Cijenjeni gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Dozvolite mi na samom početku da dam jedan kratki uvod na predmetnu odluku. Europsko vijeće je tijekom sastanka na vrhu održanog u lipnju 2003. godine u … [[Govornik se ne razumije.]] stvorio zaključak o otvaranju programa Europske zajednice državama procesa stabilizacije i pridruživanja. Europsko vijeće je 17. i 18. lipnja 2004. godine odlučilo da je Republika Hrvatska država kandidatkinja i da je potrebno pokrenuti proces pristupanja. Okvirnim sporazumom između Republike Hrvatske i Europske zajednice, općim načelima sudjelovanja Republike Hrvatske u pregovorima zajednice pruža se mogućnost sudjelovanja u proširenom broju programa, otvorenih državama kandidatkinjama za članstvo u Europskoj uniji. Zakon o potvrđivanju okvirnog sporazuma između Republike Hrvatske i Europske zajednice, o općim načelima sudjelovanja Republike Hrvatske u programima zajednice stupio je na snagu u srpnju 2005. godine. Jedan od programa zajednice je i program "Inteligentna energija u Europi", koncipiran kao podrška za aktivnosti i mjere u području energetike. Preciznije, u području energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije. Programska osnova, kriteriji, područja i stope su financiranja predmetnog programa usklađeni su detaljno odlukom Europskog parlamenta i Vijeća Europe, a trajanje programa je od 2003., zaključno sa 2006. godinom. Sama svrha programa je potpora politikama Europske unije u području energije temeljem zelene knjige o sigurnosti u opskrbi energijom. Bijele knjige o prijevozu i ostalim pripadajućim odredbama pravne stečevine Europske unije. Glavni cilj programa je potpora održivom razvitku u kontekstu korištenja energije, uravnoteženi doprinos u svrhu ostvarivanja glavnog cilja, sigurnosti, opskrbe energijom i zaštite okoliša. Okvirni sporazum između Republike Hrvatske i Europske zajednice o općim načelima sudjelovanja Republike Hrvatske u programima Zajednice potpisan je u Bruxellesu 22. studenog 2004. godine. U članku 5. predviđaju se posebni uvjeti za sudjelovanje Hrvatske u svakom pojedinom programu, a posebno financijski doprinos koji je potrebno izdvojiti, utvrđuju u sporazumnom obliku memoranduma o razumijevanju između Komisije koja nastupa u ime Zajednice i Hrvatske. Predmetni memorandumi sa međunarodno-pravnog stajališta smatraju se međunarodnim ugovorima. Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 10. ožujka 2006. godine donijela odluku o pokretanju postupka za sklapanje memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o sudjelovanju Republike Hrvatske u višegodišnjem programu Europske zajednice "Inteligentna energija u Europi", od 2003. do 2006. godine. Slijedom odluke od 17. ožujka u Bruxellesu Memorandum o razumijevanju su potpisali Andrias Pibelgas u ime Europske zajednice i Damir Polančec, potpredsjednik Vlade za gospodarstvo u ime Vlade Republike Hrvatske. Potpisivanje Memoranduma o razumijevanju bio je neophodan preduvjet za otvaranje mogućnosti sudjelovanja podnositeljima projektnih prijedloga iz Republike Hrvatske u predmetnom programu, putem natječaja, za prijavu projekata koje raspisuje Europska komisija. Prihvaćanjem i realizacijom kvalitetnih projektnih prijedloga očekuje se uklanjanje prepreka i poticanja razvoja projekata i programa obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti u Hrvatskoj, te doprinos ukupnom procesu pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Za sudjelovanje u programu "Inteligentna energija u Europi" u 2006. godini Republika Hrvatska treba uplatiti financijski doprinos općem proračunu Europske unije u iznosu od 400 tisuća i 54 eura. Dio doprinosa u iznosu od 300 tisuća eura sufinancirat će se iz pretpristupnog programa PHARE dok je iznos od 100 tisuća i 54 eura osiguran u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2006. godinu na poziciji Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. Cilj Zakona je potvrđivanje Memoranduma o razumijevanju čijom provedbom se u Republici Hrvatskoj očekuje uklanjanje zapreka i poticanja razvoja projekata obnovljivih izvora energije, podržavanje usvajanja i provedbe zakonodavnog okvira i propisa koji se odnose na područje obnovljivih izvora energije i učinkovitijeg korištenja energije, te ostvarenje energetskih, ekoloških, gospodarskih i društvenih koristi za Republiku Hrvatsku. S obzirom na prirodu postupaka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da su ovoj fazi postupka u pravilu ne mogu vršiti izmjene i dopune teksta međunarodnog ugovora, predloženo je da se predmetni Prijedlog zakona raspravi i prihvati po hitnom postupku, objedinjujući i prvo i drugo čitanje. U programu mogu sudjelovati lokalne i regionalne institucije, nevladine udruge, znanstvenoistraživačke institucije, ali i gospodarski subjekti, odnosno poslovne zajednice. Odabranim predlagateljima dodijelit će se bespovratna sredstva, ali za sve aktivnosti nužno je sufinanciranje te će ta sredstva biti dodijeljena najviše do 50% ukupne vrijednosti investicije. Ostatak treba biti osiguran iz javnih i privatnih financijskih izvora. Program je osobito orijentiran na lokalnu i regionalnu institucionalnu podršku, odnosno ustrojavanje i jačanje lokalnih (regionalnih) agencija Ureda za poticanje i promociju energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije. Sufinanciranje ne pokriva investicijske troškove i to nije tehnologijski orijentiran projekt već primjerice razvoj standarda iz sustava označavanja i certifikacije u smislu koncepta održivog razvitka, razvojne studije, monitoring, podrška provedbi propisima i pregled postojećeg zakonodavstva u području učinkovitijeg korištenja energije i obnovljivih izvora energije. Stvaranje institucionalnih struktura za provedbu Kyoto protokola kampanje širenja svijesti i informiranje javnosti, komercijalizacija i potpora za tržišni prodor tehnologija s većom energetskom učinkovitosti ili obnovljivih izvora i sl. Zainteresirane ustanove, organizacije i poslovni subjekti mogu se javiti na poziv za dostavu prijedloga projekta, događanja energetskih agencija, rok za prijavu je 31. listopada 2006. godine, a maksimalno vrijeme trajanja projekta od njegovog prihvaćanja i pokretanje je tri godine. Javiti se mogu tri različite aktivnosti. Prvo su projekti. Potrebno je sudjelovanje minimalno tri subjekta iz tri različite države. Drugo, osnivanje lokalnih ili regionalnih energetskih agencija minimalno dva tijela lokalne ili regionalne razine u dvije različite zemlje. I treće, aktivnost događanja dovoljan je jedan subjekt iz bilo koje od navedenih zemalja. U cilju promocije i pružanjem svih relevantnih informacija o programu, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva u koordinaciji sa agencijom zaduženom za provedbu predmetnog programa i suradnji sa Hrvatskom gospodarskom komorom i Fondom za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost organizirala je 14. rujna 2006. godine u Zagrebu nacionalni info dan na koji su pozvani zainteresirani gospodarski subjekti, nevladine udruge i predstavnici područnih i lokalnih zajednica i samouprava. Događaj je bio kako je to uobičajeno da info dan koji se godišnje održava u Bruxellesu prenošen i preko interneta i sve važnije datoteke dostupne su na nekoliko Internet stranica. Prema brojnim posjetiteljima te predstavnicima sveučilišta, instituta, županija i gradova, banaka i raznih drugih gospodarskih subjekata ako o iskazanom interesu na skupu može se zaključiti da postoji veliki interes za ovaj program. Očekuje se da će u roku natječaja biti prijavljeno više kvalitetno pripremljenih projektnih prijedlog u svim područjima programa inteligentna energija Europe. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva razmatra mogućnost uključivanja u već postojeće projekte koji su namijenjeni suradnji između zemalja članica i kandidatkinja u uklanjanju prepreka pri provedbi pojedinih direktiva na području energetske učinkovitosti u gospodarstvu i obnovljivih izvora energije. Nastavak programa nakon 2006. godine predviđen je u okviru Okvirnog programa za konkurentnost i inovaciju tzv. SIP program koji je okrenut prvenstveno malim i srednjim poduzećima, povećanju energetske učinkovitosti i korištenju obnovljivih izvora energije, tehnologije zaštite okoliša i bolje korištenje informacijsko-komunikacijskih tehnologija. Realizirat će se u razdoblju od 2007. do 2013. godine sa proračunom od oko 3,6 milijardi eura. Od toga će 727 milijuna pripasti programu inteligentna energija od 2007.-2013. Najveći dio 2,17 milijardi eura namijenjen je programu poduzetništvo i inovacije, a preostalih 728 milijuna eura je za program podrške politici i CT-a. Hrvatska je načelno iskazala zainteresiranost za sudjelovanje u ovom programu. Međutim za realizaciju je nakon usvajanja programa potrebno obaviti niz pravno tehničkih priprema stoga trenutno nije poznato od kada će pravne osobe iz Hrvatske moći koristiti ove mogućnosti. Ovdje mislimo na znači program od 2007. pa do 2013. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Prostorno uređenje, zaštitu okoliša? Zakonodavstvo? Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Milan Meden, Klub zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, državni tajnici, gospođe i gospodo zastupnici. Klub HDZ-a će podržati Memorandum o sudjelovanju na programu u području energije: "Inteligentne energije u Europi" sa programom do 2006. godine. Putem ovog programa sufinancirat će se aktivnosti u nekoliko područja što je rekao gospodin tajnik, unapređenje energetske učinkovitosti, promocija racionalno korištenje energije posebice u … [[Ne razumije se.]] industriji, primjena novih i obnovljivih energija u prometu, poticana suradnja sa zemljama u razvoju u području obnovljivih energija i energetske učinkovitosti. Potpisivanje ovog Memoranduma o razumijevanju je bio zapravo neophodan preduvjet za otvaranje mogućnosti sudjelovanja podnositelja projekata, prijedlog iz Republike Hrvatske u predmetnom programu putem natječaja za prijavu projekta koji raspisuje Europska komisija. Očekivanje od ovog programa zapravo su velika, a donošenje ovog Zakona o programu inteligentne energije u Europi, hrvatske tvrtke mogu se prijaviti na znanstvenoistraživačke institucije, nevladine urede, lokalne i regionalne institucije, a ukupni portfelj ovog programa je 48 milijuna kuna. Zapravo danas si postavljamo pitanje, da li će neke od hrvatskih tvrtki institucija uspjeti dobiti ovaj dio osiguranih sredstava. Znači već 14.9. znači prošlog tjedna održan je prvi skup na Fakultetu elektrotehnike na kojem bi sudjelovalo nekoliko hrvatskih tvrtki i fakulteta, a bio je prisutan i predstavnik europske agencije koji je zadužen za provedbu ovog programa. Svim zainteresiranim je predstavio projekat, informirao je i uputio kako da se pripreme i napiše aplikacija za natječaj. Što će biti potrebno za dobiti ovaj natječaj s obzirom na kompliciranu administraciju zapravo pravo je pitanje, moramo priznati da u Hrvatskoj još nema dovoljno konzultanata, a i onda kad ih imamo uglavnom politika na neki način odmiče konzultante od ovako ozbiljnih projekata ili ih veće uz korupciju nešto drugo, a kad unajmimo strane konzultante jako ih dobro platimo i kažemo zapravo kako su oni dobro napravili posao. Znači apel bi bio da svakako u političkom smislu lobiramo što više se kvalitetnom hrvatskom znanju za dobivanje ovog europskog portfelja novca. Kao što je rekao državni tajnik, ovaj program neće završiti ove godine, on će se nastaviti i 2007. do 2013. godine i u ukupnom portfelju tad će iznositi 3,6 milijardi eura, znači svakako bi trebalo fokusirati se u ovom smislu da se što više hrvatske ja bih rekao znanstvene energije usmjeri u ovom smislu za dobivanje što veće količine novca iz ovih programa. Kad se pitamo zapravo koje su to energije one se od davnine već koriste, prije svega misli se na obnovljive energije. Dakle korištenje vode, korištenje vjetra, korištenje sunca. U zadnje vrijeme je tu popularna bio masa koja se odnosi na gorivo koje se dobiva od biljaka, drva, slame, ostataka iz poljoprivrede čak i životinja, a u zadnje vrijeme se govori čak i o korištenju vodika. A BMW je nedavno uspio znači komercijalizirati prva vozila na korištenje vodika koji izgara čak na otvorenom zraku do 2000 stupnjeva celzijusovih, znači u prirodi se zaista skriva jako velika energija. Samo potrebno je što više znanja da bi se ona iskoristila odnosno komercijalizirala. Jedan od naših stručnjaka sa Instituta Ruđer Bošković je rekao: «Kad bismo samo tri posto teritorija Hrvatske prekrili sunčanim pretvornicama ili kolektorima u toplinsku električnu energiju dobili bismo 8 puta više energije nego što je Hrvatska treba». Znači na institutima već postoji ideja. Ova rečenica dovoljno govori o tome kojim putem bi Hrvatska trebala ići pri planiranju svoje energetske budućnosti. Kakva je situacija recimo u svijetu? Svake godine se recimo u SAD-u koristi 10 gigavata ili 10 tisuća megavata putem vjetroenergetskih postrojenja. To otprilike znači da se dvije i, dva i po milijuna američkih kućanstva već danas napaja sa ovom reverzibilnom energijom. Godišnji, Kalifornija je recimo u ovom projektu krenula 1985. godine. Znači vidimo da otprilike kaskamo 20 godina. Da li je to malo ili puno vrijeme će pokazati. U svakom slučaju u Sjedinjenim Američkim Državama smanjila se emisija štetnih plinova znači sumpornog dioksida recimo za 73 tisuće tona, natrijevog oksida 27 tisuća tona i tako dalje i tako dalje. Ali imamo priliku vidjeti kako se na primjer kalifornijski znači gradonačelnik Schwarzeneger danas nadmeće sa Bushom da li prihvatiti program iz Kyota ili ne? U svakom slučaju znači ni u Americi nisu stvari onako kako se možda prezentiraju. Što se Europske unije tiče danas je instalirano 6 gigavata energije a do 2010. planirano je 40 gigavata energije. Europa je već postigla znači taj planirani opseg, znači iznad je svojeg plana. Njemačka prednjači sa 18 gigavata. Španjolska sa 10. Znači Danska, Italija, Engleska, Nizozemska. Postavlja se pitanje gdje je danas Hrvatska i tom smislu i koliko Hrvatska ima snage zapravo nadmetati se odnosno koliko ovaj memorandum onda ima smisla? «Končar» je zapravo već oštro krenuo sa projektiranjem vjetroelektrana u Hrvatskoj. Obnovljivi izvori u svijetu i u Hrvatskoj moraju imati znatno veću ulogu nego što oni imaju danas. Budući da je Končar ipak favorit u proizvodnji već trafostanica, informatičke opreme i tako dalje vjerujem da će on već kroz ove prototipe natjecati se u ovim programima. Vjerujem da će i dobiti jedan dio ovih sredstava i da će mu to biti poticaj, ja bih rekao i za, i za izvoz, za izvozne programe vjetroenergana koje su danas popularne znači u Europi i svijetu. Zbog ovakvih interesa u županiji Splitsko-Dalmacijskoj, u urbanističkim planovima stvoreni su preduvjeti za 24 lokacije već, znači u toj županiji. Od 40-tak zahtjeva u prostorni plan unesenih lokacija znači dozvoljene su 24. Isključena je mogućnost gradnje vjetropaktova u obalnom pojasu od 1000 metara, a udaljenost vjetra od turbina, znači trebala bi biti udaljena najmanje 500 metara od turističko-ugostiteljskih zona. Sve u svemu Hrvatska znači ima neiskorišteni jako veliki potencijal obnovljivih energija, znači i vjetra i sunca i vode. Ovisi koliko će njeni instituti imati snage ići putem znači razvoja korištenja vodika kao energetskog obnovljivog goriva, ali u svakom slučaju Hrvatska bi kroz ovaj memorandum trebala znači ići znatno dalje, a ekološki gledano trebali bi zamisliti svijet bez nuklearki, termoelektrana, ostalih zagađivača da bi poželjeli svojoj djeci imati životni okoliš zdravim i ugodnijim. I Klub HDZ-a će samim time i ovaj memorandum podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Za Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz hrvatske Vlade. Klub HSP-a će podržati ovaj Prijedlog zakona ali uz nekoliko nužnih opaski koje treba imati u vidu. Kao prvo Hrvatski sabor je u prošlom sazivu 2002. donio energetsku strategiju. A energetska strategija pisana je u vremenu kada je barel nafte bio ispod 30 dolara, a danas je barel nafte negdje između 70 i 80 dolara odnosno između 65 i 70 dolara ovisno o tjednu. Potrebna je dakle nova energetska strategija Hrvatske koja bi vodila računa o tim novim okolnostima i koja bi slijedom toga mogla odgovoriti na nove energetske izazove Hrvatske. Ja očekujem i naš Klub očekuje da ova inicijativa odnosno program «Inteligentna energija u Europi» može biti iskorištena i za financiranje izrade nove energetske strategije. Druga stvar o kojoj treba voditi računa jest to da je Hrvatska potpisnica Međunarodne energetske povelje. Ne znamo kako stoje stvari sa našim zemljama u susjedstvu kada je riječ o poštivanju Međunarodne energetske povelje, ali ono što sigurno znamo jest to da je Slovenija zacijelo potpisnik Međunarodne energetske povelje ali sigurno i korisnica programa «Inteligentna energija u Europi». Da je ta ista Slovenija mrtvo hladno 1998. Hrvatskoj otela Krško i da je još uvijek sa Slovenijom otvoreno pitanje arbitraže za onih 56 milijuna dolara struje koliko nam duguju za neisporuku struju u razdoblju od kada je Hrvatska ratificirala onaj nesretni sporazum o Krškom do trenutka dok je to učinila Slovenija. Dakle radi se da budem precizan o suvlasništvu nad nuklearkom i o činjenici da Krško kakvo je sada financira tj. opskrbljuje Hrvatsku sa 11% energetskih potreba. Drugo pitanje o kojem trebamo voditi računa isto u sklopu poštivanja Međunarodne energetske povelje kojoj je nadam se usmjeren i ovaj program «Inteligentna energija u Europi» jesu energetski projekti u nama susjednoj Bosni i Hercegovini i to s dva aspekta. S jedne strane radi se o tome što nije izvjesno kada će Hrvatska dobiti pristup energiji ne samo u Bosni i Hercegovini dakle u elektranama koje smo suinvestirali na teritoriju BiH dakle u termoelektranama nego i u elektranama na teritoriju Srbije. Te elektrane u Srbiji i u BiH pokrivaju otprilike 18% naših energetskih potreba. Dakle, očekujem da se kroz ovaj program inteligentna energija u Europi, dakle kroz program Europske unije pritisnu i te Vlade i njihovi elektro-energetski subjekti kako bi se Hrvatska ipak mogla dokopati odnosno osigurati opskrbu iz tih izvora energije koje smo sufinancirali. Ali ako je išta u ovom programu značajno to je doista napor da se povede više računa o obnovljivim izvorima energije odnosno o međuodnosu energije i okoliša. Kad govorim o tome onda u prvom redu mislim na pitanje projekta "Gornji horizonti" u Bosni i Hercegovini. Dakle, u Bosni i Hercegovini kao što je poznato Republika Srpska potpuno na svoju ruku mimo Vlade Bosne i Hercegovine radi projekt gradnje hidroelektrane "Nevesinje" i hidroelektrane "Dabar", kao i do sada želi preusmjeravati vodu sliva Neretve u … [[Govornik se ne razumije.]] jezero. To bi automatski naravno izazvalo još veću salenizaciju delte Neretve. Ono što je kod nas u ovom slučaju posebno interesantno jest to da su i Hrvatska i Bosna Hercegovina potpisnici Ugovora o uređenju vodno-gospodarskih odnosa gdje se takve stvari moraju među državama rješavati a da su investitori u hidroelektranu "Nevesinje" i hidroelektranu "Dabar" prema našim informacijama … [[Govornik se ne razumije.]] sa područja Europske unije. Dakle, iste one Europske unije koja inzistira na provedbi programa "Inteligentna energija u Europi" koji se opet poziva na veću zaštitu okoliša i na veću brigu o okolišu kod energetskih projekata. Pa me dakle interesira, gospodo iz hrvatske Vlade, na koji način će Hrvatska sudjelujući u ovom programu Europske unije osigurati i ta svoja prava da zaštiti svoj sliv Neretve od neodgovornih projekata u Republici Srpskoj, odnosno na koji način će sudjelovanje u ovom programu doprinijeti da se ispoštuje energetska povelja i u tim ključnim dijelovima kao što je dobivanje energije iz elektrana u koje smo suinvestirali, bilo u Sloveniji, bilo u Srbiji, bilo u Bosni i Hercegovini? Hvala.
Hvala. Za Klub IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče, gospodine potpredsjedniče Vlade! Klub IDS-a će podržati ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Hrvatske u višegodišnjem programu zajednice u području energetike "Inteligentna energija u Europi 2003./2006.". Nakon što je Europsko vijeće na sastanku na vrhu održano 2003. godine u Solunu usvojilo zaključak o otvaranju programa Europske zajednice državama procesa stabilizacije i pridruživanja Europsko vijeće odlučilo je da Republika Hrvatska kao država kandidatkinja i da je potrebno pokrenuti proces pristupanja. Okvirnim sporazumom između Republike Hrvatske i Europske zajednice o općim načelima sudjelovanja Republike Hrvatske u programima zajednice pruža se mogućnost sudjelovanja u proširenom broju programa otvorenih državama kandidatkinjama za članstvo u Europskoj uniji. Tako je jedan od programa zajednice i program "Inteligentna energija u Europi" koncipiran kao podrška za aktivnosti i mjere u području energetike, preciznije u području energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije. Programska osnova, kriteriji, područja i stope sufinanciranja predmetnog programa utvrđeni su detaljno odlukom Europskog parlamenta i vijeća. Svrha programa je potpora politikama Europske unije u području energije temeljem zelene knjige o sigurnosti i opskrbi energijom, bijele knjige o prijevozu i ostalim pripadajućim odredbama pravne stečevine Europske unije uključujući i direktivu o promociji korištenja obnovljivih izvora energije za proizvodnju električne energije, energetskim značajkama u zgradama i korištenju bio goriva za potrebe prijevoza. Ako je cilj zakona potvrđivanje memoranduma o razumijevanju čijom provedbom se u Republici Hrvatskoj očekuje uklanjanje zapreka i poticanje razvoja projekata obnovljivih izvora energije onda svakako taj zakon treba podržati. Podržavanje i usvajanje potreba zakonodavnih okvira i propisa koji se odnose na područje obnovljivih izvora energije i učinkovitijeg korištenja energije te ostvarenja energetskih, ekoloških, gospodarskih i društvenih koristi za Republiku Hrvatsku. Memorandum o razvijanju predstavlja pravnu osnovu koja omogućava Republici Hrvatskoj sudjelovanje u aktivnostima u okviru višegodišnjeg programa Europske zajednice na području energetike te korištenje financijskih sredstava pomoći iz tog programa i naravno da ovo treba iskoristiti. Mi u Istarskoj županiji svojom Istarskom razvojnom agencijom i otvaranjem ureda Istarske županije u Bruxellesu s ovime ćemo vjerojatno dobiti još jedan poticaj, k tome i pokazati i drugim regijama kako i na koji način da se možda jednostavno približe i u dogovoru s ministarstvom takve programe i ostvare. Potpisivanje Memoranduma o razumijevanju je neophodan preduvjet za otvaranje mogućnosti sudjelovanja i podnositelja projektnih prijedloga iz Republike Hrvatske u predmetnom programu putem natječaja za prijavu projekata koje raspisuje Europska komisija. Prihvaćanjem i realizacijom kvalitetnih projektnih prijedloga očekuje se i uklanjanje zapreka i poticanje razvoja programa i projekata obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti u Hrvatskoj, te doprinos ukupnom procesu pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Naravno da slažem se s onima koji će reći i rekli su da treba ovaj memorandum iskoristiti i da se u Hrvatskoj izradi nova energetska strategija. Dakle, još jednom, Klub IDS-a podržati će ovaj prijedlog i vjerujem da će se s ovim Republika Hrvatska još brže razvijati i približiti Europskoj uniji. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče! Evo, ukratko podržavam dakle donošenje ovog zakona i potvrđivanje ovog memoranduma. I podržavam i glavni cilj ovog zakona. Dakle, na temelju ovog zakona očekuje se uklanjanje zapreka i poticanje razvoja projekata obnovljivih izvora energije, podržavanje i usvajanje … [[Govornik se ne razumije.]] zakona okvira itd., tako da ovaj zakon pomoći će nam da i mi ovdje u Hrvatskoj imamo veći udio obnovljivih izvora energije tj. potrošene energije koja je nastala na taj način, nego što smo to imali do danas a na žalost možemo konstatirati da je Hrvatska na samom europskom dnu što se tiče proizvodnje, potrošnje energije obnovljive na različite načine. Pa, kao što je poznato iz literature postoje različiti načini iskorištavanja obnovljivih izvora energije od geotermalne energije, energije plime i oseke, energije valova, biomase, solarne energije, hidroenergije, energije vjetra. U Hrvatskoj je najveći udio proizvodnje električne energije iz hidroenergije tj. pomoću različitih hidroelektrana, no za razliku od ostalih nabrojenih izvora upravo moje mišljenje da bi kroz hidroenergije morali napraviti jednu stanku tj. da mi morali zaustaviti sve projekte koji idu na to da se grade nove hidroelektrane, upravo zbog toga da bi zaštitili okoliš. Kao primjer nam može poslužiti naša međimurska, pa eto podravska regija gdje su još u projektu i kao mogućnost se javlja gradnja hidroelektrana na rijeci Muri i u Hrvatskoj i u Sloveniji a isto tako hidroelektrane na rijeci Dravi kod Virja. Mislim da to ne bi smjeli napraviti nego upravo suprotno da bi morali razvijati ostale, mogli bismo reći za sada za Hrvatsku, alternativne izvore energije. Do sad se nešto u Hrvatskoj napravilo na razvijanju energije vjetra, na razvijanju solarne energije, a čuli smo ovdje danas podatak koji je itekako zanimljiv i dobro ga je ponoviti još jedan put, dakle prema izjavi profesora Guruja, kada bismo samo 3% teritorija Hrvatske prekrili sunčevim pretvornicama u toplinsku sunčevu energiju dobili bismo oko 8 puta više od današnje ukupne energetske potrošnje u Hrvatskoj. Mislim da na to moramo itekako obratiti pažnju. Također slaba je primjena geotermalne energije, makar Hrvatska ima velike, velike izvore upravo takve podzemne energije, ne koriste se nikako energije plime i oseke, ne koristi se energija valova, jedini primjer za koji znamo u Hrvatskoj da se koristi energija valova to su ove morske orgulje u Zadru. I ono na što bih posebno upozorio je da Hrvatska zaostaje unatoč svim obećanjima, naporima, potpisanim sporazumima i donešenim zakonima, zaostaje, tj. nije gotovo ništa napravljeno u razvijanju proizvodnje energije od bio mase tj. u proizvodnji bio goriva. A za razliku od toga proizvodnja bio dizela, bio goriva široko je znamo rasprostranjena u većini europskih zemalja, SAD-u, Brazilu te odavno prepoznata kao učinkovito rješenje međusobno isprepletenih pitanja i problema i u energetici i u zaštiti okoliša i u poljoprivredi i u socijalnoj politici. Prva komercijalna proizvodnja bio dizel u Europi započela je još '91. godine u Njemačkoj a svjetska proizvodnja bio dizela u 2005. godini dostigla je 35 milijardi litara, tako da je bio dizel najraširenije alternativno gorivo u Europi a i u svijetu. Na žalost tako nije u Hrvatskoj. Sukladno europskoj direktivi Hrvatska se obvezala ispuniti svoj udio u korištenju bio dizela i to tako da to 31. prosinca 2010. godine, Hrvatska se obvezala da će staviti oko 150 tisuća tona takvog goriva na korištenje. Sada, danas još nije niti jedna jedina litra bio dizela na benzinskim crpkama. Tu treba biti jasno da treba staviti u promet tu količinu bio dizela, i da obaveze prema Europskoj uniji nisu ispunjene samo proizvodnjom bio dizela. Europu to ne zanima hoće li Hrvatska uvoziti ili proizvoditi bio dizel. To bi prvenstveno moralo zanimati nas ovdje u Hrvatskoj da iskoristimo svoje potencijale koje imamo, itekako velikih. Da. Ali tog bio dizela mora biti u dogovorenoj količini u prometu u svakoj litri goriva. Jasno je da se ne može od danas do sutra proizvesti određena količina bio dizela jer je osnovna sirovina za proizvodnju kako za Europu tako i za Hrvatsku, uljana repica. Potrebno je na vrijeme organizirati poljoprivrednike, u čemu im se mora zajamčiti siguran otkup, sigurna cijena a ne kao što je sada da oni ne znaju kome će prodavati uljanu repicu ili čak se dešava da se uljana repica izvozi i onda se vani od te uljane repice radi bio dizel. Dakle, očit je propust neuključivanje Ministarstva poljoprivrede i šumarstva koje je trebalo pratiti donošenje uredbe sa svojim dijelom koje se odnosi na sustav poticaja za poljoprivrednike i koji se žele baviti uzgojem uljane repice za proizvodnju bio dizela. Tu valja napomenuti, kako u Europi tako i Hrvatskoj daje da se poljoprivredne površine u proizvodnji hrane ne mijenjaju a Hrvatska je tu u prednosti, jer ima velike površine koje se ne obrađuju. Tu je upozorenje još ako ne želi Hrvatska uvoziti ili čak plaćati penale, Hrvatska mora ispuniti svoju udio u bio dizelu od 5,75% a pri tom treba stvoriti pravni institucionalni okvir i pozitivno okruženje tržišnog gospodarstva koje predstavlja temelj za uspješnu proizvodnju i korištenje bio dizela. Ovaj memorandum ide u tom smjeru i zbog toga ga i pozdravljam i dajemo podršku. Još jedan put upozoravam da je potencijal za proizvodnju bio dizela u Republici Hrvatskoj iznimno velik. Ključna sirovina kao što znamo za proizvodnju bio dizela je ulje uljane repice. Na žalost veliki dio površine zemlje u Republici Hrvatskoj se ne obrađuje, zapušten je ili napušten. Prema podacima Agronomskog fakulteta u Zagrebu riječ je o površinama većim od 300 tisuća hektara. Još jedan put ponavljam da razlog tome između ostalog su i poticaji koji nisu zadovoljavajući, što pokazuju hektari pod uljanom repicom koji su iz godine u godinu sve manji. Adekvatnim poticajima ostvarili bi se višestruki pozitivni učinci, pokrenula bi se poljoprivredna proizvodnja na površinama koje su zapuštene, povećala bi se zaposlenost, oživjelo bi se selo. No, za uspješno uvođenje bio dizelskog goriva bilo bi potrebno da se po uzoru na zemlje u Europskoj uniji uzgoj uljane repice za proizvodnju biodizela ne tretira na jednaki način kao uzgoj repice za prehranu. Sukladno tome potrebno je odrediti dvije vrste poticaja, poticaje za uzgoj uljane repice u energetske svrhe i poticaj za uzgoj uljane repice za proizvodnju hrane. Dakle, ja se nadam da će se uskoro napraviti i ti potrebni koraci i da ćemo uskoro, tj. što prije imati i na vrijeme i dakle biodizel gorivo na našim benzinskim pumpama. Hvala lijepa.
Replika, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja se u potpunosti slažem s ovim što je rekao uvaženi kolega Pavlic i mislim da je točno pogodio temu kad je govorio o biodizelu i o poticaju našim poljoprivrednicima za uzgoj uljane repice. Vjerujem da je kad je rekao za ovih 300 tisuća hektara koji bi se eventualno mogli uključiti u taj posao, da bi se onda energetska slika u Hrvatskoj sigurno poboljšala s obzirom da znamo da se danas samo električne energije za potrebe Hrvatske i hrvatskih građana uvozi otprilike 50% električne energije, pa eto s time dajem moj doprinos i vjerujem da je upravo na tom tragu gospodin Pavlic sa biodizelom dao pravi smjer kako određene stvari riješiti. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Pavlic.
Replika dakle da se na neki način slažemo se s temom ove rasprave. Možda samo kao potvrdu te teze evo jedno iskustvo, prije jedno pet godina bili smo na jednom stručnom putovanju ne daleko, 50, 60 kilometara od Međimurja, onda je još … [[Govornik se ne razumije.]] dakle na tom putovanju naš poštovani kolega Baltazar Jalšovec u Austriji u mjestu Murak, oni su dakle jedno od prvih mjesta i u Austiji koji imaju jednu malu rafineriju gdje proizvode biodizel gorivo za svoje mjesto. Dakle, ta rafinerija otkupljuje ne samo uljanu repicu, otkupljuje i ostatke recimo starog ulja, jestivog ulja itd., a ono što je zanimljivo da oni imaju i toplanu koja radi na biomasu, dakle piljevina, ostaci od drveta i sl. i s tom biomasom oni griju cijelo selo, a upravlja se čista elektronski. Dakle, ima puno načina za koje još mi u Hrvatskoj za sad nismo napravili potrebne korake, a trebali bi sigurno napraviti. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Hrvatske u višegodišnjem programu zajednice u području energije: "Inteligentne energije u Europi." Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 82 za, 2 suzdržana, usvojen predloženi zaključak.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. U početku bih htio podsjetiti sve nas da je Hrvatski sabor na svojoj sjednici 19. ožujka 2002. godine donio Zakon o privatizaciji INA-e – Industrije nafte. U članku 4. stavak 1. točka 2. govori se o prodaji do najviše 7% dionica zaposlenicima i ranije zaposlenima u društvima koja čine INA grupu, u daljnjem tekstu zaposlenici, po posebnim pogodnostima koje će utvrditi Vlada Republike Hrvatske. U istom članku u 3. stavku postoci dionica navedeni u stavku 1. i 2. ovog članka utvrđuju se u odnosu na temeljni kapital INA d.d. U ovom uvodnom obrazloženju mislim da je također dobro citirati i članak 2. koji veli: "INA d.d. je vertikalno integrirano poduzeće koje zajedno s ovisnim društvima kapitala u svom isključivom vlasništvu čini INA grupu". Posebno je značajan i stavak 4. članka 4. koji govori sljedeće: "Redoslijed i dinamiku privatizacije iz stavka 1. točke 1. do 4. ovog članka utvrđuje Vlada Republike Hrvatske uz suglasnost Hrvatskog sabora s time da će se prodaja dionica iz stavka 1. točke 2. ovog članka obaviti nakon prve prodaje dionica u postupku javne ponude". Drugim riječima zakon je definirao da će se najviše do 7% dionica INA-e prodati zaposlenima i ranije zaposlenima u društvima koja čine INA grupu, a da će se redoslijed i dinamika privatizacije INA-e utvrditi posebnom odlukom Vlade koju će potvrditi Hrvatski sabor. Shodno tome Vlada Republike Hrvatske na svojoj sjednici održanoj 18. travnja 2002. godine je donijela, a Hrvatski sabor 30. travnja potvrdio Odluku o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e – Industrije nafte. U točki 1. ove odluke u stavku 2. citiram: "Za zaposlenike i ranije zaposlene u društvima koja čine INA grupu rezervirano je 7% dionica u portfelju INA – Industrija nafte d.d.". U točki 2. iste odluke u stavku 2. govori se o vremenu kada će se prodaja do 7% dionica INA-e dogoditi. Prodaja dionica iz stavka 2. točke 1. ove odluke obavit će se u roku od 30 dana od prve prodaje dionica u postupku javne ponude. Dakle, ovom odlukom definirano je da će se prodaja 7% dionica zaposlenima i ranije zaposlenima u društvima koja čine INA grupu obaviti 30 dana nakon završetka inicijalne javne ponude. Mi smo u procesu pripreme inicijalne javne ponude za koju vjerujemo da će biti uspješna i da će se dogoditi krajem 10., odnosno početkom 11. mjeseca. Kada smo započeli razgovore sa sindikatima organiziranim u INA-i kako bismo proveli dakle i zakonsku obvezu, ali i obvezu koja proizlazi iz citirane odluke Vlade, uvidjeli smo da u zakonu zapravo postoji dosta velika nedorečenost vezano uz to tko doista ima pravo na dionice, ali isto tako moram reći da postoji i veliki problem u nesrazmjeru između očekivanja zaposlenika i ranije zaposlenih i onoga što mislimo da je u redu predložiti i ponuditi kao posebne uvjete i pogodnosti. Jedan od najvećih problema s tim u svezi jest i činjenica da INA nema dovoljno dobru dokumentaciju o svim ranije zaposlenim u društvima koja čine INA grupu. Zbog toga tijekom pregovora sa sindikatima došli smo do zaključka da bi bilo mudro odgoditi prodaju na neki period koji je razuman, nešto više od tih mjesec dana i shodno tome sindikalne središnjice koje imaju svoje podružnice u INA-i i predstavnici Vlade Republike Hrvatske potpisali su jedan sporazum. U tom sporazumu se prije svega definira da će se predložiti Vladi Republike Hrvatske osnivanje posebnog povjerenstva koji će uvjete i posebne pogodnosti za zaposlene i ranije zaposlene, a pod kojima će se izvršiti prodaja 7% dionica INA-e utvrditi u roku od 3 mjeseca od dana stupanja na snagu odluke Vlade kojom će se to regulirati. To će povjerenstvo, dakle, u 3 mjeseca utvrditi pod kojim uvjetima ćemo prodati 7% dionica zaposlenima, a sama će se prodaja dogoditi najkasnije 6 mjeseci nakon završetka inicijalne javne ponude i to je sporazum koje su, još jednom to napominjem, potpisali predstavnici Vlade i predstavnici, odnosno predsjednici sindikalnih središnjica koji imaju svoje podružnice u INA grupi. Shodno tom sporazumu Vlada je donijela odluku kojom je osnovano posebno povjerenstvo i dati su mu upravo ovakvi zadaci. Shodno tome, predlažemo, dakle, odluku o izmjeni Odluke o redoslijedu i dinamici privatizaciji INA-e, industriji nafte, a u smislu koje se mijenja zapravo rok za izvršenje prodaje 7% dionica zaposlenima i ranije zaposlenima u INA grupi. Izmjena koju predlažemo glasi, citiram: "Prodaja dionica iz stavka 2. točke 1. ove odluke obavit će se najkasnije u roku od 6 mjeseci od prve prodaje dionica u postupku javne ponude". Stoga vas, poštovane dame i gospodo hrvatski zastupnici u Hrvatskom saboru, molim da prijedlog ovakve odluke i podržite. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za gospodarstvo? Za zakonodavstvo? Otvaram raspravu. Za klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Odmah na početku da kažem da će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati ovu predloženu odluku. Argumente je u svom uvodnom izlaganju iznio i potpredsjednik Vlade gospodin Polančec i to su argumenti na temelju kojih i mi donosimo ovakav naš zaključak. Dopustite mi također kratko obrazložiti te argumente. Naime, prodaja dionica INA-e definirana je Zakonom o privatizaciji INA-e gdje je između ostalog u članku 4. rečeno da će se dio dionica, dakle 7%, izvršiti prodajom zaposlenicima i ranije zaposlenima u društvu koja čine INA grupu, pod posebnim okolnostima, pod posebnim pogodnostima koje utvrdi Vlada Republike Hrvatske. I Vlada će donijeti odluku o načinu prodaje, cijeni, posebnim pogodnostima, vremenu prodaje i uvjetima prodaje. To je dodatno regulirano i odlukom Vlade o redoslijedu i dinamici gdje je rečeno da će se ta prodaja obaviti u roku od 30 dana, od prve prodaje dionica u postupku javne ponude. No kao što je i rečeno, u provođenju samog Zakona i odluke, pojavile su se određene, određena pitanja, određene dileme koja proizlaze iz nedorečenosti samog Zakona kao što su npr. potreba da je nužno definirati i odrediti tko sve ima pravo na tih 7% dionica pod posebnim pogodnostima. Potrebno je odrediti diskont na osnovnu cijenu dionice, rokove i načine otplate dionice, te točno vrijeme prodaje dionica. Potrebno je definirati i period u kojem radnici nakon što steknu dionice ne bi mogli početi prodavati iste kako se ne bi stvorila prevelika ponuda na tržištu dionica u kratkom vremenu iza inicijalne javne ponude i na taj način umanjila cijena. Slijedom navedenog, a u dogovoru sa sindikalnim središnjicama i sindikatima, zaključeno je da se osnuje povjerenstvo za izradu uvjeta prodaje 7% dionica zaposlenima i ranije zaposlenima. Navedene prijedloge uvjeta povjerenstvo će izraditi u roku od 3 mjeseca od stupanja na snagu ove odluke, a sama prodaja izvršiti će se 6 mjeseci nakon inicijalne javne ponude. Sporazum su potpisali predstavnici Vlade s predsjednicima sindikalnih središnjica koje imaju svoju podružnicu u društvu INA i taj sporazum podloga je za odluku Vlade, a za koju je pak potrebna suglasnost ovog Visokog doma. Mislim da treba reći da je i sporazum i odluka dokaz spremnosti Vlade na dijalog sa socijalnim partnerima. Da je ovaj Prijedlog posljedica tog dijaloga i evo, to su razlozi zbog kojih će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati predloženu odluku. Hvala lijepa.
Hvala. Za klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni potpredsjedniče Vlade, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Gospodo, ovo nije igra. Ova odluka ima svega 2 članka, mogu ih i pročitati. Oni glase da u odluci o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e industrija nafte, d.d., klase 310, itd., iz 2003., zatim od 18. travnja 2002., da ne navodim sve, u točci 2. stavak 2. mijenja se i glasi: "Prodaje dionica iz stavka 2. točke 1. ove odluke obavit će se najkasnije u roku od 6 mjeseci od prve prodaje dionica u postupku javne ponude" i jasno, u članku 2. ova odluka stupa na snagu danom davanja suglasnosti Hrvatskog sabora. Odluka nema čak gospodo ili gospodine potpredsjedniče Vlade, ni obrazloženja. Vaše ranije odluke, recimo ona iz 2004. kako sam ja to skinuo sa interneta, ima obrazloženje, neću ga sada čitati. Međutim, ključ je kao što svi znamo u sljedećem. Prodaja dionica iz stavka 2. obavit će se najkasnije u roku od 6 mjeseci od prve prodaje dionice u postupku javne ponude. Sada se jasno postavlja pitanje što to znači. No, pođimo redom. Prvo financijske najteže odluke, gospodarski najznačajnije odluke. Zakonski, socijalno najbolnije odluke. Politički najdiskutabilnije odluke u pravilu su i najkraće odluke, u pravilu to sadrži par članaka ili točaka i to je zapravo sve. Sada dopustite mi da kažem što mi radimo usvajanjem odluke o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e. Ove naslove poput dionice INA-e građanima Srbije, Angole i Rusije treba jednostavno odbaciti. Mislim da mi nismo takvi altruisti iako iz članka 4. stavka 1. točke 2. može se izvlačiti i takav zaključak jer on glasi da prodajom do najviše 7 dionica zaposlenicima i ranije zaposlenima u društvima koje čini INA-u grupu, u daljnjem tekstu zaposlenici pod posebnim pogodnostima koje će utvrditi Vlada Republike Hrvatske. Iz toga se rekoh može to nazreti, ali isto tako rekoh mi smo takvi altruisti. Međutim treba biti protiv jer ne vidim razloga zašto radnici trebaju privatizirati svega 7% zajedno sa bivšim zaposlenicima, po mom sudu jasno koji imaju prebivalište na području Republike Hrvatske, koji su hrvatski državljani te ako ta rečenica ili to pojašnjenje fali onda to treba i ugraditi iako bi vjerojatno Sabor kroz formu autentičnog tumačenja dao ovaj stavak kako ja tumačim. Slažem se, u Hrvatskoj ima velikih altruista. Evo npr. jedan je gospodin Čović koji je darovao 20 milijuna kuna svojoj obitelji. Predsjednik uprave "Plive" i njegova obitelj u posljednja tri mjeseca domogli su se "Plivinih" dionica vrijednih oko 20 milijuna kuna plativši za njih tek polovicu tržne cijene. Prema ugovoru koji je sklopio s "Plivom", Čović može kupovati dionice po unaprijed utvrđenoj zajamčenoj cijeni koja obično iznosi oko polovice vrijednosti "Plivinih" dionica na burzi. Tako je u srpnju iskoristio opcije kupnje za 2001. te se domogao 12 tisuća dionica tvrtke čija je današnja vrijednost 9,6 milijuna kuna, a prošlog tjedna iskoristio je opciju za 2002. i kupio je 13 tisuća dionica vrijednih 10 milijuna i 400 tisuća kuna. 500 dionica dao je u dobrotvorne svrhe, a ostale darovao članovima svoje obitelji. Ista stvar nam je sa Croatia osiguranjem. Ista stvar. Bonus od 500 tisuća kuna njihovi direktori dali su tobože u dobrovoljne svrhe, odnosno u Fond za generala Gotovinu, ali oko svega toga govoriti ćemo kada dođe na red Zakon o postupku primopredaje vlasti. I njih u isti paket kao i sve ostale državne dužnosnike, zašto da budu iz svega toga izuzeti. Ja znam da na kraju ove priče o INA-i sve te INA-ne dionice koje kupuju bivši zaposlenici, radnici itd. na kraju će prijeći u ruke recimo MOL-a ili OMV-a što je žalosno jer je INA 1990. ili 91. jasno prije rata mogla kupiti i MOL i OMV zajedno, ali takva nam je sudbina recimo i "Plive" 90. je mogla kupiti Aktavis i Bar zajedno, a danas je lovina, a onaj tko je kupi postat će treća generička tvrtka u svijetu na kojem se ove godine obrće 58 milijardi dolara, a 2010. znači za svega četiri godine će čak 100 milijardi dolara. No da se vratim na ovu odluku i o tome valja progovarati. Koliko će država od svega ovog sa INA-om zaraditi? "Pliva" je ne računajući 18% de facto privatna već davno, ovo će donijeti jasno koristi i državi manje, privatnicima više, njihova je dionica u 8 mjeseci donijela 3,2 milijarde kuna porez od 45,9% ali ono što mene zanima, koliko će donijeti dionica INA-e kada se Vlada upusti u ovu rabotu, jer prodaja dionica iz stavka 2. točke 1. obavit će se najkasnije u roku od 6 mjeseci od prve prodaje dionica u postupku javne ponude. Prvo procjena vrijednosti INA-e još uvijek nije došla u javnost. Cijena nafte je vjerojatno ključ procjene INA-e. treće, može li vrijednost INA-e dostići čak za nas nevjerojatnih 4 milijardi dolara ili je realna cijena kao što netko tvrdi u ovome času 6 milijardi dolara. Pogledajte ovaj Mol je sa 25% plus jedne dionice što je bila pogreška ako ni u čemu zbog toga što se tada prodala ona jedna dionica, znači tih 25% plus jednu dionicu Mol je platio 505 milijuna dolara. Gospodin Laslo Gesti predstavnik Mola u INA-i rekao je da od kada su oni došli u INA-u, znači od kada je Mol došao u INA-u, vrijednost INA-e povećana je za barem 50%. Taj isti Gesti pred nekoliko dana vratio se u svoju upravu u Budimpešti. Ako je tome tako, država za 15% INA-e može dobiti najmanje 600 milijuna dolara što će reći da INA u ovom času vrijedi prema toj njegovoj procjeni barem 4 milijarde dolara. Zašto to govorim? Jer sadašnjom kotacijom INA-nih dionica po 800 do tisuću i 200 kuna, ispada da je vrijednost milijardu i 500 milijuna kuna, ali znam da Vlada računa sa barem 500 milijuna kuna puta onih 5,8 koliko je danas dolar, znači to je cca nekih 3 milijarde kuna jer bez tog novca plus onog iz HT-a teško je da može ići u izbore. Jasno je da prije toga treba iz kompanije izdvojiti taj plinski biznis, istina on danas donosi gubitke, ali sutra bi mogao donositi i pristojnu zaradu tim više što i naftovod Ivana 1, Ivana 2, Fažana, Rijeka, dalje Gorski Kotar, Karlovac pred završetkom. Ono što je ključ da građani koji će kupiti 7% dionica INA-e dobe ili da im se ponude kreditne linije koje će ih moći pratiti. Bez toga ovaj stavak kao takav gotovo da uopće nema i smisla. Međutim bit bi trebala biti da se svim građanima Republike Hrvatske koji do sada nisu sudjelovali u pretvorbi, odnosno privatizaciji, a ima nas i takvih, omogući da i mi u tome ako želimo jasno, participiramo. Ja neću ali to treba omogućiti svima onima koji do sada u tome nisu participirali ukoliko već država odlučuje na takav način izaći u susret jednoj kategoriji građana ove zemlje. Priče da bi to na kraju moglo smanjiti interes ključnih investitora za INA-u po mom sudu jednostavno ne stoji. Zašto u svemu tome ne bi sudjelovali domaći investicijski fondovi a istina i oni su u stranom vlasništvu, imovinski i tako dalje? To je druga priča. Kažu da ti fondovi nemaju snagu da potaknu razvoj što je sve točno, ali ono što mi zahtijevamo između ostalog da se striktno provodi ovaj Zakon o privatizaciji INA-e industrije nafte, d.d. iz 2002. ovaj članak 11. da za vrijeme dok je Republika Hrvatska u vlasništvu ... [[Govornik se ne razumije.]] i više dionica INA-e d.d. Vlada Republike Hrvatske periodično, a ovdje se doslovce kaže, a najmanje tromjesečno izvještava Hrvatski sabor o tijeku privatizacije INA-e d.d. na žalost to se gospodo kod nas ili u ovom Parlamentu ne čini. Ili barem meni se ne čini da mi dobivamo ta i takva izvješća. Znači za kraj otvorimo raspravu o budućnosti INA-e pa i temelju zakonske obveze iz članka 11. Zakona o privatizaciji INA-e industrije nafte, d.d. iz 2002. godine. Recimo javnosti cijenu ispod koje Republika Hrvatska neće ići. Otvorimo mogućnost svim građanima Republike Hrvatske jasno koji imaju boravište na tlu Republike Hrvatske i koji imaju hrvatsko državljanstvo da steknu dionice INA-e. INA je zlatna koka hrvatske vlasti. Zato da možda i zamažemo oči prodajemo i 7% braniteljima, 7% zaposlenicima, bivšim zaposlenicima, ali ako idemo na radničko dioničarstvo o čemu u posljednje vrijeme potpredsjednik Vlade mnogo govori zašto svi hrvatski građani ne bi imali onda iste kondicije, ista prava? Pa da mogu sudjelovati u privatizaciji tog poduzeća barem tih 25%. Zašto mi danas 2006. uvodimo, ako možemo ići toliko daleko druge kriterije ili drugačije kriterije od onih koji su u ovoj zemlji vladali 1992. ili 1993.? Sve ono što se tada dešavalo sa pretvorbom i privatizacijom teško da bi se moglo dešavati i 2006. Moja je logika kao što kaže i potpredsjednik Vlade zadužen za gospodarstvo da Vlada prodaju ovih 15 do 17% čak ni to ne znamo u 10. mjesecu znači ove 2006., rekao da tu možemo nekako uprihodovati oko 3 milijarde kuna a isto će se vjerojatno učiniti i 2007. To je znači vrijednost milijardu dvjesto do milijardu petsto milijuna dolara. To je negdje između 8 i 9 milijardi kuna i jasno je sa tim novcima se između ostalog ide u krpanje proračuna ili za određene konkretne proračunske investicije koje pitanje kako će se kasnije raspodjeljivati glede tih kapitalnih investicija krajevima Republike Hrvatske. Mislim da oko svega toga i sindikati moraju braniti stav zaposlenika, bivših zaposlenika ali i kriterija koji su vrijedili tamo negdje 1992., 1993. kad su mogli stjecati znatno veći paket dionica. Sve u svemu mislim da ovdje ima jako puno nepoznanica i tek nakon što nam se odgovori na ta pitanja iako sam svjestan da bez tih 3, 4 milijarde kuna ne samo od prodaje INA, HT već i HT-a i nekih drugih poduzeća teško se može uopće iskrpati proračun. Ali prije nego dobijemo odgovor na ta pitanja moramo naprosto znati u što se upuštamo? Rizik je ogroman, a nikakvu grešku mislim ova generacija ljudi u Hrvatskom saboru, hrvatskoj Vladi sebi ili bolje rečeno građanima Republike Hrvatske ne bi trebali priuštiti. Sve do tog trenutka Klub IDS-a je suzdržan glede odluke o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam sljedeći navod gospodina Kajina. On je rekao: «Ne vidim razlog zašto radnici trebaju dobiti samo 7% dionica?» Ova tvrdnja naprosto nije točna ili je nemoguća iz razloga što je tih 7% definirana Zakonom o privatizaciji INA-e iz 2002. godine. Zato što je to definirano i odlukom Vlade Republike Hrvatske o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e od 18. travnja 2002. godine u kojoj je sudjelovala i stranka od gospodina Kajina.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženog kolege Kajina vezano za predstavljanje gospodina Čovića. Naime gospodin Čović je gospodine Kajin i menadžer godine bio i, ali ne znam zašto … … [[Upadica se ne razumije.]] Da li je radi toga što je uništio Plivu ili radi ovoga mecenstva? A kako je viđen sad u Veroni možda postane i operni pjevač.
Za Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz hrvatske Vlade. Doista čudi da hrvatska Vlada odluku o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e donosi na ovako doista neozbiljan način. Očekivali smo više argumenata za ovo. Očekivali smo mrvicu opsežniji dokument. Očekivali smo ako ništa drugo razloge radi čega se ova odluka donosi. Ničeg od toga nema. Možda Vlada to zna. Možda se nešto može saznati surfajući na Internetu, po Internet stranicama Vlade Republike Hrvatske ali to dame i gospodo iz Vlade nije način na koji se podnose dokumenti na raspravu u Hrvatski sabor. Zastupnici moraju znati razloge donošenja neke odluke. Da znamo temeljem toga glasovati za ili protiv. Iz tog razloga ali i ne samo iz tog razloga naš Klub zastupnika neće podržati ovu odluku, a navest ću vam i koji su ostali razlozi? Dakle primjena Zakona o privatizaciji INA-e temeljem odluka hrvatske Vlade koju je Hrvatski sabor potvrdio 4. lipnja 2004. godine odgođena je bila za jednu godinu. Naime nakon prodaje 25% dionica INA-e strateškom partneru MOL-u prema Zakonu o privatizaciji INA-e druga faza privatizacije je predviđala prodaju javnom ponudom, 15% dionica na burzi. Dakle domaćim i stranim pravnim osobama, ali i hrvatskim državljanima uz posebne pogodnosti. Druga faza privatizacije nije predviđala nikakvog strateškog partnera. Također je zakonom bila predviđena dodjela 14% dionica INA-e njenim zaposlenicima i hrvatskim braniteljima. Ta dodjela dionica još nije započela, no istodobno se MOL u INA-i počeo ponašati doista kao pravi gazda INA-e. To se vidi od najbanalnijeg primjera dakle sa 25% dionica su se počeli ponašati kao pravi gazde INA-e. Od banalnijeg primjera a to je od dizajna INA-inih pumpnih stanica INA gubi malo po malo svoj hrvatski identitet. INA sa ovakvim amblemom crvenog kruga postaje INA izlazećeg sunca i svakom Japancu zaigra srce kad dođe na tu pumpnu stanicu jer misli da je došao doma. Od te banalne razine vanjskog izgleda INA-e koja prestaje malo po malo biti hrvatska tvrtka a sve više postaje tvrtka u službi mađarskog kapitala i mađarskih gospodarskih interesa iza kojih stoje opet ruski ili koji drugi interesi. Cilj MOL-a je da INA postane egzotični skup pumpnih stanica. Budimo realni, oni se doista tako ponašaju. Dakle, u tim okolnostima provoditi Zakon o privatizaciji INA-e na način na koji ga provodi hrvatska Vlada, odgađati njihovu primjenu sa ovakvim listovima papira je doista neodgovorno i neozbiljno. Kao prvo, koja je vrijednost dionica INA-e danas? Ja bih molio da mi to netko kaže. Mi smo to tražili i davne 2003. godine, tada je bila učinjena nekakva procjena vrijednosti dionica koja je završila kod predsjednika Sabora u sefu i samo su je poneki koji su tražili mogli vidjeti. No, i po tome je INA vrijedila od 1,2 do 1,5 milijardi eura ne uzimajući u obzir plin. Dakle, genijalni konzultanti koji su se onda angažirali nisu uopće uzeli u obzir plinski dio INA-e, kao prvo. A kao drugo, nitko nije uzeo u obzir sva moga INA-ina nalazišta nafte do kojih je ona došla recimo u Siriji, što također mijenja njezinu vrijednost. Dakle, koja je danas vrijednost dionica INA-e, odnosno pošto je INA? To me interesira, ne samo mene nego i sve moje kolege u klubu, a vjerujem i sve nas u Hrvatskom saboru pa i čitavu hrvatsku javnost. Dakle, kad se govori o privatizaciji i o prodaji dionica onda bih molio da netko kaže koja je nominalna vrijednost dionica INA-e i da to napiše u dokumentu koji ide u Hrvatski sabor. Dakle, drugo me što interesira je što je MOL doista investirao u INA-u osim pustih najava, odnosno spremna li se sa ovako precizno definiranim odlukama i neprekidnim odgodama preuzimanje većinskog paketa dionica INA-e od strane MOL-a. Pa moramo znati ako dotle dođe kako ćemo onda na to reagirati. Mi znamo da se u predizbornoj godini planira isfinancirati čitav niz projekata od strane hrvatske Vlade. Možda se to misli financirati prodajom većinskog paketa dionica INA-e. Jer znate, u međuvremenu su dionice bile obećavane i braniteljima i umirovljenicima, i ovome i onome, a vjerojatno i MOL-u. Dakle, Klub zastupnika HSP-a očekuje odgovor od potpredsjednika hrvatske Vlade spremna li se preuzimanje većinskog paketa dionica INA-e od strane MOL-a i kako će Vlada na to reagirati. Daljnje je priča naravno Fond hrvatskih branitelja. Čujte, mene je doista zaprepastilo da ne kažem šokiralo kad je Fond hrvatskih branitelja potpuno domoljubno uzeto Erste&Steiermärkische banku za svoju servisnu banku. Dakle, ne Hrvatsku poštansku banku koja je u hrvatskim rukama ili neku drugu domaću banku nego Erste banka je servisna banka Fonda hrvatskih branitelja. To je doista nečuveni "domoljubni" potez. Pa onda u tom fondu će čučati 7% dionica HEP-a, 7% dionica INA-e, 7% dionica HT-a, sve skupa negdje oko 300 milijuna eura. Ali, Fond branitelja na stranu, to je za posebnu raspravu. No, činjenica je da još uvijek ne znamo tko sve ima pravo na dionice INA-e i na koji način će se dobit od njih raspodjeljivati. Dakle, ostaje čitav niz otvorenih pitanja, od onih potpuno najbanalnijih a zapravo ključnih a to je koliko vrijedi dionica INA-e do toga radi čega se išlo u ove puste odgode preko toga kako funkcionira Fond hrvatskih branitelja odnosno tko njega čini, tko doista donosi odluke kao što je ova da Erste&Steiermärkische banka postane servisna banka, na što doista mogu računati zaposlenici, na što mogu računati hrvatski građani, pod kojim uvjetima će biti zaposlenicima to dalje prodavano, hoće li biti uopće dionica ikome dostupna obzirom da MOL iskazuje interes za preuzimanje INA-e, odnosno na koji način to sve skupa do sada funkcionira. Dakle, čitav je niz otvorenih pitanja a mi umjesto svega toga dobivamo ovu jednu potpuno nemuštu odluku na tri lista papira, doslovce jedan, dva tri bez ijednog argumenta. Iz tog razloga naš klub ne može podržati ovu odluku. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora!
Pardon, imamo jedan ispravka jer je došlo u međuvremenu. Pažnja mi je bitno popustila. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Slaven Letica.
Mislim da nije točan navod gospodina kolege doktora Tončija Tadića da nitko ne zna koliko vrijedi dionica INA-e. Ja sam siguran da potpredsjednik Vlade gospodin Polančec zna i ja vas pozivam da kažete koliko vrijedi i prosvijetlite doktora Tončija Tadića.
Poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolege i kolegice! Imao sam namjeru u svom izlaganju vrlo kratko podržati nastojanja Vlade da izmijeni ovu odluku o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e Industrije nafte jer se zapravo ta izmjena isključivo odnosi oko privatizacije ovih 7% vrijednosti temeljnog kapitala INA-e i odnosno grupe koja je uz INA-u Industriju nafte i tih 7% usmjereno je prema odredbama zakona isključivo sadašnjim zaposlenim djelatnicima i bivšim zaposlenicima. Međutim, potaknut sam sa raspravom naročito gospodina Kajina pa moram istaći pred ovim Visokim domom da je Zakon o privatizaciji INA-e donijela bivša koalicijska Vlada u 2002. godini, da je ta ista Vlada donijela odluku o redoslijedu privatizacije pojedinih postotaka INA-e također u 2002. godini, da je ta odluka do sada tri puta mjenjata, a mjenjata je radi prodaje 25% dionica Molu, da je ta prodaja po odredbama te odluke koja je detaljnije regulirala način prodaje, da je ta prodaja i izvršena. Vlada je odlučila da krene u rješavanje ovoga pitanja, ovih 7% dionica koji bi prema odredbama toga zakona pripali sadašnjim djelatnicima i bivšim zaposlenicima i ocijenila je da je u rok koji je u postojećoj odluci za provođenje tog postupka od 30 dana prekratak. Dakle, ništa drugo Vlada ne mijenja nego rok kad treba nastupiti trenutak za prodaju zaposlenicima i bivšim zaposlenicima. Naravno, da ga ona prema odredbama zakona veže uz rok prodaje onih narednih 15% ili bolje rečeno prethodnih 15% dionica koje će na javnoj dražbi, u javnoj prodaji biti prodate građanima Republike Hrvatske uz određene pogodnosti. Vlada je dužna temeljem članka 8. svojom posebnom odlukom, još da kažem ovo, na sve ove odluke koje su donijete glede privatizacije portfelja INE, bilo onda kad se je išlo privatizirati, prodati dionice Molu ili prenijeti dionice hrvatskim braniteljima, Hrvatski sabor je dao suglasnost. Prema tome, nema tu nekakvih prigovora koji se mogu stavljati ovoj Vladi ili ih, pak čak i onoj prethodnoj, ona je to napravila u skladu sa suglasnošću Hrvatskoga sabora. Točno kako to u zakonu piše. Dakle, sadašnja realizacija sadašnjih 7% dionica uslijedit će poslije javne objave prodaje 15% dionica građanima Republike Hrvatske pod uvjetima koji će u skladu sa člankom 8. odrediti Vlada Republike Hrvatske. Po mome sudu, taj predloženi rok od 6 mjeseci po meni je objektivan jer za 30 dana u jednom takvom ozbiljnom poslu ustvari ne može se ništa napraviti i samo si unaprijed bi Vlada vezala ruke da taj posao može obaviti onako solidno kako treba. Ja smatram da bi prije donošenja Vladine odluke za istinu trebalo riješiti one nedorečenosti u Zakonu o privatizaciji INE, koje danas su evidentne a to je tko ima za istinu pravo na kupnju dionica, jer se provlače razne ideje da bi to pravo mogli čak ostvariti čak i neki građani Europe koji nisu, odnosno susjednih država, jel' i Europe, koji nisu građani Republike Hrvatske. Mislim da to najodlučnije moramo spriječiti upravo odlukom Vlade Republike Hrvatske koju treba donijeti temeljem članka 8. Također, moralo bi se jasno definirati koje su to pogodnosti za zaposlene i ranije zaposlene jer oni uvjeti koji su bili propisani prije 14 godina, mislim da su se okolnosti toliko promijenile da te uvjete danas treba malo drugačije, malo detaljnije riješiti i naravno apsolutno se zalažem da Vlada svojom odlukom stavi ograničenje i rok u kojem se dionice dodijeljene odnosno prodane zaposlenicima i bivšim zaposlenicima ne mogu na tržištu prodavati. Ne mogu na tržištu prodavati upravo da se spriječi onaj način postupanja eventualno novih odnosno postojećih tajkuna i firmi koje bi mogle onda ispod ruke kupiti te dionice. Podržavam i nastojanja Vlade da to pitanje riješi u dogovoru sa sindikatom i sindikatom zaposlenih u INI. Vlada se dogovorila s njima da će u roku 3 mjeseca predložiti uvjete privatizacije i rješenje ovih dilema o kojima sam sad izložio. Mislim da je to jedan korektan potez Vlade prema zaposlenima i da smo tako nekad u prošlosti radili mnoge stvari bi vjerojatno i drugačije izgledale i taj potez svakako naše Vlade podržavam. Mislim da odluku treba izmijeniti upravo onako kako je to Vlada predložila jer je to u korist zaposlenika i bivših zaposlenika INE a i naše države. Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Htjela bi ispraviti i krivi navod gospodina Širca da je IDS-u u bivšoj koalicijskoj Vladi sudjelovao u donošenju Odluke o privatizaciji INE. Samo ste zaboravili da je IDS izašao iz te Vlade više od godinu dana prije toga jer je privatizacije Vlade INE bila 2002. godine a IDS je izašao iz Vlade 2001. godine.
Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Mora se kazati da gospodin Širac suvereno vlada ovom materijom s obzirom na ovo što nam je sve iznio ali ja očekujem i od gospodina Širca ako zna ili od potpredsjednika Vlade da nas ipak prosvijetli danas, što je gospodin Letica rekao, da nam se konačno kaže i nama i hrvatskoj javnosti kolika je u ovome trenutku procijenjena vrijednost INE ili bar drugo pitanje da mi odgovori netko koliko iznosi sad jedna dionica INE, da bi mi na kraju znali o čemu mi danas odlučujemo i šta će to u konačnici proizvesti? Koji će biti krajnji učinci? Jel' mi očito smo ovdje u mraku dok neki znaju daleko više, pa bar nam dajte malo svjetla pa nam odgovorite na ta dva najvažnija pitanja ili bar na jedno od tih pitanja, pa ćemo lako izračunati. Hvala lijepo.
Zastupnica Vesna Škare-Ožbolt? Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma, Mato Arlović, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Moram odmah reći da ja ne mogu glasati za Prijedlog izmjene Odluke o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e iz nekoliko razloga počevši od formalnih do sadržaja. Prvo, ovaj prijedlog akta je u Sabor upućen suprotno Poslovniku. On ne sadrži ni akti koji se mijenja i dopunjava, niti sadrži obrazloženje. Nema smisla da do te mjere bagatelizirate i podcjenjujete u Saboru. To stvarno nema smisla. Ja mogu prihvatiti čitav niz podataka koje je gospodin potpredsjednik Vlade usmeno u uvodnom izlaganju rekao, ali je prava šteta što sve te podatke nemamo napisane. Drugo, drugi razlog o kojem mi moramo jasno reći, vrijeme je da se Hrvatski sabor izvijesti o provođenju Zakona o privatizaciji INA-e i o tokovima privatizacije INA-e, jer je veoma važna novost koja je ovdje izrečena da je postignut sporazum sa sindikatima o načinu privatizacije 7% dionica INA-e koji će biti dati radnicima i bivšim radnicima. Ali to bi trebalo sasvim sigurno i zakonom razriješiti osim ako se ne ostaje isključivo kod rješenja koji su prihvaćeni u Zakonu o privatizaciji. Osobno se zalažem za to da radnici INA-e i bivši zaposlenici INA-e ne mogu biti u nepovoljnijem položaju nego što su bili bilo koji radnici koji su sudjelovali u privatizaciji bivšeg društvenog vlasništva. Da li mogu biti u povoljnijem, to je drugo pitanje. I treće pitanje, ne bi se smjelo dogoditi da se tim istim radnicima zapravo dovedu u situaciju da odmah nakon toga izađu na tržište i preprodaju svoje dionice i zarade jedan dio. Trebalo bi ipak voditi računa u tom segmentu da se eventualno ograniči pravo ne na upravljanje nego raspolaganja, pravo upravljanja proširiti naravno stjecanje dobiti … [[Govornik se ne razumije.]] dionica. … [[Govornik se ne razumije.]] Ja mislim da smo mi trebali donijeti sada odluku da kada su u pitanju sistemska poduzeća uključivo među njima i INA-u da u izbornoj godini nećemo privatizirati te subjekte. Jer znate ako se ova odluka prihvati, za šest mjeseci će doći do privatizacije … [[Govornik se ne razumije.]] , htjeli mi ili ne htjeli, mi ćemo pojedinim grupama birača podilaziti zapravo s ovim dokumentom. I u takvoj situaciji je posve jasno zapravo da ova odluka ima svoj predizborni, a ne samo ekonomski, financijski i drugi karakter. Znate, ova odluka se mijenja kaže se između ostaloga i zbog dogovora sa sindikatima. Međutim, ne radi se o tome. Radi se o ozbiljnoj stvari. Ne mijenja se ona zbog dogovora sa sindikatima nego u isto vrijeme ona omogućuje Vladi Republike Hrvatske da još šest mjeseci upravlja tim portfeljom INA-e i da ostvaruje dobit zapravo na štetu radnika. Nikako da pripadnu radnicima one dionice koje im po zakonu trebaju pripasti i napokon da na osnovu toga ostvare i nekakvu dobit koju bi trebali ostvariti. I zbog toga je potrebno da se ta pitanja napokon definitivno riješe i peto, nije moguće neke od ovih promjena napraviti, a da se zapravo ne uđe u ne bih ja rekao izmjenu nego u dopunu Zakona o privatizaciji INA-e koji treba … [[Govornik se ne razumije.]] pitanje položaja radnika koji će sudjelovati u privatizaciji ili još preciznije, ne mora se dopuniti Zakon o privatizaciji INA-e, ali se mora dopuniti Zakon o privatizaciji koji je na snazi ili još preciznije bilo bi daleko najbolje da se napokon zaključak Hrvatskog sabora realizira, da se uputi u saborsku proceduru novi zakon o privatizaciji koji bi otvorio i pitanje radničkog dioničarstva. I na kraju, što reći? Mislim da ovakva praksa se još nije dogodila. Ponovo se vraćam, nije se još dogodilo da se uputi akt u saborsku proceduru koji ne sadrži u priklopu akt koji se mijenja i dopunjuje, njim se mijenja i dopunjuje neki akt i da se uputi akt u saborsku proceduru … [[Govornik se ne razumije.]] To jednostavno nema smisla i po mom dubokom uvjerenju ovo je trebalo vratiti prije rasprave i zatražiti od predlagatelja da dopuni akt sukladno Poslovniku jer o odlukama kao i o ostalim aktima se raspravlja po Poslovniku kao da se radi o aktu u drugom čitanju ili po hitnom postupku, a to zapravo znači da mora sadržavati sve one popratne dokumente i papire koje inače takav dokument mora sadržavati. Zbog toga svega ja sam za to da se zapravo Sabor izjasni da obvežemo Vladu da već za narednu sjednicu, ako je to ikako moguće, podnese izvješće o privatizaciji INA-e u kojoj bi se obuhvatio i ovaj segment, uključivo i dogovore sa sindikatima, itd. i drugo da se zapravo odluka o donošenju ove odluke prolongira, nakon te rasprave da se donese te odluke jer će u toj raspravi, sa tim obrazloženjima, za tu raspravu biti otklonjeno čitav niz dvojbi i pitanja uključivo i pitanje kol'ko vrijedi sada na tržištu dionica INA-e, odnosno ukupno temeljni kapital INA-e koji bi se kroz dionički kapital trebao plasirati na tržište, koji je moguće plasirati, koji već nije prodan. I posljednju stvar zapravo otvara se pitanje još nešto. Što je sa jednim dijelom vrijednosti INA-e koji proizlazi zapravo iz korištenja rudnog blaga kao prirodnog bogatstva i na području Republike Hrvatske osobito s aspekta rudne rente u tom segmentu i kako će se to pitanje… … [[Upadica se ne čuje.]] Ne samo Kolar, nego ima to i istočna Slavonija… … [[Upadica se ne čuje.]] A i njega. Dobro. I kako će se to pitanje razriješiti prije čišćenja portfelja koji će istupiti na tržište. To je važno pitanje, to je nacionalno bogatstvo koje nije i ne može ući u procijenjenu vrijednost INA-e. Ono mora ostati vrijednost hrvatskog narodnog, odnosno građana Republike Hrvatske. Hvala lijepa. Iz svih tih razloga ja ne mogu glasati za ovo.
Hvala. Potpredsjednik Vlade Damir Polančec, izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Prije svega vam zahvaljujem na vrlo konstruktivnoj raspravi. Puno ste doista, više nego zanimljivih i važnih tema otvorili, ali danas je na vašim saborskim klupama Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o dinamici i redoslijedu u privatizaciji INA-e u kojem smo se fokusirali samo na to da i predlažemo da se do 7% dionica INA-e proda sadašnjim zaposlenicima i ranije zaposlenim, a ja ću reći ma što to značilo ranije zaposlenim, u roku od 6 mjeseci od završetka IPO-a, odnosno inicijalne javne ponude. Probat ću još jedanput pobrojiti najvažnije razloge za donošenje jedne ovakve odluke. Ranije zaposleni i ranije zaposleni u INA grupi. Prvo, kada je nastala INA grupa što znači ranije zaposleni, meni za tumačenje ovih kriterija i za točno utvrđivanje imaoca prava na dionice INA-e treba pravna ekspertiza i nadam se da ćete se s time složiti. Drugi razlog je što nažalost u INA-i ne postoji onakva evidencija o svima ranije zaposlenima kao što bismo mi to htjeli i potrebno je dosta vremena dok se ta evidencija ne pripremi. Treće, izuzetno mi je drago što je gospodin Arlović to spomenuo. Dakle, postoji jedna velika opasnost. Ukoliko bi se ovih 7% dionica INA-e našlo na tržištu, svega 30 dana nakon završetka IPO-a postoji opasnost da bi to imalo veliki utjecaj na postignutu cijenu kod same inicijalne javne ponude. Investitori bi razmišljali na sljedeći način, zašto da ja sada upisujem i takmičim se s nekim za relativno mali broj dionica na tržištu sa velikom konkurencijom, ako možda mogu pričekati mjesec dana pa će mi se onda odjedanput pojaviti velika količina na tržištu. I tu ste apsolutno u pravu, to je jedan od razloga zašto predlažemo ovakvu odluku o odgođenoj prodaji, dakle, 6 mjeseci nakon IPO-a. Međutim, podsjećam vas na Zakon o privatizaciji i podsjećam vas na odluku koju je bivša Vlada donijela, da se upravo 7% dionica INA-e proda zaposlenicima i ranije zaposlenima u roku od 30 dana od IPO-a. Tada je trebalo voditi također računa o tome. Četvrti argument i mislim da sam ga vrlo otvoreno i iskreno rekao. Traju pregovori sa sindikatima u INA-i o posebnim pogodnostima, dakle, u posebnim uvjetima pod kojima bi se ovo, ova transakcija dogodila. Uvjeti nisu završili i ovo je zapravo zajednički prijedlog Vlade Republike Hrvatske i sindikata koji predstavlja, sindikata koji predstavljaju najveći broj imaoca prava na dionice. Dakle, i oni i mi smo svjesni da nije pametno u 30 dana, da nismo izdefinirali sve uvjete i da bi to moglo imati utjecaja na cijenu, da ne postoji adekvatna evidencija u INA-i i zbog toga predlažemo ovakve odluke. Što se tiče procjene vrijednosti, nema boljeg načina za procjenu vrijednosti nego izlistanja dionica neke tvrtke na burzama. Reći ću na burzama i to je, mislim, vrlo važno. Jer nakon izlistanja 15% dionica mi ćemo u periodu mjesec, dva do 6 mjeseci iza toga imati iznoveliranu cijenu. Žao mi je da gospodin Letica sad odlazi jer bi htio njemu nešto posebno zahvaliti. Dakle, doista mislim da je prava procjena će se dogoditi na tržištu. Što se tiče izdvajanja plinskog biznisa i nekih drugih biznisa što ste također otvorili, sada mi je opet izuzetno žao što me ne sluša gospodin Arlović koji je o tome govorio. Da biste to mogli učiniti potrebna vam je skupštinska odluka, a po Zakonu o trgovačkim društvima jako dobro znamo kako se skupštinske odluke mogu donijeti. Ovakve odluke se donose sa 75% glasova plus 1 glasom od prisutnih na skupštini. Prema tome, trebalo je voditi itekako računa o izdvajanju ne samo plinskog biznisa nego i izvorišta pitke vode. Gledam gospodina Kolara …
Dobro, dobro. Nemojte gledati i komentirati, pozivati zastupnike koji, izvolite.
Dobro, hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dakle, u mnogim gradovima gradovi se snabdijevaju pitkom vodom iz izvora koji su u INA-nom vlasništvu. Geotermalni izvori su također u INA-nom vlasništvu. To sve je trebalo voditi računa kad je donošen Zakon o privatizaciji INA-e i kada je prodavano 25% plus 1 dionica strateškom partneru. I na kraju, da li radnici trebaju imati isti tretman kao i svi oni koji su u privatizaciji sudjelovali u 93. godini. Reći ću to ovako. Opet pročitajte Zakon. Zakon koji je bivša Vlada predložila, Sabor usvojio govori da će se prodati radnicima, odnosno zaposlenima i ranije zaposlenima u društvima koja čine INA grupu do 7%. Do 7%. Da li je to dovoljno da sudjeluju na isti način kao i oni koji su sudjelovali 93. godine, meni je to u ovom trenutku teško reći. I na kraju bi zahvalio gospodinu Letici jer sam u njegovim očima od dobronamjernog štetočine evo promoviran u prosvjetitelja. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, slažem se s vama da je najbolji način za određivanje konačne cijene dionice INA-e burza. A nas zanima koja je njezina nominalna vrijednost. Dakle, bez toga ne možete ići niti na burzu. Hvala.
Kolega, to nije ispravak netočnog navoda, to je upit. Upit. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, pa ispravljam netočni navod uvaženog potpredsjednika hrvatske Vlade da se još ne može doći do podataka oko bivših zaposlenika INA-e. Pa ti svi podaci, tražite od Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, on te podatke treba imati i dat će vam isti tren. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odluka o izmjeni Odluke o redoslijedu i dinamici privatizacije INA – Industrija nafte d.d. – davanje suglasnosti. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Odluku o izmjeni Odluke o redoslijedu i dinamici privatizacije INA – Industrija nafte d.d. koju je donijela Vlada Republike Hrvatske 14. rujna 2006. godine. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 70 glasova za, 13 suzdržanih, 3 protiv, donesen predloženi zaključak, predložena odluka.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti uređuje i prijedlog je da se urede 2 stvari. Prva je vezana uz primopredaju vlasti na državnoj razini. Naime, Zakonom o državnim službenicima propisano je da na dan stupanja na dužnost Vlade nakon prvih parlamentarnih izbora položaji tajnika ministarstva, ravnatelja ili direktora u ministarstvima, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika Ureda Vlade, zamjenika državnog tajnika u Središnjem državnom Uredu za upravu, te zamjenika i pomoćnika ravnatelja Državnih upravnih organizacija postaju radna mjesta državnih službenika kao proces depolitizacije i profesionalizacije u Državnoj upravi. Sukladno tome predlaže se da se u Zakonu o postupku primopredaje vlasti izmijeni odredba članka 6. na način da se iz popisa državnih dužnosnika koji svoj mandat stavlja na raspolaganje Vladi, brišu one dužnosti, odnosno položaji koji se prema Zakonu o državnim službenicima mijenjaju status iz dužnosnika u državnog službenika. I drugo je pitanje primopredaje izvršnih ovlasti u jedinicama lokalne i područne samouprave. Prijedlogom ovog zakona predlaže se urediti pitanje postupka primopredaje vlasti na lokalnoj razini. Tu se predlaže obveza izvršnih tijela jedinica lokalne i područne samouprave kojima prestaje mandat u pogledu podnošenja izvješća o stanju, problemima i obvezama do primopredaje vlasti, zabrana zaključivanja ugovora značajnije vrijednosti kao i pitanje zabrane kadrovskih promjena te ništavost odluka donijetih suprotno odredbama ovoga zakona. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za Ustav? Predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, zamjeniče državnog tajnika, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 65. sjednici održanoj 28. rujna 2006. godine raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 7. rujna 2006. godine. Odbor je rečeni prijedlog zakona raspravio na temelju nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskoga sabora, kao matično radno tijelo. Odbor je u raspravi podržao rješenje iz prijedoga zakona, a nakon rasprave većinom glasova, sa 6 glasova za, jednim glasom protiv predložio Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Moje je mišljenje da je ovaj zakon nužan. Evo u ovom Zakonu o postupku primopredaje vlasti od 7. srpnja 2004. godine u članku 6. odnosno 7. doslovce se kaže da danom stupanja na dužnost Vlade na raspolaganje Vladi stavljaju se mandati za obavljanje dužnosti sljedećih državnih dužnosnika, znači tajnika Vlade, zamjenika tajnika Vlade, državnih tajnika, tajnika ministarstva, pomoćnika ministara, predstojnika ureda Vlade, ravnatelja državnih upravnih organizacija, glavnog državnog rizničara, ravnatelja agencije Vlade i ravnatelja zavoda koji imenuje Vlada. Vlada će u roku od 60 dana od stupanja na dužnost donijeti odluku o razrješenju, odnosno ponovnom imenovanju na dužnosnika iz stavka 1. a u članku 7. se kaže da državni dužnosnici koji su članovi skupština, znači skupština, trgovačkih društava, predsjednici i članovi nadzornih odbora trgovačkih društava za koje je i Hrvatski sabor utvrdio da su od posebnog državnog interesa stavljaju članstvo u tim tijelima na raspolaganje tijelu koje ih je imenovalo i to u roku od 15 dana od dana stupanja znači Vlade na dužnost. Znači ovdje je naglasak na dužnosnicima koji su članovi skupština trgovačkih društva. Međutim osobno držim da je jedna ovakva odredba ili norma krajnje reducirana, na neki način gotovo da je uvredljiva. Zašto? Kako na državnoj razini tako i na lokalnoj razini, čitav niz ajde da ih ja nazovem direktora javnih poduzeća, de facto su politički izbor. Nije bitno da li se radi o direktoru INA-e ili se radi o predsjedniku uprave HT-a, jučer "Plive" dok nije se privatizirala, Hrvatske željeznice, pulskog kazališta, odnosno istarskog narodnog kazališta, bilo da je riječ o direktoru buzetskog vodovoda, pulskog komunalnog poduzeća, neznam zagrebačkog holdinga, o pročelnicima pulskih ureda ili zagrebačkih itd., splitskih, da ih ne govorim. Red bi bio kada bi ti ljudi imali znači morala da u trenutku promjene vlasti jednostavno lijepo mandat stave na raspolaganje novoj strukturi vlasti. E sad da li će ih ta nova struktura vlasti prihvatiti koja je dobila izborni legitimitet ili neće, to trebaju oni lijepo prepustiti novoj vlasti. Svi ti nazovimo ih tako pročelnici, direktori prije nego dođu na funkciju bilo da je riječ o IDS-ovcima, HDZ-ovcima, SDP-ovcima, HSP-ovcima itd. kada trebaju biti imenovani onda su najprije neprikosnovene političke veličine zaslužne za ovu, onu stranku, grad itd. ali kada trebaju otići odjedanput postaju stručnjaci umjesto da se solidariziraju sa sudbinom onog koji u tom trenutku odlazi. Jednom riječju ponovit ću, svi ti ljudi moraju slijediti sudbinu onih koji su ih i imenovali. To im se na neki način i putem zakona mora staviti do znanja. Neka se jednostavno zauzmu prije svega za poduzeće, ali na neki način neka rade u interesu te tvrtke i normalno onoga koji ih je postavio, a ne da kao da ne kažem štakori, prvi napuštaju brod kada tone. Evo nam recimo jednog pulskog primjera. Ako netko drži do imena Josipa Broza Tita, držim ja. … [[Upadica se ne čuje.]] Da ga nije bilo nikada gospodine Pero, nikada Istra ne bi bila u Hrvatskoj. Prošla je Istra i pod Titom gorku sudbinu, to je egzodus, ali da ga nije bilo tvrdim nikada ne bi bio u Hrvatskoj, jasno uz istarske partizane itd. No, njegova unuka, Saša Broz iskoristivši poziciju bivše gradske vlasti na jedan najbeskrupulozniji način smijenila je recimo gospodina Raponju, tadašnjeg direktora Istarskog narodnog kazališta. Ja bih njoj krv dao, ali me naprosto vrijeđa da nije bila svjesna da mora podnijeti mandat na raspolaganje u trenutku kad je došlo do promjene vlasti. … [[Upadica se ne čuje.]] I tebi bi dao krv. Zašto da nepravdu ispravlja recimo novi gradonačelnik Pule koji sa svime time nema nikakve veze osim jednu moralnu obvezu. Prema tome zašto bi se netko nekome zamjerao, neka se jednostavno stavi mandat na raspolaganje. To ne znači da će se svaki takav mandat prihvatiti, ali neki zasigurno hoće. Sutra neka to učine i IDS-ovci u onim sredinama gdje dolazi do promjene vlasti. Zašto da se konačno božja gospodo vrši samo na zastupnicima? E, tko da nama jamči sigurnost nakon što nećemo dobiti ovaj još jedan mandat? Nitko. Evo jutros sam čitao ovo za direktora PLIVA-e gospodina Čovića darovao 20 milijuna kuna svojoj obitelji. Predsjednik uprave PLIVA-e Željko Čović i njegova obitelj u posljednja tri mjeseca domogli su se PLIVA-inih dionica vrijednih oko 20 milijuna kuna plativši za njih tek polovicu tržne cijene. Prema ugovoru koji je sklopio s PLIVA-om ne znam kada Čović može kupovati dionice po unaprijed utvrđenoj zajamčenoj cijeni koja obično iznosi oko polovice vrijednosti PLIVA-inih dionica na burzi. Tako je i u srpnju iskoristio opcije kupnje za 2001. Zamislite. Te se domogao 12 tisuća dionica tvrtke čija je današnja vrijednost 9,6 milijuna kuna a prošlog tjedna iskoristio opcije za 2002. i kupio 13 tisuća dionica vrijednih 10,4 milijuna kuna. 500 dionica je dao u dobrotvorne svrhe od ovih 20 i koliko tisuća, nije bitno, a ostale darovao članovima svoje obitelji. U redu. Ista stvar je gospodo sa direktorom Croatia osiguranja. Imaju neka prava na neke bonuse, milijun kuna dobrovoljno 500 tisuća kao kuna oni sad određuju za dobrovoljne svrhe u Fond za generala Gotovine. Mislim da sve to pogotovo kad se radi o tim javnim poduzećima jedan ovakav zakon o preuzimanju vlasti ili primopredaji vlasti treba naprosto regulirati. Svi oni, znači direktor INA-e, ne znam Hrvatskih željeznica, Croatia osiguranja, mog buzetskog Vodovoda i tako dalje između, pretpostavljano za ovoga u Buzetu imaju menadžerske ugovore, aute, kartice, nije bitno kao i direktor recimo Hrvatske radio-televizije. A nama gledaju u tanjure ovdje dole u saborskom restoranu, a tvrdim isto tako da je ovdje recimo ručak 5 puta skuplji nego na Prisavlju, u istarskom Vodovodu ili u bilo kojem ministarstvu. Jednostavno nemojte gospodo koji slušaju ovo dezavuirati na ovaj način ovaj dom. I upravo stoga kada dolazi do promjene vlasti, ja želim vjerovati da će se to dogoditi lijepo ovi koji su sada na vlasti na tim pozicijama neka mandate stave na raspolaganje. Ne možemo isto tako dopustiti da se sve dovede u pitanje. U ovoj zemlji se stvara jedan paralelizam vlasti. Čak se na neki način onemogućuje obnašanje vlasti bilo na državnoj, bilo na lokalnoj razini kroz ove strukture. Zašto se između ostalog na taj način ponekad i dezavuira, otvoreno ide na Sabor? Pa zato jer tvrdim da je kapital zavladao ovom zemljom, da u ovoj zemlji mediji imaju neusporedivo veću moć no što imaju zastupnici, to je u redu. Ali onda ne vidim razloga da propisujemo da direktori javnih poduzeća bilo na lokalnoj, županijskoj, gradskoj odnosno državnoj razini svoje mandate stavljaju na raspolaganje. Da li će vlast prihvatiti ili ne to je izbor ljudi koji tada preuzimaju vođenje jasno zemlje, grada, županije ili neke općine. Zašto da vlast bilo koga smjenjuje? Zašto da se time vlast opterećuje? Zašto da se kroz ove priče o smjenama bilo koga dezavuira? I zbog toga kažem gospodo lijepo svoje mandata na raspolaganje. Ako ostanete ok, ostat ćete. Ako i ista vlast ide u izbore i dobije novi mandat i tada treba staviti mandate na raspolaganje kao što ja tumačim ovaj Zakon iz 2004. godine o postupku primopredaje vlasti. I tada treba mandate staviti na raspolaganje. I državni tajnik I svi ostali. Kao što prije toga stavljaju mandate na raspolaganje hrvatskim građanima hrvatski zastupnici. Tako je gospodo i u Sloveniji. Znači ovaj Zakon treba na doradu. Ovo što imamo je sveta vodica. Pravila treba uvesti danas da se sutradan ne bi govorilo u čistkama. Jasno je da nitko u ovoj zemlji nema mandat niti će smjenjivati suce, nastavnike, direktore škole, škola, nitko neće smjenjivati službenike, zaposlenike, urednike na Hrvatskoj radio-televiziji, ne daj Bože da se u to netko upusti, ali direktore velikih sustava gdje se zna kako se na ta mjesta dolazi ili se barem zna u Hrvatskoj kako se na njih dolazi valja da ih se primora da svoje mandate stave na raspolaganje. Kako na državnoj rekoh, tako na lokalnoj razini. Ako se to ne učini vlast će biti krnja i toga smo isto tako svjesni. Ionako je kapital u ovoj zemlji postao sve. Moć danas nije u strankama ako izuzmemo jasno najveće HDZ, SDP daleko veća moć nego u malim strankama je recimo i u nevladinim udrugama od kojih mnoge imaju veće proračune i utjecaj od malih recimo stranaka. O medijima i tako dalje neću trošiti niti riječi. To je u redu. Znači zakon je nužan, ali ovakav zakon je rekoh sveta vodica. On mora ići na doradu i ove principe isto tako treba ugraditi. Nikome ne treba pasti na um da smjenjuje zaposlenike, da smjenjuje službenike, da preispituje poziciju sudaca, direktora škola, ne znam i tako dalje, ali ovih direktora tih javnih poduzeća koji su nota bene političke funkcije, pogledajte njihove iskaznice na neki način treba staviti u red. Ne može se trpiti jedan paralelizam vlasti koji je u ovom trenutku u ovoj zemlji na djelu. Hvala.
Hvala. Za Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti. Ovaj Zakon koji smo donijeli prije dvije godine stvara pretpostavke za jedan drugačiji sustav kada nakon izbora se promijeni politička opcija i na razini države, a izmjenama ovog zakona stvaramo pretpostavke da se to također dogodi i na razini jedinica lokalne samouprave. Na tom Zakonu su prije dosta inzistirali kolege iz Hrvatske stranke prava i mislim da je ovo jedna vrlo značajna tekovina u razvoju svih naših institucija demokratskog društva i ona sasvim sigurno utječe na razvoj i podizanje te naše demokratske kulture na jednu višu razinu. Svi smo svjedoci kada dođe do promjene političke opcije nakon izbora pogotovo u ovim jedinicama lokalne samouprave i područne samouprave svi smo svjedoci do čega, do čega se tu, šta se tu sve dešava? Vidjeli smo i zaštitari, vidjeli smo i prozivanje, policijske inspekcije vade se ugovori na stol. Ljudi se smjenjuju i takve stvari. To sve zajedno pruža jednu vrlo ružnu sliku u kojoj nema pobjednika. Ta ružna slika zapravo zahvaća sve nas, vraća nas nazad i ljudi gube povjerenje u funkcioniranje političkih stranaka. Ovaj zakon pruža one osnovne uvjete da kada dođe do promjene političke ocjene da sustav funkcionira bez opterećenja naprosto dalje. I mislim da je ovaj zakon dobro pogođen, eventualno u određenim nomotehničkim stvarima bi ga trebalo popraviti, ali ono što je bitno da se u onom izbornom ciklusu ne smiju događati neke značajne, ključne promjene bilo kadrovske, pa bilo na poslovnom smislu, da se ne smiju sklapati nekakvi ugovori, a nakon izbora, tada može sustav sasvim normalno funkcionirati. Stoga, evo zaista najkraće u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice pozdravljamo prijedlog izmjena ovog zakona jer spuštamo dakle i na razinu lokalne i područne samouprave jedne uvjete koji će nam omogućiti da ne gledamo one scene. Pa i jučer smo evo imali u Saboru i ove dane interpelaciju vezano recimo za Požešku županiju i vidimo da nakon izbora još godinu dana se tamo trese i prekopava šta se događalo, da li je trebalo biti ovako ili onako. Ovdje kada budemo ovaj zakon donijeli imat ćemo potpuno jasnu i čistu situaciju. Kada se izbori približe nema više značajnih poslovnih aktivnosti, nema više ugovora strateških, velikih i to, održava se županija, grad i općina u jednom normalnom stanju, nema nekakvih kadrovskih promjena koje će sutra onu novu vlast koja će doći, koja će to potresati nego imamo jedan normalan prijelazan sustav. Nakon izbora dođu novi gradonačelnik, novi načelnik općine, novi župan, zateći će jednu korektnu situaciju i kadrovsku i poslovnu, civilizirano od onog svog prethodnika dobija izvješće i o svim poslovnim obvezama koje županija ima, civilizirano dobija obveze o stanju na računu i može nesmetano sustav dalje funkcionirati. Mislim da je to osnovni cilj ovoga zakona i ove odredbe zakona uz naravno potrebno je preispitati određene odredbe sa nomotehničkog stajališta da li mogu drugačije izgledati. Mislim da ovaj zakon pruža dobre pretpostavke za podizanje jedne demokratske kulture obnašanja vlasti u Republici Hrvatskoj. Stoga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, zamjeniče državnoga tajnika! Pa na problem rješavanja zakonskim putem pitanja prijenosa vlasti prvi smo mi iz HSP-a na to upozorili. Upozorili smo 2003. godine i onda smo bili podnijeli prvi prijedlog zakona o prijenosu vlasti gdje smo koristeći iskustva zapadno-europskih država dali rješenja kako i na koji način u Hrvatskoj na svim razinama, kako na razini države tako i na razini županija, gradova i općina nakon redovnih ili izvanrednih izbora kako obaviti ovaj dio. Bivša Vlada to nije napravila i onda smo mi taj naš zakonski prijedlog ponovo uputili početkom 2004. godine i dobili smo odgovor od sadašnje Vlade da će oni to bolje regulirati i preciznije. I na kraju se dogodilo ono, kad smo mi dali naš prijedlog zakona oni su počeli prepisivati naš prijedlog zakona kao svoj ali lošije. Da je to loše dokaz je i danas. Prvo što im je bilo najvažnije da se promijeni naziv zakon, naš je bio o prijenosu vlasti a njihov je onda nazvan Zakon o postupku primopredaje vlasti. U našem prijedlogu zakona bila su i ova pitanja vezano kako prenositi vlast na razini općine, gradova i županija i na to smo ukazivali kad se donosio zakon 2004. godine. Znači, to smo trebali imati već riješeno za 2005. godinu kad su održani lokalni izbori na svim ovim razinama. Ali nažalost, to je ona situacija kad vladajući ne žele prihvatiti prijedloge iz oporbe koji su bili konstruktivni. Dali smo čak i prikaz kako i na koji način se to provodi i u jednoj Njemačkoj, i u Austriji, i u Švedskoj i svim drugim zemljama danas članicama Europske unije koje te stvari imaju riješene. I posljedica svega toga što mi to nismo rješavali odnosno riješimo na loš način je ovaj da će se stalno ići izmjenama i dopunama. Prema tome, bilo bi najpametnije da Vlada kao svoj zakon, nemamo ništa protiv, ja ću vam dati i onaj naš prijedlog zakona i onda smo riješili sve situacije. Jer, u Hrvatskoj je jedan veliki problem a nije se riješio, u našem zakonu je bio riješen je taj što mi moramo biti svjesni da pred raspisivanje izbora i nakon izbora niti nam radi državna uprava šest, sedam mjeseci, oni samo gledaju tko će eventualno doći na vlast, kakva će ta situacija biti. Tako je i na razini općina, županija i gradova. Mi moramo biti svjesni i realni da je tu od svakih izbora kad su redovni događa se da šest mjeseci tu nema nekakvoga rada, znači prije održavanja i poslije održavanja. A da su se prihvatila naša rješenja pa da se točno znalo kad se mijenja vlast što smo mi točno bili odredili tko pakira kofere jer je s tom vlasti i došao kao što je i vani u Americi se zna točno da kad su održani izbori nakon toga svatko spakira u kutiju svoje stvari i on zna da odlazi. Ali, onaj drugi tko je dobio izbore on već čeka sa tom svojom kutijicom i on ulazi u tu sobu. Kod nas se to nije događalo i onda je uvijek bilo tih mogućnosti revanšizma, čistki i svega ostaloga što se događa dan danas i što se događa na svim razinama zbog toga što nismo točno odredili kad je trebalo koje dužnosti na razini bilo da se državne uprave se ne mijenjaju, tada je tu nešto napravljeno ali opet nije napravljeno do kraja. Prema tome, dajmo jedanput u Hrvatskoj se dogovorimo u ovome parlamentu bez obzira čiji je prijedlog ako je bolji donesimo ga odmah, nemojmo izmišljati toplu vodu, prepisivati i to loše prepisivati i onda ići post festum izmjenama kad smo to mogli imati odmah regulirano i bilo je regulirano i ne bi bilo svih ovih situacija vezano za prijenos vlasti odnosno primopredaju vlasti na razini općina, gradova i županija nakon ovih lokalnih izbora koji su održani prošle godine. Znači, takvih je puno situacija bilo i vezano za prijedlog smo dali Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Napravljen je, opet loše prepisan naš zakon, dobili smo ovo sada što više se ne zna za što je tko nadležan i kako nešto spriječiti ili provesti. Takvih situacija ima puno i mislim da su to neki što su mi predlagali, to su ti demokratski standardi i nije bitno tko ih je predložio. I zbog toga stvarno kažem Vladi da je ona kriva zašto je sada došlo do ove situacije da sad se ide u izmjene i dopune, istina loše su ove izmjene i dopune. Recimo kaže se da on mora sastaviti bivša vlast izvješće. Šta ako ne sastavi izvješće? Nema nikakve kaznene odredbe, ne može mu se ništa napraviti. Prema tome, nemojte stavljati neke stvari ono da to deklaratorno djeluje kao da se tu nešto napravilo, kad nema sankcija niti je moguća sankcija te. Ali to je ta stvar, razina tih stečenih demokratskih standarda, tih nepisanih pravila, dogovora koje moramo izgraditi uz ona rješenja koja smo mi dali i prema tome ovo nije ono što je se trebalo napraviti, loše je napravljeno i jedina je stvar da preuzmete naš onaj izvorni zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Za klub SDP-a poštovani zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani predsjedniče, zamjeniče državnog tajnika, cijenjene kolegice i kolege. Ovaj zakon prema nama u klubu SDP-a ima jednu svrhu a to je da se betonira HDZ-ov utjecaj na državnu upravu bez obzira na to tko će pobijediti na sljedećim parlamentarnim izborima. Zašto mislim da je tomu tako? Zato jer ako se željelo nekoga od državnih dužnosnika odrediti da ne treba staviti svoj mandat na raspolaganje a radi se o izuzetno visokim dužnosnicima od izuzetno visokog utjecaja onda se to moglo učiniti kada je donošen zakona. A zakon je donošen prije nekog vremena. Mi smo glasali za njega, mi smo o njemu raspravljali. I zamislite apsurda sada se predlaže da jedna osoba koja ima izraziti utjecaj na ono što se u državi zbiva a to je predstojnik Ureda Vlade, dakle čovjek koji utječe na ono što se u Vladi kao u izvršnoj vlasti, on prestaje biti državni dužnosnik i njega budući premijer i buduća Vlada mora zadržati. On ovim zakonom postaje stručna, nestranačka sposobna osoba, on sasvim sigurno na to radno mjesto nije došao natječajem. On je došao po nekom političkom kriteriju, pretpostavljam da je sada i u prošlom sazivu i u budućnosti će biti i pripadnik stranke koja ima većinu i u Vladi. Ali, mi sada kažemo ne, novi premijer ne može si birati šefa Ureda Vlade, nego vam to mora biti onaj tko je bio prije njega. Dobro će biti ako se računa da će biti isti, ali ja se nadam da građani će znati odabrati Vladu koja neće biti ista jel', da će građani odabrati Sabor koji će zastupnike koji će znati odabrati bolju Vladu pa onda neće biti isti premijer pa neće biti niti isti predstojnik Ureda Vlade, jel'. Isto smo i očekivanja, isto je sa zamjenicima, zamjenik tajnika Vlade. Pa dobro na što mi to svodimo posao zamjenika tajnika Vlade, ako sada kažemo da ovim zakonom on prestaje biti državni dužnosnik de facto, i da ne mora staviti mandat na raspolaganje. Da li je došao javnim natječajem na taj posao? Ili je došao po političkim kriterijima. Imate danas u jednim dnevnim novinama, što se tiče nadzornih odbora usporedbu sa Slovenijom, gdje kažu da u Hrvatskoj se u nadzorne odbore dolazi po političkoj podobnosti a u Sloveniji se to čini, morate imati certifikat, morate dakle biti certificirani za to da možete sjediti u nadzornim odborima. Pa vam onda ne bi palo na pamet da kažete da vi kao član nadzornog odbora niti ne stignete pročitati materijale koje morate odlučivati na toj sjednici nadzornog odbora. E sad, da li mi to želimo reći da je to zamjenik tajnika Vlade ili tajnik ministarstva, jesu li oni došli na svoje poslove natječajem? Vidite i da apsurd bude veći sa ovim zakonom, onda se koristi nekoliko članaka koji govore o lokalnoj samoupravi, kao to nam je razlog, da donesemo ovaj zakon a ovo ćemo samo usput promijeniti. Međutim, šta se događa sa ovim zakonima, sa odredbama o lokalnoj samoupravi? Dame i gospodo, ove odredbe se odnose na 2009. godinu. Pa koji je to naš razlog danas da mijenjamo zakon koji će se odnositi na 2009. godinu, jer ovo se odnosi samo na redovne izbore za općinskog načelnika, gradonačelnika itd. Oni će se prema svemu sudeći održati 17. svibnja mislim 2009. godine. I sada mi izliku za nešto što se zbiva u svibnju 2009. godine koristimo priliku da cementiramo stanje u državnoj upravi, da sadašnji utjecaj u državnoj upravi bude prevladajući i nakon što budu održani sljedeći parlamentarni izbori bez obzira na to kakva će biti volja građana. To jest problem. Ali nije to jedini razlog zbog kojeg SDP ne može podržati ovaj zakon. Ovaj drugi dio o lokalnoj samoupravi koji vam je izlika za ovo cementiranje je traljav i nekonzistentan gospodo. On govori samo o redovnim izborima. Šta je sa izvanrednim izborima u lokalnoj samoupravi? Da li tada nema ovih odredbi o primopredaji vlasti, da li tada se može dogoditi to da se kadrovski rješava situacija prema postojećoj praksi? Dame i gospodo, ovaj zakon uopće ne uvažava ono što već je doneseno ili će biti a to je neposredni izbor gdje se razdvaja pozicija i uloga predstavničkog tijela i neposredno izabranog čelnog čovjeka jedinice lokalne samouprave, pa možete imati gradonačelnika koji funkcionira i raspušteno predstavničko tijelo i povjerenika. Ovaj zakon to apsolutno ne predviđa. Ovaj zakon ne predviđa da će 2009. godine biti neposredni izbori i da nakon toga možemo imati situaciju da biramo samo čelnog čovjeka a da predstavničko tijelo funkcionira ili s druge strane da biramo predstavničko tijelo a da čelni čovjek jedinice lokalne samouprave funkcionira. Mi smo imali situacije da upravo povjerenici zloupotrebljavaju svoju poziciju u vremenu kada upravljaju jedinicama lokalne samouprave. Upravo oni a mi ne kažemo niti jednu jedinu riječ o tome što povjerenik može raditi u vremenu kada treba pripremiti izbore u pojedinoj jedinici lokalne samouprave. Da apsurd bude veći pazite žao mi je što danas nije, nismo raspravljali o Zakonu o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi, ali tim zakonom se predviđa da će gradonačelnik u redovnom svom mandatu moći samostalno raspolagati do 0,5% proračuna, maksimalno milijun kuna. A što mu ovim zakonom dozvoljavamo? Da kad nema predstavničkog tijela, može raspolagati sa 1% i to do 1/12 proračuna, prema tome kada je redovna situacija, kad imate i predstavničko tijelo i gradonačelnika i sve, onda mu ograničavate da to može biti do milijun kuna, a ovim zakonom dajete priliku primjerice gradonačelniku Zagreba da samostalno upravlja sa 1/12 proračuna koji iznosi, od 1/12 od šest milijardi. Ako ovim zakonom možemo derogirati odredbu iz organskog zakona i da li možemo to činiti uopće? I zašto da mi povećavamo ovlasti gradonačelnika u izbornom procesu u odnosu na vrijeme kada ima ga tko kontrolirati, a to je predstavničko tijelo. Zašto to da činimo? Nema u obrazloženju. To govori da naprosto ovaj zakon nije konzistentan, to govori da ovaj zakon je nepotreban, jer prvo treba donijeti izborno zakonodavstvo za lokalnu samoupravu, treba donijeti novi zakon o lokalnoj samoupravi i onda odrediti mehanizme prijenosa vlasti u lokalnoj samoupravi. A mi danas raspravljamo o tome kakvi će biti mehanizmi prijenosa vlasti i ovlasti gradonačelnika, župana i načelnika, ali ne raspravljamo o tome kakva će biti lokalna samouprava. Odgodili smo tu raspravu. Ali i da smo raspravljali, bila bi potpuna konfuzija u onome što se tim novim zakonom predlaže. Mi ovdje naprosto ne rješavamo ništa i doista lokalna samouprava ponovno vlasti služi i Vladi samo kao izlika da postigne politički cilj, a to je da zaštiti određene osobe i da zacementira svoje stanje i svoj utjecaj u državnoj upravi i nakon sljedećih parlamentarnih izbora. Pazite, ovdje se govori o tome primjerice da u postupku primopredaje vlasti su zabranjene kadrovske promjene osim na dužnostima koje su u lokalnoj samoupravi gdje je proveden javni natječaj. A koje su to dužnosti koje nisu javnim natječajem u lokalnoj samoupravi imenovani službenici i namještenici? Pa predlagatelj bi trebao znati da u lokalnoj samoupravi jedino i isključivo se imenovanja i rade temeljem javnog natječaja. Što je sa započetim postupcima? Što je sa postupcima javnog natječaja koji je proveden netom prije ili raspisan netom prije raspisivanja izbora? I tako dalje. Dakle, ja bih predložio da naprosto ovaj zakon se povuče iz procedure, nema nikakve potrebe ako smo se suglasili oko toga da su zamjenik tajnika Vlade, tajnici ministarstva, pomoćnici ministara, predstojnik ureda Vlade, dužnosnici koji moraju staviti svoje mandate na raspolaganje posebice stoga što su došli u ovom trenutku na politički način na te dužnosti. Gubi se svaki razlog za ovaj zakon. A ovo što se tiče lokalne samouprave, pa nema nikakvog smisla donositi prije nego donesemo temeljne zakone. Pa mi ćemo prije 2009. godine, mislim na Hrvatski sabor, ja se nadam donijeti cjeloviti zakon o lokalnoj samoupravi, a ne da imamo zakon koji je na snazi, a ne možete ga primijeniti i zakon koji nije, neće biti na snazi i nećete ga moći primijeniti. Baš me zanima kako će izgledati pročišćeni tekst toga zakona. Dakle, povucimo ovo i imamo za lokalnu samoupravu budući da se odnosi na redovne izbore, nema nikakvog razloga da sada raspravljamo o nečemu što će vrijediti u svibnju i lipnju 2009. godine. A za ovo što jest stvarni razlog, a to je da sačuvamo glave nekolicini ljudi, nije dovoljan razlog da se mijenja ovdje zakon u Saboru. Uostalom teško je i predvidjeti situacije koje će biti što se tiče lokalne samouprave jer još koncept uopće nije promišljen. Nama se najavljuje da ćemo u 2007. imati novi krug decentralizacije, nove ovlasti, novu poziciju, novu ulogu, velikih gradova, ovakvih gradova, onakvih gradova, a mi već sad predviđamo na temelju postojećeg zakona kako će se raditi transfer vlasti pri čemu u najosjetljivijem periodu a to je dakle kada nema predstavničkog tijela, ne definiramo koja je uloga neposredno izabranog gradonačelnika, ne definiramo koja je uloga povjerenika predstavničkog tijela ili do tada, dakle dok ne budu neposredni izbori, ne definiramo uopće koja je uloga povjerenika. Prema tome, ja bih predložio u ime kluba da se ovaj zakon povuče, za njega nema nikakve potrebe niti razloga da se donosi, a kakav god bude donesen bit će nedorečen i loš zato jer ne možete ovim zakonom predvidjeti rješenja za status i odnose unutar lokalne samouprave koji još uopće nisu predviđeni niti doneseni. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo, uvaženi kolega je u nizu netočnih navoda kazao i sljedeći, citiram: ovaj zakon služi isključivo da HDZ betonira uticaj na vlast nakon izbora. To apsolutno nije točno. Ovaj zakon služi upravo da regulira pravila igre nakon izbora i prije izbora u smislu postupka primopredaje vlasti. Uopće je netočno i nekorektno komentirati odredbe ovog zakona u smislu bilo kojih nakonizbornih rezultata, očitovanja dakle birača o tome kome će dati svoje povjerenje. Zaključno dakle sam zakon služi da regulira pravila igre i nekorektno ga je na ovakav način interpretirati za saborskom govornicom.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Mršić je u jednoj seriji netočnosti rekao sljedeće, da odredbe ovog zakona odnose se na kad je riječ o lokalnoj, jedinicama lokalne samouprave odnose se na redovne izbore 2009. godine što nije točno. A da je nepotreban također nije točno. Naime, ako gledamo odredbe ovih izmjena i dopuna Zakona one su same po sebi neutralne bez obzira da li se radi o redovnim izborima ili se pak radi o izvanrednim izborima. Također u članku 10.a izmjena i dopuna ovog Zakona se govori o načelnicima, gradonačelnicima i županima i gradonačelniku Grada Zagreba neovisno o tome da li će biti izabran po sadašnjem OB-u, sadašnjim važećim propisima ili pak neposredno 2009. godine. On je neutralan po tom pitanju. Ja nisam pravnik, ali to je točno.
Zahvaljujem. Klub HSLS-a, uvaženi zastupnik Zlatko Kramarić.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Očito da polazimo od situacije da nam postojeće stanje nije sjajno, ali to još uvijek ne znači da ga trebamo mijenjati. I imam osjećaj da je zapravo kod nas najuputnije da stvari prolongiramo za neku lošu budućnost, odnosno beskonačnost pa će se onda vjerojatno samo po sebi dogoditi. Ali upravo to je zbog toga što nikako da definiramo sam značaj politike, što je politika. Da li je politika, kako mi doživljavamo politiku, odnosno i kako pojedine političke stranke doživljavaju politiku. Da li je to stvar sile i otimačine, da li je to stvar da služimo građanima, narodu ili politiku doživljavamo kao jedan odgovoran posao? Treba zapravo samo pogledati kako se ponašaju građani, odnosno Državna uprava, lokalna uprava kada dođe vrijeme izbora. To je nešto što zapravo, tko iole sudjelovao i imao prilike gledati, onda doista se pokazuje kako i dalje živimo u pretpolitičko vrijeme. Politički i ini život zapravo zamre u gradovima, županijama, općinama se zapravo ništa po 2, 3, 4 mjeseca ništa ne događa. Ljudi su, ta neizvjesnost je zapravo nešto što svakoga normalnoga čovjeka, odgovornoga čovjeka bi trebalo da zabrine. Onda vidite zapravo svu tu sjaj i bijedu, zapravo ljudskih karaktera ponašanja, a upravo je to zbog toga što im nismo omogućili da se postave jasna pravila igre i da se jasno zna tko to s politikom, ako dođe do promjene, tko ostaje, a tko odlazi. I to je nešto što se zapravo mi moramo nakon 15-ak godina života u višestranačju, demokraciji moramo se zabrinuti, zapitati da li je to normalno i da li je to ono što smo zapravo htjeli. Pripremajući se za ovu raspravu sjetio sam se knjige Esada Čimića, "Politika kao sudbina". Riječ je o sjajnoj knjizi i upravo on tamo pokazuje na vlastitom primjeru što se zapravo sve čovjeku može dogoditi kada se politika odluči pozabaviti njime. Ja sam onako naivno bio mislio da će se to onda promijeniti jer je pisano tamo 70-ih godina, krajem 70-ih početkom 80-ih godina, da će se promjenom sustava vlasti, da upravo će takve knjige i takve sudbine zapravo postati nešto, kao jedan, kao neko loše sjećanje na neka totalitarna vremena, kada doista se politika pokazivala kao zla kob. Kao prostor zapravo najnižih strasti i kada doista čovjek čovjeku postaje vuk. Ali evo, prošlo je 16, 17 godina, ništa se bitnije nije promijenilo. I mi doista jedanputa moramo podvući tu crtu, mora doći jedanputa taj ponedjeljak kada ćemo doista reći da se više ne možemo ponašati jer doista ako je i politika sudbina onda je i službeništvo također sudbina. Nije jednostavno ljude koji rade, koji rade marno, koji rade, marljivi su, lojalni su, to je samo zato što se mijenja politička opcija da se onda moraju promijeniti i oni. Ili još gore, da ih se prisiljava da se izjašnjavaju pa se onda moraju u istom danu izjasniti nekoliko puta jer eto, ne zna se do posljednjega momenta koja će politika opcija ili koja će koalicija političkih opcija pobijediti. I to smo sve nažalost imali prilike gledati od one lokalne pa do ove državne razine. I toj praksi, toj neugodnoj praksi koja zapravo gadi politiku i koja zapravo stvara lošu percepciju političara u našoj javnosti treba što je moguće prije promijeniti. Vidite, mi smo, mogu govoriti sa nekog svog iskustva, pokušali, inzistirali da se uvede, da u Gradu Osijeku u kojem sam imao čast biti gradonačelnik 4 mandata, profesionalni menadžment u javnim, gradskim poduzećima. Bilo je jasno da ti, mnogi od tih ljudi koji su bili na čelu tih određenih gradskih tvrtki nisu pripadali vladajućoj političkoj opciji. Ali upravo da dokaže da se može ponašati drugačije, nisu bili mijenjani. Velika većina njih nije bila mijenjana upravo zbog toga što ste želili da imate profesionalni menadžment koji će svoj posao raditi neovisno o odnosu političkih snaga u gradu, županiji ili državi. Nažalost, to se u ovim zadnjim izborima promijenilo. Ono što ste vi gradili 15-ak godina jednostavno preko noći je bilo na najgrublji mogući način povrijeđeno, promijenjeno. I to nije dobro. Ta nesigurnost koja se zapravo neprestano iz izbora do izbora, a mi hvala Bogu gotovo svake godine imamo neke izbore, doista ne stvara nikakve pretpostavke za jedan normalan i zdravi i stabilni politički, gospodarski i ini život. I nije moguće upravo da se, da ta politička podobnost bude zapravo jedini kriterij. To je loš kriterij jer upravo, jer se onda izbjegavaju se svi drugi kriteriji, od javnih natječaja, od neke kompetentnosti, diploma, nego jednostavno se nude, nudi se upravo ta elementi strasti i upravo o tome da ljudi po nekoliko puta moraju promijeniti svoje političke opcije i uvjerenja. I zbog toga je ovaj Zakon nužan. Da li je on sjajan? Da li je sjajan, da li doista pogađa sve te segmente, da li će doista dovesti do ovoga, do depolitizacije i profesionalizacije, to jest, to je veliko pitanje, ali mora se početi. Put oko svijeta i počinje sa tim prvim korakom. Mi moramo odrediti kada će biti taj naš nesretni ponedjeljak koji će doista uvesti politiku u sferu odgovornosti. Odgovornog obnašanja vlasti gdje se doista profesionalnost, lojalnost predmnijeva. I upravo na taj način se tim ljudima nudi i sigurnost. Egzistencijalna sigurnost, sigurnost koja je nužna da bi ovdje doista mogli živjeti kao normalni građani, a ne građani koji će biti uznevjerni u vrijeme izbora i postizbornih događaja dok se ne postignu. To je nešto što bi moralo biti uvjet svih uvjeta da bi doista došlo do stabilizacije, normalizacije, demokratizacije i europeizacije našega političkoga života. Ovako se mi nismo puno pomakli od Šimića, mi i dalje ćemo moći … [[Ne razumije se.]] i zapravo upravo pokazati te lošije strane politike gdje su ove negativne emocije, emocije straha, neizvjesnosti i upravo onda i svih onih implikacija koje iz te činjenice proizlaze. Zbog toga kažem ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti treba podržati, treba upravo ono što sve što je pozitivno iz ovih europskih iskustava prihvatiti, ali jednostavno ne zato što se nekad nije napravilo, uvijek mora postojati svijest da to vrijeme ne možemo gurati u neku lošu beskonačnost nego da se moramo inzistirati da se donese što je moguće prije kako bi ta utakmica koja nam predstoji bi se na najbolji mogući način odigrala. Bez obzira što se neki puta i nudi neka sigurnost i sada mi možemo nalaziti ove i ovakve primjere, mislim da na kraju krajeva život ipak sam bolje uredi nego što to može urediti zakon i svakako da nitko neće biti predstavnik nekome s kim se političkim elementom ili ljudski ne slaže. Zato se nemojmo bojati, ali ponudimo tu opći osjećaj sigurnosti. Mislim da je to zapravo bitno i to mora biti naša poruka da bez takvoga osjećaja sigurnosti i smanjenja ove neizvjesnosti je nešto što smo mi političari odgovorni i nitko drugi, a ne jednostavno prolongiranje u tu lošu beskonačnost da će se to kad-tad napraviti. Svakako nama predstoji mnogo ovih zakona koje moramo donijeti i te reforme se ne događaju preko noći, ali s time da jedan element nešto što nismo riješili pa onda to da ne moramo rješavati ovo, mislim da je to jedna loša politika i to je zapravo na tragu upravo ove Ćimićeve knjige, politika kao sudbina, kao nešto što nam se najgore moglo dogoditi i što nam se događa. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, pa ispravljam netočan navod uvaženog kolege Kramarića koji je u nadahnutom izlaganju projekt HSP-a, a mi smo krenuli s tim projektom, da se zakonski regulira pitanje prijenosa vlasti na svima razinama tako i na razini trgovačkih društava. On je danas izgleda sebi prisvojio, tako da se zna da to nije njegov projekt nego projekt HSP-a.
U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Jozo Radoš.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zapravo bi se trebalo sablazniti nad ovim prijedlogom zakona, sablazniti jer apsolutno nije jasno šta je predlagatelj mislio kada je predlagao ovaj zakon i da li je svjestan posljedica koje će ovaj zakon izazvati. Ovaj zakon zapravo znači promijeniti samo čelnoga čovjeka neke institucije, a ostaviti kompletnu strukturu do najviših razina onih koji su prije sudjelovali u vođenju tijela državne uprave. Pa kako taj čovjek može funkcionirati i raditi? Pa danas većina pomoćnika ministara, članova gradskih poglavarstava su deklarirani članovi jedne političke opcije koja je na vlasti i sutra kada dođe do izbora ti bi ljudi trebali biti, ostati na svojim funkcijama. U Gradu Zagrebu to bi značilo, svi članovi SDP-a, koji su članovi Gradskoga poglavarstva, neki su i pročelnici gradskih ureda, uključujući i zamjenika gradonačelnika. Pa što bi mogao raditi gradonačelnik ili ministar koji bi imao takovu strukturu? Što bi taj čovjek mogao raditi? Ovaj zakon pokušava načelne odredbe iz Zakona o postupku primopredaje vlasti koje su se ticale državne razine, prebaciti na lokalnu razinu, prenijeti i preslikati i ta intencija je u redu ako smo već donijeli taj zakon, makar i taj zakon u sebi ima svojih poteškoća. Ali propušta učiniti jednu stvar koja je gotovo nezamisliva. On ne definira dužnosti u lokalnoj samoupravi u poglavarstvu koje se moraju staviti na raspolaganje pa se onda temeljem odredbe postojećega članka zakona, a to je članak 6. niti jedna dužnost u lokalnoj samoupravi ne mora staviti na raspolaganje i zabranjena je smjena temeljem zabrane kadrovskih promjena. Dakle dolazeći na vlast u jedinicama lokalne samouprave imate zabranu temeljem ovoga zakona da smjenjujete članove poglavarstva i pročelnike gradskih ureda itd., direktore javnih poduzeća. Pa kakve su vaše mogućnosti da nešto učinite? Bio to HNS, SDP, HDZ ili bilo tko, nezavisni nekakav kandidat za neznam čega, gradonačelnika ili nešto drugo. I druga stvar, dakle to je nešto što nedostaje ovom zakonu, trebalo bi na toj razini definirati koja su to mjesta u jedinicama lokalne i područne samouprave koja su podložna smjeni ako se ne definiraju onda temeljem članka 6. ni jedno nije podložna smjeni i temeljem zabrane ne smije doći do smjene. Pa kako možete tako nešto predložiti? Pa koja će biti pozicija onoga koji će doći na to mjesto i šta on ima raditi? Pa naravno može samo promijeniti zakon ako ima tu moć. Ako nema, treba dati ostavku jer ništa neće moći učiniti. I druga stvar, ako je ovo transferiranje, paralelno prebacivanje odredbi sa središnje razine na lokalnu razinu onda to treba biti sadržaj zakonskoga teksta. Tu se kao kukavičje jaje ubacuje izbacivanje tajnika ministarstava, pomoćnika ministara sa središnje razine i to su naši zakonski tekstovi. Ako je jedna temeljna ideja zakona da se to prebaci na razinu jedinica lokalne samouprave, onda ju treba konzistentno provesti i to što god vi mislili o tome je uredan, valjan, korektan zakonodavni postupak, a ovdje se ubacuje jedna odredba koja sa ovom osnovnom idejom nema nikakove veze, a to da je to razina tajnika ministarstava, pomoćnika ministara to je nešto što je skandalozno. Već ispod te razine postoji skriveni, a to znači još gori politički utjecaj. Kada dolazite na čelo ministarstva, a ista je situacija svagdje drugdje, dobijate tajne signale da bi neki trebali ostati i ti se dakle ljudi već na razini načelnika, dakle ispod razine pomoćnika ministra umile nekoj političkoj opciji i temeljem nepisane političke podobnosti ostaju ili postaju načelnici a da ne govorim o pomoćnicima ministra i to se događa svagdje uključujući i jednu instituciju gdje bi se to najmanje trebalo događati a to je Ministarstvo obrane. Meni se to dogodilo u nekoliko navrata, dakle da službenici dolje iz sustava ministarstva, načelnici odjela ili nekih službi šalju signale ministra o svojoj kvaliteti preko nekih ljudi u samome ministarstvu i to se svakome događa. Da su ti ljudi postavljeni na svoja mjesta temeljem javnih natječaja, temeljem stvarne kvalitete provjere i njihovih vrijednosti, njihovih kvalifikacija, njihovih sposobnosti onda bi to za razinu načelnika imalo smisla. Kako se to nije dogodilo i nije se događalo u ovoj zemlji proteklih petnaestak godina nego je to bio uvijek arbitrarni odnos onoga tko je odlučivao često puta zagađen politikom i to na skriven način što je najgori oblik zagađenja jer ne znate o čemu se radi. Tako nešto sada cementirati to je nešto što je apsolutno neprihvatljivo. Ja doista ne znam što je mislio onaj tko je pisao ovaj zakon. Dakle, isključivanje ove prve razine prije što je do sada bilo u zakonu ja smatram da to nije dovoljno jer i ona druga razina često je puta politički akcentuirana na još gori i prljaviji način nego ova prva jer ova se prva deklarira kao članovi političkih stranaka, a ova druga to nije. Okolnim putevima, podzemnim putevima nalazi svoj put do stranačkih središnjica, stožera i onda se kao nezavisna institucija odnosno struktura unutar ministarstva prodaje kao struka, a de facto ispod nje je politika. I to je već previše za stanje naše državne uprave i naših političkih odnosa, a sad to još dići gore na razinu pomoćnika ministra odnosno tajnika ministarstava što je ovdje predloženo je apsolutno besmisleno i apsolutno mi nije jasno kako to netko može predložiti. U našim okolnosti, današnjim dakle okolnostima veza službenika državne uprave sa političkim strankama puno je čišća, poštenija i jasnija varijanta, princip "politika te dovela, politika te smjenjuje". Ja naravno nisam protiv toga da u nekakvoj perspektivi na razini načelnika, dakle treća razina uprave ako je to ministar dakle i onda bi bili pomoćnici, da tu gradimo nezavisnu strukturu koja neće ovisiti o političkim strankama, primjenjivati. Za to će nam trebati puno godina, ali u ovoj situaciji kada je to sve kontaminirano politikom ovom ili onom, ne spominjem nijednu stranku, to je apsolutno krivo. I što će se dogoditi nakon usvajanja ovoga zakona ako se ovaj zakon usvoji? Dogodit će se ako se on ne donese konsezusom političko naguravanje, parlamentarna većina, druga parlamentarna većina će promijeniti zakon. Postoji ta parlamentarna većina, samo prebacuje lopticu ovima da kaže vi vršite čistke. Ali to se mora učiniti radi funkcioniranja sustava. Pa kako ćete provesti neku istragu unutar ministarstva? I šta vrijede ova izvješća koja ćete dobiti kada su vam ih pisali oni koji su to radili. Oni će sve učiniti da u tim izvješćima sakriju ono što bi eventualno moglo biti problematično ako se ne propiše kakva bi ta izvješća trebala biti. I što znači uopće ta obveza izvješćivanja? Predsjednik Vlade Republike Hrvatske u zadnjem mandatu je korektno dao predsjedniku Vlade današnje gospodinu Sanaderu jedan stol sa jednom tonom izvješća i to dobijete u principu kad nasljeđujete, kad ulazite u neko ministarstvo, možda u manjem opsegu. To vam naprave ti ljudi koje vi ne možete smijeniti a vi nemate ljude koji bi mogli uopće pogledati šta se u tim papirima nalazi. Dakle, svaki ministar dobije izvješće pojedinih sektora ministarstva koje može biti teško i pedesetak kilograma i vi nemate ljude s kojima možete pogledati što je unutra. To može biti na razne načine prezentirano, može doista biti sve što je u skladu sa ovim zakonom ali da vi to niste u stanju vidjeti. Ta odredba je dobra ali ona je isto samo deklarativna, a još je deklarativna odnosno postaje besmislena ako nemate mogućnost uvida pomoću nekakvih ljudi šta se to zapravo tamo piše. Prema tome, to je nešto što je apsolutno neizvedivo iako se ovakvi zakoni ne donose koncenzusom oni će uzrokovati teške političke sukobe, optuže nakon primopredaje vlasti iako nova Vlada ili nova parlamentarna većina pri svom kraju što se sada događa zapravo pokušava cementirati te odnose sada u svoju korist što će opet dovesti do novih političkih sukoba, zagađivanja političkoga prostora, polarizacije biračkoga tijela i naravno skretanja pozornosti građana sa onih stvarnih pitanja koja se trebaju i mogu riješiti na isključivo kadrovska pitanja koja su zbog svoje važnosti itd., plastičnosti i personalnosti često puta važnija od puno važnijih i težih strukturalnih ili financijskih pitanja. I šta ste dobili? Dobili ste jedno kukavičje jaje u društveni pogon, u politički pogon koje uništava zapravo, onemogućava stvaranje stvarnih pitanja i problema koji bi se onda pred građanima na pravi način trebali i mogli rješavati. I neke tehničke odredbe ovoga zakona su isto naravno problematične. Ovdje se govori o javnom natječaju, samo ću još to reći. Pa bila je jedna zgodna situacija od prije nekoliko godina kada je gradonačelnik jednoga našega grada u polemici sa svojim koalicijskim partnerima jer se nisu mogli dogovoriti oko toga tko bi trebao biti kakav direktor rekao pa dogovorili smo se kako ćemo postupati po javnim natječajima. Javni natječaj se provede, ali on je samo farsa. Dogovor o imenovanju direktora javnih poduzeća na primjer je sklopljen u stranačkim dogovorima i to je taj gradonačelnik vrlo jasno rekao. Svi ti javni natječaji nažalost su više-manje farsa jer mi smo ih uspjeli tako izgraditi, tako ih postaviti da oni doista omoguće onome tko donosi odluku da ta odluka bude temeljem kvalitete, temeljem sposobnosti, temeljem zasluga, a ne temeljem nekoga drugoga. Pa pogledajte samo kako izgledaju. Neki su smješni. Traži se 5 godina radnoga iskustva i završen fakultet. I ništa više. Prema tome odluka tko će biti izabran isključivo je dominantno politička odluka i dok mi to ne riješimo na pravi način cementiranje takvog stanja je apsolutno štetno. Ja predlažem predlagatelju Vladi Republike Hrvatske da ovaj zakon povuče iz procedure. Ovaj zakon će onemogućiti uopće funkcioniranje jedinica lokalne samouprave. U dobro mjeri će onemogućiti funkcioniranje institucija Vlade Republike Hrvatske. Unijet će nered i sukobe u politički život i zamagljivanje pravih problema kojima bi se i dužnosnici na lokalnoj razini ali jednako tako i dužnosnici na nacionalnoj razini trebali baviti. A ne međusobnim optužbama, kadrovskim križaljkama bez kriterija i naravno zabavljanja, zabavljanja naroda na potpuno krivim temama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Letica.
Sa stanovitom tjeskobom i strahom bih ispravio jedan zastrašujući pogrešni navod. Čistke se moraju učiniti zbog funkcioniranja sustava. Cijelo izlaganje kolege Radoša je bilo užasavajuće izlaganje. Gospodo iz Ministarstva nikada ne pristajte na to da se službenici čiste kad dolazi do smjene vlasti pod izgovorom da su nekompetentni a na mjesta ministara dolaze, obrane ljudi koji nikada nisu radili taj posao. Prema tome ovo je jedno od najretrogradnijih izlaganja koje sam ja čuo u ovom Visokom domu.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, izvolite.
… [[Govornik se ne razumije.]] gospodin Letica je povrijedio Poslovnik, članak 214., ja nisam govorio o čistkama. Ja sam govorio samo o mogućnosti da onaj tko dođe na dužnost ima mogućnost da ako procijeni da ne može funkcionirati i da ne može preuzeti odgovornost za vođenje ministarstva da onda ima mogućnost smjene. Dakle … … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodin Letica je pogriješio i povrijedio Poslovnik članak 214.
Smatram da se ne radi o povredi članka 214. koji govori da se u svom govoru treba držati teme. Govorio je, nije dobio odobrenje. Na drugi način remeti red na sjednici. Dakle smatram da gospodin Letica nije pogriješio i povrijedio Poslovnik, a i citirao vas je. … [[Upadica se ne razumije.]] Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Kramarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Radoš je o ovom zakonu govorio kao o svojevrsnom kukavičjem jajetu. Ja mislim da je to vrlo opasna politička premisa ako polazite od toga da je zapravo, da se mora sumnjati u sve što su radili oni prije vas. Znate ako se tako doista pođe da start nove, start svake nove vlasti mora biti sumnja i da se onda gubi jedno vrijeme da se zapravo istraži što se to radilo poslije bojim se da to nije dobra premisa za upravo ove odnose koje mi to želimo, a to je poštivati tog službenika i vjerovati u njegovu lojalnost, vjerovati u njegovu kompetentnost a nego ovako doista zapravo stalno, stalno, onda se svemirski udaljujemo zapravo od te ideje … [[Govornik se ne razumije.]] naše uprave i depolitizacije [[Upadica: Zahvaljujem.]] za koju se zalažemo. Ovako kažem bojim se, bojim se da sumnja ne može biti dobra premisa [[Upadica: Zahvaljujem.]] Jer svijet nije kaos. Jer da je kaos odavno bi se raspao.
Riječ ima uvaženi zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović i u 12 i 15 sukladno članku 207. stavak 2. isteklo je vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege i sam se pridružujem onima koji predlažu da se ovaj zakon povuče iz procedure i da se zapravo ova ista materija po prirodi stvari pokuša urediti onim zakonima koji i pripadaju. Ja bih htio jasno reći i citirati članak 4. Ustava, stavak 1. U Republici Hrvatskoj državna je vlast ustrojena na načelu diobe vlasti na zakonodavnu i izvršnu a ograničena je Ustavom zajamčenim pravom na lokalnu i područnu /regionalnu/ samoupravu. Poštovane kolege i kolegice u lokalnoj i regionalnoj samoupravi nema vlasti. Ne možete donijeti u gradu «x» odluku da primjerice premijer ne može doći u tu, taj grad. A da ste vlast to bi mogli. A mi ovdje govorimo o odnosima vlasti. U lokalnoj samoupravi se upravlja društvenim poslovima i odnosima radi zadovoljavanja interesa i potreba samih građana koji imaju pravo na lokalnu samoupravu, a ne njihovi predstavnici … [[Govornik se ne razumije.]] To je prvo načelno pitanje. Shodno tome ako se hoće govoriti o primopredaji vlasti kako se to pod znakom navoda ili upravljačkih poslova na lokalnoj razini mi imamo u postupku, u prvom čitanju Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj samoupravi koji sva ova pitanja sadrži u sebi samo ih treba dodati, dopuniti. Ima i odnose gradonačelnika i uprave u lokalnoj samoupravi i župana i svega ostaloga pa čak i pitanje upravljanja predlaže ovdje na drugačiji način odnosno donošenje odluka vezano za financijsko opterećenje. Ako to hoćemo dajmo dopunimo i proširimo, ja nemam ništa protiv da se to proširi i dopuni, ali u Zakonu o sustavu lokalne samouprave, ne ... [[Govornik se ne razumije.]] Drugo, time ćemo izbjeći potpune nelogičnosti i neujednačenosti. Potpuno je neprimjereno u Zakonu o primopredaji vlasti naznačiti da ne može donositi u vrijeme dok se ne konstituira nova vlast odluke načelnik, gradonačelnik i tako dalje već je od 1% proračuna odnosno 1/12 o zakonu koji je točka dnevnog reda na ovoj istoj sjednici predlažemo da je to 0,5% ili najviše 1 milijun kuna. A koje ćemo rješenje poštivati sutra? Ovo će biti sistemski zakon, onda ćemo moći to poštivati i to u redovnim odnosima dok postoji Vijeće i sve ostalo, a ne u onim izvanrednim odnosima ovom dajete puno veće ovlasti i tako dalje i tako dalje. Prema tome to, ne smije se donositi zakone koji će omogućiti zapravo različita tumačenja i različite odnose koji zapravo nisu dobri. Treće, znate potpuno je, zapravo je isprazno i tužno donijeti članak 10.a, u članku 4. 10.a i 10.b gdje se kaže da moraju predati sva izvješća a onda u 10.b posebice naznačiti posebno izvješće o preuzetim i nepodmirenim obvezama od dana primopredaje vlasti. Pa za Boga miloga, ako je izvješće, onda izvješće mora sadržavati sve obaveze i poslove koji uključuju i one koje su preuzete a nisu pogotovo a nisu osigurana sredstva. Pa to pogotovo mora sadržavati. Osim toga to je predmet izražavanja državne revizije. I u tom kontekstu bi bilo vrlo interesantno kada bi državna revizija imala dovoljno kadrova i mogućnosti, sredstava i vremena da primopredaju vlasti odnosno Izvještaj o prijemu i predaji vlasti prije nego što preuzima novi načelnik, novi gradonačelnik zapravo verificira državna revizija. Eto, kada bi vi ovo napisali onda bi to bila prava stvar, al' ne ovako. Svako izvješće šta će pisat onaj službenik ili dužnosnik, nego da je dobro radio. Pa on piše izvješće o svom radu za Boga milog. On će ga provjerit. Novi načelnik. Pa nema ni informacije ni podatke, i u tom kontekstu je sasvim jasno zapravo da ovo treba imati između ostalog ovdje ali ima nešto drugo što je važno. Tada bi trebalo u Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi propisati da kod preuzimanja vlasti i nakon preuzimanja vlasti, pogotovo u situaciji kad bude neposredno biran gradonačelnik, obavezno formira svoju radnu grupu odnosno komisiju ili neko radno tijelo povjerenstvo, koje će pregledati izvješće i zapravo zajedno sa državnom revizijom utvrditi kakvo je stanje, tako da bi mogao obavijestiti javnost o tome šta je naslijedio i kako može dalje raditi. E to je nešto drugo. A mi ne želimo zapravo o tome razgovarati sasvim ozbiljno i sasvim kvalitetno vezano za određena rješenja. Četvrto. Gledajte, ne smije donositi odluke o imenovanjima iz svoje nadležnosti. E sad. Može imenovati vršitelja dužnosti. A znate koja su to imenovanja koja će gradonačelnik, i načelnik I župan moći imenovati iz svoje nadležnosti a da nema odluku poglavarstva ili županijske skupštine, čak i u ovoj izmjeni i dopuni, kada budemo izabrali neposredne, kad bi morao imati takve ovlasti da može imenovati iz svoje nadležnosti, još nismo predvidjeli takve mogućnosti. Nismo predvidjeli zakonom. Prema tome, očigledno da bi zapravo trebalo postaviti pitanje tko je ovdje pomiješan, ovdje se stvarno misli da se radi o vlasti, o Vladi, jer je preuzeta odredba iz Vlade pa je istim sljedom stvari išlo kao što može premijer ili ministar itd. obaviti da može i župan i gradonačelnik i načelnik. Ne može. Ne može. Možda u nekim stvarima bi, ali šteta što ne može. Dalje, u … [[Govornik se ne razumije.]] Osobe koje imaju status službenika a postavljaju se na radno mjesto temeljem mirovanja po prethodno provedenom javnom natječaju nisu dužne stavljati mandat na raspolaganje. E sad je ovdje pokušaj, da se zapravo isto pravilo koje se pokušava u članku 3. staviti za zamjenika tajnika, tajnika ministarstva, pomoćnika ministra, predstojnika ureda, da se unese zapravo i u lokalnu samoupravu. A šta je sa pročelnicima, šta je sa svim onim ljudima koji su došli ipak po političkoj volji a ne po osnovu natječaja? Nemoguće. To je jednostavno nemoguće na ovaj način napraviti i u tom pogledu se mora zapravo vrlo ozbiljno pristupiti ovom pitanju na drugačiji način. Osim toga, članak 3. koji ste vi naznačili ovdje kako praktički se mijenja članak 6. po kojem oni ne moraju, vezano za primopredaju vlasti, staviti na raspolaganje mandat je u suprotnosti sa člankom 151. Zakona o sustavu o državnim službenicima. U tom zakonu citiram "… na dan stupanja na dužnost Vlada je nakon prvih parlamentarnih izbora položaj tajnika ministra u ministarstvu, zamjenik tajnika, predstojnika ureda, zamjenika itd., postaju radna mjesta državnih službenika, a dosadašnji položaj pomoćnika ministra se ukidaju." Ali kako nešto što se ukida neće staviti na raspolaganje mandat. On mora staviti na raspolaganje sebe osobno jer mora ga se rasporediti na neki drugi posao jer njegovog posla više nema. Nema. Osim toga u stavku 2. stavku 3. piše kako se će isto tako mora odmah u roku od 60 dana raspisati natječaj za sve te dužnosti uključuju i ove prethodne koje ne prestaju, odnosno koje se ne ukidaju i da se sa natječajom provjeriti. Kako ćete natječajem popuniti nešto što vam nije prestao mandat, odnosno nije predao posao? Prema tome, treba taj članak 3. uskladiti sa člankom 151. Zakona o državnim službenicima ukoliko je on matični zakon. I zadnja stvar. Naravno da se slažem sa ocjenama oko političkih problema koji će zakon izazvati, ako dođe do promjene vlasti. Ne na lokalnoj i regionalnoj razini, to će varirati, ali na državnoj razini sasvim sigurno, jer će zapravo doći će stručni ljudi koji trebaju obslužiti provedbu određene političke funkcije odnosno političke opcije koja je dobila povjerenje biračkog tijela zapravo će biti politički na drugoj političkoj opciji. Uostalom, osobnom političkom uvjerenju pripadaju. To ne ide. O tom pitanju se mora vrlo ozbiljno raspravit, ali onda se, ako hoćemo uvesti, ja nemam ništa protiv da mi imamo tajnike, zamjenike tajnika, načelnike itd., ali onda ne mogu biti članovi stranaka. Ne mogu biti članovi stranaka. Sada ulazimo u sferu zapravo ustavno-pravne pozicije čovjeka i građanina. Inače ako su članovi stranaka kako može raditi na drugoj političkoj opciji za koju je u izbornoj kampanji bio protiv nje. I nakon toga. Pa ne ide to tako, to mislim da treba sasvim drugačije postaviti i zbog toga ja mislim, ja sam mišljenja da bi zapravo ovo trebalo povući iz procedure, a kako imamo u proceduri u prvom čitanju Prijedlog izmjene i dopune Zakona o lokalnoj samoupravi treba u tom Zakonu o lokalnoj samoupravi u pojedinim poglavljima … [[Govornik se ne razumije.]] kako sljedi, imamo tehnički izrađeni zakon, zapravo razraditi pitanje šta je sa službenicima, šta je sa namještenicima, šta je sa gradonačelnicima, vodeći računa o tome da će ubuduće biti birani na neposredan način i da moraju imati puninu ovlasti u upravljanju poslovima uz odgovornost predstavničkom tijelu i mogućnost predstavničkog tijela da ih kontrolira. Ali onda je to nešto drugačija pozicija nego ovo ovdje što se kaže do 1% vrijednosti kapitala, jel', proračuna pardon. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo odmah na početku želio bih istaknuti da je jasna namjera predlagatelja da se uvede red na neki način i da se nakon svih izbora odnosno nakon izbora na bilo kojoj od razina točno zna kojim ljudima prestaje mandat a kojima ne. Obzirom da je ovo prvo čitanje zakona dopustite mi da iz iskustava koja sam imao na lokalnoj razini iznesem i neke svoje primjedbe, a koje su dijelom već možda iznijeli neki od kolega zastupnika u ime klubova. Naime, riječ je o izborima na lokalnim razinama, gdje se doista događa da za konkretna mjesta kao što su pročelnička mjesta koja imaju na neki način političku funkciju, da se javnim natječajem biraju doista političke osobe. I na taj način zapravo se betonira stanje. I što se događa nakon izbora? Događa se situacija da promjenom vlasti dođe potpuno nova garnitura bez obzira ova ili ona garnitura koja na mjestima pročelničkim pronalazi ljude koji su aktivni u suprotnoj političkoj opciji, koji su čak i stranački dužnosnici suprotne političke opcije. Dakle, mislim da bi zakon u ovom dijelu možda trebalo izmijeniti na način da ta mjesta, ako se već ide na javni natječaj, da se mogu izabrati one osobe koji nisu aktivne u političkom životu i to bi bio jedini način zapravo da se ide prema konkretnom rješenju i profesionalizaciji određene službe, ako je već mjesto pročelnika to koje, na koje se izabire javnim natječajem. Reći ću konkretan slučaj. Prije godinu i pol dana, odnosno točnije 2005. nakon lokalnih izbora došlo je do promjene vlasti u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. Na mjestu pročelnika za gospodarstvo bio je predsjednik županijskog odbora SDP-a. Kažem, nebitno, ovo je samo jedan ilustrativan prikaz stvarnog stanja. I onda se doista postavlja pitanje, mogao je biti iz HDZ-a da je došla na vlast SDP-ova opcija ili ne znam čija, HNS-ova, HSP-ova, HSS-ova, bilo čija, al' se postavlja pitanje doista može li jedan aktivist i to visoko rangirani dužnosnik određene stranke biti pročelnik i biti suradnik nove političke opcije koja je potpuno suprotna i čak istovremeno istupati javno za svoju političku opciju. Dakle, to se pitanje postavilo. Neću govoriti o državnoj razini već smo imali zakon pred nama, ja sad govorim o mogućnost da se kroz ovaj zakon možda promisli i o tim činjenicama i da se zapravo napravi jedna restrikcija u smislu osoba koje su službenici, na tako recimo istaknutijim pozicijama kao što su pročelnička mjesta, da jednostavno se ne dopusti da se izaberu osobe koje se aktivno bave političkim životom, da se opredijele ako su stručnjaci stvarno da se opredijele za profesionalan posao, a ne za paralelno profesionalni i politički angažman. Dakle, mislim da u tom smislu bi trebalo razmišljati o dodatnim izmjenama u ovom zakonu kako ne bismo doista dolazili na raznim nivoima u situaciju da jednostavno je nemoguće provoditi političku volju onih koji su od strane građana izabrani na te lokalne dužnosti, odnosno kao što je to već rekao netko ovdje na upravljanje, da doista lokalna samouprava prije svega ima upravljačku funkciju i u tom smislu bitno je olakšati tim ljudima koji su izabrani da doista mogu provesti sve ono što su i obećali građanima i zbog čega su dobili njihovo povjerenje. Što se tiče ostaloga, meni je apsolutno prihvatljivo ovo i doista riječ je o tome da se stvarno treba utvrditi koje su to dužnosničke, a koje službeničke funkcije i pozicije i da se nakon izbora točno zna koji ljudi stavljaju mandate na raspolaganje, a koji ne, koji se nastavljaju baviti profesionalno svojim dužnostima. Evo u tom smislu sam želio, pokušao doprinijeti da se i ovaj zakon dakle i u drugom čitanju dakle do drugog čitanja pokuša i ovaj dio uvažiti, odnosno da se promisli na koji način je najbolje to riješiti. Evo, toliko. Hvala lijepa.
Hvala. Tri replike, prvi je poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Vi ste kolega Matešiću opravdano upozorio na jedan problem u lokalnoj samoupravi, međutim taj problem o kojem ste vi govorili ne bi se smio uopće riješiti ovim zakonom. Nažalost, službenici i namještenici u lokalnoj samoupravi su danas u jednom potpuno nereguliranom stanju budući da je Zakon o službenicima i namještenicima prestao važiti osim za lokalne službenike i namještenike. Donijeli smo novi Zakon o državnoj upravi koji od 1.1. vrijedi, a Zakon o službenicima i namještenicima se na, mislim da je to termin adekvatni način primjenjuje na lokalne službenike i namještenike iako on ne glasi uopće da je to Zakon o lokalnim službenicima i namještenicima i ne primjenjuje. On se samo adekvatno primjenjivao kao sa Zakonom o radu, pa se neke kombinacije radi. Prema tome, ovo o čemu govorite treba utvrditi Zakonom o lokalnim službenicima i namještenicima, odnosno zakonom koji će regulirati radnopravni status ljudi koji rade u lokalnoj područnoj regionalnoj samoupravi. A ne ovim Zakonom o prijenosu vlasti. Vi i danas imate situaciju da su negdje pročelnici na mandat, a negdje su na neodređeno vrijeme. Imate da su imenovani ili su prošli javni natječaj. Prema tome, ovo govori da ovaj zakon ne treba donositi ovakav. Još jedan argument ste dali da ovaj zakon ne treba donositi što se tiče lokalne samouprave tako dugo dok ne riješimo ova druga pitanja. A ovo drugo oko pomoćnika, pa to smo se složili da su državni dužnosnici i tako smo ih imenovali, da su smjenjivi nakon sljedećih izbora, a sada u pola mandata im kažemo vi niste smjenjivi. Možda je netko računao da će četiri godine samo tu biti, a sad će morati raditi do kraja svog radnog vijeka, bit pomoćnik ministra.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Da, kolega, slažem se s vama da to treba riješiti Zakon o lokalnim službenicima, ali je jasno da se i primjenjuje Zakon o državnim službenicima, to je obveza svih u lokalnoj samoupravi da primjenjuje taj zakon, jer taj zakon je onda na snazi do donošenja novog Zakona o lokalnim službenicima. Prema tome, nema tu pravnog vakuuma, ne slažem se s vama, jer jako dobro znam iz prakse na lokalnoj razini da ne postoji pravni vakuum i da se itekako svi pozivaju na ovaj Zakon o državnim službenicima i da temeljem njega i ostvaruju svoja prava. Prema tome, niste u tom dijelu niste u pravu. Već kad se spominje ovdje, kad se spominju lokalni dužnosnici onda smatram da je ovo prilika da i taj dio se obradi i da se na neki način regulira kroz ovaj zakon i u tom smislu mislim da će i doći do poboljšanja do drugog čitanja ovog zakona, danas doista raspravljamo naširoko, a mogli bi zbilja o raznim temama, o imenovanjima samo da kažem i činjenicu da je krajem 2003. nakon izbora Vlada koja je izgubila povjerenje na izborima, da je i dalje imenovala pojedine ljude na odgovorne funkcije. I to je bitno spriječiti. Takvo ponašanje jednostavno nije dobro ponašanje. Dakle, u onom inter regnumu do preuzimanja vlasti HDZ-a, kad je preuzeo 23. prosinca. Da.
Iduća replika, poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Kolega, smatram da je zanimljiva vaša teza da se pročelnicima upravnih odjela zabrani politički rad i djelovanje. Meni se čini da je čak i sa ustavnog aspekta to dosta problematična stvar. Upozoravam vas da pročelnici upravnih odjela u principu osim upravnog postupka u svom odjelu provode politiku poglavarstva i većine u vijeću ili skupštini koja trenutno obnaša odgovornost za neku općinu, grad ili županiju. Samim time reći da ih se može, da im se može zabraniti politički rad i djelovanje dosta je upitno. Osim toga, postavljam vam pitanje što ako je neki pročelnik iz jedne općine ili grada, mjesto stanovanja, a radi, odnosno u nekoj drugoj općini ili gradu. Može li se onda u toj drugoj općini znači gdje nije vezan svojim poslom politički angažirati? Znači, to dosta ima problema i čini mi se da zabranjivati nekome politički rad dosta je, čini mi se, površna teza. Važnije je radi li on korektno svoj posao, profesionalno i u skladu sa onim što mu poglavarstvo i župan, gradonačelnik, odnosno općinski načelnik u svom djelokrugu daje i plus njegove zakonske obveze. Sve drugo su prazne priče. Stalno pričamo i zalažemo se da ljudi budu profesionalni i korektni u svome poslu. Ali kakve sada imamo trenutno zakonske uvjete? Mislim da zabranjivati nekome politički angažman ne stoji. Druga je stvar ukoliko on svojim političkim angažmanom radi u korist štete općine ili grada i u okviru svoga radnog vremena, to je onda sasvim druga priča, ali tada postoje i službenički sudovi, čini mi se, i sve ono što može, za što on može snositi odgovornost za nekorektnost u svom profesionalnom djelovanju.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vidite, kolega Korenika, dat ću vam jedan vrlo jasan primjer iz kojeg je jasno da niste uopće u pravu. Konkretno, i dužnosnici i policije i vojske provode zakone pa ne smiju biti politički aktivni. Ne smiju biti politički aktivni. Ne smiju biti predsjednici političke stranke, razumijete? Prema tome, riječ je o tome da lokalni političari koji su došli isključivo političkom voljom na mjesta pročelnika jer se radi o tome. Oni su došli političkom voljom nakon određenih izbora su došli nebitno je li to, kažem, ova ili ona stranka ili opcija. Oni su došli političkom voljom nakon nekih izbora u poziciju da se kroz javni natječaj postave za određena politička mjesta. O tome se radi. I nastavljaju dalje svoj politički angažman. I izmjenom vlasti, bez obzira, kažem, koje opcije, oni nastavljaju svoj politički angažman. Postupaju suprotno svakodnevnom poslu. Postoje razni načini opstrukcije, vi to jako dobro znate, na koji način se sve može opstruirati nečiji rad. Ali ako je neko mjesto doista zaslužuje profesionalnost onda su to pročelnička mjesta. A tu doista trebaju biti profesionalci koji se neće baviti paralelno s tim političkim poslom, političkim angažmanom. O tome se radi.
I poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain, replika.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Kolega Matušić, ja bi vam replicirala u dijelu, naime, vrlo je jasno da postoje velike dileme oko ovog Zakona i da ovaj Zakon nije ni sa vaše strane kada ste vi govorili vidi se da ili ga treba još jako puno doraditi ili ga treba povući pa ga ponovo za par mjeseci predložiti. Naime, sigurno bi bilo dobro da se oko njega postigne nekakav konsenzus. Jer na kraju krajeva, koja svrha od svega toga ako će kod neke sljedeće izmjene državne vlasti kao prvi akt doći na scenu u Sabor doći izmjena ovog Zakona. Dakle, samo izmjenom nećemo ništa dobiti. Dobit ćemo jedino ako to kvalitetno uspijemo ili što kvalitetnije uspijemo postaviti. Problemi oko tzv., nazovimo ih profesionalnih, kao što vi govorite, ljudi koji bi obnašali dužnosti pročelnika u uredima lokalne samouprave je dosta velika i mi kao stranka smo se zalagali u Gradu Zagrebu 2001. godine da se ti ljudi postavljaju putem javnog natječaja. No međutim, problemi s kojima smo se u praksi suočili su bili mnogobrojni. Naime, kod postavljanja, kod objavljivanja tih javnih natječaja, dakle ne u želji da idemo postavljati svoje ljude, a da samo damo pravni okvir da je to javni natječaj, ali kod izbora ustvari vi imate veliki manjak kadrova. I to imate manjak kadrova i u velikim sredinama, a tek kako onda izgleda u manjim sredinama. Jer nije za tako pročelnička mjesta nije dovoljno da ste vi profesionalni npr. kao arhitekt da bi zato bili i dobar pročelnik Ureda za prostorno planiranje. To naprosto nije dovoljna kvalifikacija. A vi ustvari na rangu nekakvih službenika, odnosno ljudi koji bi bili visoko profesionalno, govorim profesionalno, obrazovani da bi mogli obnašati takve pozicije pročelnika za neke revire ili resore, u Hrvatskoj nemate tako visoko izobraženih ljudi. To recimo ima Srboni, to ima u Francuskoj. U Francuskoj se baš za upravu se obrazuju ljudi koji onda se i bave tim poslom. Dakle, naišli smo na problem da ustvari nismo mogli postaviti kvalitetne ljude i na kraju smo opet završili na tzv. političkim ljudima jer smo iz te onda minimalističke ponude ustvari izvadili ono što smo imali. Dakle, nismo, iako smo htjeli to napraviti, nismo uspjeli to postići. I da ne duljim jer vidim da je malo i vrijeme isteklo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Pa slažem se, to je doista prisutno u mnogim lokalnim sredinama i vrlo je teško pronaći ljude koji mogu odgovoriti tim zadaćama, ali zato se i postavlja pitanje da li tretirati pročelnike kao političke funkcije? Jer ukoliko ih tako postavimo onda će oni staviti mandate na raspolaganje kod promjene vlasti. To isto nije loše rješenje. Najlošije je rješenje da se netko izabire putem javnog natječaja, politički se postavi kao u ovom slučaju, kao predsjednik županijskog odbora neke stranke, da sad ponovno ne ponavljam, i smjenu vlasti. Dakle, politički postavi, to ne znači da je dobar stručnjak u tom području. Njegova opcija je izgubila izbore i jednostavno nakon novih izbora logično je da ta i takva osoba i tako izabrana stavi svoj mandat na raspolaganje. To bez daljnjega. Prema tome, ili kažem, drugo je rješenje da se stvarno na pravi način profesionalizira čemu bi trebalo težiti. Da stvarno imamo stručnjake koji će biti adekvatno i plaćeni. Svi znamo da je razlika od lokalne samouprave, da je pitanje i stimulansa i ljudi, kadrova koji su na raspolaganju u lokalnoj samoupravi. Bilo bi dobro da budu profesionalci koji odrađuju svoj posao, a da politički se usmjerava, naravno temeljem proračuna, temeljem svih onih programa zbog čega su ljudi i dobili povjerenje od građana, da se usmjerava njih rad. To je sad, ali dvojba je u sadašnjoj situaciji koje je bolje rješenje. Proglasiti pročelnike dužnosnicima, ne službenicima nego dužnosnicima na određenim razinama koji će zajedno sa promjenom vlasti stavljati svoje mandate na raspolaganje ili stvarno depolitizirati ta mjesta na način da se ne dopusti aktualno bavljenje politike tim ljudima koji obavljaju takve funkcije.
Hvala. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Po mojoj dubokoj procjeni donošenje ovog zakona 2004. godine, a također i ove izmjene i dopune smatram da su one civilizacijski rekao bih i politički iskorak Hrvatske na razini zemalja Europske unije, ali i drugih država parlamentarne demokracije u smislu i u pravcu odnosa među političkim strankama, a poštivajući i volju građana koji su izrazili bilo na lokalnim, bilo na državnim izborima. Ovim prijedlogom zakona, izmjenama i dopunama zakona i postojećim zakonom, određena su pravila igre nakon izbora tko ide, tko ostaje i ovisno o rezultatima o volji građana smatram da je trebalo ugraditi ove odredbe, ove dodatne odredbe, spustiti ih i na lokalnu razinu. S druge strane u samom zakonu je, postojećem zakonu je dobro precizirano kao i u dopunama zakona obveze onih koji idu u smislu financijskih i drugih relevantnih podataka koje su obvezni dati vlasti koja je novodošla. Mislim da u tom smislu ćemo izbjeći prepucavanja koja se događaju diljem Hrvatske od najmanjih općina pa do najvećih gradova i donošenje ovakvog jednog zakona smatram da je svakako potrebito. S druge strane kada je riječ i o državnoj upravi, kad je riječ i o upravama općina, gradova i županija, svakako će ovaj prijedlog zakona značiti stabilnost, profesionalnost, trebao bi značiti stabilnost, profesionalnost i funkcionalnost, odnosno određeni kontinuitet koji građani očekuju od državnih uprava kao takovih, neovisno o političkim promjenama na razini jedinica lokalne samouprave i na razini države. U članku 7. postojećeg zakona regulirani su, zapravo određena su pravila igre po pitanju članova nadzora odbora i trgovačkih društava koja su od interesa za Republiku Hrvatsku a koje je utvrdio Hrvatski sabor. Moj bi bio prijedlog da analogno tom ugradimo odredbe u izmjene i dopune zakona da i članovi skupština, odnosno nadzornih odbora trgovačkih društava a koji su od interesa za opću, grad, odnosno za županiju da također stavljaju svoje mandate na raspolaganje jer oni će biti smijenjeni i na druge načine, ali da bi to bilo na određenoj kulturnoj i političkoj razini onda je bolje da se takve odredbe ugrade u izmjene i dopune zakona te ono što se događa na razini države analogno tome da se primjenjuje, odnosno da isti model bude i na razini općina i gradova, odnosno županije. Međutim u svemu ovome u vremenu primopredaje vlasti mislim da je najgori prvi, odnosno drugi mjesec nakon što se primopredaja dogodila. O čemu se radi? Kada dođe do političkih promjena na određenom gradu ili općini ja ću reći na iskustvu Sinja, na … [[Ne razumije se.]] što se događalo kod nas, a onda se radi nova sistematizacija, povećavaju se i smanjuju određeni odjeli tako da izmjenom tih sistematizacija u prvom redu dolaze na udar pročelnici. S obzirom da su izabrani putem natječaja, odnosno da imaju stalni radni odnos u dotičnoj općini, odnosno dotičnom gradu, a oni moraju ostati u gradskoj upravi i što se događa. Nakon svake promjene vlasti u jedinicama lokalne samouprave mi imamo multipliciranje gradskih službenika koji kroz tri-četiri takve rotacije koje su sve izraz političke volje građana koji su izišli na izbore, de facto dolazimo u situaciju da gradske, općinske ili županijske uprave budu preglomazne, neefikasne da ljudi nemaju što raditi itd. Mislim da bi u tom pravcu, to je moje osobno mišljenje, da bi pročelnici trebali dijeliti sudbinu ali to bi se trebalo urediti drugim zakonom, ne ovim zakonom. Da bi trebali dijeliti sudbinu političkih promjena na razini općina, odnosno gradova upravo radi očuvanja gradske, općinske uprave kao takove da bude što efikasnija, što bolja, a ne da kažem, ponovit ću ponovo o tomu, da nakon tri, četiri ili pet mandata a pod uvjetom da se događaju političke promjene u smislu dolaska drugih političkih opcija onda imamo multipliciranje gradskih službi gdje je de faco to jedno generiranje uprava koje često puta i sami građani osuđuju kao neefikasne, kao trome i da nisu, i često puta i nisu u službi onih kojih bi trebale biti. Evo u ovom pravcu sam htio iznijeti moja razmišljanja, ali svakako ponovit ću, smatram da trebamo dati potporu ovom prijedlogu zakona, izmjene i dopune zakona, jer se onaj jedan politički i, a poglavito civilizacijski iskorak Hrvatske kada je riječ o odnosima političkih stranaka i poštivanja volje građana. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Replicirao bih poštovanom kolegi na izjavu da se radi o značajnom političkom iskoraku. Nisam uvjeren da se radi o značajnom političkom iskoraku nego zamrzavanju stanja do kojeg je došlo na neprimjereni način. Ljudi koji se danas nalaze na pozicijama i u lokalnoj samoupravi a i na državnoj vlasti, došli su na te pozicije, govorim pa mogu reći bez izuzetka o svim rukovodećim pozicijama u tom čitavom sustavu, došli su politički. E sad umjesto da kuću gradimo od temelja, to traje dugo i košta puno, ali je jedini način da sačuvamo kuću i da ta kuća nekako izgleda i da se ne sruši prvom prilikom. Mi ćemo zamrznuti postojeće stanje loše arhitektonski riješeno i na to ćemo još nadozidat poneku ciglu. Što mislim time da se kuća treba graditi od temelja? Profesionalizaciju treba početi na najnižoj razini. Pa ljudi budimo iskreni jedni drugima, ja znam situaciju u županiji iz koje dolazim i u gradu je iz kojeg dolazim, na referentska mjesta se dolazi političkom voljom pa čak i jednog čovjeka u toj županiji. Pa čak i jednog čovjeka. Na referentska, da ne govorim o pročelničkim ili načelničkim mjestima, to uopće ne dolazi u obzir da netko iz suprotne političke opcije uđe na ta mjesta, da je neznam kako kvalificiran, da je neznam kako pametan, da je neznam kako sposoban. Što će se ovako dogoditi zamrzavanjem ovoga? U pravu ste kolega tu, povećat ćemo broj službenika. Ostavit ćemo sadašnje pročelnike, malo ćemo ih maknuti u stranu, dovest ćemo nove. Ja znam javna poduzeća gdje već sada radi sedam direktora. Sedam izbora, sedam direktora. Direktori ostali na mjestu pomoćnika direktora. I tako sedam puta. Sad će nam se to ako ovo prihvatimo događati i na razini lokalne samouprave.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vuljanić vaše razmišljanje je na tragu, apsolutno na tragu vašeg stranačkog kolege gospodina Radoša koji predlaže nešto drugo. A zapravo predlažete obojica isto. Radi se o sljedećem. Znači sve od portira pa do vrha treba sve pročistiti, pročistiti, a temeljem političkih opcija koje bi eventualno trebale doći i trebalo bi čekati možda 10, 15, 50 ili 100 godina da vi budete zadovoljni da HNS dođe na vlast i da onda vi odredite kriterije koji bi bili trajni. Ja ću vam reći na primjeru Sinja. Čak i komunalne redare gdje se rješavalo uslijed ove promjene, ima godinu i pol dana da je došlo do nje, a da ne govorim o pročelnicima i drugim ljudima koji su izabrani temeljem javnog natječaja. U svakom slučaju aktualna Vlada, ova i ona, aktualna gradska poglavarstva ova i ona moraju odrediti i moraju pristupiti reorganizaciji državne odnosno gradske uprave i moraju na temelju zakona koji mi donosimo ovdje u Sabora pretočiti to u volju građana. Smatram da ovaj zakon upravo ide u tragu poštivanja volje građana s jedne strane. Da se mijenjaju samo oni koji trebaju ići, a da se s druge strane, ono što ljudi očekuju i što građani očekuju da se profesionalizira i državna i lokalna uprava na način da bude od koristi svima nama. Vaša koncepcija ide de facto u početak znači od portira preko vozača na dalje. Mislim da ta razmišljanja su iza nas. Zapravo nisu izgleda iza nas, ali su takva politička rješenja iza nas. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti izraz je uplašenog poretka koji se želi pošto poto osigurati za sljedeće izbore kad izgubi vlast. Tobože evo koji bi nešto čak i članak 1. u samom Prijedlogu zakona mogao bi i biti do neke mjere prihvatljiv, ali to, i o njemu bismo mogli raspravljati. Međutim on uopće nije bit ovog Zakona. Bit ovog Zakona je članak 3. gdje se sada u ovom Zakonu, postojećem Zakonu o primopredaji vlasti inkomporiraju kao nesmjenjivi svi pomoćnici ministara, predstojnik Ureda Vlade i tajnici ministarstava. Ne treba uopće pitati koliko je i jer nije niti jedan jedini pomoćnik ministra nakon 2003. godine ostao u ovoj Vladi, nijedan nije ostao. Nijedan nije ostao, a ako je koji ostao onda je morao pristupiti HDZ-u. I to prihvaćamo da je to tako. To možemo prihvatiti čak da je to tako. Da, dobro, možda nije samo HDZ-u nego njihovoj koaliciji. Ja se kolega Kovačeviću ispričavam, možda je koji HSP-ovac, to može biti. I sada se brani vrlo žestoko ova intencija da pomoćnici ministra koji su svi redom došli upravo po političkoj podobnosti da postaju nesmjenjivi. Ista situacija 90-tih godina sa sucima. Najprije su svi razjureni, drugi su od straha pobjegli, a neki su bili dobrom voljom otišli, o njima nećemo pričati. A neki su došli upravo i na bolje pozicije, plaćene, jer znamo koliko su onda bile plaće sudaca, sramotno niske. A onda kada ih je Potrebičin DSV imenovao onda su odjednom postali ustavna kategorija nesmjenjivi sudac. I sada ista stvar se želi činiti. I ona zaista govori upravo o vašem stranku za gubitak vlasti. Pa da se očuvaju bar kakve takve pozicije i visoke pozicije. A dobro znate odnosno ne samo vi, to je opća, to je opći glas javnosti. Zbog čega je koalicija 2003. izgubila vlast. Doslovno su ljudi nam prigovarali. Niste izvršili sve ono što ste obećali, niste smijenili ljude kako ste mogli provoditi svoju politiku i niste, i nisu lopovi završili u zatvoru. Dakle to nama građani govore. I to vi čujete da nam građani govore. I potajno se smijete, a sad se ovdje usiljeno smijete toj činjenici. A kako radi državna administracija i ovih ljudi koje želite okameniti i nakon izbora, dakle izbori su suvišni. Izbori su suvišni kao, dakle za slučaj gubitka vlasti ionako mi bi vladali po ovom zakonu. Tako da do, ovo je prvi, prvo čitanje zakona, tako da do drugog čitanja zakona možemo očekivati da ministri također ne budu smjenjivi, a do konačnog prijedloga da ni premijer ne bude smijenjiv. Pa onda eto vama izbori. Dakle vlast ova nije izabrana voljom naroda jer ovdje narod temeljem ovog zakona nema više što odlučivati nego vlast valjda dolazi odozgo. Vi smatrate da ste providnošću Božjom tu. A vidite vi svojim radom koliko ste odnosno ovakva administracija i ministarstva svojim nezakonitim radom koliku su štetu prouzročili građanima? Podatak iz Državnog odvjetništva iz izvješća koji smo imali prilike čuti na Odboru za pravosuđe. U slučajevima u kojima je država tužena ukupna vrijednost i težina tih tužbi iznosi ukupnog potraživanja 10 milijardi kuna. Pa neka je jedna trećina osnovana a uglavnom i 70% uspijevaju tužbe građana protiv nezakonitog rada države tj. pojedinih ministarstava neka je 7, neka je dakle 2/3 to je 75 milijardi. Neka je polovina to je 5 milijardi. I vi želite okameniti takvu jednu situaciju i stanje. Ovdje je bilo govora i o javnim natječajima. Kolega Radoš je govorio kako su oni preopćeniti. Međutim još gora je situacija kada su točno namješteni. Traži se taj i taj sa 7 godina iskustva ili 3 godine iskustva i 45 dana. Ima i takvih natječaja. Ali pustimo i to. Nesporna je činjenica da su javni natječaji postali farsa. Kako objasniti recimo, evo u posjedu sam jednog imenovanja rješenja o imenovanju vježbenika sudačkih gdje se imenuje sin državnog dužnosnika a u obrazloženju se navodi da mu je cijenjeno i socijalno stanje. Toliko, gospodo. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Prvi je poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, imam dva netočna navoda uvažene kolegice Ingrid. Prvo, što je kazala da niti jedan od bivših pomoćnika ministara nakon promjene vlasti 2003. godine nije ostao. Ostalo ih je puno, recimo u Ministarstvu obitelji i branitelja ostao je vaš član Vinko Mikulić, recimo gospodin Antolović koji je bio. … [[Upadica se ne čuje.]] Vaš član Vinko Mikulić Bandićev. … [[Upadica se ne čuje.]] Je, član je SDP. Kako nije član SDP-a, pitajte ga? Je, član je SDP-a, ostao je kao član SDP-a. Antolović je bio pomoćnik od Vujića, sad je državni tajnik. Niko Raić. A ovaj je član SDP-a. A od HSP-a nitko nije mogao ostati kad nije ni bio, a istina nije ni postao. Znači, tu je isto. Oko čišćenja možda ste vi bili još malo revnosniji.
Dobro. Nemojte sada, idemo parlamentarno. Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Ispravljam netočan navod kolegice Ingrid Antičević. Prvo, 2003. godine nije ostao niti jedan pomoćnik ministra u našim ministarstvima. Dobro bi bilo da znamo statističke podatke pa da se zna što se dogodilo 2003. za razliku od 3. januarske diktature 2000. godine kada je u roku od osam dana smijenjeno trideset i pet veleposlanika i generalnih konzula, kada su smijenjeni državni tajnici i pomoćnici ministara, kada u Ministarstvu obrane su smijenjeni svi oni koji su iti i ikad pomislili u životu na Hrvatsku demokratsku zajednicu, kada su u Ministarstvu unutarnjih poslova zbog struke i profesionalnosti koju vi danas zagovarate sjedili ljudi ovdje i bili su nam svjedoci na Markovu trgu, kada su smijenjeni robari, kada su smijenjene čistaćice itd. Što se tiče '90. godine i smijene sudaca i suci su smijenjeni oni samo koji su se protivili poretku stvaranja Hrvatske države. Gospodo, a što se tiče drugih promjena u vrijeme kad ste vi bili ministrica u Vladi gospodina predsjednika Račana i mojoj Vladi, tada i mojoj Vladi, bili ste i moja ministrica nemojte govoriti što ste radili i koliko ste i na koji način, smijenili ste tri suca i postavili one koji su bili vaše političke opcije.
Dobro. Onda poštovani zastupnik Frano Matušić ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Netočno je da nitko od pomoćnika ministara u bivšem sazivu dakle do 2003. nije ostao na svojim pozicijama, to je netočno, to su već rekli i moji kolege. Ali još je netočnije da oni koji su eventualno ostali da su morali preći u HDZ, to je još netočnije ako se može tako reći. Isto tako, netočno je da su vas građani smijenili krajem 2003. zato što niste nekoga strpali u zatvor ili zato što niste nekoga smijenili. Oni su vas smijenili zato što niste znali voditi ovu državu, o tome se radi i zato što se nije znalo tko vodi ovu državu jer je bilo pet, šest, tri, četiri, pet stranaka jer se nije znalo tko vlada u ovoj državi i zbog loših poteza bivše vlasti.
I poštovani zastupnik Šime Prtenjača ispravak netočnog navoda.
Evo, ja ću na lokalni zadarski prostor, tu mi je najlakše, pa će kolegica Antičević tek vidjeti koliko je pogriješila. Kaže da nisu smijenili nikoga, trebalo bi mi vjerojatno desetak minuta nabrojiti samo u Zadru što se dogodilo. A evo prvog. Goranka Bulj tajnica u Ministarstvu financija je bila kadrovik i derala svih i branitelja Radu Bobanovića koji je bio šest mjeseci a referent, smijenila ga i sa mjesta referenta. Broj dva, pročelnik državnog ureda imenujete Ivu Gregova kao najlošijeg od jedanaest tamo onih članova kako su se zvali i smjenjujete kompletno dotadašnje. Broj tri, načelnika policije Katalenića, znate čiji kadar, dovodite u Zadar za srediti HDZ i ostale. Broj četiri ili pet, pročelnika Ureda za obranu, kako li se zove, mijenjate i njega jer nije štimao. Šest ili itd., časnike HV-a mijenjate i dovodite one za koje smatrate potrebnim. Pored toga suce i vi osobno sudjelujete u otvaranju odnosno u omogućavanju otvaranja tri ambulante u primarnoj zdravstvenoj zaštiti vašim ljudima mimo standarda o broju ambulanti koja su bila. Mogu ići tako i dalje. Hvala.
I poštovana zastupnica Marija Bajt ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kolegice Antičević-Marinović da je gubitak vlasti SDP-a jer niste smijenili ljude. Moji kolege su naveli niz razloga, to je netočan navod. Smijenili ste čak i predsjednike i članove upravnih vijeća po bolnicama u cijeloj Hrvatskoj pa je tako i akademik Padovan smijenjen kao nestručan. Nestručni su zamijenjeni i podobni, zamijenjeni stručnima pa je ispao i akademik Padovan kao nestručan na čelu Upravnog vijeća Sestara milosrdnica. Naime, vi ste izgubili vlast zbog nerješavanja gospodarske i socijalne slike Hrvatske. Hvala.
Povreda poslovnika poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
… [[Govornik naknadno uključen, ne čuje se.]] rekla što smo mi radili … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam samo ustvrdila što su nama ljudi spočitnuli. Malo je ljudi smijenjeno i nismo mogli provoditi svoju politiku. A da je tomu točno i da je moj ispravak točan svjedoči i činjenica da u čitavom Zadru i u Zadarskoj županiji … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] priznamo.
Dobro. Nije povreda poslovnika nego je ispravak ispravka navoda. Replika poštovana zastupnica Jagoda Majska-Martinčević.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Vidite, poštovana kolegice, meni uopće nije potrebno tražiti primjere iz svoje struke oko sebe. Ja ću vam samo reći moj primjer. Ja sam 1996. godine postala pomoćnica ministra kulture ne zbog svoja dva plava oka nego zbog vrhunskih profesionalnih karakteristika. 2000. sam jedina ja kada je došao novi vaš ministar odletjela i to odmah, i rečeno mi je u lice da jako žale što me moraju maknuti ali da je pritisak u stranci prevelik. A moje kvalifikacije su ostale iste za te četiri godine kao i moja dva plava oka. Hvala.
Te oči plave. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Meni uopće kolegice nije jasna vaša replika. Je li stvar ovdje sada u vašim plavim očima kako ste lijepo to opisali sebe ili u vrhunskoj vašoj stručnosti? … [[Upadica se ne čuje.]] Vrlo skromno i jedno i drugo.
A oči su ogledalo duše, pjesnik kaže. I sljedeća replika, poštovani zastupnik Marijan Mlinarić.
Poštovana zastupnice, ja ne bi govorio o ovim iz lokalnih nivoa i što su sad sve moji kolege rekli u svojim ili replikama ili ispravcima netočnog navoda. Ja bih rekao iz iskustva Ministarstva unutarnjih poslova znamo koliko je policajaca hrvatskih branitelja potjerano iz policije i s odgovarajućih funkcija u policiji, koji su samo i H od HDZ-a bili. A u isto vrijeme u to ministarstvo primljeno je 300 ljudi bez natječaja. 300 ljudi bez natječaja. Čijih kadrova? Znači to je ono što je njihova krilatica "nema mira do portira." Kad mi dođemo na vlast od portira treba sve zamijeniti. Mi smo premali narod da bismo mogli svakom izmjenom vlasti sve stručne ljude smijeniti. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Vi također govorite nešto što ja uopće nisam rekla. Ja ovdje preciziram ovu odredbu članka 3. da pomoćnici ministara ostaju nesmjenjivi. Ali kad sami potežete to pitanje glede djelotvornosti i rada policije onda ću vam ja reći upravo i na pitanju i slučaju Zadra, pa i zadarskog SDP-a. Kada je kamen težine 3 kilograma odletio u naše prostorije 20 centimetara od naše tajnice i to je sve evidentirano službeno i dokazano. A ti stručnjaci vaši to su okarakterizirali kao oštećenje tuđe stvari. 30 centimetara stakla. Pa zar vi mislite da bi SDP pozivao policiju jer zna da ima puno prečeg posla za 30 centimetara kvadrata. I još vam ovom prigodom odajem priznanje vaše dakle, tim stručnjacima koji su vrlo sposobni i otkrili počinitelja kasice prasice u Koprivnici u kojoj je bilo 2 tisuće kuna. Još nisu pronašli pravog aktera "Brodosplita". Nadam se da će ti stručnjaci koji su tamo ostali, koje ste postavili to i učiniti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo iz Vlade, predstavnici predlagatelja. Pa ja moram reći da ovaj prijedlog zakona ostavlja šizofrenu situaciju u državnoj upravi. Naime, najprije da se osvrnem na rasprave koje su tvrdili da zakon treba donijeti jer kako će nova vlast provoditi politiku. To zaista legitimacija da ljudi ne razumije šta je zadaća državne uprave, uprave u cjelini i šta to znači depolitizacija koja je Ustavom zapisana. Šta to znači depolitizacija državne uprave koja je u Ustavu zapisana? Kako bi to državna uprava provodila politiku? Pa i lokalna uprava, kako bi provodila politiku? A u Ustavu kaže depolitizacija državne uprave. Pa za što se vi zalažete? Da Hrvatska utone u političku državu. Ja mislim da ne. Državna uprava ima osnovnu zadaću da bude servis građanima a kad se obraća građanin državnoj upravi onda ga ne zanima tko je na političkoj stolici. Onda ga ne zanima tko je na vlasti i ne smije ga zanimati. Šta ga to zanima tko je predsjednik Vlade kada on mora doći platiti porez na šalter? O čemu se tu radi? Naravno, državna uprava ima i druge funkcije i oko toga bi trebalo razmotriti. Dakle, kad je riječ o provedbi zakona, državna uprava mora biti depolitizirana, dakle odmaknuta od utjecaja politike bez obzira tko je na političkoj stolici, kad je riječ o provedbi zakona. Naravno, ponavljam državna uprava ima druge zadaće. Ona je ponekad servis ministra i servis Vlade, stručna služba i oko toga možemo raspravljati i trebamo naravno raspravljati. I kad radi prijedloge akata za svojeg da tako kažem poslodavca onda naravno poslodavac daje smjer kako će izgledat. A ovdje govoriti da će načelnik, pročelnik ili ne znam ni ja tko, nekog ureda provoditi politiku to je samo obavijest javnosti ako ne budeš dobar sa političkom opcijom koja je na vlasti imat ćeš problema sa državnom upravom. To smo mi danas govorili građanima Hrvatske. Šta to zanima građanina kad napravi prometni prekršaj koja je vlast u državi? Šta ga to zanima? To ga ništa ne zanima. Međutim, ima problem o kojem valja progovorit i kolega Radoš je svjedok iznutra i svjedok izvana kako se ponaša državna uprava. Evo primjera. Nažalost, logično je da ću navesti primjer koji se dogodio za vrijeme ove vlasti. Poznato je hrvatskoj javnosti da je Ministarstvo financija, porezna uprava izdala rješenje o plaćanju poreza HTV-a. Svima obaviješteno da treba HTV platiti porez. I onda se pojavi predsjednik Vlade kao II. stupanjski organ porezne uprave i kaže ministre povuci rješenje o naplati poreza. To je politička uprava. To je politička državna uprava. Tu nema spora jer porez ne određuje politika, ne smije ga određivati. Porez određuje referendum, poreska uprava na temelju zakona i činjenica. Kad ne bi bilo uticaja politike, bi li bilo logično da nam izvana kažu da nam Ured za kontrolu pranja novca ne djeluje? Ma nema tog referenta koji neće čuvati svoj posao i raditi svoj posao ako je neovisan, onda lako postaje profesionalan. Ako nije neovisan, teško da će ikad postati profesionalan. Da li je moguće bez uticaja politike na državnu pravu da prvostupanjsko tijelo, Ured Vlade za praćenje javne nabave propusti u drugostupanjski postupak tako ili nezavisno državno tijelo četiri milijarde kuna u po žalbama. Je li u Hrvatskoj moguće doći u državnu upravu, a ona se bavi s time i pitati gdje mogu kupiti građevinsku česticu, želim graditi kuću. Kad ćemo mi to imati? Pa to znači stvarati nezavisnu i samostalnu državnu upravu. Je li moguće doći u zemljišnoknjižni odjel suda i zatražiti odmah ispis iz zemljišnih knjiga, ali da je valjan. Vrlo rijetko. Je li moguće doći u recimo na kontrolu auta pa reći neću ići na ovu stanicu ni u ovu županiju, ići ću na drugu. Ista država. Nije moguće. Od zadnjeg zakona nije moguće. E sad mi možemo govoriti da smo depolitizirali hrvatsku državnu upravu jer se ovdje kaže da djelatnik državne uprave ne može biti član stranke. To uopće zakon i Ustav ne predviđa. Ali se ne može baviti politikom ako će biti djelatnik državne uprave. On se ne može baviti politikom jer mora izvršavati zakon bez obzira koja je politička opcija na vlasti. Kad kažemo o smjeni i ako govorimo o smjeni po vlastitom osjećaju, a ovdje se uglavnom govori po vlastitom osjećaju ili po nekom malom segmentu nakon promjena vlasti bilo županije, bilo u gradu, bilo u državi. Pa moj je osjećaj i imam za to nekoliko razloga čak i izjava visokih dužnosnika HDZ-a da je 2003. godine recimo smijenjen svatko onaj sa državne razine ako ga nije koalicijski partner zaštitio, novi koalicijski partner ili netko iz vrha državne uprave, svaki onaj koji se rugao sa SDP-om u prošlom mandatu. To je legitiman moj osjećaj. A zato je potvrda bila jedan od dužnosnika koji je rekao ovdje za saborskom govornicom, uzeli smo "Narodne novine" i uzeli smo akte Vlade i vidjeli koga je imenovala i toga smo mi smijenili. To ništa ne vrijedi za hrvatske građane, ni jedna ni druga opcija, jer se ne gradi sustav. Imamo u Hrvatskoj rušenje bespravno sagrađenih objekata kao da rušimo to će biti uvreda nekoj drugoj zemlji, kao da rušimo tuđe. Tako ne bismo ni tuđe rušili. Zar mislite vi da su to građani iz ili bar svi ili bar većina zavukli ruku u džep i počeli bacati svoj novac kao da je to tuđa vrijednost. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja zagovaram da je država kriva jer nije uredila prostorne planove, parcelirala dobro i omogućila građanima koji imaju novaca i potrebe da grade. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa možemo mi reći da je to bilo za Franje cara Josipa, al' to tako ne pomaže problemu da se riješi. To je samo skidanje sa sebe odgovornosti ili kvaziskidanje. Vratimo se prijedlogu zakona. Koja je logika ako se, predlagatelj zagovara da se voluntaristički zaštite neke dužnosti. Primjera radi, kaže treba ostati zamjenik državnog tajnika, a po logici što radi zamjenik državnog tajnika. Zamjenjuje tajnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ne, ja se ništa ne bojim. Što se tiče bojanja, ja sam to prevladao davno. Nego riječ je o tome da li gradimo sustav ili ne gradimo sustav, da li doprinosimo razvoju Hrvatske ili ne doprinosimo. Ako ćemo iz svojih stranačkih interesa zaštititi nekoga onda je to daleko poštenije nabrojiti. Mi stojimo iza toga i toga. Dakle, ovaj prijedlog zakona zaista nije pomoć u reformi državne uprave i depolitizaciji državne uprave, a to od nas traže i građani i Europska unija. Zbog toga zaista ne može proći ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Leko u prvomu dijelu svoje rasprave je pomalo nadahnuto rekao da građanima ne treba zanimati tko je predsjednik Vlade jer je to nebitno sa stajališta funkcioniranja vlasti. Mislim da je to potpuno netočno jer kad bi to bilo tako, onda se postavlja pitanje zašto višestranačje i zašto izbori. S druge strane, meni je također to neprihvatljivo jer ja želim osobno želim tko želi biti predsjednik Vlade, ja sam na primjer da predsjednik Vlade bude Zdravko Ronko, a njegov zamjenik Ivica Račan. Mene to zanima, ja sam uvijek za Ronka. Hvala lijepo.
Dobro. Poštovani zastupnik Marijan Mlinarić, drugi ispravak.
Gospodine predsjedniče. Isto tako gospodin Leko kaže da je, građana ne bi trebalo interesirati koje je političke orijentacije pročelnik ili referent, apsolutno da ga ne treba, osobito ako je taj referent ili pročelnik šalje porezne kontrole samo članovima one stranke kojoj on ne pripada. Znači tu je problem i mi se borimo za depolitizaciju državne uprave i nama je to u interesu, al' je moramo početi graditi i apsolutno da je neprimjerno da jedan na najrazličitije perfidne načine jedan referent, jedan pročelnik može pakostiti onoj drugoj strani i na taj način doprinositi situaciji što gore to bolje. Evo hvala lijepa.
Replike. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Mogu se složiti s većim dijelom izlaganja uvaženog kolege Leke, ali je uzeo loš primjer jer je uzeo izlaganje gospodina Radoša. Ma nema tog referenta koji neće čuvati svoj posao i raditi svoj posao ako je neovisan, onda lako postaje profesionalan. Ako nije neovisan, teško da će ikad postati profesionalan. Da li je moguće bez uticaja politike na državnu pravu da prvostupanjsko tijelo, Ured Vlade za praćenje javne nabave propusti u drugostupanjski postupak tako ili nezavisno državno tijelo četiri milijarde kuna u po žalbama. Je li u Hrvatskoj moguće doći u državnu upravu, a ona se bavi s time i pitati gdje mogu kupiti građevinsku česticu, želim graditi kuću. Kad ćemo mi to imati? Pa to znači stvarati nezavisnu i samostalnu državnu upravu. Je li moguće doći u zemljišnoknjižni odjel suda i zatražiti odmah ispis iz zemljišnih knjiga, ali da je valjan. Vrlo rijetko. Je li moguće doći u recimo na kontrolu auta pa reći neću ići na ovu stanicu ni u ovu županiju, ići ću na drugu. Ista država. Nije moguće. Od zadnjeg zakona nije moguće. E sad mi možemo govoriti da smo depolitizirali hrvatsku državnu upravu jer se ovdje kaže da djelatnik državne uprave ne može biti član stranke. To uopće zakon i Ustav ne predviđa. Ali se ne može baviti politikom ako će biti djelatnik državne uprave. On se ne može baviti politikom jer mora izvršavati zakon bez obzira koja je politička opcija na vlasti. Kad kažemo o smjeni i ako govorimo o smjeni po vlastitom osjećaju, a ovdje se uglavnom govori po vlastitom osjećaju ili po nekom malom segmentu nakon promjena vlasti bilo županije, bilo u gradu, bilo u državi. Pa moj je osjećaj i imam za to nekoliko razloga čak i izjava visokih dužnosnika HDZ-a da je 2003. godine recimo smijenjen svatko onaj sa državne razine ako ga nije koalicijski partner zaštitio, novi koalicijski partner ili netko iz vrha državne uprave, svaki onaj koji se rugao sa SDP-om u prošlom mandatu. To je legitiman moj osjećaj. A zato je potvrda bila jedan od dužnosnika koji je rekao ovdje za saborskom govornicom, uzeli smo "Narodne novine" i uzeli smo akte Vlade i vidjeli koga je imenovala i toga smo mi smijenili. To ništa ne vrijedi za hrvatske građane, ni jedna ni druga opcija, jer se ne gradi sustav. Imamo u Hrvatskoj rušenje bespravno sagrađenih objekata kao da rušimo to će biti uvreda nekoj drugoj zemlji, kao da rušimo tuđe. Tako ne bismo ni tuđe rušili. Zar mislite vi da su to građani iz ili bar svi ili bar većina zavukli ruku u džep i počeli bacati svoj novac kao da je to tuđa vrijednost. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja zagovaram da je država kriva jer nije uredila prostorne planove, parcelirala dobro i omogućila građanima koji imaju novaca i potrebe da grade. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa možemo mi reći da je to bilo za Franje cara Josipa, al' to tako ne pomaže problemu da se riješi. To je samo skidanje sa sebe odgovornosti ili kvaziskidanje. Vratimo se prijedlogu zakona. Koja je logika ako se, predlagatelj zagovara da se voluntaristički zaštite neke dužnosti. Primjera radi, kaže treba ostati zamjenik državnog tajnika, a po logici što radi zamjenik državnog tajnika. Zamjenjuje tajnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ne, ja se ništa ne bojim. Što se tiče bojanja, ja sam to prevladao davno. Nego riječ je o tome da li gradimo sustav ili ne gradimo sustav, da li doprinosimo razvoju Hrvatske ili ne doprinosimo. Ako ćemo iz svojih stranačkih interesa zaštititi nekoga onda je to daleko poštenije nabrojiti. Mi stojimo iza toga i toga. Dakle, ovaj prijedlog zakona zaista nije pomoć u reformi državne uprave i depolitizaciji državne uprave, a to od nas traže i građani i Europska unija. Zbog toga zaista ne može proći ovaj zakon. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Kovačeviću. Nisam mogao razumjeti u vašoj izjavi da se slažete ili ne slažete. Tu je diskrepancija u vašoj izjavi. Evo ovako. Evo vam bolji primjer. Izravno miješanje u državnu upravu kad premijer kaže "naložujem istragu i to hitnu". Izravno. To je rušenje pravnog sustava. … [[Upadica se ne razumije.]] A ja nisam gospođo, molim vas, nemojte se prepoznavati. Nisam govorio koji premijer, nemojte se prepoznavati. Premijer kao funkcija. Nemojte se prepoznavati. Koji premijer, to nisam rekao. Prema tome, ja sam rekao da je Jozo Radoš dobar svjedok iznutra i izvana kako funkcionira državna uprava i zbog čega tako funkcionira.
Replika, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Ja bi uvaženom kolegi replicirao u onom dijelu u kojem se u svojoj raspravi osvrnuo na, po mom mišljenju, neprecizno, netočno vezano za provođenje upravnog postupka. I u drugom smislu, ono sve što je kazao vezano za prostorno-plansku dokumentaciju sada kako imamo na području Republike Hrvatske u odnosu na ovo sve što imamo prilike gledati vezano za rušenje bespravno sagrađenih objekata. Naime, gospodine Leko iz vaše rasprave bi se dalo zaključiti da se kod nas upravni postupak uistinu provodi mimo svih propisa, temeljem političke volje. Da ni u prvom ni u drugom stupnju apsolutno nema nikakvog profesionalizma, nikakve struke da odlučuju o onim stvarima u kojima se odlučuje u upravnom postupku. Ponovit ću samo, naravno da na svako prvostupanjsko rješenje kada se rješava u upravnom postupku ne samo da postoji pravo žalbe nego i taj kompletno postupak je izložen i sudskoj, naravno, kontroli putem Ustavnog suda, dakle, putem pokretanja upravnog spora. Dakle, tužbom i u tom smislu se, dakle, nadzor može provesti. A naročito me, pa pomalo i zaprepastila, činjenica da na taj način stavljate u poziciju ulogu bilo premijera, bilo ministra koji apsolutno u određenim upravnim stvarima može na takav način kako vi karikirate, ajmo reć, arbitrira u upravnim stvarima. Druga stvar, što se tiče prostorno-planske dokumentacije, replicirao ga je čak na način, vi jako dobro znate kakva je situacija od 2000. do 2003. godine bila vezano za prostorno-plansku dokumentaciju na prostoru cijele Republike Hrvatske. I upravo je ekipa gospođe Marine Dropulić posložila tu stvar na način da se tu vidi efikasnost, da je prostorna planska dokumentacija gotovo u cijelosti pred, u smislu samog donošenja na zakonit način, i da njezina ekipa zapravo uvodi reda upravo u onaj segment funkcioniranja državne uprave gdje je od 2000. do 2003. godine apsolutno vladalo bezakonje. Pa vi to jako dobro znate, pa i vezano za korektnost komentiranja tog segmenta postupanja državne uprave, mislim da vam kvalifikacije nisu bile u redu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Leko.
Uvaženi kolega Tomljanoviću. Naravno da li je čaša kad je dopola puna prazna ili dopola puna, to je stvar ukusa i optimizma. Ali vi kao pravnik sigurno znate da značajan broj upravnih postupaka u Hrvatskoj ne završava u zakonom zadanom roku. Tu ne možete osporiti jer ja te činjenice dosta dobro znam i podatke dobro znam i znam upravni postupak, javno kažem. Tu je zaista utjecaj politike vrlo značajan, vrlo značajan. Da li je riječ o prostornom planiranju, Hrvatska je imala prostorne planove i urbanističke planove pa su dekretom srušene. Dekretom su srušene. Drugo, zadaća je ministarstva po važećem zakonu, i inače državne uprave, da kontrolira cijeli teritorij. I treće, zadaća je svake Vlade pa i ove Vlade i prethodne i buduće Vlade da pokuša sve učiniti unaprijed da smanji štetu svojim građanima. Pustimo sada jesu li škare i platno u Ministarstvu prostornog uređenja ili nisu. Ja mislim da jesu. Ja mislim da jesu, ja mislim da jesu jer ono daje suglasnost na prostorne planove. Ono daje suglasnost na prostorne planove bez obzira koja je politička opcija. U tome se mi razlikujemo. U tome se mi razlikujemo i ostat ćemo kod toga. Hvala.
I poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega Leko je postavio valjda retorično pitanje, kada će doći vrijeme da čovjek dođe u državnu upravu i pita gdje će graditi, a ja se nadam nikad više. Jer do 90. je tako bilo. Ljudima su uzimali zemlju u bescjenje, dali im neku milostinju, onda su rasparcelirali u bivšim općinama. Pa su prodavali vrlo skupo, vrlo skupo su to prodavali i dobili smo kvartove s ulicama od 4 metra širine i sa kućama, ono, na zemljištu 15 puta 15 metara. Dakle, jedno totalno nehumano stanje jer bivši vlasnici ostali su bez zemlje koja im je normalno mogla vrijediti, daleko je vrijedila, daleko, daleko više. Postoje agencije za nekretnine koje to rade, čovjek može otići tamo. Postoje u općinama i gradovima ljudi koji mogu reći možete graditi tu i tu, ali državna uprava ja mislim da s tim nema veze. Dalje, rekli ste, … [[Govornik se ne razumije.]] kaže hitno i ruši se sustav. Evo vidite, u Saboru mi inače ne griješimo. Mi smo predali Državnom odvjetništvu sve što smo lani od povjerenstva ustanovili, dokazali za gospodina Radimira Čačića i nismo rekli hitno samo da ne rušimo sustav i nije bilo hitno. Ne događa se više hitno.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Leko.
Kolega Markovinović oko prošle države i prošlog sustava nemam potrebe polemizirati. Živio i vi ja u istom sustavu, to me ne zanima više. Ali da ste vi protiv standarda Europske unije, to me već zabrinjava. U sustavima Europske unije dođe se u ured za prostorno planiranje i tamo se vidi cijeli katastar i raspored prostora, broj čestice, namjena čestice, kolika je čestica i kakav se objekt može graditi. Ako niste bili neka vas pošalju o trošku Sabora da vidite tako nešto pa čak i u istočnim europskim zemljama.
Hvala. Poštovani zastupnik Emil Tomjanović. Imamo još tri zastupnika, pa mislim da tu raspravu završimo pa onda …
Hvala gospodine predsjedniče. Uistinu ću nastojati vrlo kratko da se ne ponavljamo, mislim da su moje kolege iz mog kluba srž i moje rasprave iznijeli. Međutim uvodno ću kazati da ovaj propis u prvom čitanju, s obzirom da se radi o prvom čitanju, nedvojbeno treba podržati jer se on uistinu oslanja na dva temeljna principa ili načela. Dakle prvi princip ili načelo je načelo depolitizacije u smislu funkcioniranja državne uprave. Znači s jedne strane depolitizacija, a s druge strane funkcioniranje državne uprave i drugo načelo je načelo profesionalizacije u državnoj upravi koji bi uistinu posebno htio naglasiti jer ono uistinu treba promovirati stručnost, kompetentnost i znanje kao osnovna mjerila u obnašanju poslova u sustavu državne uprave, dakle u sustavu funkcioniranja državne uprave. Naravno ovaj propis ili reguliranje postupka primopredaje vlasti treba isto tako urediti u okvirima i to isto tako posebno naglašavam, već prihvaćenog nacionalnog programa suzbijanja korupcije u okviru kojeg su promovirane upravo zabrane i sankcioniranje kadrovskih promjena koje su motivirane revanšizmom isključivo političke naravi. Dakle politizacija koja je motivirana revanšizmom političke naravi bez obzira o kojem se nivou vlasti radilo, radilo se o općini, gradu ili na državnoj razini. Toliko načelno o samom prijedlogu propisa i sada mi dopustite samo isto tako vrlo kratko da u svom izlaganju upozorim na dvije otvorene po mom mišljenju stvari koje se javljaju u okvirima novopredloženih zakonskih rješenja. Prvo na što bih se osvrnuo jest ona dužnost podastiranja izvješća, odnosno podnošenja posebnog izvješća o preuzetim a ne podmirenim obvezama od dana primopredaje vlasti. I druga situacija je zabrana zaključivanja ugovora o pravima i obvezama u vremenskom periodu od dana raspisivanja redovnih izbora pa do dana primopredaje vlasti. Što se tiče dužnosti podastiranja izvješća, apsolutno podržavam tu normu, međutim moje je mišljenje da tu nešto manjka, manjka, a što ako netko od tih bivših načelnika i gradonačelnika jednostavno dođe i kaže ja to izvješće neću podastrijeti. Dakle po mom mišljenju trebalo bi staviti jedan oblik sankcije, ona ne mora biti kaznena sankcija, ona se može u tom smislu i drugačije stipulirati, moj osobni prijedlog bi bio da to bude u materijalnom smislu, novčanom smislu pa čak I povezati to sa onom odredbom zakona koja štiti te bivše načelnike i gradonačelnike, ne da ih štiti nego im daje pravo čak šest mjeseci nakon što su razriješeni, čak i primati plaću za to radno mjesto pa nepoštivanje recimo ove zakonske odredbe bi možda trebalo povezati s tim materijalnim pravom koje bi se trebalo onda utrnti ako on ne ispuni obvezu iz ovog predloženog zakonskog rješenja. I drugo, dakle zabrana zaključivanja ugovora, ali taj članak 10.b ima čitav niz iznimaka, dakle četiri iznimke. Prva je ukoliko nezaključenje ugovora prouzrokuje znatnu materijalnu štetu, pa je druga iznimka ukoliko je zaključen ugovor nužan radi provedbe zakona. Treća je iznimka izvršenje ranije preuzetih obveza i četvrta iznimka dovršenje ranije započetih poslova a za koje se pretpostavlja da će biti okončane do stupanja na dužnost novoizabranog dužnosnika. Moje pitanje je, a što onda ne može. Dakle u okviru ove norme koja je ovako koncipirana, mislim da se u tom smislu otvara prevelika mogućnost pa čak i na onu jednu dvanaestinu od ukupnog prihoda kada to stavimo u jedan odnos i svakodnevni život i rješavanje tih situacija na gradskoj i općinskoj razini, možda da se u tom smislu stipulacija samo odmah da se iznađe rješenje koje će na viši način predvidjeti mogućnost da ne dolazi do zaključivanja ugovora u ovom vremenskom periodu kada je uistinu ne bi smjelo doći do plasiranja većih financijskih sredstava iz gradskog, odnosno općinskog proračuna. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predlagatelji. Moram priznati da ne razumijem svrhu donošenja ovog zakona. Jer samo upozorenja radi, mi smo u procesu i trebamo započeti postupak sam do kraja pregovaranja o ulasku u Europsku uniju. Screening je pri kraju, a mi smo u proljetnom zasjedanju Hrvatskoga sabora ako se ne varam po izvješćima, samo tri europska zakona donijeli u ovom Visokom domu. Na sjednici ovoga Sabora, ovog Visokog doma koju smo dobili i koja je započela prekjučer, samo je jedna sitna izmjena Zakona o otpadu, nema na dnevnome redu ni jednog europskog zakona. U isto vrijeme donosimo ovakve zakone koji bi se barem po riječima predlagatelja trebali početi primjenjivati nakon lokalnih izbora 2009. godine. Ja bih volio čuti u ovom Visokom domu da dobijemo na neki način dinamiku donošenja svih zakona u Republici Hrvatskoj, pa i usklađivanja sa Europskom unijom i koji postoji, samo očito nešto kasnimo. Jer bilo je jedno zanimljivo predavanje veleposlanika gospodina Drobnjaka, našeg glavnog pregovarača koji jednostavno je na moje postavljeno pitanje na toj tribini o dinamici donošenja zakona rekao da i takva pitanja pridonose da se pritisne Vlada da nešto radi na zakonodavnim aktivnostima. Naravno mi smo zakonodavci, ali najčešće Vlada predlaže ovom Visokom domu donošenje zakona. Očito da Vlada ne radi svoj posao, a da se javnosti i svima nama zamažu oči predlažemo ovakve zakone. Htjeli mi to priznati ili ne, moj dojam je da je to upravo tako. Ja bih volio čuti od predlagatelja koji su razlozi da se mijenja u zakonu trećem koji se odnosi na članak 6. izvornoga zakona. Nemojmo zaboraviti da je upravo ova parlamentarna većina svojom voljom donijela zakon 2004. godine. Koji su razlozi da odjednom pomoćnici ministara, zamjenici tajnika budu izuzeti od svega ovoga? Moram reći da to je alibi, jer ja bih volio da dobijemo izvješće uz ovaj zakon, pa evo to je moja inicijativa. Kada budemo raspravljali u drugom čitanju o ovome zakonu, ja bih vas molio gospodine državni tajniče dajte nam uz to onda i analizu pa ako treba i 2000., pa i 2003. i 2004. koji su to pomoćnici ministara ostali, a koji su novi? Jer nažalost i za mandata ove Vlade mijenjani su pomoćnici ministara a na njihova mjesta su u nekim slučajevima dovođeni i pomoćnici ministara koji nisu imali zakonske uvjete kao službenici da budu pomoćnici ministra. Ja vas mogu pitati ili promijenjeni su pomoćnici ministara koji su ostali iz koalicijske Vlade, a bili su članovi HDZ-a. Vjerojatno zato kako je to slikovito kolega Leko rekao zato što su se rukovali sa SDP-om. Znači ja imam inicijativu i molim vas dajte nam tu analizu pa da se ne pljuskamo lijevo i desno, ako treba i 2000.-te i 2004.-ta godina jer činjenica da mi nemamo uređeni, koliko god mi pričali, nemamo uređeni sustav napredovanja državnih službenika. Po mom dubokom uvjerenju pomoćnik ministra bi trebao biti negdje vrhunac karijere nekoga državnog službenika. Ovako postavljanjem ad hoc promjenama i sa cementiranjem jer ovaj, ovaj prijedlog članka 3. koji se odnosi na članak 6. Izbornoga zakona nije ništa drugo nego cementiranje aktualnoga stanja i očito da se aktualna većina boji parlamentarnih izbora jer bi na izborima mogla izgubiti, a što onda? Što se tiče lokalnih, ja se slažem da bi trebalo nešto napraviti međutim činjenica da treba znatno šira. Vezano uz članak 10b. koji, koji ide, znači radi se o onim izvješćima. Smatram da bi zbog politizacije i politikanstva u cijeloj Hrvatskoj, što je koja uprava ostavila sljedećoj na razini grada, općine ili županije, ipak trebalo i standardizirati ta izvješća. Što ona donose? Što ona obvezno sadrže da znamo u javnosti što je to gubitak? Što je to nepodmirena obveza? Jer u dnevno političke svrhe smo svi skupa često puta spremni svašta pričati ako, cilj opravdava sredstvo na kraju krajeva. Ono što je uvijek realna opasnost u lokalnoj i regionalnoj samoupravi to je da ako nekoga želite promijeniti pa i mimo ovoga zakona napravit ćete reorganizaciju. To se radilo i nakon prošlih lokalnih izbora. Niste formalno nikoga smijenili, napravili ste reorganizaciju, novi izbor. Ovaj je onako u prolazu otpao. Prema tome čini mi se da bi to trebalo ipak doraditi da imamo bolja i kvalitetnija i jasnija pravila igre. Evo ja ću biti na kraju krajeva i izravan pa ću pitati pomoćnika ministra, volio bih, bilo je u Ministarstvu bivšem pomorstva, prometa i veza, na kraju krajeva i svaka nova garnitura, svaka nova aktualna većina u Hrvatskom saboru mijenjala je i djelokruge i nazive ministarstava. Sjetimo se što je bilo 2004. godine. Samim time u tim reorganizacijama se isto netko izgubi, ali evo ja ću postaviti jedno pitanje jer primjeri mogu biti dobri ili loši, ali evo ga. Gospođa Tatjana Holjevac promijenjena kao pomoćnica ministra Kalmete, ne možete reći da nije stručnjak, izvanstranačka osoba, smijenjena je. Ja bih volio čuti razloge. Je li to ta profesionalizacija? Stavljeni član HDZ-a i sad se cementira stanje. Promijenjen je gospodin Bezev u upravi za cestovni promet. Dovedena je osoba koja nije imala uvjete da bude pomoćnik ministra ali postavljena voljom Vlade. Zacementirat će se stanje. Znači da ipak moramo znati da ako ste donijeli jedan zakon, pa budite principijelni pa ostanite na istome tragu. Ako se bojite izbora, znam da ćete mi replicirati i reći ne bojimo, zašto se onda bojite i ako tvrdite da ćete lagano dobiti izbore pa zašto onda sve ove osobe štititi? To nije na tragu profesionalizma u upravi. Jer nemojmo tvrditi, a to se često puta i u ovim raspravama, danas u jednom dijelu rasprava govorilo. Državna uprava posebno na nižim razinama radit će svoj posao tko god bio na vlasti, i radili su i do sada. Druga je stvar da li ih netko političkom voljom ili voljom odozgo sprečava da rade određene svoje poslove ili kao što je tu i bilo rečeno da budu zločesti pa jednima šalju, drugima ne šalju inspekcije ili nešto slično. To je stvar profesionalizma ali i onih koji ih kontroliraju, koji su im nadređeni. Svaki od tih službenika ima i nadređenoga koji bi trebao voditi brigu i računa o tome. Na kraju krajeva i Državni inspektorat i pojedina tijela državne uprave imaju svoje godišnje, mjesečne, pa često puta i tjedne planove rada koje izvršavaju ili ne izvršavaju. Profesionalizma će biti u Hrvatskoj sve više i više, ali bojim se da donošenjem ovakvog zakona posebno vezanog uz članak 3. toga neće biti. Zacementirat ćemo jedno stanje koje nije dobro i čini mi se da imamo važnijih zakona koje u ovom Visokom domu trebamo donijeti, a ne ovakve. Ovaj treba doradu i to drastičnu doradu, a ja evo apeliram na vas gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora ajmo se pozabaviti više zakonima koji su vezani uz ulazak Hrvatske u Europsku uniju i podizanje standarda života hrvatskih građana nego ovi koji čini mi se i idu u korist samo jednog uskog kruga ljudi. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, kratko ću se osvrnuti na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti. 16 godina Hrvatske države i u početku smo rekli Hrvatska je u povojima i njen je put do svakog uređenja, svakoga vida njenoga života trajat će duže. Mi smo Hrvatsku državu oslobodili u, obranili u 5 godina. O tom dijelu hrvatske povijesti s ponosom svaki od nas govori. Ali sigurno da duže traje ono vrijeme koje državu Hrvatsku pretvara u jednu pravnu državu. U jednu demokratsku državu, u jednu državu gdje će svaki zakon naići ne na negodovanja kao što se to danas dogodilo sa strane opozicije SDP-a nego, ja sam razmišljala da ćete vi gospodo ovaj Zakon o primopredaji vlasti kao što smo donijeli 2004. godine na nacionalnoj razini, da ćete objeručke prihvatiti i ovaj zakon na, za lokalnu, primopredaju vlasti na lokalnoj razini. Da smo imali zakon o postupku primopredaje vlasti na lokalnoj razini onda bi mi izbjegli u posljednjih nekoliko godina ponašanje šerifa. Neću spominjati koje političke opcije. I jedne i druge ili treće i četvrte. Pa nemojmo stalno uspoređivati Hrvatsku sa zemljama koje se grade po 50 ili 100 godina. Uspoređujmo se sami sa sobom i priznajmo da je ovo jedan dobar zakon. Ponavljam još jedanput da se izbjegne ono što se događalo u Republici Hrvatskoj. I revanšizam, što se događalo u Hrvatskoj da u vrijeme, neću spominjati onu godinu kada su se, nisu se mijenjali samo pomoćnici ministara i ministri nego su se smjenjivali čistači, grobari i, grobari svi i svi drugi. I u nadi da ovaj zakon će riješiti ono što je stvarno trebalo riješiti i depolitizirati državnu upravu ja se nadam da do drugoga čitanja, gospodine predlagatelju, da će on biti možda malo duži, da ćemo pisati nekoliko amandmana pa ću i prihvatiti jedan prijedlog moga kolege Kajin jer je rekao da voli Sašu Broz kao i mene, da bi meni dao isto krvi kao i Saši Broz. Što je sa direktorima javnih poduzeća, i neka oni stave razmisliti o tome mandat na raspolaganje, i oni su počesto nedodirljivi. Hvala vam.
Replika poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite!
Kolegice, kad govorite da bi opozicija trebala podržati ovaj zakon pod krinkom brige o lokalnoj i regionalnoj samoupravi kao kukavičke jaje je članak 3. Ako već govorite o lokalnoj i regionalnoj samoupravi pa zadržite se na njoj, ali nemojte onda proširivati krug onih koji su nesmjenjivi ili koji bi trebali dati mandate na raspolaganje, o tome se radi. I o tome smo najčešće većina nas iz opozicija govorila. Znači, pod jednom temom brige o lokalnoj samoupravi proširuje se krug. Ja ne znam zašto. Ako se bojite parlamentarnih izbora pa recite to.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Kolega Korenika, Hrvatska demokratska zajednica se ne boji parlamentarnih izbora. Hvala Bogu da smo postali država višestranačja i da hrvatski narod odlučuje o svojoj sudbini kroz saborske odnosno narodne zastupnike. Hrvatska demokratska zajednica da se boji izbora onda ne bi donosila ovakav zakon koji je pred nama. Izgleda da ste se vi uplašili budući da su vaši mnogi pomoćnici ministara i dobro bi bilo da jedanput znamo tko su pomoćnici ministara u ovoj Vladi bili, koji su bili u onoj Vladi, kakvi su stvarno statistički podaci smjene iz ove i one Vlade pa bi onda vidjeli tko se koga boji. Nemojmo se bojati mi jedni drugih nego se bojimo onih koji su nas poslali u Hrvatski sabor jer ako budemo odradili njihovu volju onda ćemo biti još jedanput ovdje. Ako nećemo odraditi, ne odradimo njihovu volju onda sumnjam da ćemo biti ovdje. Pa prema tome, ovaj značajni demokratski iskorak narod će platiti i na parlamentarnim izborima i na lokalnim izborima, a ako vi kažete da se mi bojimo ja sumnjam da će ovaj zakon biti nama potreban za godinu dana odnosno dvije godine jer neće biti do smjene vlasti jer ova vlast je odgovorna prema hrvatskom narodu i budite sigurni da će se to tako i dogoditi.
I zamjenik državnog tajnika Središnjeg državnog ureda za upravu Pavle Matičić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Zahvaljujem se svima koji su učestvovali u raspravi posebno onim prijedlozima i primjedbama koji su u direktnoj svezi sa samim prijedlogom izmjena i dopuna zakona. Iz ove rasprave vidimo da je dobro što o ovom zakonu se provodi prvo čitanje, mi smo imali dosta dugu i iscrpnu raspravu. Vezano na primjedbe i dileme koje su se ovdje pojavile htio bih posebno kazati da se ova Vlada odlučila već prije da provodi načela depolitizacije i profesionalizacije, upravo ova Vlada, koji princip i koja su načela ugrađena prvi puta u Zakon o državnim službenicima. I tim zakonom je već sada uređen radno-pravni status i položaj pojedinih dužnosnika, tajnika ministarstva, pomoćnika ministra i oni su temeljem tog zakona nakon prvih redovnih parlamentarnih izbora postaju državni službenici. Ovim zakonom se ne uređuje status i položaj tih o kojima govorimo. Ovo je samo dokaz da taj princip koji je ugrađen u Zakon o državnim službenicima se dosljedno provodi u svim drugim zakonima koji uređuju pitanje prava i obaveza državnih dužnosnika. Jedno od pitanja je u ovom zakonu o preuzimanju vlasti gdje su ove dužnosti bile navedene budući ovi položaji dosadašnji neće više biti položaji dužnosnika se brišu iz ovog zakona budući ti položaji postaju radna mjesta državnih službenika. Mislim da u tom smislu samo pokazuje se dosljednost provođenja ovih načela depolitizacije i profesionalizacije što nije lako načelo za provesti u praksi i za ovu Vladu. I u tom smislu mislim da prigovori u obratnom smislu da Vlada ima neke druge interese nisu argumentirati budući se iz ovoga vidi upravo ovo jedno suprotno načelo koje se dosljedno provodi što će se još i provesti kroz Zakon o sprječavanju sukoba interesa i čitavog niza zakona koji su također uređivali pojedina pitanja koja su u vezi pojedinih dužnosti i položaja koji su do sada bili. Tako da posebno kažem, naglašava se, postavljamo pitanje kao da sada ovim zakonom mi uređujemo da li će tajnik ministarstva postati dužnosnik ili službenik. On je već zakonom koji je predložila Vlada i koji je usvojio Hrvatski sabor već postao. Ovdje je sad samo to dalje provodimo u praksi da bi svi zakoni bili usaglašeni jedan s drugim. I što se tiče preuzimanja i primopredaje vlasti na lokalnoj razini mi ovdje ne upotrebljavamo u ovoj glavi vlast nego ovlasti izvršnih tijela jedinica lokalne samouprave. Taj dio nije bio ničime do sada uređen a imali smo problema u praksi vezano na primopredaju dužnosti između starih i novih, sad se to ugrađuje u ove odredbe zakona. Ova druga pitanja koja su se pojavila vezana na stavljanje mandata na raspolaganje mislim da u ovom dijelu posebno što se tiče gradonačelnika, zamjenika gradonačelnika i članova poglavarstva je uređeno postojećim zakonom. Zakon je rekao kada prestaje mandat gradonačelniku, načelniku, županu, kada prestaje mandat zamjeniku, kada prestaje mandat sadašnjim članovima poglavarstva. Izborom novih. Oni nemaju šta stavljati svoj mandat na raspolaganje nekome. Druga je sada stvar pročelnika upravnih tijela, to smo također oni su već sada lokalni službenici koji su profesionalci na koji način se, oni se imenuju temeljem … [[Govornik se ne razumije.]] natječaja. Mi smo u zadnjim izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj čak ugradili kriterije, mogućnosti razrješenja kada se stvore zakonom za to uvjeti, tako da ćemo mi ovaj proces provođenja načela profesionalizacije i depolitizacije i dalje ugrađivati u zakon jer će sada trebati i Zakon o sustavu državne uprave predvidjeti, urediti pitanje imenovanja osoba na pojedine takove položaje koji će biti sada položaji državnih službenika kao što je tajnik ministarstva. Ministarstvo će očito imati tajnika, samo je pitanje postupka do imenovanja ali to je pitanje koje će se urediti Zakonom o sustavu državne uprave i druga pitanja koja će biti … [[Govornik se ne razumije.]] uređena Zakonom o lokalnoj i područnoj samoupravi. Hvala, gospodine predsjedniče.
Hvala. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati, glasovanje. Ključiće! STANKA U 14,00 SATI. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupku primopredaje vlasti. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primopredaji vlasti. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenje uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Glasovati. Rezultat? Sa 66 za, 3 suzdržana, 14 protiv, usvojen predloženi zaključak.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 47. sjednici održanoj 28. rujna 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora Anto Đapić. I drugo, za člana Odbora za vanjsku politiku bira se Miroslav Rožić.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 79 glasova za i 2 suzdržana i 1 protiv zastupnik Miroslav Rožić izabran za člana Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora. Čestitamo kolega Rožić. [[Pljesak.]] Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 28. rujna 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora Dragutin Pukleš. I drugo, za člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora bira se Stjepan Kozina.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Možemo glasovati. Nema kvoruma, niste se uključili neki. Molim uključimo se. Rezultat. 77 glasova za, 7 suzdržanih [[Upadica: Ja sam bila za.]] [[Upadica: I ja sam.]] [[Upadica: Svi smo za.]] Ajmo ponoviti da vidimo šta je to. Ajmo, ponovo se uključiti. Uključiti se, molim. … [[Upadica se ne razumije.]] Rezultat. Sa 83 glasova za, 3 suzdržana donijeta predložena odluka. Molim, izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 28. rujna 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora birao se Dragutin Pukleš umjesto preminulog zastupnika Josipa Sudeca.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Molim uključimo se. Rezultat. Sa 86 glasova za i 1 suzdržanim donesen predložena odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 28. rujna 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora iz reda predstavnika znanstvenih i stručnih institucija na vlastiti zahtjev Željko Lovrinčević.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje predloženu odluku. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 87 glasova jednoglasno donijeta predložena odluka. Glasovanje završeno. Nastavak 4. sa … … [[Upadica se ne čuje.]] Još imate? Pa dajte to. A što je to? … [[Upadica se ne čuje.]] Zbog štednje je preskočen Đapić. Izvolite.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 47. sjednici održanoj 28. rujna 2006. godine jednoglasno je utvrdio prijedlog Odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora. Prvo, razrješuje se član Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora Miroslav Rožić. I drugo, za člana Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora bira se Anto Đapić.
Otvaram raspravu. To je napredovanje na hijerarhijskoj ljestvici. Otvaram raspravu. Molim glasovati. Ko' bi doli, sad je gori. A tko je doli, doli ostaje. Rezultat? Sa 82 za, jednim suzdržanim i jednim protiv donesena je predložena odluka. 4. nastavak u srijedu sa raspravom o Prijedlogu nacionalne politike za promicanje ravnopravnosti spolova 2006. do 2010. SJEDNICA PREKINUTA U 15,30 SATI. Izbori, imenovanja i razrješenja. Molim predsjednicu Odbora, gospođu Nevenku Majdenić da uzme riječ. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege.
Uključite se i glasnije molim vas Nevenka.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 48. sjednici održanoj 13. listopada 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru predsjednika i članova Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. Prvo. Za predsjednicu Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije bira se Ruža Tomašić, iz rada zastupnika. Drugo. Za članove Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije biraju se Emil Tomljanović, Velimir Pleša, Ingrid Antičević Marinović i Nikola Ivaniš.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke u paketu. Molim uključimo se. Rezultat? Sa 82 glasa za i 1 protiv je imenovano je za predsjednicu Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa, suzbijanja korupcije zastupnica Ruža Tomašić iz reda zastupnika, a za članove Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije zastupnik Emil Tomljanović iz reda zastupnika, zastupnik Velimir Pleša iz reda zastupnika, zastupnica Ingrid Antičević Marinović iz reda zastupnika i zastupnik Nikola Ivaniš iz reda zastupnika. Hvala. Imamo li još?
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 48. sjednici održanoj 13. listopada 2006. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o imenovanju članova Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. Prvo, za članove Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije imenuje se Branko Roglić predstavnik poslodavaca, Stjepan Kolarić predstavnik sindikata, Zorislav Antun Petrović predstavnik nevladinih udruga koje se bave problemom korupcije, prof.dr. Željko Horvatić predstavnik akademske zajednice, Jasminka Trzun predstavnica stručnjaka i Marija Hudiljak predstavnica medija.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke za imenovanje ovih članova Vijeća koji nisu iz reda zastupnika. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 78 glasova za i 2 suzdržana imenovani su navedeni članovi Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije iz redova nezastupnika. Predsjednice Odbora nema više ništa? Nema. Nastavak sjednice u srijedu 18. sa Izvješćem o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2005. godinu. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Na 22. sjednici Hrvatskoga sabora na dnevnom redu je - Prijedlog Nacionalne politike za promicanje ravnopravnosti spolova 2006. – 2010. Predlagatelj je Vlada. Potpredsjednica Vlade, ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Ministrica Jadranka Kosor će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.