášky. Jako první je to pan poslanec Mihola, kterého tímto prosím k mikrofonu. Než dorazí, seznámím vás s omluvenkou pana poslance Ferjenčíka z osobních důvodů do konce schůze. Prosím, pane poslanče.
Dobrý večer, vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové. Vypadá to, že ani dnes nestihneme tady tuhle trvalku odhlasovat. Já bych měl takový zlepšovací nápad. Já si myslím, že obě verze jsou špatně, tak je hoďme do koše a pojďme domů. A bude vyřešeno a posuneme se dál. Já v pár větách musím reagovat, proč si to myslím. Nebudu už zdržovat argumenty. Myslím, že jsme to tady řešili tolikrát, v minulém volebním období, v tomto volebním období, že kdo chtěl slyšet, slyšel, kdo nechce, tak toho prostě nepřesvědčíte vůbec ničím a bude neustále zarputilý. Ale k panu senátorovi, který tady přednesl tu verzi, aby tento návrh zákona úplně zmizel, bych řekl: Prosím vás, pane senátore prostřednictvím, asi musím taky, pana předsedajícího, když hovoříte - v době svého vzniku měl tento návrh snad opodstatnění. To vypadá, jako by to byl léta páně před sto lety návrh, a teď jsme se k němu po těch sto letech dohrabali a už byly nějaké jiné časy. Ono je to opravdu pár let. Pár let. Dokonce ještě nedávno pronášel tady šéf poslanců hnutí ANO, že to potřebuje odstup na vyhodnocení, a nějak stále jsem to vyhodnocení nikde neviděl, neslyšel. Než tady nějaké poznámky, které nakonec nikdo neřešil, tedy až kromě pár nás, kteří jsme se snažili přijít s tím řešením, aby zmizelo slovíčko chaos. Takže opravdu téhle tezi vůbec nerozumím. Dodal bych, že tento návrh, který je teď v platnosti, vzešel při vší úctě ze Senátu, od vašich kolegů. Možná tam někteří sedí. Víte to vůbec, pane senátore? Takže senátní produkt prosím. A co se týká tady těch neustále opakovaných argumentů, že někdo někomu chce vnucovat. Tak já jsem, podívejte se na ty stenozáznamy, nikdy nepoužíval žádné slovo jako zákaz, příkaz nebo já nevím co. Nebo vnucování něčeho někomu. Zato od těch kritiků neustále tato slovíčka padala. Já jsem používal maximálně slovo omezení nebo regulace, a to v souvislosti s tím, že se domnívám, že jsou dny, kdy ekonomika a nakupování prostě nemusí být na prvním místě. Jsem zvědav na přístup kolegů poslanců z koaliční sociální demokracie a také z tolerující KSČM. Protože jsme v minulém volebním období měli podobný názor, tak bych předpokládal, že si dovedli třeba i v rámci vlády vynutit, že - pokud to pro ně bylo důležité. Nebo se ukáže, že jsme tady dlouhé dny a hodiny debatovali, a vlastně k ničemu, protože pak někdo dupne nebo přijde s nějakým jiným nápadem a všechno je úplně jinak, tak jak to teď vidíme v tom Senátu po pár letech. Já zůstávám tedy u toho, že se domnívám s kolegy z KDU-ČSL, a věřím, že nejenom z KDU-ČSL, že právě i prodavačky mají právo na to trávit sváteční chvíle se svými rodinami. Víte, my tady opravdu jednáme o tom, jako kdybychom těch svátků měli 140. Máme jich 14 ve 13 dnech, probůh. Tak já nevím opravdu - na ekonomiku to nedopadá. Všechny ty debaty už jsou vyřešené. Nikdo nepřišel s tím, to by byly tady první palcové titulky a argumenty, jak to hrozně tu ekonomiku poškozuje. Nepoškozuje, protože lidé nakoupí jindy. Tak se vlastně vůbec nic neděje. A taktéž opět další lichý argument, myslím, že to byl pan senátor, nebo to používal i někdo další, že spousta jiných profesí. Ale jsou věci, které jsou zbytné, a jsou věci, které prostě musí fungovat vždycky. Tomu přece rozumíme. A k zubaři nebo dámy ke kadeřnici také nemůžou, úplně kdykoliv si vzpomenou. Takže si myslím, že ty státní svátky jsou opravdu něčím mimořádným. Když to dovedu ad absurdum z toho kulturního pohledu, tak prosím vás, udělejme úplný liberalismus. Tak ať si kdo chce slaví Vánoce, kdy chce. Vždyť se přece musí nakupovat. Nový rok - co by slavil Silvestra. Ať jde nakupovat, proč tomu bránit. Víme přitom, že to nepotřebuje. A to největší zdvojení dní, to je těch dva a půl dne, to je na Vánoce. Prosím vás, opravdu má někdo takové nutkání hnát se s velkým nákupním košem na svatého Štěpána do Tesca? Já myslím, že ne. A poslední věc, kterou zmíním. Pan kolega Nacher tady naříkal, pamatuji si to velice dobře - ten chaos! Z těch 14 dnů jenom osmi se to týká. Jak ty lidi, chudáci, prostě se v tom mají vyznat? Taktéž naříkala paní Udženija z ODS - pozdravuji ji, není tady - ale zažil jsem to s ní v jednom diskuzním pořadu. A také pan předseda Kalousek, zde momentálně nepřítomný. Takže tyhle argumenty padaly. Nikdo neudělal z těchto lidí nic pro to, aby se ten chaos odstranil. Takže můj závěr je, mohli jsme to spravit v tom, aby se to týkalo opravdu všech státních svátků - a není jich tolik - a nebyl chaos, byl v tom konečně řád a vychutnali jsme si svátek. Právě proto, že nemusíme, ale můžeme, tak jak je to v mnoha dalších evropských zemích. A jiný závěr z toho. Pokud to dopadne negativně vzhledem tedy k senátorům, odkud to přišlo. Nedělejme prosím polovičaté návrhy, tady ty nedodělky. Potom se to vleče, je to skoro neřešitelné, nebo nemá se nikdo k tomu řešení. Takže když se pro něco takového rozhodneme, tak v celku. Buď ano, nebo ne. Já jsem demokrat, podřídím se většině, ale nejhorší je tady takhle napůl prostě. Protože to jsou diskuze donekonečna. Přeji vám dobré rozhodování a hezký večer.
Já děkuji. Ten návrh, abychom šli domů, nebudu vnímat jako procedurální návrh, ale vyzvu kolegy, kteří odcházejí, aby tak činili v klidu. Vaše vystoupení vyvolalo pět faktických poznámek. Jako první je přihlášen pan poslanec Dolínek, poté pan poslanec Veselý. Prosím.
Dobrý večer, kolegyně a kolegové. Já nemám faktickou na pana kolegu, co mluvil před chvílí, ale na pana senátora a na pana kolegu Nachera. Protože oni se to snaží posunout do pozice, že ten zákon byl přijat kvůli tomu, aby lidé byli doma a nechodili nakupovat. Ale ten zákon byl přece přijímán z úplně jiných důvodů. Ten byl přijímán proto, aby tam nemuseli být ti prodavači, kteří musí těm lidem prodávat. Já nikomu nebudu říkat, jestli má jít na nákupy, nebo ne. Jestli má jít do nějakého řetězce, nebo jestli má jít někam podobně. Ale já v tom zákoně říkám, že ti lidé mají ochranu, aby mohli ti, co pracují uvnitř těch obchodů, zůstat doma. Také padaly argumenty, že sklady fungují apod. To je sice možné, ale pořád tam nemusí být ten velký tým prodavačů, kteří se musí věnovat zákazníkovi, nemusí být obstarávána parkoviště a další a další věci. Prostě celkově to uleví a umožní to těm lidem být doma. [[(20.50 hodin)]] A ještě k jedné věci krátce. Je říkáno, že ten zákon je špatný, že jenom některé svátky. Ale jak to celé začalo? Bylo navrženo, že všechny svátky, bylo tam navrženo 150 metrů, ne 200, a nakonec ten okleštěnec prošel původně. Tak nezneužívejme prosím toho, že tady v rámci kompromisu vznikl nějaký okleštěnec a neříkejme, že zákon je špatný. Prostě to okleštění už bylo špatně. A to pan poslanec Mihola řekl velmi správně - kdyby se to ujednotilo, tak se to daleko více zlepší a nemůžou se tyto argumenty používat. Takže já pevně doufám, že zvítězí zdravý rozum, aby lidé mohli zůstat doma o svátcích a nemuseli nastupovat za ty pokladny a do dalších služeb v obchodech. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Veselý, připraví se pan poslanec Nacher. Prosím.
Děkuji za slovo. Pane místopředsedo, vaším prostřednictvím budu reagovat na kolegu Miholu, který položil jakýsi dotaz, jestli jsme pořád názorově kontinuitní jako ČSSD. Ujišťuji vás, pane kolego, že jsme kontinuitní. Už pro ten sněmovní návrh jsme nehlasovali, nepodpoříme logicky už vůbec ani ten senátní, to prostě nepřipadá vůbec v úvahu, takže tak zůstaneme. Jenom abych využil argument proč - co dneska máme? Dneska máme velmi nízkou nezaměstnanost. To je jedna věc. Druhá věc je, že mzdy rostou. A co dneska lidé hledají? Hledají volný čas. Prosím, kolegové, zkuste se zeptat dneska lidí, komu nabídnou o 3 tisíce někde více nebo v případě vyšších platů klidně i o 20 tisíc víc, jestli ti lidé budou hledat to místo kvůli platu. Nebudou. Hledají volný čas. Takže my jsme si vědomi toho -
Pane poslanče, já vás přeruším, když tak vám dám více času a požádám sněmovnu o větší klid. Není slyšet. Prosím.
Takže lidé dnes hledají hlavně zaměstnání, kde samozřejmě mají normální plat, ale také nějaký volný čas pro svou vlastní seberealizaci. Prosím, neberme jim ho uměle. Kdyby ten návrh, který predikoval pan poslanec Mihola, to znamená, že by to bylo volno o více svátcích, tak bych ho rozhodně podporoval. Děkuji za slovo.
Děkuji. Prosím pana poslance Nachera, připraví se pan poslanec Klaus. Máte slovo.
Děkuji. Já jsem původně nechtěl na ty faktické - nebo ty faktické využívat a reagovat na každou věc, ale on tady ve vzduchu je pak nějaký nesmysl, který pak bude vyznívat, že je pravdivý. Takže já bych chtěl reagovat na kolegu Miholu, který mě v této chvíli neposlouchá, ale měl by podle mě, protože on vždycky vytvoří nějaký argument, který nikdo neřekl, a pak se snaží odůvodňovat, že to tak není. Ani já, ani pan senátor tady neargumentoval nějakými ekonomickými důvody. To neřekl nikdo. Já jsem to neřekl ani jednou. To si vytáhněte od prvního čtení, druhé čtení, třetí - nikde. Ekonomickými důvody nebo vlivem na ekonomiku nikdo z nás neargumentoval. To jsou možná argumenty před třemi čtyřmi lety, ale teď tím nikdo neargumentoval, tak to nevyvracejte. Nevyvracejte něco, co nezaznělo. To je první věc. Druhá. Vy jste říkal, že jsou věci nezbytné a zbytné. Ty zbytné jsou ty obchody. Souhlasím, ale pak i třeba návštěva v restauraci je zbytná. Vy jste rozhodl tady od stolu, že v restauracích má být otevřeno. Třeba na pumpách, ve fitness centrech, v multikinu, někde v kině, v divadle, když jdete do bazénu - rozumíte? Kdo to určí? Tam jsou také zaměstnanci. Servírka má mít menší práva než prodavačka? To také přece není nezbytné. A znovu, říkám to dopředu, mám dvacet vteřin, nikdy jsem neargumentoval, abyste to nevyvracel, nějakou demagogií typu, že bych dával příklady, že hasiči, policisté, energetici, záchranáři musejí. Ano, 24 hodin denně, a já jsem tím neargumentoval. Byla by to demagogie. Já vždy argumentuji srovnatelnými skupinami. A to jste doposud nevysvětlil. Děkuji.
Děkuji. Prosím pana poslance Klause, připraví se paní poslankyně Černochová.
Já to velice zkrátím, protože většinu už jsem řekl panu Miholovi, který sedí vedle mě, osobně, ale jenom bych rád zdůraznil, neříkejme takové ty věci, co nikdo nechce, že nikdo nechce třeba nakupovat na Štěpána v obchodě. Když má někdo hezkou rodinu, tak je doma, pouští si koledy, v životě by ho nenapadlo jít do nákupáku. Když je někdo třeba osamělý, tak jde do krámu, nebo by šel, že už tam nejsou lidé, a v klidu si nakoupí. Nepoužívejte tyto argumenty. Nechte lidi, ať se rozhodují podle sebe, a neurčujte jim jako politik, přesně jak říkal kolega Nacher, kdo má co kdy dělat, nedělat atd. Obchod je soukromý, lidé tam buď chodí, nebo nechodí a vy tady nejste od toho, abyste jim všechno zakazoval a určoval, co kdy mají dělat.
Děkuji. Nyní paní poslankyně Černochová, připraví se pan poslanec Bláha. Prosím.
Děkuji, pane místopředsedo. Já bych vaším prostřednictvím chtěla požádat pana poslance Miholu, aby se choval jako džentlmen a ne jako zbabělec, který si bere do úst moji kolegyni Alexandru Udženiji, která tady nesedí, nemůže se bránit, nemůže na něj reagovat. Prosím, nechovejte se tímto nevhodným způsobem ani vůči ženě, ani vůči nikomu v této Poslanecké sněmovně. Není to ani trochu hezké. Jinak podepisuji to, co tady říkal můj předřečník pan kolega Klaus. Kde vy berete tu drzost tady někomu říkat, v jaký den má chodit nakupovat? Choďte nakupovat vy tehdy, kdy chcete, stejně jako vaše rodina, ale ten zbytek laskavě nechte, ať si to každý rozhodne sám. Ale pokud prostě vy tady si berete do úst někoho, kdo tady není, tak to považuji za vrchol zbabělosti!
Děkuji. Nyní pan poslanec Bláha, připraví se pan poslanec Mihola s faktickou poznámkou.
Jelikož to dnes už nestihneme a nestihl bych vystoupení, tak jen připomenu nějaké základní věci, které tady zaznívají. Před chvílí zrovna jeden z těch názorů zazněl. Vážené kolegyně, kolegové, rozhodně nikdo nechce přikazovat, kdo má jít kdy nakupovat, ale rozhodně bychom chtěli, aby ti lidé, kteří nemusí být v práci, mohli trávit právě ten volný čas s rodinou. Ano, oba dva návrhy jsou špatně, za mě, ano, i ten současný návrh, který je, je špatně. Nejlepší by bylo, kdybychom měli všechny svátky volné, ale je to první krok, který tady je, a je to o tom, abychom se o tom bavili, diskutovali a posunuli to dál, protože věřte tomu, že většina lidí, kteří pracují ve službách, nechce ve svátek, ale dnes už ani v neděli pracovat. Říkám většina. Není to 100 %, ale je to opravdu většina. Kdybyste se s tím seznámili a obešli si ředitele obchodních domů, tak byste přišli na pravý fakt. Není, kdo by do té práce šel. Ekonomika 30 % ve svátek normálního pracovního dne, takže ekonomické to také není. Zaznělo tady, že půjdou nakupovat do Makra, ti, co prodávají. Věřte tomu, že to nikdo neudělá, už jenom z toho ekonomického hlediska. Ve svátek se všichni, kteří pracujeme ve svátek, snažíme do práce nahnat co nejméně lidí, už jenom proto, aby ten zbytek mohl být doma s rodinou a na druhou stranu aby nás to co nejméně stálo. Je to logické, protože za housku nedáte přece také dvakrát tolik. Takže jak jako? Myslíte, že ten podnikatel z toho něco má? Nemá z toho nic. Děkuji.
Také děkuji. Pan poslanec Mihola, pravděpodobně poslední faktická poznámka.
Já musím reagovat na některé své předřečníky. Paní poslankyně Černochová, vaším prostřednictvím, mrzí mě, že je dotčená za kolegyni. Já jsem pouze konstatoval to, co si může přehrát v pořadu Michaely Jílkové Máte slovo, kde jsme s tou kolegyní byli. Já jsem to nerozebíral, jenom jsem zmínil, že tento názor ona řekla, proto s tím pracuji. Podobně to říkal kolega Nacher. [[Poznámka z pravé strany sálu.]] Paní kolegyně, tak si to přečtěte.
Prosím o klid, prosím, nepokřikujte, ať slyšíme.
Pan kolega, vaším prostřednictvím, pane předsedající, také mluvil o tom chaosu, a to jsem mu tady říkal, a on mi najednou podsouval ekonomiku. O té jsem mluvil obecně, ale to jsem vůbec nemluvil ve vztahu k vám. Prosím, poslouchejme se a nebuďme takhle vztahovační. Tak se opravdu vůbec nikam nedostaneme. Taktéž pan kolega, můj soused Václav Klaus mladší, tam jsme si to už snad vyříkali. Ale já opravdu jsem nikomu nikdy nepodsouval, co má dělat, a neordinoval, tak mi to neříkejte takhle, opravdu nic takového nezaznělo. Děkuji.
Já také děkuji. Vážení kolegové, vážené kolegové, je devět hodin. Odhlasovali jsme si, že po deváté hodině již jednat nebudeme, takže já tento bod přerušuji. Stejně tak přerušuji dnešní schůzi. Sejdeme se opět zítra, a to v devět hodin, kdy budeme začínat bodem 315, což je kontrola usnesení Sněmovny číslo 416. Následovat bude bod 31, sněmovní tisk 509, což je daňový balíček. Já vám děkuji.