Dobro jutro svima. Započinjemo sa današnjim zasjedanjem. Jučer je najavljeno da ćemo objediniti točke 5. i 6. Ima li netko protiv? Nema. Onda znači točke 5. i 6. radit ćemo zajedno. A to je - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 523 - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 524 Predlagatelj akta jednog i drugog je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski akti rasprave u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu financija, uvaženi Ivica Mladineo. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred nama su izmjeni dva zakona i to zakon o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke, kao i Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke. Ovim zakonom su uređena posebna plaćanja pa plaće, mirovine i druge primitke, na plaće od obrta i slobodnih zanimanja, na plaće od imovine, od kapitala i od osiguranja. Propisano je i ograničeno vremensko važenje ova dva zakona. Prvi Zakon o posebnom porezu na primitke od samostalnih djelatnosti rok važenja do kraja 2. mjeseca, dok je predviđeno za Zakon o posebnom porezu na plaću i mirovinu da traje do kraja 2010. godine. Ovim zakonom se vodilo računa i štitilo interese najsiromašnijih i socijalno osjetljivih skupina društva koji teret gospodarstva i najteže podnose, tako da je i uvođenjem ovog zakona jedan veliki broj obveznika poreza na plaće i mirovine ostao van poreznog opterećenja. Tako da je 550 tisuća zaposlenih kao i 800 tisuća i 70 umirovljenika bili oslobođeni plaćanja ovog poreza. Pitanje koje treba i zbog čega se donose ovi? Donose se zbog toga da se i dalje zaštiti interes i brige o najsiromašnijim socijalno osjetljivim skupinama društva koje teret gospodarstva najteže i podnose, pa je prijedlog da se ukine prva stopa ona stopa od 2% to je na oporezivanje preko 3 do 6 tisuća kuna i predviđeno je da se ta stopa ukine za posebni Zakon na plaće i druge primitke ukinulo bi se od 1. 7. a za posebni porez za samostalne djelatnosti i druge primitke od 1. 9., jer je on uveden dva mjeseca kasnije. Ovim izmjenama zakona također bi se rasteretilo jedan veliki broj onih koji najteže podnose ovaj porez, tako da bi 720 tisuća zaposlenih i 190 tisuća umirovljenika ovim izmjenama zakona ne bi plaćali ovaj posebni porez. Smanjivanjem i ukidanjem ove stope ukupno bi otprilike do kraja godine bilo manje naplaćeno 480 milijuna kuna. Zbog čega idemo po hitnom postupku? Idemo zbog toga da se obveznici ipak imaju više vremena za pripremiti, da mogu lakše obračunavati znajući da i onda kada smo donijeli onaj zakon zbog situacije koja je bila, koji je donesen zadnji čas, bili su veliki problemi kod poreznih obveznika. Znači računajući na lakši obračun predviđeno je da se donese po hitnom postupku. Evo gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Na prvi pogled Vlada donosi pred Hrvatski sabor dobru vijest. Donosi vijest da će rasteretiti najsiromašnije u našoj državi davanja u visini od 480 milijuna kuna u ovoj godini. Ali to je samo na prvi pogled. Da je Vlada došla sa informacijom da raste prihod države nakon konsolidiranim osnovama, da je došla sa informacijama od dobrim makro ekonomskim kretanjima i prvim pozitivnim efektima svojih mjera i svoje ekonomske politike, onda bi ova vijest bila dobra ne samo za one koji imaju manja primanja od 6 tisuća kuna mjesečno, nego i za čitavu državu. Ali nažalost, ovdje se radi zapravo o kupovanju naklonosti javnosti bez stvarnoga pokrića. Ovdje se radi zapravo i o priznanju Vlade da je lani u srpnju pred Hrvatski sabor došla s prijedlozima koji su nanijeli samo štetu i da je sada u poziciji da je od takvih prijedloga i takve politike mora odustajati. Jer lani u srpnju kad je uveden harač, kad smo uveli više trošarine na mobitele, kad smo uzeli novac za naknade nezaposlenima, Vlada je obećala da će redovito izvještavati Sabor o efektima svojih antirecesijskih mjera i da će sukladno pozitivnim efektima ukidati jednu po jednu antirecesijsku mjeru kako je ona to zvala, a mi smo jasno i glasno od prvoga dana govorili da to nije skup antirecesijskih mjera već nažalost upravo suprotno, da će takve mjere izazvati poremećaje ne samo u fiskalnoj stabilnosti nego općenito na tržištu, a osobito u potrošnji građana i upravo se to dogodilo. Svi relevantni subjekti, od makroekonomista do predstavnika poslodavaca, predstavnika sindikata i odgovornih političara upozoravali su da uvođenje dodatnih nameta, a Vlada ne voli da se to zove haračem, neće izazvati pozitivne nego negativne efekte. Jer takve mjere nisu sinkronizirane sa jednom općom, dobro strukturiranom, jasno ciljanom politikom protiv recesije. I danas Vlada kuka i plače, sinoć ministar Kalmeta, da kad god se predlože neke mjere koje zapravo znače restrikcije u javnoj potrošnji da se onda svi oni na koje se to odnosi rukama i nogama bore protiv takvih promjena, odnosno protiv takvih restrikcija. Pa naravno da će to biti, a što je Vlada očekivala? Godinama uljuljkivan socijalni pakt koji nije imao za cilj ekonomski rast nego kupovanje glasovanje nije mogao drugačije niti završiti, jer malo tko će se odreći onoga što mu je obećano i što mu je godinama davano. Međutim, odrekli bismo se mi svi ponečega da je onaj tko je predlagao odricanje prvo krenuo od sebe i pokazao kako to efikasno izgleda kad onaj tko predlaže ima apsolutni uvid u situaciju i želi dati primjer svim slojevima društva kako se može boriti protiv recesije smanjenjem javne potrošnje. Nijedno jedino ministarstvo u proteklih godinu i pol dana nije napravilo program po kojemu bi stvarno utvrdilo višak zaposlenih, zbrinulo taj tehnološki višak, unaprijedilo funkcionalnost i efikasnost svojih službi i ostvarilo određene uštede. Premijerka Kosor kaže da je zahvaljujući Vladinoj politici samo u sektoru javnih poduzeća ušteđeno milijardu i pol kuna. Od čega? Od planova naravno, planovi su srezani. Proračuni su srezani, ali nije srezana razina potrošnje u odnosu na 2008. godinu. I drugo, što znači milijardu i pol kuna u situaciji kad nam svakodnevne afere pokazuju i to malobrojne afere, jer ovo što je do sada zavaljano u javnosti to je tek kap u moru da se štete u pojedinačnim aferama penju i do 400 milijuna kuna. Što znači ušteda od milijardu i pol kada samo u jednom poduzeću u kojemu država ima svoj suvlasnički udio štete se penju na nekoliko stotina milijuna zbog lošeg gospodarenja. Ne znači ništa. U međuvremenu Vlada je stalno obećavala da će izaći sa konzistentnim paketom antirecesijskih mjera, a to je ako se sjećate u 11. mjesecu prošle godine obećala i poslodavcima da čim prođu predsjednički izbori u siječnju, dakle čim se stvore uvjeti da nepopularne mjere neće utjecati na popularnost nekih političara koji su se natjecali u predsjedničkoj utrci, kreće u implementaciju mjera koji neće svima biti po volji, ali će dugoročno donijeti fiskalnu stabilnost, rezanje troškova i zamah gospodarstvu. Koji je to danas datum? U kojem smo mi to mjesecu? Šta smo mi to vidjeli u proteklih pet mjeseci? Jedno veliko ništa. Vidjeli smo jedan demagoški pokušaj da se kroz tzv. varijante a, b i c hrvatsko gospodarstvo optereti novim kreditima i to je proglašeno vrhu naravnom sjajnom mjerom koja će konačno omogućiti da gotovi novac uđe u hrvatsko gospodarstvo. Koji je rezultat te politike? Ne treba ponavljati što smo čuli neki dan iz Opatije. Spuštanje obveznih rezervi neće se nastaviti, 10 milijardi kuna neće se ostvariti ove godine, zašto? Jasno i glasno je rečeno, zbog toga što do sada plasirana sredstva u iznosu od manje od 3 milijarde kuna nisu završila tamo gdje su trebala završiti, a to znači u onom dijelu realnoga sektora koji je proizvođački, koji je prerađivački, koji generira novu vrijednost i koji spašava radna mjesta. Nego su uglavnom otišli, ta sredstva su uglavnom otišla za refinanciranje dugova i u javni sektor. O takvim garancijama Središnja banka više neće servisirati tu politiku. I mi moramo biti svjesni toga da Vlada nema snage uhvatiti se u koštac sa najvažnijim pitanjima i ove godine osigurati radikalne rezove. Potpuno je očekivano da Vlada koja svoju politiku temelji na stranačkim interesima u godini prije izbora neće ići u nikakve radikalne promjene. Ali onda treba jasno i glasno reći da ta stranka ovoga časa nema na srcu spašavanje hrvatskoga gospodarstva nego spašavanje svoga političkoga rejtinga. E da li je to državničko postupanje procijenit će sami birači. Ali je činjenica da je unutrašnja nelikvidnost u međuvremenu narasla na 28 milijardi kuna, od čega država generira dobar dio toga iznosa. Država bježi ko vrag od tamjana od samoga spomena multilateralnih kompenzacija jer ona duguje jako mnogo, kao što duguju i njoj, ali ona ne želi ući u procese prebijanja tih dugova kao što je napravljeno 2001., odnosno 2000. na 2001. kada je samo tom mjerom anulirana 1/3 ukupnoga unutrašnjega duga. Država je jedan od najvećih dužnika. U ovih 28 milijardi kuna vidi se zapravo nesposobnost hrvatskoga gospodarstva da se uhvati u koštac s činjenicom da država ne plaća svoje obveze. 5 milijardi gotova novca vraćenih od strane države po indeksu 1 naprama 3 koji funkcionira uvijek u unutrašnjoj nelikvidnosti kad u tome sudjeluje država generirao bi 15 milijardi povrata dugova i oslobađanja novoga kapitala za ekonomski razvoj. Država to ne čini. Ona nudi poduzećima da se dodatno zadužuju. I ne samo to, onda se dodatno zadužuje, a nama se mjesecima govori da svaka nova tranša od 500 milijuna eura zapravo ne znači nikakvo novo zaduživanje jer se radi o refinanciranju duga, ali nitko iz Vlade neće reći istinu da kamatna razlika samo, samo kad bi to uzeli u obzir je puno nepovoljnija, jer kredite koje smo uzimali po 3% danas refinanciramo kreditima od 5 i pol, 6 ili 7%. To je istina, a to netko mora platiti. Mi imamo situaciju da ne postoji dobra komunikacija, čak štoviše da u ovoj krizi kakva jest koja zahtijeva apsolutno otvorene sve komunikacijske kanale između središnje banke, Ministarstva financija, ali jednako tako i ekonomskih savjetnika koji opslužuju Vladu, dakle u toj situaciju mi te komunikacijske kanale nemamo otvorene, nego čak štoviše jedna od najvažnijih ekonomskih savjetnica Vlade Republike Hrvatske kaže Vlada nema niti snage niti političke volje za bilo kakve promjene. Guverner središnje banke kaže Vlada nije sposobna provoditi antirecesijski program i mi u tome nećemo više sudjelovati spuštanjem razine opće pričuve. Zar to nije dovoljno da se upitamo tko vodi gospodarstvo u Vladi i zašto ministar gospodarstva sve manje i manje govori na sjednicama Vlade, gdje je on uopće? Da nije medija ne bi ni znali da je jučer bio u Bugarskoj. Kad ste vidjeli zadnji put ministra gospodarstva? … [[Upadica se ne razumije.]] Tko radi mora obavijestiti ovu javnost što radi, kako radi i kako funkcioniraju resori u Vladi i na koji način komunicira sa prvim čovjekom gospodarstva u Vladi. U ovoj situaciji, u travnju 2010. godine treba jasno i glasno reći hrvatskoj javnosti sa ovakvom politikom Vlade nema nikakve šanse za poboljšanje gospodarskoga stanja u 2010. godini, a nažalost zbog prirode političkih procesa to se neće moći dogoditi niti u 2011., jer tko god došao u poziciju da vodi Hrvatsku sljedeće godine na sljedećim izborima da dođe sa konkretnim najgotovijim programom kojega će istoga časa početi realizirati, prvi efekti će se vidjeti za 3 do 6 mjeseci. To treba reći javnosti. Pogledajte kako se odnosimo prema onima za koje tvrdimo da nas jedini mogu izvući iz krize. Malo i srednje gospodarstvo ove godine iz proračuna dobit će nešto više od 300 milijuna kuna, od čega više od stotinu milijuna kuna ide na reprogram dugova, odnosno subvencioniranje kamata. S druge strane turizam. Svi govorimo o tome da će nas turistička sezona spasiti, a onda dolazimo s informacijom da na žalost ove godine idemo u tzv. last minute grupu, što znači da ćemo prihode ostvariti, pod jedan tek u 7. mjesecu, dakle nema avansnog plaćanja i drugo da ćemo svoj proizvod morati prodavati po 15 do 20% jeftinijim cijenama nego što su sada oglašene u svim turističkim katalozima. Onaj tko ne zna što je last minute nek ode u agenciju pa neka vidi kako se prodaju, pod kojim uvjetima last minute programi. Mi se na to oslanjamo. Ako Vlada nije svjesna što se i kako događa, vrijeme je da kaže mi to ne znamo, mi to ne možemo i mi odlazimo, a neka narod odluči tko će voditi ovu zemlju. Hrvatska narodna stranka ne podržava ovakvu politiku Vlade, smatra da Vlada nije sposobna voditi Republiku Hrvatsku i traži od Vlade da podnese javno svoj teret odgovornosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I ja bih molio sve sudionike koji će danas raspravljati prvo da se drže teme. Molim vas bez dobacivanja iz klupe, dogovaramo se na početku kak bumo delali, da se drže teme. Molim vas, oduzet ću vam riječ da uopće govorite o ovoj temi ako ne prestanete na taj način se ponašati. Uvažena zastupnice nemojte to činiti. Znate da se držite teme i da se u okviru te teme raspravlja. Dakle sad imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Richembergh je puno rekao netočnosti, obzirom da on i nije govorio o temi i o zakonima, on je pričao o stranačkoj dužnosti što je trebao. Ali moram reći netočno je to, on je prije svega rekao da je ova Vlada htjela ovim potezom, ukidanjem ovog poreza od 2% kupiti naklonost birača, što je potpuno netočno. Prije svega Vlada je pokazala da je odgovorna i da je shvatila u kojem trenutku se nalaze ove socijalne kategorije građana i koliko im to znači, radi čega ste vi protiv ja ne znam da im se ukine ovaj porez od 2% i tako olakša preživljavanje, pa mi nije jasno zašto ste vi protiv radnika, protiv mirovina umirovljenika i samostalnih djelatnosti kojima bi ova 2% puno značila.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime ispravio bih netočan navod gospodina Beusa koji je ustvrdio da uvođenje kriznog poreza nije bila antirecesijska mjera. Naime, ja bih ga podsjetio na vrijeme kad je uveden taj krizni porez, dakle da smo tada bili izloženi najjačem intenzitetu krize i da smo se našli pred opasnošću urušavanja financijskog sustava zemlje. Prema tome, i uvođenje kriznog poreza, i smanjenje državne potrošnje kroz državni proračun i mjere Hrvatske narodne banke koje su poduzete da bi se stabilizirao bankarski sustav, dakle sve su to bile antirecesijske mjere. One su nam omogućile očuvati makroekonomsku stabilnost zemlje, jer u suprotnom ja ne znam što vi prizivate, valjda Grčku pa da odradi ulica posao umjesto vas u oporbi.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus Richembergh je rekao nekoliko netočnih navoda, a jedan je od njih da ni jedno ministarstvo nije napravilo uštedo. To je apsolutno netočno. I u organizacijskom dijelu dakle … [[Govornik se ne razumije.]] uštedu a ja poznam malo bolje stanje u Ministarstvu zdravstva pa vam želim reći da je samo u području bolovanja i lijekova ušteđeno gotovo milijardu kuna, a istovremeno osigurana visoka kvaliteta i dostupnost zdravstvene zaštite. Ja ne znam što bi vas zadovoljilo jer kod vas je to sve jedno veliko ništa. Vas bi vjerojatno zadovoljilo da za svaki svoj potez, kao što ste rekli, se jave vama pa da vi onda vaše stručne, ekonomske kvalifikacije kažete da ne valja i da je to nešto veliko ništa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ivan Škaričić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih 2 netočna navoda. Prvi je gospodin Beus Richembergh rekao da Vlada kuka i plače jer je kao građani ne razumiju. To je potpuno netočan navod. Vlada niti kuka niti plače. Međutim, kod nas su socijalna prava i poticaji možda i veći nego u nekim zemljama EU, a nitko se toga ne želi baš tako lako odreći. Drugi netočan navod je da se Vlada u svojoj politici rukovodi stranačkim interesima i da zastupa samo stranačke interese. Naprotiv, Vlada se rukovodi interesima hrvatskog naroda i svih građana RH u svojoj ekonomskoj politici i inače u svojoj politici. A da je tako možete vidjeti sve ankete koje govore o popularnosti Vlade i premijerke, koja je u porastu. Hvala.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ispravit ću netočan navod kolege da nisu postignute nikakve uštede na stavkama ministarstva. On je upravo sam rekao da upravo sektor javnih poduzeća je uštedio milijardu i pol kuna. Vidljive su uštede i na stavkama ministarstava i to ne na teret programa kako vi kažete nego stvarne uštede rashoda na stavkama ministarstava. Pa u konačnici vidljive su uštede i na stavkama Hrvatskog sabora. Znači, obuhvaćen je veliki dio javnog sektora. Pa upravo su u tijeku pregovori i sa ostalim korisnicima proračunskih sredstava. Vi govorite o radikalnim reformama, nažalost do nekih reformi će morati doći i to će morati osjetiti svi korisnici javnih proračunskih sredstava. Pregovori su u tijeku i vjerujem da će biti uspješno i završeni. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom po klubovima, sada je na redu klub HDZ-a i govorit će 2 uvažene zastupnice. Prvo uvažena zastupnica Nevenka Majdenić, a iza toga uvažena zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. S obzirom da je objedinjena rasprava ja ću se osvrnuti na prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke. Klub zastupnika HDZ-a razmatrao je prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke te ga podržava i predlaže njegovo donošenje po hitnom postupku. Kod razmatranja ovog prijedloga izmjene zakona potrebno je da se nakratko podsjetimo da smo u 7 mjesecu 2009. godine, kada smo o ovom zakonu raspravljali ovdje u Saboru, predlagatelj zakona je obrazložio da ovaj zakon ima privremeni karakter, da on ima ograničeno vrijeme trajanja i da prestaje važiti 31. prosinca 2010. godine i da se nakon toga više neće plaćati ovaj porez. Isto tako rečeno je da se ovaj zakon donosi zbog prevladavanja utjecaja svjetske financijske ekonomske krize čiji se negativan utjecaj odrazio na gospodarsku situaciju u RH te da se zbog smanjene gospodarske aktivnosti državni proračun neće moći uobičajeno puniti te bi došlo u pitanje financiranje javnih obveza posebice dinamika isplate plaća, mirovina i socijalnih davanja. Mislim da je potrebno i reći da je od dana stupanja na snagu ovog zakona, dakle od 01. kolovoza 2009. godine do 17. ožujka od posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke te posebnog poreza na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke da je ukupno naplaćeno milijardu 676 milijuna 208 tisuća 29 kuna. Potrebno je također istaknuti da je zakonom bilo isključeno više od trećine zaposlenih osoba i tri četvrtine umirovljenika, odnosno poreznih obveznika s najmanjim primanjima ispod 3 tisuće kuna. Mislimo da se na taj način osobito štitio interes i vodilo računa o najosjetljivijoj skupini društva. Izvan obveze plaćanja posebnog poreza po ovom zakonu, dakle izostalo je 575 tisuća zaposlenih dok se dakle, porezna obveza utvrđivala za 1 milijun zaposlenih 870 tisuća umirovljenika nisu bili obvezni plaćati poseban porez, a njime je bilo obuhvaćeno 290 tisuća umirovljenika. Ali, Vlada je već tada kod donošenja ovog zakona, dakle u srpnju prošle godine, rekla da se primjena tog zakona može i prije toga roka djelomično ili u potpunosti ukinuti ukoliko se za to steknu uvjeti. S obzirom da je sada ocjenjeno da postoje uvjeti za izmjenu ovog zakona predlaže se ukidanje prve stope poreza od 2% na plaće, mirovine i drugih primitaka koji su veći od 3 tisuće, a manji od 6 tisuća kuna i to konkretno znači da bi se sve plaće, mirovine i drugi primici ispod 6 tisuća kuna bili neoporezivi ovim porezom od 01. srpnja 2010. godine. Mi u klubu HDZ-a podržavamo u potpunosti ovaj prijedlog izmjene zakona jer će osloboditi obvezne primjene posebnog poreza dodatnih 720 tisuća zaposlenih i 190 tisuća umirovljenika što će do kraja vremena primjene ovog zakona, odnosno do kraja ove godine osloboditi oko 450 milijuna kuna. Vjerujemo da će ova sredstva završiti u dodatnoj potrošnji građana, na taj način potaknuti gospodarstvo i zaštititi radna mjesta. Ono što je zanimljivo, a evo o tome je i govorio i predstavnik Hrvatske udruge banaka, zanimljivo je da usred krize da je porasla štednja građana što je zaista dobro. Međutim, treba reći da zbog stalnih psiholoških pritisaka, pa i iz ove sabornice, iz oporbe, smanjena je potrošnja i smatramo, jednim dijelom, i smatramo da svi zajedno moramo podići potrošački optimizam građana, moramo stvoriti pozitivno psihološko ozračje koje će potaknuti potrošnju, pojačat gospodarski razvoj, a to je onda put oporavka izlaska iz krize. Naš klub zastupnika također podržava prijedlog da se ovaj zakon donese po hitnom postupku jer ne vidimo razloga da se njegova primjena ne bi počela 01. srpnja 2010. godine. Pored toga potrebno je 30 dana od donošenja zakona za usklađenje Pravilnika o posebnom porezu te tehničke prilagodbe isplatitelja plaća, mirovina i drugih primitaka i poreznih obveznika. Evo na temelju izloženih činjenica Klub zastupnika HDZ-a prihvaća predloženu izmjenu Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke i njegovo donošenje po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je sada u ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Vesna Buterin. … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Polako, najprije kad završi cijeli klub onda vi dolazite na red. Sve je u redu. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku želim reći da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podražva Zakon o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke. Kao što znamo svijet je pretprošle godine zahvatila financijska kriza koja se krajem 2008. godine, a posebice početkom 2009. godine počela prelijevati i na realni sektor. Globalna gospodarska kriza očitovala se u negativnim stopama gosporadkog rasta diljem Europe i svijeta. Hrvatska naravno također osjeća posljedice te krize, odnosno pad gospodarske aktivnosti što se očitovalo smanjenjem gospodarskog rasta, odnosno padom bruto domaćeg proizvoda od 6,7% u prvom tromjesečju 2009. godine, 6,3% u drugom tromjesečju, 5,7% u trećem tromjesečju, a preliminarna procjena kretanja bruto domaćeg proizvoda za četvrti kvartal prošle godine prema Državnom zavodu za statistiku iznosila je minus 4,4% čime je ostvaren pad ukupne gospodarske aktivnosti u 2009. godini od minus 5,8% na godišnjoj razini. Prije svega taj se pad aktivnosti manifestirao kao posljedica smanjenja potrošnje, ali i kao pad industrijske proizvodnje, građevinarstva, kao i robne razmjene sa inozemstvom. Ovakva kretanja ogledalo su se u prikupljanju prihoda državnog proračuna koji bilježi pad na međugodišnjoj razini. Iz navedenih razloga u tom se vremenu djelovalo kako na rashodovnu tako i na prihodovnu stranu proračuna sa cilje da se javne financije usklade sa realnim mogućnostima. U tu svrhu kao što je kolegica Majdenić naglasila donese je zakon kojim se za razdoblje odstupanja na snagu pa do kraja 2010. godine primimjenjuje posebni porez na plaće, mirovine i druge primitke, ali uključujući obustavu usklađivanja mirovina za 2010. godinu radi smanjivanja ukupnih rashoda dražvnoga proračuna. Važano je iznijeti važan podatak da se od ukupno 2 milijuna 670 tisuća plaća i mirovina gotovo milijun i pol tisuća plaća i mirovina se ne opozeruje, 910 tisuća plaća i mirovina se oporezuje sa stopom od 2%, a 345 tisuća se oporezuje sa stopom od 4%. Od milijun i 600 tisuća plaća, 570 tisuća plaća se ne oporezuje, 720 tisuća plaća se oporezuje sa stopom od 2%, a 310 tisuća sa stopom od 4%. Kod mirovina od milijun i 70 tisuća mirovina 870 tisuća mirovina se ne oporezuje, 190 tisuća mirovina se oporezuje sa stopom od 2%, a 34 tisuće mirovina se oporezuje sa stopom od 4%. Zakon o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke je na snazi od 1. listopada 2009. godine. Tim su se zakonom obuhvatile sve one druge vrste dohotka koje u Zakonu o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke nisu bile obuhvaćene. Tako su ovim zakonom obuhvaćeni primici od najamnina, zakupnina, samostalne djelatnosti, obrta, vlastitih dionica, dohoci od osiguranja i drugi. Visine poreznih stopa istovjetne su poreznim stopama koje su propisane Zakonom o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke, tako da se poreznom stopom od 2% oporezuje ukupni iznos prosječno od mjesečnog primitka koji prelazi iznos od 3 tisuće kuna do iznosa od 6 tisuća kuna. A poreznom stopom od 4% oporezuje se ukupni iznos prosječnog mjesečnog primitka iznad 6 tisuća kuna. Dakle, primici ispod 3 tisuće kuna nisu oporezovani sa ova dva zakona. Iako se često naglašavalo mislim da još jednom ovdje treba istaknuti da je oko milijun i pol tisuća zaštićeno odnosno oslobođeno plaćanja posebnog poreza. Jasno da niti jedan novi porez koji se uvodi nije popularna mjera, pa je upravo zato važno i reći da je povod za donošenje ovih zakona bio prevladavanje teškoća pod utjecajem svjetske gospodarske i financijske krize čije se negativno djelovanje odrazilo i na samu gospodarsku odnosno ekonomsku situaciju u Republici Hrvatskoj. U takvoj situaciji naravno prihodi državnog proračuna su znatno smanjeni i doista se nešto moralo učiniti da bi se takvo stanje i popravilo. Od posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke, te od posebnog poreza na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke od dana njihovog donošenja odnosno od 1. kolovoza 2009. godine pa do 17. ožujka prikupljeno je nešto više od milijardu i 680 tisuća kuna. Naravno predviđeno trajanje ovih zakona bilo je 17 mjeseci do 31. prosinca 2010. odnosno 28. veljače 2011. godine. Međutim i u trenutku kada su se ovi zakoni donosili, nadali smo se da će se prije njihova isteka steći uvjeti da se i određene odredbe ukinu. Evo upravo iz toga razloga danas raspravljamo o izmjenama ova dva navedena zakona kojima se zapravo predlaže da se od 1. rujna 2010. godine ukine odredba o primjeni porezne stope od 2% posebnog poreza na primitke koje je veće od 3 tisuće kuna, a manje ili jednake iznosu od 6 tisuća kuna. Dakle, ovim se prijedlozima zakona predlaže ukidanje niže stope posebnog poreza, a naravno ostaju na snazi odredbe prema kojima se poseban porez plaća po stopi od 4% za ukupni primitak veći od 6 tisuća kuna. Dakle, od 1. srpnja ove godine od plaćanja prema ovom bi se prijedlogu dakle od plaćanja posebnog poreza bilo oslobođeno još 720 tisuća zaposlenih i 190 tisuća umirovljenika. Ukidanjem stope od 2% dodatno se štiti najsiromašnija i socijalno najosjetljivija skupina društva koja najteže podnosi teret ove gospodarske krize. Nakon ukidanja ove niže stope poreza još 310 tisuća zaposlenih te 34 tisuće umirovljenika plaćat će višu stopu posebnog poreza od 4%. Uvođenje posebnog poreza naravno bila je teška odluka ali je pripomogla stabilizaciji javnih financija u prošloj godini i omogućila redovitu isplatu mirovina, plaća i ostalih socijalnih davanja. Cilj ovakve izmjene zakona jest dodatni poticaj potrošnji kojim se nastojati potaknuti gospodarski razvoj te zaštiti radna mjesta. A svi se nadamo naravno i priželjkujemo činjenicu da će se uskoro moći razgovarati i o ukidanju druge, više stope posebnog poreza od 4%. Na kraju, još jednom želim istaknuti da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice daje punu potporu donošenju ovih zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolegica Majdenić netočno je rekla da su ovim porezima bili zaštićeni najugroženiji, a napominjem da su ga plaćali oni koji su imali primanja do 3 tisuće kuna. Sa 3 tisuće kuna ne može se podmiriti niti 50% minimalnih troškova života i to je zaista cinizam te ljude proglasiti bogatašima. Drugo, kolegica Majdenić je rekla da je potrošnja smanjena zbog psihološkog pritiska iz ove sabornice. Ne, potrošnja je smanjena jer se išlo 20 tisuća naših sugrađana ostalo bez posla, od kojih 65% dolazi direktno iz procesa rada, 83,7% je s radnim iskustvom. I da vam kažem, harač u Osmanskom carstvu davao je pravo na osobnu i imovinsku sigurnost. Kod nas je doveo do opće nesigurnosti …/Govornik isključen./…
Vrijeme. Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa mene čudi da gospodin ne zna moje prezime, evo i to mogu, ali povrijeđen je članak 209. Ja sam u svojoj raspravi stalno govorila da mi smatramo, da vjerujemo, da mislimo. Vi ne možete ispravljat naše tvrdnje i naša mišljenja, ono što mi smatramo. Ako smo rekli da smatramo ovim zakonom da su bile zaštićene najosjetljivije skupine društva, dakle onda to mi smatramo i ne možete vi onda nama to ispravljati. Prema tome, vodite računa o tome što se govori.
Zahvaljujem. Gledajte, u ovoj sabornici, malo ipak mora biti reda, u ovoj sabornici se ispravak netočnog navoda pa i povreda Poslovnika vrlo često zlorabi pa moram reći da vodite računa kad idete sa povredom Poslovnika da zaista to bude i povreda Poslovnika, iako ovaj ispravak se slažem da je trebalo tako napraviti. Imamo drugi ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa upravo želim ispraviti netočan navod gospođe Majdenić pa vam zahvaljujem što ste unaprijed rekli da ću dobro ukazati na ispravak, nadam se da neće biti povrede Poslovnika, a to je da je kolegica Majdenić ustvrdila da su građani manje trošili radi psihološkog pritiska iz ove sabornice. To je očito jedna insinuacija koja će se danas protezati u raspravama kolega iz HDZ-a. Mislim da je to podla jedna manipulacija jer lijepo znamo da je smanjena potrošnja građana zato što su jednostavno smanjeni njihovi neto primici.
Uvažena zastupnice, moram vas upozoriti. Ne možete cijelom jednom klubu zastupnika reći da ima podle namjere. Molim vas. Pa dajte vodite računa o načinu izražavanja. Idemo dalje sa ispravcima netočnih navoda. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Ispravljam navod kolegice Buterin koja je rekla da se financijska, ekonomska kriza početkom 2009. prelila i na primarni sektor u Republici Hrvatskoj. To je netočan navod jer je Vlada Republike Hrvatske krizu u Hrvatskoj priznala tek u srpnju 2009., a prije toga Vlada Republike Hrvatske vođena premijerom Sanaderom kojemu ste ovdje svaki put pljeskali, tvrdio je da krize u Hrvatskoj nema, da je neće biti, da će nas samo štrajfati i da Vlada ima spremne mjere ako do nje dođe. Dakle, tek u srpnju 2009. priznali ste da smo u gabuli.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod kolegice Buterin koja je u jednoj od svojih posljednjih rečenica rekla da je uvođenje kriznog poreza u srpnju 2009. godine bila teška odluka. Dakle, taj navod je netočan iz dva razloga. Prvo, odluka je bila vrlo laka za vas jer je to bilo najlakše što se može smislit u nedostatku drugih ideja kako se borit sa krizom, a to je da se zagrabi u džep građana. Dakle to je iz prvog razloga netočna odluka, laka odluka. A drugi razlog zašto je navod netočan je to da to nije bila ustvari teška nego pogrešna odluka i upravo ovim današnjim prijedlogom zakona vi to dokazujete. Ali ja vas pozivam da tu vašu grešku još više ispravite pa ukinete i ovaj drugu stopu poreza od 4% pa da tu vaše nastojanje za olakšavanje života građana još više naglasite. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Branko Grčić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, dragi kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Ministarstva financija. Na samom početku ovog mog izlaganja htio bih vrlo jasno reći da SDP ima nešto drugačiji stav nego što je ovaj predložen izmjenama ovog zakona. Dakle, naravno da se mi zalažemo i podupiremo ukidanje ove stope od 2% na plaće, mirovine, ispod odnosno od 3 do 6 tisuća kuna, ali naš stav je jasan. Mi se zalažemo od početka i bili smo protiv uvođenja ovog kriznog poreza tako da se u ovom trenutku naravno zalažemo da se ova odluka proširi ukidanjem i druge stope, dakle stope od 4% na plaće i mirovine od 6000 kuna i nadalje. I to moramo jasno naglasiti da se zna zapravo na kojim pozicijama stojimo. Zašto smo već prije 10-tak mjeseci bili protiv uvođenja ovog poreza, jednako kao što smo bili protiv povećanja stope PDV-a sa 22 na 23%. Jedno je razumijevanje jedne teške financije situacije u kojoj se država našla u tom trenutku, a drugo je procjena efekata, makroekonomskih efekata koje bi takva mjera mogla prouzročiti. I po svemu, već tada bili smo u pravu. sve analize, a najnovija je jučer zapravo u javnosti obznanjena, pokazuju da je uvođenje ovog poreza utjecalo na dodatno smanjenje GDP-a Hrvatske. podsjećam dakle na izjavu predstavnika HUB-a, Hrvatske udruge banaka koji je jučer obznanio i procijenio da je negdje 0,8% dodatno smanjenje GDP-a uvjetovano uvođenjem novih poreza. Kao makroekonomist mogu vam samo potvrditi da svako uvođenje novih poreza u sustavu dodatno opterećuje sustav i zaista jedini efekt na proizvodnju i na BDP je opadanje BDP-a u toj situaciji, i to se jasno dogodilo i u ovom slučaju. Naravno kažem uz jednom razumijevanje da u kratkom roku, jer je to očigledno bio jedini način da se dođe do određenih sredstava i da se pokrpaju određene rupe u proračunu. Međutim ono na što treba posebno upozoriti i naglasiti, i prije srpanja 2009. već je kriza bila daleko u jeku, već se rasplamsala i pokazala sve svoje loše negativne strane i cijelo vrijeme to smo se zalagali da država odlučnije krene u borbu sa recesijom, u borbu s krizom i to na način da prije svega sredi stanje u vlastitoj kući. Dakle da se racionalizira javna potrošnja, da se ta javna potrošnja prilagodi općim uvjetima u zemlji, a zapravo se to na žalost nije dogodilo. Vi jako dobro znate u prošloj godini od ukupno 4 komponente agregatne potražnje, potrošnje, dvije ključne su opale za više od 10%, to je upravo bila osobna potrošnja i to su bile investicije. To su inače glavni pokretači, naravno iz izvoz rasta BDP-a. Međutim jedina kategorija je rasla je upravo javna potrošnja, i to za nekih 2%, i taj raskorak jasno govori da nisu na vrijeme poduzete odgovarajuće mjere koje bi stabilizirale makroekonomski sustav i dopustile jednu relaksaciju, dakle jedan prostor u kojem bi se mogla voditi proaktivna ekonomska politika. Na žalost kažem u takvim uvjetima niti deficit proračuna koji smo imali nije bio proaktivan, nije bio doprinos borbi protiv recesije. Vi imate situaciju da smo upravo radi takvih trendova u 2010. došli u situaciju da gotovo 80% planiranog deficita odlazi isključivo na plaćanje kamata na javni dug, to je situacija koja nije dobra i tu se moramo svi složiti. Prema tome, ako postoji deficit onda se zna kud deficit ide. On mora biti razvojan, on mora biti proaktivan, on mora biti u ovoj našoj situaciji u antirecesijske mjere. Na žalost kažem to se nije dogodilo. Prve prave mjere dogodile su se u ovoj godini, na žalost još uvijek ne vidimo one rezultate koje smo očekivali i ako se sjećate i SDP je vrlo otvoreno podržao te mjere. Naravno uvijek primjećujući da je to došlo prekasno, ali za neke kvalitetnije stvari ja bih rekao nije nikad kasno, međutim očigledno da to kašnjenje je uvjetovalo nešto lošije rezultate tih mjera nego što smo očekivali. E sad vidite u toj takvoj situaciji gdje nema odlučnosti za ozbiljnije poduzimanje strukturnih reformi, posebno reformi javnog sektora, dolazimo i u svojevrsnu situaciju blokade, neću reći blokade ali jedne skepse i opreza monetarne vlasti koja kaže nismo spremni dalje emitirati novac, dakle spuštati stopu obveznih rezervi, nismo spremni otpuštati likvidnost u sustav, ako će to ići u neproduktivnu potrošnju. Dakle opet aludirajući na potrebu fiskalne prilagodbe, na veću fiskalnu disciplinu, na veću fiskalnu odgovornost kako bi novac koji se oslobađa išao u gospodarstvo. I sad da ne budemo samo, da ova rasprava ne bude samo na razini ocjene postojećeg stanja i svega onoga što smo imali u proteklih godinu dana, ja bih htio pokušati odgovoriti kako dalje. Posebno se osvrćući na ulogu osobne potrošnje, s kojom je ovaj porez usko svezan, a kao jednog od nužnih generatora gospodarskog oporavka i rasta u ovoj zemlji. Tu dakle mi nemamo nikakvih dilema. Antirecesijska politika mora biti usmjerena na otvaranje prostora za veću osobnu potrošnju i za veće investicije. To nije lako postići, ali krizni porez definitivno tome ne doprinosi. On reducira javnu potrošnju, on smanjuje potencijal osobne potrošnje, on na neki način destimulira, odnosno direktno smanjuje životni standard naših ljudi i u takvoj situaciji a što bi bilo logično nego naše zalaganje za trenutno i potpuno ukidanje kriznog poreza. Međutim nećemo tu stati. Mi predlažemo još neke stvari, neke mjere za koje smatramo da bi Vlada mogla poduzeti a da poboljša situaciju u tom segmentu. One su naravno opet vezane za fiskalnu politiku, uvažavajući sva ograničenja na strani monetarne politike. Prvo za što se zalažemo jeste pomjeranje poreznog tereta sa rada i dohodaka od rada na neke komponente koje danas nisu uopće oporezovane u sustavu i za što ima prostora, posebno mislimo na kapitalne dobitke, na dividende, na ekstra imovinu ili luksuznu imovinu i druge stavke koje imaju danas nultu stopu oporezivanja. Nijedna zemlja u našem susjedstvu nema tako radikalno podijeljen sustav porezni u kojima se oporezuje široke slojeve društva i uglavnom one građane koji su slabijeg imovinskog stanja, a da se istovremeno potpuno oslobađa poreznih nameta one koji su dobrostojeći. I to se u ovoj državi mora mijenjati, i to je prostor za djelovanje fiskalne politike. Tu smo kažem u zahtjevu vrlo jasni i evo i predlažemo Vladi da u tom smjeru pripremi određene mjere i da ponudi hrvatskoj javnosti naravno i Saboru. Apsurdno je u ovom trenutku da je porezni klin na dohotke od rada, na plaće za najviše plaće čak negdje oko 55 do 56%, a da upravo za ove sve druge komponente imate nultu stopu oporezivanja. Takvog sustava u bližem i daljem okruženju našem nema. Takvih razlika i diferencija nema. I pravednost tog sustava oporezivanja mora biti jedan dodatni doprinos sređivanju stanja u fiskalnom sustavu. Da bi ovo porezno rasterećenje i prebacivanja raspodjela, preraspodjela poreznog tereta bila moguća očigledno da i država mora iskoristiti neke svoje unutarnje rezerve. A to su te reforme za koje se zalažemo, reforme javnog sektora. Neću ponavljati, puno puta spominjano reformu javne uprave, reformu sustava lokalne i regionalne samouprave, unapređenje i upravljanje i gospodarenje državnom imovinom, restrukturiranje i povećanje efikasnosti javnih poduzeća, reformiranje sustava subvencije državnih potpora neefikasnim poduzećima u većinskom državnom vlasništvu, boljem targetiranju, dakle boljem ciljanju potpora, socijalnih potpora koje bi trebale primarno ići onim ljudima koji to najviše zaslužuju jer su u najlošijem položaju itd. Prema tome, pred državom je ozbiljan posao. Nažalost još uvijek nemamo obrise, ne vidimo obrise jedne cjelovite politike reforme javnog sektora koje bi onda stvorilo u proračunu prostor za porezno rasterećenje o kojem govorimo. A porezno rasterećenje, ja sam danas naglasak dao isključivo na osobnu potrošnju jer govorimo o kriznom porezu koji se vezuje uz plaće i osobnu potrošnju, a naravno da imamo tu i čitav niz mjera koje predlažemo za rasterećenje poduzeća. Od smanjenja doprinosa na cijenu rada preko smanjenja parafiskalnih nameta itd. Skloni smo još jednom prijedlogu, ja mislim da je došlo vrijeme da se razmisli o dodatnom povećanju prostora za osobnu potrošnju na još jedan način. Distribucija plaća u Hrvatskoj danas, prema podacima Državnog zavoda za statistiku, u posljednje 2 godine se bitno pomjerila u desno. To jasno govori da je došlo vrijeme da razmišljamo i eventualno o povećanju osobnog odbitka koji dodatno stvara prostor za veće neto plaće i za veći potencijal osobne potrošnje u ovoj državi. Mislim da to treba respektirati i o tome aktivno razmišljati. I sad još nešto na kraju što je vrlo indikativno. Vidite, mi smo i u prošloj godini i u ovoj godini u prvih nekoliko mjeseci imali jedan šok dodatni o kojemu se jako malo u javnosti govori, a koji dodatno stavlja u nepovoljnu poziciju i poduzeća i stanovništvo, to je energetski šok. Rast cijena svih energenata. I naftnih derivata i plina i očekivanog sada posebno rasta cijene električne energije. Vrlo jednostavno računica pokazuje da samo ta komponenta i rast cijene te komponente već je potpuno pojeo ovo što ćemo ljudima sad vratiti ukidanjem ove porezne stope. Evo, uzmite da jedna obitelj ima automobil i da 500, 600 kn troši na gorivo. Samo u zadnja 3 mj. cijena goriva je porasla 10%. To znači da je njihov trošak porastao za 60 kuna. 60 kuna je 2% na 3 tisuće kuna. Dakle, potpuno smo, samo je porast cijene naftnih derivata pojeo cijeli krizni porez od 2%. I moramo o tome voditi računa. Da li ćemo čekati da druge komponente, sirovinske, energetske i druge pojedu i ovih 4%? Ili ćemo tih 4% odmah ubaciti u sustav i omogućiti ljudima da troše i da tako potaknu zapravo proizvodnju i rast GDP-a? Mislim da je to vrlo indikativno, vrlo je mjerljivo, podaci jasno govore i moramo to respektirati. I na kraju zaista mislimo vrlo iskreno da Hrvatskoj, i svi to govore i svi to primjećuju, Hrvatskoj treba jedan jedinstveni, cjeloviti, konzistentan program reformi i gospodarskog oporavka. Ja sam siguran da će i klub SDP-a podržati, i dosad je podržao, sve one mjere koje su mirisale na kvalitetan pomak u potpori gospodarstvu u borbi protiv recesije. Ako, isto tako primjećujemo zašto su sindikati skeptični? Pa upravo zato što još uvijek ne vide svjetlo u tunelu. Sinoć sam imao prilike slušati jednog sindikalnog predstavnika koji doslovno to rekao. Dajte ljudi da vidimo gdje će ovaj novac kojeg ćemo se mi odreći završiti. Ako će on ići u proaktivne mjere mi smo tu, mi smo dio konsenzusa. Ali ako ne vidimo gdje novac ide onda se ne možemo ni odreći tih i takvih novaca. Evo, s tim završavam. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu obavijest, a to je da je 15. travnja, dakle danas, u 14 sati u dvorani "Stjepana Radića" to je soba 133, održat će se sjednica Odbora za zaštitu okoliša pa molim da se to primi na znanje. Nastavljamo raspravu po klubovima, u ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege zastupnici. Zakonom o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke koji je na snazi od 01. kolovoza 2009. godine uređeno je plaćanje posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke te obustava i usklađivanje mirovina prema odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju radi povećanja prihoda i smanjenja ukupnih rashoda u državnom proračunu u vrijeme gospodarske krize u RH. Zakon je donesen zbog prevladavanja utjecaja svjetske financijske i ekonomske krize čiji se negativni utjecaj odrazio na gospodarsku situaciju u RH na način da su prihodi državnog proračuna znatno smanjeni od potreba za uobičajeno financiranje svih javnih obaveza uključivo i mirovinskog osiguranja, a posebice kako se ne bi narušila i smanjila dinamika isplata plaća, mirovina i drugih socijalnih davanja. Propisano je ograničeno vremensko važenje zakona i to 17 mjeseci, od 01. kolovoza 2009. do 31. prosinca 2010. Što znači da je osigurano da se poseban porez kao izvanredan porez, a koji je predmet toga zakona, neće plaćati nakon prestanka važenja zakona. Zakonom nije obuhvaćeno više od trećine zaposlenih osoba i tri četvrtine umirovljenika, odnosno poreznih obveznika sa najmanjom gospodarskom snagom, odnosno najnižim primanjima te je sa primanjima ispod 3 tisuće kuna kako ne bi osjećali dodatni teret poreznog opterećenja. Naime, izvan obveze je plaćanja posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke ostalo je oko 575 tisuća zaposlenih osoba dok se porezna obveza utvrđuje za 1 milijun zaposlenih. Također, oko 870 tisuća umirovljenika nisu obvezni plaćati poseban porez na plaće i mirovine i druge primitke dok je njime obuhvaćeno oko 290 tisuća umirovljenika. Od dana stupanjem na snagu ovog zakona, odnosno od 1. kolovoza 2009. godine do 17. ožujka 2010. od posebnog poreza na plaće i mirovine i druge primitke, te posebnog poreza od samostalne djelatnosti i ostale primitke, ukupno je naplaćeno više od milijardu i 676 milijuna kuna. Ovim se zakonom do 1. srpnja 2010. izvan snage odredba o primjeni porezne stope od 2% poreznog poreza na plaće, mirovine i druge primitke veće od tri tisuće kuna a manje ili jednake 6 tisuća kuna ukupno u tijeku jednog mjeseca. Donošenjem i primjenom predloženog zakona procjenjuje se da će ukidanjem porezna stope od 2% poreznog poreza na plaće, mirovine i druge primitke iz sustava oporezivanja posebnim porezom biti isključeno dodatnih 720 tisuća zaposlenih osoba i 190 tisuća umirovljenika. Smatramo da će se ovim izmjenama pridonijeti da ove kategorije zaposlenih i umirovljenika na niskim primanjima lakše podnesu teret gospodarske krize. I ako će se u proračunu Republike Hrvatske naći 450 milijuna kuna manje, klub HSS-a smatra da je važnije zaštiti standard zaposlenih i umirovljenike te zato podržavamo ove prijedloge zakona. Zakon o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke donesen je jer je ukazano na nepravednost, odnosno na nejednakost pred zakonom zaposlenih i poslodavaca. Sredstva prikupljena primjenom ovog zakona upotrebljena su u istu svrhu kao sredstva prikupljena primjenom Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke. No zasigurno je da su mnogi poslodavci zbog ovog nameta bili prisiljeni otpuštati radnike. Od strane struke, a iz nekih stručnih časopisa tada su dolazila upozorenja kako u Hrvatskoj ima 100 tisuća ljudi koji obavljaju neku od samostalne djelatnosti i obveznici su poreza na dohodak. Iznesen je podatak da ti ljudi uglavnom zarađuju jako dobro. U konačnosti ipak smo suočeni s ogromnom brojkom nezaposlenih jer ti ljudi za koje je ocjenjeno da uglavnom zarađuju jako dobro ili su morali otpustiti barem jednog radnika ili su prestali obavljati samostalnu djelatnost te i time sami postali nezaposleni. Bilo bi dobro da se i ovaj zakon počne primjenjivati također od 1. srpnja jer bi se možda u ova dva mjeseca stvorili uvjeti za zapošljavanje novih radnika ili vraćanje na posao onih koji su posao izgubili. Odluku da se ukine stopa od 2% kriznog poreza pozdravili su i sindikalni čelnici i predstavnici poslodavaca. Sindikati kao iako pozdravljaju ovu odluku ipak izražavaju određenu vrst nezadovoljstva, jer ostaje stopa kriznog poreza od 4%, a iskazuju i bojazan da bi se moglo pristupiti nekih drugih stečenih prava. Hrvatska udruga poslodavaca ističe da će ukidanje krizne stope od 2% imati višestruko pozitivne učinke, te da treba što prije pristupiti ukidanju i stope kriznog poreza od 4%. Ekonomski stručnjaci ukazuju da bi ukidanje kriznog poreza moglo pozitivno djelovati i na sklonost stanovništva prema povećanoj potrošnji. Mi podržavamo aktivnosti Vlade Republike Hrvatske i prijedloge kojima se nastoji potaknuti gospodarski razvoj i zaštiti radna mjesta. Stoga je i logično da se je pristupilo izmjeni ovih zakona. Klub zastupnika HSS-a svakako podržava donošenje ovih zakona tim više što je krizni porez uistinu nepopularna mjera koja je u datom momentu ostvarila određene koristi u državnom proračunu. Stoga možemo izraziti nadu pa i očekivati da će ukidanje ove stope poreza potaknuti potrošnju i doprinijeti optimizmu građana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta u 10,36, a da je ukupno pojedinačno prijavljeno jubilarno 30, a da imamo još dva kluba. I sada je na redu uvaženi zastupnik Damir Kajin u ime kluba IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici, uvažena gospodo zastupnici. Znači kao što smo čuli zakon stupa na snagu 1. 7. ove godine, znači za 2,5 mjeseca. Zakon ukida taj harač tj. 2% na penzije, odnosno na plaće u visini od 3 do 6 tisuća kuna. Harač vidimo neće plaćati više 720 tisuća zaposlenih i negdje oko 190 tisuća umirovljenika. Jasno, to je dobro, no međutim ovo je zasigurno bio jedan od najštetniji zakona usuđujem se kazati ovoga desetljeća. Na strani 2. Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti, odnosno Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke kaže se "Da od dana stupanja na snagu Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke odnosno od 1. kolovoza 2009. do 17. ožujka 2010. od posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke, te posebnog poreza od samostalnih djelatnosti ukupno je naplaćena milijarda 767 milijuna kuna." Odnosno kaže se "Da za provedbu ovog zakona ne treba osigurati posebna sredstva u državnom proračunu, no njegova primjena rezultirat će na smanjenje prihoda od posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke u iznosu od 450 milijuna kuna". Zašto je to gospodo možda bio jedan od najštetnijeg zakona usuđujem se kazati ovog desetljeća? Zato jer je ili tim zakonom se između ostalog u dobrom dijelu prestrašilo građane, zato jer je on u pravom smislu zaustavio tu potrošnju privatnu građana, zato jer oni koji su ostali bez 2% u privatnom sektoru tih 2% neće povratiti ni nakon što će zakon početi se primjenjivati. Tko će dobiti nazad tih 2%? Da li će ih uopće odbiti? Pa oni koji rade u javnom sektoru dobit će, odnosno koji rade u državnom sektoru, koji rade u komunalnim poduzećima, koji rade u gradskim tvrtkama ili u gradskoj upravi. Ali svi ostali ja se bojim da svi ostali biti će sretni da mogu ostati na poslu, pa ako treba ne samo bez ovih 2%, nego još 2, 3 ili 5%. Bojim se da to mnogi danas u ovom Parlamentu u državni ne shvaćaju ali to će naprosto biti tako. Znači, ovaj zakon vratiti će tih 2% ljudima koji primaju plaće od 3 do 6 tisuća kuna, a rade u zdravstvu, državnoj upravi u komunalnim poduzećima, ljudima koji rade na HRT-u, Vjesniku, Narodnim novinama, ali bojim se da gotovo niti jedan radnik koji radi kod privatnog poslodavca neće osjetiti efekt tog zakona. Pustimo velike tvrtke, ali kada je riječ o ovim malima zasigurno nisam daleko od istine. Davno sam još govorio da ćemo negdje u ovo vrijeme oko Uskrsa , a volio bih da nisam bio u pravu, dočekati dno dna, bojim se da će to biti negdje iduće godine u ovo vrijeme. Mi smo 2009. izgubili 75 tisuća radnih mjesta ili da budem još precizniji, 75 tisuća 511 ili broj zaposlenih sa milijun 525 tisuća sveden je na milijun 450 tisuća. Ionako katastrofalan omjer radnik:penzioner 1:1,38 s početka prošle godine ove godine je sveden na 1:1,26/1,27 i otuda bi trebalo poći. Jasno da najveći kapital je radno mjesto. To bi trebali shvatiti svi ili trebali bi shvatiti i mi i oni koji vode politiku i oni koji su u opoziciji i mediji i radnici i sindikati i udruge i da ne nabrajam sve ostalo. Jednom rječju, dolazi bitka za golo preživljavanje. Evo pred dva ili tri dana, 12.4. ove godine gospodin Rohatinski, guverner Hrvatske narodne banke, govori da je Hrvatska danas u fazi preživljavanja, da zemlja živi citiram: "na aparatima", da nemamo razloga za optimizam, da Vlada nema ni snage ni motiva da se stvari počnu mijenjati i da smo u stagnaciji i jedina utjeha kaže je što još uvijek nismo Grčka. Ili kako je kad je riječ o povećanju nezaposlenih čemu je između ostalog kumovao i ovaj zakon, kako je to izgledalo u Hrvatskoj prošle godine. Nezaposlenost je porasla, prosjek Hrvatske 19,2%. U Istri nezaposlenost prošle godine raste za 25,3%, u nama susjednoj Primorsko-goranskoj županiji 26,2%, u Gradu Zagrebu 30,9% i to je sve izvan državnog prosjeka. U Krapinsko-zagorskoj županiji 39,2%, u Koprivničko-križevačkoj 25,5%, u Međimurskoj 26,7%, u Zagrebačkoj županiji nezaposlenost prošle godine raste 38,3%. Nezaposlenost znate gdje nije rasla, u nerazvijenim županijama. Tamo je bila ispod 10%. Na primjeru jedno Vukovarskoj, Virovitičkoj, Šibenskoj jer tamo ljudi i rade isključivo i samo u javnom sektoru. Nelikvidnost nam je gospodo prošle godine porasla za 45%, znači u jednoj godini dosegla ili dostigla 27,6% itd., itd. I što mi imamo, što se radi? Vlada zapravo čeka izbore. Što će biti 2011., vjerojatno gore nego 2010. Kakva će sezona biti 2010., vjerojatno dobra, ali u financijskom smislu lošija nego 2010. Čime se mi bavimo, lijepim guzama da čovjek kaže, a sve stagnira i guramo glavu u pijesak. Ovaj zakon bio je totalni promašaj. Mi smo doslovce za šniclu ubili tele, da ne kažem vola, prestrašili smo ljude, zaustavili smo potrošnju. Istina je, zastupnice HDZ-a rekle su da je porasla štednja, ok to je zapravo točno i ne smijemo to negirati. Međutim, treba imati na umu 10% hrvatskih državljana koji štede imaju 90% te štedne mase, a 90% ostalih se kreće tu negdje s mrvicama u 10%-tnom iznosu tog ušteđenog, nazovimo ga tako, novca. Kada govorimo kako se financirala država, 2006. godine od zajmova, vrijednosnih papira itd. država je povukla 9,27 milijardi kuna. Prošle godine 20,05 milijardi kuna, plan za 2010. je 28,53 milijarde kuna. Za otplatu zajmova 2006. morali smo platiti 11,34 milijarde kuna, prošle godine 11,140 milijuna kuna, ove godine država će morati za otplatu zajmova izdvojiti 20 milijardi i 170 milijuna kuna. Ne daj Bože da Rohatinski ne odmrzne 5, 6, 10 milijardi kuna, za razvoj mi doista nećemo imati u ovoj godini koja je pred nama bojim se ništa. Znači šta će nam se dogoditi, da bi mogli servisirati ove zajmove, tih 20,1 milijardu kuna mi ćemo morati, i to će se dogoditi vrlo vrlo brzo, uvesti nove poreze i vjerojatno će to biti ukidanje nulte stope PDV-a na kruh, mlijeko itd., itd.Ako guverner ne otpusti tih 6 ili 10 milijardi obećanog novca bojim se da možemo proći kao Titanic koji upravo na današnji dan 1912. tamo negdje u Atlantiku, znači prije 98 godina se i potopio. Što će biti sa brodogradnjom? Ako ne povećamo potrošnju, ako ne povučemo investicije, sve ide k vragu. Ulaganje stranaca prošle godine u zemlju bilo je 55% manje nego godinu dana prije itd., itd. i zato doista ili ćemo stavit glavu skupa i u Vladi i u opoziciji i u sindikatima i u nevladinim udrugama i u medijima ili nam se loše piše. Bojim se da možemo proći kao Titanic. Jasno je da se ne može u ovoj zemlji biti ni protiv svake investicije što je danas na djelu i protiv hotela i elektrana i cesta i golfa i ne znam čega jer ili će kapital ovdje ili ćemo mi za tim kapitalom. Samo što ćemo, više nema radnih mjesta ni u Italiji ni u jednoj Sloveniji ni u Njemačkoj a ni u Americi. Prema tome, pred 1.7. su neki političari otišli s vlasti, odgovornost danas nakon gotovo godinu dana je na nekim drugima. I još nešto, treba shvatiti da neke stvari, pokušaji da se policijom vodi država kao u slučaju Rakara nije baš obećavajuće. No sve u svemu ovaj zakon, bolje rečeno ova dva zakona koja su pred nama u ovom trenutku što reći drugo, ona su logična, ona su zakašnjela, bolje rečeno nikad se nisu smjeli pojaviti. Ali ja se bojim da ako želimo financirati državu da nam uskoro ne ginu neki novi porezi, bojim se da će to biti ukidanje te nulte stope PDV-a i da će time biti pogođeni oni koji ajde su i najranjiviji jer se nulta stopa tiče poreza na kruh, na lijekove, na dječje potrepštine mlijeko itd. Na žalost štetu koju je prouzročio ovaj zakon ja se bojim da će se još godinama morati ispravljati. Zašto? Zato jer je ljude prestrašio, ljudi danas ne kupuju, ne troše, ne grade, niti ne znam trguju, niti prodaju, niti razmišljaju o nekom zapošljavanju, otpuštaju što je ne znam dovelo do toga da smo prošle godine izgubili 75 radnih mjesta. Ok, slažem se, oni koji imaju štede, ali ponavljam 90% hrvatskih građana štedi do 10%, a 10% hrvatskih građana, oni koji bi trebali investirati imaju 90 i više posto ušteđene mase i kad bi ljudi mogli, kad ne bi bili pod hipotekama bojim se da bi otpustili još par desetina tisuća građana. Za kraj, što reći, još jedanput stavimo glave skupa, učinimo nešto ako je moguće učiniti još na vrijeme. Sad slušamo teze koje su se čule sa moje desne strane da oni koji su pred 8 mjeseci bili protiv ovih zakona kojim se uvodi 2, odnosno 4 postotni harač, … [[Govornik se ne razumije.]] su bili protiv države, a sada oni koji kritiziraju uvođenje tog harača, sad bi ju kao trebali biti protiv 700 i toliko tisuća radnika i gotovo 200 tisuća umirovljenika. Izvrćemo teze, to jednostavno nije pošteno, a ono što je predstavnik kluba SDP-a rekao to je doslovce točno, sav taj efekt otpuštanja tih 2% već davno je kroz poskupljenje benzina, sutra će to biti sa strujom, prekjučer je to bilo sa tv pretplatom itd. biti naprosto pojeden. Efekta zapravo nema, davno je to već pojedeno i ja se bojim ili pretpostavljam da bi mnogi građani u ovoj zemlji rađe da im ostane ovaj 2 postotni harač, da plaćaju državi tih 2% samo da ne slijedi jedan lanac poskupljenja bilo da je riječ o benzinu, bilo da je riječ o struji, televizijskoj pretplati, prijevozu i svemu onome što će zasigurno to i donijeti. Znači za kraj, da i klub IDS-a će glasati za normalno ovaj zakon, ali mislim da treba biti korektan i reći da je taj zakon donesao možda najštetnije, da je bio jedan od najštetnijih zakona u ovom prošlom desetljeću.
Zahvaljujem. Prvo još jedna obavijest. Ja bum moral to početi to naplaćivati. 30. sjednica Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj održat će se danas 15. travnja u 14 sati u dvorani Ivana Kukuljevića, Klub zastupnika, predsjednica odbora Dragica Zgrebec. A sada imamo jednu seriju ispravaka netočnih navoda. Prvo uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa poslije svake rasprave kolege Kajina ja mislim da bi trebalo ovdje uvesti novu točku dnevnog reda, a to je ispravak netočnih navoda kolege Kajina, jer on toliko kaže netočnosti da je to teško ispraviti za vrijeme cijele ove sjednice. Prije svega najveća netočnost je ta da je ovo jedan od najštetnijih zakona u povijesti. Pa upravo kolega Kajin vi to jako dobro znate da zahvaljujući najvećim dijelom ovim sredstvima koja su prikupljena kroz ovaj porez i uvođenjem dodatne štednje Vlada ni u jednom trenutku nije narušila dinamiku smanjivanja niti isplate plaća, mirovina i drugih socijalnih davanja. Normalno da bi vama bilo drago da je do toga došlo, da nije bilo novaca za mirovine, plaće, jer onda bi upravo došlo ono što vi hoćete, a postali ste sve nervozniji. A to bi htjeli silom doći na vlast, što prije a na vlast a nama vrijeme prolazi, nikako da dođete, i to je problem jedini.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Molim vas ne odgovarati na ispravak netočnog navoda, nego povreda Poslovnika.
Pa ovaj članak 209., da izgleda gospodine Kunst da postoji najveći uspjeh Vlade 2009. da uredno isplaćuje plaće.
Oprostite, što je povreda Poslovnika? Uvaženi zastupniče što je povreda Poslovnika?
Jer me ispravlja vis a vis nečega o čemu ja uopće nisam govorio. Ja sam govorio o štetnosti jednoga zakona.
Govorili ste. Hvala lijepa.
Koji je.
Zahvaljujem. To niste imali pravo jer govorili ste o tome. Molim vas. Nemojte ljudi to raditi, nije to dobro. Ajmo dalje. Uvažena zastupnica Neda Klarić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo gospodin Kajin je nekoliko puta istaknuo upravo ovaj netočan navod kojega je ispravio i gospodin Kunst kada kaže da je ovo jedan od najštetnijih zakona koje smo uopće donijeli. Činjenica je da imamo u primjeni ovaj zakon od 1. kolovoza 2009. godine, daljnja nadopuna ispravka navoda kod gospodina Kunsta zapravo u prilog toj činjenici krivog navoda je da je proračun za 2010. godinu dodatno zaštitio najosjetljivije, najranjivije skupine naših građana na način da dodatno izdvaja za mirovine 5 stotina 82 milijuna kuna, za rodiljne kune 110 milijuna kuna, za dječje doplatke 15 milijuna kuna, skrb za branitelje u iznosu od 21 milijun kuna i naknade za nezaposlene od nešto malo manje od 35 milijuna kuna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Također ispravak netočnog navoda kolege Kajina koji je ustvrdio da je ovo najštetniji zakon desetljeća. Naime mi moramo ponoviti a vi to stalno prešućujete da je upravo ovaj zakon bio nužan, da je bio važan za stabilizaciju državnih financija u tom trenutku, da je osigurao zajedno sa ostalim mjerama makroekonomsku stabilnost, da je omogućio da se i u to vrijeme najžešće krize mogu isplaćivati plaće, da se mogu isplaćivati mirovine, da smo mogli podijeliti plaće učiteljima, da smo mogli podijeliti plaće liječnicima. I ono što je žalosno da su upravo građani Republike Hrvatske pokazali veću osjetljivost i veće razumijevanje za situaciju jer su shvatili da pod takvim intenzitetom krize je bolje prihvatiti manju plaću nego ostati bez radnih mjesta. Dakle građani su pokazali veće razumijevanje nego vi iz oporbe i konstatirate onda ovo najštetniji zakon desetljeća što je obična demagogija.
Hvala. I sad imamo ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa netočan je navod da 10% hrvatskih građana ima 90% nove štednje. To nikad nitko nije objavio nigdje niti je ikakav službeni podatak. Dakle, to je netočan prvi podatak. Drugo, netočno je da se država, da se policijom vodi država. Tako ste rekli. Policija ima svoje zakonske ovlasti i ona radi u skladu sa zakonom ma što vi mislili. A država se vodi na demokratski način, to vi jako dobro znate. Ne morate takve insinuacije govoriti. I treće, koliko pripadate zapravo kazalištu apsurda dovoljno govori i činjenica da ste na kraju rekli da bi bilo dobro da ovaj zakon ostane na snazi i da se i dalje plaća tih 2%.
Hvala.
I da se ne poskupljuje, to sam rekao.
Bez dobacivanja, uvaženi zastupniče. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem. Ispravljam netočan navod kolege Kajina koji je rekao da Vlada samo čeka izbore. Pa ja ću reći da Vlada u ovom trenutku upravo osigurava povoljna kreditna sredstva za poduzetnike, da se priprema punom parom turistička sezona, da je u tijeku cijeli niz natječaja za poduzetnike u Ministarstvu gospodarstva, da se dovršavaju pregovori sa EU, da je u tijeku privatizacija brodogradilišta itd. Vlada ne čeka izbore nego se na ovaj način kvalitetno priprema za izbore. I također kolega Kajin je rekao da smo prestrašili ljude. To možete kolega reći u svoje ime jer upravo najavama nove stope PDV-a, novih poreza, novih otkaza, propasti turističke sezone vi plašite ljude, a ne svi mi ovdje skupa. I na kraju kao rezime svega je rekao sve ide k vragu. O tome tko ide k vragu odlučit će netko drugi, a ja mislim da ste vi na dobrom putu da tamo završite. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin ja ću vam potvrditi ono što su kolege rekli, a to ste izrekli nekoliko puta. Rekli ste, navodim: "Ovaj zakon bio je totalni promašaj." Kolega Kajin taj zakon bi bio totalni promašaj da nije bilo tog zakona. Znate zašto? Zato što ne bismo mogli osigurati ni mirovine ni plaće javnom sektoru, a moramo reći da su to učitelji, liječnici, policajci, vojska. Ne bi bilo dovoljno novaca krajem 2009. Provedbom ovog zakona osigurani su novci i bilo je plaće. Ja znam da to vas smeta, ali je činjenica da je taj zakon pozdravila hrvatska javnost, ne vi toliko koliko hrvatska javnost. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Da, da.
Zahvaljujem. Molim vas, bez dobacivanja. Nemojte dobacivati. Idemo dalje s ispravcima netočnih navoda, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočni navod kolege Kajina koji je rekao: "Ovaj zakon je prestrašio ljude." Iako su moje kolegice i kolege već dijelom ispravile ovaj netočan navod to naprosto nije točno kolega Kajin jer plašenje ljudi, odnosno građana i građanki RH u ovome Saboru kontinuirano provodi oporba. I netočan navod je vaš i da je ovo "najštetniji zakon u prošlom desetljeću", citiram i mislim da ispravno citiram vaš navod. Kolege su ga ispravile, ovo sigurno nije štetan bio zakon, a mislim i predlažem, ne bi bio štetan ni zakon da ga donesemo o zabrani strašenja građana i građanki RH na onaj način na koji vi to svi ovdje sa lijeve strane sabornice činite.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolega Kajin netočno navodi da su zapravo ljudi bili uplašeni ovim zakonima što nije točno. Ljudi su bili uplašeni tzv., kako sam ja to nazvao, sipa sindromom koji je izgleda zarazio oporbu, samo sipa širi crnilo samo kad je u opasnosti, a oporba to radi non-stop. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu klub HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, ministarstva, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Nisam se javljao za ispravak netočnih navoda, a replike i ne mogu po Poslovniku, ali evo čujem ovdje da je ovaj zakon bio nužda, da je on bio nužan da bi se održala radna mjesta, očuvala radna mjesta u javnom sektoru, školstvu, zdravstvu, policiji itd. Pa se onda pitam ako je već danas na dnevnom redu ovog Visokog doma zakon ili prijedlog zakona po kojemu se ukida, da kažem narodski rečeno, narodnim jezikom, jesu li prestali postojati razlozi zbog kojih je ovaj krizni zakon sa onim porezom ili krizni porez, harač, kako god tko hoće ili voli reći, donesen? Jesu li prestali postojati razlozi zbog kojih je ovaj harač donesen, izglasan ovdje u Saboru, saborskom većinom? Pa nisu, i znamo da nisu. A zašto se ukida onda? I zašto tako od 01.07.? Baš od 01.07.? Zašto sa današnjim danom ili od 01.05. ajde, s obzirom da je danas 15. travnja. Ne možemo taj zakon objavom u "Narodnim novinama" ukinuti. Dakle, krizni porez ili harač. Što je to 01.07. da bi eto od 01.07.? Što je to 2011., dakle godinu i pol dana da bi se isplatile oni zaostali poticaji za seljake? Sve na odgodu, sve na teku pa tako i ovo. Dakle, na tekicu pa ćemo seljacima dati 2011. godine onih 205 milijuna dužnih i obećanih i potpisanih poticaja. Po čemu se zapravo mjeri gospodarska, ekonomska, financijska situacija u državi? Uzmimo bilo koji čimbenik objektivni, stopu nezaposlenosti. Gospodin Kajin je o njoj vrlo dobro, ne bih više govorio i elaborirao, dakle znamo da je nezaposlenost u porastu. BDP, bruto društveni proizvod u padu. I dobro mi je rekao, pad kupovne moći, vrlo jasno pad potrošnje, pad investicija, pad ulaganja stranaca u hrvatsku državu za preko 50% u odnosu na 2009. godinu. To su objektivni pokazatelji, objektivni parametri stanja države, stanja financija, stanja gospodarstva u ovom našem okruženju u kojemu je Grčka dospjela u bankrot. Pa onda narodna poslovica: "Dužan ko Grčka" možda bi uskoro mogla promijeniti ovu zadnju riječ, "Dužan ko Hrvatska" Iako je vrlo, vrlo uobičajeno i ustaljeno u narodu ova izreka "Dužan ko Grčka". O tom dugu koji dolazi na naplatu za ovu godinu 20 milijardi i 100 milijuna kuna, već je netko ovdje govorio i pitam se kako uopće u takvoj situaciji o kojoj sam govorio a rekao sam ove objektivne pokazatelje, vratiti taj dug. Dakle, ne postoji niti jedan razlog, ne postoji zbog kojih kažu da je bila nužna ga donijeti harač, izglasati, sada odjedanput prestaju postojati ti razlozi. Stanje je bajno i možemo sa haračem prestati. Ma nemojmo. I kada je usvajan ovaj Zakon o kriznom porezu HDSSB je imao svoje amandmane koji nisu prihvaćeni. A bili su okrenuti isključivo onoj socijalno osjetljivoj strani, gdje smo rekli da nije isto haračem uzeti nekome 60 kuna ko ima dvoje djece ili tko živi sam. To nije prihvaćeno jer je bilo za državu prekomplicirano da računa tko ima djece, tko nema djece itd. tko ima brojnu obitelj, tko živi kao samac itd. dakle nije prihvaćeno. Ostaje ovaj namet od 4% i dalje, ostaje PDV 23% o kome sada nitko ne govori kao da je to nešto normalno sa 22 na 23, pa se čuju i glasine da bi on bio možda povećan i na 25%. Ali to su samo glasine pa me nemojte ispravljati krivo, iako se o tome piše po tiskovinama. Ova Vlada koja je eto do prije godinu dana i manje tvrdila, jasno sa onim bivšim premijerom, tvrdila da će nas samo okrznuti ili kako u nas kažu u Slavoniji štrajfati malo po hrvatski ova kriza, da neće biti ozbiljnih posljedica je zaista duboko, duboko potopila Hrvatsku. A zašto je potopila Hrvatsku? Pa jeli ovdje u jednoj raspravi prije mjesec dana rečeno da je u posljednjih 8 godina dobit nekih pravnih subjekata, mislim tu prije svega na banke, osiguravajuća društva i ostalo, bio 222 milijarde kuna ili 30 milijardi eura. Kakva je to država u kojoj se na građanima od njihovih davanja od njihove štednje, ostvari dobit od 222 milijarde kuna i ne znamo gdje je ta dobit, a da je država spala na ovo što je spala, na nivo otprilike Grčke ili predgrčkog sindroma? Gdje su novci? Nije li se moglo kako je netko rekao sa ove lijeve strane određenom poreznom politikom i ta dobit oporezovati i barem 10% od tih 222 milijarde da se slije u državni proračun pa onda ne bi bili u deficitu ili bi bili u nekom minimalnom deficitu. I mogli bi podmiriti potrebe javnog sektora kako netko reče odmah učitelje, nastavnike, dobivajući političke liječnike, političke poene jeftine kod ovog dijela naših građana, koji valjda hoćete reći nisu zaslužili tu plaću. Ne uče našu djecu, ne liječe ljude što hoćete reći i nisu zaslužili plaću jer nema u proračunu novaca. Neki dan sam listao reviziju iako smo je usvojili ovdje u Saboru mirovinskog za 2008. godinu i vidio da je isplaćeno ne pripadnih mirovina 105 milijuna kuna u 2008. nepripadnih. Neki pod 10 godina primaju mirovinu a već su 2m pod zemljom, ili kako reče narod već 2m bez geometra. Pa novaca da ne kažem ima i može se ovo rasipanje vidjeti na sve strane. Ali ova država nema koncept, ova Vlada nema koncept. Nije koncept isto što i strategija. Strategija je već nešto što se provodi. Ali koncept gospodarski koncept, financijski koncept, koncepcije kako god hoćete, reforme. Pa ako imate koncept razvoja onda možete napraviti i reformu, ako nemate ne možete napraviti ni reformu ni javnoga sektora gospodine Kunst. Dobro mi je rako i javio ovako telefonski jedan obični građanin, pučanin kako bi rekli u južnom dijelu Hrvatske. Pa kaže ovako, jasno metaforički rečeno. "Pije se na litre, a štedi na šibicama. Ništa ne obećava ova Vlada i toga se drži. Radi polako i zato radi nekvalitetno". Vrlo zgodno rečeno, vrlo primjereno ovom trenutku i evo Zakon o haraču koji je donesen prije čak i retrogradno prije 6 mjeseci, sada ga imamo na klupama ponovno i o njemu raspravljamo jer imamo i imamo 6, 7 klubova i 30 zastupnika, a potrošili smo 2 dana prije gotovo koliko se sjećam u raspravi o ovom istom problemu. I tu ćemo mlatiti ponovno, dakle potrošit ćemo silno vrijeme za pogrešan potez koji je napravljen. Jer da nije pogrešan ne bi došao na klupe kao zapravo ispravak. Energija, netko je spomenuo energiju. Gorivo je poraslo u zadnja 2 mjeseca 10%. Jel tako Kajin? Ali morate gospodin Kajin da je INA po prvi puta završila godinu sa gubitkom od 376 milijuna kuna. INA je vratila državi dug obvezan u ime obveza poreza i ostalih od milijardu i pol kuna. Lijepo će to građani Hrvatske platiti u cijeni goriva, povećanjem cijene goriva koja nema objektivne, realne osnove za povećanje jer je cijena nafte na svjetskom tržištu stabilna, pa i na mediteranskom. Samo kod nas očito nije stabilna, a nije ona stabilna, stabilna je ona samo treba podmiriti gubitke i treba podmiriti ono što je državi isplaćeno krajem godine i početkom ove godine u iznosu od milijardu i pol kuna. To će sve građani putem cijene goriva iz džepova građana biti naplaćeno. I sada na kraju ja nisam uopće u dvojbi da li ovaj prijedlog zakona usvojit ili ne, s obzirom na socijalni status naših građana jasno da će velikoj većini to dobro doći pa kako god bio veliki taj iznos tako da ćemo mi kao klub HDSSB-a i glasovati za ovaj prijedlog zakona. Ali vrijeme je da se malo preispitamo, ne bih rekao da skupimo glave jer očito glave skupiti ne možemo i da poradimo vrlo ozbiljno na koncepciji razvoja Hrvatske, provođenju ozbiljnih radikalnih reformi, pogotovu ili poglavito u javnom sektoru i napokon strategiji, koncepciji izlaska iz ove krize razvojem i investiranjem u energetski sektor, prije svega jer tu zaostajemo najviše, a može se investirati. Investiranje je, koliko znam, u nekim drugim pravcima ne donosi razvoj i dobit. I na kraju, suglasan sam i s tim da napokon poradimo na promjeni porezne politike i u smislu oporezivanja dobiti, visoke dobiti i dividendi koje su u visokom iznosu, a ne donositi harač ovaj prošli ili neki eventualno budući. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Ja ponovno molim da u raspravi se držimo teme. Razumijem potrebu da ljudi kažu i više i toleriram to, međutim vrlo teško će se moći tolerirati da se tako široko obuhvaća u odnosu na ta dva zakona tema i stvari koje nemaju veze sa ta dva zakona. Sad imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa kolegu Grubišića je ustvari jako teško ispraviti, njegove netočne navode zato jer on ustvari nema nijedan točan navod. Ali rekao je nešto, kaže Vlada nema strategiju i nema koncept. Pa vidite, kolega Grubišić, upravo ovim zakonima o kojima ste vi pokušali nešto raspravljati maloprije je Vlada osigurala isplate plaća, mirovina radnicima, umirovljenicima itd. Pa onda da ste se malo više interesirali došli bi do jednog materijala koji je početkom 2009. godine donijela Vlada sa cijelim setom mjera i zakona upravo za odložavanje ove krize, ali vi to ne znate ali eto pričali ste, malo smo razgovarali.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupniče, bez dobacivanja iz klupe. Sada je na redu ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočni navod kolege Grubišića koji je rekao prije šest mjeseci donijet je zakon o haraču. To naprosto nije točno jer niti u "Narodnim novinama" niti u pregledu donijetih zakona ne postoji nigdje pisanoga traga da je donijet zakon o kojem je kolega govorio. Inače, mogli bi smo kad bismo do kraja htjeli poštovati ovo je bila i povreda Poslovnika jer kolega je nekoliko, ne nekoliko nego preko nekoliko puta krivo naveo naziv zakona o kojem je govorio pa je moglo btii i povreda Poslovnika. U protivnome ću se stvarno morati složiti sa kolegom iz laburističke stranke koji se bavi odnosno iskazuje brigu za uporabom hrvatskoga jezika i da ovdje u Saboru ne dopustimo krivo nazivlje zakona koje ovaj Visoki dom donosi.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Zastupnik kaže naravno netočno da je pogrešan zakon jer da nije pogrešan ne bi došao na klupe. To je netočno kolega upravo iz razloga što svi znamo da je prošle godine kada smo i donijeli taj zakon da on ima primjenu do 31. prosinca 2010. godine i jasno se Vlada odredila i kazala, onog trenutka kad se steknu uvjeti radi eventualne primjene odnosno određenih odredbi koje se mogu ukinuti upravo je sad došao taj trenutak kada je procijenjeno da se može ići sa 1.7. upravo s ovih 2%. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, Frano Matušić. Izvolite.
Pa evo upravo ovaj navod koji je sad prethodno moja kolegica, ali još ćemo jedanput ga utvrdit. Dakle, nije bio pogrešan potez kao što je to rekao kolega Grubišić koji je napustio sabornicu jer je svjestan da je izgovorio puno netočnosti, jer jasno je rečeno da zakon vrijedi do kraja ove godine, a ako bude moguće da će se i prije toga ukinuti dakle pojedini dijelovi kao što to danas radimo. Dakle, stekli su se uvjeti da bi se mogao ovaj zakon promijeniti i da bi se mogao izmijeniti.
Zahvaljujem. Završili smo raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ja mislim da je to uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, ali ja bih molio da ipak zastupnice i zastupnici čitko napišu ime i prezime da se može pročitati. Zahvaljujem. Izvolite.
Dobro, u Hrvatskoj su na snazi i pisana slova, nisu samo ona velika. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ukidanje stope kriznog poreza od 2% na primanja od 3 do 6 tisuća kuna odgađa se do 1. srpnja. Kao što smo čuli sada ovdje uvodno obrazloženje za tu odgodu od mjesec i pol dana da se građani pripreme, da se prilagode, dakle o čemu je riječ? Za ovih 100, 200, 300, 400 kuna da ne pojurili u supermarkete, u trgovačke lance, kupili nešto i da im ne bi nešto prisjelo i nasjelo. Je li tako? Kako drugačije uopće tumačiti ovu odgodu koja je bez ikakvog racionalnog razloga ovdje uvedena. Jer je harač banuo iznenada, nije bilo prilagodbe. Došao je odmah, a sada evo ukidanje ipak ima jednu izvjesnu odgodu. Međutim, ono što treba odmah na početku reći da treba ukinuti i stopu kriznog poreza i od 4% i na primanja veća od 6 tisuća kuna, dakle Hrvatskoj treba ukidanje harača i pravednija poreska politika, odnosno trebaju joj pravedniji porezi kako bi se osigurala temeljna ustavna vrednota, a to je distributivna socijalna pravda. Međutim, mi smo svjetlosnim godinama udaljeni od tog proklamiranog ustavnog načela. Prihodi državnog proračuna od harača od 2 i 4% mjesečno negdje su bili na razini oko 205 milijuna kuna. Međutim postavlja se odmah ovdje pitanje što to Vlada i što to vlast radi. Optereti, rastereti, stvori problem, onda ide ga rješavati, i u tome vidi svu svoju moć i zbog toga bi htjela još i da joj se građani dive. Kaže evo kolegica Roksandić građani su pozdravili uvođenje harača. Ja ne znam gdje je to klanjanje bilo gospođo Roksandić, ja to vidjela nisam. Naime, o čemu je ovdje riječ. Stvari su vrlo jednostavne, transparentne, ali bolje da kažemo hrvatski prozirne. Naime, ovo nije potez jedne racionalne, jedne smislene politike, ovo je izraz uplašenog poretka, gospodo prestrašili ste se, strahujete od prijevremenih izbora. U tome je jedini razlog. Naime uvođenje harača to su vam rekli svi gospodarstvenici, to su vam rekli svi savjetnici koje je gospođa Kosor okupila u Vladu, da je ubiranje, da je uvođenje harača donijelo jedan veliki … [[Govornica se ne razumije.]] ulagača. Sve u svemu, sada se vidi da je uvođenje harača donijelo više štete nego koristi. Mi smo se i onda pitali neće li taj famozni vladin lijek ubiti bolesnika, ali niste slušali. Vlast je nejednako neefikasna koliko je i skupa, ali ne služi samo vlast da bude nekorisna, nego evo pokazalo se da je željela biti i štetna. Naime Vlada je zbog harača izgubila 600, odnosno država Hrvatska je zbog harača izgubila 600 milijuna kuna. Naime ona je ovim poreznim haračem ubrala 1,2 milijarde kuna što odgovara vrijednosti oko 2 tisuće stanova veličine 60 metara četvornih kako su to utvrdili samostalni sindikati, ali istodobno država je izgubila 600 milijuna kuna jer je zbog gubitka 50 tisuća radnih mjesta uplaćeno 150 milijuna kuna manje poreza na dohodak. Mi smo se približili već brojci od 320 tisuća nezaposlenih. Dakle i stvoren je dodatni trošak upravo zbog tih izgubljenih radnih mjesta od 450 milijuna kuna za naknade za nezaposlene radnike koji su ostali bez posla. Da se slušalo ne samo oporbu nego i one ljude koji su se sami okupili, da ste slušali građane, to se ne bi dogodilo, ali zaludu mi govorimo, kao vjetar, naš govor je kao vjetar ide kroz praznu tikvu, i to jednostavno ne smije više biti tako jer su štete enormne. Naime sve je uvijek se opravdava ako se nešto napravi kriza. Sad vi kažete kriza je prošla i … [[Govornica se ne razumije.]] Pa je li to jedna magična riječ kriza gdje se svijet izvlači iz nje, gdje su za vrijeme krize tamo cijene padale, a šta je kod nas, kod nas cijene ako i padnu to je neznačajno, ali sve u svemu to su pokazale sada i analize sindikalne košarice, izračun sindikalne košarice da su cijene prehrambenih artikala poskupile. Kako to? Kriza a cijene rastu kod nas. Dakle očito je nešto izvorni hrvatski ovdje proizvod. Naime građani dobro vide što je uzrok i tko je uzrok krize u Republici Hrvatskoj. Naime u siječnju su porasle, sindikalna košarica cijena je porasla za 0,68%. Trenutno iznosi 6 tisuća 430 kuna i time dakle sindikalci su izračunali da se može pokriti svega 83,7 troškova života. Dakle unatoč obećanjima, apelima gospođe premijerke da trgovački lanci ne poskupljuju cijene to je neobičan način vladanja koja se vlada apelima a narodu se rebne harač, a njih se tako moli. Prema tome to je, time se pokazuje ne samo, jasno je bilo da oni neće poslušati, nego pokazuje se bit u biti vlasti kakva je. Naime umjesto da se stvaraju temeljne vrijednosti, solidarnosti, zajedništva, naime ova vlast je uspostavila i dozvolila je tiraniju financijskog kapitala koja je dalje uzrokovala uznapredovalu monetarizaciju ljudskih odnosa. I to je nešto pogubno, i to je onda ovo što mi imamo danas na djelu. Prema tome premijerka se često zbog toga i pita, evo ja bih htjela nešto rezati ali nitko neće da mu se reže. Zar se politika jedne vlasti svodi na to da se samo reže, je li to smisao politike. Pa koji su to onda krojači hrvatske propasti. Na kraj krajeva ako smo već i kod rezanja pa tko je stvorio lažne branitelje. Tko je zaposlio mnogobrojne i prekobrojne u trgovačkim društvima u vlasništvu države. Pa molim vas lijepo. Dakle, smatram da je dosta krivih nada i praznih obećanja, da trebamo uspostaviti zaista, da bi mogli uopće bilo što napraviti prave vrijednosti, solidarnosti, zajedništva i društvene pravde kroz svaki zakon, a ne da bogatima točimo već ionako prepunu čašu. Naravno to više nije vaš posao, to je posao SDP-a. Hvala lijepa.
Hvala. Četiri ispravka, četiri replike. Prvi gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime kolegica netočno navodi da je ovim porezom uzimano ljudima 100, 200, 400 kuna. Dakle ovim porezom ljudi su plaćali od 60 do 120 kuna, dakle što je jako proziran navod. Dalje, drugi netočan navod je nije harač nego je krizni porez. Ja ponavljam, ja shvaćam Turci su vladali ovim prostorima stotinama godinama, ostavili brojno potomstvo, i nitko vam ne brani da govorite jezikom svojih otaca, ali u Hrvatskom saboru rekli bi hrvatski laburisti treba govoriti hrvatskim jezikom.
Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić, sljedeći.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa isto tako kolegice Antičević nisam ja rekla da su građani pozdravili uvođenje harača. Ja znam što znači riječ harač, možda za razliku od vas, i ne upotrebljavam ga u Hrvatskom saboru, a ni u javnosti. Vi ste nametnuli tu riječ i ni u kom slučaju to nisam izrekla. Ako sam spomenula krizni porez onda sam rekla da je to porez na plaće, mirovine i druge primitke.
Gospodin zastupnik Damir Huška, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, Davor Huška. Ispravit ću netočan navod kolegice Antičević kad je rekla da je zbog uvođenja posebnog poreza izgubljeno 50 tisuća radnih mjesta. To nije točno. Svi mi jako dobro znamo, pa i vi kolegice Antičević, da u cijelom svijetu se zatvaraju radna mjesta, da diljem Europe ljudi ostaju bez posla pa tako i u Hrvatskoj. I u bogatijim, razvijenijim gospodarstvima nego što je hrvatsko i u gospodarstvima koji nisu uvela poseban porez kakav je uveden u Hrvatskoj po stopama od 24% i da su pravi razlozi za gubitak radnih mjesta u globalnoj gospodarskoj krizi. Evo upravo ste svojim izlaganjem ispravili ono što sam pomislio kad je gospodin Grčić govorio u ime kluba da ćemo imati jedan drugačiji dijalog sa strane SDP-a jedan pametniji, mudriji, kvalitetniji dijalog, ali evo vaše izlaganje upravo potvrđuje suprotno. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Kolegica Antičević je rekla da je Vlada u ovoj državi sve rezala. Pa podsjetit ću kolegicu da je Vlada provodila selektivnu štednju i nije intervenirala jednostrano ni u jedan propis kojim su bila uređena socijalna prava, a niti u jedan kolektivni ugovor kojim su bila uređena materijalna prava. Znači, to je potpuno netočno. A što se tiče ovog poreza mislim da vam ne treba ponovno tumačiti jer vama je to potpuno jasno, ali pitanje je medijskog nastupa u ovom trenutku jer to televizija prenosi radi javnosti. Da su upravo ta sredstva, da vam ne ponavljam, a pitajte radnike, umirovljenike da nije ovaj porez od 2% bio da pitanje je da li bi dobivali umirovljenici mirovinu, da li bi dobivali radnici plaće?
Replike. Gospodin zastupnik Damir Kajin.
Replika, da. Da, ispada da bude čovjek ciničan, da su zbog ovoga zakona ljudi čak i vene rezali od silnog zadovoljstva. Ali da nije bilo zakona, zapravo želim polemizirati sa tezama koje se ovdje čuju, kao država ne bi isplatila plaće, ne bi isplatila penzije. Ali gospodine Kunst, odnosno ostala gospodo iz HDZ-a pa po čemu je danas 2010. Hrvatska u boljoj situaciji od one u kojoj smo bili 2009.? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Pa mi smo po svemu u goroj situaciji. Imamo PDV 23%, 3 milijarde kuna više u proračunu što je mislim veći PDV, ali imamo 75 tisuća manje radnih mjesta, toliko više socijale, sada penzija koje treba država isplaćivati. Manje doprinosa, odnosno ovih trošarina. Lani je država vratila 11 milijardi kuna, ove godine mora vratiti 20., 9 milijardi kuna više. Gubitak u trgovini je ove godine 7, 8% veći nego lani. Lani je BDP pao 5,8% ove godine će padati najmanje 0,3% kaže Rohatinski. Turizam 2009. imao je milijardu eura manje prinosa nego 2008., ove godine će imati još manje nego 2009. Cijene za benzin su veće. Ok, veća je trošarina, ali se manje vozi. 15 tisuća novih branitelja ove godine. Kamate su ove godine iste, ako ne i veće nego lani. I sad neka mi netko kaže u ovoj zemlji da 2010. živi bolje nego što je živio 2009. i da su prilike danas bolje no što su bile jučer. A kad smo kod plaća, država može nekako isplatiti, ali je daleko teže isplatiti onom malom obrtniku, malom privredniku, malom zanatliji, malom trgovcu e oni su u pravoj gabuli. Država se još uvijek ovdje nekako može snalaziti, ali nemojte nam prodavati tezu da smo danas u daleko boljoj situaciji no što smo bili prošle godine. Nismo! Po svemu smo u gorim prilikama.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica. … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]] Kako niste? Vidio sam da jeste pa ste ponovno povukli onda pločicu. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Kolegice Ingrid dobro ste u svojoj raspravi podsjetili na izjave zastupnika vladajuće većine da su građani pozdravili uvođenje ovog poreza. Međutim, bilo je rečeno još i to da se radi zapravo o svojevrsnom porezu solidarnosti, da je uvođenjem ovoga poreza spašeno Mirovinsko osiguranje i da zahvaljujući ovom porezu u Hrvatskoj, zamislite, još se isplaćuju plaće i mirovine jer da poreza nije bilo toga ne bi bilo. Mirovinsko osiguranje se ovim porezom ne spašava jer je ovo prihod državnog proračuna, a ne Mirovinskog osiguranja, a Vlada je Mirovinsko osiguranje spašavala zamrzavanjem rasta mirovina ne ovim porezom. Drugo, stalno se ljute kada ovaj porez nazivate haračem. I zbog onih koji u HDZ-u još nisu upamtili ime nove parlamentarne stranke Hrvatski laburisti Stranka rada ovo ne naziva haračem nego hadezarinom na čistom hrvatskom jeziku, kao zasluga vlasti koja je porez uvela. I kada još netko ponovi da se zahvaljujući ovom porezu redovno isplaćuju plaće i mirovine još kakvu poruku narodu upućuje? Kuš, budite kuš jer samo zahvaljujući nama još primate mirovine i plaće! … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa kolegice Antičević-Marinović vi ste govorili ovdje o tome da ne znate zbog čega se ukida krizni porez upravo sada. Ja mislim da je odgovor ustvari u tome što se ovdje pokušava, prvenstveno gospođa Kosor, pokazati opet velikodušna i socijalno osjetljiva ukidajući prije reda ovaj krizni porez. Međutim, s druge strane će građane opteretiti 2 puta više drugim nametima. Kao što je povećanje cijene benzina, povećanje cijene električne energije, povećanje cijene plina. Prema tome ovo je sve jedna magla u kojoj se ljudima vraća ono što su zaradili i što je njihovo pravo, međutim s druge strane će gospođa Kosor staviti puno veće namete i uzeti im 2 puta ili 3 puta više iz džepa nego što je to uzimao krizni porez. S druge strane doista je udar na zdravu pamet argumentacija da je ovaj krizni porez i skupljanje novci u proračunu da su ustvari spasili isplatu plaća i mirovina. Ako se pogleda na godišnjoj razini troškovi za plaće i mirovine su negdje u visini preko 60 milijardi kuna. Ono što je skupljeno kriznim porezom iznosi samo milijardu i 600 milijuna kuna. Pa gospodo draga nemojte podcjenjivati hrvatske građane. Ako je nešto u takvim omjerima i sa takvom razlikom doista se ne može govoriti o tome da je to spasilo mirovine i plaće. I na kraju bih htjela reći samo da jedna odgovorna vlast ne može tražiti niti od socijalnih partnera niti od građana da se oni sami odreknu nečega. Odgovorna vlast mora povući poteze, a očito gospođa Jadranka Kosor nema snage za to.
Odgovor na repliku.
To kolegice, odgovorna vlast ali odgovoran je uvijek netko drugi. Ova vlast je zaslužna za sve, ali odgovorna nizašto. To je njezin moto. Dakle, dok ova vlast i sa ovim prijedlogom zakona vodi bitku kako bolje izgledati. To je njezina glavna borba, ne borba za boljitak građana. Kako nešto prikazati boljim, kako bolje figurirati u javnosti. Dakle, dok vlast vodi bitku za bolji izgled dotle građani vode bitku za bolji život i odgovornosti nikud. Kažete o ovim iznosima koji bi se priskrbili odnosno kako vladajući govore pa nije bilo za plaće, pa nije bilo za mirovine. Pa tko je kriv za to? Pa zar mislite od harača namirivati plaće i ovo. Pa to je suludi odgovor. A na kraju krajeva koliko se skupilo? Za 5 dana plaće i mirovine. Što ćete sutra, što ćete preksutra? Bojite se u biti, kolegice to je nama svima jasno, boje se privremenih izbora. Idemo spasiti što se spasiti dade.
I gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Hvala. Kolegica Antičević je spomenula harač, pa je nekoliko kolega se uzbudilo oko toga. Ja im preporučam evo da idu na internet na Google na udrugu harač i vidjet će da će im izaći posebni porezi. To je zanimljivo. Da se podrazumijeva to više nije nikakva stvar opozicije nego opće kulture. Dakle, što se tiče harača ja sam već napomenuo u Osmanskom carstvu harač je davao onome tko ga plaća pravo na osobnu i imovinsku sigurnost. Kod nas je doveo do opće nesigurnosti. Pa to je dio jedne politike koja je pokušala spasiti ono što se spasiti ne da, jer se vodi kriva politika općenito koja je dovela do 320 tisuća nezaposlenih. A znate kakva je struktura nezaposlenih po dobu? 32,5% nezaposlenih su mlađi od 30 godina, 41,6% su osobe od 30 do 49 godina, 25,9% su osobe od 50 pa na više godina. Jedan veliki dio naših sugrađana se našao u socijalnoj izoliranosti izbačeni iz svijeta rada. Sve je to dio politike ove Vlade. Danas govoriti o tome da je ovaj potez bio uspješan, da je on spašavao one koji su bili ugroženi, jer su samo oni koji su imali plaću čak 3 tisuće kuna morali plaćati ovaj porez, zaista zvuči kao krajnji cinizam i uvredljiv je za prosječno inteligentnog čovjeka. Pa budimo bar toliko dostojanstveni da ne vrijeđamo onima koji su bačeni ne svojom krivicom na koljena.
Odgovor na repliku.
Umberto Eco davno je rako kada, može se ruža i drugačije zvati ali ona miriše. Tako kada nešto smrti može vi tome dati ne znam kakav naziv. Učinak će uvijek biti isti. Jel to posebni porez, jel to krizni porez. Činjenica je da ne vodite računa o posljedicama, o uzrocima to se vidi. Jer vaša obrazloženja su gora nego sami potezi. Dakle, ponovno kako spinirati, kako blefirati rado bi ste bili haračlije, a ne biste da se tako zovete, odnosno još biste kako kaže kolegica Roksandić da vas ljudi pozdravljaju zbog toga.
Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
I uvođenje kriznog poreza i sada njegovo djelomično ukidanje dokaz je samo za lutanje, nesnalaženje i nesposobnost ove Vlade. To je zapravo porez na nesposobnost. Vi postupate onako kao što je postupala srednjevjekovna inkvizicija. Ovaj porez to je španjolska čizma. Najprije čovjeku nataknete tu španjolsku čizmu kao način mučenja dok ne prizna da ste dobra Vlada, a onda u jednom momentu skinete tu čizmu i tražite da bude oduševljen zbog toga što ste ga oslobodili muka. Hvalite se koliko je ljudi bilo pošteđeno tog vašeg mučenja, tog mrcvarenja koje je ovaj krizni porez uveo. Kao razlog za uvođenje kriznog poreza navodite svjetsku krizu. Pa dajte mi recite koja je druga zemlja na svijetu povećava porez ili uvela ovakav krizni porez da bi se borila s krizom? Pa drugi su smanjivali doprinose, smanjivali su poreze zato da bi potaknuli potrošnju. Jedino vi ste originalni, jedini na cijelom svijetu ničega se niste mogli drugog dosjetiti nego namet na građane. Znate kada se pokušava braniti nebranjivom, onda dođemo do izjave kolegice Roksandić, kako je javnost pozdravila krizni porez. Ja se dobro sjećam tog općeg oduševljenja. To se po trgovima su građani plesali veselo, razdragano, mahalo se zastavicama i državnim i HDZ-ovskim, ljudi su pjevali, održavani su masovni skupovi podrške tom kriznom porezu. A u HDZ-u saborskom čak primijećena povećana potrošnja bunike. Tako su građani oduševljeno veli kolegica Roksandić reagirali na uvođenje kriznog poreza. I s tom svojom izjavom kolegica Roksandić ali valjda i cijeli HDZ kojeg ona tu predstavlja jer je dio, ulazi u ozbiljnu konkurenciju da bude proglašena osobom godine skupa sa tom svojom izjavom koja će sasvim sigurno biti proglašena izjavom godine. Tako se brani neobranjivo. Kakvi su efekti ovoga harača, jer su građani svoje oduševljenje pokazali time što su to nazvali haračem. Jedna milijarda i 600 milijuna kuna više u proračunu. Kažete, e da toga nije bilo, ne bi bilo za plaće. Pa naravno da ne bi bilo za plaće, pa naravno da jedna nesposobna Vlada ne može osigurati ni isplaćivanje plaća. Možda bi bilo za plaće da nije toliko toga pokradeno i pronevjereno od Brodosplita do HEP-a, od kamiona do autocesta. Toliko je pokradeno, tko je to napravio, oni koji su barba Luki pisali pismo da ih zaposli da bi mogli štetu raditi. E pa da nije toliko pokradeno krizni porez ne bi ni trebao. A plaće bi se i penzije valjda mogle isplaćivati, doduše kod jedne normalne, sposobne Vlade. Kakvi su efekti od ovog kriznog poreza, koliko je radnih mjesta otvoreno otkad je uveden taj krizni porez. Pa nijedno. Koliko ste radnih mjesta spasili da se ne ugase? Ma nijedno. 50 tisuća nezaposlenih više otkad je uveden krizni porez. Nezaposlenost raste apsolutno po istoj stopi. Šta je napravio taj harač, taj krizni porez, on je jedino dodatno smanjio već ionako bijedni standard građana do kojeg bijednog standarda ste ga doveli u zadnjih 6 godina. Smanjena je osobna potrošnja, ali proizveden je i strah kod građana jer šta sad normalan građanin da misli o takvoj Vladi. Boreći se za vlast je rekla nema novih poreza, a onda kad je došla na vlast, kad su pokazali svu svoju nesposobnost onda je povećala PDV i uvela harač. Pa šta takav građanin može nego se preplašit i pitat se pa šta ja još od tih ljudi mogu očekivati. Slagali su me, prevarili su me, obećali mi jedno a rade potpuno suprotno. Nametnut će mi još poreza, još davanja. Pa naravno da neću trošiti, pa naravno da ću štedjeti koliko god mogu. Ljudi se boje, boje se trošit, boje se budućnosti. To je psihološki efekt koji je izazvao ovaj porez. Kako se vi borite protiv krizne situacije evo to je bio jedan od načina. Drugi način je taj da ministar Šuker putuje okolo po svijetu, nema ga ni danas tu i zadužuje nas. Svakih 7, svakih 14 dana on se ponovo zaduži i onda svaki put održi konferenciju za novinare i kaže nije to novo zaduženje kao da su ljudi ludi. To je isto kao da ja svaki put kad nekome repliciram kažem ali ovo nije replika. Šta bi ljudi o meni mislili? Što uopće mogu misliti o nekom čovjeku koji tako postupa? Zaduži zemlju evidentno, milijarde eura i onda dođe i kaže ne, ne, pazite to vam nije novo zaduženje. To je na razini kolegice Roksandić. Ta izjava je upravo na ovoj razini, o velikom oduševljenju građana koje ste opteretili haračem. Znate, i guverner Rohatinski koji je dosad pomagao Vladi, čovjek se trudio stvarno, upotrijebio sve svoje znanje, svu svoju sposobnost da pomogne ovoj Vladi i taj je izgubio strpljenje i od vas digao ruke, pa i taj je neki dan rekao neće Hrvatska narodna banka toj Vladi više davati novce jer ona te novce spiska pa neće pomagati daljnjem upropaštavanju ove zemlje jer je upropaštavate nemilosrdno. Kaže vam neki dan Rohatinski nije poticanje stanogradnje ono što će pomoći zemlji, a ova Vlada radi upravo to. Njoj kad kažete, kad joj struka kaže što ne smije raditi ona radi upravo to. Kad joj je struka rekla nemojte uvoditi nove poreze, pogoršat ćete stvar, Vlada uvede nove poreze. Kao da to radite namjerno. To meni više ne izgleda samo na jednu nesposobnost, nego na jednu malicioznost. Kako dalje mučiti ljude, što im još napraviti da im bude još gore nego što im je sada, kako ne slušat struku i zašto na koncu ne slušat struku. Pa savjetnici koje je premijerka uzela joj kažu da to ne valja. Znate, nakon svega ovoga ja mislim da je došlo vrijeme da premijerka Kosor ispuni svoje obećanje, a njezino obećanje je glasilo kud Sanader tu i ja. I mislim da je došlo vrijeme da vi svi skupa u tome slijedite premijerku.
Osam replika. Prvi je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Staziću, primjetili ste u obrazloženju zakona samohvalu predlagatelja, tko sve neće od sada morat plaćati HDZ-arinu. Ja sam doista si dao truda pa pokušao izračunati koliko to građana i zašto sada kao neće morat plaćati. 870 tisuća umirovljenika ni dosad kažu nije trebalo plaćati, a sada još novih 190 tisuća neće plaćati ovaj porez. To znači da milijun i 60 tisuća umirovljenika mjesečno prima manje od 6 tisuća. Milijun i 60 tisuća umirovljenika. Ali nisu rekli da ostaje na snazi odredba o zamrzavanju mirovina, da se mirovine ne usklađuju tako da i oni umirovljenici koji dosad nisu i neće plaćati ovaj porez ostaju oštećeni za propušteno usklađivanje mirovina. Idemo na radnike. 575 tisuća radnika, hvale se, nismo oporezovali. Zašto? Jer su imali plaće manje od 3 tisuće kuna. Sada vele još 720 tisuća neće plaćati, zašto? Jer imaju plaće manje od 6 tisuća. Milijun i 290 tisuća zaposlenih prima manje od 6 tisuća mjesečno i vele evo mi smo toliko dobar potez napravili, sad nećete plaćati porez jer primate manje od 6 tisuća. To je granica bogatstva u Hrvatskoj očito. Košarica za četveročlanu obitelj, ožujak 6600, pa što onda bar na 6600 neoporeziva osnovica nije dignuta. Prosječna satnica koju radnik dobiva u Hrvatskoj u ožujku je na sat 29,30 kuna.
Dobro, hvala lijepo.
U čije ime da zahvalimo ovu…
U ime Poslovnika koji vam je…
Pa nije Poslovnik kriv za ovakvu satnicu. Samo ako mogu još reći
Ne, ne krivi.
64% radnika prima plaću manju od prosječne.
U ime stranke rada i napretka, umjerenog napretka u okviru zakona. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa kolega Staziću vi ste govorili o tome kako se Vlada HDZ-a nije mogla dosjetiti ničega osim nameta na građane. Na žalost to je tako, čak nisu bili u stanju prihvatiti, ako ne naše zakone, onda barem kao svoje prijedloge i dati ovdje u proceduru dakle niz mjera koje smo mi predložili, koji su mogli pomoći hrvatskim gospodarstvenicima, danas bismo sasvim sigurno imali nešto manje nezaposlenih nego što ih imamo sada. Ali jednako tako moram reći da je ova politika hrvatske Vlade, prvenstveno Vlade Jadranke Kosor na nekim portalima okarakterizirana kao zločin sa predumišljajem, zato što doista je zločin, prema vlastitim građanima i vlastitoj državi kada vidite da su problemi golemi, da se problemi mnoge iz dana u dan, da vam svaki dan sve više ljudi ostaje bez posla, sve više tvrtki propada i odlazi nepovratno u stečaj, a da pritom ništa ne činite samo zato da biste sačuvali svoj dobar imidž. Ja mislim da jedna odgovorna vlast mora i po cijenu toga da padne sutra sa vlasti napraviti neke poteze koji će državu i njezine građane napokon početi izvlačiti iz krize. I na kraju krajeva kako se to radilo evo sad zadnjih 2 mjeseca sa mjerama koje je Vlada donijela kada je HNB otpustio određena financijska sredstva koja su trebala biti usmjerena prvenstveno hrvatskim gospodarstvenicima, neki dan smo saznali i od jednog broja gospodarstvenika koji su progovorili da nisu mogli dobiti kredite kada su se javili, jer im je rečeno da su oni uredni platiše poreza, da ne duguju ništa državi i zbog toga ne mogu dobiti kredite, što znači da su ti novci opet otišli u ruke države, u ruke ministra Šukera koji ustvari na taj način punio proračun za plaće i mirovine, a ne preko kriznog poreza, ali su gospodarstvenici ostali bez kredita i bez novaca.
I gospodin zastupnik Slavko Linić.
Pa ne bih se složio sa svojim kolegom Stazićem koji je jasno rekao da nitko u Europi u ovo krizno vrijeme nije porezima opteretio svoje poreske obveznike i mislim da je tu pogriješio. Skoro sve zemlje u Europi su se itekako aktivno bavili krizom. U prvom redu su iz državnih proračuna davali novce i privredi i bankama i spašavali sustav, davali. To naša država nije radila. Naša Vlada to nije radila. Naša Vlada obrnuto, ubirala novac da bi spašavala proračun. Tako se krize ne rješavaju. Ali ono što je najvažnije i po čemu se razlikujemo socijaldemokrati od ostalih koji su trenutno na vlasti, koga porezno opteretiti za manjak prihoda. Evo vidite hrvatska Vlada, vladajuća koalicija je poreski opteretila radnika i umirovljenika. Znači oni koji su najugroženiji i oni koji najmanje dobivaju. I zamislite čuda, stare kapitalističke zemlje u Europi a la Austrija, a la Njemačka isto je oporezivala bankare, banke, njihove prihode, a zamislite Velika Britanija pred malo uvela i porez dodatni na dividende, prema tome uvodili su poreze, ali su uzimali bogatima, oni koji imaju, ali nisu dirali svoje radnike i umirovljenike, to je razlika između socijaldemokracije i vladajuće koalicije trenutno, to je razlika između europskih parlamentarnih zemalja i hrvatske parlamentarne većine. Hvala.
Gosopdin zastupnik Marin Jurjević.
Hvala. Kolega Staziću govorili ste o tome kako je zavladalo opće oduševljenje u Hrvatskoj kad su se uveli ovi porezni porezi koje narod eto zove u svom neznanju harač, ali to oduševljenje nije bilo samo u Hrvatskoj, ono je izgleda bilo u cijelom svijetu pa je posljedica toga da je strani kapital ušao za 55% manje prošle godine u Hrvatskoj nego prethodne godine. Dakle ovi iz inozemstva su bili toliko oduševljeni da su uložili 1,8 milijardi eura u Hrvatsku, a 2008. 4,1 milijardu eura. Vjerojatno je na to oduševljenje, će dodatno djelovati jučer iznesen podatak na obrtničkom forumu kako su katastrofalne brojke od nelikvidnosti, pa su neplaćene a dospjele obveze pravnih i fizičkih osoba na kraju veljače došle do 27,6 milijardi kuna. Vidite to je posljedica jedne politike u Hrvatskoj, inače da se opet vratimo na onaj harač, on je u Osmanskom carstvu i bio dokaz vjernosti sultanu. Izgleda da su naši vlastodršci ukinuli harač ne bi li doznali i kakav oblik vjernosti postoji prema vladi i među hrvatskim građanima.
Odgovor na repliku.
Pa nije kolega Jurjeviću jedina glupost koja se govori u vezi sa ovim zakonom. Pogledajte šta piše tu u obrazloženju, počet će se primjenjivati 1.7., a razlog za odgodu, zašto ne sad odmah? Zašto ne 1. svibnja? Razlog za odgodu je taj da se građani pripreme. Na šta da se pripreme? Da im ostane 100 kuna više. A kad se uvodio zakon onda je uveden odmah. Znači nisu se trebali pripremati da ostanu bez 100 kuna ili 120 kuna. Ali sad se moraju 2 mjeseca pripremati šta će napraviti sa tih 100 kuna koji će im ostati više. Pa dakle to su sve same nebuloze koje se u vezi ovog zakona govore, u obrani u pokušaju obrane, u pokušaju da se obrani nešto što je ali apsolutno neobranjivo.
Gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani kolega Stazić jedna od skupina koja sa velikim oduševljenjem dočekala uvođenje tzv. antirecesijskih mjera uvođenje harača, pa i smanjenje naknade za nezaposlene bila je ova vojska od 320 tisuća nezaposlenih. Neki od njih su izišli na ulice oduševljeni samo što su valjda uzeli krive transparente pa na njima piše dolje Vlada, a ne gore Vlada, ali to je valjda zbog toga jer su pogriješili vrata na skladištu. Ako se sjećate lani je Vlada ukinula između ostaloga i dobar dio naknade za nezaposlene rekavši da će 45 milijuna kuna ušteđenih u 2009. i 2010. upotrijebiti za subvenciju petog radnog dana. Imam dokumenat, potpisala ga gospođa Kosor u kojemu kaže da je do sada ukupno tu blagodat i ljubav države iskoristilo 27 radnika sa ukupno 47 tisuća 325 kuna. Jada i sramote. Ne samo da su nas obmanuli u srpnju prošle godine, nego neće taj novac vratiti tamo kud spada. I zato jedan od najomiljenijih ljudi u našoj državi je ministar financija Šuker, za koga obično kažu daleko mu kuća bila. I na kraju haračlije i Bogu ste mrski, prema raji nadmeni i drski.
O kako poetično! Poštovana potpredsjednica Doma, gospođa Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Kroz ovo izlaganje i ove replike mislim da je rečeno više-manje sve što je bitno poručiti građanima, ali ja ću se osvrnuti na nešto što ste kolega Staziću spomenuli. Rekli ste da postoji strah od budućnosti kod građana. Ne samo, nažalost, strah od budućnosti nego postoji i strah od represije. Zato su glasovi koji potvrđuju da je ova mjera kao antirecesijska ili pro razvojna potpuno promašena izvan ove sabornice u kojoj se jedino i može govoriti bez straha da dobijete možda pendrekom vrlo tihi. Stalno se govori o tome kako je rad u Hrvatskoj skup i da zato imamo gospodarskih problema. Bruto plaće velike, a neto plaće sve manje i manje. Nameti stalno u ustima političara iz vlasti, a nikako da se neki namet smanji. Stalno se samo uvode novi nameti i to na koga sad? Ne na one koji imaju suviše, neki kojima preostaje da bi živjeli nego se uzima od onih koji rade i jedva namiruju svoje minimalne potrebe. Kažete da su smiješna ova obrazloženja. Ma ne mogu ni biti drugačija jer je ova mjera naprosto promašena od početka. Ona je još jedna, od jednih slatkih priča i zato i treba ovih 2, 3 mjeseca da bi se stalno govorilo o tome kako eto Vlada misli o građanima i vraća im nešto. Ustvari im vraća mrvice od onog što im je uzela. Ne čini nikakvu korist gospodarskom razvoju, smanjenju negativnih utjecaja recesije, ali ima jedan efekat. Puni državnu blagajnu da bi Vlada i dalje mogla rasipati novce na nebitne i nepotrebne stvari.
Gospodin zastupnik Davorko Vidović.
Kolega Stazić malo je počeo pa onda otišao u drugom pravcu stavom da Vlada nije znala ništa drugo nego uvesti krizni porez, ali onda si se popravio kada si rekao da zapravo Vlada itekako zna. Ima na dispoziciji već 10 godina strategije, rješenja koja ad limine odbacuje. Dolazili oni od struke, dolazili od savjetnika premijerke. I očigledno je da ovdje nije riječ ni o kakvom neznanju. Da li je riječ o malicioznosti? Ne bih ni to rekao da ona ne voli svoje građane. Ovdje je riječ naprosto o tome da su ciljevi Vlade potpuno disparantni, oni su potpuno drugačiji na ciljeve građana. Vlada, nažalost, ima samo neodgovorna Vlada, samo jedan cilj, ostati na vlasti. Odgovornoj Vladi ovo ne bi bila ugodna pozicija. U ovakvim vremenima biti na vlasti nije ugodno, a oni to tako strasno i silno žele da odbacuju svaki iole suvisao prijedlog koji dolazi od ljudi koji u ovoj zemlji znaju što su rješenja i upravo suprotno tim svim rješenjima isključivo rade na tome kako čuvati carevo ruho da se ne skine i da se ne ogoli do kraja. To je meritum problema kojega imamo sa ovakvim donošenjem zakona koji štete i onda se povlače kao što imamo prilike vidjeti.
I gospodin zastupnik Josip Leko, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Staziću ne tebi nego hrvatskim građanima treba izravno reći 3 stvari. Guverner HNB-a je izravno i ozbiljno upozorio građane RH i Vladi poručio "Neću pristati uz tvoju politiku, niti ću je pomagati u ovakvom obliku." Zašto? Zato što je ocijenio da je Vladina ekonomska politika samo smisao puniti proračun, a ne razvijati hrvatsko društvo, brinuti o zaposlenosti i standardu hrvatskih građana. Drugo što je poručio da to nije samo bila politika HDZ-ove Vlade na čelu sa Jadrankom Kosor nego da je to bila politika i prije toga. Dakle, na čelu sa Ivom Sanaderom. I treće što je važno poručiti građanima da ovakve društvene situacije odgovorne vlasti i odgovorna Vlada prepušta da odluče građani na demokratskim izborima. To je vrlo važno reći zato što nema promjene smjera već 5 ili 6 godina. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. Čini mi se da ne pokazuje samo Vlada prijezir prema ovome, pokazuju to i kolege iz HDZ-a kojih evo nema niti jednog u dvorani kada se raspravlja o spasu, ima jedan ali na njemu je cijela država ovaj čas, ili barem jučer. Dakle, nema ni jednog zastupnika i ne želi čuti što to drugi kolege imaju za reći ili za misliti. Ja se slažem sa kolegama koji su rekli da ovaj potez Vlade je za nju bio genijalan potez jer dok su druge Vlade u EU prije svega glavu razbijale, angažirale resurse, stručnjake, stručnu javnost, opću javnost, financijsku javnost kako pronaći metode i načine izlaska iz krize naša Vlada se preko noći dosjetila kako zavući građanima ruku u džep i uzela im je nešto novaca. I još je onda danas kažu predstavnici vladajuće većine da se narod tome radovao. Eto, uvijek kada Vlada zavuče ruku u džep građana vjerojatno građani kliču. Ali nama u oporbi se čini da oni više skiču ili skviče nego što kliču tome što Vlada čini. Koji su rezultati, efekti ovog poreza koji se zove u pravnim terminima posebni porez na dohodak, a narod to u hrvatskom jeziku puno bolje i više razumije, zove se harač? Kada je harač uvođen u Hrvatskoj je bilo zaposleno milijun 524 tisuće 360 građanina Hrvatske. Danas u Hrvatskoj radi milijun 436 tisuća 640 građana ili 87 tisuća 720 građana Hrvatske manje radi. To je efekt harača. Kada je harač uvođen negdje oko 5 tisuća ljudi je radilo, a nije primalo plaću. Danas više od 70 tisuća ljudi radi, a ne prima plaću. Gotovo je izvjesno da i oni koji su danas nezaposleni, odnosno koji su ostali bez posla, a tih je više od 90 tisuća i ovih koji rade a ne primaju plaću ne plaćaju harač ili kako god ga mi zvali. Jer onaj tko ne radi ne prima ni plaću pa ne plaća ni harač. Onaj tko radi a ne prima plaću sasvim sigurno da poslodavac ne plaća harač prije nego što ne isplati plaću. Kada je uvođen harač bilo je 248 tisuća 586 ljudi na Zavodu za zapošljavanje koji su tražili posao. Danas ih ima 317 tisuća 625 odnosno bilo je toliko prošli mjesec ili 69 tisuća 39 građana Hrvatske više je prijavljeno na Zavod za zapošljavanje u ovom periodu od kada je harač uveden. To je glavni efekt harača. Kažu ovdje kolege da je zbog harača došlo do toga da se mogu isplatiti plaće u javnom sektoru. Zaboravljamo da je paralelno sa uvođenjem harača smanjena plaća u javnom sektoru za 10%, smanjene su plaće medicinskim sestrama, liječnicima, učiteljima, profesorima, policajcima, carinicima, a onda nije prikupljen, jer bilo rečeno nema tih 10% da bi se moglo isplatiti, moramo se nečega odreći. I odmah drugi dan je Šuker otišao za onih 90% ne ubrati harač, nego izdati trezorske zapisi. A trezorske zapise je izdavao uz kamatu od 8% i davao diskont od 8%, što je daleko više od onoga što su se ljudi odrekli u tom trenutku jer navodno nije bilo novaca za plaće. Tko je zaradio na tome? Pa banke. Banke su zaradile više od 10% kada su posudile novac Ministarstvu financija i Vladi Republike Hrvatske nego što smo mi tražili od građana da se odreknu jer evo novaca nema. Nije harač pomogao da se stabiliziraju državne financije, tome su puno više pomogli trezorski zapisi. Ali trezorski zapisi su puno skuplji od bilo čega drugog što Vlada radi, pri čemu time bildamo profit banaka, a taj profit banaka ne ostaje u Hrvatskoj nego odlazi negdje izvan Hrvatske. I zašto se ustvari sada harač ukida? ako imamo 90 tisuća manje ljudi koji rade, ako imamo 70 tisuća ljudi više na Zavodu za zapošljavanje, ako 70 tisuća ljudi radi a ne prima plaću. Pa tko puni proračun? Odakle sada odjedanput novac u proračunu da možemo ukinuti harač? Pa u međuvremenu je Vlada dosjetila se puno efikasnijim modelima kako narodu uzeti novac. Jer ako čovjek ne radi ne plaća harač, a taj novac treba. E pa onda ćemo dići neke cijene. Pa je tako cijena plina u trenutku kada se harač uvodio bila kunu i 27 lipa za kubik. Danas i zaposleni i nezaposleni i onaj tko radi i prima plaću i onaj tko radi i ne prima plaću isti taj kubik istog tog hrvatskog plina plaća kunu i 70 lipa ili uz prosječnu potrošnju koliko prosječna obitelj u Hrvatskoj troši 215 kuna više plaća se danas za plin nego što se plaćalo prije nego što se harač uveo. A od tih 215 kuna je 50 kuna je samo PDV. Prema tome, ovdje ćemo vam oprostiti tih 60 kuna, kako velikodušno od Vlade, jer i onako ne plaćate, jer i onako ne dobijate plaće ili sta na Zavodu za zapošljavanje, ali ćemo vam zato vrlo efikasno uzeti taj PDV. Jer ako ne platite plin doći će distributeri pa će vam isključiti plin, pa neće imati plin. Ako vas vaš poslodavac drži u robovlasničkom odnosu i vi radite i ne primate plaću, Porezna uprava neće učiniti ništa, neće čak ni blokirati tvrtku a kamoli da se postara da radnici dobiju plaću zato što rade a ne plaćaju. Sasvim je izvjesno ono što kolega Stazić ima dilemu, pa ne treba se pripremiti građani do 1. 7., treba se Vlada pripremiti do 1. 7. jer ipak će ostati neka omanja rupica ne uplatom malog harača. Pa ćemo onda a to je gotovo izvjesno do 1. 7. imati i povećanje cijene plina za građane i povećanje cijene električne energije za građane. I samo s povećanja cijena i PDV-a na to povećanje cijena u državni proračun će se sliti puno više novaca nego što se slijeva od harača. Ali tada će Vlada biti sigurna da će svi plaćati i da nema nikakvog rizika da će netko ostati bez posla, pa neće biti prihoda i da nema nikakvog rizika ako poslodavac ne plaća da će i tada morati platiti za struju i za plin u tom razdoblju u kojem će to isto potrošiti. Zar se netko upitao u Vladi kakav je efekt ovog drastičnog povećanja plina 1. 4. za gospodarstvo. Koliko će građana Hrvatske zbog toga ostati bez posla, a potpuno je izvjesno da je to jedna ne antirecesijska mjera, nego antiindustrijaka mjera u Hrvatskoj. Da će oni koji proizvode biti dovedeni u takvu tešku situaciju da će zatvarati radna mjesta. Neki strani investitori koji imaju ovdje investicije razmišljaju da razmontiraju strojeve, presele na tržišta, gdje gle čuda MOL distribuira plin. I gle čuda ruski plin je u Mađarskoj je 40% jeftiniji nego hrvatski plin u Hrvatskoj. A ruski plin je isto 40% jeftiniji u Mađarskoj nego ruski plin u Hrvatskoj koji isti taj MOL dobavlja ovdje u Hrvatsku. Zato je MOL-u sasvim svejedno hoće li se u Hrvatskoj proizvoditi nešto ili neće. Ali nama ne može to biti svejedno. Ne može Vladi biti svejedno i ne može Vlada ne reagirati na povećanje cijena zato jer je zadovoljna jer s povećanjem cijena raste PDV i ubire se sigurni PDV. Mi moramo se zapitati koliko će ljudi ostati bez posla do kraja ove godine? Mi se moramo zapitati koje su to mjere koje će izvesti Hrvatsku iz krize? Nažalost, nijedna mjera koja je donesena nije donesena na vrijeme. A ovo ukidanje harača dolazi sasvim prekasno i dolazi u trenutku kada je Vlada smislila puno više načina kako efikasnije izvlačiti narodu novac iz njihovih ionako tankih novčanika.
Hvala. Dva ispravka i 4 replike. Prvi gospodin zastupnik Boris Kunst, ispravak.
Hvala lijepa. Kolega Mršić je tu izrekao niz netočnosti no ja ću samo pokušat, obzirom na vrijeme, bar jednu, dvije. Prije svega, obzirom da se SDP cijelo vrijeme vraća na harač, vraća se u Osmansko carstvo pa ćemo onda citirati ako se sam ne može snalaziti dovoljno dobro na računalu:"Harač je osobni porez, glavarina u Osmanskom carstvu. Naplaćivao se od svake muške nemuslimanske glave kao vrsta otkupa od ropstva." Pa dajte onda vidite kakvo to veze s tim ima o čemu vi stalno pričate, to veze nikakve nema. Drugo, netočno je da su umanjena sva materijalna prava. Pa podsjetit ču vas na činjenicu da u posljednjih pet godina razina socijalnih prava je nekoliko puta povećana, mirovine za 50%, minimalna plaća je bila u jednom trenutku za 60%, plaća prosječna za 40%. Dajte probajte malo ako se znate služit probajte, pa to se da izračunat, ne morate obmanjivat javnost jer ovo je vaša seansa koja je bila posljednja srcedrapajuća. Ne znam gdje ste bili 2000. i 2003. godine kada ste prvo što ste učinili 30% ste smanjili plaće državnim službenicima i namještenicima. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Dobro. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Dobro, dobro, kolega Kunst. Izvolite.
Pa evo kolega Mršić navodi da zapravo mjere koje je Vlada donijela su antirecesijske i da zbog tog poslodavci ne isplaćuju plaće što definitivno nije točno. Znamo da cijenu plina da nije realna niti sad i da ona još će poskupljivat vjerojatno, to slušamo stručnjake, gospodina Šunjića i ostale i to je poznato. Ali je točno isto tako da radnici svi nisu mogli birati poslodavca kao vrh SDP-a. Oni su izabrali recimo Daimler od kojeg su dobili nekolicina 4,7 milijuna eura, podijelila to i na taj način uništila jednu domaću tvornicu i stjerali radnike na cestu. Nađite telefonski broj od Marije Bistrice pa ćete čuti tamo.
Replike. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Mršiću, u nizu točnih podataka koje ste dali ja bih vam pridodao još jedan najnoviji podatak Hrvatske narodne banke da je krajem siječnja ove godine zaduženost građana iznosila 123 milijarde kuna. Jer neki se hvale da je i porasla štednja u istom vremenu i čisto sumnjam da ovih 123 milijarde kuna zaduženja da su to i isti građani koji su i povećali štednju. Jer ako milijun i 60 tisuća umirovljenika i milijun i 290 tisuća zaposlenih i 320 tisuća nezaposlenih, što je ukupno 2 milijuna 670 tisuća, mjesečno ostvaruju prihode od 0 do 6000 kuna, ponavljam od 0 do 6000 kuna, onda zasigurno tih 2 milijuna 670 tisuća građana nisu doprinijeli porastu štednje nego porastu zaduženja. To možete provjeriti kod bankarskih podataka o stanju minusa građana na tekućim računima. Država nastavlja ubirati porez ili zaračunavati zateznu kamatu kad se ne plati. Komunalna poduzeća nastavljaju redovito naplaćivati potraživanja i obračunavati zatezne kamate, kao i pružatelji usluga kojima je država davala monopol. Ajmo onda donijeti jedan zakon po hitnom postupku i na 90 dana odgoditi obaveze građana bez obračuna zateznih kamata, da im damo predah i da se pripreme i za ovaj blagodat od 1. srpnja, ukidanje ovog poreza. Mislim da bi to zapravo bio jedan jako dobar potez, 90 dana predaha građana prema ovim obavezama kao mjera društvene solidarnosti države i monopolista s onima koji primaju ispod 6000 kuna.
Hvala. Gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Hvala. Kolega Mršiću, spominjali ste ustvari sukob između rada i kapitala. Ja bih rekao da se u Hrvatskoj na hrvatskom terenu vodi figurativno kazavši jedna teška utakmica između rada i kapitala, s time da kapital vodi 10:0, a sudac je na strani kapitala. To je naša Vlada. Tako da taj svijet rada jedino što doživljava to su stalne žrtve i samo se tamo mogu brojiti. Spominjali ste nezaposlene, dakle imamo dio nezaposlenih onih koji bi tek stupili u svijet rada, koji ne mogu naći radno mjesto i oni koji su izbačeni iz svijeta rada, njih je 60,1%. Ti koji su ostali bez posla, a radili su ovakva vam je po prilici struktura. Trgovina na malo 20,6%, prerađivačka industrija 17,7%, građevinarstvo 16,5%. To su oni koji su izbačeni iz rada, vidite odakle. Iz trgovine na malo, prerađivačke industrije, građevinarstva, odatle je najviše. To vam govori što se dešava u hrvatskom društvu i na osnovu te strukture možete doći do nekih jako bitnih zaključaka kakva se politika vodi u ovom društvu. Nažalost, moja županija Splitsko-dalmatinska županija prednjači u apsolutnom broju, dakle po broju nezaposlenosti u veljači, taj broj je bio 60 tisuća, to je 12,5% svih nezaposlenih u Hrvatskoj. To je tragedija, takva politika jednostavno je politika kolapsa koja nas zaista nigdje ne vodi. A što se tiče Marije Bistrice tamo je SDP na vlasti, to za one koji su spominjali.
Gospođa zastupnica Sonja Šimunović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Mršić, jako dobra rasprava, baš ste fino objasnili nam svima koje su stvarne namjere ove Vlade. Ja sam zapravo htjela reći nešto slično što je rekao i kolega Lesar. Evo samo bih pročitala rečenicu iz objašnjenja ovog zakona, kaže: zakonom se osobito štiti interes i vodi računa o najsiromašnijim i socijalno osjetljivoj skupini društva koji teret gospodarstvene krize najteže podnosi. Zakonom je isključeno više od trećine zaposlenih osoba i 3/4 umirovljenika, znači 1/3 zaposlenih osoba i 3/4 umirovljenika ima toliko male plaće i toliko mizerne mirovine koje su nedostatne i nedovoljne da nisu čak dovoljno dobro ni da ih porez obuhvati. Toliko su gadne i ružne i male da ih porez obilazi i to je katastrofa. To je dokaz da ova Vlada zapravo nema ni strategije ni vizije i ne zna kako da se snađe u ovim teškim trenucima i onda uvodi harač koji je ništa drugo nego eksperiment nad ljudima, nad građanima i građankama Republike Hrvatske. Bez simulacije, bez jasne procjene, bez jasnih rezultata odluče preko noći uvest harač i onda kad vide da rezultati izostaju onda ga ukidaju. Dakle, eksperimentiraju nad građanima kako im padne napamet, a građani Republike Hrvatske ipak nisu pokusni kunići i ne zaslužuju takav tretman. Hvala.
I gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Kolega Mršiću vi mene zabrinjavate, znate toliko ste puta upotrijebili taj turcizam harač da je to upravo nevjerojatno i vi ste vjerojatno među onima koji ne rade to samo na riječi harač nego koriste čak i druge turcizme, a to je nedopustivo. Pitajte kolegu Markovinovića, on to najbolje zna. Jer kakav ste čovjek vi ste sigurno govorili u životu za neke metale da se zovu bakar i čelik, pa vjerojatno govorite da postoje neke boje, ja ne znam valjda je neka druga hrvatska riječ. Onda ste vjerojatno za nekoga pomislili da je budala, pa možda vam je palo na pamet da imate dva bubrega, pa možda ste čak u životu tukli čekićem, a popeli ste se tu čak na prvi kat, nosili ste i torbu, imate čak i čizme kući sigurno a na nogama su vam i čarape. Pa to je strašno i prestrašno. Do kad ćete se tako proturski ponašati. Je li to možda zbog toga što Republika Turska provodi sjajan antirecesijski program i jedna je od rijetkih država koji bilježi rast proizvodnje. Vi ste vjerojatno ljubomorni na Tursku i sad bi htjeli kroz turcizme unijeti i njihove neke … [[Govornik se ne razumije.]] je li i običaje da i mi postanemo tako uspješni. Ja mislim da to ipak nije u redu gospodine Mršiću.
Vjerojatno nitko nije mislio na hajvana. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pa evo kolegice i kolege iz kluba HDZ-a se ljute kad se govori o haraču, oni govore o kriznom porezu. Govorite i da je to porez solidarnosti, a zapravo ako pročitamo naziv zakona govori se o posebnom porezu na plaće, mirovine, primitke od samostalnog rada. Ali kad ovako govorimo da je to posebni porez, onda se to asocira na akcize, na nešto drugo. Zapravo to je porez na dohodak, samo se nisu uvećale one stope koje plaćamo, nego se to dodalo kao što to recimo lokalna samouprava može dodati prirez. Međutim to nije ni krizni porez, jer za koga je on krizni. On je krizni za državni proračun, jer državni proračun je u krizi i sa takvim dodatnim prihodima se povećava prihodovna strana. Solidaran sigurno nije, jer da je solidaran onda ne bi plaćali taj porez solidarnosti kako vi kažete. Oni koji nemaju čak ni toliko da pokriju primanja, da pokriju minimalne troškove života. Ako su sindikati izračunali da je to nešto više od 6 tisuća i 400 kuna, onda ispod te razine se ne bi smjelo oporezivati, posebno ne ovakvim posebnim solidarnim porezom. Međutim pustimo sada to, ako smo ocijenili da smo u krizi sredinom prošle godine i to konačno priznali i to je dobro, trebali smo tada poduzimati neke druge mjere, i ako se već reagiralo i interveniralo u porezni sustav onda se trebalo ocijeniti koji su rezultati takvih intervencija. Kad imate pad proizvodnje, kad imate pad zaposlenosti, kad imate rast nezaposlenosti, kad vam pada promet i potrošnja a treba uzeti u obzir da u strukturi društvenog bruto društvenog proizvoda u Hrvatskoj značajan udio ima upravo potrošnja i to i opća i pojedinačna, onda je trebalo na takav način intervenirati u porezni sustav. Dakle ne uvoditi takav porezni porez na plaće, povećati osnovicu dakle veći obuhvat pa početi oporezivati i one prihode koji se sada ne oporezuju, a koji zapravo imaju oni koji su ekonomski snažniji, moćniji, to bi bilo u skladu i sa našim Ustavom. Trebalo bi i osloboditi dio nekih obveza koje plaća gospodarstvo kako bi mi dali daha u jednoj godini koja je teška za poslovanje, dakle trebalo je stimulirati one koji ulažu, koji investiraju, i kroz investicije ili zadržavaju radna mjesta ili pak otvaraju nova radna mjesta. Drugim riječima trebalo je možda intervenirati i u porez na dobit, pa da ga ne, da porez na dobit u toj godini ne plaćaju oni koji investiraju ili zadržavaju dobit, ne isplaćuju dividendu. Trebalo je smanjiti ili ukinuti dio onih 245 tzv. neporeznih davanja koje plaća gospodarstvo. To bi onda bio nešto što bi uvelo dinamiku u gospodarstvo, što bi povećalo gospodarski rast i onda bi tako indirektno povećalo i ne samo zaposlenost, ili zadržalo zaposlenost, nego bi i povećalo prihode u proračunu. Kad sam rekla da znatan udio u BDP-u ima upravo potrošnja, mi smo zapravo smanjenjem potrošnje, smanjenjem kupovne moći smanjili našu proizvodnju i posredno time smanjili i društveni brutoproizvod. Jučer smo čuli na Odboru za financije od gospodina Bohačeka da su izračunali da je to samo ovaj porez utjecao na pad BDP-a za 0,8%. Što se inače dešavalo? Tko je podnosio teret krize? Najviše zaposleni. Njima su smanjivane plaće i pogotovo u realnom sektoru. Najprije su im smanjivane plaće, pa su onda išli na neplaćene godišnje odmore, i na kraju dobivaju otkaze. Teret su podnijeli i poslodavci, jer su zadržavali dugo razinu zaposlenosti dok su to mogli, pa su radili na zalihe, pa su ljude slali na neplaćene godišnje, na plaćene pa neplaćene godišnje odmore, i onda na kraju kad više nisu mogli izdržati davali su otkaze. Da je to točno govori podatak iz siječnja ove godine kad je 18 tisuća ljudi ostalo bez posla. Pa još nekih tisuću 200 u veljači, pa pitanje što će se desiti u 3. mjesecu, u zadnje vrijeme niti naš Zavod za zapošljavanje nije tako ažuran u objavljivanju podataka kao što je to ranije bio. Zato kad sada vidimo zapravo svi vidimo i mi koji smo bili protiv da se uvede ovakav porez, pa i Vlada koja vidi da nema efekte takvoga uvođenja takvih obveza, bilo bi pošteno reći odluka nije bila dobra i treba to čim prije ukinuti. Čini mi se da je u prošloj godini jedna od europskih država uvela takav posebni porez i nakon 2 mjeseca ga je ukinula jer je vidjela da to zapravo donosi više štete nego koristi. Još je ovdje bilo rečeno da je smiješno obrazloženje da je uvođenje stope, odnosno tog posebnog poreza i povećanje stope za jedan indeks i poen PDV-a zapravo spasilo plaće i mirovine koje se isplaćuju iz proračuna. To je zaista smiješno jer ako idemo pogledati, evo da ne kažete da govorim napamet, ovo je izračunala analitička služba Gospodarske komore, objavljena je i dosada nitko nije demantirao, da je prosječna plaća, između ostaloga ne samo zato što se smanjivao obujam gospodarskog rasta ili gospodarstva nego i zbog kriznog poreza, prosječno je smanjena za 198 kuna. Tih 198 kuna na broj prosječno zaposlenih u prošloj godini je 300 milijuna kuna manje mjesečno. Oni, za tih 300 milijuna kuna mjesečno nisu plaćeni ni porezi, ni doprinosi, sve je to nedostajalo u državnom proračunu. Povećali smo stopu za jedan indeksni poen PDV-a, a to vam je 9,5%. Toliko su ljudi manje mogli kupovati. Dakle, ovaj efekat od milijardu i 600 milijuna i plus onih, taj postotak koji je donijela stopa PDV-a zapravo kad bismo stavili u realne okvire jer najveći dio ljudi bi to potrošio i kroz PDV, kroz plaću, kroz porezni doprinos to bi ponovno se vratilo u državni proračun. I možda ono što je najvažnije kada se donosila ova ovakva odluka i ovaj zakon nisu se sagledale posljedice. Niti sada zapravo nema nikakvih razloga da se kaže stanje je bolje i to idemo ukinuti. Jer kad smo to donosili imali smo drastičan pad BDP-a, imali smo pad proizvodnje, imali smo pad zaposlenosti, imali smo veliku nelikvidnost, imali smo velik broj nezaposlenih. Što imamo danas? Isto to, pad BDP-a, pad potrošnje, pad životnog standarda, pad zaposlenosti. U 2 mj. gotovo 20 tisuća novih nezaposlenih. Dakle, niti je bilo logike da se ono uvodi i zato je najpametnije da zapravo ukinemo u cijelosti posebni porez na plaće, mirovine i prihode od samostalnog rada. Da u sljedećoj fazi odmah, eto danas je zasjedanje Vlade, možda na sljedećoj sjednici da nam Vlada predloži i vraćanje stope PDV-a na 22%, ali da i razmisli i predloži da se uvede međustopa i za neke druge usluge i proizvode. Posebno nakon ovakvog drastičnog poskupljenja energenata što su učinile i druge europske zemlje. Uvele su međustopu čak od 5%, mislim s obzirom da mi imamo međustopu od 10% da bi to bilo realno učiniti. To bi bili onda doprinosi smanjenju krize i zapravo povećanju životnog standarda građana.
Hvala. 3 ispravka, 3 replike. Prvi ispravak, gospodin zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kolegice Zgrebec koja je rekla da HDZ koristi razne nazive za ovaj porez. Ne koristimo mi razne nazive. Upravo različiti nazivi dolaze iz redova SDP-a. Za nas postoji samo jedan naziv za ovaj porez, a to je posebni porez koji se uvodi prema različitim kategorijama građana uvažavajući socijalni položaj, uvažavajući ekonomski status građana. To je poseban porez koji se uvodi na određeni rok, a evo ovim današnjim zakonskim izmjenama taj rok i skraćujemo. To je poseban porez koji nije beznačajnim sredstvima napunio i puni državni proračun kako vi kažete u svojim amandmanima. Radi se o milijardu i pol kuna. Nego su to prihodi koji su bili nužni i neophodni u trenutku donošenja ovog poreza za proračun RH. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Pa kolegica Zgrebec je navela da nije točno da je ovaj poseban porez spasio plaće i mirovine. To je netočno. Pa ja vjerujem da to kolegica Zgrebec zna da u onom trenutku kada se nažalost proračun nije mogao puniti toliko dobro da bi podmirio sve javne financije, sve javne potrebe. Da je upravo iz sindikalnih redova došao prijedlog da se uvede ovakav porez jer su bili svjesni da neće dobiti plaće, da umirovljenici neće dobiti mirovine. Znači, ti sindikati su bili puno svjesniji od opozicije koja to kritizira. I to je vama potpuno jasno, ovo je samo razgovor radi javnosti. I ovo je interventni dio, porez, i zato ima određen rok trajanja. A ovo što je Vlada učinila pa je ranije to ukinula, pa zašto vi to uzimate za loše? Dapače, trebali bi hvaliti, a ne kritizirati.
Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja ispravljam netočan navod, naime zastupnica je rekla da nije bilo logike da se donosi taj Zakon o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke što zaista nije točno. U tom trenutku, dakle u srpnju prošle godine, bilo je bitno donijeti taj porez da bi se stabilizirale javne financije, odnosno da bi mogli financirati i plaće i mirovine i socijalna davanja. To je istina, no nema logike i nije bilo logike da u srpnju kada smo govorili o ovom porezu da ste toliko pesimistički govorili o tome svemu što je utjecalo na to da se smanji potrošnja. Da ste drugačije govorili ja vjerujem da ne bi došlo do pada potrošnje. I ono što sam danas već rekla, a to je činjenica da je u ovo krizno vrijeme, da je štednja građana porasla. Prema tome, ali zbog vašeg tog pesimizma ja sam uvjerena i sigurna da je bio pad potrošnje. Prema tome, vodite računa kad govorite ovdje u Saboru o situaciji u Hrvatskoj.
Replika, gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Hvala. Objektivno stanje, a ne psihološko stanje društva je loše i ne radi se o tome. Vi možete biti psihološki jako tvrdi sada ići kupiti kilo čokolade, ali nemate para, neće vam je dati. Ali sad sam psihološki raspoložen da to dobijem, a imate li novca? Nemam! Pa moramo biti svjesni i postojeće situacije. Najveći problem ove države je u tome što se nalazimo na brodu na kojemu curi na 50 rupa i mi se uhvatili najmanje rupe pa je stalno pokušavamo začepiti, a ne vidimo koja je najveća. Najveća rupa je globalna politika ove Vlade koja ne vidi da jedino otvaranje novih radnih mjesta može spasiti ovu državu, a ne šminkanje i pituravanje toga da izgleda što ljepše kad gubimo radna mjesta. Nažalost, na godišnjoj razini nezaposlenost je obuhvatila sve dobne skupine, ali je alarmantan podatak za svaku Vladu, za svaku zrelu Vladu je to da je recimo u Hrvatskoj evo skupina od 25-35 godina u godinu dana nezaposlenost u toj dobnoj skupini je narasla za 61,7% Sada se ja pitam što napraviti. Da li ovdje pričati kako su psihološka stanja takova da oni doživljavaju sebe kao ljude koji nemaju kruga ili nemaju posla ili početi raditi na tome da se to promijeni. Čini mi se dakle da padamo u jednu tešku da tako kažem onostranost a hodamo po ovome svijetu, da se jednostavno gubimo u maglama, kao da kompletna vlast halucinira. Pa misli da su njihove halucinacije ono što i drugi ljudi vide. A drugi ljudi vide da ne mogu ovako dalje. Kako ići dalje? Sigurno ići ovako. Što se tiče poreza u pravu je Slavko Linić poreze treba udriti onima koji imaju, a ne ciditi one koji nemaju ionako za preživit.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Pa ja se slažem kolega s vama da ne postoji nikakvih psiholoških razloga da čovjek troši ili ne troši kada nema. I kada vi imate prihode takve da ne možete zadovoljiti niti 50% minimalnih potreba a imate dvoje djece, a jedan od roditelja ne radi, a drugome je perspektiva da će uskoro ostati bez posla, tada on ne može ni štediti niti trošiti, ne može se ni zadužiti. Oni koji su se zadužili i kupili stan sada im banke ga daju na prodaju jer ne mogu uredno plaćati svoje obveze. Ma nema toga optimizma i nema takvih poruka iz Parlamenta, Vlade, politike, bilo koga da vi njega možete natjerati da troši ako on nema. A mi konačno moramo reći da naši ljudi žive u siromaštvu i da iz toga siromaštva neće brzo izaći. Ali način kako se Vlada odnosi prema stanju u državi zaista je ja ne znam što bi čovjek rekao. Ti je šokantno da mi nemamo jedan suvisli prijedlog kojeg bi ovdje raspravili i kojeg bi prihvatili i zaposleni i poslodavci i političari i svi slojevi u društvu. Jer vi možete reći bit će još teže, morat ćemo smanjiti plaće. Ali recite ljudima sutra će biti, za 2 godine, za 5 godina. Ali ovako. Vi govorite isplaćuju se plaće i mirovine, pa i tome će doći kraj. Neće se više ministar Šuker moći zadužiti, pa neće biti ni plaća ni mirovina. Što ćemo onda reći tim ljudima?
Gospodin zastupnik Drago Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Zgrebec, pa spomenuli ste da je ovaj porez bio krizni za proračun. Sigurno. Porez je uveden jer je stanje proračuna bilo u krizi sigurno. Međutim, ono što je činjenično kriza je bila u punom jeku kada se uvodio taj porez. A što je Vlada do tada učinila da se smanje troškovi i ona prethodna Sanaderova i ova od predsjednice Kosor? Ništa se nije činilo. Proizvodnja je također bila već debelo pala. Isto se postavlja pitanje što je Vlada do tada činila da ta proizvodnja ostane i da se riješi pitanje pada proizvodnje. I na kraju što se dešava? Dešava se da novca u proračunu smanjilo da se javio deficit. I umjesto da imamo antirecesijske mjere, politika dovodi i uvodi ovakav jedan porez kojim se treba spašavati kriza deficita. Međutim ne radi se ništa na povećanju potrošnje, ni na restrikciji javnog sektora. I upravo zbog toga kada danas konstatiramo da se takovi porezi nisu trebali uvoditi i da bi se trebalo danas oba ta poreza isto tako ukinuti. To je ono što zastupa SDP i zbog čega smatra da ti porezi nisu se trebali ni uvoditi. Jedino se bojim da ćemo uskoro imati krizu u proračunu, ali tada ne znam koje će mjere Vlada poduzeti i kome će tada ponovno uzimati novac. Hvala.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolegice da s ovim haračem prouzročila je vlast više štete nego koristi. I to je jedna nepobitna činjenica. Ali to nije samo sa haračem. Svaki puta kada HDZ poduzima mjere da poboljša život građana, mi smo nažalost bliže provalije. I poduzima neke mjere kojima u biti priskrbljuje mrvice a istodobno otvorene su sve slavine gdje nama curi novac. Ja ću samo napomenuti evo jučer smo raspravili Prijedlog Zakona o morskom ribarstvu gdje nama godišnje odlazi zbog toga što Vlada nije uvela ZERP, Talijani nam odnose 350 milijuna eura godišnje vrijednosti ribe. Prema tome, vlast traži evo vidjeli smo iz nastupa kluba HDZ-a, kako mi ne plješćemo vlasti. Dakle, ne samo vlast ponavljam što nije korisna nego je štetna. Ali to nije dovoljno nego bi još da im se mi divimo. Kriza to su uvijek neki drugi nikada oni. A u biti što je kriza? Kriza je nažalost HDZ, vlast koja je opijena sama sobom.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa funkcija Vlade kao izvršnog organa jedne države nije samo punjenje proračuna, nije samo redistribucija kroz proračun jednog dijela društvenog proizvoda. I kada dođemo do manjka prihoda, eto mi uvedemo posebni porez na plaće, mirovine praktički prihode onih koji rade, na prihode onih koji rade ili su radili pa su sada u mirovini. Međutim ako već i svedemo funkciju Ministarstva financija samo na punjenje proračuna i tu redistribuciju društvenog proizvoda, onda treba reći da bi možda efektnije bilo da malo bolje to kontroliramo od sive ekonomije do utaje poreza. Eto neki dan objavljeno da su u samo jednoj rutinskoj kontroli utvrđeno, ja kažem rutinskoj a to su redovne kontrole, utvrđeno 2 milijarde i 400 milijuna kuna neplaćenih obveza. Prije nekoliko mjeseci je objavljeno da proračun odnosno da se potražuje oko 11 milijardi kuna različitih javnih davanja. Znate kada dođe do situacije da tvrtka duguje 20, 30 milijuna kuna, a mi smo došli i do preko milijarde kuna kada se govori o INA-i u kojem i država ima značajan svoj ulog i udio vlasništva, onda se postavi pitanje, pa zašto se recimo takvim to ne naplati ili se na vrijeme ne reagira, a istovremeno onima koji imaju 3 tisuće i jednu kunu primanja oporezuje im se dodatno sa 2% poreza.
Državni tajnik Ministarstva financija Ivica Mladineo. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Cijelo vrijeme raspravljamo o pravednosti uvođenja i kriznog poreza i povećanja PDV-a. Atmosfera koja nam je bila i početkom godine, znači doći do bankrota državnih financija, državnog proračuna teško je uvest bilo koji novi porez ili povećat stopu poreza u vrijeme koje, ali opravdanost toga, moram kazat da izvršenje državnog proračuna za prošlu godinu da su prihodi naplaćeni sa 99,4%, da su rashodi 99,7%, da je deficit ipak u okviru planiranog. Znači da jedna stabilnost i opravdanost uvođenja ovog poreza, iako moram kazat da je teško donijet odluku uvođenje novog poreza ili povećanje poreza, znači ipak jedno opravdanost se pokazala dobra i znači da se donijela ipak dobra odluka. Jedan odgovor cijenjenoj zastupnici Zgrebec. Ove 2 milijarde i 400 milijuna, nije to jedna akcija nego to je rezultati nadzora porezne uprave koja je milijardu 900 i svi ovi drugi tokom godine, znači da ipak se pojačano radi na utvrđivanju tih nepravilnosti i mislim da je ipak toga sve manje.
Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ja sam sasvim siguran da mi nećete zamjeriti što ću na početku svoje rasprave pridružit se podršci…
Ne treba bit siguran unaprijed nikada.
Ja znam da ste gospodine potpredsjedniče jedna tolerantna osoba i da sasvim sigurno nećete zamjeriti što ću na početku podržati načelnike hvarskih općina i župana Antu Sanadera koji su zatražili da se vrati ukinuta trajektna linije za otok Hvar, a sad ću nastavit s raspravom. Dakle, čuli smo sa ove druge strane sabornice danas jednu dosta zanimljivu tezu, a to je da je potrošnja pala zato što smo mi eto psihološki djelovali na građane pa da oni zbog toga manje troše. Doduše sad mi na Braču smo poznati kao štedljivi, ali nije to sad toliko bitno. Ta intonacija mi je dosta slična onoj jednoj intonaciji jednog političara s početkom 2000. godine koji je rekao da građani bolje žive, ali da to još ne znaju. A znate kada se krene koristiti takva argumentacija na iskustvu koalicijske Vlade onda vam se obično izgube izbori. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospođo Šolić, mogu ja nastaviti? [[Upadica: Možeš.]] Hvala. Dakle, postoji još jedna filozofija koju smo nedavno čuli u jednom od izlaganja premijerke, a koja je otprilike rekla dakle da se ovoj zemlji potrebne reforme, ali da se nitko ne želi odreći jer kad se krene od njih onda se oni ne žele odreći. E sada, iz te rečenice se da dosta zaključiti. Prvo, način vladanja, dakle ispada da cijela država postaje jedno dobrovoljno društvo gdje se ljudi, određene grupacije odriču, ukoliko se ne odreknu da je to onda njihovo. Upravo je Vlada ta koja mora, naravno uz podršku Parlamenta odnosno svoje vladajuće većine odlučiti koje su stvari u ovoj zemlji prioritetnije i kad nema novaca gdje izdvojiti više, gdje izdvojiti manje. Zbog toga Vlada dobija pluseve ili dobija minuse, a očito je filozofija da Vlada treba dobivat samo pluseve prevladala na tome da se nikome ne želi zamjerati. I moram priznat u tom smislu razumijem rečenicu premijerke u Brodosplitu kad je rekla da kurs ne određuje vjetar nego jedra. Nije točno, određuje kormilar odnosno kormilo, a očito tu baš nema ni kormilara a ni dobroga kormila. E sada, zašto se nitko ne odriče? Da bi se ljudi odrekli nečega što im u ovom trenutku po važećim propisima pripada moraju vidjet neki cilj, zašto, čemu to vodi. Zbog čega bi se mi nečeg odrekli, vjerojatno zato da sutra svima u državi bude bolje. Ako ljudi iz sindikata ili iz nekih drugih grupacija to ne vide i ne žele se odreći očito je da ne vide taj cilj. E sada nije problem u tome što oni ne vide to nego se meni čini da više ni Vlada ne vidi u kojem smjeru treba ići i koji je cilj. Pa smo zato u 7. mjesecu uveli krizni porez i kada su i ekonomisti i ekonomski stručnjaci, ali i drugi koji se razumiju u to što će se dogoditi, koji su proučavali to što su druge zemlje napravile rekli da će past potrošnja, da će to ustvari izazvat suprotan efekt, onda se naravno čulo da to nije točno. E sada se vidi i po ovoj reakciji Vlade nakon određenog broja mjeseci da se povlači taj zakon, dakle taj prvi dio iako bi trebalo povuć naravno i ovaj drugi dio kriznog poreza. Vidi se da oni koji su to govorili da su bili u pravu i da to nije bio psihološki rat zato da ljudi manje troše pa da bi se zato manje punio proračun. Ljudi u pravilu manje troše kad manje imaju. No međutim, u javnosti ovaj krizni porez nije dobro primljen, to je sasvim jasno. Ja izbjegavam koristit izraz harač u ovome izlaganju, izbjegavam ga koristit da me se ne bi optužilo da koristim turcizme… … [[Upadica se ne razumije.]] Harač. Gospodin Kunst je danas nas nekoliko puta informirao što to znači, ima na wikipediji, ima još nekoliko značenja. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali taj harač je pružao i osobnu sigurnost, taj harač u srednjevjekovnom Otomanskom carstvu, a ovaj krizni porez kojega su neki nazvali tako kako sam rekao da su ga nazvali nije pružao sigurnost i to je bitna razlika. Dakle, on je bio još gori od tog poreza, to sam htio reći. I zato, kolegice i kolege, kako smo mi imali naravno različita imena, što je naravno u političkoj borbi u javnosti dozvoljeno, nije to bila neka uvredljiva riječ harač, ja mislim da ustvari bi najbolje ime za ovaj krizni porez bio krizni poraz zbog toga što je Vlada izgubila bitku sa krizom, a svojim idejama da samo uzme građanima, stavi ruku u džep je pokazala da nema nikakvih drugih ideja i zato građani naravno očito ne žive bolje, ali oni znaju a ne žive bolje za razliku od onih drugih. Zahvaljujem.
… [[Govornik naknadno uključen.]] četiri replike, ali još dvoje dok sam, dok je jedan kolega tu zastupnik samnom razgovarao su javili, su podigli pločice, a nismo iz registrirali, pa molim poštenog nalaznika tih pločica da se jave koji su osim ovih koje ću, koji su digli pločice, koji su zabilježeni zastupnici Borzan, Vidović, Šolić, Bodakoš, još je dvoje bilo. E vidiš kako je to poštenje. Onda je, da, i još netko je bio. Nije bio? Kolegice Antičević niste li vi bili slučajno? Tko Kerum? Šta? Dobro, gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa vi ste kolega Bauk upozorili na jednu novinu ovdje koju smo danas čuli, osim ovog radovanja koje je narod iskazivao prema ovome porezu kako se on god zvao, a to je dakle da zbog pesimizma građani nisu mogli kupovati ili da je pala potrošnja. Tako vidite ovih 87 tisuća 720 ljudi koji danas manje radi u Hrvatskoj nego što je radilo kada je porez uveden, mogli su praznog novčanika otići u trgovinu ali prepuni optimizma i zatražiti kruh i mlijeko i doći vjerojatno na blagajnu i reći gledajte nemamo novaca jer nemamo posla, jer smo zbog kriznog poreza ostali bez posla, ali imamo prepuno optimizma, pa dajte nam tu košaricu onda besplatno da možemo otići doma i nahraniti djecu. Tako eto umjesto da imaju ti nezaposleni, tih 87 tisuća, 60 tisuća ljudi koji radi i ne prima plaću nemaju nikakav razlog za pesimizam, jer prema receptu HDZ-a u trgovinama se od danas može kupovati sa optimizmom. Keš, čekovi, kartice i optimizam.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Bauk.
Gospodine Mršiću, kažu, dobro obaviješteni kažu da su ustvari pesimisti dobro obaviješteni optimisti, i ja mislim da su naši građani dobro obaviješteni i da su upravo zbog toga pesimisti, ali naravno imaju načina kako da postanu optimisti, a to će pokazati na izborima kad god se oni održe. Zahvaljujem.
Gospođa zastupnika Biljana Borzan.
Pa evo kolega Bauk, spomenuli ste da ne želite koristiti riječ harač, ona i poprilično nervira kolege iz HDZ-a, a ustvari bi vjerojatno prikladniji, najprikladniji izraz bi bio hadezarina, jer porez krizni porez bi mogao biti i koristan, odnosno ne ovaj krizni porez, nego svaki porez može biti koristan ako se ulaže u prave stvari, donese na pravi način i u pravo vrijeme, ali kako je ovo sve napravljeno na način da je pogoršalo stvari u Hrvatskoj ja ne vidim zaista bolji izraz nego hadezarina kao jedan pogrdan izraz sjećanja na ono što je HDZ napravio s ovim porezom našim građanima.
Kolegice trebamo biti malo korektniji i ne vrijeđati. Ne smijete i ne možete, nemate pravo vrijeđati ni Hrvatsku demokratsku zajednicu, ni jednu političku stranku. To je uvredljivi način govora i toga se treba kloniti. Kolega Bauk, izvolite. Izvolite.
Mogu ja gospodine, evo ja bih ispravio jednu nekorektnost a to je mislim da ipak treba onda dodati HSS-arina, HSLS-arina, SDS-arina i sad ne znam da ne uvrijedim manjine, da nekog ne preskočim bilo bi predugo, jer šteta je da samo HDZ dobije zasluge za taj potez, imaju one koalicijske partnere koji zajedno s njima su zaslužni za to, evo pa da dopunim i da ne budem nekorektan prema drugim strankama koalicijskih partnera gospodine potpredsjedniče.
Očito na vas nije ovo moje upozorenje pozitivno djelovalo. Teško, ali. Gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Kolega Bauk, mene čudi pa ću reći tezu koju sam mislio u raspravi iskoristiti, da ju malo šire elaboriram, mislim da je to jasno. Ne povlači HDZ ovaj zakon zato što je uvidio svoju pogrešku, zato što su ga uvjerili stručnjaci, znalci itd. što su izračunali. To nije razlog. Ključno je kolegice i kolege i građani, ključno je ovo u idućih 2 mjeseca HDZ-ova Vlada uvodi ukidanje regresa i božićnica jest jednako 600 milijuna kuna i smanjenje tzv. privilegiranih mirovina to je negdje oko 7 milijardi 200 milijuna kuna u čemu invalidske, braniteljske mirovine participiraju s 5 i po milijardi, 15% niže to je milijardu i nešto kuna. Milijardu i 600 kuna će se nadomjestiti novim nametom građanima ove zemlje i sva tajna je u tome. Povežimo ovu priču sa tzv. registrom hrvatskih branitelja, sa tom paljevinom … [[Govornik se ne razumije.]] , tom pričom koja se otvorila, stvari će biti jasne. Dakle ovdje nije riječ ni o kakvom priznanju greške, ovdje je riječ o stvaranju pretpostavke za nove namete građanima Hrvatske.
Gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo slušajući cijelo jutro raspravu sa ove moje desne strane i došla sam do zaključka da se uporno danas SDP želi solidarizirati, i prikazati i odglumiti sa onima koji danas istina teže žive u ovo recesijsko vrijeme. Ali gospodo iz SDP-a da vas podsjetim, ovo vam pada u vodu. Da vi to želite iskreno, onda bi vi danas u gradu Zagrebu, a u gradu Zagreba živi trećina hrvatskog naroda, u ovo recesijsko vrijeme smanjili ili skinuli prirez od 18%, ja ću vas samo podsjetiti da grad Pakrac koji je bio porušen u Domovinskom ratu ima 0% prirez, a vi gospodo SDP u gradu Zagrebu 18%. Kako bi to nazvali? Ja neću upotrijebiti riječ koju ste vi upotrijebili za 2% ovog poreza koji se mora uvesti. Gospodo iz SDP-a vi cijelo jutro, cijelo jutro širite pesimizam i govorite neistine. Hoćete sakriti uporno sve one dobre mjere što je Vlada u ovoj teškoj situaciji odradila za hrvatski narod. Vi želite samo jedno, želite vlast. A vi ste svoju vlast i svoje namjere prema hrvatskom narodu pokazali od 2000. do 2003. godine kada ste stvarno u Hrvatskoj stvorili sirotinju, omalovažili mnoge koji su stvarali ovu Hrvatsku. Ali i danas to pokušavate. Isto u tu populaciju unijeti nemir, ali neće vam to uspjeti. Nemojte misliti da ćete vi uvesti porez, a to pokušavate.
Dobro.
Ali mi ćemo, vi pokušavate, ali mi ćemo to učiniti na vašu komunjariju uvesti porez. Tako da znate.
Dobro, odgovor na repliku.
Gospodine potpredsjedniče trebalo bi mi malo više vremena da odgovorim na sve. Dakle kao prvo, što se tiče ovih prireza, evo tu mi je predsjednik Odbora za lokalnu samoupravo reklo da je ove godine 7 gradova u kojima je HDZ na vlasti uvelo prirez pa tu vašu komunjariju njima prebacite slobodno. A vi nećete doći na vlast u Gradu Zagrebu sljedećih jedno 5 izbornih ciklusa prema tome nemojte se više toliko truditi. Ako imate nešto reći Gradskoj upravi imate mjesni odbor gradski kvart Brezovica pa idite odatle pa možda jednog dana i uspijete doći. A sasvim sigurno dobacivanjem iz klupe u Zagrebu nećete pobijediti na izborima to vam je vrlo vjerojatno. A što se tiče ovoga svega što ste rekli da se mi solidaliziramo s onim koji loše žive, to je točno. To je u osnovama socijaldemokracije, ne morate nas učiti socijaldemokraciji. A još ste nešto govorili, evo nisam uspio sve zapamtiti, ali ne sumnjam da su vam to građani dosta dobro primili i da ste zbog toga podigli rejting svojoj stranci ovim istupom i ja vam želim još dalje da to nastavite. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Drago Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodin Bauk, on se žuri istina Bog ne znam kuda, ali pitanje njegove, odnosno izjave vladajućih da se ne troši zato što mi iz SDP-a govorimo o krizi da sijemo pesimizam itd., mislim da je to još, gospon Bauk, jedna od zamjena teza. Sigurno kao što se i danas od strane vladajućih isto tako govori kako je bilo dobro i veselo kad se uvodio krizni porez, a isto tako i danas se isto govori kako je to i dobro kad se ukida. Ali, u međuvremenu su se dešavale mnoge teške stvari pa je recimo zatvoreno 10 tisuća trgovačkih obrta, 1152 trgovine. Postavlja se pitanje koji su razlozi tome? Da li ovog pesimizma ili pada kupovne moći ili zato što se izgubila želja ljudi za kupovinom što se priča da se ne treba trošiti? Isto tako pitanje novca, odnosno povećane štednje, sigurno je vezano zato što ljudi se boje krize, odnosno ne znaju što ih očekuje, a posebno kakav novi porez se može javiti. Zato mislim da bi trebalo priznati od strane vladajućih ovu pogrešku sa kriznim porezom, prionuti novim akcijama, akcijama koje nudi i oporba, mislim da u ovim diskusijama ih je već dosta bilo, posebno od našega predstavnika kluba, a isto tako učiniti konkretne korake za spas gospodarstva i bolji život građana. Jer jedino pod tim uvjetima moći ćemo dalje egzistirati bilo tko bio na vlasti, ali ljudi očekuju da se nešto konkretno napravi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Pa zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, što se tiče priznavanja greške ja sam sasvim siguran, dakle ovo je bila greška iako se u tome ne možemo složiti. I kaže narod da se uči na greškama, pametni na tuđima,a oni drugi na svojima, ali priznat će se greška. Znate kada? Priznat će se isto onako kao što se sad priznaju sve greške Ive Sanadera. Dakle, jednom kad bude, kad se stvore uvjeti kako se to kaže da se može nešto napraviti onda će se te greške priznati, a dotada da sad pitate njih tko je bio premijer prije Jadranke Kosor pola ih se ne bi sjetilo, a pola bi o tome govorilo loše osim njih 4, 5 pa dobro nećemo sad ulaziti u to. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Pa evo imali smo prilike cijelo prijepodne slušati jedan SDP-ov igrokaz, mogli bi ga nazvati meksičkom sapunicom, kako god hoćete, o velikoj brizi za socijalne kategorije ovog društva. I to bi sve bilo uvjerljivo da upravo ta struktura koja je danas ovdje diskutirala nije imala priliku biti na vlasti i pokazati kako su oni bili socijalno osjetljivi za svoje vrijeme. Znate, da je onih 2 milijarde kuna sada kojih je ova Vlada morala isplatiti državnim službenicima i namještenicima upravo iz razloga što vi niste poštivali njihova materijalna prava nego ste donijeli odluku, a kasnije se vidjelo da ste to prisegnuli prema MMF-u i Svjetskoj banci da nećete poštivati, i jednostavno na taj način oštetili ovu vlast koja ja morala nadoknaditi temeljem sudskih sporova te novce. Da je možda tih 2 milijarde možda ova Vlada ne bi morala uvesti ovaj krizni porez. Možda bi joj te 2 milijarde bile dostatne. Ali sada kada ova Vlada ukida taj poseban porez na plaće, mirovine i druge primitke tada eto vi se ponovno bunite. Vi ste opet protiv, ali zašto ste protiv? Pa upravo ste zato protiv jer to ukida ova Vlada. Vi bi bili za da još ima veće namete jer bi onda vi prikazivali da je još gora situacija. Da ova vlast ne valja da bi vi trebali što prije doći na vlast. Znači, jednostavno izvrćete teze kako vama paše u kojem trenutku. No, činjenica je da je upravo ova Vlada, prije svega, pokazala da je odgovorna. A odgovorna pokazala je da je u tome što je rekla da je ovo porez koji ima privremeni karakter. Ona ga čak ukida 6 mjeseci prije. To znači da će do zakonskog roka ukinuti i onih 4% o kojima ste vi danas govorili. Ja očekujem da će možda to biti prije. No, činjenica je da upravo 720 tisuća zaposlenih i 190 tisuća umirovljenika o kojima ovdje danas ste govorili više od 01. srpnja neće morati plaćati taj porez i za toliko će im biti veće mirovine i plaće. To je činjenica. Tako da od 1. srpnja ove godine poseban porez neće plaćati milijun 295 tisuća zaposlenih, neće plaćati milijun 60 tisuća umirovljenika. Kada bi to pretvorili u neke postotke onda bi vidjeli da je to 90% zaposlenih i 90% umirovljenika neće više morati plaćati nikakav porez, što se tiče ova dva zakona o kojima danas govorimo. No to vas ne interesira i nije bitno. Poseban porez na plaće plaćati će oni o kojima ste vi danas upravo govorili da njima treba uzeti. Znači oni koji imaju veća primanja od 6 tisuća kao što ste rekli da sindikalna košarica pokazuje da je to jedan minimum za preživljavanje iako dobro znate da ovisno koji sindikat radi tu sindikalnu košaricu, jer nažalost ni za vrijeme vašeg mandata nije definirano jedno pravilo na koji način se izračunava ta sindikalna košarica, nego je svaka središnjica izračunava sebi pa su onda različiti iznosi, ovisno tko izračunava. No, da podsjetimo se o ovom Zakonu o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke koji je imao sigurno za cilj ublažiti i što je ustvari i uspio, ublažiti smanjenje planiranih prihoda u državnom proračunu. I podsjetit ću vas da upravo i od strane sindikata je došao prijedlog kako bi se trebao uvesti taj porez da se omogući isplata. Znači financiranje svih onih javnih potreba iz proračuna da se omogući isplata i plaća i mirovina ljudi jer su znali da nažalost ovaj plimni val svjetske recesije koji je započeo u svijetu i Europi prelio se i u Hrvatsku. I tu nije bilo moguće izbjeći te negativne gospodarske tokove sa svjetskih financijskih tržišta, nego se jedino moralo pribjeći ovakvim interventnim mjerama. Isto tako dobro znate koliko je novaca prikupljeno. Da je preko milijardu i 676 milijuna prikupljeno temeljem ovog poreza i da su upravo ta sredstva itekako bila značajna da se ne naruši dinamika isplata plaća, mirovina itd. svih onih javnih davanja iz proračuna. Isto tako ću vas podsjetiti da je Vlada Republike Hrvatske provodila selektivnu štednju uz punu socijalnu osjetljivost. Nije intervenirala jednostrano niti u jedan propis kojima su bila uređena socijalna prava, a nije ukinula niti jedno materijalno pravo koje je bilo uređeno kolektivnim ugovorom. Za razliku podsjetit ću vas obzirom da brinete itekako o tim jadnim radnicima i umirovljenicima, da ste vi jednostrano smanjivali plaće i ukidali i nepoštivali kolektivne ugovore, mijenjali zakone, smanjivali prava itd. podsjetit ću vas na vrijeme dok ste vi bili na vlasti. Onda niste imali ovako veliku socijalnu osjetljivost upravo prema tim kategorijama. A kasnije kao što smo čuli, a mi nismo znali ste se obvezali prema Svjetskoj banci da nećete poštivati socijalna i materijalna prava radnika i umirovljenika. Vjerujem da ćemo preživjeti i ovogodišnju recesijsku pijavicu, jer znate i ja a i većina od vas koji ovdje sjedite, sjećate se da smo preživjeli mnoge periodičke gospodarske i socijalne turbulencije pa i u onoj ranijoj državi pa i u ovoj sada. I da nam nikada nije bilo lagano i nije uvijek bilo lako. Ali da je isto bilo tako u svakoj takvoj situaciji dežurnih katastrofičara koji su uvijek prognozirali slomovi, bankrote, propasti države, ne znam što na taj način pokušavali su se nekako dovinuti onoj kategoriji za koju oni drže da bi ih najbolje mogla podržati na izbore. I vi bi htjeli normalno na taj način što prije doći na vlast. No nažalost od toga ništa. Jer mislim da ovu priču vašu prozreli su građani prozreli su ja bih rekao čak i ptice na grani. Tako da ova lažna briga o tim socijalnim pravima ljudi više ne pali. Ja bih vam povjerovao da vi niste bili na vlasti i da niste imali šansu sve ovo što danas pričate učinili vi. Tada bi vi za mene bili dosta uvjerljivi. A kada ste imali priliku onda ste radili sve suprotno od toga. I najviše ste oštetili radnike tada u njihovim pravima što se tiče zakonskih prava, što se tiče materijalnih prava što se tiče mirovina itd. Tako da vjerujem da ćemo mi preživjeti i ovaj period ove teške socijalne probleme uspjeti riješiti. No ne trebate uzalud, širite paniku, sijete strah jer nema razloga ni potrebe. Morat ćete pričekati izbore, a ja mislim da su vas itekako građani dobro pročitali koji je vaš osnovni smisao i cilj tolike brige za njihove socijalne i neka druga prava. Hvala lijepo.
Hvala. Nekoliko replika. Prvi gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo rasprava uvaženog kolege Kunsta potaklo me da se prisjetim događanja koja su se u hrvatskoj javnosti dogodila nakon uvođenja ovog poreza. Naime, veliki dio hrvatske javnosti predvođeni jasno oporbom pokušao je na čelu sa SDP-om, pokušao je ukazati na neustavnost donošenja ovog zakona. Čak se i tadašnji predsjednik Republike podnio je zahtjev za ocjenu ustavnosti ovog zakona. Ja moram reći da je Ustavni sud nakon jedne cjelovite rasprave u kojoj su bile uključene gotovo sve relevantne institucije u Hrvatskoj donio odluku da je ovaj zakon bio ustavan s jedne strane, a što je vrlo važno da je cilj kojeg je Vlada utvrdila donošenjem ovog zakona u prvom redu bio legitiman. Pa ću dati nekoliko bitnih navoda iz te odluke Ustavnog suda koje mislim vrlo detaljno pogađaju u bit donošenja samog zakona i njegovu opravdanost. U prvom redu "Ustavni sud je ocijenio da zakon ima legitiman cilj, a to je očuvanje stabilnosti financijskog sustava u uvjetima gospodarske krize i to djelovanjem na prihodovnu stranu državnog proračuna u kratkom vremenu bez koje mjere država ne bi uspjela obavljati Ustavom utvrđene zadaće". Drugi bitni navod Ustavnog suda govori da je on ocijenio kako je uvođenjem posebnog poreza predstavlja jednu od niza mjera gospodarske politike hrvatske Vlade, a koje je Vlada poduzela u cilju prevladavanja postojeće gospodarske krize i to više puta smanjenjem plaća dužnosnicima i direktorima javnih poduzeća, smanjenjem povlaštenih mirovina, brojne mjere štednje na svim razinama, povećanje stope PDV-a itd. Nadalje, "Ustavni sud je ocijenio da je zakon u skladu sa ustavnim načelom jednakosti i pravednosti te načelom kojemu je svako dužan sudjelovati u podmirivanju javnih troškova u skladu sa svojim gospodarskim mogućnostima što se posebno odnosi na izvanredne situacije kakva je ova u kojem je donesen ovaj zakon" Prema tome, podržavam ovo što je Vlada predložila jer je upravo u samom zakonu bilo rečeno da će zakon biti ograničenog roka i u tom roku Vlada i donosi odluku kojom ukida ovu nižu stopu poreza.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Boris Kunst.
Pa kolega Bačić vi ste to dobro primijetili da je ova Vlada to donijela legitimno, da nije donijela ovaj zakon jednostrano, da nije nijedno socijalno ni materijalno pravo ukinula jednostrano, što je učinila upravo SDP-ova vlada u ono vrijeme kad su oni brinuli o radnicima i umirovljenicima pa su odmah smanjili plaće pa odmah nisu poštivali kolektivni ugovor. Kasnije normalno, ova Vlada je 2 milijarde kuna trebala keširati jer su radnici tužili i dobili sporove. Tako da je to bila briga jednostranog tako smanjiti prava radnicima i umirovljenicima pa su onda u drugi porezni razred prebacili radnike koji su u stečaju tako da ne bi se mogli ti jadnici koji su ostali bez posla tada prvi naplatiti nego tak ako će bit i kada, što obično nije nikada bilo. Tako da je otprilike to bila ta velika briga današnjih evo srcedrapajućih ovdje izjava o tim radničkim pravima tako da je to jedna lažna predstava koja trebala bi imati za one ljude koji su zaboravili vlast iz 2000. do 2003. godine kad se dokazala što ona misli o radnicima i umirovljenicima na način da im itekako reže prava. Pitanje je što bi oni sad učinili da su oni bili u toj poziciji. Pitanje je dal bi ovakav porez bio, možda bi bilo još nešto gore, ali eto oni su u poziciji sada da samo kritikuju jer nažalost već su dokazali svoje rezultate.
Gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Pa kolega Kunst upravo ste nas dobro podsjetili na ova nedavna vremena hrvatske prošlosti kada je ovu zemlju vodio SDP sa svojim koalicijskim partnerima. Očigledno da to ne zaboravlja hrvatski narod, hrvatski građani niti umirovljenici niti učitelji niti profesori, djelatnici u školstvu, djelatnici u zdravstvu, u policiji, u Hrvatskoj vojsci, svi oni koji su doživjeli te revolucionarne promjene upravo na svojim plaćama, na svojim mirovinama dolaskom SDP-a na vlast i ne vjerujem da će skoro zaboravit upravo tu nedaleku prošlost i ta događanja koja su bila, da će hrvatski građani puno lakše podnijeti ova minimalna porezna opterećenja kroz posebne poreze evo o kojima i danas govorimo i jedan ukidamo kako bi pomogli Hrvatskoj državi da prebrodi ovo ne jednostavno gospodarsko stanje u Hrvatskoj, u Europi, u svijetu. Puno lakše će zaboravit i prebrodit upravo ova događanja nego ona iz vremena SDP-a sa početka 2000. godine. Na kraju podsjetit ću i na ono što smo doživjeli u jedinicama lokalne samouprave u tom razdoblju upravo na područjima posebne državne skrbi gdje je ta skrb trebala biti istaknuta prema gradovima i općinama ratom stradalim područjima. Znate na koji način smo doživjeli pomoć i skrb od tadašnje vlasti SDP-a? Na način da je povrat poreza građanima išao ne kao dotad i danas i poslije tih godina vlasti sa stavke državnog proračuna nego sa stavke gradova i općina. Gradovi i općine su sa svojih proračuna vraćali povrat poreza građanima. Događalo se po 2, 3 mjeseca da su gradski i općinski proračuni u potpunoj blokadi. Evo i to je jedan pokazatelj na koji način je posebno skrbila SDP-ova vlast i prema građanima i prema jedinicama lokalne samouprave u svom vremenu. Ne ponovilo se.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo gospodin Kunst, kolega Kunst me zapravo potaknuo da i ja u jednom dijelu svoje replike potvrdim zapravo njegova ispravna razmišljanja i uvjeta radi kojih je i zakon donesen, a cijelo jutro čujemo i oporba se ponaša kao da ne zna da je to zakon koji ima svoje privremeno trajanje, to znači do 31. prosinca ove godine. Jednako kao što moramo naglasiti da je zapravo pad gospodarske aktivnosti postavio pred javne financije nove izazove, a dužnost javnih financija je zapravo provesti preraspodjelu, alokaciju i stabilizaciju s tim da se Vlada vrlo kvalitetno rukovodila izmijenjenim uvjetima. Tako se može i na taj način prebroditi trenutačna situacija i osigurati uvjete za oporavak i rast uz najmanje moguće društvene troškove koji zapravo razumijevaju i uvažavaju najosjetljivije skupine. Čuli smo također i kroz repliku gospodina Bačića i nije na odmet i naglasiti da su ukupni rashodi Državnog proračuna za 2010. godinu za 904 milijuna kuna viši u odnosu na plan iz 2009. godine, jednako kao što treba reći da je proračunska potrošnja u 2010. godini smanjena za milijardu i 400 milijuna u odnosu na 2009. godinu. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Kunst, s pravom ste nas podsjetili na vrijeme kad je SDP vladao državom i ukidao socijalna prava, dovodio radnike i sve one koji su zaposleni u javnim službama do jedne situacije koja nije bila izdrživa što je kasnije rezultiralo brojnim sudskim prijavama koje kasnije kad je HDZ došao na vlast morala plaćati iz državnog proračuna vlast HDZ-a. Samo da vas podsjetim, za školstvo preko milijardu kuna, milijardu i 200 milijuna kuna zaposlenicima u školama. Možete vi mahati prstom, ali to su činjenice, ne možete od toga bježat. Druga stvar, jasno ste rekli koja bi bila vaša strategija prije godinu dana kad je kriza počela u Hrvatskoj, kad je vaš glavni strateg ekonomski kolega Linić rekao da u javnim službama, što znači u bolnicama, u školama, u carini, u policiji itd., da ima 50 tisuća zaposlenika viška. To ste rekli, rekli ste da bi 50 tisuća ljudi izbacili na ulice. To su bile vaše poruke kako bi vi rješavali krizu u Hrvatskoj. Današnji broj nezaposlenih koji je narastao na 320 tisuća koje nitko ne osporava je rezultat krize, ali gospodarske svjetske krize koja je obuhvatila i Hrvatsku. U vaše vrijeme je bilo 390 tisuća nezaposlenih, 390 i to najmanja, bilo je i 420. Bez krize, bez ikakve krize imali ste 390 tisuća nezaposlenih. Pa o čemu mi govorimo? Druga stvar, Vlada je itekako bila osjetljiva jer sada nakon ukidanja ovog prvog poreza, rekao bih od 2% samo 380 tisuća građana će biti obuhvaćeno ovim porezom koji ostaje na snazi od 4%. To su dakle oni koji imaju primanja veća od 6000 kuna, dakle samo 380 tisuća onih ljudi koji imaju primanja veća od 6000 kuna. Dakle, itekako se mislilo na ovaj socijalni dio i naravno da je ova mjera Vlade dala rezultate jer je uspjela pokrit onaj dio koji je vezan za isplatu mirovina, za isplatu plaća. Dakle, uvela je jednu mjeru koja je dala dodatnu sigurnost svim zaposlenicima.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Matušić, točno, vi ste potpuno u pravu pa znate kad su smanjivali plaće. Pa recimo evo samo jedan detalj kojeg sam se sad prisjetio, kad su carinici štrajkali, ja sam eto imao priliku i voditi taj štrajk, i onda je tadašnji ministar financija poslao okružnicu, tadašnji ministar financija poslao okružnicu svim carinskim ispostavama u Hrvatskoj zato jer je bio veliki pritisak iz Slovenije jer nisu mogli kamioni radi štrajka, otvorite granice neka svi uđu, tada smo intervenirali kod tadašnjih predsjednika vlade i predsjednika države pa čekajte pa ne možete granici otvoriti, pa to bi bilo van svake pameti, znate što možete onda ajde je ministar financija tadašnji povukao tu svoju okružnicu koju ja još sad imam, čuvam za uspomenu itd. Tako da je opća panika bila kad su se tada radnici pobunili, a sada dizati radnike na bunu. Kako je to jednostavno. Jer vidite koliko to malo treba, pa onda sve negativno pretvarate, a dok ste bili na vlasti onda je bila panika grda. Hvala.
Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma kolega Kunst hvala vam što ste nas podsjetili na 2003. Ja sam bila profesorica i pročelnica i ostalo je dosta duga među prosvjetnim djelatnicima neisplaćenog, a bilo je kažete i 390 tisuća nezaposlenih. Rekli ste kolega Kunst da je ovaj poseban porez potakao i sam sindikat, neki sindikalni predstavnici, i cijelo vrijeme kolege iz oporbe žele namjerno iskriviti ovdje moje riječi kad sam kod ispravka netočnog navoda željela istaknuti da su naši građani svjesni situacije u kojoj je ova zemlja i oni ne žele ispolitizirati ovu situaciju. Oni očekuju od svih nas da nađemo rješenje. Jedno od rješenja bilo je uvođenje posebnog poreza, kao što je i sada u ovom trenutku osjećaj da dio tog poreza treba ukinuti, i to ukinuti 90% naših građana, dakle samo 10 onih posto koji imaju, koji mogu platiti taj porez plaćat će od 1. srpnja tja porez. I zato sam rekla da naši građani u konačnici, oni koji žele ovoj zemlji dobro, shvatili su situaciju uvođenja kriznog poreza. To su bile moje riječi kod ispravka netočnog navoda.
Odgovor na repliku.
Pa kolegice Ivanka, ma nisu vas oni krivo shvatili, oni su vas dobro shvatili, ali je to njihov igrokaz radi javnosti bio, pa cijelo jutro vodi se taj jedan igrokaz da bi se pokušalo na neki način javnosti se prikazati, oni su veliki dušobrižnici o radnicima, umirovljenicima, a ovi ostali ma kakvi, vidite bagra koja smatra da se vi veselite ako im se diže porez. Tako da ovaj eto ja jedino mislim da nas podržava kolega Stazić, on cijelo vrijeme drži prst ovako, pa vjerojatno i radi i gipsa još, malo sam se našalio, a vjerujem da nas podržava a što se tiče normalno ukidanja ovih 2% kriznog poreza.
Gospodin zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kunst, na tragu vaše rasprave ali i prijašnjih rasprava danas smo s ove strane mogli čuti da su prozirni oni koji danas predlažu ukidanje Zakona o posebnom porezu, koji je uveden zbog prevladavanja financijske i ekonomske krize sa ograničenim rokom trajanja. Pa ja mislim da su prije prozirni oni koji danas hine brigu za osiromašene radnike, a znamo kad su bili na vlasti da su uveli zakon o radu koji je toliko obespravio ove radnike, pretvorio ih je u gotovo u roblje sa nikakvim pravima, skinuli su mnoga, mnoga druga prava o kojim vi ste jako dobro upoznati i znate i pamtite ta vremena i mislim da su oni toliko prozirni da će radnici prozrijeti pa i više nikad ne dovedu da vode ovu državu.
Gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa … [[Govornica nije uključena.]] Nemojte me isključivati, evo još malo pa ćemo ići na pauzu. Evo slažem se s vama kolega Kunst kada ste u svojoj raspravi rekli da SDP danas cijelo jutro radi predstavu ovdje u sabornici, samo što ste zaboravili reći da su jako loši glumci, ali jako vam je loša i režija gospodo iz SDP-a. Da je to tako ja ću vam potvrditi. Vidite u gradu Zagrebu sada u ovo vrijeme, kada je recesija i kada se teško živi, SDP kupuje za 14 milijuna vozni park i to vozila terence prve klase, ja ne znam možda će doći u Brezovicu jer tamo trebaju terenci jer su rupe do koljena i trošite novac građana grada Zagreba na svoj luksuz, a zar se ne bi vi sjetili da pomognete narodu u gradu Zagrebu i da smanjite prirez od 18% pa bar 5%. Međutim vi glumite i dalje, ali ja mislim da će vas narod hrvatski shvatiti i da vas je već shvatio. Hvala lijepa.
I gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo činjenica je kolega spomenuli ste normalno porez krizni, možemo ga nazvati i poseban i krizni porez i taj porez naši stanovnici sa puno razumijevanja shvatili, kao što su shvatili Nijemci uvođenje kriznog poreza i mnogi drugi u Europi jer je država poslodavac, država mora ispunjavati obaveze prema zdravstvu, prema školstvu, prema vojsci i policiji, dakle prema svima i to ova Vlada radi. I upravo zato sa druge strane čujemo toliko riječi protiv jer oni to nisu radili. To je činjenica. E sad mogli ste puno puta primijetiti uzvik na kraju e prijevremeni izbori evo nas, ali prije tog moramo napraviti zamračivanje. Zašto zamračivanje? Zato da ljudi ne prepoznaju da vam se nudi ona ista ekipa koja je bila od 2000. do 2003. godine koja je izvanredno živjela za razliku od naroda, koja je primala milijune eura, ja vjerujem ne samo za … [[Govornik se ne razumije.]] nego vjerujem da će jednog dana i čini mi se firma … [[Govornik se ne razumije.]] ako se zove koja im je uvalila nagibne vlakove, jer vjerojatno će i oni imati ispovijed jednog dana i onda ćemo čuti tko je u ovoj zemlji živio dobro, tko je živio loše, tko danas može pričati u ime sirotinje, a zamračio je milijune i milijune eura. Hvala.
Odgovor na repliku.
Pa kolega Markovinović, ja vas u svemu podržavam i mislim da sam na pravom tragu da nas kolega Stazić podržava isto.
I zadnja replika, gospođa zastupnica Vesna Buterin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kunst vi ste u svojoj raspravi rekli zapravo da je prilikom donošenja ovih zakona već tada rečeno da su oni privremenog karaktera iako bih ja ovdje danas htjela podsjetiti da smo zapravo već i tada iz redova SDP-a mogli čuti da se jednom doneseni porezi zapravo više neće ni ukinuti. Činjenica je da je taj zakon, što je naravno netočno, danas vidimo iz prijedloga ovih zakona o kojima raspravljamo, činjenica je zapravo da su ovi zakoni doneseni u teškim uvjetima kada se trebalo stabilizirati, odnosno kada je prioritet bio stabilizacija javnih financija. Naravno, najavljeno je da će se taj porez ukinuti kada se za to steknu uvjeti. Evo, upravo ja bih rekla da se tu pokazuje odgovorno ponašanje Vlade na čiju se inicijativu danas i raspravlja o ukidanju niže stope posebnog poreza. Međutim, tijekom cijele rasprave, dakle iz kluba SDP-a, možemo i danas vidjeti da čak ni to ne odgovara SDP-u, a što bih ja zapravo ovom prilikom rekla da su samo dokazali da je to još jedno njihovo najevidentnije politikantstvo. Hvala.
Hvala. Prekidam raspravu, nastavak u 15 sati sa raspravom gospođe zastupnice Tanje Vrbat sa nadom da će, budući da su brojni zastupnici HDZ-a iskazali očekivanje da će ih zastupnik Nenad Stazić podržati. Ja se nadam da ćete kolega Stazić vi ispuniti povjerenje koje vam je dato.
Uvažene kolegice i kolege predlažem da nastavimo sa poslijepodnevnim radom zasjedanja. Na redu je temeljem prijave za raspravu uvažena kolegica Tanja Vrbat. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ovo zvuči nevjerojatno po Zakonu o statističkoj vjerojatnosti, ali i jučer sam isto ovako bila prva govornica nakon popodnevne stanke. Hvala vam. Pozdravljam sve nazočne kolegice i kolege zastupnike i predstavnike Vlade. Danas evo i u popodnevnom terminu o hitnom, djelomičnom ukidanju ova dva zakona o kojem raspravljamo objedinjeno o ukidanju parcijalnom posebnom porezu na plaće, mirovine od samostalne djelatnosti i ostale primitke. Drugim riječima ja bih to nazvala maloga harača. Hitno se to danas mora donijeti kako bi se ukinulo 1. srpnja. Zvuči kao pošalica. Ova dva zakona donesena su znamo sredinom prošle godine kao antirecesijska mjera jer se zbog gospodarske krize državna blagajna nije punila očekivanom dinamikom. Naravno mi danas ne možemo biti protiv ukidanja ovog nameta pa makar i parcijalnog jer smo od samog početka bili žestoki protivnici uvođenja ovih štetnih mjera. Polovici Vlade zakoni valjda trebaju biti na snazi dok traju okolnosti radi kojih su doneseni. Iako je već kod samog donošenja ovih mjera vladao široki konsenzus nas u oporbi struke i građana da su ti zakoni i uvođenje kriznih poreza jedna od najvećih pogrešaka za hrvatsko gospodarstvo koje neće donijeti ništa dobroga. Ali Vlada se na to sam htjela uvjeriti i eto sada kada se i sama uvjerila djelomično i po mom sudu politikanski ukida ove štetne odredbe. Uzalud je stručna javnost upozoravala na to da će uvođenje ovih poreza samo kratko polučiti određeni priljev sredstava u državni proračun, a da će nakon toga uzrokovati još veće proračunske rupe, jer će se bitno smanjiti prihodi od PDV-a zbog sveopćeg pesimizma i zbog sve raširenijeg uzdržavanja od potrošnje. Sada se ukida niža stopa kriznog poreza i građani imaju pravo znati koji su motivi i konkretni zakoni za to. Ako se ukida jer mjera nije bila dobra, onda zašto se toliko mjeseci direktno iz džepova građana uzimao novac, bolje rečeno iz ustiju građana. Da li se danas proračun puni bolje? Da li je kriza pri kraju kao što nas želi uvjeriti predsjednica Vlade? No na njenu i našu sveukupnu žalost kako nam stručnjaci, a i sam guverner banke gospodin Rohatinski govore, to nije tako, kriza nije pri kraju, a ti neki ljudi su se pokazali puno boljim prognozerima naše gospodarske situacije i poznavateljima naše gospodarske situacije od same Vlade. Kako sam već naglasila na početku meni je vrlo zanimljivo kako se ovi zakoni donose sada po hitnom postupku ali sa višemjesečnom odgodom trenutka njihovog stupanja na snagu, odnosno njihove primjene. Primjenjuje se od 1. srpnja što se poklapa sa pravim početkom i turističke sezone, meni se to čini ovako dosta zanimljivom. Vjerojatno će prihodi od turizma kompenzirati taj izostanak poreznih prihoda radi ukidanja ovog malog harača. Podsjetimo da su ovi zakoni doneseni ad hoc i preko noći, a njihovo se sada parcijalno ukidanje unaprijed mjesecima najavljuje, valjda da se građanima da dovoljno vremena da se pripreme i na nekakav pozitivan šok od ove Vlade ili je to samo stvar izbora političkog trenutka po preporuci nekakvih spin doktora na Trgu žrtava fašizma. Možda se želi postići pozitivan efekt kako bi građani mislili da se odmah danas nešto ukinulo i kako bi odmah počeli više trošiti. Evo ja sumnjam da će tako biti jer se radi o malim iznosima. A tek ćemo vidjeti koji će biti konkretni efekti. Hrvatska Vlada na čelu sa gospođom Kosor djeluje poput srednjovjekovne inkvizicije koja se koristila torturom. Stavi građane na muku a onda postepeno popušta ili steže po potrebi. Pa tako kada fali novca malo zategne a kada nađe nekakav drugi prihod malo popusti itd. U normalnom i civiliziranom svijetu odgovorne politike i odgovornih obnašatelja najviših izvršnih funkcija prije donošenja zakona dobro se promisli. Analiziraju se i simuliraju efekti zakona. Uvažavaju se prijedlozi stručnjaka pogotovo kada se donose zakoni koji direktno utječu na standard svih građana. Za razliku od toga u ovoj kako je i sam prethodnik naše premijerke rekao "Banana državi" zakone se donosi ad hoc i nepromišljeno, a to je zato što nema konzistentne i promišljene ekonomske politike. Prisjetimo se nekih drugih primjera bilo ih je jako mnogo, ja ću ih ovdje reći dva. Prisjetimo se uvođenja pa ukidanja jednog dijela Zakona o trgovini ili Zakona o trošarinama koje usput rečeno upropastio mnoge male graditelje brodova itd. bilo je tako mnogo primjera čime svjedočimo i u ovom sazivu Sabora. I ovi Zakoni o kriznom porezu imali su negativne učinke jer su se smanjile neto plaće, smanjila se kupovna moć građana i smanjila se sama potrošnja pa je tako vjerojatno i efekt od neobranog PDV na nerealiziranu potrošnju bio daleko veći od financijskog preljeva sredstava u državnu blagajnu na račun kriznog poreza, a da ne govorimo i o sveukupnom rastu pesimizma koji nikako ne doprinosi ekonomskog razvoju a kamoli zapošljavanju. Pa toliko o makroekonomiji znam i ja koja sam politologinja i imala sam u životu samo dva ili tri ekonomska predmeta. To su neke osnove koje su svima jasne. Želim samo još reći da ovo današnje ukidanje parcijalno ovih poreza po mom sudu vrlo licemjerno iz dva aspekta. Vlada je svojedobno a i danas neke kolege koji podupiru vladajuću koaliciju govorili kako je ovo porez solidarnosti. Koliko je ovaj porez solidaran to su ocijenili naši građani sa 30 tisuća tužbi pred Ustavnim sudom. Međutim još jedna stvar koja je po mom sudu najlicemjernija u cijeloj ovoj priči, a to je kada se ukida ovaj mali harač nameće se puno više prihoda u državni proračun kako su moje kolege prije rekla pa ja neću dodatno detaljno obrazlagati. S time namaknut će se više na račun PDV-a s time što će se opet solidarno svim građanima bez razlike, dignuti u nebo odnosno već su se digle u nebo cijene plina, nafte, benzina, ostalih energenata pa će se tako PDV-om tankati u državnu kasu, naravno opet iz džepova građana direktno. Hvala.
Na redu je dalje za raspravu uvažena kolegica Biljana Borzan. Nema je gubi pravo za raspravu. Kolegica Milanka Opačić. Nema ni nje i ona gubi pravo za raspravu. Kolega Davor Huška. Izvolite kolega.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo kratko. Iako je danas već puno rečeno o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke, kao i o Zakonu o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke, ponovit ću one najbitnije činjenice koje proizlaze iz ovih zakonskih izmjena, a zbog čega ću i sam kao i pripadnici kluba Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje oba zakonska prijedloga. Već u prvotnom zakonskom prijedlogu zaštićene su najugroženije skupine građana jer poseban porez od 2% nije se primjenjivao niti na plaće niti mirovine niti druge primitke niže od 3000 kuna mjesečno, što je obuhvatilo gotovo milijun i pol poreznih obveznika ili oko 550 tisuća radnika i 870 tisuća umirovljenika. Ovim zakonskim prijedlozima o kojima danas raspravljamo posebno poreznog opterećenja bit će oslobođeno još 720 tisuća radnika te 190 tisuća umirovljenika. Oko 300 tisuća zaposlenika i oko 34 tisuće umirovljenika sa primanjima većim od 6000 kuna mjesečno nastavit će plaćati poseban porez po stopi od 4%, sa konačnim rokom do 31.12. ove godine. Iz navedenog proizlazi da su ova porezna opterećenja prilagođena ekonomskoj snazi građana. Jedan od razloga za podršku ovom zakonu je i to što se skraćuje rok primjene zakonskih normi koje se mijenjaju sa 31.12. na 1.7. ove godine, znači ranije se rasterećuju građani posebnog poreznog opterećenja. Bez obzira na prognozu iz redova oporbe kod donošenja zakona prošle godine da će zakon potrajati do krajnjeg roka, ako ne i trajno. I na kraju, podrška ovim zakonskim izmjenama kao i osnovnom zakonu iz prošle godine i zbog toga što je dobio pozitivno mišljenje Ustavnog suda Republike Hrvatske nakon silnog pritiska SDP-a kroz ustavne tužbe sa samo jednim i to političkim ciljem stvaranja jednog izuzetno negativnog psihološkog efekta među građanima naše zemlje. Na tom planu nažalost SDP radi i dalje što je vidljivo iz današnjih rasprava. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, kolega. Imamo jednu repliku prijavljenu. Kolega Stazić, izvolite.
Gledajte kolega, govorite da je SDP bio protiv donošenja ovog zakona isključivo zbog stvaranja jednog negativnog psihološkog efekta prema građanima Hrvatske. Ja ne znam kako vama nije jasno, ja vas stvarno ne razumijem. Donesen je porez kojim ste građanima iz džepa izvukli novce, sad kad ga ukidate uopće nemate nikakvog opravdanja zašto ste ga uveli, zašto ste ga uopće uveli. Što ste vi s tim novcima napravili? Nikakvog obrazloženja mi ovdje nismo čuli. I gledajte, vama se naprosto ne može vjerovati, o tome se radi. Vi ste, kad ste se borili za vlast u predizbornoj kampanji rekli da ste protiv uvođenja bilo kakvih poreza. Povećali ste PDV i uveli ste ovaj harač. Hebrang je rekao, ako izgubim predsjedničke izbore povlačim se iz politike. Evo ga dalje u politici. Ivanka Roksandić je jutros rekla, evo sad čitam iz fonograma: "Ja znam da to vas smeta, ali je činjenica da je taj zakon pozdravila hrvatska javnost." A nakon toga pet puta se javlja i tvrdi da je rekla nešto drugo. Kao da ju nisu snimile kamere, kao da nema fonograma, kao da to nije bilo danas. Dobro, ja još možda razumijem kad vi prevarite javnost u odnosu na predizborna obećanja jer je prošlo tri godine, ali da se usudite varati u odnosu na prije tri mjeseca kao Hebrang, ali i u odnosu na prije par sati kao Roksandićka. I sad se vi čudite da vama ljudi ne vjeruju. Pa kako će vam vjerovat, pa tko će vam išta vjerovat i ovim vašim obrazloženjima koje dajete u obranu tog zakona.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Huška. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Nisam rekao da je SDP bio protiv donošenja ovog zakona samo zbog stvaranja lošeg psihološkog efekta. Vi ste pobrojali cijeli niz nekih drugih razloga, ali je činjenica da ste nakon donošenja zakona stvarali maksimalno loš psihološki efekt među našim građanima i to radite dan danas. Ovim navodima koje govorite o kolegama zastupnicima, vjerojatno će bit prilika da se oni sami očituju. A o tome tko je prevario hrvatsku javnost, pa građani imaju često priliku da se izjasne, izjasnili su se i prije 2 i pol godine kome vjeruju, kome su dali glas, tko danas vodi ovu državu, a tko je prije 6 i pol godina, odnosno u onom mandatu 2000.-2003. godine prevario hrvatsku javnost. Evo dogodine će imat priliku ponovno da daju svoje mišljenje i oni su najbolji sud o tome tko vara hrvatsku javnost i jako dobro to ocjenjuju u zadnje vrijeme. Hvala.
Hvala. Dalje za raspravu se prijavila uvažena kolegica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Uvođenje harača na plaće, mirovine te primitke od drugih djelatnosti jedna je od najštetnijih mjera Vlade Republike Hrvatske i o tome smo danas jako mnogo slušali od mojih kolega u Hrvatskom saboru. Prikazivala se kao antirecesijska mjera, a primjena tog poreza pokazala je da je riječ o prorecesijskoj mjeri. Harač je smanjio potrošnju, izvršen je novi udar na ionako već lošiji prosječni standard građana u zemlji te to nije bilo dovoljno već je trebalo povećati i stopu PDV-a pa ona iznosi sada 23% što je za posljedicu imalo pad osobne potrošnje i pad prometa u trgovini i prerađivačkoj industriji itd. Tijekom 2009. godine 75 tisuća radnika ostalo je bez radnih mjesta, a samo u 3. mjesecu ove godine oko 1000 radnika ostalo je također bez posla. Jamstveni fond za pomoć gospodarstvu je samo kap u moru što je Vlada učinila da bi došli do točke od koje se može pokrenuti oporavak. I danas smo ovdje mogli čuti tko dobiva kredite iz tog fonda, opet ne oni koji bi to trebali. Nužna je promjena fiskalne politike jer ovako teret krize se prevaljuje na one koji su najsiromašniji, na radnike i umirovljenike, a dokaz za to je ovaj harač, dok s druge strane oni hrvatski građani koji su najbogatiji na svoju imovinu, na kapitalnu dobit, na dividendu ne plaćaju uopće porez. Njima je stopa poreza 0%. Tako dolazimo do apsurdne situacije da se dohodak od plaće, mirovine i samostalne djelatnosti oporezuje sa prosječnom stopom oko 50%, a oni najbogatiji ne plaćaju ništa. Nužna je znači pravedna preraspodjela poreznog tereta, poreze treba plaćati prema ekonomskoj snazi svakog građanina, to je nama uostalom i ustavna kategorija. Vlada Republike Hrvatske treba konačno pokrenuti ozbiljne reforme i promijeniti ekonomsku politiku. Godinama smo pojačavali potrošnju, nije se ulagalo u održivi razvoj, odnosno stvaranje novih vrijednosti, a potrošnju smo financirali samo zaduživanjem. To Vlada radi i danas i svaki novi kredit se prikazuje kao veliki uspjeh ove Vlade. Vlada se time ponosi, što je nevjerojatno. Nedostatak aktivne Vladine politike uzrokovao je povećanje nezaposlenosti, i više se ne može zanemariti činjenica da smo nekonkurentni, da imamo visoke poreze i parafiskalne namete, te visoku razinu nelikvidnosti pa se tako neplaćene obveze pravnih i fizičkih osoba krajem veljače iznosile preko 27,6 milijardi kuna, što je za 238 milijuna kuna više nego u 1. mjesecu ove godine, odnosno 8,6 milijardi kuna više nego u veljači 2008. godine. Poražavajući podaci, što poduzima Vlada, osim jamstvenog fonda vidimo ništa. Nepodmirene obveze u 2. mjesecu imalo je 60 i preko 65 tisuća subjekata koji zapošljavaju oko 67 tisuća radnika. Što to znači? To znači da su ta radna mjesta ugrožena. Samo je pitanje vremena kada će dio tih zaposlenika ostati bez radnih mjesta, a tijekom prošle godine kako sam navela preko 70 tisuća radnika ostalo je bez svog posla. Potrebno je hitno provesti program reformi i gospodarskog oporavka. To je naša nužnost. Tu prije svega mislim na reformu javne uprave, regionalne i područne samouprave i uprave, restrukturiranje javnih poduzeća koja su u većinskom vlasništvu države, koja dobivaju ogromna sredstva iz državnog proračuna, gdje menadžeri koji ni za što ne odgovaraju primaju visoke plaće, a istovremeno u tim poduzećima stalno se otkrivaju korupcijske afere. Premijerka kaže nitko se neće ničega odreći. Pa to nije odgovor. Vlada je odgovorna za vođenje ove države, ona osmišljava ekonomsku i gospodarsku politiku. Da je Vlada Republike Hrvatske u ovih 6 godina vođenja hrvatske države učinila potrebne reforme, da je vodila proaktivnu politiku, a ne djelovala posljedično, danas ne bi trebali raspravljati ovdje u Saboru o haraču. Da nije bilo raznovrsnih afera, korupcija u javnim nabavama, pljačke hrvatske imovine, ne bi trebalo niti taj harač uvoditi. Nužno je stoga odmah ukinuti stopu ne samo 2% nego i od 4%, jer od ovog poreza kao što sam rekla koristi nije imao nitko, poslodavcima nije smanjena cijena rada, jer se porez plaća znači na neto plaću, građane je taj porez dodatno osiromašio, a istovremeno uzrokovao je veliki pad standarda i osobne potrošnje građana. Na kraju se postavlja pitanje što se to … [[Govornica se ne razumije.]] ustvari od uvođenja harača do danas, ako je porastao broj nezaposlenih, ako 70 tisuća radnika danas radi a ne prima plaću, ako se nelikvidnost povećava iz mjeseca u mjesec, pa kako to onda da se taj harač sada ukida. O tome su govorile i moje kolege. Razlog je sljedeći. Povećanje cijene energenata, prije svega plina, električne struje znači i veći PDV, znači veće prihode u državni proračun s naslova poreza na dodanu vrijednost. Tako eto Vlada … [[Govornica se ne razumije.]] pokazala kao velikodušna i ukida sada harač od 2% a istovremeno građanima iz džepa uzima daleko više jer će građani plaćati daleko veće režije i to će ih daleko više koštati. A isto tako ukidanje materijalnih prava, državnim službenicima i namještenicima, kao i zaposlenicima javnih službi, što je pitanje dana kada će se učiniti, ova Vlada namjerava, što ova Vlada namjerava učiniti je pokazati se samo licemjerje ove Vlade o tome kako je ona socijalno osjetljiva. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegice. Imamo jednu prijavu ispravka navoda, uvažena kolegica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo uvažena zastupnica je rekla da Vlada, da je uvela posebni porez uglavnom da i na one najosjetljivije, a da bogati ne plaćaju, što zaista nije točno, jer je upravo ovim Zakonom o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke Vlada oslobodila sve one koji su zaista socijalno ugroženi dakle do 3 tisuće, a sada predlaže dakle i do 6 tisuća da budu neoporezivani ti primici. Ali treba također reći što uvažena zastupnica neće reći, a to je da je zakonom propisano da se porez na plaće, mirovine i druge primitke rezidenata plaća na primitke koji su fizičkim i pravnim osobama isplaćuju po osnovi dividendi i udjela od dobiti. Oprostite to se onda odnosi na one koji su bolje plaćeni, je li tako?
Hvala. Dalje se za raspravu prijavila kolegica Romana Jerković. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Pa u trenutku kada smo, kada se uvodio krizni porez znali smo da se radi o mjeri koja je imala za cilj pokušaj spašavanja državnog proračuna, … [[Govornica se ne razumije.]] bili protiv te mjere. Argumenti protiv tih mjera koji su dolazili s ove strane sabornice bila su dva ključna. Prvi je da se takvom mjerom neće postići nikakav pozitivan rezultat jer su poteškoće sa punjenjem državnog proračuna zapravo posljedica dubokih strukturnih problema ukupnog gospodarskog stanja u Republici Hrvatskoj. Drugi ključni razlog je bio taj što smo smatrali, bili sigurni da dodatnim neselektivnim nametima teret krize nepravedno i nepošteno prebacujemo na one društvene slojeve koji su realno jedine prave žrtve recesije, a to su građani, to su obitelji koje s nekakvih prosječnih 5 tisuća kuna mjesečno trebaju preživjeti uz svakodnevni strah za vlastito radno mjesto, gomilajući uz to neplaćene račune, podižući nove kredite za hranu, za školovanje svoje djece, a sve to bez ijednog tračka svjetlosti na kraju tunela. O tom svjetlu ni premijerka više ne govori ništa. Sad smo pred odlukom ukidanja kriznog poreza, i rekla bih pred odlukom koja u sebi nema, odnosno ukidamo odluku koja u sebi nema ničega osim politikanstva. Kada je bila donijeta bila je politikanstvo i danas kada je ukidamo ostaje politikanstvo. Zbog čega mislim da je to tako? Zato što se ukida iz razloga što je procjena od strane vladajućih da je postala preveliki teret za Vladu, da slabi njenu poziciju, da slabi njenu popularnost i postali su svjesni da je okrenula, vladajući su postali svjesni, da je ova mjera okrenula značajno raspoloženje javnosti, posebno u posljednje vrijeme. Nama se zamjeralo kao oporbi da smo kritikom kriznog poreza pokazali nedostatak odgovornosti za aktualnu situaciju u društvu. Međutim, upravo suprotno. Vrijeme je pokazalo da smo bili itekako u pravu. U razvijenim demokracija odgovornost vladajuće elite se temelji na 2 ključna principa. Prvi princip je da pravo upravljanja društvenim poslovima mora biti podređeno interesima društva u cjelini, a ne političkoj stranci ili političkim strankama koje su trenutno na vlasti. I drugi princip jest taj da svaka vladajuća elita mora snositi odgovornost za činjenje ili nečinjenje u konkretnoj društvenoj situaciji. I upravo se na primjeru kriznog poreza jasno vidi da su prekršena oba ova ključna principa. Odgovornost vladajuće koalicije za aktualnu situaciju je neupitna. Prije svega, stoga što sve mjere koje poduzima, poduzima po principu interesa političke stranke, a ne interesa društva u cjelini. Meni se čini da se slažemo oko potrebe i nužnosti konsenzusa za prevladavanje krize. Međutim, ono što je apsurdno, čini mi se, ako griješim ispravite me, jest to da nikada zapravo nismo u posljednje 2 godine postigli konsenzus oko ocjene stanja. Oko situacije u kojoj se nalazimo. A svi su ključni parametri i gospodarski trendovi ukazivali od toga da stvari ne stoje dobro i čini mi se da smo se morali oko toga davno, davno složiti. I da li ćemo koristiti termine kriza, katastrofa, recesija, stanje je ozbiljno oko toga smo se trebali davno, davno dogovoriti. Čini mi se da se konsenzus oko prevladavanja krize nije mogao i ne može ostvariti ako mi nikad nismo mogli postići konsenzus oko toga kako nam je ustvari. A mi sve nešto sa zakašnjenjem i sa zadrškom čujemo. Danas sam prvi puta čula, otkad je krizni porez donesen, da je zapravo trebalo spašavati katastrofu državnoga proračuna. To je rekao kolega koji sjedi u vašim redovima. Ne bih se, pa kao što je i kolega Stazić maloprije rekao postoji fonogram pa možemo preslušati tko je što rekao. Argumenti koji se iznose kada se želi umanjiti dubina krize onda su to čini mi se argumenti fiskalnog karaktera po principu mirovine se isplaćuju, plaće ne kasne, ali ako je zaista rješenje svih naših problema vezano za veću ili manju snalažljivost ministra financija tada mi problema možda ni nemamo. Moramo priznati da nam je, ako u ničem drugom, ministar snalažljiv u zaduživanju i u krpanju rupa. Da se razumijemo ne mislim da je danas lako biti ministar financija. Nažalost, u sustavu kako smo postavili to nikada nije niti bilo lako. Ono što jest problem to je da se tom retorikom u hrvatskom društvu i dalje podržava logika po kojoj svi, ama baš svi, mogu očekivati svoja stečena prava i dalje da javna potrošnja može i dalje ostati na razini na kojoj je bila, a da će se problemi već nekako sami od sebe riješiti. Dakle, spirala državnog duga i porasta nezaposlenosti i nelikvidnosti itd., kao da je nešto što se događa nekom drugom, a ne nama. Reforma javne uprave i priprema projekata za strukturne fondove EU i reforma teritorijalno-političkog ustroja RH i privatizacija i reorganizacija javnih poduzeća i aktivacija državne imovine sve te reforme se odgađaju za neko drugo vrijeme. A hrvatska javnost s pravom pita, a za koje to vrijeme? Pa zar je moguće da mi ovdje koji sjedimo u Saboru i oni koji odlučuju o sudbini Hrvatske o tome nemaju baš ništa za reći? Gospodo, nitko ne misli da postoji čarobni štapić, nitko ga nema. Nitko nema čarobni štapić za probleme s kojima se kao društvo, kao država suočavamo. Nemamo ga ni mi u SDP-u, ali znamo koliko je potrebno odricanja i teškog rada da se hrvatsko društvo izvuče iz krize i što je najvažnije koliko je važno da uz sve što treba ići se krenulo još jučer. Ne danas, ne sutra još jučer. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo najprije jednu prijavu ispravka navoda. Uvažena kolegica Nevenka Majdenić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo uvažena zastupnica Jerković je rekla da je kriza u Hrvatskoj posljedica dubokih strukturnih promjena što zaista nije točno. Kriza u Hrvatskoj je posljedica prelijevanja svjetske ekonomske financijske krize na Hrvatsku, na hrvatsko gospodarstvo jer kad bi bilo istina to što vi govorite da je kriza samo u Hrvatskoj rezultat dubokih strukturnih problema onda treba pitati kako to u drugim zemljama također postoji kriza? Postoji kriza u SAD-u, Njemačkoj, svim europskim zemljama. Dakle, gospođo zastupnice Jerković onda jedino vi znate rješavati te strukturne probleme. Dakle, cijeli svijet ne zna. Cijeli svijet se bori protiv te krize, traže se najbolja rješenja, ali u svim zemljama u svijetu zaista ima problema. Prema tome, nemojte govoriti da je kriza samo u Hrvatskoj nego svuda dalje. I trebamo sve svoje potencijale iskoristiti da iz ove krize što prije na najbolji mogući način izađemo. A ono što sam i danas prije podne govorila optimizam, a o optimizmu smo govorili jučer na Odboru za financije i proračun gdje su bile predstavnici HUP-a i drugih sindikata i Obrtničke komore svi smo svjesni da kroz optimizam možemo izvući ovu zemlji iz krize. I to realnim optimizmom. Još ću vam nešto reći. Govoreći na ovaj negativan način moram vam reći da to nije dobro, jer kako sami govorimo o svojoj zemlji i dalje se to sluša, a to sve utječe na financijski kapital koji je našoj Hrvatskoj zaista potreban.
Hvala kolegice. Imamo tri prijavljene replike. Kolega Luka Denona najprije. Izvolite kolega.
Uvažena kolegice u svojoj ste raspravi spomenuli koja evo živo oslikava čak i ovu našu današnju raspravu u Sabornici, a to je apsurd. Mi smo i u ovoj sabornici doveli do apsurda procjenjivanje kako živimo u Republici Hrvatskoj. Pa neki nas i dalje uvjeravaju da je u toj RH sve med i mlijeko i da je sve dobro i ne čuju naravno stručnjake koji argumentirano govore da je i ovaj zakon bio loš zakon i da ga nije trebalo donijeti. Naravno da je iritantno što i oporba jednako također misli i jednako to potvrđuje. Pa onda imate evo živu raspravu da smo dobili i jedan apsurdni zakon. Jer kada smo uvađali takav jedan zakon, kada smo ga donosili onda smo u obrazloženju vidjeli da je taj zakon donesen zbog prevladavanja utjecaja svjetske financijske i ekonomske krize. Pa bi čovjek pomislio kada sada mijenjamo taj zakon da smo negdje na izlasku iz te krize ali nam negdje ostaje jedan veliki harač koji ne potvrđuje tu tezu da izlazimo iz krize. Ali vidite kako sada najedanput Vlada Republike Hrvatske postavlja kao veliki zaštitnik. Jer više od pola godine kako ovdje u obrazloženju piše zašto sada ukidamo taj harač, zbog daljnje zaštite interesa i brige o najsiromašnijoj i socijalno osjetljivoj skupini društva. Zbog daljnje brige. Znači vrijeme kada smo imali taj zakon nismo brinuli o najsiromašnijima. A to potvrđuju apsurdom u ovom obrazloženju donošenja ovoga zakona. Dakle, nešto što se ne može jer je vrlo teško. Ja ne znam zašto je to tako teško priznati da se donio jedan loš zakon i da je taj zakon izazvao negativne posljedice. Bit će zanimljivo naravno slušati argumentaciju kada Vlada bude odbila zakon ili amandman na zakon, kada ćemo vjerojatno klub SDP-a tražiti da se ukine i ona 4%-ni harač koji još uvijek nije prepoznao da izlazimo iz krize pa on i dalje ostaje. Baš će biti zanimljivo čuti koja će to argumentacija biti i kako ćemo to onda kod ustavnih sudaca biti jednaki pred zakonom i solidarno onda podnositi teret krize. Zanimljiva rasprava nas tek sada očekuje. Očito je da ako ništa drugo da ovim dodvoravanjem jednoj skupini građana je već počelo razmišljanje o izborima koji će vjerojatno biti prije nego što smo svi mi očekivali.
Hvala kolega Denona. Odgovor na repliku kolegica Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Denona mislim da nema boljeg izraza kojeg ste upotrijebili, a to je apsurd. Pazite građanima se konstantno servira nekakav nerealni optimizam koji se ruši kao kula od karata. O kakvom optimizmu to govorimo kada je sve više kuća, stanova zemljišta zbog ovrhe na javnim dražbama. Do prije 6 mjeseci je ovrhom na dražbu stavljeno 555 nekretnina, a prošlog petka broj je narastao na 736. vojska nezaposlenih 317 tisuća 625. pa to je za skoro za 55 tisuća više nego li u isto vrijeme prošle godine. Nelikvidnost je dosegla razinu skoro iz '99. godine, preko. Dakle imamo najgoru statistiku u posljednjih 5 godina. To nije zato što ja to želim, to nije zato što klub SDP-a želi. To je rezultat promašene ekonomske politike u posljednjih 6 godina. I to je realnost. A to što to nije optimistično to je problem. Oko toga se slažem. Hvala.
Hvala. Dalje za repliku se prijavila uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolegice da se ova politika svodi na krpanje rupa. I to je istina. Ali to je već jedna istrošena politika, kao istrošena tkanina. Jer čim pokrpaju jednu rupu kao na istrošenoj tkanini pojavi se druga rupa i tu nema popravka. Tu tkaninu istrošenu kao tu istrošenu politiku mijenjat će se i treba je mijenjati na prijevremenim izborima. Umjesto da vlast nudi rješenja ona obiluje opravdanjima. Čitav mandat potrošila je na opravdanjima a ne na nuđenju rješenja. I onda se tu služi različitim spinovima, obmanama, lažima. A od svih nesposobnih vlada, najgora je lažljiva vlada. Vlada koja je vlast koja je u stalnom sukobu sa činjenicama i istinom.
Odgovor na repliku kolegice.
Hvala lijepo. Kolegice spominjete rupe, curi na sve strane, krpa se i situacija jest loša ali ipak vidite nije za svih. U ovom društvu u ovoj državi ipak nije loše ili katastrofalno za svih. A reći ću vam za koga nije i za koga to država ima jedan poseban tretman. To su banke. Evo vidite u prava dva mjeseca ove godine vidi se da im je krenulo bolje nego lani. Ostvarile su dobit 10% više nego lani. Kako i ne bi kada im država dozvoljava da imaju lihvarske kamate. Pazite to u Srbiji nije prošlo. To u Italiji nije prošlo, ali u Hrvatskoj jest. U normalnim ekonomijama postoji spona između financijskog i realnog sektora. Ali ovdje u ovoj državi postoji jedna druga vrlo snažna spona, a to je između države i banaka. Znamo preko čijih leđa. Hvala.
I treća prijava replike kolegica Sonja Šimunović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Jerković kažete danas ste po prvi puta konačno čuli istinu a to je da je harač uveden zapravo da se popuni rupa u državnom proračunu. Meni je isto drago da smo to danas po prvi puta čuli i tako je naplaćeno ovim haračem oko milijardu i 700 milijuna kuna od građana. U isto vrijeme imamo jedan drugi podatak koji kaže da su korupcija i kriminal odnijeli iz državnog proračuna oko 12 milijardi kuna. Dakle, kriminal u državnim poduzećima, državnim firmama gdje rade i koje vode ljudi koje je postavila ova Vlada sa svojim koalicijskim partnerima, oni su sa svojim kriminalnim ponašanjem odnijeli iz državnog proračuna 12 milijardi kuna, a to je svota kojom se jako lijepo može svaka rupa u državnom proračunu namiriti. A u isto vrijeme od građana uzimaju svakodnevno da bi tu istu rupu pokrpali. Koliko licemjerno, koliko bolesno, koliko nekorektno. Hvala.
Hvala. Što se tiče ovih podataka oko 12 milijardi dobro je to onda Bajiću dostaviti jer vi velite da imate. Odgovor na repliku imamo? Nemamo. Ako nemamo, onda slijedi dalje rasprava. Uvaženi kolega Davorko Vidović. Izvolite, kolega.
Evo bez dogovora kolegica Jerković je napravila rekao bih dobar uvod i u ono o čemu bih ja želio reći nekoliko riječi i što mi se čini važnim, važnijim od toga da konstatiramo i da se svi zajedno složimo oko toga i da podržimo ovaj prijedlog zakona. Mi ćemo ga podržat, nećemo imat ništa protiv, ali ćemo svakako imati protiv toga da se na rate ukidaju palijativna rješenja koja su donijeta prošle godine, evo čuli smo isključivo u nakani da se pokrpaju velike proračunske rupe. Kad kažem u ratama, onda je sasvim sigurno da će se morati prići ukidanju harača i na plaće, ovo 4% na plaće veće i mirovine od 6000 kuna. Ali isto tako još jedan detalj koji se ispušta, da će se napokon jedna velika skupina ljudi, a to su naši umirovljenici osloboditi jedini izvjesnosti, onih izvjesno znaju da im mirovine u ovoj godini neće rasti i da će se po mom dubokom sudu neustavna odluka da se zabrani i to Zakonom o izvršenju državnog proračuna ili jednim zakonom nižega reda, usklađivanje mirovina sa plaćama i troškovima života, da će također biti ukinuta. Kad to se radi, to bi bilo dobro uraditi sada, međutim puno su važnija pitanja ova koja je sada načela kolegica Jerković. Znate, i ja se kao vjerujem i mnogi odgovorni zastupnici, bez obzira na stranu dvorane u kojoj sjede, pitam često puta da li smo mi dužni otvarati građanima perspektivu i nadu i prostor za realni optimizam ili smo dužni i da li uopće smijemo sijati ono što se ovdje označava kao crno pesimističko gledanje na daljnji razvoj stvari itd. Ovdje se naprosto nažalost ne radi o tome da izabiremo hoćemo li bit optimistični ili ćemo biti pesimistični. To nije stvar izbora, ovdje se radi o tome da li smo mi kao država i kao društvo i kao sposobni generirati, stvoriti ideje oko kojih je moguće stvoriti opći, socijalni, nacionalni konsenzus koji je nema nikakve sumnje nužda ukoliko se želi izići iz ovako dubokih problema u kojima se nalazi hrvatsko društvo, država, naše gospodarstvo u cjelini. Niti jedna zemlja koja se suočavala u prošlosti sa ozbiljnim problemima, a naši su problemi vrlo duboki, oni nisu samo financijske naravi, oni nisu samo gospodarski, riječ je o problemima koji su daleko dublje rekao bih ušli u sve pore društvenoga života, morala pa i socijalnog kapitala i optimizma. Ta se pitanja u tim državama koje su se s tim suočile, podsjećam na svojevremeni problem gospodarstva i gospodarskog i socijalnog razvoja Irske, pa Finske koja je danas, premijerka je bila prije dva dana tamo, jedna od najprosperitetnijih država Europe i svijeta. Ti su se problemi mogli riješiti zahvaljujući ozbiljnom socijalnom konsenzusu o pitanjima koja su od općega nacionalnog značaja. Ja mislim da je Hrvatska, apsolvirajući 20. stoljeće, ostvarivanjem jednog od najvećih ili najvažnijih ciljeva koje smo kao društvo imali i kao narod, stvaranje i obrana nacionalne države, u 21. stoljeću zapravo već 10-tak godina ili moram reći ipak nešto manje, 6 ili 7, se našli u situaciji da zapravo ne znamo kamo idemo. To što ne znamo kamo idemo, kakvo je to društvo u kojem želimo biti i živjeti, što želimo namrijeti i našoj djeci. Razlog tome nije u nedostatku pameti, nije u nedostatku čak niti dobre volje velikog dijela ljudi, nije u nedostatku struke koja može odgovore na svako pojedinačno pitanje. On se krije, problem se krije negdje drugdje. Vjerujte da silno neraspoloženje koje ide prema vlastima pa i oporbi i politici i političkoj sufrastrukturi u cjelini bez osnove i to građani dobro prepoznaju. Ja vas pozivam, a pozivam i ministre u hrvatskoj Vladi, žao mi je što ovdje nijednoga nema, nijednog člana Vlade, da otvorite službenu stranicu Vlade Republike Hrvatske gdje se nalazi jedan od najkvalitetnijih strateških dokumenata koje sam ja uopće pročitao, a proteklih nekoliko mjeseci vrlo intenzivno baš proučavam te strategijske dokumente, vizije itd. Riječ je o dokumentu koji je Vlada objavila pod nazivom Strateški okvir za razvoj 2006.-2013. godina. Taj strateški okvir je dobra podloga i osnova sa na vrlo moderan i jasan način pobrojanim vizijama, ciljevima, vrijednostima, načelima oko kojih nije teško uspostaviti konsenzus. To je materijal koji je poslan Europi i koji nas legitimira i kojega ja još jednom javno pohvaljujem, to je materijal koji je napravljen u kabinetu Vlade Ive Sanadera, što je tragično, što se niti jedno od tih načela, niti jedno od tih načela ni na koji način ne nalazi ugrađeno u konkretne političke odluke i zakone koje mi u ovoj zemlji donosimo. To je cinična i tragična zapravo situacija i rezultat koji je upravo nevjerojatan, kao da se upravo obrnuto od svega što se u tom dokumentu naznačuje kao vrijednost oko koje bi se trebali naći, upravo obrnuto se sve od toga događa. Niti jedno od tih načela se ne primjenjuje. Da bi se, kada bih ja mogao reći da možemo širiti optimizam, optimizam bismo mogli širiti kada bismo imali Vladu koja je odgovorna i koja je vjerodostojna i koja je dosljedna u realiziranju i ostvarivanju onoga što se deklarira kao nekakav cilj. Ovo o čemu ja, ovaj dokument koji spominjem, on se čak niti ne spominje on se ni deklaratorno o njemu se ne govori. Nitko u Hrvatskoj ne govori niti o razvoju konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, nitko ne govori o socijalnoj koheziji, nitko ne govori niti o jednom važnom aspektu zapravo razvoja modernih europskih društava, nego upravo obrnuto čitava se filozofija ove Vlade svodi isključivo na donošenje potpuno rekao bih izoliranih neumreženih ad hoc mjera kojima se popravlja slika i nastoji održati i očuvati vlast pod svaku cijenu, pa koliko traje da traje, a cijena nek bude takva kakva hoće. Suočeni sa situacijom da imamo javnu potrošnju, da imamo rashode koji obilato prelaze prihode, Vlada je mogla u teoretskom, formalnom logičkom smislu se opredijeliti samo za dva principa, ili smanjiti te rashode do razine do koje su joj prihodi ili povećati prihode. Moguće je istina i treći pristup koji bi značio da smanjiti troškove koliko ih je, koliko je to moguće ali učiniti sve da to smanjenje troškova ide da bi se povećala ulazna ili prihodna strana proračuna i da bi se osigurala, to se već upalila crvena jelde žaruljica. Dakle još jednom da kažem, onog časa kada ako hoćemo uspostaviti socijalni konsenzus moramo imati vjerodostojnu Vladu. Ova Vlada bojim se sa načinom na koji je to, na koji je funkcionirala nema više tu vjerodostojnost. I ovo nije nikakav politikantski zaziv. Građanima treba dati ponovno da izaberu one koji eventualno mogu osigurati taj konsenzus bez kojeg nam nema izlaska iz krize. Ako HDZ dobije ponovno neka nam bude, neka oni budu ti koji će biti perjanice i koji će osmisliti taj program oko kojega će se moći stvoriti nacionalni konsenzus. Na žalost bojim se da to sasvim sigurno u ovoj situaciji nije moguće i svaki dan bez izbora znači gubitak vremena za zemlju i društvo u cjelini.
Hvala. Imamo jednu ispravka netočnog navoda, kolegica Neda Klarić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo kolega zastupnik netočno tvrdi da mirovne ove godine neće rasti. Gospodine Vidović vi znadete jako dobro da nema zaostajanja u isplati mirovina, jednako kao što znadete da stečena prava umirovljenicima nisu dirana. Stalno se prati razina mirovina koji se ostvaruje od početka mirovinske reforme. Isto tako se očekuje financijska konsolidacija, tj. sustavno poboljšanje materijalnog statusa budućih korisnika mirovina kojima se od 2009. godine mirovina računa prema plaćama iz cijeloga radnoga vijeka. Hvala lijepa.
Hvala. Dalje rasprava slijedi, a prijavio se uvaženi kolega Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prateći raspravu danas i čitajući obrazloženje koje je Vlada dala uz ovaj zakon, uspio sam sebe uz pomoć zastupnika vladajuće koalicije uvjeriti u točnost podataka da 2 milijuna 670 tisuća građana ove države od 1.7. neće plaćati službeno nazvan posebnim porezom, jer su njihovi mjesečni prihodi od 0 do 6 tisuća kuna. Očito je ta granica od 6 tisuća postavljena kao granica iznad kojeg oni koji primaju taj iznos su bogataši, pa ih posebnim porezom oporezujemo kako bi Hrvatska izašla iz krize. Posebice zabrinjava da je u toj brojci od 2 milijuna 670 tisuća čak milijun 290 tisuća zaposlenih ljudi koji ostvaruju svoju plaću i ukupna primanja ispod tih 6 tisuća, uz činjenicu da moram ponoviti da je trošak četveročlane obitelji po košarici potreba u ožujku ove godine iznosio 6 tisuća 600 kuna. Možda je za Vladu Republike Hrvatske upravo taj podatak mogao biti prag granica novog prijedloga oporezivanja, no očito praćenje troškova života i kretanja cijena usluga i roba na tržištu nisu bili argumenti, ni elementi pri pripremanju ovog zakona. Najavljeno je, zapravo odlučeno je o povećanju cijena plina, već duže vrijeme najavljeno pa odgođeno, pa opet najavljeno a sad će očito to i biti povećanje i cijene struje i dio drugih komunalnih usluga. U isto to vrijeme od kada je uveden ovaj porez, a vladajući se jako ljute ako se njega naziva haračem, pa doista ga moramo zvati hadezarinom, javna poduzeća, dakle ne sva poduzeća u državnom vlasništvu, nego javna poduzeća samo za sponzoriranje sportskih klubova isplatili su 94 milijuna kuna sredstava. Taj novac je inače trebao završiti u državnom proračunu ako njima nije trebao, Vlada ga je mogla povući da je htjela, ali 94 milijuna očito je iznos koji Vladi nije bio potreban. Zato bi bilo dobro da možda danas čujemo, meni je žao što nema ministra, ali možda državni tajnik zna odgovoriti na meni 2 jako važna pitanja. Već duže vrijeme govori se o 245 paraporeznih davanja obaveza poslodavaca. Ja to nisam vjerovao, ali danas sam doista došao do registra tih, popisa tih paraporeznih obaveza poslodavaca. Dakle, da li Vlada želi prihvatiti prijedlog da posebnim zakonom kao što je bio ovaj posebni zakon u sljedećih 90 dana poslodavce oslobodi svih tih paraporeznih obaveza? Mislim da bi to bio taj tromjesečni predah oslobađanja obaveza koje nisu najvećim dijelom prihoda državnog proračuna nego onoga što zovemo dio državne uprave, ali najviše toga nešto što samo prati državu. Drugo, podatak o 123 milijarde kuna zaduženosti građana u kontekstu otpuštanja sve većeg broja radnika i nemilosrdnosti banaka koje po kreditnim obavezama dugove naplaćuju ne od jamaca jer ni jamci više plaće nemaju nego prodajom kuća tih ljudi. Naravno, da ću dobiti odgovor kako odnos korisnika i davatelja kredita nije stvar Vlade, ali ja vas podsjećam da je kriza i početak krize u SAD-u bio na tržištu nekretnina i da je on zavaljao i krizu burze i banaka. A u Hrvatskoj ta kriza, pod navodnike "kriza nekretnina" kada se prodaju stanovi i kuće radnika koji su dobili otkaz može izazvati socijalnu krizu. Ne zato što bi netko prizivao, ne zato što je netko želi nego zbog toga što ljudi naprosto ne mogu više. Vlada bi mogla, kad bi htjela, posljednjim zakonom intervenirati i na obaveze građana prema pružateljima komunalnih usluga, operatera, opskrbljivača energijom i ako ništa drugo ukinuti ili osloboditi građane obaveza tih zateznih kamata. Bez izmjene zakona to nije moguće jer nitko nikome po sadašnjim propisima ne može osloboditi kamatu. Ali bi Vlada mogla takav zakon predložiti. Recimo, dok ne prođe kriza nema obračuna zateznih kamata ni na porezne dugove poduzetnika niti na obaveze građana spram države, paradržave, lokalne, regionalne samouprave i komunalnih usluga. Ja o količini ubranih tih kamata novaca ne znam, vi vjerojatno u Ministarstvu financija to znate, pa bi bilo interesantno vidjeti koliko stotina milijuna na taj način bi se moglo ostaviti građanima. Postoji još niz drugih mogućnosti, ali predlaganje takovih poteza nije pametno u Hrvatskom saboru jer se one uvijek ili zaboravljaju, pa se kaže niste predlagali, ili ignoriraju. Ali ću ovu raspravu završiti sa mojim apelom gospodinu državnom tajniku da provjeri ili pošalje svoje ljude iz porezne u provjeru da li je točno ono što sam rekao neki dan na Antikorupcijskom nacionalnom vijeću da se u dijelu poduzeća u 100%-nom vlasništvu države nakon donašanja odluke Vlade o limitiranju plaća menadžmenta koja glasi da se plaća ne smije isplatiti u većem iznosu od x tisuća kuna, ta odluka izigrava na način da se plaće obračunavaju po menadžerskim ugovorima, da se na taj iznos plaćaju doprinosi za mirovinsko, zdravstveno i svi ostali, da se isplaćuje iznos iz odluke Vlade, a razlika ostaje kao dug firme po menadžerskom ugovoru. Ja se neću igrati inspektora ni špijuna. Vi u Ministarstvu financija tu provjeru možete izvršiti za 2, 3 sata. Ne ciljam i ne tvrdim da se to radi u poduzeću gdje je ministar Šuker predsjednik Nadzornog odbora kao što je on neki dan to pomislio, ne. Provjerite te navode, izvršite kontrolu da li menadžment javnih poduzeća Vladinu odluku izigrava, između ostalog, i na takav način. Jer ako je to točno i ako to pronađete onda 2 poruke. Kada drugi put Vlada odluku piše onda se upisuje da ne smije obračunati i isplatiti ili je Vladina odluka trebala reći svi menadžerski ugovori aneks i smanjenje plaća na 16 tisuća ili 17 koliko jest. Ali to je sad pitanje morala. Pitanje ponašanja menadžmenta koji odgovaraju Vladi, a ne Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime predlagatelja državni tajnik, izvolite tajniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo samo kratki odgovor. Ukoliko je obračunato onda se moraju platiti doprinosi. Prema tome, to je isto kao da je isplaćena plaća. Ali provjerit ćemo i ako imate bilo koji primjer za bilo koje poduzeće, ali ćemo provjeriti.
To ću vam šapnuti na uho.
Dobro, onda se vi poslije malo prošapćite, a za repliku se javio uvaženi kolega Denona. Izvolite.
Kolega Lesar ja se s vama mogu složiti da ste vi najvjerojatnije točno izračunali ovih 2 milijuna 670 koju tisuću gore ili dolje, dragom Bogu svejedno, ljudi koji će temeljem ovog prijedloga zakona eto biti, ja ću skratiti priču oslobođeni harača. Otprilike, ili će lakše disati. No, zaprepašćujuće je, barem meni, ili do apsurda je dovedeno zbog čega to radimo kada smo uveli takav jedan zakon i kada ga sada brišemo. Dakle, ako je dobro napisano i ako ja to dobro čitam i dobro razumijem zbog daljnje zaštite interesa i brige o najsiromašnijoj i socijalno osjetljivoj skupini društva koji teret gospodarstvene krize najteže podnosi kao i zbog dodatnog poticaja potrošnji kojim se nastoji potaknuti gospodarski razvoj RH te zaštititi radna mjesta ovim se predloženim zakonom stavlja van snage odredba o 2%. To su argumenti. Ali gledajte ako smo htjeli Vlada ako je htjela tu društvenu gospodarsku krizu i potaknuti gospodarski razvoj i zaštiti radna mjesta, pa što je onda radila 1. kolovoza 2008. kada smo donijeli taj zakon od 2% nameta? Znači nismo namjerno nismo htjeli poticati gospodarski razvoj i zaštiti radna mjesta. Mislim da nema logike to je do apsurda dovedeno. Ali ako je to tako ovih 2% će sada potaknuti kako Vlada misli i gospodarski razvoj i zaštiti radna mjesta. Zašto još onda ne ukinemo i onih 4%? Ali kao je to tako važno i ako to tako brzo treba napraviti, zašto to ne napravimo sutra po hitnom postupku ali ako ništa drugo barem od nekog prvog sljedećega, ne od 1. 7. zašto čekamo? Evo to govori o apsurdnosti takovih odluka, o nelogičnostima koju ovu Vladu tjeraju da donosi odluke samo tako, jer tako treba.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Lesar.
Kolega Denona upravo ovo što ste sada citirali ja ću ponoviti. Dakle "Razlozi donošenja ovog zakona su da socijalno ugroženi i najsiromašniji ne plaćaju", a njih je 2 milijuna 670 tisuća. Ali još nešto ako ste primijetili što nedostaje u obrazloženju zakona. Punjenje proračuna s naslova poreznih prihoda je toliko veliko da toga poreza više ne treba biti. Ja sam takvu rečenicu očekivao u obrazloženju. Dakle, vlada se uopće nije osvrnula na prihodovnu stranu proračuna ni u ovoj ni u drugoj polovici prošle godine pa bi recimo ja bih to mogao i razumjeti da iz nekih drugih izvora je proračunski prihod toliko porastao ili u skladu sa planom pa sada ovaj porez više nije potreban. Nego obrnuto od toga. Punjenje proračuna je slabije od planiranog i očekivanog slabije, a ovo se tumači kao socijalna mjera. Ajmo onda prihvatiti činjenicu da sa socijalnim mjerama i ubuduće mora biti obuhvaćeno 2 milijuna 670 tisuća građana ove države.
Hvala. Sljedeća se za raspravu uvažena kolegica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Krizni porez u biti nije polučio financijski efekt. On jest ubirao novac međutim efekt mu je bio suprotan. Bio je to štetan pritisak na onako male plaće. Naime, smanjila se potrošnja, smanjio se prihod u proračunu, pad prihoda je biti u proračunu bio puno veći od ubiranja od plaća ovim kriznim porezom. Smije rada Vlade i u trenucima krize ne bi smjeli biti rezanja, nego u biti uvođenja rješenja za izlazak iz krize, trebalo bi pokrenuti nove procese a ne rezanje, jer na ovaj način se zapravo samo opteretilo nejako gospodarstvo i iscrpjeli su se ionako iscrpljeni građani. Mislim da je svim jasno da je Vlada tijekom proteklog razdoblja koje je bilo obilježeno velikim korupcijskim aferama i ostavkama, da zapravo Vlada nije radila u cjelovitom programu sa konkretnim mjerama prevladavanja krize. Nažalost, poruka je bila čekajmo da se stanje samo popravi, jer je kriza izvana, a tu bilo kakve mjere, bilo kakva naša ekonomska politika nažalost nema utjecaja. Obrazac premošćivanja kriznih gospodarskih i socijalnih pitanja su zapravo bile nekakve palijativne mjere uz naravno nova zaduženja i daljnju prodaju. Sve je to doprinosilo današnjem stanju. Danas smo čuli iz izlaganja kolega da su sve analize pokazale da je dodatni pad BDP-a od 0,8% i da uvijek novi porez dovode do padanja BDP-a. Isto tako kada se uveo ovaj harač kriza je zapravo bila i prije i mi smo se s ove strane SDP-a zalagali zapravo da i sa našim mjerama i zalagali smo se da država krene u rješavanje i borbu s tom krizom. Spomenut je danas i deficit i nažalost taj deficit on ide na plaćanje kamata na javni dug. Međutim deficit bi trebao biti proaktivan. Isto tako moramo biti svjesni toga da država treba koristiti unutarnje rezerve a to su u biti reforme javnog sustava. I još nešto naše građane sada dodatno opterećuje podizanje cijena, rast cijena energenata. I kao što smo i danas čuli da se ne ponavljamo porast cijene naftnih derivata su pojeli cijeli krizni porez. Zato sam na početku rekla da ovaj krizni porez nije doprinio nikakvom pozitivnom financijskom rezultatu. Iz ove krize kolegice i kolege može nas izvesti samo znanje, rad i odgovornost. Međutim ova Vlada to očito ne može. Ova Vlada radi palijativna premoštenja, ova Vlada radi ad hoc mjere. Međutim ova Vlada treba biti svjesna da ova država nije hospicij, da treba na drugi način raditi za hrvatski narod. Hvala lijepo.
Hvala. Dalje slijede rasprave, a prijavila se uvažena kolegica Karolina Leaković. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo poštovane kolegice i kolege želim na samom početku reći da na neki način da današnja rasprava o ukidanju stope od 2% posebnog poreza na plaće, mirovine i druge primitke, te primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke zapravo nije trebalo ni doći, jer se taj posebni porez prema mom dubokom uvjerenju nije trebao niti uvesti. Aktualna premijerka kada je započela svoj mandat a vrlo često i dan danas najavljuje ili govori o stezanju remena, govori o bolnim rezovima, govori o štednji, govori o antikorupcijskoj borbi. Međutim ništa od svega toga, osobito ništa od jedne dugoročne razvojne politike za prosperitet hrvatskih građanki i građana mi u ovom razdoblju njezinog predsjedanja Vladom nismo vidjeli. A sigurna sam sa žaljenjem da se to neće dogoditi niti u sljedećih mjeseci. Željela bih reći kako je Vlada prema mom sudu uložila premalo napora kako bi prije uvođenja ovog nameta, dakle prije kolovoza 2009. godine provjerila, analizirala ili provela određena istraživanja koja bi pokazala koji će to biti efekti uvođenja ovog posebnog poreza, a da je to tada učinila onda bi sigurno saznala da uvođenje ovog poreza pati od brojnih nedostataka i da su posljedice zapravo ovakve jedne neosmišljene ili ad hoc porezne politike štetne i na kratki i na dugi rok. Ja naravno neću ponoviti ovo sve što su danas moji kolege i kolegice iz SDP-a rekli protiv ovakve odluke o uvođenju posebnog poreza jer također smatram dakle da je taj porez nepravedan i da niti jedna Vlada jedne uređene socijalne države ne može na ovaj način voditi ekonomsku politiku, ne može dakle voditi ekonomsku i razvojnu politiku primjenom ovih vatrogasnih mjera kako državna blagajna ne bi ostala prazna. … [[Govornica se ne razumije.]] vrlo jasno reći kako smatram da Hrvatska, kako naše društvo i hrvatski građani nisu ni u kakvom laboratoriju, kako naše građanke i građani ne žele sudjelovati ni u kakvim eksperimentima, a svakih nekoliko sada već i dana na tjednoj razini dakle, takve eksperimente priređuju ova Vlada i njezina premijerka. Sada prijedlogom ovog zakona odnosno ukidanjem stope od 2% na neki način Vlada zapravo od građanki i građana očekuje da nacionalnu ekonomiju podignu na višu razinu potrošnjom ovih sredstava koje im ukidanjem poreza koje im je nedavno nametnula vraća. Dakle, poštovani građanke i građani, ne samo da Vlada prvo uzme pa onda vrati to što je uzela nego od vas traži da to što vam je vratila vi sada potrošite. Na neki način vam naređuje što i kako ćete raspolagati svojim novcem. Nedostaje nam zapravo, kako ja to vidim, samo da nam premijerka svima kaže u kojim ćemo to prodavaonicama i u čijem vlasništvu dakle i na što potrošiti novac koji smo zaradili. Na neki način nam se sugerira da ni slučajno sada to ne stavimo u čarapu i čuvamo za crne dane nego da potrčimo i pohitamo u najbliži dućan i izvolimo trošiti jer na taj način kupujemo gospođi premijerki i njezinoj Vladi još nekoliko mjeseci mandata. U tim mjesecima međutim Vlada neće, ne planira učiniti ništa kako bi započela, a to je naravno već zakasnila započeti s provedbom reformi, u mirovinskom sustavu primjerice, u zdravstvu, u socijalnoj politici, u poljoprivredi odnosno gospodarstvu općenito. Kao što vidimo i ovih dana, Vlada neće učiniti ništa ni na osiguravanju ispunjavanja odredbi o isplati regresa, dara za djecu i božićnice za zaposlene u državnim i javnim službama. Vlada također neće učiniti ništa niti na usklađivanju mirovina s porastom troškova života, jer kao što je kolega Vidović već kazao, u članku 1. stavku 2. ovoga zakona određuje se kako obustava usklađivanja mirovina prema Zakonu o mirovinskom osiguranju ostaj dakle na snazi, odnosno provodi se od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2010. godine. Upravo na tu odredbu upozoravaju predstavnici udruga umirovljenika, a upravo na ove probleme oko zahtjeva Vlade da se zaposlenima u državnim i javnim službama ne isplati regres, dar za djecu i božićnica ovih dana upozoravaju predstavnici sindikata. Znači li to kad je o konkretnom slučaju riječ, o zaposlenima u državnim i javnim službama, da naše liječnice, učiteljice, službenice, sveučilišne profesorice, znanstvenice, da su one sve građanke drugoga reda u Hrvatskoj, da njima ne treba godišnji odmor, da njihova djeca nemaju pravo na dar, da su one dakle dio jedne, kako se to često čuje nažalost u javnosti, parazitske strukture, da nama ne trebaju državne i javne službe, da nam ne treba javno školstvo, da nam ne treba javno zdravstvo i da se obrazovati i liječiti u Hrvatskoj može samo onaj tko ima novca. Predstavnici umirovljeničkih udruga također upozoravaju na činjenicu da je poskupio plin, da će uslijediti poskupljenje poštanskih usluga, grijanja, struje i drugih režija čime se dodatno osiromašuju naši građani koji žive od mirovina jer je na snazi i dalje i kada izmijenimo i ako izmijenimo ovaj zakon, dakle obustava usklađivanja mirovina s porastom troškova života i to do kraja ove godine. Dakle, Vlada ne vodi ekonomsku politiku, ona ne vodi nikakvu politiku razvoja, ona prvo uzme onda ona pompozno vrati i to predstavlja svojim velikim uspjehom. Nevjerojatno je zapravo da Vlada od ljudi koji žive od svoga rada i od svojih mirovina svakodnevno traži odricanja. To je postala gotovo mantra premijerske Kosor, da ne kažem naredba kao što je ona to nedavno rekla. Zaključujem kako ova Vlada i njezina premijerka nisu uspješni u upravljanju državom, oni za to nisu sposobni. Oni za to nemaju zapravo ni legitimitet, ali najvažnije oni nemaju nikakvu viziju razvoja Hrvatske. HDZ i Vlada kupuju mjesece do izbora i to novcem građanki i građana Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda. Uvaženi kolega Kulušić, izvolite.
Pa uvažena kolegica u nizu netočnih navoda, samo ću ovaj zadnji kazat, kaže HDZ i Vlada kupuju što nije točno. Cijeli dan ovdje slušamo brigu o radnicima, ljudima i tako. Mislim da bi SDP mogao pomoći državnom proračunu da fino sam između sebe kaže tko je uzeo mito od 33 milijuna kuna pa da napunimo hrvatski proračun sa tim milijunima. Hvala.
Kolega Gordan Maras, vi ste na redu za raspravu. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Evo na početku svoje rasprave volio bih da se vratimo otprilike nekih 7 mjeseci u prošlu godinu, u srpanj kada smo donosili ovaj zakon i kada je u ovom istom domu 82 zastupnika vladajuće koalicije, pretežito HDZ-ovih jer oni su u toj koaliciji najveći broj, glasalo da se uvede harač, krizni porez, da se ljudima od njihovih plaća uzme 2 ili 4%, ovisno koliko su plaće visoke. To se desilo prije samo 7 mjeseci. Situacija koja je već tada bila dosta kritična što se tiče hrvatskog gospodarstva, ali i situacija koja nije tada već nije nudila hrvatskim građanima nikakvu perspektivu. 7 mjeseci nakon toga ti isti zastupnici sada objašnjavaju nama da je tada bilo posebno vođena briga o siromašnim građanima, jer se evo gledajte čuda otprilike 575 tisuća osoba ne oporezuje tim zakonom koje su zaposlene ili 870 tisuća umirovljenika. Znači kako brinemo o siromašnima koji zarađuju manje od 3 tisuće kuna. I sada 7 mjeseci nakon toga priznajemo jednu drugu istinu da brinemo opet o najsiromašnijoj socijalno osjetljivoj skupini, ali ne više samo onima do 3, nego onima do 6 tisuća kuna, znači gospodo sami sebi ste skočili u usta. Priznali da se sa 6 tisuća kuna ne može u Hrvatskoj preživjeti četveročlana obitelj, pogotovo kada je ovakva nezaposlenost i da ste već tada najsiromašnijima u Hrvatskoj uzimali krizni porez kako bi mogli namiriti svoje troškove. Znači nisu se sada ti ljudi u ovih 7 mjeseci ništa posebno obogatili, ali na kraju krajeva došli ste do one istine i vidjeli ste da ljudi ne mogu sa tim novcem živjeti, a da ste napravili taj potez da ih još dodatno i osiromašite. Premijerka Kosor je u srpnju mjesecu jedna od prvih poteza koje je napravila rebalans proračuna i krizni porez uzela hrvatskim građanima do kraja godine nešto preko milijardu kuna, a u ovoj godini planirano 3 i pol milijarde kuna sa povećanjem PDV-a i sa ovim stopama i to je ja bih rekao jedini konkretan potez koji je premijerka prema gospodarstvu, prema građanima i prema njihovom standardu napravila. Sve ostalo, svi ostali potezi ne da nisu dali nikakve rezultate, nego ih nema. Vidimo i ove mjere koje Vlada je lansirala zadnjih nekoliko mjeseci, doživjele su fijasko, guverner Rohatinski govori da nema povjerenja u suradnju sa ovom Vladom, da jednostavno ne želi asistirati u daljnjem uništavanju hrvatskog gospodarstva i produbljenju recesije. To ne govori oporba. To ne govore ljudi, netko će reći politiziraju pa pričaju kontra HDZ-a. Ne to govore stručnjaci, to govori guverner koji se dokazao i koji je imao na kraju krajeva i puno pohvala od strane HDZ-a. Pa onda vjerujemo možemo, možete vjerovati i sada guverneru kao što ste mu vjerovali proteklih godina, a on vam poručuje gospodo produbljujete recesiju, nikakve reforme strukturne, nikakvih pomaka što se tiče hrvatskog gospodarstva. Ono šta želim posebno naglasiti, vaši zakoni ne samo da su eksperiment, oni su, jer eksperiment može biti i dobar. Vaši zakoni su gospodo loš eksperiment, a da su loš eksperiment pokazuju rezultati. Kraj godine pad BDP-a od 5,8%, 320 tisuća nezaposlenih, izvoz pao 16%, osobna potrošnja 10%, plaće nisu rasle po prvi puta u zadnjih 15 godina, trgovina je pala 15%, industrijska proizvodnja 8,5%. Sve je to dijelom doprinio i ovaj zakon. I tko će sada podnijeti odgovornost za tu priču? Hoće li netko reći da pogriješili smo, nismo uspjeli napraviti ono šta je trebalo, uzeli smo hrvatskim građanima novac i produbili recesiju. Na žalost danas nemamo ovdje niti jednog predstavnika Vlade da čuje kritike koje hrvatski zastupnici prenose od hrvatskih građana a to je da je ovaj zakon potaknuo recesiju, nezaposlenost … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskih građana, uništio potrošnju, a šta je najbitnije potrošački optimizam. U Hrvatskoj danas građani ne samo da nemaju novca, nego i oni koji imaju uplašeni politikom ove Vlade ne žele trošiti, i to je ono šta treba Hrvatskoj i zbog čega hrvatski građani i hrvatski zastupnici iz redova oporbe traže nove izbore, zbog toga da se vrati optimizam. Gospodo u HDZ-u vi taj optimizam ne možete vratiti, vi ovu zemlju tjerate u sve veći, veći glib recesije. Krajem srpnja 2009. kad se ovaj zakon donosio kolegica Vesna Pusić je ministra Šukera opravdano pitala ministre da li se ovaj zakon može relativno brzo promijeniti, ipak sutra je 1. kolovoza i trebao bi se početi primjenjivati samo sa jednim danom odgode. Ministar je rekao nema nikakvog problema. E sada postavlja se legitimno pitanje zbog čega je suprotni put puno teže napraviti? Zbog čega čekamo tri mjeseca da bi se građanima vratio novac, da bi se građanima skinuo porez? Zbog čega je to toliko kompliciranije nego uzeti hrvatskim građanima novce. Odgovor je vrlo jednostavan, a to je isključivo iz jednog jednostavnog razloga, a to je zbog toga što ova Vlada nema konkretnih mjera, nego ide samo na spin. Ona šalje priču evo sad smo vas oslobodili određenih troškova, ali ne danas, za 3, 4 mjeseca. Nema veze, pričekat ćete. Mi danas u Hrvatskoj ne raspravljamo o tome kako zaposliti ljude. Mi raspravljamo o tome da li je na turističkom spotu preplanula djevojka ili muškarac, mi danas ne pričamo o tome kako pokrenuti hrvatsko gospodarstvo nego pričamo o tome da li je netko rekao da je vidio registar branitelja ili nije. Znači teme koje se plasiraju, a ja bih rekao to je po mojem mišljenju i poanta i način rada ove Vlade gurni pozornost u drugom smjeru, a ono šta je najbitnije nemoj rješavati. I još jedna star je naravno bitna i najveća je panika kad premijerki Kosor padne 10% popularnost, e onda se zabrinemo. Ali gospodo morate biti svjesni da ćete sa ovom politikom vrlo brzo doći do hrvatskih građana, do izbora gdje ćete se suočiti sa rezultatima kojih nemate, na žalost 3, ne 3 nego pardon sada već 7, 8 godina otkada je HDZ na vlasti rezultati koji su porazni za hrvatske građane i hrvatsko gospodarstvo. Ono šta bih htio reći i šta se nudi kao jedina alternativa, ali zbilja jedina alternativa u ovom trenutku novi su izbori, promjena vlasti, i na taj način pokretanje Hrvatske u pozitivnom smjeru. Hvala lijepa.
Kolega Marin Jurjević, sljedeći se javio. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo danas cijeli dan razgovaramo o ovoj temi, puno se spominjala i psihologija i kako to mi kao saborski zastupnici utječemo na psihološki profil nacije, a ja se pitam, ustvari u ovom trenutku čini mi se na neki način da s jedne strane imamo društvo, a s druge strane imamo Vladu koja se na jedan čudnovati način izdvojila od tog društva i gleda ga kad bi … [[Govornik se ne razumije.]] psihološkom profilu te grupe koja se zova Vlada onda bih rekao da je to jedna grupa začuđenih ljudi koja tu i tamo odškrine vrata da vidi je li stala oluja, a to su oni društveni procesi koji se dešavaju i čeka ne bi li se zaustavila sama po sebi, a ako i pokušaju nešto naprave krivo. Dakle, njihovo stanje svakako je jedno stanje tenzije, napetosti i ja i ne bih bio rado u njihovoj koži što ne znači da bi trebali mi kao građani ustvari previše dugo trpiti takvo stanje. Zbog toga jesam pristalica novih izbora jer čini mi se da Vlada ne vidi ono što svak vidi. Mi smo ovdje se svađali i ranije je li kriza, nije kriza pa su bile one mudre rasprave, u navodnike "mudre" o tome je li recesija ili kriza. Ali dakle, u društvu se bilježi pad izvoza, pad BDP-a, pad potrošnje, bilježi se rast nezaposlenosti, rast nelikvidnosti, ogromni vanjski dug tako da se svako novo zaduženje slavi kao nekakvi nacionalni uspjeh, kao pobjeda reprezentacije za Europsko prvenstvo ili nešto slično. Zatim je došlo do toga da postajemo nekako suspektni, sumnjičavi onima koji bi trebali ulagati u Hrvatsku pa su se i ta ulaganja prepolovila. Dakle, to je jedno stanje koje je zaista čudnovato stanje u kojem i dalje neki dokazuju da nije ono što vidimo da nije to istina nego da postoji nekakva druga istina. Istina je uvijek samo jedna i činjenica je da je ovo eksperimentiranje sa ovim porezima i uvođenje novih posebnih poreza koji evo vidim zastupnici HDZ-a sami nazivaju krizni porez iako se on nikada tako nije zvao. Pa tako upotrebljavajući tu sintagmu na jedan zaobilazni način priznaju i govore o krizi koja nije samo nešto što se po zakonu spojenih posuda prelila, gle čuda, iz Amerike na ovaj kripnu inače Hrvatsku, pa nas je kao tsunami preplavila pa kao što je došao tsunami tako će i otići. Naš najveći tsunami je upravo ovakvo vladanje Hrvatskom. Ne znate jel gore kad vam dođe ili kad ode. Kad dođe preplavi vas, kad ode napravi pustoš. Šteta je u svakom trenutku. Ali ono što je najgore, dakle, da ovaj primjer, gledajući metodološki na neki način, što Vlada radi? Pa ona zaista se bavi metodom pokušaja i pogrešaka, pa vam palo na pamet, recimo to tako, da su sjedeći u nedoumici i onako začuđeni i vidjevši da se dešavaju negativni procesi kazali ili odlučili ili se dogovorili amo ća pokušat sa ovim porezima pa ćemo vidit što će se desiti na pacijentu koji se zove društvo, odnosno građani. Pacijent upao u krizu, jedva diše, jauče, oni kažu aha izgleda da nije baš najbolje, amo ća povući te poreze pa ih sad povlačimo. Ali vidite, to je zaista ponašanje iz nekakvih filmova koji su inače komedija, ali ovdje bogami više sliči na tragediju nekakvih suludih znanstvenika koji u svojim laboratorijima proizvode i rade čudnovate eksperimente obično na miševima ili što ja znam čemu, a ovdje se oni rade na čitavom društvu. Ovakvo eksperimentiranje nad društvom, na građanima, dovelo nas je u situaciju u kojoj zaista nije jednostavno nakon svega preuzeti tu vlast, a morat će se preuzeti od onih koji će preuzeti odgovornost da pokušaju srediti ovo stanje. U svemu tome normalna stvar da nije samo slučajnosti, ima i debelih namjera. Činjenica je da se ova Vlada u ovoj situaciji kakva jest u Hrvatskoj ponaša kao tipična desna Vlada. Da protežira kapital, da nije htjela uvesti poreze, danas je o tome govorio kolega Linić, koja je razlika u tome. Nije stvar u tome da nema poreza nego je pitanje ka kome su oni i prema kome su usmjereni? Prema onima koji nemaju, ali ih je puno, ili onima koji imaju, ali ih je malo. Ova se Vlada odlučila da uzme onima kojih je puno, ali koji nemaju pa će skupiti kao jednaku količinu nego da uzme onima koji imaju, ali ih nema puno. Vidite mi drugačije tu razmišljamo. Dakle, vi niste nikada prihvatili porez na dividendu, vi niste htjeli priznati ni to da je de facto jedan od najvećih zločina u svijetu koji ovisi od rada, da je jedan od najvećih krimena neisplaćivanje nadnice za odrađeni rad. Kad smo mi predlagali da to bude kazneno djelo vi to niste prihvatili. Time ste štitili jednu situaciju koju više nitko ne štiti, posebno ne u razvijenom kapitalizmu. Dakle, Vlada je tu pokazala što misli tko treba platiti ceh ovakve neodgovorne politike. To su opet oni kojima je teško, kojima je najteže. Pa onda ide neodgovorna politika, prvo pokušaj sa nekim zakonom pa vidi što će se desiti. To vam je kao na iskušavanje lijekova na nekim nerazvijenim dijelovima svijeta ili kad se dite razboli pa ima fibru misto da ga odvedete doktoru vi ulovite 2 šišmiša, otkinite jednoga miša repa, skuvate ajde popij pa će ti proći. Vraga će popit, umrit će dite. Dakle, danas je puno upravo o tome bilo riječi. Upravo je o tome bilo riječi i ovo je samo jedan ilustrativan, tragičan ali vrlo bjelodan primjer jednog ponašanja koje za nas nije prihvatljivo, a uvjeravam vas ni za većinu građana. Zbog toga ova Vlada mora otići.
Hvala lijepo. Imamo 2 replike. Kolegica Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Kolega kako vlast eksperimentira sa sudbinom vlastitih građana? Kao što se '90-te proigrala i prokockala mukotrpnu imovinu očeva i djedova koji su je desetljećima sticali tako se ponovnim dolaskom na vlast igra sudbinom vlastitih građana. Nikada više zakona nije bilo povučeno, nikada više zakoni nisu padali pred Ustavnim sudom kao zrele kruške. Toliko o kompetenciji i toliko o odlučnosti ove Vlade. Govorite o tome kako se Vlada boji, kako joj ne pada na kraj pameti jer avaj, Bože oslobodi, udariti porez na kapitalnu dobit i bogatima. A mrtva hladna odbija naš zakonski prijedlog da se neisplata plaće sankcionira kao kazneno djelo. Jer Vlada kaže da ne bi remetila idilu i doslovno obrazloženje je da česta izmjena Kaznenog zakona ugrožava pravnu sigurnost. Koliko li istine naizgled izgleda glupo ali koliko je istine u tome, više nego što biste željeli i više nego što je sigurno htjela Vlada reći. Pravna sigurnost. Čija pravna sigurnost? Oni koji se bogate na grbači ljudi koji su pošteno stekli svoju plaću ali to ne ide u obzor i zanimanje ove vlasti. Neka idu na sud, kaže Vlada. Ne bi mijenjali Kazneni zakon, ne bi stavili porez.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Jurjević.
Pa najgore što se može desiti jednom društvu je da dođe do inflacije ne samo novca, nego do inflacije zakona koji više ništa ne znači. Svega čega ima previše, a u praksi nema primjene ili premašuje taj iskustveni korelat, ne korespondira njemu postaje beznačajno. Mi ćemo upasti u jednu vrstu bezakona zbog prevelike proizvodnje zakona koji ne važe koji ne odgovaraju stvarnosti, koji ne reguliraju ništa. I upast ćemo u vrstu bezakonja putem prenormiranosti. Tu dolazi pitanje funkcioniranje pravosuđa, tu dolazimo do svih temeljnih problema. Kada govorimo o psihološkom profilu našeg građanina prije svega je opsjednut time da živi u korumpiranom društvu, a onda u tom korumpiranom društvu je svakim danom mu je sve teže i sve gore. Zbog toga pozivati se ovdje na psihološki momenat tih građana mislim da je veoma sklizak teren. I upozoravam sve nas skupa političare da snosimo veliki dio odgovornosti i na način kako govorimo u ovom Parlamentu i da li su tu samo nekakvi ideologijski sukobi, politički sukobi ili se radi o nečemu drugome. Velikim dijelom nestaje ideologija ostaju goli interesi. Ovo društvo je opterećeno time da je opljačkano i trebamo tu stigmu skinuti a skinut ćemo ako pljačkaši završe tamo gdje završavaju u svakom poštenom društvu.
I druga prijava za repliku kolega Stazić. Izvolite.
Govorite kolega Jurjeviću o tome kako Vlada eksperimentira nad svojim građanima. Jer nema viziju nema rješenja, nema nikakav kurs, pa proba sada ovo, sada ono. Vidi da je loše. Pa onda provesti uvesti Zakon o kriznom porezu, pa kada vidi da od toga nema efekta. Vi kažete kada vide da građani cvile, da građani jauču onda ide mijenjati zakon. Gledajte tako je Mengele nad ljudima tako eksperimentirao. Ali ovo je još gore. Vlada ne primjećuje ili HDZ da građani cvile i jauču. Nego HDZ misli da se građani tome raduju. I upravo je to rekla kolegica Roksandić, činjenica da je taj zakon pozdravila hrvatska javnost. Oni ne samo, pa pazite Mengele je bar bio svjestan da muči ljudi dok im mijenja boju očiju, a ovi misle da se građani tome vesele. To je jedna okrutnost na kvadrat, to je eksperimentiranje sa užitkom što gledaš da se onaj nad kojim eksperimentira da se pati i još proglašavaš da je to njemu drago.
Svatko ima pravo na raspravu i na repliku i na izražavanje stava, ali mislim da moramo voditi računa što s čime uspoređujemo. Jer uspoređivajući Vladu bila kako bila, naša je s Mengeleom mislim da je ispod svih eksperimenata. Kolega Jurjević vi ste htjeli odgovoriti.
Ne želim sada njegov advokat ali govorio je o nečem drugom. Ovdje se danas čulo zbilja evo puni su portala, kako je vladalo opće veselje kada je doneseni ovi zakoni. Dapače narod je žalio što su samo dva donesena a ne 10 kada se već donose. Vraga. Normalna stvar da je stanje drugačije, pa svaki slijepac to vidi, pa nemojmo bježati od istine. To je najbolji pu za ne rješavanje situacije. Pa mi ćemo vrlo brzo doći do odgovora o pitanjima o nasilju u društvu, maloljetničkoj delikvenciji, rasapa familije, rasapa strukture društva, socijalne iščašenosti, izoliranosti, obezljuđenosti, usamljene gomile čak koliko god hoćete ako budemo otvoreno gledali u probleme pred nama. Možda imamo šanse da nađemo odgovore zatvarajući oči. Ovdje je govoreći o nekakvim kako se danas govorilo komunjarskim ili ne znam ja vaše. ... aparat se ovdje upotrebljava u obranu neobranjivog. Slušajte nećemo doći do rješenja. Cijela poruka je pogledajte istini u oči, tek kada vidite istinu možete nešto promijeniti. A dotle živite u svijetu zavaravanja, ali progledali su mnogi pa će se to valjda riješiti na izborima.
Povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče. Pa iznoseći ovu repliku kolega Stazić je povrijedio Poslovnik i to članak 209. i 210. Naime, stalno se vraća na jednu činjenicu koju ja nisam rekla i izrekla on ju je možda tako doživo. Rekao je da sam ja iskazala da se HDZ raduje. Kolega Stazić mi očito nismo bili na istoj sjednici. Mislim da je time povrijeđen Poslovnik zato što kolega Jurjević nije ni govorio o tome.
Kolega Stazić povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika i istih članaka 209. i 210. Kolegi Jurjeviću sam replicirao. U replici mogu iznositi što god hoću. A govoreći o vama sam citirao iz fonograma što ste rekli, a rekli ste "Provedbom ovog zakona osigurani su novci i bilo je plaće. Ja znam da to vas smeta, ali je činjenica da je taj zakon pozdravila hrvatska javnost". To ste rekli.
Idemo dalje sa raspravom. Kolega Bernardić vi ste na redu. Nema ga. Onda kolega Linić.
Gospodine potpredsjedniče. 8 mjeseci od donošenja odluke o uvođenju dva posebna poreza. I pokušajmo ocijeniti tih 8 mjeseci najprije sa aspekta hrvatske Vlade. To je prvi potez hrvatske Vlade pod predsjedanjem gospođe Kosor. Možemo ocijeniti da je donesen u panici zbog pada prihoda državnog proračuna, da je donesen bez kvalitetnih procjena i da je preko noći osvanuo na izvanrednoj sjednici Hrvatskog sabora. Također možemo ocijeniti da je primijenjen u kraćem roku od tri dana, bez pripreme građana koji su morali platiti taj porez, bez provedbenih akata, pa da budemo iskreni ovaj zakon, konačni Prijedlog zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti je bio popravak grešaka iz 7. mjeseca. I ono što je najvažnije istaknuti, to je bio nemilosrdni poreski napad na najsiromašnije građane Republike Hrvatske, na radnike i umirovljenike i to one koji sa svojim plaćama i mirovinama ne mogu osigurati ni osnovne namirnice ni osnovne potrebe za preživljavanje četveročlane obitelji. E sad se pitamo ovih 8 mjeseci koji su efekti. I što možemo zaključiti? Prije svega, efekat ovoga je šteta za državni proračun i veći minusi nego plusevi. Veći minusi iz razloga što je uvođenje kriznog poreza za posljedicu imao 15%-tni pad potrošnje koja potrošnja je automatski značila i manji PDV, koja je potrošnja značila neisplatu plaća, koja je potrošnja za rezultat imala otpuštanje ljudi pa su to daleko manje uplate i doprinosa iz mirovinskog i doprinosa iz zdravstvenog osiguranja. Znači, štete za proračun. A današnjim odlukama Vlade o novim mjerama vidimo da je povećao se i stupanj neplaćanja firmi i tvrtki u Republici Hrvatskoj i osnovnih poreskih obaveza. Osnovnih poreskih obveza. Sve je to šteta ovog zakona direktno za državni proračun i to je razlog manjeg prihoda u državni proračun. Također, kao štetu možemo navesti i 318 tisuća i 500 nezaposlenih, znači ogroman skok u ovih 8 mjeseci broja nezaposlenih koji je rezultat manje potrošnje, u realnom sektoru otpuštanje ljudi koji jednostavno su završili na zavodu pa nemamo ni prihoda od poreza i doprinosa, pa nema ni prihoda od uobičajenih poreza na plaće. Ali istina, i 75 tisuća neisplaćenih plaća ili neredovitih plaća opet je to šteta za te radnike koji rade a ne dobivaju plaću. Znači, nanijeli smo štetu zaposlenima koji su ostali bez radnog mjesta, rade a ne dobivaju plaću i opet proizvodimo štetu za državni proračun. I naravno, nakon tih osam mjeseci hrvatska Vlada je postala svjesna da daljnje produžavanje ovakvog stanja sa ovakvim prijedlozima zakona neće imati drukčije efekte nego će ubrzati negativne efekte. I to je razloga da je Vlada odlučila povući. Malo nezgrapno je napisala i ocijenila da eto od 3 do 6 tisuća je ugrožena skupina građana pa je potrebno odustat. Nezgrapno je napisala da treba 2 i pol mjeseca da se građani prilagode na to da će im ukinuti porez koji je uveden. Ali je ipak priznala i ocijenila da treba od toga odustati. Neću dalje o Vladi. Okrenut ću se sada Hrvatskom saboru. Pa se pitam da li ste se vi kao saborski zastupnici upitali kad smo se odlučivali o uvođenju ovog poreza da li smo bili svjesni što činimo. Da li smo bili svjesni da probleme krize nećemo moći riješiti ovim porezima, da će neophodno biti daljnje zaduživanje. I rezultat je da smo došli skoro do 50% bruto nacionalnog dohotka sa novim dugovima i novim dugovima smo preveliku potrošnju koju ne mogu servisirati poreski obveznici počeli pokrivati. Deficiti proračuna rastu. Svi smo mi to bilo svjesni u 7. mjesecu i znali smo da ovo ne može biti spas, ali smo se opet odlukama nas okrenuli da građanima koji žive od svoga rada uzmemo novce. Da li osjećamo dio odgovornosti zbog toga? Da li osjećamo da i mi saborski zastupnici smo na stupu srama jer neprekidno uzimamo građanima, a nema efekata. Produbljuje se kriza, sve se događa što se i prije događalo. Da li smo svjesni da u ovih 8 mjeseci ti isti građani imaju manje plaće, nemaju plaće, nemaju isplaćene plaće, imaju veće troškove energije, imaju i ja bih rekao zaustavljene isplate usklađenja mirovina i da ne govorimo o smanjenju plaća državnim i javnim službenicima. Sve to smo u 8 mjeseci načinili, ali opet smo imali hrabrosti u Hrvatskom saboru donijeti odluku da uzmemo građanima ovaj dodatni porez. Da, i zato ja smatram krivi smo mi u Hrvatskom saboru. Vlada može pogriješiti, Vlada i može imati krivi prijedlog, ali evidentno da mi moramo o tome razmišljat. Da li smo isto tako kao hrvatski saborski zastupnici svjesni da ovo nije polemika između vladajućih opozicija, da su svi meritorni stručnjaci rekli da je ovo pogrešno. Hoćete li od poslodavaca, hoćete li od guvernera, hoćete li od najužeg suradnika i savjetnika premijerke. Svi upućuju greška, greška, greška. Svi oni to upućuju, svi oni vele da je produbljenje krize nastalo zbog ovog poreza. Ako je to tako onda vas pitam da li danas kad ponovo odlučujemo o ovome možemo reći da, greška je, donesimo zakon po kojemu ćemo ukinuti tu našu grešku, po kojemu ćemo danas jasno reći ne 2% nego i 4% ukinimo. Ukinimo ga trenutno sa 1.5. Ne treba nam 2 i pol mjeseca jer ni za uvođenje nam nije trebalo 2 i pol dana. Sa 1.5. ukinimo, to je nešto što bi značilo našu odgovornost. To bi značilo da neovisno o tome što Vlada nerado priznaje svoju grešku mi smo ti koji moramo poslušat poruke građana, poruke stručnjaka. Pa pokušajmo se i međusobno čuti, pa pokušajmo ukinuti ovaj porez koji vam ništa neće donijeti, nego ćemo sada nakon ovog zakona 360 tisuća ljudi opteretiti za krizni porez. Da li ste svjesni što kao saborski zastupnici … [[Govornik se ne razumije.]] Teret krize pokušavamo prebaciti na 360 tisuća ljudi. Nešto umirovljenika i većinu zaposlenih. Otkud nam pravo da odaberemo grupu od 360 tisuća, gdje je tu ni ravnopravnost, ni nekakva solidarnost, gdje je tu pravičnost. A da li se pitamo kao saborski zastupnici kad pročitamo da su Britanci uveli dodatnu stopu na dividendu zašto to nismo htjeli. Da li se pitamo kad je Njemačka rekla uzet ćemo bankama novac, i da su banke podigle svoju dobit u ovoj godini nema poreza na dobit i na kamatu bankama koje neracionalno visok. Da li se kao saborski zastupnici pitamo zašto kažnjavamo 360 tisuća ljudi, temeljem čega, otkuda 6 tisuća, što 6 tisuća znači. Koji je to kriterij? Prosječna plaća? Košarica? Pa temeljem čega. To je ono što se mi moramo zabrinuti, i to je razlog zašto kao političari i kao saborski zastupnici ne možemo biti ponosni na ovakav rad.
Hvala. Imamo tri replike i dva ispravka. Prvi se za ispravak javio kolega Lucić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Pa evo ja bih ispravio jedan netočan navod gospodina Linića koji kaže da je ovo napad na siromašne. Gospodine Liniću, ja znam da vi u SDP-u doista želite prikazati da je to tako, ali svi skupa znamo da je ovo doista porez koji je uveden da bi država popunila svoj proračun, koji je isključivo nastao dakle nedostatak novca zbog svjetske krize. Ne znam zašto cijelo vrijeme želimo prikazati kako je to isključivo krivac Vlada. Pa poštovani kolega, vratimo se u 2001., 2002., 2003., pa vi sve ovo što danas govorite vi ste to upravo tada napravili, i danas ponovno želite javnosti reći kako se vi borite za toga malog čovjeka, kako je neophodno sve ovo o čemu vi govorite. Pa vi ste upravo tome malome čovjeku tih godina stavili na teret upravo ovo o čemu vi danas govorite. Imao bih još puno toga vam spomenuti i usporediti sa ovim vašim govorom, ali naravno nemam vremena. To ću svakako u drugoj prilici. Nemojmo se tako prikazivati. Nije to u redu.
Hvala. Ispravljajmo navode, a onda i za repliku malo druga tablica. Kolega Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo lijepo je biti populist, ali treba priznati da u trenutku donošenja ovog poreza to sigurno nije bila greška. Dakle doprinio je taj porez stabilnosti financijskog sustava i s mogućnošću da kad se bude moglo rješavati drugačije se rješava drugačije i to je sad to. Ali ja opet mogu reći zašto ste vi u vaše vrijeme tamo sve, sva plaćanja iz 2003., sve što ste napravili 2003. pustili da se plaća u 2004., 2005., da ste uveli u to vrijeme porez na mito, ja mislim da bi punili blagajnu debelo, ne samo za vatrogasna vozila nego za vlakove i sve slično.
Hvala. Imamo tri replike, uvažena kolegica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Vidite kolega, sve ono što ste istakli ne može se braniti argumentima, nego velikim pogledom u prošlost. To je vlast koja vodi ovu državu u automobilu koji nema prednja svjetla, ima samo retrovizor. Naime govorili ste o odgovornosti da se treba premijerka suočiti s istinom. Premijerka Kosor se treba suočiti s istinom, ali ona do sada obraća se naciji samo nasmiješenim frazama, općim … [[Govornica se ne razumije.]] , nikad nije izašla pred narod, pred naciju i rekla dosad smo učinili to i to, ovo je bilo loše, ovo je bilo dobro. Učinit ćemo točka 1., učinit ćemo točka 2., 3., i pobrojala. Samo opća mjesta i fraze. Ovako taj mandarinski jezik glasi situacija je takva kakva je i Vlada čini sve. Pa za koga je taj govor molim vas lijepo. Dakle samo muljanja, nikad čisti računi. Ali kako? Kako očekivati da se ta vlast na čelu s premijerkom suoči s istinom, kada je nikla na muljanju i na prikrivanju i na pokrivanju, kad godinama proizvodi lažne branitelje, kada se u ovoj zadnjoj aferi, aferi registar, kada je važno tko je nešto rekao a ne što iza toga stoji, da se otkrije istina suštine tko su lažni branitelji, kada se sofisticirani programi i tehnologija servis afere Maestro u aferu registar. To je slika Hrvatske. I kako onda očekivati od te vlasti da se suoči s istinom. Kad bi se suočila s istinom suočila bi se sa vlastitom propašću.
Odgovor na repliku, kolega Linić.
Kolegice Ingrid, Vlada je Vlada, ima pravo na svoje greške, ali ja ću se opet nama okrenuti. Da je Sabor drukčiji … [[Govornik se ne razumije.]] bi griješila manje. I bojimo se pitati koji je dio naše odgovornosti. Koji je dio naše odgovornosti? Pa nisu ovo velike nauke o kojima mi danas govorimo. Ljudi moji da li ste svjesni sa 35 mi dolazimo na 50% zaduženosti? 50% zaduženosti centralne države, 50% sa jamstvima. Znači mi smo krizu nedostatak novaca kreditima rješavali, ne sa kriznim porezom, ne sa kriznim porezom. Mi u Saboru smo krivi za ovaj zakon. Mi smo ih donesli, i to je ono što ja želim neprekidno naglasiti. Vlada može i pogriješiti, ali Hrvatski sabor je uvijek bio prepoznatljiv da je znao o nečemu progovoriti. Mi ne, sukob između vladajuće koalicije i oporbenih, vladajući ne dozvoljavaju diranje Vlade. Pokušajte koji puta vidjeti što mi možemo načiniti. I uvjeren sam da ćemo tada naći veću pravicu. Uvjeren sam da svi vi smatrate da su banke trebale platiti poreze na kamatu, da su dividende morale biti opterećene, ali neprekidno smo od ministra Šukera čuli nije vrijeme, nije vrijeme. Za Veliku Britaniju bez odlaganja. Za Njemačku bez odlaganja. Za Austriju bez odlaganja. Parlamenti su donijeli odluke, mi ne. Mi ne. I ja ponovo velim ne valja nešto u našoj sredini, nismo preuzeli teret odgovornosti, ne mogu se sve prijedloge progutati iako osjećamo da tako ne bi trebalo biti.
Sljedeća replika, kolegica Zgrebec.
Vi ste kolega Liniću govorili ovdje o tome kako se zapravo trošilo vrijeme za rješavanje krize pa se prisjetimo sredina 2008. prva upozorenja da je kriza u Hrvatskoj tu. Ne zato što se prelila iz svijeta nego zato što ona proizlazi iz strukture hrvatskog gospodarstva i nečinjenja ama baš ništa da se ta struktura mijenja. Buja javni sektor i on guši ravni sektor. Kad govorimo o tome kad se prvi puta nešto počelo raditi. Veljača 2009. godine kad je proračun već usvojen govorimo o 10 antirecesijskih mjera od kojih ama baš ni jedna nije donijela nikakav rezultat. Jedina mjera, rebalans proračuna, prvi rebalans proračuna koji je prenapuhanu prihodovnu stranu smanjio u koliko toliko realne okvire. I onda dolazi nova Vlada, 7. mjesec, premijerka govori nećemo više probleme trpati pod tepih ići ćemo sa prvim, drugim pa trećim rebalansom, ako treba sa još, a što su ti rebalansi donosili? Ama baš ništa. Štednja na reprezentaciji, kaže piti ćemo samo vodu, smanjit ćemo troškove telefoniranja i korištenja službenih automobila. Pa to je nešto što je normalno, što i u najperspektivnijim vremenima treba činiti. I onda drugi rebalans idemo na prihodovnu stranu. Uvodimo nove poreze čija je posljedica samo evo u 2 mjeseca ove godine, da ne govorim o prošloj godini, 20 tisuća novih nezaposlenih. A znate zašto se neće primijeniti od 01.05., dakle onakvom žurbom kao što se primijenio kad se donosilo? Zato što je ovdje čl. 2. koji kaže da treba Pravilnik da bi se ukinulo plaćanje poreza. Pa će taj Pravilnik se donositi 30 dana, pa će se još 30 dana uhodavati i evo nam 7. mjeseca. I još ćemo 2, 3 mjeseca ubrati eto tako neki sitniš za proračun.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Linić.
Da, da. Pamtim saborske rasprave, vrlo žestoku svađu, primitivnu, tako barem sam smatram, sa Šukerom kad smo prije 2 godine vodili ovdje neugodne rasprave i galamu. Kad sam ga upozoravao o neplaćanju javnih poduzeća, o sve većim obavezama prema državi, neplaćanju poreza, da. Ali prije 2 godine to je sve negirano, onda sam bio nepristojan, bezobrazan. Isto tako, jako dobro pamtimo, da smo htjeli mijenjati i rasteretiti rad. Rasteretiti ga sa zdravstvenim doprinosom kojeg bi i trebalo preseliti na prihode i ja bih rekao poreze od kapitala. Trebalo ga je preseliti, smanjiti zdravstvene doprinose, da cijena bruto rada bude manja, da ne diramo neto plaću, da radnici ne ostaju zbog posla jer zbog preskupog bruto rada bježi se od zaposlenih. Sve smo to predlagali. Znam da smo ismijani, glupi smo, nepismeni smo, nestručni smo, ne znamo, a interesantno danas to govore, od poslodavaca, od sindikata, od stručnjaka, od makroekonomista. Interesantno! Vladinih savjetnika, da sve je u ovom Saboru, sve. Samo vidite, iz političkih interesa mi jedan drugog ne želimo čuti mi ne želimo ozbiljno raspravljati, mi čak ne želimo upozorenje Vladi poslati. Ne mora se prihvatiti prijedlog, pokušajte vidjeti. Zašto odlažete? Prije 2 godine nitko nije htio priznati da je kriza, znači onda smo imali vremena ići na promjenu doprinosa, na promjenu poreza. Pa nam Šuker veli, je to treba, ali kriza nije vrijeme. Prije 2 godine kad su bili naši prvi prijedlozi nije bila kriza. To je rad Parlamenta, to je rad Parlamenta, ismijati opoziciju. Ne jedan drugoga čuti, ne pomoći Vladi u pripremi zemlje za krizu.
I treća replika, kolega Stazić.
E sad ovako kolega Liniću. Nakon vašeg osnovnog izlaganja navode su vam ispravili HDZ-ovi zastupnici Lucić i Markovinović, pritom vam postavljajući pitanja. S obzirom da oni nisu imali ni moralne ni intelektualne hrabrosti da ustanu replikom pa da na postavljena pitanja čuju i odgovore ja sam ustao replikom da vam pročitam što su oni to vama ispravljali i što su rekli kako biste odgovarajući meni na repliku mogli odgovoriti njima. Markovinović doduše vaš odgovor neće čuti jer je otišao iz sabornice. On ne da se ne usudi ustati replikom, on se ne usudi čuti ni odgovor. Lucić je rekao ovako: "Zašto tvrdite da je ovo napad na siromašne? Ovo je porez koji je uveden da bi se ispunio proračun. Porez zbog svjetske krize. Zašto krivimo Vladu?" i onda jedna čudna rečenica koju ne shvaćam, ali ju citiram: "Vi ste sve ovo napravili o čemu danas govorite." Ne znam što bi to trebalo značiti, ali eto imat ćete prilike odgovoriti. A Markovinović je rekao "Zašto ste vi sva plaćanja 2003. pustili da se plaća 2004.?" Nespretno sročeno, ali u Markovinovićevu stilu. I onda još zadnja rečenica: "Trebali ste uvesti porez na mito pa biste tako punili blagajnu." Hvala vam.
Odgovor na repliku, kolega Linić.
Živimo u današnje vrijeme, 320 tisuća nezaposlenih, 75 tisuća neisplaćenih plaća, a odrađenih radnih vremena i 27,6 milijardi neplaćenih obveza što države prema privredi što privrede prema državi i međusobno. U takvim vremenima sebi ne dozvoljavam da raspravljam o prošlosti. Prema tome, oni koji ne žele govoriti o današnjem vremenu, o rješavanju, o tome kako građanima ponuditi izlaz iz svega ovoga vraćat će se u prošlost. Očito Partizani i Ustaše više nisu zanimljivi, a za HDZ-ove zastupnike uvijek ostaje zanimljiva 2003. Prema tome, nek oni tako pokušaju građanima obrazložiti kako će riješiti problem. A što se tiče Markovinovića i njegovih priča o mitu i kriminalu on je samo jedan od tih koji govore ono što govori ministar HDZ-a gospodin Karamarko. Prema tome, to je uobičajeno. Drž'te lopova jer onda se ne vide problemi. Prema tome, razgovarat ću sa onima koji se trebaju baviti borbom protiv kriminala, a sa svojim zastupnicima kolegama u tome ćemo se i razlikovati. Njihovo pravo je da neprekidno viču drž'te lopova. Možda u tome i uspiju uprljati nekoga, ali ne treba se opterećivati. Sve je to dio političke priče, ali jasna poruka. Možete vikati koliko god hoćete da sam lopov, ali moje znanje ukrast nećete, moju snagu govora i jačinu govora utišat nećete. I uvijek ću prstom pokazati tko je kriv. Oko ovog zakona krivi smo mi u Parlamentu, manje Vlada.
Slijedi dalje rasprava uvaženi kolega Gvozden Flego. Izvolite.
Ja ne volim ekvidistancu nego uvijek individualnu krivnju. Ja ne prihvaćam kolega Liniću. Ne prihvaćam stoga što ste nas ne samo natjerali u paradoks, nego i u apsurd, da kada smo i raspravljali o donošenju ovih zakona smo vas upozoravali na cijeli niz negativnih posljedica zakona, a molili smo Boga da budemo u krivu. Željeli smo biti u krivu, jer smo imali znanstvene verifikacije, jer smo imali odgovarajuće proračune, jer smo znali da sa zakašnjenjem nekoliko mjeseci iza sebe možemo iskoristiti iskustvo SAD, Velike Britanije, Francuske, Njemačke, Italije i Španjolske koje su ustanovile da je kriza nastala u financijskom sektoru da se može prebrodit tako i jedino tako da se ili očuva ili ako je ikako moguće popravi i poboljša kupovna moć stanovništva. Povećanjem poreza na promet, oporezivanjem plaća i osobnih dohodaka smanjila se kupovna moć stanovništva i umjesto antirecesijskih mjera donijeli ste prorecesijske mjere. Na sve to skupa smo vas upozoravali. O svemu tome smo govorili. I pitali smo se zašto donosimo te mjere i rekli smo da te mjere donosimo manje više zato jer državni organi ne rade svoj posao, jer novci cure na sve strane. Ja ću vas samo upozoriti i podsjetiti na neke aspekte curenja novca u sustavu obrazovanja. Mirno ste gledali kako vaš ministar protuzakonito rastače državnu imovinu u obliku udžbenika u visini od 250 do 300 milijuna kuna. O tome smo govorili po novinama, o tome smo govorili u Saboru, o tome smo slali poruke Vladi. I ministar je poklonio državnu imovinu za koju smo mi u Saboru odgovorni, zato da bi mogao postići dogovor o novoj tranši udžbenika koji je postigao u visini od 420 milijuna kuna protuzakonito. Ali vi se niste ni do danas niste pobrinuli da taj ministar plati svoju pogrešku, ne zato da nadoknadi štetu, nego zato da se to više ne ponavlja. Ništa niste učinili. Najveći doprinositelj antirecesijskim mjerama je proračun za obrazovanje i znanost kojem su u dva rebalansa skinuto jednu milijardu 134 milijuna kuna. U relativno neobrazovanoj Hrvatskoj u vrijeme kada samo znanost i specijalizacija može doprinijeti konkurentnosti i zapravo može stvoriti nekakvu nišu, nekakav prostor za vlastiti prodor na svjetska tržišta. Mi najviše novca oduzimamo znanosti i obrazovanju. Dakle i slabo smo obrazovani i znanost je jedina razvojna sila u 21. stoljeću i mi tu režemo granu na kojoj sjedimo. Mi zapravo režemo i onemogućavamo jedinu polugu mogućega spasa, jer smo i onako, i onako i onako u krizi, nego smo došli već do recesije. I tu radimo izrazito jednu kontraproduktivnu mjeru. Ja ne znam koliko puta trebam ponoviti ovom Saboru da Ministarstvo obrazovanja na čelu sa ministrom Strugarom novoj Vladi nije ostavilo dug od milijardu i 200 milijuna kuna, nego dug dogovoren sa sindikatima i dug dogovoren sa uposlenicima od nepunih 54 milijuna kuna. Ako se isplati u prvom kvartalu 2004. godine. Od 1. 4. je taj dug prerastao u dug od 260 milijuna kuna. I vi danas govorite da ste isplatili milijardu i 200 milijuna kuna. I ne pada vam na pamet d ikoga pozovete na odgovornost što je u roku od 6 godina povećao gubitak za 25 puta, jer cure novci. A osim toga gospođa Roksandić je izračunala da je taj dug znatno manji. Stoga bih molio gospođu Roksandić da svoje kolegice i kolege saborske zastupnike obrazuje koliki je taj faktički dug, a da nikako nije milijardu i 200 milijuna u resoru obrazovanja. Mi smo teškom mukom ušli u neke europske integrativne procese. Jednako tako i u znanost. I ušli smo što se zove "Framework Programm 7" dakle Okvirni program sedam koji za znanstvena istraživanja raspolaže ili je raspolagao cca 50 milijardi eura. I da bismo ušli u taj program za svaki program se postavlja pitanje koliko nacija kojoj se dodjeljuju sredstva za izvršenje sekvence program, subvencionira taj program. Pa je onda nakon što je potpisan program sa europskom komisijom o financiranju nekih projekata u Hrvatskoj, potpisan jednako tako projekt, odnosno ugovor sa hrvatskom Vladom o tome koliko će hrvatska Vlada sufinancirati i subvencionirati taj isti projekt. Da bi ministar u 3. mjesecu ove godine zbog pomanjkanja sredstava, ministar znanosti donio rješenje kojim se ukida hrvatsko subvencioniranje europskih programa izvođenih u Hrvatskoj sa 31. 7. čime ministar jednim dijelom odbija suradnju sa europskim projektima, čime ministar donosi do čudesnu do Hrvatske jako teško dopiru neke vijesti. Još od rimskog prava postoji načelo da se odluke i pravna rješenja ne donose sa unutrašnjim dakle retroaktivnim važenjem. Dakle, ministar donosi do Ministarstva znanosti u Hrvatskoj još nije doprlo to načelo. Ministar donosi odluku da ne plaća u 3. mjesecu 2010. donosi odluku da ne plaća od 7. mjeseca 2009. Priznaje da je ostao dužan projektima europske provenijencije u 2009. godine i zapravo sramoti nas u Europi. To je način na koji mi funkcioniramo i s takvim načinom funkcioniranja s jedne strane u javnim ili poduzećima sa većinskim državnim vlasništvom uopće da ne govorimo kako cure novci i stoga je to bio razlog da se te rupe pokrpaju. A do Hrvatske ni dan danas nisu doprle rasprave stare 300 godina u Europi o tome što je bogatstvo nacije. Da nije bogatstvo nacije bogati državni proračun nego da bogatstvo nacije su bogati državljani i da je država onoliko jaka koliko je snažna njezina socijalna kohezija. Vi ste propustili donijeti ili prihvatiti naš prijedlog da se oporezuje dobit od kapitala ili od dividende koja se inače u svijetu oporezuje najvišim stopama jer je to dobit od nerada i tu je procurio novac s kojim smo mogli zakrpati bilo koju od ovih proračunskih rupa. Stoga, kolegice i kolege, sigurno krivnja leži na ovom domu, leži na autoritarnosti koju Vlada možda može projicirati i zapravo može producirati, ali ona postaje faktički politički program samo onda i jedino onda kada je mi prihvatimo i verificiramo u Hrvatskom saboru ili bolje rečeno kada je vi svojom većinom prihvatite u Hrvatskom saboru. I zato se meni čini da valja biti svjestan vlastite odgovornosti, valja promisliti i sada gotovo da više nema natrag. Mi se jedino nadamo da ćete jednako ukidanjem ove stope harača biti jednako blagonakloni prema našem amandmanu ili našem prijedlogu kada ćemo predložiti ukidanje i one druge stope. Ali bilo bi dobro da iz dosadašnjih pogrešaka izvučemo određene pouke tako da ih u budućnosti više ne ponavljamo.
Hvala lijepo. Slijedi dalje rasprava uvaženog kolege Daniela Mondekara. Izvolite, kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Ovu točku dnevnog reda nismo ni trebali imati jer da se slušao glas razuma, da se slušala struka i da se nije razbacivalo proračunskim novcima, nismo ovaj porez niti trebali uvoditi. 2007. godine, ja ću se malo vratiti u povijest, samo mandatu tehničke Vlade, kada je Parlament već bio raspušten Vlada Ive Sanadera je doslovce šakom i kapom podijelila preko pola milijarde kuna u par dana hodajući po Hrvatskoj. Također, tih dana tisuće ljudi zaposleno je u državnu upravu preko različitih natječaja u različitim ministarstvima. Prvi put tada gospodin Rohatinski upozorava i govori da se to ne smije raditi, da bi moglo biti problema. Prvi put su se čule i priče da je ovo sve kao balon od sapunice i da bi moglo doći do krize. Ako malo uzmete novine iz tog razdoblja vidjet ćete izjave i Ive Sanadera i Ivana Šukera gdje su se gotovo prijetili gospodinu Rohatinskom da takve stvari ne govori, da nema mogućnosti bilo kakve krize itd. A onda je došla 2008. To je bila godina u kojoj je HDZ u potpunosti odbijao izgovorit riječ kriza zato što je to rekao valjda vaš voljeni vođa tada Ivo Sanader pa pošto je on rekao da krize nema i vi ste govorili ovdje da krize nema. Sjećate se toga? Da nema prvo krize, da ako dođe da nas možda bude malo samo, kako je to on upotrijebio izraz, okrznula tako je. Da će nas možda malo kriza okrznuti. I onda je završilo tako da smo u banani i čovjek je pobjegao iza toga. Kad god smo mi upozoravali da je kriza, vi ste nam govorili da obmanjujemo javnost, da plašimo građane, a kad god smo prozvali Ivu Sanadera, evo jedan odgovor koji sam ja dobio iz vaših klupa, neću imenovat zastupnika jer ga nema, glasio je, da citiram: "Vi u SDP-u ste ljubomorni na činjenicu da nemate takvog lidera kao što je Ivo Sanader." To je bio odgovor na jednu moju raspravu upravo vezanu uz krizu, tako je glasio odgovor iz HDZ-a. Godinu dana ste šutjeli, izbjegavali to reći i time ste gospodo nanijeli štetu Republici Hrvatskoj. Da ste godinu dana ranije priznali da će bit problema, da se ranije krenulo s nekim mjerama možda se ovaj zakon ne bi ni donosio, ali dobro. Onda ste priznali krizu, rekli dakle da smo u banani, krenuli ste s nekim mjerama od kojih su se one dvije najviše svidjele građanima Hrvatske, to je taj porez, harač i naravno povećani PDV unatoč onom vašem izbornom obećanju. Sjećamo se onih plakata crveno plavo gdje je HDZ otvoreno rekao protiv novih poreza. Jasno ste rekli, obećali građanima da poreze nećete nikakve uvoditi i onda s tim porezom lupili naravno na radnike i umirovljenike. Genijalno. Inače ne znam jel znate, ovaj Sabor je prošle godine donio zakon po kojem svaka privatna tvrtka koja radi jumbo plakate po Hrvatskoj ako se lažno reklamira mora za to odgovarat pa tako moram vas upozorit da ste se 2007. zaista lažno reklamirali onda. I sada nakon ovih vaših mjera, koje su iskreno rečeno bile sablažnjive, jer pogledajte što su u Europi radili, pametnije zemlje su izgleda nešto više naučili od nas pa su tako krenuli sa time da idu na maksimalno što mogu, pazite što mogu porezno rasteretiti da bude više novaca u sustavu, da građani mogu više trošiti. Čak se išlo s time da se cijena robe smanji, a nemojmo zaboravit da u Hrvatskoj su nama na carinske tarife otišle cijene nekakve robe i opreme čak i gore usred krize. Također nitko nije spomenuo da se po zemljama Europe raspravljalo o onome paketu što se zovu porezi tipa Robin Hood, … [[Govornik se ne razumije.]] itd., da se oporezuju špekulanti u krizi pa je recimo Velika Britanija rekla špekulanti će plaćat porez koji špekuliraju na financijskom tržištu, plaćat će ga 0,5% i na kraju su izračunali da će temeljem toga u proračun države doći između 150 i 200 milijardi funti koje država daje u zaštitu socijalnih prava onih koji su u krizi najviše izgubili. Takve rasprave se još uvijek vode sada po Europi. I sada uveli ste zakon koji ste uveli tj. porez novi i računica očito nije dobro ispala. Proračun se izgleda nije punio tako kao što ste mislili, ljudi su i dalje ostajali bez posla, neosporno otkad je ovaj porez uveden do danas deseci tisuća ljudi su izgubili posao tisuće tvrtki, pravnih osoba su se ugasili, pravne osobe koje još uvijek preživljavaju ili životare su smanjile plaće svojim zaposlenicima ispod razine kriznog poreza, pa ja znam tri člana vaše stranke koji su privatni poduzetnici, zaposlenici svoje vlastite tvrtke sami sebi su smanjili plaću da ne moraju plaćati taj porez. Ispod razine. Vaši članovi. Mirovine u istom tom trenutku se dakle ne usklađuju, i ono što je najgore pala je platna moć građana što znači problem i sa naplatom PDV-a. I sad ovo što danas radimo, da ja skratim svoju raspravu, je zapravo, tj. što vi na kraju krajeva radite je manevar. Zašto ukidate ovu poreznu stopu? Pa prije svega ne zato što je Vlada jako dobra pa će prijevremeno ukinuti ovaj porez, naprosto zato što medijski ovaj porez nije dobro učinio za sliku HDZ-a, drugo to ne radite zato što ste socijalno osjetljivi, jer da ste socijalno osjetljivi ne bi penzionerima i radnicima u samom početku nabili ovaj porez, i na kraju radite niti to da se ispričam ovdje sam čuo tokom rasprave da se to radilo da bi se uvela stabilnost u financijski sustav, pa se sad ukida jer valjda je stabilnost postignuta. A ako je stabilnost postignuta zašto Ivan Šuker po onom famoznom modelu koji novinari to su tako lijepo nazvali svaki tjedan kredit jedan hoda po svijetu i zadužuje državu, gdje god stigne. Zadužio je mog unuka, a ja još uvijek nemam ni svoje vlastito dijete. Takvo zaduženje. Na kraju krajeva ja ću dati svoje mišljenje, ovo je hladnokrvna matematika i čista statistika. Netko je jasno izračunao da se ne puni dobro proračun, nezaposleni koji ne primaju plaće na njih ne može ići ovaj porez, deseci tisuća koji rade a ne primaju plaću ni kod njih ništa ne dolazi, ali bio netko zaposlen ili nezaposlen svi moraju plaćati PDV na različite stvari u svom životu. Zato je s jedne strane povećan PDV. Svi moraju plaćati režije, pa tako povećan i plin, skuplji plin. Pogledajte šta je prošli tjedan, mediji su bili puni, pada cijena nafte, u Hrvatskoj raste cijena benzina, gdje je nestala ona priča zaštitit ćemo 8 kuna za Super95, on je 8 i 20 danas, odjedanput nitko više ne priča o tome kako će se štititi, 8 i pol ispričavam se a vi ste govorili štitit ćete 8 kuna, 8 i pol, PDV, imao netko kunu u džepu ili ne mora plaćati PDV i to je čista matematika. Ovo je gospodo okrutni cinizam, uzeli ste narodu dosad poreze, sada mu vraćate nokat od tih 2%, ali s ovim PDV-om, sa režijama, sa svime uzimate im obje ruke. To je zaista okrutni cinizam. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio kolega Mario Habek. Kolega Habek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo pred nama se nalaze dva prijedloga izmjena zakona o tzv. haraču, a kakav je ovo harač? To je posebni porez koji se, kao što znamo uveo prošle godine, zbog toga što država nije bila a nije niti danas u stanju kontrolirati svoje troškove. Prosječna mirovina danas iznosi oko 2 tisuće kuna, a sa 3 tisuće kuna koliki je to iznos koji se oporezuje se ne može živjeti. Dvije plaće nisu u stanju prehraniti jednu prosječnu obitelj hrvatsku, pogotovo kada smo im još uzeli i školske udžbenike, kada smo im još uzeli i prijevoz u školu, itd., itd. Sve smo im to uzeli, odnosno sve smo to uzeli od onih koji nemaju, a zato oni koji imaju ne plaćaju poreze. Vi ovim zakonom građanima uzimate 2%, a to je otprilike jedan dan troškova života u jednom mjesecu, ali nije to bitno državi, jer država treba pomoć građanima kao pomoć ne treba i zato treba biti solidaran u takvim trenutcima sa državom. To je ta poštena Hrvatska koju nam nudi ova hrvatska Vlada, nudi nam poštenu Hrvatsku da građani koji nemaju plaće zato što ta ista Vlada troši preko mjere i nije u stanju regulirati potrošnju već punih 7 godina. Što je prava istina i što je podloga ovog zakona? To je gospodo da živimo u zemlji koja je sposobna imati 3 rebalansa proračuna u svega 3 mjeseca, u zemlji koja državna blagajna prazna, u zemlji koja nema monetarnu, koja nema industrijsku i koja nema regionalnu politiku. Mi se nalazimo u neznanju i kaosu, ali najtužnije i najzabrinjavajuća činjenica je da mi nemamo Vladu koja ima političku volju da se istinski suoči sa stanjem u kojoj se zemlja nalazi. Nema političke volje. Da ste ovim porezom i dizanjem poreza na dodanu vrijednost usmjerili novce u gospodarstvo na način da se stvara nova vrijednost došlo bi do gospodarskog rasta, ovako se dogodila jedino preraspodjela sredstava. Država je uzela jedan dio građanima, a drugi dio uzela gospodarstvu. Isto tako država je taj novac potrošila, a efekt svega je još dublji ponor koji je uslijedio nakon uvođenja ovih poreza. I to se danas jasno vidi. Uvesti ovakve poreze u recesiji kada cijeli svijet radi upravo suprotno, porezno rasterećuje gospodarstvo, porezno rasterećuje građane kako bi se potakao gospodarski rast i da bi se potaklo stvaranje nove vrijednosti, ova politika u Hrvatskoj je potpuno kriva. I to se danas osjeća, osjećaju se posljedice loše politike ove hrvatske Vlade. Došlo je do toga da građani plaćaju više, država ubire više, ali s tim novcem nije stvorila nikakvu novu vrijednost nego je podmirila dugove koje je ova Vlada napravila za vrijeme svojeg vladanja. S druge pak strane taj novac nije uložen u gospodarstvo, a građanima se smanjio dohodak i čim se građanima smanjio dohodak manja je njihova kupovna moć. Čim slabi njihova kupovna moć manje će se dodati poreza na dodanu vrijednost. Drugim riječima vi ste uvođenjem ovih poreza, odnosno ovih zakona dodatno uništili hrvatsko gospodarstvo i povećali nezaposlenost. Nakon samo prva dva mjeseca ove godine proračunski deficit iznosio je 3,6 milijardi kuna, a proračun se puni za nekoliko postotaka sporije nego u istom razdoblju prošle godine kada niti harač, niti viša stopa PDV-a nisu postojali. Iz tih podataka je sasvim jasno da je harač za većinu hrvatskih građana, da harač za većinu hrvatskih građana predstavlja jedan teško podnošljiv udarac po džepu i ovo je dokaz da je krizni porez, odnosno harač nikada nije trebao biti niti uveden. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Zdenko Franić. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I time smo iscrpili sve prijave pojedinačne rasprave. U ime kluba zastupnika SDP-a za završnu raspravu prijavio se kolega Slavko Linić. Kolega Linić izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Klub SDP-a se obraća većini u Hrvatskom saboru i pokušavamo reći danas nam je valjda evidentno da je porez, posebni porez bio pogreška. Pogreška jer je dao negativne efekte, ne pozitivne efekte. I ako smo već propustili pravilno reagirati u 7. mjesecu prošle godine pokušajmo danas kvalitetno. Vidjeli ste da zakon brane odgovorne osobe iz ministarstva ne iz Vlade. Vlada je svjesna svoje greške i to je razlog da vam mi u SDP-u vrlo jasno poručujemo mi ćemo biti i glasati za ovaj zakon jer štetu treba što prije zaustaviti. Ali smo vam isto predložili 2 amandmana za svaki zakon. Za Zakon o izmjenama Zakona o posebnom porezu na plaće i mirovine predložili smo amandman u kojem predlažemo ukidanje cijelog članka 5. Znači, predlažemo da ukinemo i stopu od 4%. I drugi članak gdje smo vam vrlo jasno stavili do znanja da predlažemo da se primjena umjesto 01. srpnja učini 01. svibnja. Što se tiče prijedloga Zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke predlažemo da se briše čl. 11., bolje rečeno ukidanje i stope od 4%. I također umjesto primjene od 01. rujna predlažemo od 01. svibnja. Znači, svi smo svjesni pogreške. Ta greška košta, košta i državni proračun, košta naše građane, košta poduzetnike. Ukinimo ga kompletno i primijenimo od 01.05. Imat ćete prilike se izjašnjavati o ovim amandmanima, ono što mi molimo, sugeriramo, nemojmo produljivati našu grešku. Nisu efekti za državni proračun i nisu dobri za građane Hrvatske. Neovisno dal su to porezni obveznici sami građani ili trgovačka društva.
Hvala lijepo. S raspravom smo završili. Predlagatelj se ne javlja više za riječ. Glasovat ćemo kada se za to steknu prilike i uvjeti. Sutra uobičajeno u 9,30 nastavljamo točkom 7. izmjenom Carinskoga zakona, a danas u 18 sati u crkvi sv. Marka služi se misa zadušnica za tragično preminulog predsjednika Poljske i suputnike u avionu, pa tko je u mogućnosti pozivam vas da se pridruži. Hvala vam lijepo, zaključujem današnji rad.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke. Bio je hitni postupak PZ broj 523. predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 166. Poslovnika ovako podneseni amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da se provede rasprava o amandmanima Vlade? Izvolite gospođo Antičević-Marinović.
I za Vladu vrijede i zakoni i Ustav te Poslovnik sabora, te shodno odredbi članka 163. našeg Poslovnika, stavak 3. Vlada kao i zastupnik može podnositi amandmane nakon zaključene rasprave samo u okviru i u obuhvatu onom koji je bio predmet izmjena i dopuna. Kako to nije slučaj, ove amandmane mi ne možemo prihvatiti. Vlada ovim pokazuje, ima priliku za dva, tri članka, ne zna napisati dva, tri članka sukladno našem Poslovniku pa kako ćete jedan sustavni zakon od 500 članaka. Najbolje bi bilo, o tome će kasnije govoriti kolega Linić obrazlažući naš amandman, da prihvatite naš amandman i da ovo ukidanje harača nastupi već početkom srpnja. Odnosno odmah,a ne početkom srpnja kako ste vi to zamislili.
Hvala. Članak 163. stavak 4. kaže: „Iznimno od stavka 3. ovog članka, amandmani se mogu podnositi i na članke zakona koji nisu obuhvaćeni predloženim izmjenama i dopunama zakona ako je to potrebno zbog usklađivanja sa Ustavom Republike Hrvatske, ili dokumentima vezanim uz međunarodne integracije, te u svezi sa odlukama Ustavnog suda Republike Hrvatske“. Ustavni sud Republike Hrvatske je raspravio o ovom Zakonu i proglasio ga da je u skladu s Ustavom, te kaže: "Ustavni sud drži da je uvođenje ovog poreza ustavno pravno prihvatljivo samo dok osobiti razlozi javnog interesa opravdavaju njegovu primjenu, te naložio Vladi da stalno ispituje nužnu potrebu za njegovim postojanje, te ovisno o padu intenziteta gospodarske krize, predloži Saboru njegovo usklađenje, odnosno ukidanje i prije zakonskog roka od 31. prosinca 2010. što je uostalom Vlada Republike Hrvatske do sada više puta sama najavila". Kako je ovaj prijedlog amandmana u svezi sa odlukom Ustavnog suda. Što se smijete? Pa smijte se negdje drugdje. Pa vi ste puno puta smiješni pa se mi ne smijemo. Molim vas, dakle prema članku 163. Poslovnika kako je u svezi odlukama Ustavnog suda Republike Hrvatske upravo se odnosi na ovaj zakon i članke zakona, mislim da možemo donijeti prihvatiti nakon rasprave naravno, otvorit ćemo raspravu o amandmanima da možemo prihvatiti ove amandmane Vlade. Izvolite.
Jedna rečenica, ova odredba koju ste vi čitali, dakle ona se odnosi upravo na to da je Ustavni sud reagirao na jedan zakon, našao ga neustavnim i onda amandmanom treba uskladiti Ustav sa ovim.
Molim vas, dozvolite kolegici da završi svoju misao.
Evo vam još jednom, to je savršeno jasno. Dakle, "Iznimka od stavka 3. ovog članka amandmani se mogu podnositi i na članke zakona koji nisu obuhvaćeni predloženim izmjenama i dopunama zakona, ako je to potrebno radi usklađivanja sa Ustavom". Molim vas gospodine predsjedniče, opće poznato je da Ustavni sud nije uvažio zahtjev za ocjenu ustavnosti ovog zakona. Prema tome, sa stajališta Ustavnog suda donošenje harača je bilo ustavno, odnosno u skladu sa Ustavom. Prema tome, mi ovdje ovim izmjenama odnosno amandmanima ne usklađujemo zakon sa Ustavom kao što je to predviđeno ovom odredbom koju ste vi čitali, nego se izmjene, odnosno se ukida harač. A niste ga sposobni ukinuti jednom odredbom iako ga znate dobro kada ga treba uvesti, onda nema zabrane. Ali kada ga ukidate onda to niste kadri učiniti niti po zakonu niti po poslovniku.
Citirao sam cijeli članak stavak 4. članka 163., što vi niste, nego ste se zaustavili i niste završili te odredbe Poslovnika u pogledu toga. A nije točno da je proglasio Ustavni sud neustavnim ovaj zakon, nego sam ja citirao "Ustavni sud da je uvođenje ovog poreza ustavno pravno prihvatljivo". Dakle, raspravljalo se o ustavno pravnom raspravio i naložio Vladi da prati situaciju oko toga, da prati uopće kretanje i da onda u skladu s time reagira. Vlada je donijela i ove amandmane predložila Saboru i sada ćemo mi otvoriti raspravu o amandmanima koji mogu biti prihvatljivi ili ne prihvatljivi. Međutim u skladu je sa Poslovnikom Hrvatskoga sabora stavka 4. članka 163. a ti su: "Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima Vlade"? Molim uključimo se i glasujmo o tome. Rezultat? Ovaj prijedlog je prihvaćen sa 78 glasova za, 4 suzdržana i 24 protiv, tj. da se provede rasprava o amandmanima Vlade. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandmane Vlade, o 1. amandmanu prvom Vlade. Gospodin Ivica Mladineo državni tajnik u Ministarstvu financija.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred nama su amandmani Vlade. Amandman 1. na članak 1. koji glasi: "Članak 1. mijenja se i glasi: "U Zakonu u posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke "Narodne novine" broj 119/2009. godine u članku 5. stavak 6. briše se. Dosadašnji članak 1. postaje članak 3., a riječ o Zakonu o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke "Narodne novine" broj 119/2009. brišu se i na početku rečenice stavlja se veliko slovo". U tekstu Konačnog prijedloga zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke potrebno je tekst izmijeniti na način koji je predložen amandmanom zbog skraćivanja razdoblja za koji se obračunava i plaća posebni porez na primitke od ostalih samostalnih djelatnosti i ostale primitke zbog usklađivanja sa zakonom o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti. Budući da je ocijenjeno da će biti zadovoljen cilj zbog čega su i uvedeni ovaj posebni zakon, te da je kao izvanredni prihod državnog proračuna omogućeno nesmetano svih državnih službi i obavljanja svih državnih funkcija i zadataka te kako bi se podmirile sve tekuće obveze koje su i državnim proračunom predviđene. Također i u skladu sa programom gospodarskog oporavka koje je Vlada donijela na zadnjoj sjednici.
Hvala. Otvaram raspravu. I imaju pravo naravno klubovi raspravljati o amandmanima. Izvolite tko se javlja za riječ? Nitko. Zaključujem raspravu. Dajem amandman 1. na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. 1. amandman Vlade je prihvaćen većinom glasova, 77 glasova za, 6 suzdržanih i 7 protiv. Prelazimo na drugi amandman Vlade.
Amandman na članak 2. Članak 2. mijenja se i glasi: "U članku 10. stavak 1. riječ: "u razdoblju važenja ovog zakona" zamjenjuje se riječima: "od dana stupanja na snagu ovog zakona do 31. prosinca 2010. godine". Dosadašnji članak 2. postaje članak 7. Obrazloženje. U tekstu Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke potrebno je tekst izmijeniti na način koji je predložen amandmanom zbog skraćivanja razdoblja za koje se obračunava i plaća poseban porez na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke. Znači, skraćujemo ga za dva mjeseca.
Hvala. Otvaram raspravu o ovom 2. amandmanu Vlade. Ima li interesa? nema. Zaključujem raspravu. Dajem amandman 2 Vlade na članak 2. na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Amandman 2 na članak 2. je prihvaćen većinom glasova, 76 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv. Prelazimo na amandman 3 na članak 3. Izvolite.
Amandman 3 na članak 3., dosadašnji članak 3. postaje članak 8. U tekstu Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke potrebno je tekst izmijeniti na način koji je predložen amandmanom zbog izmjene dosadašnjih i dodavanje novih članaka.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu 3. Ima li interesa? nema. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 3 na članak 3. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj amandman nije dobio, nema kvoruma. Molim da se utvrdi kvorum u sabornici. Nema. Molim da se utvrdi kvorum. Molim uključimo se ili ćemo dizanjem ruku pa ćemo utvrdit da ima kvorum. Molim vas lijepo. Molim uključimo se da vidimo kvorum. 113, dakle imamo kvorum i glasujemo o 3. amandmanu dizanjem ruku. Tko je za ovaj amandman Vlade Republike Hrvatske molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Za je bilo 75, suzdržanih 38. Amandman je prihvaćen. Amandman 4. na članak 4. Izvolite.
Amandman 4. u članku 12. stavku 1. riječi: "članak 5. stavak 6." brišu se. U stavku 3. riječ: "za razdoblje od 1. siječnja 2011. godine do 28. veljače 2011. godine poseban porez na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke plaća se najkasnije do 28. veljače 2011." brišu se. U tekstu Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke potrebno je tekst izmijeniti na način koji je predložen amandmanom zbog skraćivanja razdoblja za koji se obračunava i plaća poseban porez na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke.
Hvala. Otvaram raspravu za amandman 4. na članak 4. Nema interesa. Zaključujem raspravu. Dajem ovaj amandman Vlade na glasovanje. Molim tko je za ovaj amandman 4 da digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Ovaj amandman prihvaćen je većinom glasova, 75 glasova za i 40 suzdržanih, ništa protiv. Prelazimo na 5. amandman na članak 5.
U članku 13. riječi: "do 28. veljače 2011." zamjenjuje se riječima: "do 31. prosinca 2010. godine". U tekstu Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti i ostale primitke potrebno je tekst izmijeniti na način koji je predložen amandmanom zbog skraćivanja razdoblja za koji se obračunava i plaća poseban porez na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke.
Hvala. Otvaram raspravu u pogledu članka 5., ovog amandmana 5. Nema interesa. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasovanje. Molim tko je za ovaj amandman neka digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Ovaj amandman prihvaćen je većinom glasova, 75 glasova za i 39 protiv. Prelazimo na amandman 6. na članak 6.
U članku 14. stavku 2. riječi: "Izvješće o obračunatom i uplaćenom posebnom porezu na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke za razdoblje od 1. siječnja…
Suzdržanih 39. Sad ja objavljujem da je suzdržano 39. 75, 39. Molim? Protiv nema ništa. Hvala. Hajdmo na 6. amandman.
U članku 14. stavku 2. riječ: "izvješće" obračunano je i uplaćeno posebno porezu na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke za razdoblje od 1. siječnja 2011. do 28. veljače 2011. dostavlja se najkasnije do 28. veljače 2011. godine brišu se. U tekstu Konačnog prijedloga zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke potrebno je tekst izmijeniti na način na koji je predloženo amandmanom zbog skraćivanja razdoblja za koji se obračunava i plaća poseban porez na primitke od samostalnih djelatnosti i ostale primitke.
Hvala. Otvaram raspravu o šestom amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasovanje. Tko je za ovaj amandman molim da digne ruku? Protiv? Hvala. Suzdržani? Ovaj amandman prihvaćen je sa 75 glasova za, suzdržanih 38, ništa protiv. I prelazimo na amandmane koje je podnio Klub zastupnika SDP-a. Prvi amandman na članak prvi. Molim izvolite gospodine državni tajniče.
Hvala gospodine predsjedniče. Vlada ne prihvaća. Prijedlogom zakona ukida se porezna stopa od 2% na primitke od ostalih samostalnih djelatnosti i ostale primitke, a na snazi ostaje, predviđeno je bilo da ostaje i dalje stopa od 4%. Ovim amandmanom smo već izmijenili kako bi se osiguralo nesmetano financiranje svih javnih obveza uključivo i mirovinsko osiguranje u vrijeme gospodarske krize, te zbog usklađivanja s Prijedlogom zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke. Nakon izvršenih projekcija u svrhu nužnog osiguranja stabilnosti javnih financija, odnosno sredstava državnog proračuna ocijenjeno je da je za postizanje tog cilja moguće ukidanje prve stope posebnog poreza na primitke od ostalih samostalnih djelatnosti prve stope od 1. rujna 2010. godine. Naime, uvođenjem ovog posebnog poreza naglašeno je da će se kroz čitavo vrijeme pratiti fiskalni značaj ovog poreza, ali i ekonomski utjecaj na koji postoji mogućnosti i ukidanja prije predviđenog roka.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a izvolite gospodin zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Govorimo o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama o posebnom porezu na primitke od samostalne djelatnosti. Klub SDP-a je predložio da se ukine i stopa od 4%. Mislim da nitko od nas nije svjestan da se radi o stotinjak ljudi koji će ostati plaćati taj porez. Da li smo mi svjesni da smo uveli krizni porez radi teškoća države i da ocjenjujemo da po ovom zakonu stotinjak ljudi treba plaćati taj porez i da doprinos krizi i rješavanju krize treba platiti po ovom zakonu stotinjak ljudi. Da li smo mi svjesni u Hrvatskom saboru što govorimo? Teret krize prebacujemo na stotinjak ljudi, jer toliko će ostati nakon što se ukinu 2%, toliko će ostati nakon što se ukine 2%. Neopravdano, ekonomski neprihvatljivo, politički neprihvatljivo i to je razlog zašto klub SDP-a vrlo jasno veli nemojmo to raditi. Nemojmo teret krize prebaciti na mali broj poduzetnika koji će ostati i dalje plaćati. Zaista neshvatljivo, ekonomski neelaborirano, nepripremljeno. Nismo ni razmišljali o čemu govorimo. Zato klub SDP-a moli ostale zastupnike da prihvate naš amandman.
Hvala. Stavljam amandman 1. kluba SDP-a na članak 1. na glasovanje kojeg inače Vlada ne prihvaća. Molim tko je za ovaj amandman da digne ruku? I zbrojite. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Ovaj amandman nije prihvaćen jer je protiv glasovalo 75, za 42, ništa suzdržanih. Prelazimo na amandman dva na članak 3. istog predlagača.
Vlada ga ne prihvaća zbog razloga koji smo i prije naveli.
Hvala. Otvaram, odnosno izvolite Klub zastupnika SDP-a.
Vlada predlaže datum 1.9. i pitamo se koje su pretpostavke da zaista možemo ocjenjivati da je to 1.9. Što se to promijenilo u punjenju državnog proračuna? Što se to promijenilo u uvjetima poslovanja? I što se to promijenilo u prihodima građana? Pa su odgovori kluba SDP-a problem nedostajućih sredstava u državnom proračunu rješavamo ne kriznim porezom nego zaduženjima i sve su veći iznosi zaduženja u državnom proračunu da bi mogli isplaćivati obaveze koje smo nametnuli prihvaćanjem državnog proračuna za 2010. godinu. Da li se nešto u gospodarstvu promijenilo? Nije. I neprekidno raste broj nezaposlenih. Neprekidno bilježimo niske stope gospodarske aktivnosti industrijske aktivnosti. I ono što je najvažnije nije se ni građanima ništa promijenilo. Zašto? Pa idu nove cijene plina, idu nove cijene goriva, idu nove cijene električne energije. Zato klub predlaže da ukidanje kriznog poreza krene sa 1.5. i predlažemo svojim kolegama u Saboru da u interesu građana Hrvatske poduzetnika prihvate naš prijedlog, a to je ukidanje kriznog poreza sa 1.5.
Hvala. Stavljam ovaj amandman 2. na članak 3. Kluba zastupnika SDP-a na glasovanje. Tko je za ovaj amandman, molim da digne ruku i molim da se broji. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Rezultat? Ovaj amandman nije prihvaćen jer je protiv 74 zastupnice i zastupnika, za 41, ništa suzdržani. Hvala lijepa državnom tajniku. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke o samostalnoj djelatnosti i ostale primitke. Molim uključimo se i glasujmo o zakonu i prihvaćenim amandmanima. Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Zakon o izmjeni Zakona o posebnom porezu na primitke i samostalne djelatnosti i ostale primitke je prihvaćen većinom glasova, 107 glasova za, 4 suzdržana i jedan protiv.