Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Vlada Republike Hrvatske kontinuirano poduzima aktivnosti u reformi državne uprave kako bi je prilagodila europskim standardima ali u konačnici kako bi ona postala servis građanima. Mi imamo solidnu državnu upravu bazirano na austro-ugarskoj tradiciji ali uvijek može biti bolja i mora slijediti trendove koji se u svijetu događaju a to je prije svega zakonitost u radu, prije svega učinkovitost u radu. Mi predlažemo izmjenu Zakona o FINA-i, Financijskoj agenciji kako bi u sustavu kojeg gradimo ustanovili mehanizam ubrzavanja i rješavanja upravnih predmeta. Naime, Financijska agencija ima snažnu infrastrukturu, snažan kadrovski kapacitet, jaku informatičku podršku i mi smatramo da je bolje Financijskoj agenciji omogućiti da hrvatskim poduzetnicima ili onima koji to žele postati otvara mogućnost i pruža usluge u pribavljanju isprava, odobrenja i drugih akata koje izdaju državna tijela u cilju ostvarivanja probitka bržeg ostvarivanja njihovih ciljeva. Mi smo zamislili da će budući poduzetnik svoju namjeru da osnuje za sada trgovačko društvo a sutra dobije građevinsku dozvolu kako bi gradio poduzetničke objekte moći sa svojim idejama, sa svojim zahtjevom doći do referenta u Financijskoj agenciji a da će Financijska agencija onda svojim mrežama elektronskim putem pribavljati od svih tijela potrebna odobrenja za račun i u ime budućeg investitora. Ukoliko i kada ovo profunkcionira a profunkcionirat će čim donesemo ovaj zakon jer tu sve tehničke i materijalne pretpostavke stvorene i razrađeni modeli mi ćemo znatno utjecati i na uklanjanje situacija u kojima može doći do traženja mita i vjerujem da ćemo na ljestvici korupcije Hrvatsku podići za više mjesta budući da ćemo ovim novim pristupom smanjiti okolnosti za korupciju. Ja ne tvrdim da korupcije ima. Ja bi volio da onaj tko tvrdi da je ima i da je neki službenik korumpiran da takve dokaze dostavi njegovom šefu ili meni osobno pa ćemo poduzeti sve mjere da takve ljude isključimo iz sustava ali sada svakako uklanjamo mogućnost jer nijedan državni službenik neće doći u situaciju, u izazov da od agenata FINA-e, od njihovih službenika traži mito da bi izdao nekakav dokument, uvjerenje i sve ono što je potrebno za pokretanje poduzeća a kasnije i za dobivanje građevinskih dozvola. Projekt "one stop shopa" koji ovim započinje će se razvijati. Stoga mi nismo definirali koje će sve aktivnosti FINA moći raditi već prepuštamo da sukladno razvoju projekta, sukladno jačanju kapaciteta, sukladno stečenim dobrim iskustvima da Vlada uredbama onda određuje kada će FINA moći preuzimati određene aktivnosti. S obzirom da je sve spremno za početak rada "one stop shopa" u okvirima FINA-e predlažemo da se ovaj zakon donese po hitnom postupku jer će se odmah osjetiti znatno poboljšanje u ovom dijelu gospodarske aktivnosti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo. Odbor za financije i državni proračun predsjednik odbora poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! S obzirom da se radi o novini a izraženim određenim bojaznima oko ovog koraka dopustite da pročitam stav Odbora za financije. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 26. sjednici održanoj 8. ožujka 2005. godine Prijedlog zakona o dopuni Zakona o Financijskoj agenciji s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada RH od 10. veljače 2005. godine. Odbor za financije i državni proračun na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravio je predmetni zakon kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade istakao da se predloženim dopunama Zakona o Financijskoj agenciji propisuje nadležnost Financijske agencije u obavljanju poslova utvrđenim programom "one stop shop" sa ciljem da se korisnicima usluga državne uprave omogući na jednom mjestu ostvarivanje njihovih prava i potreba. Naime, propisuje se ovlaštenje Financijske agencije da pruža usluge poduzetnicima i drugim pravnim i fizičkim osobama radi poticanja poduzetništva i bržeg gospodarskog razvitka RH kao i obavljanje administrativnih i tehničkih poslova u svezi osiguranja elektroničkog povezivanja tijela državne uprave, drugih državnih tijela, tijela jedinica lokalne i područne regionalne samouprave i pravnih osoba s javnim ovlastima. Odbor je podržao prijedlog Vlade RH da se u skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predmetni zakon donese po hitnom postupku budući se njegovim donošenjem stvaraju pretpostavke za što brži početak poslovanja gospodarskih subjekata. U raspravi na odboru podržane su predložene dopune Zakona o FINA-i koje će doprinjeti oživljavanju programa "one stop shop" koji je usmjeren na poticanje bržeg gospodarskog razvitka RH. Međutim, izražena je bojazan da li će FINA moći kvalitetno i brzo obavljati navedene poslove bez paralelnog osposobljavanja državnih službenika i rekonstruiranja državne uprave. Pored toga upozoreno je da donošenjem ovog zakona FINA postane monopolist na tržištu jer postoji mogućnost da će FINA dolaziti brže do podataka od nadležnih državnih tijela i institucija od drugih subjekata na tržištu. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o dopunama Zakona o Financijskoj agenciji po naravno hitnom postupku. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo! Klub HDZ-a će podržati ove izmjene i dopune Zakona o FINA-i Financijskoj agenciji i evo samo nekoliko razloga zbog čega. Ako znamo da je prošle godine osnovano gotovo 9 tisuća trgovačkih društava i ta računica pokazuje da je za to trebalo oko 80 tisuća administrativnih koraka i ako uzmemo da svaki taj korak traje jedan dan odnosno osam sati to je više od 600 tisuća sati. Mislimo da je to jedan od dovoljnih razloga zbog kojih je Vlada Republike Hrvatske donijela zaključak na svojoj sjednici 15. listopada 2004. i na kojoj je sjednici donesen zaključak u smislu pokretanja "one stop shopa" kao jedne zapravo ne agencije nove nego jednog sustava komunikacije kojim bi se na FINA-inim šalterima poduzetnici mogli obaviti svu potrebnu papirologiju poput registracije tvrtki prijavljivana zaposlenih, izdavanja ostalih potrebnih dokumenata. Odnosno, Fina bi takvim projekt mi takvim sustavom komunikacije to učinila umjesto njih, komunicirala sa ostalim tijelima, tijelima državne uprave poput Regosa, mirovinskog, zdravstvenog, i pribavljala dozvole. One sto shop ili hrvatski ako bismo pokušavali prevesti to, preveli to trgovina sa jednim zaustavljanjem jer zapravo projekt kojim bi se u prvom redu i u prvom vremenu poduzetnicima a kasnije i svima nama omogućilo brže rješavanje administrativnih problema. Jer svima je poznato kako danas da bismo dobili neku od dozvola, rješenja ili dokumenata moramo obilaziti više ureda i šaltera a sa ovako predloženom one stop shop projektom bismo dobili sve to ne jednim posjetom kao što se uglavnom to prezentira u javnosti, nego od dosadašnjih 9 koraka koji su bili potrebni napraviti za jedna dobivanje pojedine dozvole nečega, sve bi se svelo na tri. To je fina, to je javni bilježnik i to je upis u trgovački registar. Zato je bitno da se u ovom trenutku na sjednici uvrstili jesmo u dnevni red i Zakon o izmjenama i dopunama zakona o registru trgovačkih sudova kojim također stvaramo pretpostavke da ovaj projekt u stvarnosti i zaživi. Vlada svojim tim projektom i predsjednik Vlade dr. Sanader najavljuju kako bi također ovim projektom trebalo skratiti vrijeme potrebno za razne dozvole smanjiti troškove, ali samim time i ono što je naj bitnije smanjiti mogućnost korupcije i mita. Osim na Fininim šalterima poduzetnicima kasnije i građanima koji bi trebali te sve poslove obavljati u tom one sto shop agenciji, bile bi dostupne i putem Interneta u uporabu Finine pametne kartice i elektroničkog potpisa. Ja se iskreno nadam i mu u Klubu HDZ-a da će to stvarno u vrlo kratkom vremenu nakon stupanja na snagu ovoga zakona i zakona o kojem sam malo prije također spomenuo da je bitno ga donijeti, profunkcionirati jako brzo. A da do 2007. godine će to biti moguće obavljati te poslove i građanima. Jer projekt bi trebao biti gotov u iduće tri godine kada će ukupno prema predviđanjima moći pružati ukupno 20 usluga. Ključni preduvjeti koji trebaju biti ostvareni za pokretanje projekta su infrastruktura, umrežavanje tijela državne uprave, edukacija, dostupnost usluga. A također i jedna od bitnih značajki toga projekta omogućavanje nadzora nad svim fazama toga procesa. Poduzetnici odnosno podnositelji zahtjeva će u svakom trenutku znati što se sa njihovim predmetom događa. Zašto je to povjereno Fini. Pa smatram da je to u potpunosti normalno i jasno budući da Fina sa svojim 180 poslovnica širom zemlje je jedina kojoj je to izvedivo zahvaljujući razvijenom informatičkoj infrastrukturi u kojoj je u zadnje vrijeme uložila već više od 100 milijuna kuna. Projektom se želio postići putovanje papira umjesto ljudi. U početku u papirnatom obliku a kasnije što je više moguće u elektroničkom. Na taj bi se način vrijeme čekanja ili vrijeme potrebno da se riješi neki od administrativnih problema značajno skratilo. One stop shop bi trebao proizvesti niz koristi za hrvatsko gospodarstvo, uklanjanjem po mišljenju poduzetnika najveće prepreke investiranju i razvoju probleme birokracije. Stvorili bi se uvjeti za lakše poslovanje i veći gospodarski rast. Iz svih ovih razloga Klub HDZ-a podržat će ovaj zakon. A on će u svakom slučaju još jednom pokazati i dokazati daje Fina i njezini zaposlenici sposobni temeljem vrhunske tehnologije i iznimnih ljudskih potencijala provesti i ovako složene projekte. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Klub HSP-a pozdravlja današnju raspravu u cilju pridonošenju iznalaženja učinkovitih rješenja koja neće biti po onoj ne mogu vam ni obećati i ispuniti. Naime, problem birokratskih barijera, korupcije, nepotizma, mita je na području poduzetništva aktualno od uspostave hrvatske države pa do dan danas. Sve vlasti od uspostave hrvatske države upozoravale su govorile, obećavale kako će se ovaj problem razriješiti ali i sami znamo da hrvatski građani postaju sve nemoćniji u toj bitci jer su David u odnosu na Golijata a Golijat je birokracija koja je postala svrha sama sebi. Kako bi po HSP-u trebalo riješiti nužno je prema nama ustrojiti učinkoviti sustav gdje će biti slijedeći čimbenici hrvatski građani, poduzetnici ili oni koji hoće postati poduzetnici. Agencije dali će biti Fina ili neka druga agencija ili neko tijelo državne uprave, odgovarajući programi, banke koje će to financirati, i dobivamo onda poduzetništvo i novo zapošljavanje. To bi mi nazvali u pravu poslovodstvo sa nalogom a država se mora toga primiti da bi povećala standard hrvatskih građana, da bi omogućila novo zapošljavanje. Znači nužno je sve ove parametre čimbenike uvezati u jedinstveni sustav i samo takav sustav može donijeti rješenja. Znamo i sami da na području zapošljavanja u okviru vladinih programa i bivše i sadašnje, Hrvatskog zavoda za zapošljavanje postoje razno razni programi. Jedan dio tih programa je davalo i bivše Ministarstvo poduzetništva koji su bili dobri programi. Ali nisu bili uvezani u ovakav jedna sustav. Imamo recimo program zapošljavanja mladih, program za žene, program za hrvatske branitelje, program iz turizma, program iz ovoga onoga ali je cijela situacija je takva da su u svemu tome sadržani naj ono najgore što se može nepotizam, i korupcija. Netko može dobiti, netko neće nikada dobiti, i zbog toga je u smislu i poštivanja i omogućavanja djelovanja pravne države potrebno osigurati ovako učinkovit sustav. Znači da ova agencija da to tijelo koje će voditi bude po principu poslovodstvo sa nalogom da usporedo poduzima sve mjere tako da bi taj cijeli sustav bio zaokružen i da bi doprinjeo krajnjem cilju a krajnji cilj je znači poduzetništvo otvaranje novih radnih mjesta a samo na taj način možemo ići pri podizanju standarda građana. Sami znamo kakvo je sadašnje stanje državna uprava dan danas nije uvezana u jedinstveni informatički sustav, znamo i sami da je sve u lošijem stanju možemo to i sami prosuditi najjednostavnije kada vidimo kakve prijedlog zakona dobivamo ovdje u od državne uprave u Hrvatskom saboru. I ta birokracija na žalost svakim danom izmišlja nove uvjete , nove potvrde, te stalno vraća hrvatskog građanina koji hoće krenuti u poduzetništvo koji hoće svoje poduzetništvo koji već ima razviti. Stalno ga vraća u krug, i to mi liči na onaj dio iz Kishonove knjige kita boli more. Točno je onaj slučaj kada je čovjek htio riješiti jedan problem pa su ga stalno vraćali, imao je problem, nije platio na vrijeme račun za električnu struju i na kraju su mu stalno obračunavali kamatu, kamatu na kamatu i nikako nije mogao riješiti taj problem. E to je situacija i u Hrvatskoj na ovome području poduzetništva. I sad što kazati za program one stop shop i prijedlog zakona. Program će se opet pretvoriti u stop stop. Jer ovo što je sadržano u zakonu i ono što je u programu naznačeno neće se moći provesti izmjenama i dopunama ovoga zakona, nego će se program one stop shop pretvorit opet u stop stop stop. Zbog toga je potrebno poduzeti kažem više mjera i to po principu kao što mi predlažemo. Mi možemo osporiti i taj dio, ali nećemo osporiti zašto se ti poslovi daju agenciji, FINA-i, ona nema status središnjeg tijela državne uprave, ni tijela državne uprave. Ali dobro neka ima. Ali kad pogledate rješenja koja su sadržana u zakonu vidljivo je da se to neće moći postići s tima rješenjima. Sama činjenica da se recimo u članku 4.b govori da će, je obvezna prihvatiti, FINA znači, obavljanje poslova za koje ima osigurane stručne tehničke i druge pretpostavke već daje dispoziciju da će ona odlučiti kako kome hoće, da li za nešto ima, da li za nešto nema i da se u članku 4.d predviđa da će Vlada uredbom sad utvrditi ovaj dio što će raditi, kako će raditi to je nedopustivo. To znači da program baš i nije do kraja osmišljen. U programu bi trebalo točno stajati taksativno, agencija radi to i to, kreće se na način, dođe građanin da ovlast, punomoć agenciji ili se sklapa ugovor ili je to sporazum, znači to je poslovodstvo s nalogom, govori se o rokovima i svemu ostalom. To je ono što treba napraviti, a ovo što je napravljeno je samo otvaranje rasprave o ovome pitanju, ali rješenja kako su sad sadržana neće pridonijeti onome što se želi, što je nakana toga programa i program će na žalost ostati stop stop stop. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Netočni navod nekoliko puta ponovljen, gospodin Kovačević u svom vehimentnom stilu pa je rekao ostati će program samo stop stop stop. To je netočno, jer ako ne zna može otići u Vukovarsku i pogledati gdje se program provodi eksperimentalno pa će vidjeti gdje će ga na licu mjesta razuvjeriti u podružnici FINA-e Zagrebačke da je to moguće upravo na onakav način kao što je u zakonu i predviđeno.
Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain, Klub HNS-a PGS-a. Nema je. Gubi klub pravo na riječ o ovom. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Uzimajući u obzir pozitivnu opću klimu za ulaganja bez obzira na jučerašnju odgodu Hrvatskoj na početak pregovora o pridruživanju Europskoj uniji kratke i jasne procedure su uz poticajne mjere od iznimne važnosti za odabir odredišta ulaganja kapitala. Ako je one stop shope program rađen s ciljem da korisnicima usluga državne uprave omogući ostvarenje njihovih prava i potreba te ispunjenje njihovih zakonskih propisanih obveza na jednom mjestu bez nužnog poznavanja nadležnosti i organizacijske strukture pojedinih tijela državne uprave, onda isti možemo promatrati kao kariku u lancu za poticanje poduzetništva na način kako sam u ime Kluba IDS-a obrazlagao u raspravi Zakona o poticanju ulaganja. Naime, istaknuo sam između ostalog da je potrebno ukloniti osnovne prepreke u realizaciji i investiranju u Republici Hrvatskoj a koja se očituju i u nedostatku koordinacije u postupcima korisnika usluga i tijela državnih institucija ali i javnih trgovačkih društava. S obzirom da je ovim prijedlogom dopune zakona ovlaž, s obzirom da se ovim Prijedlogom dopune zakona ovlašćuje Financijska agencija za pružanje usluga poduzetnicima i drugim pravnim i fizičkim osobama radi bržeg gospodarskog razvitka i poduzetništva te zbog ostvarivanja prava i interesa pojedinaca i pravnih subjekata kroz prilagodbu procesa i povećanja učinkovitosti usluga nadležnih tijela na način da se svim korisnicima usluga omogući ostvarivanje njihovih prava i potreba te ispunjenje njihovih zakonskih propisanih obveza na jednom mjestu bez nepotrebnih troškova, bez višestrukog pribavljanja istih informacija i dokumenata, bez pod navodnicima "hodanja" od jednog tijela ili ureda do drugog a primjenom svih suvremenih sredstava povezivanja isto možemo svrstati u poticajne mjere ulaganja u gospodarstvo. Naravno da ovdje moramo itekako dobro pripremiti sve urede, financijske agencije kako bi one taj posao mogle i raditi. Naravno da u one stop shop program sam za sebe neće dati očekivane rezultate ukoliko se za poticanje ulaganja u Republici Hrvatskoj ne pripreme mehanizmi za pokretanje rasta hrvatskoga gospodarstva u koje sigurno spadaju revitalizacije proizvodnje izvoza, malog i srednjeg poduzetništva, inozemnih direktnih investicija te regionalnog razvoja. Isto tako za ulaganje u gospodarske grane i djelatnosti od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku treba definirati koje su to grane i djelatnosti i urediti ljestvicu prioriteta od povlastica, sufinanciranja, stimuliranja proizvodnje, stimuliranje izvoza, posebno naglašavam razmotriti turizam. Dalje, stimulirati ulaganja u područja od posebnog državnog interesa, ali i od posebne državne skrbi. Sufinancirati zapošljavanje, školovanje, obuku, prekvalifikacije djelatnika, posebno sufinancirati istraživanje i znanost, isto tako i razvoj, pripremiti posebne pogodnosti za naše iseljenike koji se žele vratiti u domovinu itd., itd. Dakle, vrlo je važno da se uz program one stop shop paralelno realiziraju i ostale pretpostavke i pripreme takvi mehanizmi s kojima ćemo privući veći kapital i s time pokrenuti proizvodnju i gospodarstvo. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pecek u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pokušajte zamisliti budućeg poduzetnika koji je nakon prve najave Vlade Republike Hrvatske o otvaranju i pokretanju postupka one stop shopa prije dakle više od godinu dana odlučio pričekati tu pomoć države i tu efikasnost kako bi pokrenuo svoj poduzetnički projekat i osnovao trgovačko društvo. Kakve su njegove reakcije nakon tri odgode pokretanja projekta i nakon zapravo još uvijek neizvjesne dinamike razvoja projekta pa i samog početka. Danas pred sobom mi ovdje imamo prvi zakon koji bi omogućio da se one stop shop pokrene, ostali zakoni su najavljeni, a iz samog obrazloženja u ovom zakonu vidimo da za to ne postoje tehničke, a pogotovo ni financijske pretpostavke jer u proračunu nije osigurana niti kuna, nego imaginarno se taj novac se eventualno može pronaći na pozicijama nekih ministarstava. Točno je da razloga za pokretanje one stop shopa u Hrvatskoj ima puno. Svjetska banka je u svojem izvješću konstatirala kako za pokretanje posla u Hrvatskoj treba 49 dan, 49 dana i preko 10 koraka. Međutim evo kako bi mi dočekali prvi zakon koji pokreće ovo područje Vladi je trebalo skoro 490 dana i u svakom slučaju ona se prva ne ponaša poduzetnički. Vjerojatno je bilo mudrije da su sami poduzetnici osnovali svoj vlastiti one stop shop, pokrenuli posao pa čak i da su službenika Vlade pozvali u taj one stop shop da skrate procedure, da ih nauče kako da ubrzaju korake i kako da budu uspješniji u podršci poduzetništvu. Očito je da su udruge poduzetnika nezaposlene, tj. budući poreznici pogriješili vjerujući predizbornim i postizbornim obećanjima umjesto da pokrenu svoj vlastiti biznis. Ove dopune zakona imaju svega tri članka i potpuno je neobjašnjivo kako je za ta tri članka trebalo preko godinu dana pa i neobjašnjivo je što ta tri članka imaju dva amandmana Odbora za zakonodavstvo pa nam očito govori nakon mukotrpnog rada od jedne godine kolika je kvaliteta zapravo i tih izmjena. Mi na ovaj način dajemo ovlaštenje HINA-i da ona pruža usluge poduzetniku kod pribavljanja podataka, isprava i drugih akata. U funkciji uglavnom osnivanja trgovačkog društva i to putem elektroničkog povezivanja tijela državne uprave. HSS naravno podržava inicijativu koja pokreće Vlada Republike Hrvatske kako bi se pomoglo poduzetništvu. Međutim smatramo projekat nedovoljno ambicioznim i neprimjerenim današnjim tehničkim mogućnostima i praksom razvijenih zemalja. Sa svojim potencijalom HINA može projekat započeti odmah. To smo čuli i to svi znamo, naravno kada bi za to bila osigurana sredstva u proračunu, a svi znamo da nisu. Jednako tako i neznamo kada će biti. Jednako tako i neznamo kada će u proceduru doći svi ostali zakoni koji su potrebni za početak. U Hrvatskoj se više od pet godina vodi trgovački registar u elektronskom obliku. Mi više od tri godine imamo obrtni registar on line i danas ukoliko prijavite obrt u Dubrovniku ili Vukovaru gotovo trenutačno se vrši obrt, upis obrta u jedinstveni registar koji omogućava daljnje pretraživanje i analize. Isto vrijedi i za zadružni registar koji je u funkciji također preko tri godine. Zbog do sada obavljenih priprema i mogućnosti, vrijeme je da se hrvatskim poduzetnicima u dogledno vrijeme omogući i on line registracija poduzeća, kao što je to npr. moguće u Danskoj već više od pet godina, a i mnogim drugim zemljama na svijetu. Upravo takav iskorak mi očekujemo od hrvatske Vlade. Tu novinu koja je stvarna pomoć i koja će skratiti procedure, koja će skratiti rokove. Ja se nadam da za to neće trebati daljnjih 490 dana. Ovaj projekat van stop shopa će poduzetniku navodno skratiti korake, smanjiti troškove i utjecati pozitivno ukoliko on želi otvoriti trgovačko društvo. Međutim da li je to baš tako? Poduzetnik koji za to ima mogućnosti, ne može elektroničkim putem sam provjeriti ime tvrtke pri trgovačkom registru, a jednako tako elektroničkim putem ne može niti sa FINA-om sklopiti ugovor o pružanju usluga ishođenja papira ukoliko želi pokrenuti posao. On će i dalje morati doći u FINA-u sklopiti ugovor o zastupanju, to je jedan novi korak kojeg do sada nije bilo. On će i dalje sam morati otići kod javnog bilježnika sastaviti ugovor o osnivanju društva. On će se opet morati vratiti u FINA-u da uplati temeljni kapital za društvo. On će i dalje sam morati odnijeti prijavu trgovačkom sudu. On će sam morati izraditi pečat za obavljanje platnog prometa. Morati će sklopiti ugovor o transakcijama, odnosno otvaranju žiro-računa i na kraju će morati donijeti podatke o zaposlenima kako bi FINA eventualno posredovala prema Hrvatskom zavodu za mirovinsko i zdravstveno osiguranje. Umjesto skraćenja u koracima, očito postoje koraci i dalje. Jedna prednost su eventualno mirovinsko osiguranje republički Zavod za statistiku i još neki manji detalji. Zakonodavac nije riješio neke nepoznanice koje se predlažu izmjenama ovog zakona, a mi u klubu HSS-a najviše primjedbi imamo na davanje monopola HINA-i. To je zapravo davanje jedne javne ovlasti. Međutim mi smatramo da tu javnu ovlast mogu dobiti i drugi koji za to imaju preduvjete. Vjerojatno bi javna ovlast za isti posao se mogla dati Hrvatskoj gospodarskoj komori, Obrtničkoj komori, centrima za poduzetništvo, a zbog čega ne i privatnim agencijama, zbog čega ne kroz ovaj projekat pokrenuti i javno privatno partnerstvo. Ostati će i dalje problemi osposobljavanja djelatnika FINA-e i ostaje ono pitanje koje je jako važno za poduzetnika, da li će ovo sve što će FINA za njega raditi, biti besplatno i koliko će to koštati. FINA je tržno orijentirana i zbog toga bi taj odgovor trebali dati prije nego krenemo sa daljnjom razradom ovoga projekta. Ja sam rekao da je ovaj projekat u prvom koraku upitne učinkovitosti i efikasnosti. Naravno da procjenjujem kako je to moguće bitno poboljšati veću u dogledno vrijeme, međutim u tom slučaju projekata mora biti usmjeren u elektroničko povezivanje svih tijela državne vlasti, ali uz uspostavljanje jedinstvene računalno-komunikacijske mreže. Meni se čini da u toj mreži za sada mi imamo preko 22 tisuće računala i glavna karakteristika te mreže je mogućnost komuniciranja države unutar sebe. Poduzetnik zapravo ostaje izvan toga. Ta mreža je njemu u potpunosti nedostupna. Onemogućen mu je pristup u korištenju pa čak i ukoliko želi pretraživati neke baze podataka kao što je ime koje želi dati svojem trgovačkom društvu ili neki drugi sličan podatak. Zbog svega toga ja mislim da nije cilj on line projekta koji se zove one stop shop da država dobro komunicira unutar sebe, a da poduzetnik ostane izvan te priče. Te stvari bi trebalo promijeniti, za to imamo vrijeme i HSS će u svakom slučaju to podržati. Na ovaj način će zapravo oni koji su do sada čekali otvaranje one stop shopa i dalje čekati i možda će malo skratiti korake ali procedura neće biti kvalitetnija i država će i dalje biti zatvorena za njega kao i do sada. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo štovani gospodine predsjedniče. Gospodin zastupnik je dao dvije netočne informacije. Prva je da sredstva nisu osigurana u državnom proračunu za ovaj veliki i znakovit projekt za napredak hrvatskog gospodarstva. Novci jesu u proračunu i to FINA-nom proračunu za ovu godinu, a za iduću će naravno biti otvorena nova stavka jer će projekt ići u implementaciju. I drugo, da projekt kasni. Možda kasni, ali ova Vlada je taj projekt počela raditi od prvog dana svojeg mandata i praktično godinu dana je projekt već u fazi izvođenja, u fazi kontrole, u fazi nadzora same Vlade. Prema tome dinamika projekta ne kasni, ona je zaista onakva kakvu je ova Vlada i predvidjela. To znači prva godina je stvaranje projekta, druga godina primjena u praksi. Hvala.
Poštovani zastupnik Slavko Linić u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Klub SDP-a će također radi pozitivnu ocjenu predloženog zakonskog teksta, ali želimo vrlo jasno izraziti i svoju skepsu i svoje razmišljanje u kojem se bojimo da predloženi zakonski tekst neće polučiti predviđene efekte, a s druge strane želimo vrlo jasno se i očitati o, ja bih rekao ovih godinu i nekoliko mjeseci dana rada Vlade na reorganizaciji državne uprave jer je to na neki način i rezultat ovog zakonskog teksta. Odmah želimo istaknuti da ocjenjujemo da FINA je ustanova koja može obaviti taj navedeni posao. Može se i materijalno i tehnički i kadrovski organizirati i pružiti navedene usluge, ali to je samo ocjena SDP-a u FINA-i. U isto vrijeme ocjenujemo da uprava neće biti ta koja će biti na drugoj strani sposobna kvalitetno obaviti navedeni posao. Neće biti. Nema ni zakonskih projekata koji su trebali rušiti pojedine barijere jer barijere nije, barijere nisu samo ljudi, uprava. Barijere su i zakonski tekstovi koji zakoni danas postojeći šetaju korisnika ovih usluga od jednih do drugih vrata. Te iste šetnje će sada obavljati stručnjaci, profesionalnci koji moraju poznavati i zakone i upravu u FINA-i. Prema tome opet je ono najveći problem koji će ostati dužina vremena rješavanje pojedinog predmeta i ocjenjujemo da ovaj Zakon nije riješio problem dužine postupka. On je samo na neki način usmjerio korisnika usluga na jedno mjesto pa će umjesto neprekidnog šetanja sada biti njegova vrata samo vrata FINA-e. Prema tome dugotrajni posao po kojem bi morali mijenjati zakone koji zakoni neće nadležnost po pojedinim pitanjima seliti na desetak upravnih tijela nego samo na jedno upravno tijelo je jedini način da riješimo dugotrajnost postupak. Moram reći da hrvatska Vlada već desetak godina sa stručnjacima Svjetske banke istražuju način kako zakonodavno povećati efikasnost državne uprave pa je to bila nekad Fiasova studija o rušenju administrativnih barijera pa je to u posljednje dvije godine ako se ne varam i poseban projekt «PAL projekt» koji govori o načinu rušenja barijera, o skračenju postupaka, o ja bih rekao proglašenju jednog ili dviju nadležnih upravnih tijela kao nadležne za određene probleme i naravno ono što je neopnodno edukaciju stručnog kadra koji bi morao odgovoriti na te promjenjene uvjete. To je ono što moramo priznati da nije riješeno. To je ono što još uvijek čeka i nas ovdje u saborskim klupama, ali ja bih rekao i cijelu hrvatsku administraciju. I zato se bojim da osim što ćemo imati bliži kontakt korisnika usluga sa nekim u FINA-i mi vremenski nećemo dobiti ono što želimo jer uz ovaj zakon evidentno je da treba promijeniti niz drugih zakona, treba promijeniti i ponašanje u upravi. Treba promijeniti kroz edukaciju ljudi i kroz stvaranje onog osnovnog načela u upravi. Rješenje je uvijek na vratima jednog upravnog tijela. Jer ako je na nekoliko upravnih tijela tada se određeni problemi, a uvijek se u životu javljaju problemi, rješenje traži na susjedovim vratima, ne na svojem kućnom pragu. I to je osnovno pravilo u administraciji zbog kojeg jednostavno gubimo postupke, gubimo energiju, dobivamo nezadovoljne korisnike, a pogotovo poduzetnik. A Vlada je sama ocijenila da ona neophodna promjena u gospodarstvu je što više poduzetnika, što više vlastite inicijative, što više ljudi koji će sami pobrinuti se o svom radnom mjestu. Ovaj Zakon taj problem neće riješiti, neće riješiti. Jer nismo ubrzali procedure. I to je nešto što moramo biti svjesni. Ne smijemo opet pokušati jačati, ja bih rekao povjerenje, optimizam korisnika jer ovaj Zakon neće dati tu efikasnost. Ono što također moramo reći bilo bi bolje za nas saborske zastupnike da smo ovim Zakonom definirali i nekakve postupke jer ono što je svima nama jasno u prvo vrijeme ići će samo registracija tvrtki ili obrta, a ono što nas zanima to su složeniji postupci zemljišno-knjižni, to su pitanje lokacijske, građevinskih dozvola, to je nešto što neće ići u prvo vrijeme, ali da li smo kroz ovaj Zakon morali nekakve minimalne rokove propisati i kad će se ti postupci ili kad bi se ti postupci najranije morali započeti obavljati kroz projekt FINA-e. Nismo. Ostavili smo to opet Vladi. Ostavili smo to opet komu? Pa sami predlagači će uvijek biti uprava i da li će uprava biti dovoljno, ja bih rekao i fleksibilna i dovoljno zainteresirana da na jednom mjestu se rješavaju ti problemi. Ocjena je da neće. Pružat će određeni otpor. To je saznanje svih onih koji poznaju ja bih rekao strukturu uprave i način vođenja poslova kroz upravna tijela. Moramo reći da u isto vrijeme je naša ocjena da smo u godinu dana povećali broj upravnih tijela, povećali broj upravnih odjela, da smo povećali broj zaposlenih, da sada opet stvaramo ja bih rekao dobar dio ljudi koji će u FINA-i raditi, sve to na neki način poskupljuje državnu administraciju. Poskupljuje, veći broj administracije, veći broj sada zaposlenih u FINA-i. To će netko morati platiti. Mi bi morali u ovom Zakonu propisati da poslove sa državnim tijelima platit će se iz Državnog proračuna jer FINA je ipak ja bih rekao ustanova koja će danas, sutra najveći dio svojih prihoda ostvarivati na tržištu i ja bih rekao naplaćivati svoje usluge. Mi smo morali vrlo jasno naglasiti da svi ti postupci komunikacije sa državnim tijelima trebaju biti plaćeni iz Državnog proračuna i da će to biti posao FINA-e koji će se financirati iz Državnog proračuna neovisno o zahtjevu kojeg ćemo imati od strane korisnika usluga. Pa ja mislim da čak smo morali propisati da u onom trenutku kad korisnik usluga izvršava obveze prema državnim tijelima, a koristiti će FINA-u da smo i tada možda trebali propisati plaćanje iz Državnog proračuna. Zašto? Pa ja bih ocjenio da imamo ogromnog problema u prikupljanju prihoda, da vidimo da jednostavno Vlada mora čak ulaziti ponovo u vlasništvo trgovačkih društva jer teško naplaćuje svoje poreze, svoje prihode, svoje, ja bih rekao doprinose i ostaje pitanje da li smo možda financijski mogli bolje proći kad bi stavili tu mogučnost da korisnici uskluga svoje obveze kad izvršavaju također besplatno izvršavaju putem FINA-e. Jer je to u ovom vremenskom periodu interes i hrvatske Vlade i hrvatskog proračuna. I mislim da smo to možda mogli razriješiti i pokušali jednostavno kroz ovaj Zakon na godinu dana, na dvije godine vrlo jasno i transparentno navesti da nema straha ni poduzetnika ni pojedinca koji će eventualno izvršavati svoje obveze prema državnom tijelu. Ono što također želimo vrlo jasno reći nama se ne sviđa i obrazloženje koje prati ovaj Zakon. Daleko bi lakše svima nama bilo da smo otvoreno priznali da imamo problema sa državnom administracijom. Da je proces koji nam, ja bih rekao dokument sa Svjetskom bankom govori o najmanje 4 do 5 godina upornog intenzivnog rada na obrazovanju, na promjenama u administraciji da bi dobili efikasnost s kojom bi možda bili zadovoljni. I da je evidentno da vremenski period od 4, 5 godina kolik nam treba da bi modernizirali upravo, da bi je kvalitetnije osposobili traži ovakva at hok rješenja, traži ja bih rekao rješenja koja moramo potražiti van upravnih institucija. Znači nama treba vremena. Nije to ja bih rekao, potpuna nesposobnost ali je to problem vremena. Vremena i kasnog početka, ali mi pokušavamo reći da nema problema u administraciji. Tu nije prava istina, ako takvim pristupom sa takvim mišljenjima o našoj administraciji ulazimo toga trenutka nećemo polučiti efekte koje zamišljamo da će trebati polučiti ovaj zakon. Znači kada bi otvoreno rekli stanje u toj administraciji, kada bi pokušali samo dokumente koje imamo napisane koje smo na neki način dobili kao iskustva i svjetskih stručnjaka i europskih zemalja i tranzicijskih zemalja i probali reći da nam zbog vremena trebaju ovakva rješenja mislim da bi bilo daleko, daleko iskreniji da bi bili sigurni u veći efekt samoga zakona. S toga razloga malo smo i u grubi u svojoj ocjeni kada velimo da slažemo sa ovakvim prijedlogom ali ocjenjujemo da u isto vrijeme Vlada nije dovoljno učinikl a da jasno istakne probleme u upravi, da nije jasno istaknula koliko nam vremena treba da bi riješili probleme te uprave. Da nisu jasno naznačeni problemi koji će se pojavljivati sa ovako organiziranom upravom. I naravno da jednostavno ocjenjujemo da sutra je moguće da će Vlada i krivicu za eventualno neuspjehe prebaciti samo na Finu, jer je ona ipak one upravna institucija. I ja bih rekao institucija koja ipak ne može biti direktno pod utjecajem Vlade osim kroz upravni tijela. Evo toliko o samom zakonu, toliko o našoj bojaznosti zašto ne očekujemo velike efekte, i želimo to jasno istaknuti svim budućim korisnicima da ne budu razočarani. Jer ono što svima treba to je vrijeme. U isto vrijeme znate ne možemo baciti sve odgovornosti na upravu. Ja se samo sjećam da u ovom Saboru smo prije nekoliko mjeseci čuli izvanredne riječi o tome koliko ćemo zaustaviti strani čarter, crni čarter i ovo i ono. Pod pritiscima ponovno se povlačimo. Ponovno ćemo naše poduzetnike naše ljude, ja bih rekao naše obrtnike staviti u teži položaj, jer jednostavno pritišću sa svih strana. I velike najave se povlače. Ja bih rekao, zakonska rješenja koja su bila neće doći u tekstu kako su rečena. Prema tome očito je evidentno da i politika je ta politika vladajuće stranke koja na neki način stalno stvari zabunu, neizvjesnost i ne možemo za sve kriviti upravu. I možda još jedna sugestija kada smo već krenuli u izmjenu zakona o Fini, pitam se zašto Vlada nije uvažila i zahtjev sindikata da u upravnim tijelima imamo predstavnika radnika kao što to imamo kod trgovačkih društava a iz kojega razloga. Pa iz razloga što nas u Fini čeka privatizacija. Dio poslova koje obavlja Fina su čisto tržišni poslovi ,evidentno je da bi dobili efikasniju Finu sutra da bi zaista to bila financijska institucija bilo bi neophodno dio poslova kroz neko ja bih rekao, trgovačko društvo kao non cor biznis odvojiti, i evidentno da u tome mišljenje radnika će i te kako biti presudno. I mislim da je trebalo uvažiti zahtjev zaposlenih jer ih imam skoro ili preko 5000 prema tome ogroman broj zaposlenih. DA imamo predstavnika zaposlenih u upravnom vijeću s obzirom na procese koji će se dalje događati u Fini. I zato SDP-e na neki način sugerira predlagaču da možda dopuni prijedlog ovoga zakona sa ovim amandmanom, sa obzirom da mi nemamo tu mogućnost jer predloženi amandmani u izmjenama ne dozvoljavaju da klub predloži taj amandman. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Jedna obavijest. Bile su brojne inicijative i prijedlozi klubova zastupnika da se 24. u četvrtak ne održi sjednica i danas upravo obavljene konzultacije svih klubova zastupnika da se sjednica ne održi 24. u četvrtak, nego da počne 22. u utorak. Pa u skladu sa tim koncenzualnim usuglašenim stajalištem svih klubova zastupnika onda sjednice neće biti 24. nego će početi 22. u utorak. 23. u srijedu i onda nastavljaju 30., 31. ožujka i 1. travnja. Državni tajnik Antun Palarić, izvolite.
Gospodine predsjedniče gospođe i gospodo zastupnici, ma htio sam reagirati na iznesenu tezu da je ima sve više institucija i sve više državnih službenika. Mi smo dali odgovor na zastupničko pitanje uvažene zastupnice Gospođe Ingrid Antičević Marinović i i prema tome prema našim podacima ima u državnoj upravi 1200 državnih službenika i namještenika manje u toku 2004. godine. A zajedno sa vojnim osobama koje više nisu na proračunu preko 5000 je manje na državnom proračunu sa 1.1. 2005. godine. A da državna služba savršena nije, zato poduzimamo brojne mjere i aktivnosti mi smo izgradili centar za edukaciju državnih službenika znamo da treba puno učiti i u ovom projektu. I ide evo novi zakon o državnoj službi koji će daljnji korak biti u podizanju kvalitete državnih službenika. Naravno procesi traju i trajat će i mi ćemo uložiti dodatne napore da se kvaliteta državne službe popravi. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajnik je rekao upravo da je na moje zastupničko pitanje upućeno Vladi koliko je u Vladi i pojedinim ministarstvima zaposleno novih ljudi što na neodređeno vrijeme, što po ugovoru o djelu a koliko pripravnika. Međutim Vlada je odgovorila sve skupa, dakle, Vlada je meni odgovorila da je zaposlila 1178 službenika i namještenika, te doduše specificirano koliko službenika i namještenika na neodređeno vrijeme, koliko na određeno vrijeme i koliko vježbenika. Međutim mi nije odgovorila koliko u pojedinim ministarstvima. Prema tome ja ću "zanoviti" pitanje jer je ovo pitanje, jer odgovor nije potpun.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Naime, Hrvatskoj treba dobra poduzetnička klima. To treba svakoj državi a nama posebno jer želimo unaprijediti naše gospodarstvo. Između ostalih bitnih mjera koje bi osigurale dobru poduzetničku klimu, a to su jasno zakonodavstvo, stimulativna porezna politika, adekvatna infrastruktura i slično. Svakako Vlada treba osigurati i efikasnu i obrazovanu državnu upravu koja neće biti prepreka za poduzetnike. Građani također očekuju efikasnost u poslovima koje moraju obavljati sa državom odnosno državnom administracijom prilikom različitih dozvola, i različitih drugih poslova koje obavljaju na toj razini stoga je obveza vlasti da neprekidno analizira kako se ti poslovi obavljaju, koliko su oni efikasni, koliko je državna uprava stručna i koliko je ona stvarni servis svih građana koji s njom dolaze u kontakt. Zato me začudila ova ocjena gospodina Palarića da je naša državna uprava dobra, da se ona temelji na tradiciji na austro-ugarskoj tradiciji što bi neki zlobnik mogao tada i prevesti da se ona nalazi na nekoj razini prijelaza 19. u 20. stoljeće. Činjenica jest da državna uprava nije efikasna, činjenica jest da se već dosta dugo želimo i bavimo tim problemom i želimo ga na dobar način riješiti, ali svi dosadašnji potezi nisu davali rezultate koji su bili očekivani. Pa je ovdje već spomenuta Fiasova studija za ukidanje administrativnih barijera, a onda je i predsjednik, aktualni predsjednik Vlade predstavljajući program Vlade kao jedan od velikih projekata najavio i tzv., osnivanje tzv. one stop shopova. I eto četvrtina mandata ove Vlade je iza nas, čak i nešto više, a mi tek počinjemo raspravu o ovom projektu. I dobili smo prvi korak, ili polukorak ja bih rekla, jer je pred nama tek zakon koji će Financijskoj agenciji omogućiti da ona može započeti obavljati ove poslove. Naime, ocjena je da FINA dosadašnje poslove koje su joj povjereni dobro obavlja, mogli smo to iščitati iz ocjena i rasprava koje su bile o radu Financijske agencije prije samo nekoliko dana. Da ona nije samo državna institucija nego se sve više okreće tržištu i da dobro radi i na tim projektima koje, i poslovima koje dobiva na tržištu. Dakle u tom smislu ne bi trebalo imati nekakve sumnje ili biti protiv toga da to radi i ta agencija. Međutim, postoji određena bojazan i to treba ovdje reći da bi s obzirom da to i jest u jednom dijelu i u dobrom dijelu državna agencija u ovom trenutku, a da ove poslove rade i drugi na tržištu i da će se ona zapravo s tim poslom znači sudariti i sa drugima koji to obavljaju na tržištu, da možda postoje male sumnje da bi ona mogla biti nelojalni konkurent jer kao takva bi se možda mogla brže probijati u tim administrativnim barijerama kroz državnu upravu. S druge strane, ovdje kažem, dajemo samo nadležnost a ništa nismo rekli što će to biti drugi korak, što treba još učiniti, koji su to poslovi koji će se fazno raditi itd. Dakle očito je da u ovih nešto više od godinu dana zapravo nismo osmislili ovaj projekt, a to ne možemo vidjeti niti iz obrazloženja ovoga zakona, odnosno niti iz samog zakona. Tek otvaramo mogućnost da bi započeli neki posao. Ja osobno nemam ništa protiv da na takav način počnemo raditi, ali očito je da vrijeme prolazi i da bi jako brzo morali doći ovdje nama na raspravu i drugi zakoni vezani uz ovu problematiku kako bismo zaista učinili eto ne taj polukorak nego puni korak u rješavanju ovih problema. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević [[Upadica: Replika. Ne, ne, replika, replika.]] A vi ste replika? [[Upadica: Da, da, da.]] Pardon. Onda prije ima ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Pa jedan samo navod ću ispraviti poštovane kolegice koja je rekla da nisu još stvoreni preduvjeti da je to tek prvi korak ili polukorak. Gospođo Zgrebec, taj posao one stop shop eksperimentalno i to u vrlo visokoj fazi se već provodi. I vama isto predlažem odite u Vukovarsku ulicu u Poslovnicu FINE i vidjeti ćete da je to moguće provesti i da se taj projekat provodi. Osim toga budući da ste i vi kao i ja iz Čakovca i čakovačka podružnica zajedno sa državnom upravom, to je posebno bitno napomenuti, zajedno sa državnom upravom je sposobna vrlo brzo, da ne velim sutra, pokrenuti raditi posao one stop shopa.
Replika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospođa, uvažena kolegica Zgrebec je točno konstatirala u kakvom je stanju državna uprava. Ali istina za volju zašto je državna uprava u takvome stanju kriva je bivša vlast, zbog toga što je ona također provodila pod navodnicima "reformu" državne uprave 2001. godine po načelu podobnosti i nepotizma i uvela sustav plaća po načelu voluntarizma i … [[Govornik se ne razumije.]] i sama kršila kolektivne ugovore koje, za koje je bila potpisala. Prema tome i to je tako napravljeno da je stručni kadar iz državne uprave bio prisiljen otići jer su im smanjene plaće pa su uveli u sustave pomoćnika ministara, uzimali su ljude bez godina staža i na taj način totalno također pridonijeli urušavanju sustava državne uprave i samih službenika.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa očito je da smo u predizbornom vremenu makar na lokalnoj razini, zbog toga i takve paušalne ocjene. Naime od 95. godine Vlade kontinuirano nastoje riješiti probleme u državnoj upravi pa je to radila i Vlada gospodina Mateše i gospodina Račana, pa to radi i danas Vlada gospodina Sanadera. Međutim treba reći da je Vlada u prošlom mandatu učinila nešto što je bila novina, a to da je na velikom broju razina koje su se odnosile na državnu upravu raspisivala natječaje što do tada nije bila situacija.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče. Ja ću parafrazirati jednu poslovicu koja kaže, "ako ne znaš kuda trebaš ići svaki put će te tamo dovesti". Ovo otprilike današnji zakon govori, ako ne znaš što treba napraviti onda je svejedno gdje ćeš to raditi. Mi od početka predstavljanja Vlade govorimo o one stop shopu, međutim u cijelom tom vremenu nismo ustvari saznali što bi taj one stop shope trebao raditi. Govori se o tome da bi on trebao premostiti administrativne barijere poduzetnicima, da bi trebao olakšati ovo ili ono, ali u stvari još uvijek ne znamo što bi ta agencija u suštini trebala raditi. Koji su to konkretni poslovi koje bi one stop shop agencija trebala napraviti za poduzetnika, za poduzetnika početnika, za poduzetnika stranog investitora, za poduzetnika koji radi a koji želi proširiti djelatnost, za poduzetnika koji ima neke druge probleme kao što su primjerice problemi sa ishođenjem građevinskih i ostalih dozvola. Ono što sam ja uspio u cijelom tom vremenu percipirati a dakle to je 14 mjeseci od kada je rečeno da će se osnovati te agencije s kojima se Vlada suočila kao ogromnim problemima, to je bilo kako prevesti one stop shope na Hrvatski, dakle koja bi bila inačica te sintagme na Hrvatskom. I drugo. Gdje bi bila stajališta za ta zaustavljanja. Dakle, gdje bi bilo pozicionirano mjesto te agencije. Pa smo onda u zadnje vrijeme dobili informaciju da bi dakle to bila FINA. Međutim da bi FINA bila jedna od tri moguća stajališta gdje bi se poduzetnik zaustavio u ostvarivanju svoje poduzetničke ideje. Ono što smo imali priliku čuti na početku mandata, a to je govorio uvaženi zastupnik Hebrang, da je potrebno 27 dozvola da bi se otvorilo poduzeće. Nismo nažalost čuli kojih je to 27 dozvola da bi se otvorilo poduzeće, a jednako tako nismo niti uvjereni da ovakvo rješenje ili neko drugo rješenje će rezultirati time da se to može napraviti na jednom mjestu i da se može napraviti u maksimalno kratkom ili očekivano kratkom vremenu za poduzetnika, jer svi se slažemo da poduzetniku treba pružiti priliku da se bavi onim čime najbolje zna a to je poduzetništvom, a da državna administracija, dakle državna uprava i druge popratne službe trebaju mu omogućiti da skrati ono vrijeme koje mu treba da bi došao do pretpostavke da se bavi poduzetništvom. Na žalost ja mislim da ni danas Vlada predlažući ovaj zakon nije svjesna ili nezna točno što je sve potrebno da bi se otvorilo poduzeće. Da nezna točno što je sve potrebno da bi se dobila građevinska dozvola, a nezna sve što je potrebno da bi se primjerice obavila dokapitalizacija nekog poduzeća pa je onda odredila da se eto taj one stop shop napravi u FINA-i. Ja osobno podržavam ideju i inicijativu da se dakle oformi agencija one stop shopa i kao što je kolega rekao primjerice u Čakovcu možete dobiti izuzetno kvalitetan i dobar servis u poduzetničkom centru u Čakovcu koji sjajno funkcionira i omogućuje poduzetnicima da premoste sijaset barijera na koje nailaze pri ostvarivanju svoje poduzetničke ideje od toga da mu kažu na tom mjestu što mu treba sve od dozvola, da mu izrade poslovni plan, da mu naprave fizibiliti studije, da mu sugeriraju u koju poduzetničku zonu da ulaže, da mu sugeriraju kojem odvjetniku da se obrate ili kojem javnom bilježniku da se obrate i u konačnici on može to realizirati zato jer su i druge prateće službe na vrlo visokom nivou kao što su katastar, kao što su gruntovnica, kao što je i Ured državne uprave. Dakle to je sve već tamo moguće i u suštini u Čakovcu de facto ni ne treba u FINA-i otvarati one stop shop, on de facto djeluje u poduzetničkom centru. Prema tome postavlja se pitanje da li poduzetnički centri ili poduzetnički inkubatori nisu bolje mjesto za uspostavu agencija one stop shop. Imate drugu situaciju u Koprivnici gdje odgovorno tvrdim da možete dobiti građevinsku dozvolu u roku od sedam dana. To imate priliku provjeriti i sada na situaciji recimo kada je INA tražila lokacijsku dozvolu za rekonstrukciju benzinske pumpe gdje je doista u roku od sedam dana su dobili lokacijsku dozvolu, odnosno sve potrebne uvjete. Kada naprave projekt u skladu sa uvjetima dobiti će jednako tako u roku od sedam dana građevinsku dozvolu, ali mi ovdje govorimo o tome da će sada dakle FINA ili netko treći biti u situaciji premostiti te sve silne administrativne barijere pri dobivanju građevinske dozvole pri čemu tvrdim da oni koji su to rekli i napisali neznaju što sve treba za građevinsku dozvolu i neznaju kojim putem, kojim kanalima se ishođuje građevinska dozvola, koje su sve potrebne suglasnosti za građevinsku dozvolu kada gradite jednu banalnu halu primjerice za betonaru ili kada radite nešto kao što je kolega Hebrang radio, dakle ordinaciju. To su sve problemi koji na koje ovaj zakon ovdje na žalost ne odgovara. On ne odgovara u tome zato što se određuje samo mjesto za nešto za što neznamo još što bi trebalo biti, dakle kojim poslovima bi se ta agencija trebala baviti. Neznam da li znate da trenutno u FINA-i djeluje shoping shop. E sada ja postavljam pitanje u kojoj korelaciji će biti taj shoping shop sa one stop shopom, a sve se nalazi u istom prostoru u istoj zgradi i rade isti ljudi. Da li ćemo samo tim nagomilavanjem nekih agencija i nekih usluga koje eto ne možemo naći čak niti hrvatski prijevod, nećemo zakomplicirati situaciju u FINA-i pa ćemo jednako tako de facto poduzetnicima opet onemogućiti da dođu do onoga što žele, a to je da imaju brzi servis u državnoj upravi. Osobno mislim i zalažem se ponovo za dakle, poduzetnički servis, odnosno servis za poduzetnike, ali mislim da država ne treba svoju odgovornost za neefikasnost prebacivati na nekog drugog. Mi imamo urede državne uprave u svakoj županiji i ne vidim nikakvog razloga zašto uredi državne uprave ne budu mjesta one stop shopa gdje Vlada ima izravnu odgovornost i ima naprosto subordinativnu mogućnost upravljanja uredima državne uprave da tamo budu mjesta gdje će se rješavati problemi i pitanja poduzetnika pa će tada i ono što je kolega Linić govorio, neće to biti na komercijalnoj osnovi nego će to biti de facto plaćeno iz državnog proračuna. Na takav način ćemo omogućiti i dijelu državnih službenika da pronađu neki novi posao, dakle da proširimo spektar usluga koje pružamo građanima pa u jednom trenutku kada ćemo biti svjesni toga da imamo višak službenika nećemo ih otpuštati nego ćemo im pronalaziti nove poslove. Jednako tako ako nam je argument umrežavanje, dakle digitalizacija i umrežavanje svih službi i struktura onda mislim da je to prijeko potrebno i da je mjesto jednako tako da prvo bude umreženo sve u uredima državne uprave. Jer primjerice ne izdaje FINA domovnicu, ne izdaje FINA ostale papire koje treba poduzetnik da bi se otvorilo poduzeće nego to sve rade institucije koje su u sustavu državne uprave, odnosno u sustavu nekih od ministarstava. Pa ja predlažem Vladi da promijeni mjesto i da to mjesto jednog zaustavljanja premjesti u državnu upravu, a da FINA-i ostavi ovakvu mogućnost da FINA pruža usluge za poduzetnike, dakle da može na komercijalnoj osnovi neki od poduzetnika doći u FINA-u i reći o.k. dajte vi to za mene zbavite jer ja ne želim čak ići niti do ureda državne uprave. Na ovakav način ipak malo opet odgađamo cijelog procesa, a da bi se uopće ako i usvojimo ovaj zakon to moglo dogoditi moramo promijeniti cijeli niz zakona, jer ja ponavljam nije problem u one stop shopu u tome što ne možemo to prevesti na hrvatski i što do sada nismo znali gdje ćemo to pozicionirati nego je problem u cijelom nizu provedbenih zakona i problem je u državnoj upravi. Hvala.
Hvala. Dvije replike. Prva, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Uvaženi kolega Mršić je govorio kako je divna i krasna situacija na području Koprivničko-križevačke županije i isticao je primjer INA-e koja je za samo sedam dana dobila građevinsku dozvolu. To me i ne čudi. Ali vam ja kolega Mršiću mogu istaknuti primjer 20 osoba, jer sam imao uredovan dan u Koprivnici, i žena i mladih poduzetnika i poljoprivrednika koji su se javljali županijskom povjerenstvu koji ih preko godinu dana zavlači da nabave ovu potvrdu, da nabave onu potvrdu. Pa mi kao zastupnici iz te izborne jedinice o tome bi trebali raspravljati. Ista je situacija i na Bjelovarsko-bilogorskoj županiji. Situacija je takva. Znači nije riječ niti o biračima ni glasačima HSP-a nego je riječ o hrvatskim građanima pa se potrudite zajedno sa mnom da te barijere, a ne govorite samo državnoj upravi nego govorite i o koprivničkoj upravi i o Koprivničko-križevačkoj županiji gdje ste na vlasti.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa vidite kolega Kovačević velika je razlika između vas i mene. Vi dolazite na zastupničke izlete u Koprivnicu, a ja u Koprivnici svaki dan spavam. Svaki dan i prije podne i poslije podne i na večer se srećem sa tim ljudima i sa tim građanima i odgovorno vam tvrdim da to što ste vi rekli nije točno barem što se tiče Koprivnice jel'. Ja vam mogu sada iznijeti i podatke o broju poduzetnika, mladih poduzetnika i početnika. Grad Koprivnica je grad koji je imao najveći kreditni fond za mlade i početnike u iznosu od 4 milijuna 400 tisuća kuna iz kojih je nastalo 52 nova obrta i poduzeća iz kojih je zaposleno 105 novih ljudi. Koprivničko-Križevačka županija zajedno sa gradovima Križevci, Đurđevac, Koprivnica i općinom Molve je formiralo kreditni fond od 400 i nešto milijuna kuna za kreditiranje u poduzetniku 1 i 2. Koprivničko-Križevačka županija je prva županija koja se uključila u novi kreditni fond «Poticaj za uspjeh». Prema tome o čemu sada pričamo? Vi dođete tamo ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Dajte vi, dajte vi te konkretne podatke. Vi dođete na izlet u Koprivnicu i mislite ... ... [[Upadica se ne razumije.]] I mislite da, da možete riješiti sve probleme. Postoje u Koprivnici, u Koprivničko-Križevačkoj županiji vrlo, vrlo efikasna vlast, a o tome će, o tome će vam posvjedočiti i sada u 11 sati kada će Vlada, kada će Vlada Republike Hrvatske upravo gradu Koprivnici predati dvije, dvije najbolje nagrade za dvije najbolje prakse od 5 koliko će ih dodijeliti u ovoj godini.
I druga replika poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani gospodine predsjedniče slažem se sa većinom stvari što je rekao gospodin Mršić, a bojim se da se radi o jednom nesporazumu. FINA neće preuzeti svih 29 aktivnosti dakle ona neće preuzeti izradu operativnog programa, izradu programa financijskog, građeivnsku dozvolu. FINA će preuzeti 9 postupaka potrebnih za registraciju poduzeća a onda će na svojim ispostavama, zato smo se i odlučili za FINA-u uputiti na brzo rješavanje problema oko ovih svih drugih projekata koje ste rekli. Znači cilj je 9 koraka za registraciju poduzeća pretvoriti u jedan korak. Taj projekt jest već u FINA-i napravljen. Zašto FINA? Zato što je Vlada prije toga pokušala tri druga projekta. Nijedan ne bi prošao bez velikih investicija jer treba napraviti veliku mrežu tih ispostava i sve ih umrežiti. FINA to sve ima. I druga, FINA ima stručnjake koji znaju kako se registrira poduzeće. Zato smo se odlučili u prvom koraku za FINA-u što naravno ostavlja otvorene mogučnosti da to sutra rade i, i druge institucije. Dakle da zaključim: FINA treba raditi 9 postupaka za registraciju poduzeća, a za sve ove komplicirane stvari koje ste vi rekli i koje smo svi prošli koji smo se bavili poduzetništvom će uputiti u ispostavi na one institucije koje to rješavaju. To je zadatak u prvom koraku.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja dozvoljavam kolega Hebrang da vi puno bolje znate što će FINA raditi, ali bilo, zato jer ste, jer je ovaj prijedlog nastao kad ste vi bili potpredsjednik Vlade, ali onda bi bilo dobro da ste i nama zastupnicima uz izmjenu zakona rekli koje su to točno aktivnosti kojima će se FINA baviti jer iz ovog Prijedloga zakona to ne piše. Iz ovog Prijedloga zakona piše da će FINA na komercijalnoj osnovi služiti kao agencija za premošćavanje svih problema i da će ustvari u FINA-i biti «one stop shop» mjesto za sve ne samo za osnivanje poduzeća, ne samo za osnivanje poduzeća. Ali ako se radi o osnivanju poduzeća onda mislim, pri čemu mislim da FINA ne zna kako se osnivaju poduzeća jer se nikada tome, nikada se FINA nije bavila niti nitko iz FINA-e osnivanjem poduzeća osim, osim dodjeljivanjem žiro-računa, privremenih i stalnih do trenutka dok žiro-računi nisu odnosno platni promet nije prešao u domenu banaka, ali ako netko zna u ovoj državi kako se osnivaju poduzeća onda su to javni bilježnici. Prema tome ako smo samo to htjeli napraviti onda smo mogli subvencionirati primjerice te poslove javnim bilježnicima pa da javni bilježnici kao što uostalom i čine danas, vi dođete kod javnog bilježnika i kažete: OK, ja hoću osnovati poduzeće i on za vas zbavi sve ostale poslove dakle koje treba od nabave, ne znam raznoraznih dokumenata. Sve to može, to će, po istom principu će to i ovdje trebati raditi jer pretpostavljam da će poduzetnik trebati punomoć ovjerenu kod javnog bilježnika donesti u FINA-u da FINA za njegov račun i u njegovo ime primjerice traži potvrdu o nekažnjavanju. To FINA neće moći izvorno napraviti. Dakle ako je samo to onda je trebalo to kod javnog bilježnika smjestiti.
Hvala. U 10,39 isteklo je vrijeme za raspravu u trajanju od 10 minuta za prijavu za rasprave. Poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolgice i kolege. Moram reći da ne vjerujem u bilo kakve dramatične promjene u bilo kojem segmentu života koji će se dogoditi preko noći pa tako niti u nekakva spektakularna poboljšanja. Isto tako vezano i za ovaj Zakon, ali ono što mislim da ne možemo osporiti zakonu je da će on ipak donjeti određena poboljšanja i da će on ipak biti pripomoć ljudima na terenu koji u postupcima pred našim državnim tijelima žele ostvariti neke, neka svoja prava ili interese. Puno je ovdje bilo govora o tome šta će FINA raditi vezano za ovo. Te ćemo stvari znati tek kada Vlada donese preciznu uredbu u kojoj će se navesti koje će to poslove FINA raditi. Ali ono što očekujem da bi se moglo dogoditi u svakom slučaju je, oni segmenti o kojima se vode evidencije kod naših državnih tijela, a koja su zapravo, gdje postoje na računalima banke podataka o tome, mislim da će to biti FINA-i dostupno i da će FINA moći davati podatke o tome. Pa primjerice kada nekakav poduzetnik ili trgovačko društvo se javlja na javni natječaj, želi dobiti, želi dobiti posao ono će u toj FINA-i dobiti onaj potrebni bon 1 i onaj potrebni bon 2, ali pretpostavljam da sada temeljem ovog Zakona će moći dobiti i izvadak iz trgovačkog registra jer i to je dokument koji se uvijek mora vaditi. To je dokument koji mora biti barem 30 dana. E sad će na jednom mjestu znači dobiti i bon 1 i bon 2 i pretpostavljam taj izvadak iz trgovačkog registra pa će si taj poduzetnik zaštediti i neće morati ići u sjedište Trgovačkog suda gdje ga je dobivao sad. To je po meni već velika pripomoć, već jedan značajan iskorak u svemu tome. Bilo je riječi dosta oko osnivanja trgovačkih društava. Ja moram reći da to danas više u Hrvatskoj doista nije problem i tu po meni FINA neće imati nekakvog velikog značaja jer tu vi kao fizička osoba koja želite osnovati trgovačko društvo naprosto dođete kod javnog bilježnika, kod javnog bilježnika date izjavu o osnivanju tog trgovačkog društva i izjavu direktora da prihvača postavljenje za direktora. Takva dokumentacija ide na Trgovački sud i danas na Trgovačkim sudovima postupak registracije u Hrvatskoj traje 15 dana. To što se u javnosti priča da je potrebna ne znam kolika količina dokumenata to naprosto nije istina i kao što vidimo u proceduri nam je i novi, izmjene Zakona o sudskom registru i tu se također predviđaju određena poboljšanja tako da određeni broj izjava koje su ljudi morali davati do sada ovjerenih kod javnog bilježnika sada se izmjenama Zakona o sudskom registru miču i to također se, će se učiniti jednostavnije. Zato mislim da je u ovom Zakonu potrebno prepoznati dobru namjeru koja u svakom slučaju postoji, a FINA će naravno biti ograničena jednom, ja bih rekao ipak u ovom trenutku lošom informatičkom povezanošću naših državnih tijela i sasvim sigurno ovo ja smatram jednim prijelaznim rješenjem i cilj je kada vi dođete u neko državno tijelo da zapravo to državno tijelo je umreženo sa svim ostalima, kad dođete vaditi građevinsku dozvolu da vi ne morate ići posebno na Općinski sud u Zemljišno-knjižni odjel pa sada ćete tamo dobiti izvadak da ste vlasnik nekretnine nego će naš Županijski ured ući u banku podataka i vidjet će da ste na toj i toj parceli vlasnik i na taj način nećete morati šetati iz jednog ureda u drugi. Ali u svakom slučaju dok ne postoji to jer i to je jedan proces da se sva državna tijela umreže i to naravno i skupi proces, dok se to sve ne napravi mislim da je ovo bitno poboljšanje koje će poduzetnicima koje će ljudima na terenu sasvim sigurno, sasvim sigurno pomoći i tu je dobru namjeru evidentno potrebno prepoznati. Zakon je, Zakon je inače evo ima tri članka ovdje bih samo nomotehnički rekao u ovome članku 4.b. da bi bilo dobro, on glasi, Poslovi iz članka 41. Zakona Agencija obavlja temeljem pisane ovlasti naručitelja usluga o povjeravanju poslova. A obavezna je prihvatiti obavljanje poslove za koje ima osigurane stručne tehničke i druge pretpostavke. Ovaj bih zapravo tekst prepolovio, pa bih rekao: Da poslove iz članka 41a. ovoga zakona Agencija obavlja temeljem pisane ovlasti naručitelja usluga o povjeravanju poslova. A ovo sve što je vezano za stručne tehničke i druge pretpostavke to će Vlada već imati u vidu kada bude donosila ovu uredbu iz članka 4d. Tako da taj članak 4b. i članak 4d. nisu u logičnoj nekakvoj vezi mislim da bi bilo puno bolje da ga se na ovakav način precizira. U svakom slučaju podržavam donošenje ovoga zakona. Ne očekujem dramatične i spektakularne promjene, ali u svakom slučaju određena poboljšanja na terenu će ljudi osjetiti na ovim sitnicama koje sam rekao jer to će poduzetniku uštedjeti jedan dan ako je primjerice iz Ivanić grada tvrtka se prijavila na nekakav javni natječaj za dobivanje posla on je danas morao u Ini vaditi bon 1 i bon 2 i morao je otići na Trgovački sudu Zagreb koji mu je registarski sud izvaditi izvadak o upisu njegove tvrtke u registar koji ne smije biti stariji od 15 ili 30 dana. Tako da evo na ovoj sitnici možemo vidjeti koja ćemo poboljšanja imati. Ovdje bih se složio sa kolegom Kovačevićem koji je u svom izlaganju upozorio a i ja sam dosta često kada smo razgovarali o našoj državnoj upravi da je problem zapravo te uprave i plaće i loša informatizacija. U svakom slučaju to sam ponavljao ako nam ljudi koji imaju visoku stručnu spremu koji moraju položiti državni stručni ispit koji moraju biti visoko educirani, profesionalni rade za nekakve zaista male plaće teško je očekivati nekakav veliki angažman i kvalitetni ljudi se zapravo snalaze i odlaze na bolje plaćena radna mjesta. U svakom slučaju jasna mi je situacija u kakvom je naše društvo jasno mi je i vanjski dug, i deficit državnog proračuna, međutim nešto ćemo u tom segmentu sasvim sigurno morati napraviti jer ovakvo stanje ja mislim da nema kvalitetne države bez informatičke pretpostavke a i bez zadovoljnih i dobro plaćenih ljudi. Tako da mislim da ovaj zakon što će ići o Državnoj službi mora voditi računa o tome dali je potrebna racionalizacija, dali je potrebno toliko ljudi, dali je potrebno više, sve su to pitanja o kojima zapravo o tome treba voditi računa. Ovaj zakon podržavam mislim da će donijeti određene poboljšanja na terenu koja će ljudi u tim konkretnim poslovima osjetiti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prva replika poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, evo uvaženi kolega je rekao da ipak ovaj prijedlog zakona je jedan korak naprijed, da se neće dogoditi spektakularne promjene ali da očekuje promjene. Na žalost nikakve promjene se neće dogoditi, to možemo ubrzo vidjeti možemo sačiniti jedan prijedlog zaključka pa pratiti koji su efekti ovoga zakona. Ali to nije ni moguće da se temeljem ove četiri odredbe Zakona o financijskoj agenciji koje se i mijenjaju odnosno uvode izmjene i nadopune nešto bitno promijeni. Kolega je rekao da će Vlada što je točno utvrditi uredbom koji je djelokrug poslova. Što prije svega čini mi se da u tome i jeste ključni problem kada se daju neke ovlasti osnovna je u jednom zakonu da se utvrdi djelokrug poslova koje jedna institucija obavlja. Mislim da je to osnovni princip zakonitosti. A ako smo željeli nešto i promijeniti onda bi to trebala biti obveza financijske agencije, i zato je dati naravno i financijsku podršku. Ovako ostaje sve vrlo neodređeno, ja ću to u raspravi i reći da od toga na žalost evo ovo je samo jedna kratka deklaracija ovo nije niti zakon. Jer nema ni jednu kongetnu normu. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Kolegice bit će promjene. Ovo što sam rekao, ja kao poduzetnik, ja kao poduzetnik ako danas ne moram ići na Trgovački sud u Zagreb i ako nisam izgubio taj dan ako ću obaviti i bon 1 i bon 2 ako ću obaviti na istom mjestu i izvadak iz Trgovačkog registra za mene je taj dan vrlo značajan. Ja sam sačuvao jedan dan i imam ga vremena posvetiti nečem drugom. To je za mene kao malog poduzetnika vrlo značajna pomoć. Evo.
Hvala. I druga replika poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa evo upravo je kolega Bošnjaković potvrdio ono o čemu sam ja govorio da se ovdje govori o jednoj agenciji a da se u stvari ne zna što bi ona trebala raditi i kojim poslovima se baviti. Pa je spomenuo da će se lakše ishoditi građevinske dozvole jer že postojati tamo neke baze podataka. Ja odgovorno tvrdim da većina onih koji to govore ne zna što za građevinsku dozvolu treba. A trebate primjerice uvjete odnosno suglasnost da su ispoštovani uvjeti uglavnom projektu HT-a. Da biste to dobili mora vam netko iz HT-a dati takvu suglasnost. Na žalost danas se nitko to tak one bavi, nema tamo službe koja će se time baviti. A postavlja se pitanje dali neće THT-e to izbaciti iz svojih poslova. Zašto bi on plaćao nekoga tamo za defacto državni posao. Jednako pitanje, ili jednaki problem će vam biti kada se Ina privatizira u potpunosti, jer će netko trebati dati i suglasnost na i uvjete za recimo priključenje građevine na neke stvari odnosno, kako sačuvati koridore za magistralne plinovode za neke ostale stvari. Prema tome, to sasvim sigurno nije u sustavu državne uprave. A danas ja vam odgovorno tvrdim jedan veliki problem je što morate jako dugo vremena čekati upravo suglasnosti THT-a zato jer su oni radili čuda po pojedinim gradovima radeći TK-a kanalizacije i stvarajući uvjete za buduće razdoblje. Dakle to nikako ne može riješiti niti one stop shop ne može riješiti niti državna uprava. Postavlja se uopće pitanje kako napraviti odgovornost u THT-u da to takve suglasnosti izdaju.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Božnjaković.
Kolega Mršić nije ni cilj ne svrha ovoga zakona ni namjera da on sve napravi umjesto vas. One stop shop. Kod osnivanja trgovačkog društva znate ne može službenik u one stop shopu dati umjesto vas izjavu o osnivanju trgovačkog društva. To ćete morati sami. Jednako kao i ovdje, i projekt napraviti na građevinsku dozvolu i sve to. Ali smisao i namjera je zakona da vam pripomogne da vam pomogne da ne morate neke podatke neke isprave i neke dokumente ne morate ići na pet mjesta vaditi. Nego znači da to bude smješteno tamo i da vam oni izlistaju … potvrdu U tom je smisao, i ne vidim u čemu ne problem.
Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ovim zakonskim prijedlogom tj. Dopunama Zakona o financijskoj agenciji za mene stvaraju se zakonske pretpostavke za provedbu jednoga izuzetno vrijednog programe hrvatske Vlade one stop shop. Kojim bi se građanima i poslovnim subjektima olakšalo, ubrzalo, i u komunikaciji sa državnom upravom i lokalnom područnom samoupravom u mnogome uštedjelo izbivanje gubitak vremena i financija a i mnogo nervoze. S jedne strane nepoznavanje složenog ustrojstva državne uprave, i lokalne područje samouprave, a s druge strane veliki broj različitih potvrda suglasnosti rješenja i općenito dokumenata, potrebnih u postupcima za ostvarenje nekih prava i interesa građana i pravnih osoba, stvaraju nezadovoljstvo. A počesto i financijske štete zbog dugotrajnosti i zamornosti postupka. Poboljšanje situacije svakako je u racionalizaciji i pojednostavljenju procedura, otklanjanju dupliranja i primjeni i ozakonjenju primjene modernih tehnologija, npr. upotrijebe elektroničkog potpisa i slično. I to u svim segmentima uprave. Da bi građani i pravne osobe što prije osjetili efekte ovog nastojanja, u ovom projektu koji se propisuje i dodjeljuje Financijskoj agenciji one stop shope programom, Financijskoj agenciji se daje uloga interfacea, sučelja između stranki, to znači između građana i poduzetnika i državne uprave, jednog složenog sustava koji je mnogima od tih stranaka i nepoznat. Odabir FINA-e za ovu ulogu ja mislim da je puni pogodak, jer sa polustoljetnom tradicijom u sličnim poslovima, kvalitetnim i brojnim kadrovskim potencijalima, oko 5 tisuća zaposlenih, razgranatom infrastrukturom oko 180 poslovnica diljem Hrvatske i s razvijenom informatičko-komunikacijskom mrežom mislim da je FINA najpotentniji partner državi za što bržu uspostavu i primjenu ovog složenog programa koji će startati projektom servisiranja potreba za osnivanje društava s ograničenom odgovornošću. Ali cjelokupni projekt predviđa puno više funkcija koje bi se na ovaj način za građane brže i uspješnije obavljali. Na šalterima one stop shop u FINA-i moći će se dobiti informacije o procesu otvaranja trgovačkog društva, obaviti provjera tj. uvid u trgovački registar, odnosno u sudski registar Trgovačkog suda, uplata temeljnog kapitala, uplata pristojbi i troškova, dobivanja obavijesti o razvrstavanju poslovnog subjekta od strane Državnog zavoda za statistiku, prijave u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje i Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. Svi potrebni obrasci moći će se također nabaviti u FINA-i pa neće trebati trčati u "Narodne novine". A vjerojatno će se stanje zahtjeva stupanj obrađenosti moći dobiti i provjeriti telefonom umjesto raspitivanja na samom šalteru one stop shop u FINA-i. Dok rješavanjem primjene digitalnog potpisa se ne steknu uvjeti da se procedure mogu rješavati i putem Interneta. Na kraju kolegice i kolege, mislim da ovaj projekt je važno da krene što prije i da će se u samoj praksi usavršavati i bivati sve efikasniji pa ga zato zajedno podržimo. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, predstavnici predlagatelja. Odmah na početku moram reći da podupirem, pozdravljam cilj zakona. Dakle to je dobro došao cilj. A drugo je pitanje kako doći do tog cilja i da li ovaj zakon osigurava da se ostvari cilj. Cilj je dakle posredovanje i to efikasno posredovanje između države i poduzetnika i građana u korist poduzetnika i građana. Ali odmah da kažem dvije činjenice. U Hrvatskoj se državna organizacija, djelokrug i nadležnost u 15 godina mijenjala 5 puta. Drugo, danas u hrvatskoj državnoj upravi radi, ne znam precizne podatke, ali nekoliko desetaka tisuća radnika, nekoliko desetaka tisuća radnika. A ovaj zakon ima ambiciju da riješi tu barijeru u jednom potezu i to proširivanjem djelatnosti jedne agencije. Dakle je li moguće postići te ciljeve samo proširivanjem djelatnosti jedne agencije. Ako je onda zaista Vlada misli da u hrvatskoj državnoj upravi nema nikakvih problema osim organizacijskih. Dakle radnici, djelatnici su dobro plaćeni, stabilnost organizacije državne uprave je odlična, stalna, svi građani znaju gdje se što može riješiti, gdje ne može. Zatim tehnološki napredak i opremljenost državne uprave je sjajna, državne evidencije su valjane i za njih garantira država. Ma nemojte molim vas, dame i gospodo. Država ne garantira za točnost čak ni zemljišnih knjiga, to izričito u zakonu stoji. Pa o čemu će onda rješavati agencija FINA za poduzetnika? Zar mislite da će izvadak iz zemljišne knjiga koju pribavi agencija imati veću valjanost i veću garanciju Hrvatske države nego kad to zatraži, a ne dobije vlasnik parcele. Ovo je kolegice i kolege alibi zakon, alibi zakon to je čisti voluntarizam u rješavanju problema. Da je to tako čak ni predlagatelj zakona ne navodi poslove koje će FINA obavljati po ovom zakonu. Ako bi bili uvjereni u to da to FINA može obaviti sasvim sigurno budite uvjereni, Vlada bi to precizirala. Naprosto to je poruka javnosti i poduzetnicima, u zakonu stoji što će FINA obavljati. Toga nema, to će Vlada svojom uredbom zavisno od dogovora da li FINA to može, objektivno prenijeti na FINA-u. Da bi još jedan apsurd naveli. Ako FINA ima u svojim redovima sada osposobljene ljude da riješi barijere, barijere i osposobi hrvatsku konkurentnost u poduzetničkom smislu, kako to da se država nije osposobila od 40, ajde sad ću reći tu brojku, tisuća djelatnika državne uprave da može to obaviti recimo na tisuću mjesta. Kako racionalno nije koristila sada državnu organizaciju i djelatnike državne uprave. Dakle nema govora o sustavnom pristupu stvari. Kolege su ovdje već govorili kako je moguće da FINA dobije izvod iz položajnog nacrta nekog provedbenog urbanističkog plana da je to valjano izvod, a da to ne može vlasnik parcele. Kako je moguće da računamo da će FINA dobiti, recimo energetsku suglasnost za izgradnju objekata kad to ne može vlasnik parcele ni već postojeće građevinske dozvole. Dakle kolegice i kolege vratimo se onom što imamo. Imamo državnu upravu koja je neorganizirana, neosmišljena, stalne promijene organizacije djelokruga i nadležnosti, loše plaćeni, loše plaćenu, nema mogućnosti uopće da se angažiraju stručnjaci koji su zavrijedili da se plate ili zaposle po ugovoru, a ne po rješenju. Vratimo se tehnološkoj opremljenosti državne uprave, opremimo je. Vratimo se evidencijama za koje država mora jamčiti, u prvom redu zemljišnim knjigama i katastru pa onda možemo govoriti o podizanju konkurentnosti Hrvatske državi i sposobnosti da sa se za jedan ili barem jedan tjedan riješi barijera za poduzetnika. Ovako mislim da ćemo otvoriti FINA-i probleme, jer FINA jeste predviđena za privatizaciju i u svojem već sada postojećoj djelatnosti ima puno poslova koji jesu čisto komercijalne naravi i treba razvijati te poslove, a ne na INA-u prebaciti odgovornost za državnu upravu. Ako to učinimo problem možemo možda odgoditi ili zabašuriti šest mjeseci ili godinu dana, ali će se vratiti u jačem obliku i to nama zastupnicima u Hrvatskom saboru ali to je manji problem, vratiti će se građanima Republike Hrvatske, kasnit ćemo i u rješavanju i reorganizaciji državne uprave, njenoj modernizaciji, njenoj edukaciji, njenom nagrađivanju i racionalnom pristupu. Kolegice i kolege moramo biti odgovorni jer zakon koji ne kaže šta se prenosi na INA-u je bjanko zakon. Mi ćemo dakle dići ruku za bjanko ovlasti FINA-e umjesto da odgovaramo za organizaciju i poslovanje državne uprave. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Jedan od glavnih ciljeva gospodarske politike Vlade je jačanje poduzetništva. Ovim Prijedlogom zakona o dopuni Zakona o Financijskoj agenciji stvaraju se pretpostavke za pojednostavljenje administrativnih procedura i uklanjanje često spominjanih birokratskih prepreka kao smetnji bržem razvoju poduzetništva. U skladu s tim Vlada pokreće program one stop shop sa ciljem bržeg, jednostavnijeg i potpunijeg ostvarivanja prava i interesa građana i pravnih subjekata pred nadležnim tijelima. To jednostavnije rečeno znači da će se smanjiti vrijeme registracije, broj potrebnih obrazaca i dokumenata, broj službenih dozvola i potvrda zbog pokretanja gospodarske djelatnosti, otvaranje obrta i malih i srednjih trgovačkih društava. Kako bi ovaj program što brže profunkcionirao potrebno je odrediti instituciju koja će te poslove obavljati i Vlada predlaže da to bude FINA te zbog toga se mora dopuniti Zakon o Financijskoj agenciji i to po hitnom postupku. Prijedlog Vlade da FINA obavlja te poslove je razumljiv iz više vrlo utemeljenih razloga. Prvo, FINA ima teritorijalnu najrašireniju mrežu ureda, 187 poslovnica na preko 125 tisuća metara kvadratnih površine. Raspolaže i pravni subjekti i građani prilikom ostvarivanja svojih prava i potreba mogu formalno sve obaviti u svom ili u neposrednoj blizini svog mjesta boravka. Drugo, FINA raspolaže suvremenom elektroničkom i komunikacijskom opremom te osposobljenim kadrovskim potencijalom. Ona ima 5 tisuća i 100 zaposlenih. Treće, FINA već sada raspolaže vrlo širokom bazom podataka, a putem centra za registre može vrlo lako i brzo preuzeti baze podataka od drugih državnih tijela i institucija. Dakle FINA ima sve pretpostavke da može u najkraćem razdoblju preuzeti navedene poslove. Da bi FINA i formalno početi djelovati na provođenju programa treba i zakonski to omogućiti, a to će se postići upravo donošenjem predloženih dopuna Zakona o Financijskoj agenciji po hitnom postupku. Zato predlažem da se ovaj prijedlog zakona prihvati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Deklarativna nakana ovog zakona je porušiti prepreke koje birokracija postavlja pred promjene. Birokracija je uvijek protiv promjena, birokracija je konzervativna, njoj uvijek paše stanje koje jeste jer se u njemu snašla, našla je kanale po kojima može funkcionirati, zapravo imati vlast u državi. Čini mi se da ovim zakonom napad na te birokratske prepreke je zapravo napad pračkom na slona. Slon vjerojatno neće ni primijetiti što se je dogodilo. Hrabrim istupom pred istog tog slona stala je gospođa ministrica pravosuđa kad je rekla i garantirala da će ona srediti stvari tako da će se u gruntovnicama papiri mogu dobiti za 24 sata. O tome se više ne priča, očito je da je gospođu ministricu slon pregazio. Ovo je potez kojim se na još jedan način ima namjeru zamagliti situacija i građanima pružiti nominalno neka prava koja im zapravo nitko nema namjeru u stvarnosti dati, nitko je nema namjeru realizirati takvu vrstu prava. Jer u toj situaciji kada bi građanin na jednom mjestu brzo stvarno mogao dobiti sve svoje papire, sva ona svemoć, svi oni vrlo važni potrebni, pametni i zakučasti poslovi koje radi birokracija postali bi jasni i čisti. To birokraciji nije od interesa. FINA ovim prijedlogom zakona dobiva javne ovlasti u jednom poslu koji ne može obaviti. Javne ovlasti u prometu novca su joj uzete, prenešeni su na banke i tragovima novca se više ne može kretati normalan čovjek. Ti tragovi novca su zamagljeni. Da li je to bilo slučajno, da li je bilo namjerno, vjerojatno nije ni predmet današnje diskusije, ali razmilimo si o tome. Projekt one stop shop je sjajan koncept. Možda je to griješka, možda bi se trebalo zvati sve na jednom mjestu pa da razumiju i Hrvati o čem se radi, ali neka. Veće je pitanje zapravo zašto se, zašto i gdje se provodi one stop shop. Provodi se u onim državama gdje državna birokracija, državna uprava ne radi ili radi slabo i/ili sporo. E, sada zašto je tako? Pa vjerojatno zato što državna uprava se ne da krstiti jer u takvom slabom i/ili sporom postupanju cvate korupcija, cvate nepotizam što smo već čuli danas, cvate i partitokracija. Cvate to da partije, neću reći stranke partije, svojim poslušnim službenicima mogu davati naloge, a nitko drugi ne može. Dakle još jedna državna ili paradržavna institucija legislativom se ovlašćuje, obvezuje djelomično da radi posao koji država ne radi ili posao koji država radi loše. Uz to što će FINA raditi najvjerojatnije se i naplaćuje. Dakle FINA praktično dobiva monopol na posao ili barem na obvezu državnih organa da brzo reagiraju na zahtjeve građana. Jer kada građanin dođe po taj isti papir u gruntovnicu to traje dvije, tri, četiri ili već koliko godina traje. Očito da predlagač zakona ima namjeru napraviti situaciju u kojoj će FINA taj papir od gruntovnice stvarno dobiti za 24 sata kako je to ministrica rekla što je sjajno. NO bilo bi racionalnije, i tržišnije da građanin može to sam jednako brzo obaviti ili preko nekog drugog, a bez da upošljava rodbinske, partijske, prijateljske, koruptivne i slične veze. To danas nije slučaj. Uvjeren sam da će postupak ovim zakonom se zapravo usporiti, ne ubrzati, nego usporiti jer će se dati alibi onima koji ne rade svoj posao, ili ga rade loše, ima još jedna stepenica koja je kriva pa nismo mi sve sami krivi. Bojim se da će umjesto One stop shop kada već govorimo engleski, to postati Stop in the shop, ili Half stop shop ili koju god hoćete kombinaciju. Naime, u članku 4b. FINA može sasvim liberalno raditi ono što hoće, dakle obavljat će onaj dio poslova za koji ima kadrovske, tehničke i ne znam kakve druge mogućnosti. Onaj drugi dio poslova neće, što će FINA kao tržišno orijentirana organizacija napraviti radit će one poslove koji joj se isplate, one druge naravno neće i poduzetnik od toga opet neće imati ništa. U tom smislu dao sam amandman kojim predlažem da osim ovlasti FINA dobije i obaveze da se osposobi za sve poslove unutar te koncepcije One stop shop koja se inače uvodi zato jer država svoj posao ne obavlja. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda gospodin FRano Piplović, izvolite.
Pa ispravio bih netočan navod uvaženog kolege gospodina Vuljanića koji je rekao da je gospođu ministricu slon pregazio, na vašu nesreću i drugih koji tako misle ona je živa i zdrava, sada je trenutno u Vukovaru na sjednici hrvatske Vlade, a slon je u zoološkom vrtu još nitko nije javio da je pobjegao. Ja znam da bi mnogi željeli da se to tako desi gospođi ministrici, osobito zbog toga što je mnogima stala na žulj, sjetimo se zagrebačke Gruntovnice i 300 tisuća predmeta koji su bili riješeni a nisu biti otpremljeni. Ne može gospođa ministrica, njeno Ministarstvo sada sve riješiti ono što su prethodni uneredili. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda Velimir Pleša izvolite.
Ispravljam netočan navod kolege Vuljanića koji je rekao FINA dobiva javne ovlasti koje ne može obaviti to je jednostavno netočno budući da je ili iz toga jer nije do kraja pročitao Zakon i smisao tog zakona ili zlonamjerno ali je u potpunosti jasno da je koncept one stop shopa jedan veliki projekat koji će se zbog svoje kompleksnosti moći realizirati kroz niz malih smisaonih projekata. Ovo je početak i ja sam u svojem izlaganju rekao ovdje se radi o poduzetnicima i radi se o osnivanju trgovačkih društava. To je početak. U sljedeće tri godine biti će moguće govoriti o ovome o čemu vi danas govorite, s time da je u svakom slučaju danas već jasno, ja ću vam opet reći u Čakovcu i državna uprava obavljati taj posao kojem vi govorite da ga ona ne može obaviti i radi ga.
Hvala. Ima replika gospodin Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ovo ne samo replika gospodinu Vuljaniću možda i onom drugom dijelu koji su govorili kritički, možda ne razumijemo ili ne vidimo svi na isti način jednu te istu stvar ali ja velim ne vidim ovdje obvezu nego mogućnosti koju država osnivanjem One stop shop agencija daje korisnicima. I dodatna stvar samo gospodinu Vuljaniću, a vezano za ovoga slona koji je navodno pregazio ministricu pravosuđa, vezano za sređivanje gruntovnice. Ja bih ga podsjetio da u Karlovcu SDP, HSS i stranka gospodina Vuljanića HSS, HNS koji obnašaju vlast, gotovo svaki tjedan na konferenciji iznose kako će Gruntovnica u Karlovcu ne za 24 sata, nego isti dan moći izdavati zemljišno-knjižne izvade pa sada nije jasno tko tu ne govori istinu.
Odgovor na repliku gospodin Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja sam uvjeren da će se gruntovnica kompjuterizirati, digitalizirati i postati takva kakva treba postati i u Karlovcu i u Gospiću i u Rijeci, i svagdje ali ona danas to nije. Gospođa ministrica je obećala da će ona to napraviti odmah nije napravila nije treba obećati, bilo je jasno da se to ne može napraviti. Što se tiče obveza i mogućnosti ovaj Zakon daje mogućnosti FINI da obavlja određeni posao, ja osobno smatram da bi FINA pored toga trebala dobiti i obveze da obavi taj posao ako već dobije javnu ovlast da posao obavlja. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo Vlada Republike Hrvatske pokrenula je program One stop shop s ciljem da korisnicima usluga državne uprave omogući ostvarivanje prava i potreba na jednom mjestu, bez nužnog poznavanja nadležnosti organizacijske strukture pojedinih tijela državne uprave. Sam koncept polazi od pretpostavke da tijela državne uprave moraju poslovnim subjektima ali i građanima davati usluge na jednostavan, na brz način, bez nepotrebnih troškova, bez višestrukog pribavljanja jednih te istih papira na jednom mjestu. Primarno cilj ovakvog postupka i posla je poticanje bržeg gospodarskog razvoja, i u tu svrhu ostvarivanje obrta, osnivanje malih, srednjih, trgovačkih društava i općenito bržeg ostvarivanja prava i interesa pojedinaca pred tijelima državne uprave i tijelima lokalne samouprave. Rečeno je već ovdje da ove Izmjene i dopune zakona sigurno neće donijeti spektakularne promjene ali ja sam uvjeren da vrijedi pokušat. Možda će najveći ograničavajući faktor kvalitetnom iskoraku biti stanje naše državne uprave koja mislim da nije u dovoljnoj mjeri informatički opremljena, nije dovoljno međusobno umrežena, a mislim da motiviranost državnih službenika i namještenika također nije onakova kakva bi trebala biti dakle tu vidim najveću moguću kočnicu i barijeru kvalitetnom obavljanju ovog posla. U analizi i odlučivanju koje bi to tijelo na državnoj razini moglo najkvalitetnije obavljati ove poslove mislim da se došlo do pravilnog zaključka da bi to mogla biti FINA. Jer radi se o poslovima koji su po svojoj prirodi najsrodniji poslovima koje i do sada financijska agencija obavlja. Da je FINA najadekvatnija institucija mislim da smo svi to mogli konstatirati i kada smo pred nekih mjesec ili dva raspravljali izvješće o poslovanju FINA-e za 2003. godinu gdje smo vidjeli da je ona poslovala pozitivno, i dobit ako se ne varam u 2003. godini bila je preko 100 milijuna kuna. Ona raspolaže sa 187 poslovnih jedinica u čitavoj hrvatskoj, dakle premrežena je od sjevera do juga, od istoka do zapada. U njoj je zaposleno preko 5000 osoba od čega velik broj osoba visoke stručne spreme i raspolaže dakle sa informatičkom mrežom i opremom koja može zadovoljiti ove potrebe o kojima sam govorio. I ovdje još jednom ponavljam i čini mi se da su u tome najveći prijepori između jedne i druge strane ovdje u sabornici. Ovo što bi FINA radila u sklopu one stop shop programa nije obveza, nije obaveza ni za poduzetnika, osnivača trgovačkog društva, niti za obrtnika, niti za fizičku osobu pojedinca. Njemu se nudi da te usluge može dobiti u FINA-i, a njegova je dobra volja, pravo da odluči da će te svoje potrebe ostvarivati na način kao što je to činio do sada, ili će taj posao uz određenu naknadu povjeriti FINA-i. Još jednom kažem, mislim da vrijedi pokušati, mislim da se isplati pokušati. Neki ljudi doista nisu sami u stanju obaviti ono što drugi mogu. Pa dajmo takovima šansu, otvorimo tu šansu ovim zakonom i vjerujmo da ćemo taj iskorak napraviti. Rečeno je ovdje također da postoje sredine, gdje se kvalitetno već do sada ove usluge mogu dobiti. Ja se slažem. Postoji krasnih primjera i gradova i općina, gdje se u poduzetničkom centru, gdje se određenoj jedinici lokalne ili područne samouprave građanima pruža takova pomoć, daj Bože da takovih sredina bude i više, ali tamo gdje nema, mislim dakle da ovim zakonom omogućujemo FINA-i da građanima bude na usluzi. Naknadno će naravno Vlada uredbom ili dodatnim podzakonskim aktima regulirati i točno djelokrug rada kojeg bi FINA mogla obavljati. I zbog toga se svakako zalažem da se Zakon o financijskoj agenciji dopuni na predloženi način, odnosno da se ovaj prijedlog koji je pred nama usvoji. Hvala lijepa.
Hvala. Prva replika poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče na repliku me je izazvalo ovo prethodno izlaganje. Zapravo mi nije jasno da li je ostalo išta od onih spektakularnih najava kako ćemo one stop shopom rješavati razne probleme, kako će poduzetnik moći na jednom mjestu koristiti sve funkcije ili smo zapravo ostali kod ovih izmjena Zakona i kod namjera koje bi se dalje provodile, na jednim malim operativnim naznakama da bi nešto moglo biti bolje, pa da bi na jednom mjestu mogli umjesto da odemo na Trgovački sud dignuti registraciju poduzeća u FINA-i i slično. Mi smo očekivali u HSS-u kako će upravo one stop shop se fokusirati prema daljem jačanju malih trgovačkih društava, ne samo da im se omogući lakše osnivanje, nego kako da prežive prvu godinu dana. Da će se država uključiti u taj sustav na način da rješava i sve veću i veću nelikvidnost. Očekivali smo da će konačno doći i do poboljšanja kreditnih linija kako bi oni koji započinju posao mogli kvalitetnije nastaviti. Opće je poznato da je najteže preživjeti u prvoj godini dana. Znači nije cilj samo omogućiti poduzetniku da jednostavnije osnuje trgovačko društvo, nego da kvalitetno radi, da riješi zaposlenost za sebe, eventualno za svoju obitelj i još po neke. Očito je da od velikih najava, spektakularnih očekivanja sada kroz iščitavanje ovog prijedloga Zakona i kroz diskusiju koju čujemo, možemo samo se nadati manjim, boljim operativnim koracima. Ja mislim da to zapravo nije bio cilj koji je najavljivan tri puta osnivanje one stop shopa i naravno tri puta otkazivan.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Ja moram gospodina Peceka podsjetiti da mi trenutno raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o financijskoj agenciji u sklopu koje je samo jedan segment onoga o čemu je on govorio, dakle to je problematika osnivanja one stop shop agencije. Da li je nešto ostalo od obećanja? Naravno da je ostalo. Između ostalog i ono što je u svojoj replici iznosio i dosadašnji potpredsjednik Vlade gospodin Hebrang. Ali mogućnost i način pomoći malim trgovačkim društvima, rješavanje problema nelikvidnosti kreditiranje i kreditne linije nisu nešto što ulazi u problematiku rada FINA-e neposredno ovdje, nego naravno bit će regulirano drugim zakonima i tada ćemo raspravljati o toj problematici.
Hvala. Druga replika, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Jelkovac je pričao o obvezama poduzetnika prema ne znam kome FINA-i, ali ne radi se o tome, to je zamjena teza. Poduzetnik nije obvezan ništa napraviti. Poduzetnik plaća poreza i država je obvezna njemu napraviti. Dakle, država mu je obvezna isporučiti sve dokumente koje on traži u najkraćem mogućem roku. FINA mu je ako se ovaj Zakon prihvati, obvezna isporučiti sve te dokumente koje on traži, a koje FINA može prikupiti u najkraćem mogućem roku. Dakle, ne radi se o obvezi poduzetnika, kakve čovjek može imati obaveze ako hoće osnovati posao? ON je samo obvezan poštivati zakonske propise, a država mu je obvezna omogućiti infrastrukturu i složiti svu papirologiju da on taj posao može obaviti. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Ne znam je li gospodin Vuljanić bio vani kad sam ja raspravljao ili bio ovdje. Ali ja sam govorio upravo obrnuto u odnosu na ono što je on meni sad replicirao. Ja sam govorio upravo o mogućnosti. Dakle, ovime se daje mogućnost, a ne obveza poduzetniku da koristi usluge FINA-e u sklopu one stop shopa.
Hvala. Poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Dozvolite da i ja kažem nekoliko riječi, iako sam zapravo u dvojbi kako ocijeniti predloženi Zakon, jer u najmanju ruku moram reći da izaziva dvojbene ili ambivalentne osjećaje i razmišljanja. Naime, ne bih odrekao dobru volju i namjeru iskazanu u onome što se može prepoznati kao nakana ovoga Zakona, a to je ajde pojednostavljeno rečeno pojednostavniti ili olakšati život poduzetnicima ili budućim poduzetnicima u registraciji poduzeća. Svako razuman bi rekao, tako nešto treba podržati. Malo čas smo istina čuli i bivšega potpredsjednika Vlade zaduženog za gospodarstvo da priča koju ovdje olako proglašavamo pričom o one stop shopu zapravo nije priča o one stop shopu nego u najmanju ruku ili u najboljem slučaju nekakvom eleven ili twelve stop shopu, ako je točno da treba 21 korak u registraciji firme, a da će predložena rješenja koja se nude za FINA-u riješiti 9 takvih koraka. No, i to je bolje, bolje 9, bolje 12 nego 21. No, nisam siguran da ono što se ovako može iščitati kao nakana da doista i pogađa cilj. Bojim se čak da nije razvidno niti to što hoćemo. Možda je jasnije što nećemo i u tom smislu postoji određena izvrsna suglasnost, da nećemo sadašnje stanje, da nećemo korupciju, da nećemo birokratsku osionost da nećemo nered. Mislim da oko toga postoji opća suglasnost ali zapravo što hoćemo nisam siguran. I umjesto da nam je Vlada ponudila ono što se u recimo obrazloženju ovoga članka 4.b kaže ili piše sa velikim "P" kad je riječ o programu govoreći kako je "one stop shop" složen program velikim slovom koji će se postupno ostvarivati ja bih volio da smo vidjeli. Malo sam se raspitivao da li takav program sa veliko "P" postoji uopće. Ako da gdje je taj program objavljen, koja se to sustavna rješenja nude jer mi se čini da je premala ambicija s kojom se ide i da ta premala ambicija doista može postati kao što netko reče alibi da se nešto ozbiljno sustavno ne učini na jačanju poduzetništva, na stvaranju jednog pozitivnog poduzetničkog okružja kojega u Hrvatskoj nemamo, tim više i tim prije što mi je poznato da je bivša Vlada novoj Vladi ostavila PAL program Svjetske banke koji je, ne znamo za bolje rješenje, na sustava, cjelovit način riješio probleme uklanjanja barijera između različitih segmenata državne uprave i drugih institucija, da smo imali i onu Fijasovu studiju za koju mi možemo sada izraziti žaljenje zašto ju mi nismo realizirali u mandatu naše Vlade. Očigledno su otpori bili preveliki i onda i sada ako želimo doista pogoditi metu koju smo iskazali i deklarirali u ovome zakonu. Ne bi bilo dobro da posijemo i najmanju iluziju da ćemo riješiti problem koji se naprosto neda palijativno rješavati nego se mora sustavno rješavati, da ćemo riješiti problem ako ne prepoznajemo da bez kao što su kolege upozoravale, bez temeljite reforme državne uprave, bez temeljite reforme pravosuđa, bez definitivnog sređivanja katastra, zemljišnih knjiga itd. problem kojega bismo željeli riješiti nije moguće riješiti. Postavilo bi se pitanje dakle ako je ovo doista alibi, ako je ovo alibi zakona a uskoro ćemo to znati desi li se iduće godine da u ovoj sabornici razgovaramo na sličnu temu i upitamo se zašto stvari ne idu, hoćemo li onda okriviti za to FINA-u i reći da, izglasali smo u Saboru zakon kojim smo im dali ovlasti, definirali njezine dakle dužnosti a oni to nisu napravili ili ćemo reći da smo pogriješili kao Vlada zato što nismo pratili, ili je ovo izlika da ne moramo raditi mnogo teže, krupnije, važnije korake. Ovdje čak ne znamo ni što će to zapravo FINA raditi. Drugu stvar koju želim reći kad je riječ o odabiru FINA-e ja se slažem sa predgovornicima koji kažu da je FINA apsolutno podobna agencija za obavljanje poslova koji se ovdje naznačuju. Apsolutno podržavam model autsorsinga, sve ono što državna uprava ne treba raditi, ne mora raditi ona ga i ne treba raditi. Neka odradi to netko drugi ali mora se znati što je to što samo državna uprava može napraviti i čega se državna uprava ne može osloboditi kao svoje obveze. Ali isto tako kao što smatram FINA-u podobnom agencijom za obavljanje ovih poslova želim jasno poručiti, možda evo i sada uoči ovih lokalnih izbora, da nemamo iluzija da će lokalne jedinice, lokalna samouprava, da će naći načina da pomogne poduzetnicima i u savladavanju prepreka vezanih ne samo za registraciju poduzeća nego i za mnogo rekao bih kompleksnije ili jednako tako kompleksne prepreke koje stoje na putu poduzetnicima da realiziraju svoje poduzetničke pothvate. Dakle, rekao bih da ovome zakonu ukoliko ga bude slijedio sustav i ukoliko doista ne bude alibi da se ne uradi sve ono što se mora napraviti ukoliko hoćemo da iziđemo iz jednoga stanja koje doista na pragu 21. stoljeća na pragu ulaska u Europsku uniju nije dopustivo u tako važnome sektoru kao što je sektor gospodarstva, razvoja, poduzetništva i svega onoga što on omogućava. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Ispravljam navod poštovanog kolege Vidovića koji je rekao da je i bolje 11 ili 12 ili 9 koraka umjesto dosadašnjih 27. Pa nije, bilo je do sada 9 potrebnih koraka a rekao sam u ovoj raspravi u ime kluba sad će biti tri umjesto tih devet a nikakvih 27 pa sada 12.
I drugi ispravak, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala, gospodine predsjedniče. Kolega Vidović je rekao da ova Vlada pokazuje premale ambicije po pitanju razvitka gospodarstva a u kontekstu izmjena i dopuna zakona koji je pred nama. To naprosto nije točno. Ja smatram da Vlada zastupa koncepciju održivog razvoja i ravnomjernog razvoja Republike Hrvatske s jedne strane da ove izmjene koje su pred nama su samo jedan dio politike Vlade po pitanju gospodarstva a svakako bih još tome dodao da uz ove promjene istaknuo bih radne zone i druge poticajne mjere kao jedan globalni dio gospodarske politike Vlade koji će dati rezultate i na kraći i na duži rok. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege! Istina je što je kolega Pecek rekao da su bile velike najave u javnosti o spektakularnim promjenama a evo kada su mediji dobili ovaj prijedlog zakona već smo imali prilike i u novinama pročitati da se građani nemaju uopće čemu nadati. Zbog čega? Zato što je teško uopće ovakvim zakonom ili bilo kakvim zakonom, ili izmjenama zakona i to sa svega pet članaka riješiti u biti ono što nas desetljećima muči na ovim našim prostorima u Republici Hrvatskoj, kako doći do brze učinkovite uprave. I kao što i kolega Vidović kaže da je "one stop shop" što kaže i Vlada složen program onda je bilo logično da najprije vidimo jedan program pa bi ovo bile nekakve natuknice u tom programu a onda kasnije i program mjera i specifikacija što je potrebno sve učiniti. Dakle, ovako sa jednom mini izmjenom mi ubiti maksi braćamo prašinu ljudima u oči. I zašto u biti, svi su rekli da se slažu s dobrom idejom i to je tomu točno ali mi donoseći ovakve zakone blamiramo se kao zakonodavci unaprijed znajući da od primjene tog zakona neće biti ama baš ništa. To je isto kao da smo napisali u zakonu da su svi dužni, svaki službenik odnosno svaka služba u državnoj upravi udovoljiti zahtjevu u roku od 24 sata ili čak i 30 dana kad to nije moguće. A zbog čega nije? Iz mnogih složenih pitanja i razloga. I zato mi se čini da je možda i Vladi bio dobar putokaz upravo naručena bila Fijasova studija koja se istina počela primjenjivati ali koja nije primijenjena do kraja. Sjećam se dobro upravo ali ono što je, nešto je ispunjeno iz Fijasove studije a to je da su smanjene upravne pristojbe za 50% što je jedan konkretan korak. Međutim, loše su najave koje iz Vlade stižu da će se i upravne, ne samo upravne nego čak i sudske pristojbe koje su kažem smanjene prije nekoliko godina za 50% ponovno povećati jer da će se tako suzbiti objesni nečiji zahtjevi. Mislim da je to u izravnoj suprotnosti sa otvorenošću državnih institucija i pravosuđa građanima. Jer vidimo da i takav pokušaj devedestih godina nije urodio plodom. Dapače da je uskračena zaštita onim najsiromašnijima, a da se nije smanjio broj predmeta. Čak štoviše. Ako gledamo i nomotehnički što bi to konkretno evo značilo kaže se da je agencija ovlaštena pružati usluge, ali se ne vidi ponovo o kojim se uslugama radi? O tome kaže članak 4.d da će te poslove dakle djelokrug poslova utvrditi Vlada. To je loše rješenje i ponavljam trebalo je taksativno upravo poštujući načelo zakonitosti da se vidi čije su u zakonu, zakon određuje nečija prava i obveze. Ovdje nema nikakvih prava i obveza nego se ovlašćuje FINA da pruža neke usluge, a i ne mora jer iz toga, jer izrijekom članak 4.b kaže da je FINA obvezna prihvatiti obavljanje poslove za koje ima osigurane stručne, tehničke i druge pretpostavke. Dakle FINA u svakom trenutku može reći da ona nema osigurane niti stručne niti tehničke i druge pretpostavke i građanin će dakle izgubiti u tom svom pohodu samo još jednu postaju. Dakle ovo je samo jedan od postaja a ne one stop shop. Već smo vidjeli dakle što bi bio one stop shop. Dakle da građanin na jednom mjestu dobije određenu uslugu. Teško je zamisliti i jedno mjesto gdje bi on mogao dobiti sve usluge. Onda bi u biti državna uprava bila možda čak i nepotrebna. Ona bi bila samo registar pojedinih podataka koje bi onda samo oni distribuirali evo konkretno FINA-i. Dakle «one stop shop» bi bio da državna uprava konkretno jedan odjel koji izdaje jednu određenu dozvolu obavi sve druge poslove odnosno pribavi po službenoj dužnosti sve podatke koji su potrebni za izdavanje te dozvole. Zašto nismo išli tim putem? To bi bio konkretno rješenje. Konkretno ured koji izdaje građevinsku dozvolu, on za građanina obavlja sve dakle ne može ona za njega učiniti projekt, ali je logično dakle sve one evidencije koje ima država da upravo je dužna ta uprava prikupiti dakle ili maticu rođenih ili maticu umrlih ili izvadak iz katastra ili izvadak iz zemljišnika. E to bi bio «one stop shop». Pa neka ima i 50 «one stop shopova», ali za svako određeno područje. I to je jedino rješenje da se krene. Naravno to je veliki, veliko opterećenje za same službenike i namještenike koji praktično postaju djelatni koji ne odlaze, koji onda više nisu samo u svojoj sobi bez obzira na umreženost podataka neopnodno je potrebno i otići ili do katastra i do zemljišnika. Ali to je onda pravo rješenje stvari. Pa neka onda i takva nekakva dozvola košta nešto više. Jer najveći gubitak je upravo gubitak vremena. A počesto, ne počesti nego uvijek je taj gubitak vremena nije skopčan sa manjim utroškom novaca nego dapače. Ne samo izgubljenom dobiti nego i sa plaćanjem svake od pojedinih dozvola. Prema tome dakle zakonska mogučnost Financijske agencije da ona odbije poslove ne znači dakle zakonsku obvezu pa je zato i čudo zašto mi ovo donosimo u formi zakona. Pogrešno bi bilo stvarati iluziju kod građanina jer se brzo pokaže da od ovoga nema ništa. To je jedan težak, složen posao kojeg su se sve vlade do sada neuspješno borile i tu ne treba mucati. Dakle zajednčki je posao svi uvijek govorimo da je državna uprava neefikasna, da nije stručna, da nije dobro osposobljena. Trebalo bi napraviti taj jedan program. Mislim da je Fijasova studija dobra podloga što bi konkretno dakle zaista program mjera pojedinim ministarstvima odnosno u državnoj upravi konkretno trebalo učiniti. Moj je prijedlog evo za početak ovo ako onaj koji izdaje dozvole onda je taj ništa logičnije nije da je upravo taj dužan pribaviti sve podatke kojima, o kojima država vodi računa. A ne da se šalje građanin od jednog šaltera do drugog, od jedne institucije drugoj i za sve to plaća. A s ovim se ništa kažem ne rješava. Pokušaj je kažem da FINA odnosno sama mogučnost koja se daje toj Financijskoj agenciji, ali na kraju krajeva i Financijska agencija ukoliko prihvati eto da obavi jedan određeni posao ona će morati zatražiti recimo od katastra izvadak iz katastarskog ili jedan katastarski operat. Rekla je građaninu da dođe za 15 dana, za mjesec dana, ali ta ista FINA čeka jednako kao i građanin. Državno, možete misliti je institucija, Državno odvjetništvo koje traži podatke dakle upravo da bi krenula u kazneni postupak ili ocjenila da li ima elemenata traži podatke od državne uprave, od jednog određenog ministarstva. Ne dobiva ih. To smo vidjeli u izvješćima koja se stalno ponavljaju iz godine u godinu. Dakle država sama ne poštuje drugo državno tijelo. I to je naš problem. A nema nikakvih sankcija. E onda upravo na temelju Fiasove studije dakle u toj jednoj želji da se sankcionira i onaj koji ne poštuje rokove opet ne znači ništa. Dobro se sjećam i obveznog, upute i pravilnika prema sudovima odnosno zemljišno, zemljišno-knjižnom odjelu da su dužni izdati zemljišno-knjižni izvadak u roku od 15 dana. I on je ostao mrtvo slovo na papiru. On se zaista primjenjuje ondje gdje su bile stvorene pretpostavke i gdje je bilo manje problema, gdje su se problemi riješili. Dakle da se ne bi računalo na komoditet službenika da umjesto u mjesec dana gdje je on to mogao riješiti za 15 dana i tu problema nema na temelju tog Pravilnika. Ali ondje gdje su veliki problemi ostalo je to mrtvo slovo na papiru. Zato treba gotovo krenuti ispočetka. Ponavljam jedino rješenje bi bilo i istinski one stop shop onaj koji izdaje dozvolu on je dužan pribaviti sve podatke na temelju kojih se ta dozvola izdaje a dapače država ih po službenoj dužnosti vodi. Ako se nismo kadri s tim uhvatiti u koštac što je nešto najlogičnije onda je sve ovo drugo iluzorno. Zaista bacanje prašine u oči jer ovaj one stop shop gdje se govori u odnosno Vlada često nastupa da je upravo ovaj Prijedlog zakona realizacija one stop shop-a, nije. Nije. Ovo je samo jedna od postaja, mogučih postoja na križnom putu svakog našeg građanina koji tražu neku dozvolu ili mišljenje od državne uprave.
Hvala lijepa. Idemo na petminutnu pojedinačnu raspravu po klubovima. Tri kluba ima. Poštovani zastupnik Željko Pecek u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege ja vjerujem kako će poduzetnici ostati razočarani nakon ovog Prijedloga izmjena zakona koji je zapravo početak projekta «one stop shop-a» a nakon rasprave u Saboru vjerojatno ćemo i mi ostati razočarani jer čini mi se da smo se pomirili sa činjenicom kako od spektakulrnih pomaka i pomoći poduzetništvu nema ništa. Eventualno ćemo nešto napraviti operativnog da bi lakše dobili papir na jednom mjestu, a strateški se neće dogoditi ništa jer poduzetnik će zapravo i dalje puno hodati i puno ovisiti o državnoj administraciji. Država će dobro, kvalitetnije komunicirati sa računalnom opremom putem FINA-e međutim ono što ne valja u ovomu Prijedlogu zakona je potpuno sigurno da je poduzetnik i onaj koji to želi biti potpuno izvan sustava. Ja vjerujem da je ovaj Zakon zapravo za drugo čitanje. On mora imati i puno veće ambicije. On mora prvo, puno više riješiti strateška pitanja. Ali ono što je najvažnije u ovom Zakonu mi moramo omogučiti poduzetniku da koristi sustav. Meni je potpuno nejasno, a vjerojatno i vama zbog čega poduzetnik ne bi mogao sam sa svojeg kompjutera doma putem sustava provjeriti naziv trgovačkog društva ukoliko ga želi prijaviti da ne bude konkretan po nazivu. Zbog čega on ne bi mogao sam obaviti elektronički putem prijavu Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje ili mirovinsko osiguranje, zbog čega ne bi on mogao sa svojega kompjutera sklopiti ugovor za zastupanju kojeg će Fina to sve raditi umjesto njega. Zbog čega on ne bi sam mogao pri javiti svoje trgovačko društvo Republičkom zavodu za statistiku. Meni je to nejasno, ja vjerujem da je to nejasno i predlagatelju. Ali potpuno je sigurno da smo marginalizirali poduzetnika a da smo kroz ove izmjene zakona dali jedan novi značaj državnoj upravi i dali jedan novi značaj Fini. Naravno tu neće biti savjetodavne funkcije ,samo administrativne stvari će se moći obaviti u Fini temeljno je pitanje kako kvalitetno pokrenuti posao, drugo temeljno pitanje kako ostati na tržištu, treće temeljno pitanje kako se razvijati ukoliko netko želi poduzetnik biti. Ovdje će zapravo Fina samo možda kompenzirati neefikasnu državu, one stop shop bi trebao imati puno veću odgovornost a ne samo da ju preuzme Fina. Ja ovdje držim program realizacije malog gospodarstva bivše Vlade Republike Hrvatske u tom programu smo imali 4 kreditne linije, realizacija za tri i pol godine je bila 5 milijardi kuna. Imali smo i ostalih 26 projekta od zona za poduzetništvu u inkubatoru od pomoći obrtnicima i slično. Znate što se dogodilo u prošloj godini, niti jedan odobreni poduzetnički kredit, novac za zone za poduzetništvo je došao za Božić prošle godine a morao se utrošiti u prošloj godini. Morali se u to učiniti svi gradovi i općine koji su ga dobili. Zapravo taj one stop shop koji se zove država i koji treba biti otvoren i efikasan prema poduzetništvu je lani imao zatvorena vrata. Ja mislim da ih on ima i ove godine na ovaj način to nećemo uspjeti pomaknuti. Ono što bi mi trebali i ovdje u Parlamentu i šire razmišljati je dobar primjer iz Njemačke to sam jučer upravo vidio na vijestima, gdje su dvije najjače stranke u Njemačkoj bez obzira na svoju političku konkretnost, se dogovorile na koji način će pokušati promijeniti veliku nezaposlenost u Njemačkoj. Ja smatram da bi mi mogli i trebali ostvariti konsenzus upravo ostvariti oko toga pitanja u Hrvatskoj pa da napravimo one stop shop koji će biti zbilja u funkciji poduzetništva koji je rješavati strateške stvari i koji će mijenjati podršku poduzetniku u funkciji daljnje izvoza i u funkciji novoga zapošljavanja. Mi to možemo naravno ali ako hoćemo. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Odnosno suradnicama. Nama je drago što je danas održana ova rasprava, Naime ova rasprava je ukazala na sve probleme koji stoji na putu hrvatskim građanima koji hoće postati poduzetnici. Naime problem birokratskih barijera, korupcije, nepotizma i mita u ovom području je aktualan do uspostave hrvatske države, na žalost malo je na njemu napravljeno. I zbog toga plediram na jedan puni konsenzus svih stranaka u Hrvatskom saboru, da ovaj problem konačno počnemo rješavati ali učinkovito. I da uspostavimo jedan sustav koji će dati rezultate a prema nama pravašima znači nužno je uspostaviti tako jedinstveni i učinkovit sustav koji će imati sljedeće čimbenike hrvatske građane koji hoće biti poduzetnici odnosno oni koji već jesu. Agencija koja će u ime države raditi sve ono da im, im omogućila. Programi koji će biti automatski uvezani u taj cijeli lanac koji obuhvaćaju i dokvalifikaciju, prekvalifikaciju, obučavanje i sve ono što je potrebno. Banke ali prije svega hrvatske banke koje će u tome sudjelovati, i onda dolazimo do poduzetništva bilo na području turizma bili na području poljoprivrede, i na svim ostalim područjima. Program one stop shop onako kako se prezentira od 2003. godine sadrži probleme sve. Ali, program one stop shop se neće pokrenuti sa ovim izmjenama i dopunama zakona odnosno najbolje rečeno napravit ćemo samo jedan mali step. Mali step, u smislu bar da će nešto raditi Fina, ali bez zaokruživanja sustava na ovaj način što sam iznio nećemo puno krenuti naprijed. I dalje će ostati taj dio. Jer i sami znate da je niti je propisana djelokrug rada Fine u tom području ni kako će raditi na koji način, i najgora je kažem onda odredba koja daje diskrecijsko pravo da kaže da neke zbog stručnih ili ovih drugih razloga neće moći obavljati. Prema tome podržati ćemo samo u ovome djelu da je to step ali budemo svjesni da mi ovime ništa nismo riješili, nego samo krećemo u postupak koji je još težak a sustav još nije ustrojen. I samo bi na kraju jer nisam u uspio u raspravi odgovoriti uvaženom kolegi Mršiću, gdje sam mu isticao probleme na području županija, on je hvalio da je divna i krasna situacija znači Koprivničko križevačka. Nema ga ovdje volio bi a mi odgovori za slučaj Alena Platinuša koji se isto njemu obraćao, Ivana Ivančana, Vinka Šostareca. Zdenka Ivandije i drugih koji pod vije godine pokušavaju ući u odgovarajuće programe do dan danas nisu dobili odgovora. Iako on to naziva turizmom, to je njegov problem. Ja mu samo mogu reći da sam za godinu dana kao zastupnik Hrvatske stranke prava koji redovito drži uredovno dane prešao 10 tisuća kilometara imao 32 uredovna dana, primio preko 800 građana. Sve svojim benzinom, svojim autom za razliku od njega. Hvala lijepa.
Hvala. I poštovani zastupnik Velimir Pleša u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo. Program one stop shop je veliki projekt Vlade Republike Hrvatske koji će se zbog svoje kompleksnosti moći jedino realizirati kroz niz manjih smislenih projekata. One stop shopa za pojedina područja usluga koja tijela državne vlasti pružaju i trebaju pružati građanima i poslovnim subjektima. Potrebno je implementirati jednu od usluga u najkraće vrijeme kako bi se provjerio koncept i pokrenuo cjelokupni proces implementacije ostalih usluga. I to je svrha i zadaća ovoga zakona. Jer za prvu uslugu odabrano je osnivanje trgovačkog društva sa ograničenom odgovornošću. I samo zbog slikovitosti sada ću pokušati pokazati kako je do sada potrebno bilo učiniti 9 koraka, 9 fizičkih koraka na 9 različitih mjesta ići obaviti poslove za taj posao. A implementacijom toga programa bit će potrebno napraviti ih tri. Ja sam to rekao i u raspravi onoj u ime kluba da nije u doslovnom prijevodu one stop shop znači jednim zaustavljanjem nego da će biti potrebno napraviti tri koraka. Znači, danas proces otvaranja trgovačkog društva počinje sa trgovačkim sudom provjera imena tvrtke. Treba otići tamo, zatim se ide odvjetniku ili javno bilježniku za sastav punomoći, sastav izjave da član nema dugovanja sa osnova poreza i drugih davanja prema Republici Hrvatskoj i tako dalje. Pa se nakon toga ide u banku gdje se uplaćuje temeljni kapital na prolazni račun uplata sudskih pristojbi uplata troškova oglasa. Onda se ide na poreznu upravu po ishođenje ide se po potvrdu o tome da osnivači nemaju nepodmirenih obveza po osnovi poreza. Zatim se ide na Trgovački sud, sudski registar, predaja prijava zajedno sa svim prilozima u prijemni kancel. Pa onda se ide osobi koja izrađuje pečat, da bi se dobilo rješenje mora se izraditi pečat društva nužan za prijavu državnom zavodu za statistiku. Pa se onda Državnom zavodu za statistiku prijava mora podnijeti budući da je to samo u Zagrebu mora se putovati iz Dubrovnika u Zagreb ili se mora slati poštom pa onda to prođe neki 2, do 3 tjedna. Onda je banka sklapanje ugovora o transakcijskom računu i na koncu je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje te Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje gdje je prijava društva radi evidencije te stvaranje preduvjeta za zapošljavanje. Ovim promjenama zakona bi se, ovaj poslovni proces izgleda ovako. U FINA-i bi se obavljao uvid u Trgovački sud, sudski registar, provjera imena tvrtke izvršeno je uparivanje dviju baza, to je već gotovo, to je napravljeno. Informiranje o procesu otvaranja trgovačkog društva. Zatim je drugi korak koji ne možemo izbjeći, to je javni bilježnik, pa je onda opet natrag povratak u FINA-u gdje se vrši uplata temeljnog kapitala. A sad se gube, nema više Porezne uprave jer nema radnje, mijenja se Zakon o sudskom registru, članak 41.a. zatim je onaj treći korak koji još ostaje, to je taj Trgovački sud gdje se predaju prijave zajedno sa svim prilozima i onda više nema osobe koja izrađuje pečat, jer po pribavi rješenja ne mora se izraditi pečat društva, jer on više nije dužan i nužan za prijavu Državnom zavodu za statistiku ali se koristi u platnom prometu. Državni zavod za statistiku više se ne mora to slati jer se automatski prilikom upisa u registar Trgovačkog društva dobiva obavijest o razvrstavanju poslovnog subjekta. Banka to je moguće sad više ne odlaziti u banku, nego obaviti u FINA-i. I Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje koje je do sada bilo potrebno to njima posebno dostavljati obavlja se u FINA-i, to je šalter do šaltera. Mislim da je ovo dovoljan razlog onoga što je predlagatelj zakona i ovim Prijedlogom htio napraviti, a to je da se ovaj projekat koji se ovime pokreće i koji bi trebao biti gotov u slijedeće tri godine kada će pružati ukupno 20 usluga. A ovom prilikom se pruža jedna usluga, a to je usluga prilikom otvaranja i osnivanja trgovačkog društva. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Ma ja želim ispraviti navod kako zapravo budući poduzetnik ne bi bio u zabludi. I dalje će budući poduzetnik morati otići kod javnog bilježnika. I dalje će budući poduzetnik morati sam otići na Trgovački sud. I dalje će morati doći u FINA-u položiti temeljni kapital. I dalje će budući poduzetnik morati sam izraditi svoj štambilj. I dalje će budući poduzetnik morati potpisati otvaranje svojeg žiro računa. I dalje će budući poduzetnik morati donijeti imena i prezimena i ostale dokumente osoba koje će se prijavljivati putem FINA-e na Zavod za mirovinsko osiguranje i Zdravstveno osiguranje itd. Znači sada će to obavljati na jednom mjestu, ali će opet morati dolaziti 5 do 6 puta. To je malo unapređenje, ali to nije strateška promjena.
Hvala. Želi li državni tajnik završni osvrt? Državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ova dugotrajna rasprava oko tri članka zakona pokazala je koliko je briga svih zastupnika za poticanje gospodarstva u Hrvatskoj i to je pozitivno u pogledu današnje rasprave. Međutim mnogi su iskoristili priliku da bi optužili državnu upravu da je korumpirana, nesposobna, nestručna. Ja moram reći da državna uprava nije savršena, uvijek može biti bolje i biti će bolja, ali da nije ni tako loša kao što se želi građanima, onima koji nas slušaju i gledaju ostaviti dojam. Naime kontinuirani rad u opremanju državne uprave, u podizanju kvaliteta stručnog kadra daje rezultate. Ja ću reći samo na primjeru popisa birača. Vi možete čak i SMS porukom provjeriti da li ste upisani, ili kad su bili izbori gdje vam je biračko mjesto, vraća bi vam se za pola minute poruka iz operatera gdje vam se nalazi biračko mjesto. Postoje brojne baze podataka koje su na web stranicama postavljene. Dakle svaki građanin može doći do određenih podataka, naravno onih koji nisu zaštićeni tajnošću podataka. Brojna uvjerenja iz državnih matica dobiva se za minutu. Čim dođete na šalter zatražite svoj podatak o matici rođenih, umrlih, vjenčanih, sve što vam treba. Nađe vas u evidenciji i daje nalog za printanje i dobijete ga za minutu. No uvijek može biti bolje, ulažemo velike napore da bude bolje, da bi se sve državne baze podataka podigle u digitalnom obliku i da bi onda bila na raspolaganju građana. U pogledu ovog zakona i programa, one stop shope, teško mi je izgovoriti tu riječ ali evo koliko god se trudili nismo mogli naći hrvatsku zamjenu za ono što to sadrži je jedan program. To je program koji ima ljude, koji ima sredstva, koji ima tehnologiju i koja ima razrađene mehanizme poslovanja. Taj program je prezentiran Vladi, prezentiran je javnosti. Parlament je zakonodavno tijelo. Mi smo predložili izmijene zakona koji će omogućiti FINA-i da taj program provodi. I to je smisao ovog zakona. Program je razrađen, on postoji, on je testiran, on funkcionira, ali nije FINA imala zakonsku ovlast da se taj program provodi i stoga smo predložili ovaj zakon. I budući da je taj program već duže pripremljen da bi mogao početi s radom sutra ili kada ovaj zakon stupi na snagu. Predlažemo da se ovaj zakon usvoji po hitnom postupku. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Palarić je rekao kako smo mi optuživali državu. Ne. Mi nismo optuživali državu, nego smo je kritizirali za neefikasnost. A činjenica je da država je neefikasna i to je kritika, to nije kritizerstvo. Tek kad shvatimo da je država neefikasna moći ćemo uspješno otkloniti sve one barijere koje su pred poduzetnicima koji žele pokrenuti posao i preživjeti u njemu. Meni je potpuno nejasno ovo o čemu sada vi pričate, da je taj projekat osmišljen u FINA-i i da treba pritisnuti gumb i da se on zapravo može pokrenuti. A mi još nismo zakon usvojili. Znači vjerojatno ste nešto protuzakonito radili ukoliko mi nismo mijenjali Zakon o FINA-i, a projekat je već spreman u FINA-i. Ja vjerujem da o tome treba prvo raspraviti u Parlamentu, pa kada se zakon usvoji da se može ići u operativu projekta, ili sam ja vas krivo razumio. Ali ukoliko je FINA to sve napravila a nije imala zakonsku podlogu onda se tu nešto čudno događa u državi Hrvatskoj.
I državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče i uvaženi zastupniče. FINA nije radila ništa protuzakonito. FINA nije pružala usluge i ona nije tražila. Ona je samo testirala. Mi smo čak izmijenili Poslovnik Vlade na način da kad predlažemo zakone želimo ispitati sve učinke koji će taj zakon donijeti. Mi ne želimo predložiti zakon za koji ne znamo kako će funkcionirati. FINA se nije našla u prometu, ona, zakon nije prekršen, ali smo morali napraviti model da vidimo kako će to simulirati, testirati ga i onda da znamo predložiti zakon koji, da znamo što želimo da bi mogli predložiti zakon i kakve će posljedice imati donošenje zakona. Hvala.
Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Ja se u potpunosti slažem sa vama. Samo u Prijedlogu zakona piše da treba osigurati i novac. Prema tome novac se ne može koristiti prije nego zakon bude prihvaćen. Ja mislim da vi i ja znamo kako upravo se na taj način postupa kada se projekti razvijaju i kada za to trebate dobiti suglasnost u Saboru.
Hvala. Zaključujem raspravu. Ja bih sugerirao Vladi da i našem Odboru za zakonodavstvo da kod konačne redakcije ovoga zakona nađu hrvatski izraz, hrvatski izričaj u skladu sa standardima Hrvatskog jezika za smisleno i sadržajni, umjesto toga one stopa shopa da se nađe jedan izraz koji će smisleno i sadržajno odgovarati Hrvatskom jeziku. Kolega Vuljanić izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ako mogu reći predložio sam u diskusiji izraz sve na jednom mjestu. To je točno značenje izraza one stop shope, da imaju ljudi koji predlažu konačni tekst to na pameti. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem ovu raspravu. Konačni prijedlog zakona o dopunama zakona o financijskoj agenciji. Amandmane su podnjeli: Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HNS-a PGS-a. Amandmani Odbora za zakonodavstvo. Amandman 1?
Prihvača se.
Postaje sastavni dio Zakona. Amandman 2.?
Prihvača se.
Postaje sastavni dio Zakona. Hvala. Amandman Kluba zastupnika HNS-a i PGS-a?
Ne prihvača se jer će Vlada uredbom odrediti koje poslove FINA mora obavljati kako bude jačala svoj kapacitet i izmjenama i dopunama uredbe povećavat će se opseg poslova koje će FINA obavljati. Stoga ne prihvačamo ovaj amandman.
Hvala. Poštovani zastupnik predlagatelj Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma cilj amandmana je bio da FINA dobije ne samo ingerencije za postupanje u tome nego i nekakve obaveze da stvarno napravi posao. Ovako stvar ispada čisto liberalno, može ovako, može onako, a može i nikako. I FINA je dobila upravo ingerencije da ne radi ništa ako misli da ništa ne može napraviti. Molim glasanje.
Molim tko je za ovaj amandman? Uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da amandman nije dobio potrebu većinu, da je za njega glasalo 24 zastupnika, 8 suzdržanih i 63 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 74 glasa za i 11 suzdržanih i 12 protiv donesen Zakon o dopunama Zakona o financijskoj agenciji u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvačenim amandmanima. Idemo na slijedeću točku. - Izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva Molim predsjednika Mandatno-imunitetnog povjerenstva, poštovanog zastupnika. Redom, malo u jednoj skraćenoj verziji ako je moguće, ali redom.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Prvo imamo izvješće o zahtjevu za odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv zastupnice Ljubice Lalić. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je na svojoj sjednici održanoj 2. ožujka 2005. godine primilo obavijest Općinskog suda u Zagrebu od 23. veljače 2005. kojom je izvijestio predsjednika Hrvatskog sabora da je privatni tužitelj Vinko Sindičić iz Rijeke podnio protiv zastupnice Ljubice Lalić iz Zagreba tužbu zbog kaznenog djela zbog časti i ugleda počinjenog klevetom iz članka 200. stavak 2. Kaznenog zakona. Kako je gospođa Ljubica Lalić zastupnica u Hrvatskom saboru te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet do prestanka njegovog zastupničkog mandata. Odlukom kojom se odobrava pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika može donijeti samo Hrvatski sabor. Shodno rečenom temeljem članka 23. stavak 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora, hrvatski sud u Zagrebu obavijestio je Hrvatski sabor o potrebi davanja odobrenja za pokretanje kaznenog postupka te je Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave jednoglasno donijelo prijedlog odluke kojom se predlaže da se za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnice Ljubice Lalić po privatnoj tužbi zbog kaznenog djela protiv časti i ugleda počinjenog klevetom iz članka 200. stavak 2. Kaznenog zakona Republike Hrvatske uz obrazloženje da je Povjerenstvo zauzelo načelno stajalište da se kod zahtjeva za pokretanje kaznenih postupka za kaznena djela klevete i uvrede zastupnicima ne oduzima zastupnički imunitet te sukladno tome da se ne odobri pokretanje kaznenog postupka protiv Ljubice Lalić zbog kaznenog djela klevete jer se postupak može pokrenuti i nakon isteka zastupničkog mandata gospođe Lalić. Stav je Povjerenstva da je institut imunitetnog prava utvrđen u cilju zaštite digniteta zastupničke dužnosti, a ne u cilju zaštite zastupnika kao pojedinca, a vođenje kaznenog postupka kao i sve radnje koje bi se u svezi s tim morale poduzeti, moglo onemogućiti zastupnika u obnašanju redovne zastupničke dužnosti te utjecati na rad Hrvatskog sabora.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Izvolite dalje.
Sljedeće imamo izvješće o zahtjevu za odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv zastupnika Ivice Klem. Mandatno-imunitetno povjerenstvo također je razmotrilo na sjednici 2. ožujka 2005. godine podnesak Županijskog suda u Vukovaru kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskoga sabora da je Županijsko državno odvjetništvo u Vukovaru podnijelo optužni prijedlog protiv zastupnika Ivice Klem zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv službene dužnosti zlouporabom položaja i ovlasti iz članka 337. stavak 1. i 4. Kaznenog zakona. Kako je gospodin Ivica Klem zastupnik u Hrvatskom saboru ima imunitet do prestanka njegovog zastupničkog mandata te je potrebna odluka o pokretanju kaznenog postupka koji može donijeti samo Hrvatski sabor i stoga nakon provedene raspravi Mandatno-imunitetno povjerenstvo jednoglasno je predložilo, odnosno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se utvrđuje da ne postoje ustavnopravni razlozi iz članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske za primjenu instituta zastupničkog imuniteta te u smislu članka 75. stavak 3. Ustava daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ivice Klem po zahtjevu Županijskog suda u Vukovaru zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv službene dužnosti iz članka 337. stavak 1. i 4. Kaznenog zakona Republike Hrvatske. Obrazloženje je, dakle da je Povjerenstvo odlučilo da odobri pokretanje kaznenog postupka zbog zastupnika, protiv zastupnika Ivice Klem po zahtjevu Županijskog suda zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv službene dužnosti zlouporabom položaja i ovlasti jer to djelo ne spada pod kaznenu odgovornost za koju se zastupnik sukladno odredbi članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske ne može oduzeti imunitet već se radi o kaznenom djelu za koje je Povjerenstvo zauzelo stajalište da će zastupnicima ukidati imunitet.
Predlagati. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Izvolite dalje.
Sljedeće imamo izvješće o zahtjevu za odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv zastupnika Željka Nenadića. Dakle Mandatno-imunitetno povjerenstvo razmotrilo je na svojoj 11. sjednici podnesak Općinskog suda u Gvozdu kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskoga sabora da je Općinsko državno odvjetništvo u Sisku podnijelo optužni prijedlog protiv zastupnika Željka Nenadića zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo davanja netočnih podataka iz članka 624. stavak 1. točka 8. Zakona o trgovačkim društvima. Kako je Željko Nenadić zastupnik u Hrvatskom saboru ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata te je potrebna odluka Hrvatskog sabora kojom se odobrava pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika i stoga Mandatno povjerenstvo je većinom glasova uz 7 za i 2 suzdržana predložilo Hrvatskom saboru da donese odluku kojom se utvrđuje da ne postoje ustavno-pravni razlozi iz članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske za primjenu instituta zastupničkom imuniteta te u smislu članka 75. stavak 3. Ustava daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Željka Nenadića po zahtjevu Općinskog suda u Gvozdu zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo davanja netočnih podataka iz članka 624. stavak 1. točka 8. Zakona o trgovačkim društvima. Dakle obrazloženje je da je Povjerenstvo odlučilo predložiti takvu odluku po zahtjevu Općinskog suda u Gvozdu zbog osnovane sumnje da je zastupnik počinio kazneno djelo davanja netočnih podataka jer to djelo ne spada pod kaznenu odgovornost za koju se zastupniku sukladno odredbi članka 75. stavak 2. Ustava ne može oduzeti imunitet već se radi o kaznenom djelu za koje je Povjerenstvo, dakle mišljenja i predlaže Saboru da se zastupnicima ukida imunitet.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Izvolite dalje.
Sljedeće imamo izvješće o zahtjevu za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Frane Piplovića. Dakle Mandatno-imunitetno povjerenstvo razmotrilo je podnesak Općinskog suda u Slavonskom Brodu kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskoga sabora da je Općinsko državno odvjetništvo u Slavonskom Brodu podnijelo optužni prijedlog protiv zastupnika Frane Piplovića zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv slobode i prava čovjeka i građanina povredom prava na rad i drugih prava iz članka 114. Kaznenog zakona. Kako je gospodin Frano Piplović zastupnik u Hrvatskom saboru te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskog sabora ima imunitet do prestanka njegovog zastupničkog mandata. Odlukom kojom se odobrava pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika može donijeti samo Hrvatski sabor. I shodno rečenom u skladu s člankom 23. stavak 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora Općinski sud u Slavonskom Brodu je zatražio odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Frane Piplovića. Mandatno povjerenstvo nakon provedene rasprave većinom glasova, 7 za i 2 suzdržana, predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se utvrđuje da ne postoje ustavno-pravni razlozi iz članka 75. stavak 2. ustava Republike Hrvatske za primjenu instituta zastupničkog imuniteta, te u smislu članka 75. stavak 3. Ustava daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnik Frane Piplovića po zahtjeva Općinskog suda u Slavonskom brodu zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv slobode i prava čovjeka i građanina povredom prava na rad i drugih prava iz rada, opisanog u članku 114. Kaznenog zakona Republike Hrvatske. Obrazloženje je da dakle da je povjerenstvo odlučilo da se predloži pokretanja kaznenog psotupka protiv zastupnika Frane Piplovića, po zahtjeva Općinskog suda u Slavonskom brodu zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv slobode i prava čovjeka i građanina, povredom prava na rad i drugih prava iz rada jer to djelo ne spada pod kaznenu odgovornost za koju se zastupniku sukladno odredbi članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske ne može oduzeti imunitet već se radi o kaznenom djelu za koje Povjerenstvo drži da se Saboru predlaže skidanje imuniteta zastupnicima.
Hvala. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik FRano Piplović.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, budući da je ovo jedan radni spor prerastao u slučaj, došao do Hrvatskoga sabora, ja sam dužan zbog hrvatske javnosti i zbog vas koji trebate donijeti odluku, dati informaciju o čemu je zapravo riječ. Jednom radnom sporu koji je došao do Hrvatskoga sabora zahvaljujući jednoj režiji, političke jedne, pravosudne recimo tako mafije, u njihovoj režiji je prije nepunu godinu dana kolega Miroslav Jurić novinar došao do Požeškog zatvora pa je onda na intervenciju ministrice pravosuđa Vesne Škare-Ožbolt vraćen koja je za njega platila kaznu 12500 kuna. Tvrdim da ni u čemu nisam kazneno odgovoran u ovom slučaju, budući da je riječ o jednom sudskom sporu koji ima 50-tak do 100 stranica materijala, znači vuče se taj slučaj od 30. ožujka 2000. godine pa do danas, sud nije uvažio ono što je moj odvjetnik predlagao. Bio sam spreman, dok sam bio direktor primiti kolegu natrag u radni odnos, međutim, nisu postojali uvjeti, zašto? U onom trenutku kada je kolega dobio otkaz zbog povrede rada, radne discipline tada je došlo do otpuštanja 8 radnika kao tehnološki višak u RAdiobrodu, to su Mladen Vagner, Anita Opačak, Mirjana Oroz, Ana Dobrić, Aleksandra Primorac, Elizabeta RAjt, Denis Ples, Marko Ivezić i Hrvoje Grgić. Ljudi su kao tehnološki višak otišli zbog toga što je godinu dana prije toga osnovana nova radijska postaja u Slavonskom brodu "Radio Slavonija", koja je odnijela veliki dio marketinškog kolača tako da jednostavno je to bio razlog odlaska tih ljudi. Kolegu koji traži povratak na radno mjesto, nije ga se moglo primiti zbog toga što on ima samo 8 razreda osnovne škole, radio je kao tonski manipulant u Radio Brodu. U onom trenutku kada je sud donio odluku došlo je do izmjene sistematizacije radnog mjesta, takvog radnog mjesta više nema, odnosno nema toliki broj izvršitelja. Radio Brod se kao lokalna radio postaja modernizirao zato što smo kupili jedan automatizirani sustav tako da smo time smanjili broj zaposlenih i takav način napravili jednu racionalizaciju. U slučaju da bi se kolegu trebalo primiti, moralo primiti, onda bi morali još 8 radnika koji danas rade na Radio Brodu otpustiti a to znači da bi došlo do kompletnog sloma sustava. Nisam, tvrdim ni u kom slučaju ovdje povrijedio bilo koje njegovo pravo, nisam mogao provesti sudsku odluku jer za to nisu postojali financijski uvjeti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Molim predsjednika Povjerenstva za daljnja izvješća.
Sljedeće izvješće je o zahtjevu za odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv zastupnika Ante Đapića. Mandatno povjerenstvo je na svojoj 11. sjednici održanoj 2. ožujka razmotrio podnesak općinskog suda u Splitu kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskoga sabora da je u tijeku kazneni postupak protiv zastupnika Ante Đapića, zbog kaznenog djela protiv zlouporabe položaja i ovlasti iz članka 337. stavak 1. kazneno zakona. Kako je gospodin Đapić zastupnik u Hrvatskom saboru te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet do prestanka njegovog zastupničkog mandata. Odluku kojom se odobrava pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika može donijeti samo Hrvatski sabor. Shodno rečenom a sukladno članku 23. Poslovnika Hrvatskog sabora, Općinski sud u Splitu zatražio je odobrenje za daljnji tijek kaznenog postupka protiv saborskog zastupnika Ante Đapića. Mandatno povjerenstvo je većinom glasova 7 za i 1 protiv i 1 suzdržan, predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se utvrđuje da ne postoje ustavno-pravni razlozi iz članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske za primjenu instituta zastupničkog imuniteta, te u smislu članka 75. stavak 3. ustava daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ante Đapića po zahtjevu Općinskog suda u Splitu pred kojim je u tijeku kazneni postupak zbog kaznenog djela zlouporabe položaja i ovlasti iz članka 337. stavak 1. Kaznenog zakona Republike Hrvatske. Dakle, povjerenstvo je odlučilo da se odobri pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ante Đapića po zahtjevu Općinskog suda u Splitu pred kojim je u tijeku kazneni postupak zbog kaznenog djela zlouporaba položaja i ovlasti jer to djelo ne spada pod kaznenu odgovornost za koju se zastupniku sukladno odredbi članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske ne može oduzeti imunitet. Dakle, radi se o kaznenom djelu za koje Povjerenstvo smatra je zauzelo stajalište da će Hrvatskom saboru predlagati ukidanje imuniteta.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Izvolite dalje predsjedniče.
Imamo još izvješće o zahtjevu za odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv zastupnika Srećka Ferenčaka. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je također na 11. sjednici održanoj 16. ožujka 2005. godine razmotrilo podnesak Županijskog državnog odvjetništva u Zagrebu kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskog sabora da je Županijsko državno odvjetništvo u Zagrebu podnijelo nacrt istražnog zahtjeva protiv zastupnika Srećka Ferenčaka zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv službene dužnosti zlouporabom položaja i ovlasti opisano u članku 337. stavak 1. i 4. Kaznenog zakona i kazneno djelo protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja zlouporabom ovlasti u gospodarskom poslovanju, opisano u članku 292. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona. Kako je gospodin Srećko Ferenčak zastupnik u Hrvatskom saboru te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet do prestanka njegovog zastupničkog mandata, odlukom kojom se odobrava pokretanje kaznenog postupka može donijeti samo Hrvatski sabor. Shodno rečenom sukladno članku 23. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora Županijsko državno odvjetništvo zatražilo je ukidanje zastupničkog imuniteta zastupniku Srećku Ferenčaku. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je nakon provedene rasprave većinom glasova uz 5 za i 1 suzdržan predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se utvrđuje da ne postoje ustavno-pravni razlozi iz članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske za primjenu instituta zastupničkog imuniteta te u smislu članka 75. stavak 3. Ustava daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Srećka Ferenčaka po zahtjevu Županijskog državnog odvjetništva u Zagrebu, zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo protiv službene dužnosti zlouporabom položaja i ovlasti opisano u članku 337. stavak 1. i 4. Kaznenog zakona i kazneno djelo protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja zlouporabom ovlasti u gospodarskom poslovanju opisano u članku 292. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona. Dakle, obrazloženje je to što je Povjerenstvo je odlučilo da se odobri pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ferenčaka, po zahtjevu Županijskog državnog odvjetništva u Zagrebu zbog osnovane sumnje da je počinio navedena kaznena dijela. Jer ta dijela spadaju pod kaznenu odgovornost za koju se zastupniku sukladno odredbi članka 75. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske ne može oduzeti imunitet. Već se radi o kaznenim djelima za koje je povjerenstvo zauzelo stajalište da će Hrvatskom saboru predlagati ukidanje imuniteta za, pojedinom zastupniku.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. I još ćemo izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva: Prvo, sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva dajem na glasovanje Prijedlog odluke kojom se za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskračuje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnice Ljubice Lalić. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 86 glasova za, 8 suzdržanih i jednim protiv donesena predložena odluka. Molim? [[Upadice se ne razumiju.]] Sad ćemo vidjeti kod ovoga dalje. Drugo, dajem na glasovanje isto izvješće po, ovoga Povjerenstva sukladno prijedlogu Mandatnog-imunitetnog povjerenstva. Daje se odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ivice Klema. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 79 glasova za, 14 suzdržanih i 3 protiv donesena predložena odluka. Treće, dajem na glasovanje Prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva kojim se daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Željka Nenadića. Molim uključite se. Može glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je predložena odluka donijeta sa 76 glasova za, 17 suzdržanih i 3 protiv. Sljedeći isto sukladno prijedlogu Povjerenstva dajem na glasovanje Prijedlog odluke kojom se daje na, kojom se daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Frane Piplovića. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je predložena Odluka donijeta sa 68 glasova za, 21 suzdržanih i 5 protiv. Sukladno istom prijedlogu istog Povjerenstva dajem na glasovanje Prijedlog odluke kojom se daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Ante Đapića. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 73 glasa za, 18 suzdržanih i 5 protiv donesena predložena Odluka. I dajem na glasovanje također Odluku Mandatno, Prijedlog odluke Mandatno-imunitetnog povjerenstva kojom se daje odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Srećka Ferenčaka. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je predložena Odluka donijeta sa 82 glasa za, 11 suzdržanih i 3 protiv. Gospođe i gospodo zastupnici, molim, dovršili smo ovaj dio glasovanja. Izvolite. Poštovani zastupnik potpredsjednik Mate Arlović povreda Poslovnika izvolite.
Gospodine predsjedniče, moram intervenirati u skladu s Poslovnikom a i Ustavom. Čini mi se da postoje opravdani razlozi upozoriti da izgleda nismo imali dovoljnu količinu potrebnih glasova za izglasavanje Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o financijskoj agenciji. S obzirom da u Ustavu u članku 82. se izričito kaže, citiram, "zakone (organski zakoni) kojim se razrađuje Ustavom utvrđena ljudska prava i temeljne slobode, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela, te ustrojstvo i djelokrug lokalne samouprave…" i tako dalje, donose se natplovičnom većinom glasova. Agencija Fina je državno tijelo osnovano posebnim zakonom i u tom pogledu postoji opravdana sumnja da nismo osigurali i formalnu ustavnost. Pa radi fonograma da o tome možemo voditi računa. Hvala lijepa predsjedniče.
Hvala poštovani kolega potpredsjedniče. Ako je tome tako onda će to Ustavni sud oboriti kao neustavan ovaj zakon. Ako bude pokrenut postupak. Kolega Drandić izvolite. Poropat oprostite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja sam glasao protiv zaključka kojeg ste vi predložili u smislu zakona o prijedlogu zakona o obeštećenju korisnika mirovina. A prikazalo se da sam suzdržan. Nešto ne štima s ovim. Dali da ponovno glasujemo ili ne znam što.
Vjerojatno je pitanje u pritiskanju tastera.
Bilo je dva puta glasovanje i prikazalo se, drugi puta se prikazalo da kao suzdržan. Nešto ne štima dali da ponovimo ili neka se moj glas upiše …
Kolega provjerit ćemo to naknadno i vidjeti dali je to imalo utjecaja na rezultat glasovanja. Nije imalo pa. Hvala lijepa. Prekidam sjednicu. Nastavak u utorak u 9,30 sati sa raspravom o prijedlogu izmjena i dopuna zakona o području gradova, općina i županija. Zastupnici znaju kojim redoslijedom će govoriti. Idemo na narednu točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 264. Predlagatelj je Vlada. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav i lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Molim državnog tajnika Središnjeg državnog ureda za upravu, gospodina Antuna Palarića da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Zakon o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj osnovni tekst iz 1997. godine do sada je mijenjan 15 puta. U proteklih godinu dana bile su tri prijedloga zakona koja su imali namjeru izmijeniti područni ustroj Republike Hrvatske. Vlada se tome protivila, ali ne na način da je odbila inicijative građana, već je rekla da se protivi ustanovljenju novih općina u zadnjoj godini dana mandata predstavničkih tijela. Stoga da će sve te inicijative razmotriti prilikom izrade novog teksta zakona, jer je doista nakon 15 izmjena i tih, te tri odbijene inicijative to bi bilo potpuno nepregledno. Mi smo ovaj Zakon radili na način da smo u najvećoj mogućoj mjeri uvažili volju građana koji su željeli da se na njihovom području uspostavi jedinica lokalne samouprave ili da se promjeni područna pripadnost pojedinog naselja. Jer očito je da nisu bili zadovoljni svojim položajem na području jedinice lokalne samouprave u kojoj se nalaze. U toku rasprava na odborima otvorilo se pitanje, da li je Vlada smjela ili nije smjela samostalno predložiti Zakon, a bez da je prethodno pitala predstavničko tijelo gdje se sada nalaze građani koji žele formirati novu jedinicu. I to pitanje se otvaralo jednom lošom interpretacijom sadašnje zakonske odredbe po kojom se inicijativa za osnivanje, ako dolaze od građana trebala najprije tražiti mišljenje predstavničkog tijela, a kod dolaza predstavničkog tijela onda je trebala zatražiti mišljenje građana. Mi smatramo da Vladu ne obvezuje mišljenje predstavničkog tijela, dobro je kad ga ima, dobro je kad predstavničko tijelo reagira. Ali mi između građana i Vlade ne želimo posrednike i da bi netko mogao blokirati ovaj dom da donosi zakone suprotno volji građana koji to predlažu. Ovim Zakonom predviđa se osnivanje novih općina, 9 novih općina. Promjena naziva naselja tamo gdje je stvarno došlo do promjene naselja, brisanja naselja koja su prestala postojati kao samostalna naselja i uvođenje novih naselja koja su u međuvremenu nastala kao samostalna naselja. Ovaj Zakon je potrebno donijeti da bi se mogli provesti lokalni izbori. Stoga predlažemo da se on usvoji. Naš je bio prijedlog da ide po hitnom postupku. Odbor za Ustav je predložio raspravu u dva čitanja. Kako Sabor odluči mi ćemo se tome pokoriti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa državnom tajniku. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu i Odbor za ljudska prava. Javlja li se netko u ime odbora? Nitko se ne javlja u ime Odbora. Dobro. Krećemo onda u raspravu po klubovima. Prvi je u ime Kluba SDP-a kolega zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite. Što? U redu je kolega. Ja sam pitala javlja li netko u ime odbora, pa vas nismo vidjeli da ste se javili. Sve u redu, možete. Izvolite Odbor za ljudska prava, kolega zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora razmotrio je na 18. sjednici održanoj 16. ožujka 2005. godine Prijedlog Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona. Ovaj Odbor je razmatrao taj Zakon kao zainteresirano radno tijelo. U raspravi konstatirano da se prijedlogom Zakona nije ušlo u suštinu problema koji se pojavljuju u vezi sa teritorijalnim ustrojem lokalne i područne regionalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Naglašeno je da predloženi Zakon zapravo nudi samo manje korekcije teritorijalnog ustrojstva u odnosu na postojeće stanje, manje područne promjene, pripajanje ili izdvajanje posebnih, pojedinih naselja i osnivanje novih općina, što se moglo postići izmjenom i dopunom postojećeg zakona. Rečeno je da predlagatelj nije dao obrazloženje predloženih teritorijalnih promjena, a ja bih dodao sada da nije dao niti obrazloženje zašto nekih, neke promjene koje su bile unutra, kao na primjer za općinu Kukuljanovo u zadnji čas su ispale iz tog popisa. Kao niti obrazloženje za ne prihvaćanje pojedinih zahtjeva za teritorijalne promjene. Tako da ostaje nejasno o kojim se kriterijima rukovodio pri donošenju odluka? Istaknuto da Republika Hrvatska već sada ima dovoljno iskustva s postojećom teritorijalnom organizacijom jedinica lokalne i područne samouprave, te da bi se trebalo napraviti cjelovita analiza dosadašnjih iskustava i nakon toga predložiti novi funkcionalniji, racionalniji sustav lokalne i područne samouprave što pretpostavlja utvrđivanje jasnih i sveobuhvatnih kriterija na temelju kojih pojedino područje može dobiti status općine ili grada. U nedostatku takvih kriterija svjedoci smo stalnih zahtjeva za formiranje novih općina. Pri tom se ne vodi računa o održivosti sustava u kojima se stvaraju brojne male općine, od svega nekoliko stotina stanovnika koje nemaju nikakvu gospodarsku perspektivu i čijim se proračunom ne može riješit niti jedan značajniji problem lokalnog stanovništva. U vezi s nazivima naselja i pojedinih jedinica lokalne samouprave istaknuto je da u prošlosti bilo brojnih promjena koje su izvedene bez konzultacije ili uvažavanje mišljenja domicilnog stanovništava kao i bez uvažavanja tradicije kulturnog naslijeđa na području na kojem su promjene vrše. Što je obaveza i po domaćem zakonodavstvu i po međunarodnim dokumentima kojima su uređena ta pitanja. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova pet glasova za i četiri suzdržana donio slijedeći zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj uz slijedeći amandman. Ovaj amandman je vrlo bitan jer ulazi u problematiku dvojezičnog naziva općina i gradova. U članku 1. dodaje se novi stavak 2. koji glasi: "Naziv županije, grada, općine i naselja gdje je statutom propisana ravnopravna službena uporaba jezika i pisma nacionalnih manjina sukladno Zakonu o službenoj uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj ispisuje se na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu i jeziku i pismu nacionalne manjine." jer do sada to zakon nije bio recipirao. To je bitno zato što do sada na neki način Ustavni zakon i ovaj zakon nisu bili poštivani. Obrazloženje. Predloženom dopunom tekst konačnog prijedloga zakona usklađuje se s Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i Zakonom o službenoj uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina kojima je zajamčeno pravo na dvojezično i višejezično ispisivanje naziva mjesta. Dva, predlaže se Hrvatskom saboru da svojim zaključkom zatraži od Vlade Republike Hrvatske cjelovitu analizu sustava lokalne i područne samouprave i Hrvatskom saboru predloži reformu zakonodavstva u toj oblasti polazeći od prijedloga i mišljenja iznijetih u saborskoj raspravi o tim pitanjima. Hvala lijepa. Uspjeh je da sam pročitao bez naočala jer se nisam htio vratiti. Svi protestiraju da sam došao govoriti a da oni neće … [[Govornik se ne čuje.]]
Hvala lijepo, kolega zastupniče. I čestitamo na tom uspjehu. Možemo dalje. Kolega Antešić, izvolite! Klub SDP-a, izvolite!
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Predloženi zakonski prijedlog izdvaja neka naselja iz postojećih gradova i općina i formira neke nove općine u Republici Hrvatskoj te u člancima 30., 31. i 32. predloženoga zakona propisuje drugačiju proceduru u odnosu na postojeću zakonsku regulativu prilikom osnivanja novih općina. Ne osporavajući legitimnost građana u želji za ostvarivanjem prava na lokalnu samoupravu ovaj prijedlog zakona je pravno nevaljan, suprotan je Ustavu i zakonu o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Naime, kao što i predlagač u uvodnom obrazloženju navodi da se odredbama članka 132. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske propisuje da se građanima jamči pravo na lokalnu i područnu odnosno regionalnu samoupravu dok se odredbama članka 133. stavcima 1. i 2. propisuje da se područja jedinice lokalne samouprave općina i gradova kao i područja jedinica područne odnosno regionalne samouprave županije određuje na način propisanim zakonom. Ponavljam, dakle na način propisanim zakonom. Podsjećam da je Zakonom o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj propisan postupak za osnivanje novih jedinica lokalne samouprave tako da je člankom 30. stavak 1. određeno da promjenu područja ili sjedišta jedinice lokalne samouprave te osnivanje novih jedinica lokalne samouprave može predložiti predstavničko tijelo jedinice odnosno jedna trećina građana s prebivalištem na području za koje se promjena traži, odnosno na području jedinica lokalne samouprave. Odredbom članka 30. stavak 2. istoga zakona određeno je da ukoliko je predlagač predstavničko tijelo ono je dužno pribaviti mišljenje građana s područja za koje se traži promjena a ukoliko su predlagatelji građani oni su dužni pribavljati mišljenje predstavničkog tijela tj. gradskog ili općinskog vijeća. Također su dužni pribaviti mišljenje županijske skupštine i suglasnost Ministarstva financija. Predlagatelj zakona osnivanju novih općina pristupa voluntaristički ne vodeći računa o pribavljenim očitovanjima predstavničkih tijela. Primjerice za to nalazimo u članku 11. kojim se predlaže izdvajanje naselja Drvenik, Grižane Belgrad i Tribalj iz sustava vinodolske općine i osnivanje općine Vinodol, odnosno u zakonsku proceduru stavlja formalno nevaljanu inicijativu kojom se predlaže izdvajanje naselja Lopar iz sustava Grada Raba i osnivanje općine Lopar te isto tako izdvajanje naselja Budrovci iz sastava Grada Đakova za koje nisu temeljem članka 30. stavak 2. zakona pribavljena mišljenja predstavničkih tijela. U obrazloženju koje predlagač zakona daje dalje aludira se na ogluhu nekih predstavničkih tijela na inicijative građana za osnivanje novih općina. Iz primjera Grada Raba navodim sasvim suprotno. Grad Rab je uputio u propisanom roku Središnjem državnom uredu za upravu zahtjev za razjašnjenjem nekih prethodnih pitanja vezanih za zakonitost inicijative za izdvajanje mjesta Lopar iz sastava Grada Raba. Središnji državni ured nije do današnjeg dana odgovorio na taj zahtjev, već je u zakonsku proceduru i to po hitnom postupku protivno poslovničkim odredbama uvrstio inicijativu koja je nedvojbeno pravno nevaljana što je naprosto strašno i nedopustivo. U obrazloženju zakonskoga prijedloga se dalje navodi da za provedbu ovoga zakona nisu potrebna dodatna sredstva. Istina je sasvim suprotna. Većina od postojećih općina iz kojih se sada izdvajaju još neke nove općine niti sada ne mogu zadovoljavati financiranje svojih potreba, na primjer općina vinodolska a daljnjim usitnjavanjem će se situacija još drastičnije pogoršati te će za zadovoljavanje elementarnih potreba trebati osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Ovdje valja podsjetiti na programske stavove Vlade Republike Hrvatske koji su sadržani u okvirnom programu decentralizacije za 2004., 2007. godinu usvojenom na sjednici Vlade održanoj 8. prosinca 2004. godine a koji je predmet također iz stručnog članka načelnice Odjela za ustrojstvo lokalne i područne (regionalne) samouprave u Središnjem državnom uredu za upravu objavljenog u novom Informatoru broj 5307 od 15. siječnja ove godine. To je ovaj Informator gdje, citiram, se navodi. "S jedne strane nerazumno veliki broj jedinica lokalne samouprave u njezinim različitim upravnim tijelima utječu na razinu javne potrošnje dok s druge strane centralizacija mnogih upravnih djelatnosti je zapreka učinkovitijem radu tijela lokalne samouprave." Iste stavove zagovara Središnji državni ured za upravu kao predlagatelj Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi koji je kao srodni zakon isto tako upućen u zakonsku proceduru. Nadalje, podsjećam da je Vlada Republike Hrvatske 1. travnja 2004. godine u svom mišljenju o prijedlogu za osnivanje nove općine Tarvabriga na području Istarske županije tada istaknula da se, citiram, "protivi osnivanju novih općina budući da smatra da usitnjene općine nedovoljnog financijskog potencijala neće moći obavljati poslove za koje se na njih planira prenijeti decentralizacijom". Evo, to je ovaj papir. Također valja podsjetiti na podatke iznesene u studiji reforme i decentralizacije lokalne samouprave koji je izradio urbani institut iz listopada 2004. godine kojeg u svom članku također koristi načelnica u Središnjem državnom uredu za upravu u kojoj je studiji između ostaloga navedeno. Citiram, "Većina općina i gradova u Republici Hrvatskoj je mala. Prosječna općina ima svega 3 tisuće 228 stanovnika na samo 86 četvornih kilometara površine, prosječni grad ima 18 tisuća 741 stanovnika i površinu od 167 četvornih kilometara što su prema europskim mjerilima male jedinice lokalne samouprave. Zbog toga mnoge jedinice lokalne samouprave jednostavno nisu sposobne obavljati poslove lokalne samouprave kojima se trebaju posvetiti. Ne radi se samo o financijskoj sposobnosti već i o kadrovskim mogučnostima. U predloženom tekstu Prijedloga zakona u članku 31. uvodi se jedna novina koja govori o tome da predlagatelj svake područne promjene nije više dužan pribaviti mišljenje predstavničkog tijela kao do sada već samo mišljenje Županijske skupštine te u članku 32. prethodnu suglasnost Vlade Republike Hrvatske. To je naprosto strašno. To znači slikovito rečeno kao da vam netko želi pregraditi dio vaše kuće i on ne samo da ne treba tražiti vašu suglasnost već vas niti o tome ne treba obavijestiti. To je naprosto nedopustivo i zadire u ustavna prava jedinica lokalne samouprave i ostavlja mogučnost da svaka grupica ili grupa ambicioznih građana na terenu koja ima uporište u Vladi osnuje svoju općinu. Slijedom navedenoga razvidno je da se Vlada Republike Hrvatske odnosno Središnji državni ured za upravu u svojim programskim dokumentima zalaže za stvarnu decentralizaciju a protiv neracionalnog povećanja broja jedinica lokalne samouprave dok s druge strane u zakonsku proceduru stavlja zakon kojim između ostaloga opetovano predlaže osnivanje novih općina koje nemaju ni materijalne ni kadrovske mogučnosti da ispune svoje ustavne i zakonske obaveze, a u slučaju prijedloga da se osnuje općina Lopar i općina Budrovci pored navedenoga riječ je i o stavljanju u zakonsku proceduru pravno nevaljane inicijative. I na kraju pitam se što se to dogodilo u periodu od 1.4.2004. godine kada je premijer Sanader potpisao da se, da se protivi osnivanju novih općina budući da smatra da usitnjene općine nedovoljnog financijskog potencijala neće moći obavljati poslove koje se na njih planira prenjeti decentralizacijom, a u vezi s prijedlogom za osnivanje općine Tarva-Briga pa do danas kada za taj isti prijedlog daje suglasnost. O tome možemo samo špekulirati. Ja ne mogu vjerovati da bi premijer Sanader u ovako kratkom vremenu promijenio svoje mišljenje o istoj stvari. Pitam se zašto u obrazloženju prijedloga zakona nema jasno nabrojeno za koje se nove općine osnivaju? Da li Vlada zbog zauzetosti oko prevažnih i nagomilanih problema u državi podliježe pritiscima lokalnih HDZ-ovih dužnosnika pa u paketu propušta i neke druge prijedloga poput Tarva, Brige, Tribunja i slično želeći postići dobre rezultate na prestojećim lokalnim izborima. Da li je, dalje, vodila računa o funkcioniranju usitnjenih lokalnih jedinica a posebno o otocima koji su izuzetno osjetljive sredine? Nije li to spuštanje standarda funkcioniranja jedinica lokalne samouprave, a da bi se neki ambiciozni pojedinci mogli uklopiti u te standarde? Ili možda postoji nekoliko paralelnih politika ove Vlade? Vidimo dalje da prema amandmanima koji su pristigli na ovaj zakonski prijedlog gotovo svatko u ovoj sabornici ima nekoga svoga favorita za osnivanje nove općine. Nadam se da će predlagač ovoga Zakona dati smisleni odgovor na ova pitanja. Klub SDP-a zbog toga u ovoj formi i obliku ne može podržati ovaj zakonski prijedlog i zavisno o tome kako će proći amandmani koje je dao ćemo se postaviti u vezi glasovanja. I na samom kraju gospođe i gospodo zastupnici dozvolite mi da kao gradonačelnik grada Raba iznesem nekoliko misli vezanih za ovu problematiku. Grad Rab je jedinstvena politička zajednica koja obuhvača cijeli otok Rab i nekoliko pripadajućih otoka i otočića ukupne površine 102 kvadratna kilometra. U popisu stanovništva iz 2001. godine ima 9 tisuća 480 stanovnika. Status samouprave dodjelio mu je još rimski car Oktavijan August 10 godina prije Krista kojega je sačuvao do današnjeg dana, a to je 2015 godina. Da vam ilustriram situaciju kad je Rab, kad je grad Rab imao kanalizaciju i vodovodnu mrežu tamo gdje je danas Beč je bila prašuma. U toj dugoj, prebogatoj povijesti uvijek je bio jedinstvena politička zajednica osim u periodu od 16.lipnja 1938. pa do 6.svibnja 1940. godine kada su zbog sukoba između pristaša Stojadinovićevog režima i rastučeg utjecaja pristaša HSS-a i nekoliko ambicioznih pojedinaca na Rabu osnovao dvije općine. Općinu Grad i općinu Sela. To je prouzročilo strašne sukobe i nemogučnost funkcioniranja cijeloga otoka te je uvidjevši svu apsurdnost i nemogućnost te situacije kraljevski namjesnik 6.5.1940. godine donio odluku o ponovnom spajanju dviju rapskih općina u jednu jedinstvenu općinu. Te je događaje opisala gospođa Mira Kolar u znanstvenom radu «Ekonomsko, ekonomsko politički sukob grada Raba i rapskih sela» pred 2. svjetski rat, a objavljeno u Jadranskom zborniku Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, evo to je taj tekst. U svojoj dugoj pisanoj povijesti od 2015 godina na otoku Rabu su vladali: Rimljani, Bizantinci, Franci, Venezia, Napoleon, hrvatski vladari zatim Italija, Kraljevina Srba, Hrvata, Slovenaca, NDH-zija, Socijalistička Fererativna Republika Jugoslavija i na kraju Republika Hrvatska i cijelo to vrijeme osim u onom kratkom periodu bio je jedinstvena upravna cjelina i nitko ga nije uspio podijeliti. Gospođe i gospodo zastupnici ako vi to danas želite učiniti neka vam to bude na čast, a ja u tome ne želim imati udjela. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Ovo je bilo prilično poučno. Ja ću moliti predstavnika predlagatelja državnog tajnika Antuna Palarića koji ima pravo u ime predlagatelja. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici mi smo čuli sad tu citate iz jednog više ili manje stručnog članka koji je pisala službenica Središnjeg državnog ureda, ali to nikako nije nikakav argument. To moji službenici i drugi službenici pišu za Informator više ili manje dobro, ali to nije službeni stav ni Vlade ni kuće u kojoj oni rade, a ne mogu im zabraniti na pišu. Vlada ne može prihvatiti interpretaciju da ne može predložiti promjenu zakona ili da Hrvatski Sabor ne može donijeti Zakon o područjima županija, gradova i općina bez da se prethodno s time ne suglasi općinski načelnik ili Vijeće il Gradsko vijeće. I to se uspoređuje sa privatnom kućom. Ma ne, općine nisu privatna kuća. Općine i gradovi su pravne osobe javnog prava, to je prije svega politička organizacija i Hrvatski sabor nema pravo dirati kuće, ali ima pravo odlučiti o područnom usvoju. Ja sam pisao ove odredbe na koje se pozivate. Znamo zašto smo to htjeli. Htjeli smo zaustaviti ove tisuće i tisuće inicijativa pa smo i htjeli to malo umrtviti, ali nikada nam nije ni palo na pamet da bi mi mogli zabraniti Saboru da donese odluku. U konkretnom slučaju nek se čuje i druga istina. Točno je da za područje osnivanje nove općine Lopar na području otoka Raba, usput rečeno mi imamo puno otoka koji su također prirodne cjeline, ali imaju više općina i sve dobro funkcioniraju primjerice na mom Hvaru s dva grada i dvije općine i nikada većeg mira nego kad smo to tako ustrojili. I sada nema mišljenja gradskog vijeća. A trebalo odgovoriti zašto nema mišljenja kada je inicijativni odbor prema dokumentima koje raspolažem 14. prosinca 2004. godine zatražio do grada Raba izjašnjenje. I kada je 8. prosinca 2004. godine zatražio od Primorsko goranske županije mišljenje, nema mišljenja i sada bi tu Sabor morao ignorirati volju 715 punoljetnih građana govorim i punoljetnim građanima koji tamo žive. Treba odgovoriti na to pitanje dali tih 715 građana ima pravo naravno područje cijelo naselje imalo bi više stanovnika, ima 1600 stanovnika. Dali imaju pravo organizirati se kao jedinica lokalne samouprave koji su to razlozi njihova nezadovoljstva postojećim ustrojem i konačno se izjasniti. I neka ovaj Parlament o tome odluči. Tu ne mogu biti materijalni razlozi mi znamo kako su bogata naš primorska mjesta, treba reći što se to tamo događa Ali nikako Vlada ne može pristati na to da se Hrvatska feudalizira da jedno općinsko vijeće može spriječiti da se promjeni zakon. Hvala lijepa.
Hvala državnom tajniku. Imamo dva ispravka netočnih navoda prvi je zastupnik Stazić izvolite.
Netočan je navod državnoga tajnika da stručno mišljenje objavljeno u stručnom članku nije argument. To stručno mišljenje objavljeno u stručnom članku ne mora biti stav Vlade kao što državni tajnik kaže i da nije, ali to onda dokazuje da je Vlada nestručna pa i anti-stručna. Kada stručno mišljenje nije njezin stav. Ali stručno mišljenje jeste argument i to najjači.
Hvala lijepa. Još jedan ispravak netočnog navoda zastupnik Antešić izvolite.
Netočno je što je iznio državni tajnik gospodin Palarić da se gradsko vijeće u ovom slučaju grada Raba nije o tome očitovalo. Ono se očitovalo na način da je upravno središnjem državnom uredu za upravu uputilo dopis kojim traži pojašnjenje jer se inicijativa koji je inicijativni odbor za osnivanje općine Lopar skupljala dvije skoro dvije godine. I dali je ta inicijativa pravno valjana inicijativa odnosno pravno valjana podloga za pokretanje inicijative za osnivanje općine Lopar. Te je točno da se taj državni ured nije u tome uopće očitovao a zahtjev državnom uredu je upućen u propisanom roku za dobivanje odgovora. To je istina.
Hvala lijepa. Idemo dalje u raspravi po klubovima. Slijedeći je na redu Klub SDSS-a upisan je zastupnik Gajica izvolite.
Gospođo potpredsjednice, državni tajniče, kolegice i kolege. Predlagatelj ovog zakona ovdje i uopće u raspravi o prijedlogu kaže da ima pretenziju cjelovito riješiti materiju ugraditi nastale promjene, uspostaviti nove jedinice, normirati proceduru proširiti neku vrstu decentralizacije u obavljanju javnih poslova. Sve je to sasvim u redu, ali to se sve radi o jednoj složenoj materiji kroz koju se prelamaju osnovna životna pitanja, pitanja građana. To je nekako razlog da ja mislim da ovaj zakon zaslužuje ozbiljnu i čini mi se kritičniju raspravu i ja ću zbog toga iznijeti ovdje nekoliko stvari koje su pa recimo tako kritički intonirane. Prva stvar koju ovdje želim o kojoj želim nešto reći to je ovo pitanje postupka formiranja novih općina novih općina prije svega. Jer se cijela stvar na to usmjerava. U zakonu ili u obrazloženju piše da predstavničko tijelo daje svoje mišljenje. Dalje govori o jednoj trećini građana koji daju inicijativu. Dalje govori i pribavljanju mišljenja građana koji tamo žive. Dalje govori o mišljenju županijske skupštine, govori o suglasnosti Ministarstva financija. Sve su to kriteriji koji imaju smisla Ono što ovdje fali a čini mi se da je važno to je neka vrsta objektiviziranog kriterija, što je recimo s prostornom, komunalnom, gospodarskom funkcionalnom cjelinom. Jer ja mislim da kad idete formirati neku jedinicu pa i kad se radi o općini da zapravo prije svega treba poći od toga da je to cjelina koja ima tzv. Objektivizirano uporište. Ovdje toga nema i ja mislim da to u zakonu kao objektivan kriterij koga ćemo se onda držati ili do čega ćemo držati bi trebalo da bude uspostavljeno. Razlog za to je i u sadašnjoj organizaciji a sadašnje organizacije pokazuje da imamo veliki, moglo bi se reći i preveliki broj lokalnih jedinica i to u rasponu stanovnika od 1000 do 15 000 i imat kriterije u kojima, neke lokalne jedinice ne omogućavaju samostalno ni elementarno preživljavanje ljudi. I imate lokalne jedinice koje zapravo nemaju mogućnost da bitno utječu na život građana. E što je tu s tom funkcijom jedinice lokalne samouprave u cjelini. Onda se dakle ne izvršava. E sada ovim zakonom kada je u pitanju to formiranje novih jedinica imate recimo dva raspona. Jedan je ovaj zakon uspostavlja nove jedinice lokalne samouprave nove općine, i ja bih se usudio reći da se to radi na kriteriju odnosa političkih snaga. Vjerojatno se radi i o tome, da se time želi utjecati na izborni rezultat. DA je to u nekoj vrsti predizborne funkcije. To je jedna stvar koju ja ovdje čitam. Druga stvar, ja znam inicijativu građana Srba koja ne može proći ili koja se ne artikulira u dobroj mjeri iako se tamo radi baš o tome prostorna komunalna, funkcionalna cjelina. I imate tamo recimo, 1500 vjerojatno će BP u nekim drugim okolnostima brzo bilo i dvije i pol tisuće ljudi, i moglo bi kao lokalna sredina funkcionirati bolje vjerojatno nego neki drugi primjeri. Moram tu dodati još jednu stvar. Kad bi odnos općine Gračac koja je udaljena 45 možda i više kilometara bio nešto drukčiji možda na ovaj način ne bi razgovarao. Ali to onda govori o potrebi da se i ugradi i razgovara na onim kako sam malo prije rekao objektiviziranim kriterijima. Ja znam da se može meni reći, ajde vi predložite tu promjenu, pa neka se formira općina, ali opet se vraćam na ono, radi se o odnosu političkih snaga u čemu zapravo objektiviziran kriterij nije odlučujući. Druga stvar koju ovdje želim reći to je zakon uspostavlja status gradova na novi način, ako mogu tako reći, status i veličinu. Naravno da ja razumije da je to nužno ali i znam da se kod veličine mora poći od nekoga broja i znam da je broj stanovnika u toj stvari relevantan. Ali ja u ovom govoru o gradovima, sad hoću reći kroz ovo funkcionalno izvršavanje, nešto o funkcionalnom izvrštavanju javnih funkcija, recimo javnih upravnih funkcija. Državni tajnik Palarić kad smo vodili razgovore o ovom zakonu onda je spomenuo nešto što ima vrlo smisla to je pitanje decentralizacije. I sad gledajte, obavljanje javnih funkcija mi imamo u uredima ministarstva na terenu, imamo u županijskim uredima, imamo u gradskim uredima, imamo u uredima državne uprave i imamo kod administracije, kod općinske administracije. Ja znam da je vrlo važno da se obavljanje javnih funkcija, javnih, recimo upravnih funkcija najprije obavlja efikasno. I drugo, da se obavlja tako raspoređeno da građanima to bude na dohvat ruke. Ja bih volio da kad se govori o ulozi gradova i kad se govori o decentralizaciji da ovdje imamo neku vrstu dobre analize kako se to radi i da ova rješenja oko decentralizacije pa i uloge gradova bude proizvod takve prethodne analize u kojoj ćemo na objektivnom kriteriju se lako složiti. Treća stvar koju ovdje želim reći, to je ovo pitanje naziva mjesta koje ovaj zakon sada, da kažem tako, verificira. Ja znam da lokalne jedinice imaju pravo donijeti odluku hoće li se neko mjesto zvati ovako ili onako. E sad, prema ovom što je upisano u zakonu postoji po prilici 30-tak mjesta kojima je promijenjen naziv. Ja ću vama ovdje navesti samo neke. Recimo kod Dvora nije više na Uni, kod Gvozda nije više Vrgin most, imate Cerovac Vukmanički a bio je Tušilovački, imate Hrvatsko polje a bilo je Srpsko polje itd. Ja ne znam najprije razloge zbog čega su ljudi donijeli tu odluku, ali znam nešto drugo, i ja sam vrlo uvjeren da se nije vodilo računa o tome da se bez volje a naročito protivno volji domicilnog stanovništva vrše ovakve vrste izmjena u nazivima mjesta. Ja mogu razumjeti nazive koji su recimo tako, ideologijski pridjevi, Partizanska držnica itd. To sad mogu razumjeti. Mada bi ja i protiv toga bio, ali to mogu razumjeti. Ali suviše je veliki broj naziva u kojima je došlo do brze promijene imena bez, velim, suglasnosti domicilnog stanovništva i uglavnom protiv njegove volje. To je u nekoj vrsti funkcije koja instrumentalizira i ja mislim da to zapravo ne vrijedi. Odgovor koji mi se može reći, a to je, dajte neka drugi ljudi promjenu ono što je sada. Ja mislim da nije dovoljan odgovor i zapravo nema smisla. Zbog svega ovog što sam naveo i zbog toga što ja mislim da je ovaj zakon važan jer uspostavlja neku vrstu konstrukcije, konstrukcije mjesta i odnosa među njima, nadležnosti itd. Ja prenosim mišljenje našega kluba da bi bilo dobro da ovo što danas razgovaramo bude tretirano kao prvo čitanje pa da se ovaj zakon donese u boljem sadržaju i nakon duže rasprave. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Slijedeći u ime Kluba HSLS-a DC LS-a zastupnik Frano Piplović. Izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Ako Bog da, Hrvatska će uskoro biti bogatija za 9 novih općina i dva grada. To su prijedlozi koji se nalaze u ovom Prijedlogu zakona o području županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Osobno podržavam ovakav prijedlog. Zašto? Zato što je on izraz volje lokalnog stanovništva i prema tome svako protivljenje ovakvoj jednoj volji bi dovelo neke postavke iz naših zakona u pitanje. U ime, ukoliko su ispunjeni svi zakonski uvjeti, odnosno pretpostavke i zakonska procedura u ime Kluba HSLS-a DC-a i LS-a podržavam ovakav jedan ustroj županija, gradova i općina u Hrvatskoj poštujući prije svega, kažem, legitimno pravo naših građana da odlučuju o životno važnim pitanjima u svojoj sredini. Budući da dolazim sa 5. izborne jedinice i da ovdje imamo dva prijedloga za dvije nove općine, Općinu Podvinje koja se, odnosno naselje Podvinje koje se želi izdvojiti iz grada Slavonskog Broda i naselje Štitar koje se želi izdvojiti iz općine odnosno grada Županje. Rekao bih o jednom i o drugom slučaju. Imamo ovdje dva primjera. Jedan primjer gdje se u cjelini poštivala procedura, gdje su mještani Štitara izrazili svoju želju, volju, uputili prijedlog Gradskom vijeću grada Županje, županiji Vukovarsko-srijemskoj. I sve je to stiglo uredno do ministarstva i taj prijedlog je u potpunosti čist i legitiman. Mjesto Štitar ispunjava sve one uvjete koje zakon predviđa da bi bio općina, znači predstavlja jednu socijalno-ekonomsku, jednu prostornu cjelinu. I to neko "razvjenčavanje" grada Županje i njenog naselja Štitar, će se provesti, proći u jednoj dobroj vjeri bez nekih velikih trzavica. I pretpostavljam da će to sutra biti i podloga za kvalitetnu suradnju znači nove općine i grada Županje. Kada je u pitanju Podvinje slučaj je malo specifičniji i drugačiji. Svi znate Podvinje se nalazi sa sjeverne strane auto ceste, na obroncima Dilj gore. Mjesto koje ima svoju povijest kao i mnoga druga mjesta. Mjesto koje je 1577. godine već bilo župa. 1626. godine Podvinje je bilo vjerski centar za Slavonski Brod i okolna sela. 1765. godine Podvinje već ima školu, za Bukove i Tomicu, Vinogorje. 1807. godine administrativno je središte za Brod i okolna sela. 1822. godine je sjedište I. satnije Austro-ugarske vojske, a 1888. godine Podvinje je općina za širok pojas pripadajućih sela od Oriovaca do Trnjana. Od 1926. godine Podvinje je općinsko središte za mjesta Podvinje, Bukovlje, Rastušje, Tomicu i Vinogorje, te za područje, sadašnje područje mjesnog obora Zrinski i Frankopan, znači južno od auto ceste. Naveo sam ovih nekoliko podataka da se zapravo ipak vidi da je Podvinje u svakom pogledu jedna znači zemljopisna cjelina, da je jedna socio-kulturna cjelina, da ima blizu 4 tisuće stanovnika. Oko tisuću sto kućanstava, oko 170 vikendica. Da je u Podvinje nakon ovog Domovinskog rata doselilo negdje oko tisuću stanovnika sa područja bosanske Posavine tako da to mjesto ima sve uvjete da bude opširan. Podvinci su još 1993. godine obratili se sa zamolbom da budu općina, tada im nije udovoljeno. 2003. su ponovo uputili zahtjev gradskom vijeću, opetovali su ga opet u 2004. godini, međutim tu leži zec, naš uvaženi gradonačelnik i gradska uprava, gradsko vijeće oglušili su se o zahtjev mjesta Podvinje. Ni jednim slovom, ni jednim papirom nisu odgovorili na ovu inicijativu da odbijaju, da obrazlože zbog čega odbijaju takvu jednu inicijativu. Naprotiv šutnja je trajala do današnjih dana, jedino se izjasnila županijska skupština, žao mi je što nema kolege Gavrana koji to može potvrditi, županijska skupština koja je požurivala gospodu iz Gradskoga vijeća iz grada Slavonskog Broda da se o tome očituju. Međutim nikad se nisu očitovali, ali se eto očitovao naš gradonačelnik i vjerujem da ste svi kao saborski zastupnici dobili od njega dopis kojim on iznosi svoje razloge zbog čega Podvinje ne može biti općina. Međutim treba staviti pod upit mnoge od ovih ovdje kriterija koje je gradonačelnik napisao i poslao saborskim zastupnicima. Pretpostavljam da je pokušao Podvince uplašiti autoritetom Hrvatskog sabora i hrvatskog zastupnika u Hrvatskom saboru pa da će se odluka donijeti na prijedlog gospodina gradonačelnika i kako će građani biti krivi zbog toga što su izrazili svoju volju. Pretpostavljam da ćete kolegice i kolege pravilno ocijeniti i da se nećete dati navesti na tanak led pa prihvatiti argumente gradonačelnika. Ako je bio dobar gradonačelnik, da je bio dobar gradonačelnik mogao je lijepo komunicirati sa svojim građanima i sva sporna pitanja riješiti prije nego je došlo do ovoga u Saboru. Bio sam dužan ovo malo više eksplicirati zbog toga što se i u tisku ovih dana, barem u našem lokalnom, iznosi dosta neistina vezano za Podvince. Još par riječi vezano za samo Podvinje. Podvinje je isto interesantno zbog toga za velike i koji žele staviti šapu na zemljišta koja su vrlo atraktivna uz autocestu. Građani Podvinja žele biti ti koji će određivati namjenu u skladu sa zakonom, u skladu sa prostornim planovima. Isto tako mnogi koji pokušavaju osporiti Podvinji volju da bude općina imaju za cilj angažirati svoje proizvodne kapacitete. Tamo opet bez volje i bez želje utjecaja samih građana Podvinja. Do sada smo imali dosta inicijativa dok je Hrvatske države gdje su se pojedine općine izdvajale iz pojedinih naselja i čini mi se da je gotovo svaka općina koja je nastala, da je napravila stanoviti pomak da je bilo stanovitog razvoja. Zato plediram da ne treba ljude i njihovu volju ograničavati ukoliko postoje svi oni zakonom predviđeni uvjeti. I za sam kraj evo želim još jednu riječ vezano za samo Podvinje. Da je u Podvinju doselilo dosta stanovnika sa područja Bosanske Posavine. Ti su ljudi našli tu svoje mjesto, tu su se nastanili. Podvinje kao jedna zemljopisna cjelina, kao mjesto koje je blizu jednog većega grada odgovara i njihovom načinu života koji su imali dok nisu došli i doselili na područje Slavonskog Broda. U nadi da ćete podržati ovaj prijedlog, zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Sljedeći u ime kluba HSP-a, kolega zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice pošto državnog tajnika nema onda pozdravljam suradnike, dame i gospodo saborski zastupnici. Klub Hrvatske stranke prava drži da se ovim prijedlogom zakona nije ušlo u suštinu problema koji se pojavljuju u svezi sa teritorijalnim ustrojstvom lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Predloženi zakon nudi zapravo samo manje neke korekcije teritorijalnog ustrojstva u odnosu na postojeće stanje. Dakle osnivanje nekoliko novih općina ili izdvajanje pojedinih naselja, a sve se to moglo riješiti postojećim zakonom, odnosno izmjenama i dopunama postojećega zakona. Najveći je problem što predlagatelj nije definirao kriterije po kojima su predložene teritorijalne promjene prihvaćene, odnosno kriteriji po kojima neki zahtjevi nisu prihvaćeni. U nedostatku takovih kriterija svjedoci smo stalnih pa čak i nerealnih zahtjeva za formiranje novih općina. Pri tome se ne vodi računa o održivosti sustava u kojem se stvaraju brojne male općine od nekoliko stotina stanovnika koje nemaju nikakovu perspektivu i s njihovim se proračunima ne može riješiti ni jedan značajniji problem u jedinicama lokalne samouprave, odnosno lokalnog stanovništva. Vezano uz postupak iniciranja područnih promjena skreće se pozornost na odredbu članka 30. zakona kojim je propisano da promjenu područja jedinice lokalne samouprave te osnivanje novih jedinica može predložiti predstavničko tijelo, odnosno jedna trećina građana dotičnog područja koje traži novu jedinicu ili izdvajanje iz pojedinog grada. Bez obzira da li je predlagatelj predstavničko tijelo ili sami građani, zakon ustanovljava obvezu pribavljanja mišljenja građana s područja za koje se traži promjena, odnosno mišljenje pojedinog predstavničkog tijela. Predlagatelji tih promjena uz navedeno dužni su i pribaviti mišljenje županijske skupštine na čijem je području jedinica lokalne samouprave za koju se traži osnivanje ili odvajanje, odnosno promjena. Zakonom se ne određuje da li je uopće bitno kakvo je mišljenje pojedinog predstavničkog tijela, odnosno da li je važno je li mišljenje županijske skupštine pozitivno ili negativno. Stoga klub Hrvatske stranke prava drži da su ovo veliki propusti i nedostaci ovoga zakona. HSP nema ništa protiv osnivanja novih općina u Republici Hrvatskoj posebno ako se time zadovoljava demokratski izražena volja građana. Uostalom to je u duhu Europske povelje o lokalnoj samoupravi koju je Sabor ratificirao prije još više od 10 godina. Međutim europska povelja definira lokalnu samoupravu kao pravo i sposobnost građana u nekom gradu ili općini da sami upravljaju dijelom javnih poslova, dakle naglasak je na dijelu javnih poslova i to samo onih kojima mogu upravljati jer je to prema europskoj povelji njihovo pravo, ali ne mora biti i nužno njihova obaveza. Ovo posebno ističem iz dva razloga. Prvo nitko do sada nije načinio analizu cijene ovakovog sustava lokalne samouprave preko 500 gradova i općina, odnosno nitko do sada nije usporedio koliko je ovaj sustav lokalne samouprave sa više od 500 gradova i općina skuplji ili možda jeftiniji od nekadašnjega, odnosno dosadašnjega 100 općina u Hrvatskoj. Drugo, posljedica stvaranja novih općina je najčešće to da je jedan dio njih nakon početnoga zanosa više ne može ostvarivati niti elementarne zakonski zahtjevne obaveze, dakle podmirivati troškove svoje administracije, da i ne govorim o zakonskoj obvezi podmirivanja 20% materijalnih troškova osnovnoga školstva ili primarne zdravstvene zaštite na svom području. Da i ne spominjem probleme komunalnoga otpada, javnog prijevoza ili protupožarne zaštite. Stoga smatramo da financiranje zdravstva i školstva mora biti preneseno na županijsku razinu kako zdravlje i obrazovanost naših građana ne bi ovisilo o imovini ili imovnom stanju pojedinih gradova i općina. Smatramo da je potpuno promašaj prisiljavati općine da iz svojih sredstava podmiruju te troškove. Za kraj, vjerujemo da su inicijatori ovih prijedloga o osnivanju novih općina, sigurni da će te novosnovane općine moći same financijski opstati, odnosno da će njihovi općinski proračuni, odnosno prihodi moći zadovoljiti sve njihove komunalne i gospodarske potrebe. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. I sada je na redu Klub IDS-a kolega zastupnik Damir Kajin. IZvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjeni državni tajniče, poštovana gospodo zastupnici. Zasigurno će doći dan kada ćemo se morati zapitati da li ovakav ustroj u gotovo 600 što općina, što gradova, što županija uopće ima smisla. Tih 600 što općina, što gradova i županija raspolažu sa cirka 10 milijardi kuna. Grad Zagreb sa negdje 5 milijarde kuna, a država sa preostalih 85%. Naročito je u svemu tome apsurdan položaj županije, one participiraju u materijalnoj raspodjeli sa svega 1,5% znači 20 Hrvatskih županija zajedno imaju proračun 40% Grada Zagreba. To je apsurd to treba jasno mijenjati, ne Grad zagreb da se njima nešto uzme ne daj Bože, već da se izvrši preraspodjela između države i županija. Znači, ako smo nešto zapostavili u ovih 13 godina funkcioniranja lokalne samouprave to su županije koje na primjer kao Istarska ne raspolažu ni sa jednim kvadratnim metrom građevinskog, poljoprivrednog, šumskog ili tzv. Turističkog zemljišta. NI sa jednim metrom kvadratnim a građani stječu ne znam kakav dojam. Međutim, ovaj zakon ustrojava neke nove općine u Istri su to Funtana, i Tar Vabriga, i zanimljivo opozicija se uvijek igra zbog sitnih interesa, odnosno pozicija pardon, vlast, formiranjem novih općina. Da ne bi bilo nikakve zabune IDS je za Funatnu i Tar Vabrigu. Pozicija se sada opet rukovodi onim interesom a često zanemaruje interes jedne šire sredine. Sada ja ne poznam dobro prilike van Istre očito u Primorsko-goranskoj županiji HDZ kani jednim takvim inženjeringom pobijediti biti će im to teško u nekoliko općina, da li će se to dogoditi vidjet ćemo. Takav inženjering jednostavno nije perspektivan jer će doći dan kada ćemo mi opet u ovom Parlamentu morati odlučiti da se neke općine ukine. Što se tiče Istre, IDS je za Tar VAbrigu kao novu općinu IDS je za Funtanu kao novu općinu, apsolutno da. Biti protiv bilo bi suludo, međutim, dok će te dvije općine moći egzistirati sve ovisi o dobrim ekipama kojima te općine treba povjeriti i u onoj prvotnoj pomoći županije, neke općine koje se spominju u ovom zakonskom prijedlogu zasigurno neće biti u takvoj budućnosti. Točno, možda će netko reći da mene to ne treba zanimati, međutim, što se tiče Istre svi će u Funtani priznati da jedan Vrsar nije zapostavio tu općinu, ne znam od gradnje marine svojim sredstvima, ne nekog poduzetnika, ta Funtana ima 700 stanovnika, sa svom riješenom je infrastrukturom, ona ima čak milijun 342 noćenja što je 7,95% Istarskih noćenja, to je cirka negdje oko 3,5 Hrvatskih noćenja, puta 0,75 prosjek od boravišne takse eura jasno, puta 70 eura po gostiju koliko dnevno njihov taj boravak tamo nosi, onda sigurno je da će ta općina egzistirati. Isto to vrijedi i za Tar Vabrigu kada je posrijedi ni on nije zapostavljao tu općinu jer se godišnje investiralo između 6 i 7 milijuna kuna u taj mjesni odbor. Tar VAbriga ima milijun 426 tisuća 750 noćenja ili 8,46% istarskih noćenja što je cirka 4% Hrvatskih noćenja i jasno je da takva općina može egzistirati i legitimno je da ljudi koji tamo žive drže da sami mogu više bez nekog tutora izvan svog područja. To je legitimno njihovo pravo i ja to jasno podržavam. NO, mi ćemo ipak gospodo morati stati na loptu kada je osnivanje tih novih općina posrijedi. Nelogično je da jedna Poreština sa 26 tisuća stanovnika ima 8 lokalnih samouprava, kao s druge strane Puljština sa 80 tisuća stanovnika. Slična inicijativa javila se u Štinjanu, sada se postavlja pitanje zašto Vladu tu inicijativu nije prihvatila odnosno zašto ide Vlada razbijati jedno Gračišće, jednu od najuspješnijih općina u Istra na način što Bazgalje izdvaja iz Gračišća i pripaja ih Pazinu. Pazinu se time zasigurno ne pomaže, ne pomaže se ono što je bitno niti stanovnicima BAzgalje, ako se želi Pazinu pomoći s druge strane onda ga treba uvrstiti u brdsko-planinsko područje. Taj grad je zasigurno u najnezahvalnijoj gospodarskoj a time i financijskoj poziciji u Istri za razliku od jednoga Labina koji je nakon što je početkom 90-tih godina krahirala u njemu gotovo sva industrija, uspio je pokrenuti jedan novi industrijskih ciklus i on je danas sveo svoju stopu nezaposlenih na 7 do 8% što je negdje u Istarskom prosjeku ali Pazin koji također nema veću stopu nezaposlenosti od 7 do 8%, koji se uvijek oslanjao na tekstilnu industriju upravo zbog toga je u nezahvalnoj poziciji, tim više što su neki investitori koji su bili voljni tamo ulagati preselili svoje pogone u Slavoniju gdje danas zapošljavaju po 300, 400 i više zaposlenika ali na žalost nisu ostali u Pazinu. Zašto nisu, valja pitati sindikate. No, da se vratim na te Bazgalje. Zašto ih uzimati Gračišću. 97. u Pazin se vratio LIndar i to je bilo u redu, 2001. u Pazin je prešao Lindarski katun i to je također u redu danas stanovnici BAzgalji prema mojoj informaciji nisu za to, jedan dobar dio nije, općina ih zasigurno ne zapostavlja sa skromnim sredstvima na području tog mjesnog odbora, Štihovići, Bolčići, Funčići, Sveta Marija Magdalena dobili su asfalt, isto tako Šujevići, Čuleti, Marcani, vodu je dobio kompletan mjesni odbor, istina Bazgalje, LOvrečići trebaju dobiti asfalt ali mišljenja sam da će komunalnu infrastrukturu neusporedivo lakše riješiti ako su u Gračišću, nego Pazinu pogotovo ako ostane načelnik Mijan Drušić. Naprimjer, dovoljno je reći da ta općina 93. nije imala na svojem prostoru jedan metar vode, danas ima 98% građana te općine spoj na vodovodnu instalaciju za što je trebalo izgraditi u 10-tak godina 50 i 60 kilometra vodovodnih instalacija. Konačno nisam ja siguran da Bazgalji znači tih 250 stanovnika ako im se iskreno objasni što im preseljenje znači da bi bili za Pazin, oni bi bili zasigurno protiv, zašto? Jer Gračišće je brdsko-planinsko područje, a grad Pazin to nije. To znači da tih 250 stanovnika gubi koncem godine na primjer mogućnost povrata poreza shodno Zakonu o dohotku što po jednom zaposlenom iznosi negdje oko 2 tisuće kuna, u jednoj obitelji to je 4 tisuće kuna. Kao u jednome Buzetu ili ne znam Lanišću itd., a to priznat će svako nije malo. Konačno u Pazinu, temeljem Zakona o dobiti plaća se dobit od 20% u Gračišću je to 15%. Ili 25% manje što će reći da su svi oni koji se bave poduzetništvom takvom jednom izmjenom došli ili bi došli u težu poziciju. Drugo, kada su neka Istarska mjesta posrijedi, a poštujući Ustavni Zakon o pravima manjina odluke Ustavnog suda, a naročito ove međunarodne konvencije i ugovore koje tamo 50-tih, 69-tih, 70-tih zaključivala ex Jugoslavija, a preuzela Republika Hrvatska i Republika Slovenija zaključivale su sa Italijom te ugovore, nazive mjesta u dvojezičnim prostorima Županije istarske valja pisati na hrvatskom i talijanskom jeziku. To je osnov dvojezičnosti, to je osnov jedne jezične slobode, to je osnov poštivanja toponim, to je osnov manjinske tolerancije, točnije to je jedan pošten odnos većine prema manjini, to je konačno osnov poštivanje međudržavnih ugovora na koje se niti jedna Vlada nema pravo oglušiti. Jednom riječju kad je Istra posrijedi to izbjegavanje dvojezičnosti može biti i provokacija. U tim mjestima žive Hrvati Talijani kao autohtono stanovništvo, jasno u tim mjestima žive i drugi koji se osjećaju isto kao autohtono stanovništvo. I konačno zašto Vlada koju podržavaju i manjinski zastupnici ne poštuje opredjeljenje stanovništva na tom prostoru? To jednostavno gospodo Vladi morate, ako to ne činite, radi se o jednoj prepotenciji, o jednoj drskosti kojoj valja stati na kraj. Ako se ide mijenjati ovo što smo imali prije toga, prije prilike čuti za ovom govornicom, čak onaj prirodni, mislim Toponim Srpsko polje u Hrvatsko polje, mislim ja jednostavno ne mogu razumjeti ovu slobodu koju si netko dopušta, ako se stoljećima na taj način taj Toponin tako nazivalo. To je isto kao kada smo 98. ili 99. kada smo imali jednu sličnu zakonsku inicijativu dobili prijedlog Vlade da Beli Manastir treba pisati Bijeli Manastir. To se jednostavno gospodo ne radi, to je nametanje jednog ponašanja koje ne znam svugdje vjerojatno izvan ove sabornice doživjeti će osudu. I ja vas doista molim da se na takav način ne poigravamo. Za kraj što još reći, Tarvabriga sigurno može inzistirati, ona ima milijun 426 tisuća tih noćenja. Funtana zasigurno može egzistirati, ona ima milijun 342 tisuće noćenja, znači radi se o bogatim mjestima. Glavna im je osnova turizam. I ako potraju ovakve sezona, a ova bi trebala koja je pred nama biti sjajna, ti krajevi neće u ničemu oskudjevati. E, da li će biti kod nekih drugih tako, e to ćemo vidjeti. I ja i ovom prilikom želim Funtani, Tarvabrigi puno sreće i uvjeren sam da će onaj tko bude vodio županiju, ne sumnjam da će to biti IDS, njima itekako pomoći. Ono što je također potrebno učiniti, možda ne danas, jer ovo je prvo čitanje, možda to nije ni materija ovoga Zakona, treba definirati kada će doći do raspuštanja općinskih, gradskih vijeća, odnosno županijskih skupština, ima još uvijek vremena. Ja bih predložio da to bude tamo ne znam recimo 10.4. i da jednostavno znamo kada idemo u te izbore. I zadnje nije točno da za sprovedbu ovoga Zakona, o čemu je govorio i gospodin Antešić neće biti potrebno osigurati nova sredstva. Itekako hoće biti potrebno osigurati nova sredstva. Doduše ta sredstva neće osigurati državni proračun, ali građani tih prostora morati će osigurati određena sredstva, jer svako formiranje jedne lokalne samouprave poglavito košta. No, ponekad to politikanskim formiranjem novih općina išlo se i ranije. I sad se postavlja pitanje, kako da se IDS postavi oko ovog zakonskog prijedloga? Mi ćemo podržati posve otvoreno kažem sve amandmane opozicije. Apsolutno sve. Ali da li možemo na koncu gdje Istra dobiva dvije općine Tarvabrigu i Funtana biti protiv Zakona? Jednostavno ne možemo. Ne možemo se vratiti doma, a ne glasati za formiranje te dvije općine, ali ćemo još jedanput kažem podržati sve logične amandmane. Bilo bi najbolje kada bi imali 8 ili 9 ovakvih zakonskih inicijativa u svakoj zakonskoj inicijativi po jednu općinu, onda bi situacija bila čista, ali ovako smo naprosto dovedeni u jednu krajnje nezahvalnu situaciju, jer i sami znate da IDS ne može biti protiv zakona u kojemu se ima formirati općina Tarvabriga, odnosno Funtana.
Hvala lijepo. U ime Kluba HDZ-a kolega zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite kolega zastupniče.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj prijedlog Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Sam važeći zakon koji je donesen još 97. godine i do sada je mijenjan čini mi se 16-tak puta, i dopunjavan je praktično svake godine, osim prošle i to po nekoliko puta. No, dozvolite da nešto kažem o samom ustroju koji uz određene korekcije na snazi praktički od 1993. godine. Pokazalo se u praksi da je ovakav teritorijalni ustroj dobar. Sam broj jedinica lokalne samouprave za koji često govorimo da je prevelik ipak je doprinio kvalitetnijem i ravnomjernijem razvoju Republike Hrvatske. Upravo veliki broj općina često vrlo malih i teritorijalno i po broju stanovnika pomogao je u razvoju malih sredina, pogotovo na području izgradnje komunalne infrastrukture. Tako danas imamo malih općina koje su po stupnju izgrađenosti komunalne infrastrukture, izgrađenosti vodovodne, kanalizacijske mreže, javne rasvjete, cestovne infrastrukture uz bok daleko većim i financijski jačim sredinama, mnogim gradovima ponekad čak i ispred njih, pogotovo njihovih rubnih dijelova. To bi teško postigle da su ostale u sklopu nekadašnjih velikih općina, kakav je bio ustroj do 93. godine. Mnoge od njih postaju ili su već postale pravi mali urbani centri, gdje se odvija i značajna gospodarska aktivnost. Širi se i razvija poduzetnička djelatnost, kroz formiranje i razvoj poduzetničkih zona i slično. Mogao bih navesti niz primjera sa područja svoje Karlovačke županije, kao što su općine Draganić, Netertić, Rakovica, Žakanje i mnoge druge. Tako da smatram da je većina novoustrojenih jedinica lokalne samouprave iako često malih i malih financijskih mogućnosti opravdala svoje postojanje. Zbog svega navedenog smatramo da je postojeći teritorijalni ustroj dobar, da ga ne treba u bitnome mijenjati, jer je do sada pokazao svoju efikasnost i ujedno omogućava ravnomjerniji razvoj. Ali da ga treba dorađivati to da. I upravo u tom smjeru ide i ovaj prijedlog Zakona. Smatram da i ovakav način prikupljanja i obrade inicijativa za promjenom granica općina, gradova i županija kao i ustrojavanje novih općina dobar jer nije dobro da se praktički svake godine po nekoliko puta, evo prošle godine je tri puta mijenjan Zakon o područjima županija, gradova i općina i činjenica je da je ipak broj zahtjeva u zadnje vrijeme smanjen za formiranjem novih jedinica lokalne samouprave što nam pokazuje da su i težnje građana većim djelom i zadovoljene. Ovim prijedlogom zakona sve inicijative pristigle u proteklom razdoblju do kraja prošle godine obrađene su i ugrađene dobrim djelom i u sam tekst zakona. Sam zakon precizira ujedno sjedišta svih županija i u tom dijelu ne predviđa nikakve promjene. U prijedlog su unijete sve promjene koje se odnose na promjene naziva naselja, koje su donešene na općinskim i gradskim vijećima temeljem Zakona o lokalnoj i područnoj tj. regionalnoj samoupravi iz 2001. godine. Prijedlog zakona ujedno utvrđuje način promjene granica između jedinica lokalne samouprave te predviđa uspostavljanje povjerenstva Vlade RH kao arbitra u slučaju sporova, a isto tako predviđa institut pravne zaštite, prava interesa stranaka u postupku utvrđivanja granica. Ujedno zakon redefinira dosadašnji način ispitivanja i prikupljanja mišljenja građana kod zahtjeva za promjenom granica ili zahtjeva za osnivanje novih jedinica lokalne samouprave. Ovim prijedlogom zakona nije potrebno tražiti mišljenje jedinice lokalne samouprave općine ili grada gdje se promjena traži ukoliko je zahtjev podnijela najmanje jedna trećina građana, znači građana sa pravom glasa koji prebivaju na tom području. Istovremeno, ostaje ipak odredba da treba tražiti mišljenje županijske skupštine na čijem području se promjena traži. Smatram da je ova odredba dobra jer smo do sada često bili svjedoci da jedinica lokalne samouprave, njezino predstavničko tijelo, pogotovo jedinica od koje se traži odvajanje, opstruira donošenje mišljenja što na neki način i sputava određenu sredinu da podnese zahtjev. Također svi predlagatelji promjena dužni su prethodnu suglasnost Vlade Republike Hrvatske za promjenu a ne samo mišljenje Ministarstva financija kao što je bilo do sada. Smatram da je to dobra odredba jer ne može biti samo kriterij o mogućnosti samofinanciranja jedini kriterij opravdanosti formiranja novih jedinica lokalne samouprave. Sam prijedlog zakon vrlo precizno definira sam postupak nakon promjene područja ili formiranja nove jedinice lokalne samouprave od perioda donošenja zakona do konstituiranja novih predstavničkih tijela, definira preuzimanje predmeta nakon konstituiranja, razdiobu imovine kao i međusobnih prava i obaveza i ujedno definira i nadležnost Vlade ako nije moguće postići međusobni sporazum. Zbog svih navedenih razloga Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. U ime Kluba HNS-PGS-a kolega zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite, kolega zastupniče! Moram vam dati još obavijest da je sukladno članku 207. stavku 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta. Izvolite!
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege! Meni je izuzetno žao što u dvorani nema gospodina državnog tajnika jer raspravljamo o zakonu iako prilikom utvrđivanja dnevnog reda predlagali smo prvo čitanje a ne hitni postupak. Ako sam ga dobro razumio danas u svojem uvodnom obrazloženju je rekao da su oni spremni razmotriti taj prijedlog da ovo bude prvo čitanje a ne hitni postupak. Odbori također koji su o tome razmatrali davali su takve prijedloge. Sad nam nije jasno da li još uvijek raspravljamo hitni postupak, prvo čitanje, pisati amandmane, ne pisati ali ako se ostalo kod hitnog postupka onda barem apeliram na to da danas ne bi bilo glasanje o ovom zakonu i podnijetim amandmanima jer je preveliki broj, posebice zbog toga što želim vjerovati da će eventualno tjedan dana Središnji ured državne uprave si uzeti vremena da provjeri obrazloženja svih amandmana koji su podnijeti. I o ovom zakonu raspravljamo bez prethodne rasprave u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. A da je dokaz tome svjedoči i činjenica da je i zajednica županija izrazila niz primjedbi i signalizirala nam da u ovom zakonu ne samo da nije provedena nikakva rasprava sa županijama kao tijelima jedinicama regionalne samouprave nego da se očito o njemu nije raspravljalo ni sa zajednicom županija kao jednom udrugom ili udruženjem jedinica regionalne samouprave i dolazimo s njim na usvajanje netom prije raspisivanja lokalnih izbora. Broj amandmana dokazuje i to da u pojedinim općinama i gradovima nisu čak imali prilike niti saznanja da će se ovaj zakon donašati pa nisu mogli na vrijeme dati u redovnoj proceduri svoje prijedloge. A želio bih vjerovati da ćete se sa mnom složiti da je možda bilo najpametnije da prije godinu dana je Vlada uputila poziv svim općinama, gradovima, županijama, da na temelju postojećeg starog zakona daju prijedloge nakon što je prijedlog zakona bio gotov da se vratio u lokalnu samoupravu i nakon suglasja lokalne samouprave došao pred nas. Mi odlučujemo o pravima građana koji oni mogu i moraju ostvarivati u lokalnoj i regionalnoj samoupravi a po hitnom postupku uoči izbora želimo donijeti zakon po kojem bi za otprilike 50 dana trebali biti provedeni izbori. Ja vas podsjećam da ovaj zakon utvrđuje i regulira i nazivlja naselja i sjedišta pojedinih općina i županija, da utvrđuje popis naselja unutar općina i gradova, regulira proceduru kada neko naselje iz jedne općine želi u drugu ili iz jednog grada u drugu a ne samo formiranje novih općina i gradova jer se u raspravi najčešće samo o tome zabavljamo. Isto tako, želim podsjetiti i na obavezu koju Hrvatska ima prema međunarodnoj odnosno Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi koja nas u Saboru obavezuje, izrijekom obavezuje da nikakove promjene lokalnog područja ne vršimo i ne radimo ako prethodno nismo zatražili mišljenje ljudi o lokalnoj ili regionalnoj samoupravi. Iz obrazloženja ovog zakona takvih prethodnih mišljenja nisam našao nijedno. A rekao sam da smatram da je bilo dovoljno godinu dana vremena da je Središnji državni ured mogao pozvati kompletne općine, gradove i županije i na završetku izrade prijedloga im vratiti da vide što se predlaže. Isto tako, često govorimo o tome da je u Hrvatskoj preveliki broj općina, preveliki broj gradova i time se i prilikom toga pozivamo se samo na nekakve brojčane pokazatelje, na brojčane nizove. Meni pa je samo jedan jedini kriterij bitan a to je taj da li nešto funkcionira negdje ili ne. Ako nešto negdje funkcionira sa velikim ili malim brojem općina, malim ili velikim općinama onda se to nikad ne mijenja. Ono i tamo gdje nešto dobro funcionira to se nikad ne mijenja. Državni kriteriji koji počivaju isključivo na brojkama i koji su krojeni ovdje na Markovom trgu činit će uvijek nepravdu onima koji mogu i po drugačijim uvjetima i kriterijima funkcionirati taman da mi ne razumijemo zašto oni dobro funkcioniraju? Zaklinjemo se da moramo poštivati volju ljudi, stanovnika, naroda. Kad oni traže nove općine mi velimo da ih je preveliki broj, da smo protiv toga. Kad traže seljenje iz jedne općine u drugu mi ne razumijemo zašto. A zašto se postavljaju zahtjevi za tolikim velikim brojem novih općina? Naprosto zato što se podliježemo metropolizaciji svi na svim nivoima. Imamo metropolu države, unutar županije imamo svoje metropole, unutar općina i gradova stvaramo male sitne svoje metropole dok periferija uvijek ostaje zapostavljena, a ta periferija je počela znati računati. Oni su počeli pratiti, čitati i shvatili da sami će dobiti nešto više što sad ide nekome drugome. I kad zatraže svoju općinu onda ih najprije dvije godine maltretiramo procedurama i velimo niste u okviru ili donašamo te promjene uoči izbora šta više sad nisu bitni, ni brojke ni kriteriji ni proračuni nego neke političke procjene. Ukinuli smo tadašnji stari komunalni sustav, mjesne zajednice, uspostavili općine sa ovlastima i nadležnostima koje su ljudi shvatili kao nekadašnje mjesne zajednice, a da istovremeno mjesnu samoupravu nismo nastavili razvijati pa dobiti žiro-račun mjesnog odbora mora biti umijeće jer normalno da općina, ... [[Govornik se ne razumije.]] općinski načelnik, općinsko poglavarstvo ne da žiro-račune mjesnim odborima. Normalno je da se protivimo jer nas stalno smetaju, stalno nekog vraga traže, zahtijevaju i unutar mjesnog odbora gdje i jesu osnovani, gdje i postoji Vijeće mjesnog odbora. Gdje i postoji spremnost stanovništva da se sami pokrenu iz mrtvila, svojim novcem i akcijama nešto probaju napraviti ne damo im ni pravnu osobnost iako po zakonu bi eto mogli imati jer 2003. nismo rekli da moraju imati pravnu sposobnost i žiro-račun. Nećemo to niti sada mijenjati. Ostavljamo na volju jednom ili dva čovjeka u općini. I onda kad ne mogu kao mjesna samouprava jedini im je izlaz da riješe svoj problem novom općinom. Pa ako imamo mjesnu samoupravu u Ustavu zapisano i u ovom zakonu ajmo mu pustiti na razvijanje pa će možda potreba za općinama nestajati kad ćemo omogučiti da unutar mjesnog odbora one potrebe zbog kojih traže općine rješavaju i zadovoljavaju. Znate meni je sasvim jasno da ako u nekom mjestu vide da godišnji njihov porezni prihod je 800 tisuća kuna, a da im se iz općinskog budžeta vrača 100 da jesu nezadovoljni. Iz godine u godinu su nezadovoljni. To su trebali biti razgovori i kriteriji da dođemo do novog prijedloga zakona. Ja se nadam da ćemo jednom prihvatiti da između dva ciklusa lokalnih izbora zakone više nećemo mijenjati i da bi ovakvi zakoni trebali se mijenjati eventualno svake 4 godine, a ne svaka 3 mjeseca. Ovaj Zakon je imao 17 izmjena ako se ne varam do sad i dopuna. Upravo zbog toga jer su ti problemi bili izraziti u nekim dijelovima Hrvatske posebice oni gdje su ljudi shvatili da ne treba čekati Zagreb i državni proračun, da nešto mogu lokalno i sebi dobroga napraviti. I onda kad to građani sami žele onda država bdije i tvrdi da nešto nije tako, da to nije po zakonima i propisima i strašno se na njih ljutimo kad su aktivni i traže svoju općinu ili iz jedne u drugu ako nisu zadovoljni sa načinom funkcioniranja a kroz politički mehanizam izbora ne mogu smjeniti nesposobne. Ni prijevremenim izborima ni redovnim niti jednim drugim pristupom. Sljedeći problem koji želim upozoriti a što je jedini krivac Središnji državni ured na čelu sa državnim tajnikom da problem granica kada se ne može riješiti lokalno i po sadašnjem i po prijedlogu novog zakona rješava se povjerenstvom Vlade za granice čije sjedište je u Središnjem državnom uredu. Oni nemaju rok kada moraju riješiti ... [[Govornik se ne razumije.]] Tri, četiri godine predmeti iz lokalne u Zagrebu čekaju da budu riješeni bez ikakvog odgovora nazad na teren. I po starom i po ovom zakonu. Ako rješenjem općine nisu zadovoljne idu u žalbeni postupak pred Vladu. I opet nemamo rok u kojem roku državna vlast mora riješiti spor ili žalbu. I zbog toga predlažem jer svi građani imamo neke obaveze da u roku ili 8 ili 15 dana prema državi moramo riješiti svoje obaveze. Pa ajmo sad državu i Vladu natjerati da u roku 30 dana moraju riješiti sporove koji lokalno nisu riješeni ili žalbene postupke u roku 30 dana kako bi omogučili izradu i donošenje prostornih planova, a ja vam velim i kod nas u Međimurju općine ne mogu usvojiti prostorne planove jer 3 godine iz Zagreba ne mogu dobiti rješenje o arbitraži oko granica jer nemaju utvrđene svoje granice. Samo taj primjer vam dajem u čemu je problem s granicama. I 3 godine nitko iz Središnjeg ureda državne uprave općini ne želi dati odgovor kada će žalba ili spor biti riješen. I šta nam stalno dosađujete su odgovori. To su problemi lokalne samouprave i čudi me kako opet novi Prijedlog zakona ne predviđa obavezu da neke sporove rješavamo u primjerenom roku. Ja predlažem 30 dana u svom amandmanu pa nek bude i 60, ali 60 dana, 2 mjeseca ne dvije ili tri godine. A broj takvih predmeta zasigurno je veliki koji je posljedica toga što katastri ne odgovaraju granicama i katastarske granice nije moguće primjeniti uvijek i u svakom slučaju kao granica općina, gradova ili više općina zajedno. Ovaj Zakon predviđa i to u članku 32. da onaj tko predlaže promjenu mora dobiti prethodnu suglasnost Vlade. Ne prethodno mišljenje nego prethodnu suglasnost. Što to znači? Ako ne dobije ništa od Vlade da ne može doći pred Sabor s prijedlogom izmjena, dopuna zakona jer se traži prethodna suglasnost. I ako je šutnja administracije dvije godine dvije godine nema ni inicijative. Valjda se mislilo na prethodno mišljenje, pozitivno ili negativno. Ali sa mišljenjem Vlade netko mora imati pravo doći pred Parlament. Ako piše da mora imati prethodnu suglasnost dakle nema ni inicijativa. A molim lijepo o pravu lokalne samouprave i o velikim parolama o decentralizaciji i ova Vlada je najavljivala da će napraviti velike, velike pomake. Sada toj istoj lokalnoj samoupravi ne dajemo ni pravo da ide sa inicijativom ako prije druga strana Markovog trga ne da suglasnost. I na kraju, članak 23. Međimurska županija broj 14, Pribislavec. To nigdje nisam našel, umjesto popisa naselja piše M.O., Pribislavec M.O., Romsko naselje, Pribislavec. Što znači ovo M.O.? Pretpostavljam mjesni odbor? Mala općina? M.O. Mala općina valjda. Ovo je Zakon koji utvrđuje popis naselja unutar općine. Naselje se zove Pribislavec i naselje se zove Romsko naselje. Dva naselja u jednoj općini pa vas ljubazno molim jer ja neću više popravljati ovakve bedastoće u amandmanima. Nema M.O., ne postoji M.O. I gospođa Dragica gledamo, ne znamo šta je to. Prema tome možda su urbanističkim planom predvidjeli novo romsko naselje pretpostavljam. Zato vas molim kada ovakvi prijedlozi zakona dođu po hitnom postupku nemojte očekivati da vam budemo dežurni korektori takvih propusta kao što je ovaj. Uostalom ovo je, iz ovog središnjeg ureda su dolazili svakojaki zakoni ali ovaj je zaista katastrofalan. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo i jedan ispravak netočnog navoda. Kolega zastupnik Tomljanović. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjedniče, uvaženi kolega je kazao po mom mišljenju dva netočna navoda. Prvi je da niti u jednom konkretnom prijedlogu nije provedena u smislu procedure javna rasprava i valjana inicijativa. Kao pribavljeno niti jedno prethodno mišljenje. To nije točno. Iz materijala, točno sam zapisao što ste kazali. Niti, dakle to je netočno, ne može se u krajnjoj liniji baratati. Ja ispravljam ono što ste netočno kazali jer se iz samoga materijala vidi da su pribavljena i prethodna mišljenja i da su obavljene rasprave na terenu a dakako provedene odgovarajuće inicijative. Odnosno, provedene inicijative, nego su date. I drugi ispravak netočnog navoda, kazali ste ovaj zakon se mijenja svaka tri mjeseca. Notorna je činjenica da se on ne mijenja svaka tri mjeseca. A ispravljam ovaj netočni navod da bih kazao na onu svu silnu količinu negativne energije koju ste u proteklih godinu i tri mjeseca iskazivali kada je Vlada odbijala da se pusti u raspravu pojedinačno po segmentima prijedlog za izmjenu ovoga zakona. Obrazlažući to činjenicom da je upravo vrijeme pred izbore kada se okrupne ili kada se pribave sa cijeloga cjelokupnog terena ova, većina inicijativa da se onda to posloži u zakonski prijedlog odnosno u izmjenu zakona. Apsolutno je netočno da se mijenja svaka tri mjeseca. A upravo ovo vrijeme kada se treba, ako ga se treba ovaj zakon promijeniti. Hvala.
Hvala vama. U kime Kluba HSS-a kolega zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovan gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Dolaskom još jednih lokalnih izbora uvijek nastupa vrijeme u kojima se na jednoj strani nalaze jedne ocjene na drugoj druge ocjene. Na kojima dolazi do međusobnih optužaba. Protuoptužaba. Međusobnih podmetanja, dokazivanja, i svega onoga što prati sve različite interesne ili političke skupine. I to bi predstavljalo jednu normu ponašanja da nisu u pitanju građani koji su u stvari rezime lokalne samouprave, koji su u stvari sadržaj lokalne samouprave. Građani kojima se kroz ovakav oblik pokušava organizirati čim kvalitetniji, čim jednostavniji, čim bolji, čim primjereniji način življenja u onim sredinama u kojima oni žive. Ono je nastalo kao rezultat iskoraka u društvenom sociološkom, kulturološkom i gospodarskom smislu. I napredak koji se stvarao od 93. na ovamo apsolutno je potvrdio to pravilo o kojem govorimo. Naravno da se svaki zakon koji se donosi neposredno i koji na neki način predstavlja uvertiru u buduće lokalne izbore predstavlja način ili svojevrsni pokušaj da se određeni interesi zadovolje, i da se zakon koji je počesto mijenjan promjeni još jedan puta. Pri tome jedni za nefunkcioniranje ili relativnu neefikasnost lokalne samouprave pokušavaju optuživati veliki broj općina, drugi se baziraju na krivom modelu, treći govore o tome da je bitno nešto promijeniti. No definitivno pošto postoje primjeri i dobrog funkcioniranja i primjeri lošeg funkcioniranja pošto postoji različita iskustva u ovih 14 tak godina primjene i funkcioniranja lokalne samouprave, možemo konstatirati da imamo zakon koji je položio ispit. Ali jasno da su u potrebe pa i načini shvaćanja funkcioniranja lokalne samouprave pomalo nadživjeli njega. I da rasprava danas o ovom prijedlogu zakona o područjima županija, gradova i općina naravno da ne može biti potpuno kompetentna i ne može biti dostatna za donošenje nekog konačnog suda i ocjene bez cjelovitosti izmjene u ovom segmentu. Koji naravno treba početi od onih već poznatih stajališta koje načelno smo svi usuglasili ali nikako evo da ih svi skupa i donesemo, o načinu biranja, o direktnim izborima, o drukčijom ulozi građana u lokalnoj samoupravi. Svemu onome što čini europska iskustva u lokalnoj samoupravi. Pa upravo stoga HSS je u više navrata predlagao različite izmjene i dopunje ovoga zakona predlažući Vladi i u ovom i prošlom mandatu osnivanje novih jedinica lokalne samouprave i to isključivo na jednoj relaciji i odgovornosti za koju držimo da je apsolutno nužna da je dobrodošla. A to je kada građani pokrenu inicijativu da žele iz bilo kojih razloga pa bili oni i tzv. Marginalni, makar u onom smislu u kojem je kolega iz Kluba HNS-a govorio, bili oni privatni, ali očitovani kroz način da se većina građana izjasni za njega. Oni su u svakom slučaju legitimni. A mi smo kao predstavničko tijelo dužni upravo te legitimne zahtjeve naših građana upravo na ovaj način razmatrati. I pokušati dati odgovor o okviru u kome je to dobro a u kome će se ispuniti ono što građani od nas očekuju. Prema tome za nas u Klubu HSS-a je prihvatljivo osnivanje onih jedinica lokalne samouprave ne kategorizirane po broju stanovnika, ne po prostoru koje one zauzimaju, nego po jednom kriteriju koji u sebi sadrži i element socijalnog i element gospodarskog. Jer jasno svaka ona općina i svaka ona jedinica koja može samostalno funkcionirati u gospodarskom smislu a da za to ima okruženje u sociološkom i kulturnom aspektu, naravno da ima pravo da se tako organizira sve dotle dokle je zakon ovakav kakav jeste. A nije dobro ovaj ovakav dosadašnji limitirati. Pa mislim da ga nije potrebno ni limitirati sa mogućnošću da se traži od Vlade suglasnost. Do sada je ta suglasnost postojala u pogledu županija koja je to trebala dati. Jedinice iz koje se izdvaja ali ona je mogla biti neobvezujuća u smislu pozitivnog ili negativnog. S time se zadržala jedna civilna širina koja je davala pravo građanima da budu suučesnici kod odlučivanja. Ovaj prijedlog zakona koji upotpunjuje većinu inicijativa kako piše u obrazloženju predlagatelja, odnosno, one koji su tu bili ili su primljeni do 20. prosinca 2004. godine. Naravno nije pobrojala sve one inicijative koje su i u okviru ovoga parlamenta se raspravljali, ja ću samo podsjetiti na jednu koja nije ovdje uključena. Radi se o općini Brodarice u gradu Šibeniku. Stavljena je inicijativa i prihvaćena inicijativa općine Tribunj koja se izdvaja iz grada Vodica. I još neke druge inicijative. Ulaziti u kriterije zašto je jedno prihvaćeno a drugo nije vrlo je teško iz naime, u samom obrazloženju nije navedeno koje su inicijative prihvaćene koje su odbačene, koje su razlozi zašto nisu prihvaćeni i tako dalje. No ono što je bitno ono što je bitno da ovaj Prijedlog zakona o područjima u svakom slučaju će vrlo brzo, vrlo brzo doživjeti svoje izmjene i dopune, odnosno cjelovito rješenje u sklopu svih onih aspekata o kojima sam govorio i u tom smislu mi u Klubu HSS-a ovo shvaćamo kao jedno prijelazno razdoblje u kome se pokušalo na jedan diskretan način izbjeći opasnost od donošenja ozbiljnog i cjelovitog zakona, a u fazi diskrecije donijeti onakve prijedloge koji ću pokušati pomiriti one koji su tražili i one koji su odbijeni u okviru svojih inicijativa. Naravno i to je legitimno i apsolutno ovo shvaćamo kao jedan uvod u predstojeće lokalne izbore, no držimo i ostajemo kod stajališta da ovu materiju će trebati u potpunosti doraditi, prilagoditi je. One nedorečenosti o kojima se govorilo ovdje u pogledu nefunkcioniranja mjesnih odbora koje nažalost vrlo rijetko koriste mogućnost da postanu ili da imaju pravnu osobnost kroz otvaranje žiro računa. Nažalost gotovo nigdje nije saživilo. Problemi koje lokalna samouprava ima, ne samo u pogledu granica, nego i u pogledu onih obveza koje su proizašle iz drugih zakona, poput Zakona o prostornom uređenju su ogromne i goleme. Izazivaju jedan, ne samo materijalni udar na jedinice lokalne samouprave, nego definitivno one stalno prijete da pojedine jedinice lokalne samouprave budu raspuštene, a trebaju biti, makar što se tiče zakona raspuštene jer nisu na vrijeme donijele prostorne planove, nisu na vrijeme se uskladile sa ovom novom uredbom, makar što se tiče obalnih općina i gradova. A to je od, obalnoj zoni. Prema tome oni su izloženi silnim unaprijed zadanim troškovnim veličinama, a istovremeno kad govorimo o prostornom uređenju njihov utjecaj na provedbu tih istih zakona koji se donose po pitanju prostornih planova, detaljnih urbanističkih planova iz svega je gotovo nikakav. Naime izostao je taj jedan aspekt odgovornosti za provedbu i za nadzor. I mi smo i prilikom te rasprave vrlo jasno stavili do znanja da držimo da ovakav centralizirani stup kroz koji se provodi onaj najvažniji dio za svaku općinu i grad, a to je odgovor na pitanje kako i tko gospodari sa prostorom u okviru te općine je jedno vrlo bitno pitanje i centralizacija tog dijela, već sada znamo, da provedba novog Zakona o gradnji, provedba novog Zakona o prostornom uređenju nije dalo adekvatne rezultate, što više došlo je do ogromnog zastoja koji se već pomalo očituje i na određene gospodarske sfere, a nažalost nije zaustavljena divlja gradnja i posebno sa onim selektivnim mjerama tzv. udara na pojedina područja nije polučen princip jednakosti i pokazivanja da će to biti jedna kontinuirana politika konzistentna i koja će naprosto stati da se jedan puta počne provoditi zakon i da nitko neće biti izuzet iz njega. Prema tome silni su problemi na kojima je naslonjena lokalna samouprava od ozbiljne su odgovornosti kojima je ona izložena i zbog toga izrada cjelovitog zakona koji bi trebao biti naslonjen na nove norme koje su dostignute u Europi predstavlja naravno trajnu zadaću i vjerujemo da će se vrlo brzo pokazati nužnost i potreba da se takav jedan zakon donese.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Kako se razvijala rasprava pred parlamentarnim odborima bilo je naznaka da ovaj Prijedlog zakona će ići u prvo čitanje upravo kako bi se bolje razmotrila osnovanost osnivanja, predloženih osnivanja nekih općina te odlučilo o amandmanima. Međutim, kako sada stvari stoje Vlada je uporna da se danas zaključi rasprava, odnosno da ovaj Prijedlog zakona ne doživi drugo čitanje, nego da ga privedemo kraju kao Konačni prijedlog zakona. Evo mi smo iz različitih stranaka, nedavno se i vratili, prije jedno pola sata, sat vremena sa radne skupine i upravo Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav gdje bi zajednički dakle utvrdili primjedbe. Mislim da se o tome upravo na toj radnoj skupini koja je upravo zaključkom tog odbora osnovana, identične su primjedbe u pravcu da se stvore jedni zajednički kriteriji koji bi neovisno od nekakve političke struje i nekakvog populizma određivali kriterije za osnivanje nove općine, odnosno odbijanja pojedinih inicijativa s obzirom na te zajedničke kriterije. Međutim evo vidimo Vlada ne osluškuje što se događa u Saboru nego je uporna u tome da se privede danas kraju rasprava o ovom zakonu, o prijedlogu zakona o kojem nisu imale što reći ni prilike reći ni općine, ni gradovi, ni županije. Dakle sam način donošenja ovog zakona ne jamči nikakav razvoj lokalne samouprave nego dapače svjedoči o budućem odnosu državne vlasti naspram jedinica lokalne samouprave pa ma kakve se političke garniture trenutno nalazile na vlasti u pojedinim jedinicama lokalne samouprave. I to je nešto što ozbiljno zabrinjava. Osnovna primjedba kao što rekoše mnogi govoreći u ime pojedinih klubova na ovaj Konačni prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj jeste taj što u ovom pregledu članka 4.-tog nikle su novi, odnosno prijedlog je da niknu nove općine, da nema uopće obrazloženja zbog čega se osnivaju te općine. Također što je još veći problem što nema obrazloženja zašto se pojedine inicijative ne uvažavaju i ne nalaze u prijedlogu ovog zakona. Prema tome ovo je još jedan prijedlog zakona koji će građani doživjeti kao nepravedan jer ondje, konkretno, gdje postoje svi razlozi za osnivanje općine Vlada ne udovoljava tom prijedlogu, odnosno ne predlaže osnovati takvu općinu. Dok s druge strane ondje gdje su minorni uvjeti, gdje gotovo nema uvjeta za osnivanje nove općine tu se, a sada više, sada je posve razvidno da igraju samo ulogu politički motivi da se neka općina osnuje. Ali to je nešto o čemu se svi kad neformalno razgovaramo usaglašavamo i svi zajedno govorimo da naša država je rascijepljena u preveliki broj općina. A preveliki je zato što nisu poštivani kriteriji. A osnovni kriterij bi trebao biti upravo financijska mogućnost samostalnosti te općine, te buduće općine. Na tom tragu ja sam podnijela i amandman, jer ako je moguće osnovati općinu Vrsi, tim prije su svi razlozi da se osnuje općina Zaton. U tom smislu upravo inicijativni odbor prikupljajući sve one uvjeta koji su potrebni da bi se uopće obratili i Vladi i na kraju krajeva da bi to moglo biti uopće u formi zakona, odnosno ovdje sada konkretno zbog toga što raspravljamo o samom zakonu i u vidu amandmana. Inicijativni odbor koji se obratio svim zastupnicima na žalost od strane vladajućih nije dobio odgovora, ali taj odgovor može biti upravo u prihvaćanju opravdanosti ovakvog traženja. Zašto evo ja ovdje sada obrazlažem i sam prijedlog svog amandmana, ali ne samo zato što govorim o tom prijedlog nego zato upravo što mi se čini da je ključno kada raspravljamo o ovim pitanjima odbiti inicijative koje nisu financijski utemeljene, koje nemaju perspektivu, koje neće biti na korist uopće svojih građana, jer građani i dalje naivno misle ako su osnovali svoju općinu da su riješili sve brige. Dapače da treba podržati inicijative ondje gdje za to ima opravdanih razloga, a opravdani i više nego opravdani razlozi jesu upravo da se osnuje općina Zaton jer ta općina zadovoljava sve uvjete. Ona upravo zbog toga što nije samostalna a ostvaruje velike prihode stagnira zbog toga što se oduzimaju sredstva, a ne doznačuju za njezin daljnji razvoj. On je upravo takva jedna općina, odnosno naselje a koje kažem ima svako opravdanje da postane općina, ne samo da je ratarsko-stočarsko nego je veliko turističko naselje, jedno od najperspektivnijih u čitavoj Hrvatskoj i može bez problema funkcionirati sa svojim prihodima neovisno i da nije na štetu od nikakvih poticaja niti sredstava od strane državnog proračuna. Prema tome sa posebnom pozornošću upravo da bi se ispravile neke nepravde i da se ne bi stvorile nove što je daljnja opasnost ovdje, predlažem Vladi da sa tog aspekta, jedino sa tog aspekta razmotri i ove moje primjedbe, odnosno konkretno kada se bude raspravljalo i o pojedinim amandmanima. Na tom tragu evo ovdje su mnogi i govorili, zaista ovaj prijedlog zakona čini se korak naprijed, jer u članku svome 32. predviđa da će Vlada uskratiti prethodnu suglasnost ovisno o procjeni opravdanosti svake pojedine inicijative. Koje su to opravdanosti i čime će se Vlada rukovoditi to ostaje nejasno građanima, to ostaje ovdje i nama nejasno. Nema čak nikakve prepreke da i Vlada o tome odlučuje dajući svoje mišljenje o svakoj pojedinoj inicijativi ili zahtjevu ali onda je jasno, tu uvijek govorimo o transparentnosti dobre vladavine i dobrog vladanja da upravo budu ti kriteriji jer ih nije uopće problem napraviti da budu transparentni i onda na taj način odričemo sve one možebitne prigovore političke naravi, a osim toga i suzbijamo one inicijative koje su neopravdane. Ako je zakon taksativno rekao kad će Vlada uskratiti svoje mišljenje onda mislim takvih inicijativa neka mala siromašna naselja zaista nemaju nikakvog opravdanja da postanu općine. Na ovakav način gdje mi, a to se dade iščitati iz ovog prijedloga, uskraćuje se, dakle ne uvrštavaju se kao mogućnost nova naselja da postaju općine, a s druge strane omogućuje nekima, siromašnim koji žive upravo na račun susjednih naselja i razvijaju se, odnosno preživljavaju na račun tih razvijenijih, nekakva uravnilovka i nemogućnost kompeticije i natjecanja među samim naseljima da se i sami trgnu, da ne očekuju samo potporu ili pomoć središnje državne vlasti. Dakle takvu poruku treba odaslati našim građanima na vlastito onima koji su i na vlasti u pojedinim jedinicama lokalne samouprave. Na žalost takva poruka se odavdje ne iščitava, a ukoliko bi se mislim savjesno razmotrili i pojedini amandmani da bi se onda i puno toga popravilo bez obzira eto što na žalost nemamo drugog čitanja nego se radi o konačnom prijedlogu. I još samo nešto. Mislim da su ovdje i da je bilo zaista razloga da prijedlog ide u drugo čitanje, jer ostaje pitanje granica i utvrđenja granica između općina, odnosno gradova, jedan veliki problem koji godinama traje a nezadovoljstvo je veliko građana, a na kraju krajeva posljedice uvijek trpe i građani iz općine ili grada koji žele utvrditi, odnosno predložili su utvrđenje svojih granica. Moram reći da ti postupci upravo i zbog nedovoljne ekipiranosti traju dugo, traju predugo, traju godinama. Međutim evo ovaj prijedlog zakona ništa u tom smislu ne poboljšava situaciju tako da i dalje ostaje problem da je ponekad lakše utvrditi međudržavne granice nego granice između dvije susjedne općine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici po ovoj točci dnevnoga reda ima prijavljenih 20 još zastupnica i zastupnika. Ja bih predložio da sada prekinemo raspravu, da u 15 sati glasujemo o svim onim raspravljenim točkama, a da ovu raspravu, nastavak rasprave o ovoj točci dnevnog reda bude u utorak s time da je vrlo izvjesno da će i ovaj prijedlog zakona budući da je prijedlog jednoga odbora, da ide u dva čitanja. Dakle mislim da sada prekinemo raspravu, da se pripremimo za glasovanje, ključiće svi koji imaju pa da nastavimo u 15 sati sa glasovanjem a odgađamo … … [[Upadica se ne čuje.]] A na redu je poštovani zastupnik Zvonimir Mršić pa Nenad Stazić. U 15 sati glasovanje.
Nastavljamo sa sjednicom. I nastavljamo sa točkom dnevnog reda, Konačni prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Nastavak rasprave. Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Sve vas srdačno pozdavljam na otvaranju ovotjedne sjednice Hrvatskog sabora. Danas je 22. ožujka i osim što je i međunarodni dan voda to je i 52 dan odnosno, još imamo 52 dana prije nego što će biti lokalni izbori. Dakle niti 52 dana prije nego što će biti lokalni izbori mi na žalost ne znamo niti po kojem će se zakonu odvijati ti izbori. Ne znamo niti kakva će biti geometrija izbornih jedinica niti koliko ćemo imati jedinica lokalne samouprave. I kakve će one biti gdje će im biti sjedišta i gdje će im biti granice . I u končanici ne znamo niti koje ovlasti će nam te jedinice lokalne samouprave imati zato jer je ova dva zakona su u proceduri. Jedan je po hitnom postupku, jedan je u prvom čitanju, a jedan od ključnih zakona dakle to je Zakon o izborima je čak povučen iz procedure. P niti ne znamo kada će taj zakon biti vraćen. Ono što je bilo korektno prema građanima to je da dovoljno vremena prije raspisivanja izbora, dakle ne prije izbora nego prije raspisivanja izbora im butu poznate sve te stvari. Dakle, da im budu poznate jedinice odnosno općine i g gradovi u kojima žive i za koje će glasovati , da im budu poznata pravila po kojima će se ti izbori odvijati. I da im u konačnici bude poznato što će biti ovlasti jedinica lokalne samouprave u kojima će oni živjeti. I da naprosto s obzirom na težinu dužnosti koje će čelnici jedinica lokalne samouprave odnosno poglavarstva obavljati dodjeljuju onda i svoje povjerenje. MI danas raspravljamo o jednom od izuzetno važnih zakona to je Zakon o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, pri čemu dakle danas je nastavak rasprave i izvjesno je da taj zakon neće biti donesen danas. Izvjesno je da vjerojatno nećemo o njemu niti sutra glasovati. Nego da ćemo o njemu glasati tek 1. travnja. U zakonu piše da će zakon stupiti 8. dana od objave u Narodnim novinama. Dakle ako bude objavljen 1. travnja kada bude glasanje, dakle u Narodnim novinama s tim datumom, on će stupiti na snagu 8. travnja. To je 37 dana prije izbora. Ili 7 dana prije raspisivanja lokalnih izbora. E sada ja pitam sve vas dali mi koji ćemo glasati za taj zakon dakle, koji ćemo biti odgovorni za njegovo donošenje smo uvjereni u to da će građanima u tih 7 dana postati sve jasno. DA će postati jasno onima koji će živjeti u novim općinama da žive u novim općinama, i da će morati te općine rješavati njihove probleme. A oni koji neće živjeti više u tim općinama dakle gdje će gradovi ili općine postati manje, krnje dali su svjesni toga da će drugačije biti pa i fiskalni kapacitet pa i obaveze pa i neke druge stvari. Dakle, ostaje samo 7 dana da u tih 7 dana se riješe sva tehnička pitanja poput pitanja o sjedištu jedinice lokalne samouprave, dakle, da se odredi gdje je sjedište jedinice lokalne samouprave sa točnom adresom. Ne sa mjestom gdje je sjedište. Do svega onoga ostalog što nam je valjda važno, da građani kada izlaze na izbore znaju za koju općinu u najmanju ruku glasaju. I možemo tu čak razdvojiti onda dva problema ili dva primjera imamo jedan dio općina koji nastaje, koji je prošao kroz proceduru i vjerojatno gdje će građanima biti lakše postati svjesno da su oni u novoj općini da će birati novoga načelnika, da će sjedište općine biti u nekoj drugoj zgradi. I da će svoje probleme rješavati na jednom drugom mjestu. Međutim imamo dio općina koje nastaje mimo ikakve procedure, dakle, koji nastaje voljom Vlade, a za koji se ne zna u konačnici dali će danas biti izglasano. Ne zna se u konačnici koliki će fiskalni kapacitet biti tih općina, i dali će uopće moći te općine zadovoljavati sve one potrebe koje građani očekuju da riješe na području svoje jedinice lokalne samouprave. Na žalost ja moram konstatirati da dio tih općina nastaje suprotno nekakvim pravilima i suprotno zakonu. Jer čak ako se i mijenja cijeli zakon i u ovom novom zakonu propisuju se pravila kako neka jedinica lokalne samouprave može nastati. To nije dosta dobro ovdje definirano zato jer ispada da onaj tko se gdje dolazi do disolucije da se njega ništa ne pita nego da se tek pita županijsku skupštinu. Ali pita se makar županijsku skupštinu. Na žalost mi imamo situaciju da u ovom zakonu ima općina za koje nitko nije tražio nikakvo mišljenje, za koje nemamo nikakve izračune niti pokazatelje što ta nova općina jeste. Pa imate primjerice novu općinu Vrsi koja nastaje disoulucijom grada Nina gdje defacto svi oni koji su u gradu Ninu su protiv toga da se Vrsi da nastane nova općina Vrsi. O tome nemamo očitovanje niti građana grada Nina, nemamo očitovanje gradskog vijeća nemamo očitovanje županijske skupštine, nemamo mišljenje Ministarstva financija o fiskalnom kapacitetu za tu općinu. Ali ipak ta općina nastaje. E sada se postavlja pitanje tko će snositi odgovornost ukoliko ta općina ili neka druga općina neće biti u stanju zadovoljiti sve one interese i potrebe koje građani očekuju od ovoga. Zbog tih stvari ja predlažem da predlagatelj povuče ovaj zakon iz procedure. Jer mislim da nismo ostavili dovoljno vremena da građani budu upoznati sa onim što im se ovim zakonom nudi i što se rješava Ja jesam za to da se udovolji zahtjevima i potrebama građana ako oni žele da se osnuju nove jedinice lokalne samouprave. Uostalom imate primjer u Europi država u kojima postoje velike jedinice lokalne samouprave, pa samim time i manji broj, i s druge strane imate država u kojima postoji veliki broj malih jedinica lokalne samouprave. Dakle to je pitanje ne nekakva političke teorije, nego naprosto nekakve političke prakse ili konsenzusa unutar pojedine države. Mi smo se očito u ovom trenutku odlučili da u Hrvatskoj postoji velik broj malih jedinica lokalne samouprave i ako je tomu tako onda to treba i podržati, poduprijeti. Ali s druge strane treba definirati što jedinice lokalne samouprave moraju biti sposobne rješavati i na koji način rješavati određene probleme građana. Moramo dogovoriti na koji način će te jedinice lokalne samouprave nastojati ali onda ta pravila vrijede za sve. Vrijede i za građane kao inicijatore, vrijede za predstavnička tijela kao inicijatore ali vrijede i za Vladu kao predlagatelja jer ovdje se Vlada ne može staviti u neki nadređeni položaj u odnosu na bilo koga drugog i Vlada je jedino ovlašteni predlagatelj kao i trećina građana kao i predstavničko tijelo. Jedino tko može imati nekakvu drugačiju poziciju je ovaj Sabor koji doista donosi taj zakon. Ali da bismo mi mogli donijeti zakon moramo znati na temelju čega, na temelju čega glasamo i da li jedinice lokalne samouprave koje nastaju udovoljavaju svim onim kriterijima kojim bi trebale udovoljiti i da li mogu riješiti ono što trebaju riješiti? I u konačnici kakvi su stavovi građana o tim novim jedinicama lokalne samouprave. Drugo što želim na kraju reći, a to smo u konačnici kolega Peruško i ja podnijeli amandman, dogodila se po meni jedna, tipfeler ili malo više tipfelera kod općine Tarvar Briga gdje je, u tu novu općinu su upisana samo dva naselja, a ne 6 naselja kao što je bilo definirano projektom, jer ta, prijedlog za tu općinu prošao je cijelu proceduru. Dakle prošao je i mišljenje Gradskog vijeća Poreča i Istarske županije i imamo stav Ministarstva financija i imamo stav Vlade koja u konačnici sad podupire to. Pa dakle predlažemo kolega Peruško i ja da se iz grada Poreča izdvoje naselja Frata, Gedići, Perci i Rošini i da se ta 4 naselja upišu kao naselja Tar Vabrige, nove općine koje nastaju temeljem ovog novog Prijedloga zakona. Jer u suprotnom nema smisla osnivati novu općinu budući da su ova četiri naselja sastavni dio, dakle povezana cjelina te nove općine. Pa ja predlažem da Vlada usvoji ovaj amandman i u konačnici intervenira vlastitim amandmanom kako bi se udovoljilo dakle onom zahtjevu koji postoji i koji je za razliku od primjerice Općine Vrsi prošao cjelokupnu proceduru. Ali mislim da bi bilo najbolje u ovom trenutku da se ovaj zakon povuče i da se ostavi dovoljno vremena za novu teritorijalnu organizaciju u Republici Hrvatskoj općina, gradova i županija i dovoljno vremena građanima da se upoznaju s tim što novo nastaje da bi onda mogli izaći na izbore. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Tri stvari mislim treba analizirati kod ovoga Prijedloga zakona, to je odnos Vlade prema samoj sebi, odnos Vlade prema struci i odnos Vlade prema građanima. Prvo odnos Vlade prema samoj sebi i svojim stavovima. Mi smo naime već navikli da premijer Sanader mijenja svoje stavove ovisno o tome da li je u opoziciji ili je na vlasti. Ali premijer Sanader mijenja svoje stavove i dok je na vlasti i to je činjenica na koju ćemo se izgleda tek morati navići. Naime, premijer Sanader potpisuje mišljenje Vlade koje glasi. Vlada Republike Hrvatske ne podržava osnivanje nove općine, neke tamo. Vlada Republike Hrvatske ističe da se načelno protivi osnivanju novih općina budući da smatra da usitnjene općine nedovoljnog financijskog potencijala neće moći obavljati poslove koje se na njih planira prenijeti decentralizacijom. To premijer Sanader potpisuje 1. travnja 2004. godine. Godinu dana kasnije premijer Sanader nudio ovaj Prijedlog zakona i predlaže 10-tak novih općina. Građani su zbunjeni što premijer Sanader jel’ on podržava osnivanje 10 novih općina ili se on protivi osnivanju novih općina. On potpisuje oba dva dokumenta. Tko će sada znati što je stav Vlade. Toliko o odnosu Vlade prema samoj sebi. Drugo. Odnos Vlade prema struci. Uvaženi državni tajnik je s ponosom ovdje istakao da stav struke nije stav Vlade i još je rekao da stav struke nije argument koji bi uopće bio ovdje zanimljiv u ovoj raspravi. Na to smo također već navikli kakav je odnos Vlade prema struci, o tome svjedoče desetine, stotine odluka o razrješenju i o imenovanjima novih činovnika. O tome smo neki dan kad smo ovdje razgovarali i raspravljali SDP-ov Prijedlog zakona o Nacionalnom parku Kopački rit imali smo prilike vidjeti kakav je stav Vlade prema struci u onom dopisu što ga je onaj predstavnik "Hrvatskih šuma" uputio Hrvatskome saboru gdje je za Svjetski fond za okoliš rekao da su to eko imperialisti i zelena mafija. A taj je sasvim sigurno došao na to mjesto jer je smijenjen netko tko je bio stručan. Jer inače ne bi tamo mogao doći takav. E i ja se uopće čudim, ja se uopće čudim stručnjacima u ministarstvima, u državnoj upravi da se usude pisati stručne članke i objavljivati ih u stručnim publikacijama jer se ozbiljno izvrgavaju riziku da ih se potjera iz državne službe i da se dovede nekoga drugoga tko se neće baviti time da piše stručna članke i da ih objavljuje u stručnim novinama jer Vlada i tako kaže da stručni argument nije argument. Što kaže struka? Ona kaže da je neracionalno veliki broj jedinica lokalne samouprave. A što kaže Vlada? Vlada kaže baš nas briga što kaže struka, mi predlažemo 9 novih. Koji su razlozi da Vlada baš tako postupa? Jesu li to racionalni razlozi? Očito nisu jer ih ne možemo naći. Briga za lokalnu samoupravu, očito nije. Pa što je onda, što je onda razlog da Vlada koja sama smatra da ne treba u travnju prošle godine da ne treba osnivati nove općine sa predlaže 9 novih. Što je razlog? Razlog je svima poznat. On je očit. On je bjelodan. To je predizborni inžinjering. To je pronaći džepove malo jače HDZ-ove podrške pa onda te džepove pretvoriti u općine, pa će izborni rezultati biti malo bolji nego što bi bilo da se to ne napravi. Da je to predizborni inžinjering svjedoči i izjava državnoga tajnika povodom seta ovih zakona koji je rekao, "narod će to znati prepoznati na izborima". To je izjava Palardića, pa valjda će to znati prepoznati i nagraditi na izjavama ovakvu djelatnost Vlade i HDZ-a. Čisti dokaz da se ovdje radi o jednom inžinjeringu sa svrhom što boljih izbornih rezultata HDZ-a. Gledajte, mi imamo općina u Hrvatskoj koje nemaju toliko novaca ni da isplate plaće svojim činovnicima, nemaju. Mi imamo tako siromašnih gradova kao što je Imotski, u kojima međutim gradonačelnik kupuje Mercedes za 800 tisuća kuna, ne svoj, općinski, općinski, gradski a grad siromašan. I mi se zapravo nalazimo u situaciji da kad se osniva općina, ma kad, onda kad bi netko htio biti općinski načelnik ili gradonačelnik tamo i kad nađe dobru vezu u Vladi pa da se to onda i realizira. Jer u ovim izmjenama sad više ne treba ni mišljenje Vijeća jedinice lokalne samouprave. Gospodin Palarić je rekao da ne treba posrednik između Vlade i naroda. To me podsjeća na izjavu Aleksandra Karađorđevića s kojom je ukinuo Parlament. Šta će njemu posrednik između kralja i naroda. E sad gospodin Palarić tvrdi ne treba Vladi posrednik između nje i naroda, to će ona Vlada najbolje sa narodnom srediti. A tko je taj posrednik? Pa to su ta vijeća. Pa tko sjedi u tim vijećima, pa oni koji su građani izabrani. Ali sada Vladi njihovo mišljenje više ne treba. Pa kao da ti u tim vijećima iznose svoje osobne stavove. Pa oni zastupaju stavove građana koji su ih izabrali. Ali ne, Vladi to ne treba. Pa jasno da joj ne treba ako joj je svrha predizborni inžinjering. Onda jasno da joj ne treba. Šta će joj to. To joj samo komplicira stvari. Gledajte kriterij bi uopće morao biti financijski potencijal općine i po tome bi se moglo vidjeti koje općine mogu ostati, koje ne mogu opstati. Mora biti jedan jedinstven kriterij. Općine koje nemaju financijski potencijal da budu općine morale bi se pridružiti nekim drugim općinama i to bi bilo jedino racionalno, jedino logično. Mi imamo 549 općina i gradova i 20 županija plus Grad Zagreb. Ja mislim da bi se mi mogli početi baviti pitanjima jel' to nama sve treba u tako velikom broju. Jel' nam uopće treba 20 županija? Ili bi možda bile dovoljne 4-5 u obliku nekih regija. Naravno ne mislim sada sugerirati Vladi da sutra izađe s takvim rješenjem, ali da otvorimo jednu raspravu javnu o tome. Mi nismo osobito velika zemlja, da vidimo koji koncept lokalne samouprave ćemo razvijati i da li nas ovaj ovako usitnjen koji ide ka još daljnjem usitnjavanju, možda previše košta, možda je neracionalan pa da onda na tragu te rasprave dođemo do racionalnih, do dobrih rješenja. Ovako ishitreno na pamet i prije izbora ne bi bilo dobro da to prođe i eto sugestija Vladi, dajte to sada povucite, pričekajmo da prođu lokalni izbori onda se javite, bit ćete uvjerljiviji u svakom argumentu a imat ćemo malo više vremena, znate onda je do idućih lokalnih izbora četiri godine pa ćemo imati vremena da u miru sva ova pitanja raspravimo. Hvala lijepa.
Hvala. Prije predstavnika Vlade imamo tri ispravka netočnog navoda. Prvo je zastupnik Niko Rebić izvolite.
Gospodine potpredsjedniče zapravo razmišljanja i ono što o Vladi govori gospodin Stazić naprosto nije točno. Ja bih se mogao složiti da ima o nečemu svoje mišljenje, ali da od ove Vlade svi oni koji imaju svoje stručno mišljenje da im prijeti otkaz i šikaniranje to jednostavno ne stoji. Zapravo meni se čini da svi oni stručnjaci koji imaju drukčije mišljenje od gospodina Stazića o Kopačkom ritu, oni zapravo, on ponižava i njih i njihovo mišljenje. Ova Vlada zapravo ono što bih želio naglasiti, i kada je u pitanju ovaj zakon ja moram kazati. Dakle ispravak je da svi stručnjaci od ove Vlade mogu slobodno iznositi svoja stručna mišljenja i neće snositi nikakve posljedice za to.
To je također mišljenje. Na sreću ne odlučuje Vlada, ovdje mi glasujemo saborski zastupnici. Moramo suprotno vladinom prijedlogu glasovati. Ispravak netočnog navoda gospodin Darko Milinović, potpredsjednik.
Očito smo čuli jedan predizborni govor uvaženog zastupnika Stazića, ali moram ispraviti jednu vašu konstataciju da je gradonačelnik Imotskog kupio auto vrijedan 800 tisuća kuna. Moram vas ispraviti, on je proveo odluku Gradskog vijeća Imotskog, jednoglasnu odluku gdje su, zanimljivo je, četiri člana SDP-a glasovali za tu odluku. To je istina.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče u nizu netočnih navoda, netočno je da su nove općine i gradovi koji se predlažu, izborni inžinjering. To jednostavno nije točno. Prijedlog je postavljen i došao od ljudi koji to žele. Mi želimo dalje razvijati našu lokalnu upravu i samoupravu i cilj upravo proizlazi s time da se formiraju nove izborne jedinice. Izborni inžinjering su nešto drugo, prije svega nekakve koalicije koje nemaju veze ni sa glavom ni sa repom. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Državni tajnik, gospodin Anton Palarić u ime predlagača.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ma osvrnut ću se samo na neke navode koji su u biti netočni i na neke teze koje optužuju Vladu za nepoštivanje struke, jer eto ne sluša jednu službenicu koja piše proizvoljno za naplatu za jedan uvjetno rečeno stručni časopis. Gospodin Mršić je optužio direktno Vladu da predlaže osnivanje općine Vrsi bez ikakvih elaborata. Mogu vam reći da Vlada raspolaže inicijativom građana sa 913 potpisa punoljetnih građana, naselja Vrsi i Poljica sa zaključkom Gradskog vijeća grada Nina o izdvajanju naselja Vrsi i Poljica iz sastava grada Nina i osnivanje nove općine od 11. veljače 2003. godine i to pozitivno. Zaključkom županijske skupštine Zadarske županije od 11. travnja 2003. pozitivno. Financijski elaborat. Mišljenje je Ministarstva financija je sadržano u glasanju ministra financija u Vladi, stručnjaka Ministarstva financija u stručnim radnim skupinama Vlade i koordinacijama. Prema tome ima u pogledu Vrsi svega i svačega, više nego što treba. Točno je da sam rekao da se Vlada protivi feudalizacije Hrvatske, da se nameće teza da ovaj Sabor ne bi mogao mijenjati zakon ili ga Vlada predložiti bez da se traži mišljenje, a rekao bih neki traže i suglasnost predstavničkog tijela, dakle općinskog nekog vijeća, a s druge strane kada se građani obraćaju tom gradskom vijeću onda se špekulira, izbjegava se odgovor kao u nekim što sam osvrćući se u petak na raspravi rekao da nekoliko mjesta ta inicijativa čeka izjašnjavanje gradskog vijeća jer se izbjegava odgovoriti građanima, a nema se snage građanima reći mi smo protiv toga. Istina je da su hrvatske novine izvještavajući sa sjednice Vlade koja je trajala nekoliko sati na kojoj sam ja obrazlagao tri zakona koji se tiču lokalne samouprave i gdje sam govorio možda i sat vremena o svemu što se predlaže i rasprava je trajala otprilike pola sata gdje su se uključili svi od premijera do ministra Šukera, gdje sam u šali odgovorio na premijerovu naznaku da je vjerojatno Šuker sudjelovao u izradi prijedloga zakona o lokalnoj samoupravi gdje se govori o velikim gradovima budući da bi po našem prijedlogu i Velika Gorica bila taj grad, pa sam ja također u šali njemu spomenuo da će mu to vjerojatno narod znati cijeniti na lokalnim izborima, ali to nije poanta zapravo. Poanta je da se lokalna samouprava dograđuje i da svima bude bolje i odbijam primisao da se ovdje radi o izbornom inžinjeringu budući da ovim prijedlogom se uvažavaju inicijative koje su u proteklih godinu i dva mjeseca predlagali razni predlagatelj, i zastupnik Markov, i zastupnici iz SDP-a, dakle sve ono što smo procijenili da ima budućnosti, da može doprinijeti razvoju lokalne samouprave mi smo ugradili u ovaj prijedlog. Naši službenici slobodno pišu što ih je volja i oni pišu danas jedno, sutra drugo, važno je da to netko objavi i honorira, a iz središnjeg državnog ureda nitko nije otišao zato što bi to trebao to su svi ljudi koji su sa mnom radili još od 95. i danas su na istim mjestima. Eto, toliko. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, netočno je što je rekao državni tajnik da je Vlada prihvatila sve inicijative, da je tomu tako pa ste onda napomenuli ... upravo očitujući se na navod zastupnika Mršića. Tomu nije tako jer niste udovoljili, opravdanom, odnosno najopravdanijem zahtjevu inicijative građana, mještana naselja Zaton, koje između svega ovoga ostalog koje ste nabrojili za Vrsi dakle one osnovne formalno-pravne pretpostavke ima daleko snažniju infrastrukturu i ostvaruje preko pola milijuna noćenja a ništa mu se ne vraća.
Hvala idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću u svom izlaganju se malo više osvrnuti na to zašto je inicijativa mještana Lopara za osnivanjem općine Lopar odnosno zahtjev inicijativnog odbora za izdvajanjem mjesta LOpar iz sastava grada Raba i osnivanje općine Lopar formalno nevaljana. IZ zahtjeva za davanje mišljenja o izdvajanju mjesta Lopar iz sastava grada Raba i osnivanjem samostalne općine lopar i pripadajućih isprava koje su priložene zahtjevu, a kojeg je inicijativni odbor dostavio gradskom vijeću Grada Raba, županijskoj skupštini Primorsko-goranske županije, središnjem državnom uredu za upravu i Hrvatskom saboru, razvidan je protek od 20 mjeseci od dana kada je zaključeno prikupljanje potpisa građana Lopara koji podržavaju inicijativu a to je bio 1. travanj 2003. godine, do dana kada je predmetni zahtjev datiran a to je 5. prosinca 2004. godine. Zakonom o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj propisan je postupak za osnivanje novih jedinica lokalne samouprave tako da je člankom 30. Zakona predlagatelj dužan pribaviti mišljenje između ostalog i predstavničkog tijela. Citiranim je odredbama utvrđen postupak ali nije utvrđen rok u kojem su predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave kao predlagatelji promjene područja ili sjedišta jedinica lokalne samouprave te osnivanje novih jedinica lokalne samouprave dužna donijeti traženo mišljenje ukoliko su predlagatelji građani. Isto tako nije utvrđen rok u kojem su građani kao predlagatelji dužni podnijeti konkretan zahtjev kojim od predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave traži mišljenje o pokrenutoj inicijativi, nakon što su zaključili prikupljanje potpisa građana koji podržavaju njihovu inicijativu. Slijedom rečenoga postavlja se prethodno pitanje u kojem razumnom roku valja poduzeti opisane radnje kako bi zahtjev predlagatelja promjena područja ili sjedišta jedinica lokalne samouprave te osnivanje novih jedinica lokalne samouprave bio pravno valjan. Upravo zbog navedenih prijepora dopisom od 28. siječnja 2005. godine, grad Rab se obratio Središnjem državnom uredu za upravu izražavajući mišljenje da je rok od tri mjeseca krajnji rok za donošenje svih mišljenja po zahtjevu predlagatelja i krajnji rok u kojem su građani kao predlagatelji dužni podnijeti konkretan zahtjev prema predstavničkom tijelu jedinica lokalne samouprave, nakon što zaključe prikupljanje potpisa građana koji podržavaju njihovu inicijativu. Zastupajući mišljenje da je protek od 20 mjeseci od dana zaključivanja, prikupljanja potpisa građana koji podržavaju određenu inicijativu do dana kada se ta inicijativa u formi konkretno zahtjeva dostavlja nadležnom predstavničkom tijelu jedinica lokalne samouprave na odlučivanje tj. Davanje mišljenja kao što je to slučaj sa zahtjevom inicijativnog odbora za izdvajanje mjesta lopar iz sastava grada Raba, i osnivanje općine Lopar nikako nije razuman rok za poduzimanje spomenute radnje, te je grad Rab iznio stav da je zahtjev građana LOpara sadrži bitan nedostatak u pogledu roka, te da stoga do otklanjanja istog predstavničko tijelo nije dužno da se o predmetnom zahtjevu očituje. U tom smislu predložio je Središnjem državnom uredu za upravo da zbog navedenog razloga svojim aktom odbaci zahtjev za izdvajanje naselja Lopar iz sastavak grada Raba odnosno da se svojim mišljenjem očituje o naznačenim dvojbama koje se kao prethodno pitanje nameću u konkretnom slučaju. Na spomenuti dopis kojim dokazujemo da zahtjev dijela građana Lopara za osnivanjem općine nije pravno valjan a koji je dostavljen i Hrvatskom saboru, i Županijskoj skupštini, te inicijativnom odboru građana središnji državni ured za upravu do danas se nije očitovao što smatramo nedopustivim jer cijenimo da zahtjev za izdvajanjem jednog naselja iz sastava grada, i osnivanjem nove općine nije samo pitanje volje građana, koji ovakvu inicijativu podržavaju već je riječ i o zadiranju prava građana i naselja i grada koji imaju suprotno mišljenje. Slijedom rečenoga, nedopustivo je da se u Zakonsku proceduru i to po hitnom postupku protivnom Poslovničkim odredbama uvrštava inicijativa za koju je nedvojbeno utvrđeno da je pravno nevaljana, što u slučaju izglasavanja zakona može imati nesagledive, političke, ekonomske, sociološke, i ine posljedice za otok Rab, jer podsjećam grad Rab je jedna mala otočka zajednica. Osnivanje nove općine na jedan ovako malo povijesno pravnom, i gospodarski prometno povezanom otoku, odnosno gradu kao što je Rab bio bi suprotno i ustavnom načelu ekonomičnosti i učinkovitosti u obavljanju poslova iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana, odnosno u slučaju eventualnog osnivanja nove općine ona ne bi imala ni materijalnu ni kadrovsku osnovu za obavljanje ustavom i zakonom utvrđenih poslova iz lokalnog djelokruga kojima se osobito odnose na uređenje naselja i stanovanja, prostorno urbanističko planiranje, komunalne djelatnosti, brigu o djeci, socijalnu skrb, primarnu zdravstvenu zaštitu, odgoj i osnovno obrazovanje, kulturu itd. Kada je riječ o osnivanju i pojmu općine opetovano valja naglasiti da Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi u članku 3. utvrđuje da se općine, gradovi i županije osnivaju zakonom a u članku 4. općinu definira kao jedinicu lokalne samouprave koja se osniva u pravilu za područje više naseljenih mjesta koja predstavljaju prirodnu, gospodarsku i društvenu cjelinu te koja su povezana zajedničkim interesima stanovništva. U slučaju da se inicijativa djela građana Lopara okonča osnivanjem nove općine, radilo bi se o izuzetku jer bi ista obuhvaćala samo naselje Lopar. Iako u Republici Hrvatskoj ima već 35 općina koje su osnovane za područje po jednog naselja, valja napomenuti da su na području Primorsko-goranske županije sve općine kojih do sada ima 21 osnovane za područje više naselja stoga bi i u ovom slučaju općina Lopar bila izuzetak. Iz prethodnog je vidljivo da se pri osnivanju novih općina nužno vodi računa o ekonomskim mogućnostima buduće općine da obavlja Ustavom i zakonom utvrđene poslove iz lokalnog djelokruga što u elaboratu o osnivanju općine Lopar nije dokazano, i ne vodi se računa o kadrovskim potencijalima kao i o broju stanovnika. PO popisu stanovništva iz 2001. godine naselje Lopar je imalo 1199 stanovnika, a od ukupno 8 naselja na području grada Raba čak 4 naselja po popisu iz 2001. ima više stanovnika od naselja Lopar. Dalje napominjem da od 1990. godine u naselje Lopar uloženo je što iz gradskog, što iz županijskog i državnog proračuna oko 36 milijuna kuna i to je jedino naselje na Rabu koje ima riješenu modernu kanalizaciju, a pri dovršetku je i novi glavni vodoopskrbni cjevovod. Vlada Republike Hrvatske, odnosno Središnji državni ured za upravu u svojim programskim dokumentima zalaže se za stvarnu decentralizaciju, a protiv je neracionalnog povećanja broja jedinica lokalne samouprave, dok s druge strane u zakonsku proceduru stavlja Zakon koji između ostaloga opetovano predlaže osnivanje novih općina koje nemaju ni materijalno ni kadrovske mogućnosti da ispunjavaju svoje ustavne i zakonske obaveze, a u slučaju konkretnog prijedloga da se osnuje općina Lopar pored navedenog riječ je i o stavljanju u zakonsku proceduru pravno nevaljane inicijative. Zašto je to pravno nevaljana inicijativa? Važećim zakonom točno je definirano da predlagač osnivanja novih općina lokalne samouprave mora pribaviti mišljenje nadležnog predstavničkog tijela iz koje se izdvaja nova jedinica. Zatim mišljenje Županijske skupštine i suglasnost ministra financija. To predlagač nije pribavio i to ne iz razloga ogluhe predstavničkog tijela, već iz razloga ogluhe središnjeg državnog ureda za upravu koji nije odgovorio na prethodno pitanje jedinice lokalne samouprave, a koja je upućena u razumnom roku u Uredu o pravnoj valjanosti inicijative, jer je rok od skoro dvije godine nerazuman rok, koji se čekao da se takva inicijativa pusti u proceduru. Naime, u roku od skoro dvije godine dogodile su se brojne promjene u političkom, gospodarskom i opće društvenom smislu i u gradu Rabu i u Republici Hrvatskoj, tako da se ne može sa sigurnošću tvrditi da bi građanin koji je određenu inicijativu podržao u ožujku 2003. godine istu potpisom podržao i u studenom ili u prosincu 2004. godine. Stoga spomenutim protekom vremena predmeti i zahtjev gubi vjerodostojnost i pravnu valjanost, a u međuvremenu su mnogi potpisnici inicijative umrli ili su se odselili. Valja također podsjetiti na neke povijesne inicijative koje su bile, a koje sam izrekao u prethodnom govoru, a to je 1938. godine kada se zbog sukoba između pristaša Stojidinovićeve stranke i nekih ambicioznih pojedinaca također inicijativa da se…
Završite gospodine zastupniče, završite.
Završavam, hvala. I ta inicijativa završila je tako što je 1940. godine Kraljevski namjesnik ukazom poništio tu naredbu osnivanju dvije općine i spojio ih u jednu općinu, jer su se u međuvremenu toliki nastali netrpeljivi odnosi i nemogućnost funkcioniranja tih općina. Eto, ja se nadam da se to neće dogoditi ponovo na Rabu. I molim uvažene zastupnike da o tome vode računa. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedna ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Irena Ahel, izvolite.
Evo u nekoliko netočnih navoda ispravila bih onaj gdje gospodin Antešić kaže da u Republici Hrvatskoj ne postoji općina koja predstavlja samo jedno naselje. Postoji i u Republici Hrvatskoj, a postoji i u Primorsko-goranskoj županiji. Isto tako je netočno da je inicijativa nelegalna i nelegitimna. Ona je potpuno legitimna inicijativa za osnivanje općine Lopar. Ona je potpuno legitimna i izražava dugogodišnje nastojanje građana Lopara za svojom vlastitom samoupravom. I imamo više primjera na otocima, gdje postoji više općina i više gradova, gdje jako dobro funkcioniraju, a o tome što je bilo za vrijeme Rimskog carstva, mislim da je u ovo vrijeme nepotrebno raspravljat.
Hvala. Idemo dalje. Gospođa zastupnica Željka Antunović. Nema je, gubi pravo. Gospodin zastupnik Anton Peruško, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pravo na lokalnu samoupravu građanima se jamči odredbama Ustava Republike Hrvatske, jer je jasno da pored općih globalnih problema koje građani očekuju da riješi središnja državna vlast, građani su svakako životno zainteresirani za poboljšanje kvalitete života u svom zavičaju, svojoj općini, svom gradu ili svojoj županiji i to je činjenica da se svi zastupnici u ovom Saboru na neki način zalažu za prosperitet svoga kraja. Prema ustavnoj definiciji jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga, kojima se neposredno ostvaruju njihove potrebe za kvalitetnijim životom, uređenjem naselja, stanovanja, školstva, zdravstva, brigu o djeci, socijalnoj skrbi i ostalo. Ključno je pitanje po meni u ovom trenutku i u proteklih nešto više od 10 godina. Činjenica da živimo u zemlji u kojoj 92% svih poreznih prihoda se slijeva u državni proračun, u zemlji u kojoj 4% poreznih prihoda se akumulira u gradu Zagrebu, a 4% poreznih prihoda ostaje svim ostalim oko 450 i toliko jedinica lokalne samouprave uključujući i regionalnu. To je po meni ključni problem. I decentralizacija države koju je započela, ali ne i dovršila koalicijska Vlada je nužna. Kod prvotnog usvajanja Zakona o ustrojavanju područja jedinica lokalne samouprave tamo negdje pred izbore lokalne 93. godine, područja tih jedinica crtane su na političkoj karti Hrvatske kao izraz političke volje tadašnje HDZ-ove Vlade, koja se u dosta slučajeva crtanjem područja općina i gradova rukovodila političkom procjenom stranačke profitabilnosti. U Istri istina tog profita nije bilo. Ali neke nelogičnosti valjalo je tijekom vremena ispravljati. Istina je da smo, da je samo donošenjem Zakona suočeno u 10 proteklih godina da su vršene ispravke, ali uvijek se išlo na stvaranje novih i novih jedinica lokalne samouprave i zaista je pitanje dokle to sve može ići. U prijedlogu ovog izmjena i dopuna Zakona ja ću se osvrnuti samo na prijedlog koji je vezan za 8. izbornu jedinicu koja obuhvaća Istru i dio Primorsko-goranske županije. Apostrofirajući na neki način podatkom da u Istri 83% svih poreznih prihoda se akumulira u 10 gradova i 2 općine. Svih ostalih 29 jedinica lokalne samouprave akumulira svega 17% poreznih prihoda. I prema tome, Istra je atipičan primjer u odnosu na neke druge krajeve Hrvatske. Želim reći da su po mom saznanju u drugim krajevima Hrvatske još veće nelogičnosti, a i ovim prijedlozima za ustrojavanje novih jedinica se te nelogičnosti potenciraju. U ovom prijedlogu ima, za izmjenu ovog Zakona je prijedlog za 9 novih općina, od kojih su četiri na području 8. izborne jedinice odakle dolazim, i to dvije istarske Tar Vabriga za koje predlagač bio Klub zastupnika SDP-a u 4. mjesecu protekle godine i Vlada ga je odbila sa obrazloženjem koje je bilo koga je citirao kolega Nenad Stazić, neću da ga ponavljam. Međutim, činjenica je da taj prijedlog je sadržavao sve one elemente koje zakonodavac propisao, a to je dovoljan broj potpisa građana, pozitivno mišljenje Gradskog vijeća grada Poreča, pozitivno mišljenje Županijske skupštine Istarske županije i projekciju proračuna na nekih 8,8 milijardi kuna i ako se uzme podatak koji je i neki dan ovdje iznesen da se tamo na području te buduće općine ostvaruje oko gotovo milijun i pol turističkih noćenja sigurno je da ću ja glasati za novu općinu Tar Vabriga jer ima sve elemente koji je čine općinom i prođena je sva procedura. Kao što je rekao kolega Mršić amandmanom smo pokušali ispraviti jednu grešku koju se nadam da će i Vlada prihvatiti kad su ispuštena ova četiri naselja da ih sada ne ponavljam. Kod općine Funtana također ću ja poštivati volju građana iako ovdje u cijelosti ne postoje svi oni elementi koje prijedlog mora sadržavati. Vlada se odlučila na ovu općinu i ja ću također poštivati volju građana pogotovo iz razloga što i općina Funtana svakako ima sve elemente i proračunske i sve druge da bi mogla biti uspješna samostalna općina iako je i u sastavu općine Vrsar postignut bitan napredak. Ja se moram zapitati da pored ovih priobalnih općina i gradova koji su na moru postoji u neposrednoj blizini pa i u zaleđu tih općina u Istri na primjer da navedem samo neka sela, jedni Fleng, jedna Gradina, jedni Kufci itd. i kamo oni pripadaju. Općini Sveti Lovreč. Oni koji dolaze iz tog kraja znaju o čemu govorim i morat ćemo se zaista jednoga dana zapitati što je sa ravnomjernim razvojem i razvojem Istre u svojoj cijelosti. No, neovisno o svemu tome podržavam osnivanje ovih dviju istarskih općina iz razloga koje sam naveo jer je to iskazana volja građana i jer postoje svi elementi koji ih čine da budu upravo samostalne općine. Vidim u susjednoj županiji u mojoj VIII. Izbornoj jedinici nonsens koji je po meni nezamisliv po pitanju vinodolske općine ali neću o tome opširnije, kolege Linić i Biserka Perman su podnijeli amandmane pa će oni to rastumačiti ali ću si uzeti za pravo da kao pomorac po profesiji progovorim par riječi oko ove nelogičnosti koja se predlaže osnivanje općine Lopar jedna zaista cjelina se razbija nepotrebno. Ja znam da su jadranski otoci, jadranski naši hrvatski biseri, da su različiti, razlika je jedan Cres ili jedan Krk od Raba, Paga, Hvara itd. Na Hvaru je moguće i logično i dobro funkcioniraju koliko mi je poznato više lokalnih jedinica. Ali vidite što smo na primjer napravili sa Pagom. Četiri jedinice lokalne samouprave i podijelili ga u dvije županije. To su neki negativni primjeri koji će izrazito po meni po mom dubokom uvjerenju osobnom vrlo negativno se reflektirati na ovu situaciju vezano za Grad Rab odnosno za otok Rab koji je zaista jedna jedinstvena cjelina osnivanjem te nove općine Lopar. I mislim da će svi opozicijski zastupnici uvažiti ove argumente koje je među ostalim i iznio gradonačelnik kolega Antešić i da ćemo glasati za amandman kojim se predlaže brisanje te nove općine. I da zaključim, kad je u pitanju Istra pored ovog amandmana kojega sam podnio zajedno sa kolegom Mršićem podnio sam i amandman, podržao ga je i kolega Poropat, za naselje Režišće iz općine Kršan u općinu Sveta Nedelja i danas sam podnio još jedan amandman vezano za naselje Valbandon u sastavu općine Fažana koje je postalo samostalno naselje i objavljena je ta odluka u službenim novinama Istarske županije pa kad se već ide na promjene zakona da se onda uvaže ovi logični prijedlozi amandmana za koje smatram da su čisto tehničke naravi. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je zastupnik gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite! Oprostite, ima jedna replika prije toga. Niko Rebić, izvolite!
Pa, replicirat ću gospodinu Perušku jer on ide tezom otprilike da je cijeli lokalni ustroj novi u Hrvatskoj, da se sastavio kao želja HDZ-a odnosno da je HDZ formirao sve gradove i općine prema svojim nekakvim političkim. To naprosto nije točno. Ono što je bitno da je taj novi lokalni ustroj dao velike rezultate u izgradnji tih jedinica lokalne samouprave ali naravno da treba imati mjeru i ja se slažem da nijedan zakon, sa ovim se slažem da nijedan zakon da treba imati mjeru ne može se doći do tolikog broja jedinica lokalne samouprave i donositi zakon samo kad želimo legalizirati ono što je. Dakle, interesantno je gospodine Peruško i vi ste bili u prilici i vaša vlast četiri godine ništa nije radila nego osnivala nove općine a kada sam ja podnio inicijativu da se jedna jedinica lokalne samouprave pribroji većoj jedinici nije prošla tada. Vi danas, svi se slažemo da je preveliki broj jedinica lokalne samouprave. Pravi zakon bi trebao odgovoriti koji su to kriteriji na osnovu kojih bi se osnivale jedinice lokalne samouprave i tako bile zaista servis građanima a ne osnivati jedinice lokalne samouprave. Vi danas dižete ruku za još dvije nove a onda kad se utvrdi da nemaju novaca onda ih financirati iz sredstava državnog proračuna. Ja mislim da je to loše i da mi svi skupa ovdje politiziramo da bi trebalo zaokrenuti politiku i zapravo natjerati, mi zastupnici natjerati Vladu da konačno Vlada napravi takav zakon i takve kriterije koji će odgovarati ovom trenutku Hrvatske.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Peruško. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ja apsolutno ne negiram činjenicu da je novi teritorijalni ustroj polučio i pozitivne rezultate brojna mjesta mala koja su prije bila na primjer u Istri pod Gradom Pulom, procvali su osnivanjem manjih općina, rezonski osnovanih općina i to ja ne negiram, s time se kod vas slažem. Međutim, činjenica je da ste i vi i sadašnja vlast i bivša svjesni da je vrijeme postaviti pitanje dokle to sve može ići i čemu sve to vodi, da li su te nove jedinice koje se osnivaju svugdje baš opravdane a mislim da ćete se složiti sa mnom da ima dosta primjera gdje ne postoji. A to da su crtane političkom voljom tadašnje HDZ-ove vlasti, to je sigurno. Ja bih vam mogao na primjeru Istre točno navesti sela gdje vi do dva sela koja teritorijalno pripadaju jednoj općini ne možete do njih doći nego preko teritorija druge jedinice lokalne samouprave ali točno znam radi čega su unešena u taj i koji ljudi po imeni u prezimenu tamo više a usput da vam kažem da su stranački pripadnici vaše stranke. Hvala.
Hvala. Evo, ispričavam se, gospodine Markovinović. Izvolite!
Hvala, gospodine dopredsjedniče. Štovane kolegice i kolege! Pa evo, malo da se možda obratimo nakon formiranja velikog broja gradova, sjećamo se još 1993. godine mnogi su bili protiv osnivanja novih gradova, novih općina i došlo je stvarno do bitnih promjena teritorijalnog ustroja, bilo je i bolnih odvajanja, nastale su nove općine a sjećamo se da je niz općina dobio i status grada. Dakle, onda je to išlo i na kraju je ispalo puno tog dobrog. Izmjene i dopune zakona događale su se svih sljedećih godina jer su se dijelovi područja, općina pripajali drugim općinama i gradovima i ponovno su nastajale tih godina i nove općine. Iz dosadašnjih primjera vidljivo je da uglavnom nije bilo problema oko provođenja procedura, izmjene područja gradova i općina, gdje su županije poštivale i odobravale prijedloge predstavničkih tijela ili jedne trećine građana dotičnog područja. Bilo je vjerojatno namjernog odugovlačenja, bilo je konačno i nekih negativnih rješenja ali na kraju, u većini slučajeva to je išlo. Pa i ono što smo proteklih mjeseci odgađali, došlo je konačno na red sada. Najveća odgovornost izgleda, po mom mišljenju pripada Ministarstvu financija jer mora procijeniti dostatnost izvora financiranja svih obveza jedinica lokalne samouprave propisanih, jasno posebnim zakonom. Tu bi bilo dobro da Ministarstvo financija napravi kvalitetan prikaz boniteta i postojećih gradova i općina i njihovih mogućnosti samo financiranja. Pa da vidimo tko se na kraju može sam financirati, kome pomaže država u kojem obimu, kuda se troše ta sredstva i slično, možda bi nama danas bilo puno lakše razgovarati o novim općinama. Mnoge jedinice lokalne samouprave opstaju pa i dobro funkcioniraju zahvaljujući kvalitetnim zakonima u brdsko-planinskim područjima i područjima od posebne državne skrbi. Mnogi bi i bez tih sredstava, jasno, daleko lošije radili. Osobno od 93. branim opravdanost nastojanja brojnih jedinica lokalne samouprave jer u ogromnom postotku postignut je veliki napredak posebno u izgradnji infrastrukture i poboljšavanju kvaliteta života lokalnog stanovništva. Mislim da je u konačnom prijedlogu trebao biti prilog popisa novonastalih općina, po prilici znamo, čujemo tu od kolega, ali mislim da bi bilo to dobro da je to posebno istaknuto. Jasno, radi boljeg praćenja trenda prihvaćenih promjena. S velikom pažnjom, ovo me posebno zanima, pratiti ćemo i prijedlog općine Otok za dobivanje statusa grada. Jer ja vjerujem u nekom kraćem razdoblju da će i Općina Sveta Nedjelja, dakle moja općina sa svojih 17 tisuća stanovnika i velikim prirodnim potencijalom također uputiti sličan zahtjev. U Prijedlogu zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj s Konačnim prijedlogom zakona, malo smo sagledao sam malo više članaka od 25. – 38., mislim da su dobro sročeni. Jasni su i pridonijeti će bržem i jednostavnijem postupku za promjenu teritorija jedinica lokalne samouprave. Međutim, upravo danas iz svih ovih rasprava vidimo da se tu čitav niz općina uklapa u ovo. Meni jedno nije jasno od svega. Na koji način zaustaviti ovaj daljnji trend, da li je potrebno ovo sitno usitnjavanje, sada općina, po kojem kriteriju, da li kada reći ne, i tu mislim da ipak, da se vratim na ovo što sam rekao ranije da Ministarstvo financija trebalo bi imati odlučujuću riječ. Konačno svi oni koji su inicirati stvaranje novih općina, prije svega općina govorim, trebali bi snositi i odgovornost, i ja vjerujem da je ta odgovornost jako bitna, a što ako to ne uspije, onda u svemu tome, da li opet nekakvo vraćanje. Zatim, razgovarali smo dalje, što je sa općinama koje su, koje se sastoje od par stotina stanovnika koje stvarno ne mogu preživljavati, da li stvarno samo njima prepustiti da se oni predomisle, eventualno vrate nekoj jedinici, uklope tu i tamo, ili bi stvarno ovdje trebala Vlada i konačno Vladin prijedlog i mi svi skupa na to nekako dati posljednju riječ. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku. Gospođa Zdenka Babić-Petričević, izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, gospodine kolega, sigurno, citirati ću vas, rekli ste da najveća odgovornost leži na Ministarstvu financija vezano za odlučivanje o statusu gradova i općina u Republici Hrvatskoj i odnosno jer se množe svaki dan ali mnogi gradovi i općine a pogotovo u brdsko-planinskim područjima i područjima od posebne državne skrbi ne bi mogli opstati bez sufinanciranja putem naslovljenog jednog i drugog zakona, a to bi se dogodilo i to se događa na područjima Imotskog grada kao grada i općina, 8 općina Imotske krajine. Pa odgovornost leži gospodine kolega i na gradonačelnicima, odnosno načelnicima, pa ću reći ono što je rečeno ovdje danas s pravom govorim da gradski vijećnici grada Imotskoga su donijeli odluku da se kupi vozilo za gradonačelnika, odnosno za grad Imotski ali ne od 800 tisuća kuna, uvijek se kaže skromnost je vrlina, ali u ovom slučaju nije bila skromnost vrlina pa gradonačelnik Imotskoga i ostali koji su suodlučivali o tako skupomu vozilu neka posjete svoj vrtić Imotić pa će vidjeti gdje su pogriješili a pogreška je velika.
Hvala lijepa.
Ali kod nas bez … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa, hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Biserka Perman, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlogom ovoga Zakona povećava se broj jedinica lokalne samouprave ukupno za 9 novih jedinica od kojih su na području Primorsko-goranske županije dvije nove općine. Osnivanjem novih jedinica lokalne samouprave pojavljuje se sumnja da njihov financijski potencijal kao i financijski potencijal okrnjenih jedinica u budućnosti neće biti dovoljan za obavljanje poslova koji su im zakonom dati u nadležnosti. Daljnjim cjepkanjem jedinica lokalne samouprave nastaje i opasnost sporijeg gospodarskog razvitka jedinica koje se cijepaju budući da se u pravilu radi o jedinicama sa manjim proračunima pa se njihov razvoj može osigurati samo dodatnim financiranjem kroz razne potpore iz županijskih, odnosno državnog proračuna što se neminovno održava i na druge jedinice. Pridružujem se svima onima koji su izrazili sumnju u njihov financijski potencijal i ne podržavam osnivanje jedinica lokalne samouprave koje se sastoje od nekoliko naselja ili sela, da ne kažem ulica sa ukupno nekoliko stotina stanovnika čak neovisno i o njihovoj povezanosti u cjelinu što će se ubrzo pokazati ako se usvoji ovaj Prijedlog zakona. Sukladno ovoj mojoj raspravi kolega Linić i ja smo podnijeli dva amandmana na predloženi tekst Zakona o kojima ćemo nešto više reći u obrazloženju prilikom rasprave o amandmanima na ovaj Zakon. Jedan se odnosi, jedan se amandman odnosi na brisanje nove općine Vinodol o čemu imamo i očitovanje skupštine Primorsko-goranske županije a drugi na premještanje tri naselja iz grada Opatije u općinu Lovran. Okvirnim programom decentralizacije u ovom mandatnom razdoblju kao jedna od zadaća predviđeno je iznalaženje modaliteta obaveznog udruživanja gradova i općina, nedostatnog financijskog potencijala kako bi se stvorila osnova da oni s uspjehom obavljaju poslove i projekte od zajedničkog interesa a koje nadilaze njihove pojedinačke, financijske mogućnosti. Suprotno tome, ovim se Zakonom osnivaju nove jedinice bez suglasnosti dosadašnjih jedinica lokalne samouprave kojima su pripadale, štoviše, njihovo mišljenje se čak i ne traži. Ne traži se ni suglasnost županija a očitovanje skupštine iz članka 31. nije obvezujuće pa samim tim nije ni bitno ni potrebno iako se promjene dešavaju na njihovom području. Izmjenom članka 32. Zakona Vlada Republike Hrvatske će odlučivati o opravdanosti svake inicijative za osnivanjem nove jedinice lokalne samouprave te nije predviđeno ni posebno očitovanje Ministarstva financija o prijedlogu izvora financiranja svih njezinih obveza odnosno financijskom potencijalu nove jedinice. Praktični primjer ovakve prakse već se događa u ovom Prijedlogu zakona u članku 11. u kojem se kao što sam već ranije spomenula predviđa osnivanje općine Vinodol, izdvajanjem iz sadašnje vinodolske općine uprkos negativnog i argumentima potkrepljenog očitovanja skupštine Primorsko-goranske županije. Ovakvo rješenje, ovakvo zakonsko rješenje ukazuje na novi vid centralizacije države jer ispada da će se o cjelokupnom teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske odlučivati isključivo na Markovom trgu br. 2. Ako se još k tome primjeni poznati princip podobnosti ispada da će vladajuća stranka ili koalicija na državnom nivou unutar jedinica lokalne odnosno područne regionalne samouprave u kojima izgubi lokalne izbore moći političkom odlukom osnovati novu lokalnu jedinicu sastavljenu od mjesta odnosno naselja u kojima je ta stranka ili koalicija dobila većinsku potporu birača neovisno o objektivnim mogučnostima i resursima takve tvorevine. Proizlazi da je postojeće rješenje u ovom dijelu bolje od sada predloženog. I na kraju želim se osvrnuti na uvodno izlaganje gospodina državnog tajnika Antuna Palarića. On je u petak u svom izlaganju rekao da se ovakvim zakonskim rješenjem, citiram: «Da ovakvim zakonskim riješenjem mi između građana i Vlade ne želimo posrednike.» I kralj Aleksandar Karađorđević je 1929. godine kad je raspustio skupštinu i uveo Oktroirani ustav rekao da to radi jer više ne želi posrednika između sebe i svoga naroda te na taj način uveo diktaturu u Kraljevini Jugoslaviji i u potpunosti centralizirao državu. Nadalje gospodin Palarić je rekao da se uvode promjene naselja, promjene naziva naselja tamo gdje je stvarno došlo do promjena naselja, brisanje naselja koja su prestala postojati kao samostalna i uvođenje novih naselja koje su u međuvremenu nastale kao samostalna naselja. Ako se to željelo ažurirati pitam se što je sa već spomenutom općinom Pribislavec u članku 23. u Međimurskoj županiji? Kakva su to naselja m.o. Pribislavec i Pribislavec te m.o. Romsko naselje? Također je rekao da je ovaj Zakon potrebno donijeti da bi se mogli provesti lokalni izbori. To jednostavno nije točno jer svi znamo da su se lokalni izbori i do sada provodili i bez ovog po meni vrlo lošeg zakona. Zbog svega ovdje rečenog ja u ovakvoj formi neću moći podržati ovaj Zakon nego se pridružujem kolegama i našem Odboru koji su preporučili da ovo bude prvo čitanje Zakona da bi konačni tekst zaista bio kvalitetniji na temelju svih ovih naših rasprava. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, u dosadašnjem tijeku rasprave kod nekih kolega iznose se argumenti kako je Vlada zapravo prekršila neke zakonske odredbe i uputila u proceduru zahtjeve pojedinih mjesnih zajednica odnosno pojedinih naselja da traže status općina. Vjerojatno možda ima i takvih slučajeva, ali u slučaju Podvinja koje je sada sastavni dio grada Slavonskoga Broda nije takav slučaj. Naime još prije tri godine, ja sam to u svojoj raspravi prije par dana rekao, prije tri godine građani su uputili zahtjev gradonačelniku da sasluša njihove molbe, da porazgovaraju oko svih onih okolnosti koje su natjerale građane da podnesu zahtjev da jedan dio naselja traži status općine. Jasno gradonačelnik do današnjega dana nije odgovorio, ali je imao hrabrosti uputiti vama svima saborskim zastupnicima dopis i da vama pojasni kako ta, taj dio naselja ne može biti općina. Ovaj primjer zapravo pokazuje na koji način se izigrava zakon i na koji način se izigrava volja građana. Gradonačelnik grada Slavonskog Broda i neki drugi gradonačelnici koji nisu odgovorili svojim građanima oni bi trebali zapravo snositi neku odgovornost zašto, ne samo političku, neku drugu kaznenu odgovornost zašto su se oglušili o volju, o građana? Zašto građanima nisu odgovorili na njihovu inicijativu, na njihov upit? I sada kada stvar dođe do Vlade onda je zapravo Vlada kriva zašto je to pustila, pustila u proceduru? Čini mi se da ima pojedinaca koji plaše svoje građane Saborom i Vladom kao da je hrvatska Vlada i ovaj Hrvatski sabor «baba roga» koja bi sad, od koje bi se trebali uplašiti hrvatski građani. Ovdje iznijeti još, iznijete, iznijeti su neki kriteriji vezani za financijske potencijale općina. Ako bi to bio isključivi kriterij da damo svoju suglasnost da zahtjevi pojedinih naselja budu uvaženi i postanu općina onda bi zapravo u biti veliki broj postojećih općina ne bi imali mogučnosti da budu općine. Ja se sjećam još 1993. godine kada je počeo novi ustroj uprave, lokalne uprave i samouprave onda je recimo na području ondašnje općine Slavonski Brod gotovo 90% općina je uzelo agrokombinat «Jasilje» da je to temelj njihovoga gospodarstva. Agrokombinat «Jasilje» se rasuo, problemi na sve strane, a općine su ostale dan danas. Čini mi se da ako bi ovaj kriterij strogo poštivali da više od 50% postojećih općina ne bi mogle, mogle biti, biti općine. Zato se zalažem da pokušamo poštivati volju naših građana i ne ... [[Govornik se ne razumije.]] sa kolegom Stazićem koji je ovdje upotrijebio jedan termin vezan za inžinjering. Ne može se legitimno izražena volja građana zvati inžinjeringom. To što netko zloupotrebljava tu volju građana njemu treba uputiti tu primjedbu i to poslati na njegovu adresu, a ne legitimnu volju građana nazivati na ovakav način. Nadalje, ja bih volio da budemo dosljedni u onome zašto se zalažemo. Ako je, poštujemo struku onda zaista u svakom primjeru pokušajmo poštivati struku i ono što je ona kazala, a ne onda kada nam paše struka onda fino pozovemo u pomoć struku, kada nam struka ne paše onda se okrenemo politici i tako da zapravo sami sebi skačemo u grlo. Poštujmo načela za koja se zalažemo. Prema tome i u ovom slučaju ako su građani izrazili svoju volju neka njihova volja bude poštivana, a ukoliko neka, neke nove općine ne budu imale sredstava za svoje funkcioniranje, pa čuj obratit će se državi kao što su se postojeće općine pa ćemo biti solidarni dokle možemo biti solidarni. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Pa netočno je što je kolega zastupnik rekao, a upravo osvrčući se i demantirajući izjavu kolege Stazića da je u Prijedlogu zakona istaknut izborni inženjering pa to tvrdi time jer da ne možemo izbornim inženjeringom zvati volju građana. A zašto onda kolega nije izražena volja građana ako već tri godine i više prikupljaju dakle kad su ispunili sve moguće i formalno pravne, a odavno već imaju i stvarno pravne razloge, nije uslijedio i Prijedlog zakona od strane Vlade za osnivanje općine Zaton? Na kraju krajeva Vlada može još uvijek ispraviti i demantirati kolegu Stazića upravo prihvačanjem amandmana da se osnuje upravo na tragu zahtjeva građana i opravdanih kažem prije svega opravdanih traženja osnuje općina Zaton.
Hvala lijepa. Kao što znate ovo je također mišljenje na mišljenje. Mišljenje jedno, mišljenje drugo, ali kako to mi stalno tako radimo onda ja vam puno ne zamjeram nego samo onako spomenem jel'? Sada je na redu gospodin zastupnik Marijan Jurjević izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Kolegice i kolege. Kolega Piplović je rekao da bi neki plaše građane Saborom kao da je Sabor baba roga, ali meni se čini da bi neki željeli pretvoriti Sabor u neku tvornicu, mašineriju, tvornicu za proizvodnju općina, dakle u neki općinski Lebensburn. I čini mi se da vlada parola što sitnije to bitnije, naročito prije izbore kada svaki iole agilniji saborski zastupnik ili zastupnica misli da nije nedovoljno vrijedan ukoliko se ne vrati doma sa prijedlogom makar za jednu općinicu. I čini mi se uz uvažavanje svih kolega da mi koji evo nismo predložili ovaj puta nikoga da ćemo se nekako pokunjene glave morati vratiti u svoja područja, svoje terene. Da ćemo s osjećajem manje vrijednosti jer nismo ni tata ni mama nikakve općine i da evo da se ovdje ne vodi računa radi li se o naravnoj ili umjetnoj oplodnji glavno da se rodi. U što to pretvaramo Sabor prije izbora zaista ovaj zapitajmo se sami i što to radimo od Sabora. Činjenica je da fali 52 dana do lokalnih izbora. Činjenica je da smo odjedanput dobili iznenadni poriv da udovoljimo zahtjevima sa terena koji su uvijek jaki i tako dalje. Činjenica je da ne znamo niti teritorijalni ustroj, činjenica da ne znamo niti izborni zakon, sve će se to donijeti u ovih mjeseca dana. Vidite kako se čudno ponaša ovaj Sabor i zbog toga ja ne zamjeram mojim kolegama kojim sumnjaju u izbornu i ini inžinjering. Jer se ovo dešava uoči. Mi smo političari ovo se dešava uoči političkih dakle lokalnih izbora. I zaista se pitam što to sve znači. Što znači stvoriti patuljka, od neke jedinice lokalne samouprave. Po meni svaki patuljak traži svoju Snjeguljucu. Koja će biti ja ne znam, opet napominjem ovdje se radi o politici, a bit lokalne samouprave ili bit općenito samouprave nije u teritorijalnoj razmrvljenosti. I ne znači da samo razvili samoupravu tako što smo jednu neveliku državu uspjeli usitniti u koliko je moguće manjih komadića. Pa će onda ljudi tamo neposredno samostalno i tako dalje vladati a što ako nemaju uvjeta za to. Znači li to samo jačanje centralizma i ovisnosti o velikom ocu, velikom bratu, Snjeguljici kako hoćete to nazvati nazovite, ionako se radi o personifikaciji. I to je sve to sam htio kazati, svakom pametnom je dosta a meni posebno. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ima moram reći da evo kolega Peruško je bio jasan da će podržati dvije općine. Pa on koliko znam nije iz vladajućeg dijela. A dobro onda. Ali i patuljci imaju pravo živjeti. Na redu je gospodin zastupnik Milan Meden. Hvala.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Uvijek nam se nameće pitanje u uspješnim i manje uspješnim općinama i gradovima uređenim za kvalitetnijem životom svih žitelja. Ključni poslovi koji obavljaju općine, gradovi uz svom samoupravnom djelokrugu su poslovi lokalnog značaja i kao takvi nisu dodijeljeni državnim tijelima. Tu su poslovi od vitalnog značaja za sve žitelje, a prije svega misli se na uređenje … [[Govornik se ne razumije]] i stanovanja. Prostorno i urbanističko planiranje, komunalne djelatnosti, komunalni red, održavanje i izgradnja nerazvrstanih cesta, brige o djeci i socijalnoj skrbi, odgoju, obrazovanju, očuvanje unapređenje okoliša i tako dalje i tako dalje. Pa ipak ponekad se u nekim dijelovima općina i gradovima ne uspijeva izvršiti ove temeljne funkcije koje bi trebale zadovoljiti sve njene građene. Kao razlog neuspješnosti je po nekad financije prirode odnosno, mali proračun manjim općinama, ali ponekad je i to razlog i ne produktivne lokalne vlasti. Rekli bi da je lokalna izvršna vlast slab menadžer, loše planira, organizira i kontrolira, ili pak nema tih vještina. Ponekad postoje i opravdani razlozi prioriteta bilo da su oni socijalnog karaktera ili pak usmjeravanja razvoja u manje razvijene dijelove općine. Poneka u želji da se naselje uredi po željama potencijalnih ulagača ili pak lokalnih moćnika nastoji nepopravljive greške u prostornom planiranju i kasnije u devastirajućoj izgradnji. Mnoge su se greške na žalost desile u Istarskim gradovima i općinama bilo da se radi o apartmanizaciji i betonizaciji obale ili pak o izgradnji hotela na samoj obali mora u malim općinama čiji su kapaciteti zapravo veći od žitelja ove male općine. Da to nije zanemariv problem samo lokalne i državne uprave, ukazuju i činjenice da je od ukupnog broja pristiglih žalbi u nadležno ministarstvo čak 66 posto građevinskih dozvola poništeno upravo u županiji Istarskoj. Ponekad se radi o brzoj prodaji zemljišta na samoj obali sa kasnijom užurbanom urbanizacijom, koja se onda opet prodaje i tako dalje i tako dalje Poznato je također pravilo da je administracija i upravo u gradovima i velikim općinama troma manje učinkovita i slabije orijentirana prema žiteljima, i problemima žitelja a možda i slabija kao takva motivira ljude i sinergiji i zajedničkoj viziji njihove zajedničke budućnosti. Iz takvih ili pak sličnih razloga posve je prirodno da s tada javljaju žitelji manje općine koji nisu zadovoljni u prosperitetom svoga dijela općine ali i inicijative da svojom samostalnošću brže uspiju izgraditi kvalitetniju općinu. Danas ovaj zakon sadrži inicijativu za osnivanje nekoliko novih općina i teritorijalnih promjena. Tako je današnjim zakonom u županiji Istarskoj se predlaže osnivanje dvaju općina. Općine kao što smo čuli od uvaženih zastupnika Fontane i Tarvabriga. Težnje za osnivanje općine Tarvabriga seže još iz 2003 .godine no međutim tada nije uvrštena u dnevni red 34. sjednice. I u prošlom sazivu dakle prošlom sazivu dakle prošle godine. Težnja za osnivanjem općine Fontana seže još od sredine 90. tih godina a napokon je sadašnji inicijativni odbor uspio ispoštovati sve pravne procedure i prikupiti potrebnu dokumentaciju. Pregledom dostavljene dokumentacije prema zakonskoj regulativi, vidi se zaista profesionalni pristup projekata izjašnjavanje građana, pozitivno izjašnjavanje grada Poreč i općine Vrsar te elaborat o financijskoj projekciji proračuna. Područje predložene općine Tarvabriga nalazi se u sastavu grada Poreča i predstavlja znatan turistički potencijal. Samo turističkoj naselje Lanterna sa hotelima i naturističkim centrom i autokampom ima oko 18 tisuća ležajeva. U privatnom vlasništvu žitelja mjesnog odbora današnjeg odbora postoji oko 400 ležajeva apartmanskog tipa ili soba za iznajmljivanje. Ukupno promatrajući taj turistički potencijal predstavlja oko 20% ukupnog smještajnog potencijala na području grada Poreča. Imajući u vidu da ima oko 1900 stanovnika to je zaista jaki gospodarski turistički potencijal. Dakle na jednoga žitelja imamo 10 smještajnih jedinica i daleko je ispred hrvatskog prosjeka. Fontana je pak smještena u sredini zapadne obale Istre između Vrsara i grada Poreča, a prepoznatljiva je po izrazito razvedenoj obali prirodnim uvalama i otočićima. Fontana kao središte nove općine zajedno sa okolnim naseljima ima oko 1000 žitelja. A bitno je reći da je to jedno od rijetkih istarskih općina u kojima je prisutan stalni rast stanovništva. Mjesto ima izraziti turistički potencijal sa svojim izvanrednim kampovima, privatnim smještajem, a snagu ovoga potencijala govori da svaki turističke sezone ova nova općina doseže milijunto noćenje. Mještani Fontane pak vole reći za svoje mjesto u turističkoj sezoni da na jedno domaćinstvo radi jedan restoran ili jedan bar. Veliku ulogu u promociji Fontane neizostavno svih ovih godina promicala i sama turistička zajednica njen predsjednik koji je zapravo i bila interna snaga i poticaj razvoja te vršila stalni pritisak za proračunske izdatke matične općine Vrsar. Uz današnju državnu agrarnu politiku usmjerenu prema sadnji maslina i vinove loze općina Tarvabrega i Fontana predstavljat će značajan gospodarski potencijal. Jedan od naših kolega zastupnika i u raspravi ovog zakona je dao naslutiti postojanje ovih općina kao napokon moguću pobjedu drugačije političke opcije na predstojećim lokalnim izborima. Postavlja se ključno pitanje da li je ovo nastojanje općine Tar Vabriga i Fontana mogu imati brži rast i razvoj nego što su imali prije ili pak možda prijeti stagnacija. Odgovor je ekonomski i politički zapravo vrlo jednostavan. Projekcija proračuna općine Tar Vabriga iznosi više od 8 milijuna kuna a za općinu Fontana više od 6 milijuna kuna i to sa proračunskim sredstvima bez prodaje zemljišta ili njenih vitalnih resursa i zapravo značiti će njihovu financijsku neovisnost. Kada je sveukupna ponuda stranačkih i nestranačkih pojedinaca, kandidata za općinsko vijeće relativno nejaka ili slaba, tako je i razvoj takve općine unaprijed definiran sa slabim rastom razvoja ili pak zaduženje bez realizacije. Kad se napokon pojave uspješni lideri proračun se puni iz postojećih resursa a projekti i ljudi su tada ispred politike. Primjer je istarska općina Bale kada je nakon vijećničke krize i ponovljenih izbora proračun općine u samo godinu dana iz 3 milijuna kuna narastao u 14 milijuna kuna opet bez prodaje zemljišta. Projekti se nisu pojavili sami od sebe nego su ih osmislili znalci i lideri. Uoči slijedećih izbora tako su kriteriji postavljeni više, a letvice će preskakati samo najbolji. Jednostavno, neophodni su ljudi koji su uspješni, koji uspješno vode projekte, ljudi koji nisu operativno impotentni i ne održavaju sastanke samo zbog političke ili socijalne forme. Zbog svega navedenog dajem punu podršku novim općinama uz želju da uskoro riješe njihovo strateško pitanje broja 1., da na predstojećim lokalnim izborima birači izaberu strukturu vijeća sastavljenih od sposobnih pojedinaca koji predstavljaju ključ uspjeha novih općina, koji će pokrenuti sve procese i znati osigurati bolju kvalitetu življenja za sve njene žitelje. Hvala lijepo. Ima li replika? Nema.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike i jedan ispravak netočnog navoda. Prvo replika gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Pa, podatak od 60% poništenih građevinskih dozvola u županiji Istarskoj je točan podatak. Međutim isto tako treba reći da te građevinske dozvole i ako je i u tom pravcu možda išla sugestija ne izdaje lokalna samouprava, znači ne izdaju tijela na koju imaju ingerenciju bilo Skupština županije istarska, bilo župan Županije istarske, nego državni uredi, što će reći nadležno ministarstvo. Drugo što želim reći isto tako da Županija istarska ne posjeduje niti jedan kvadratni metar bilo poljoprivrednog, bilo šumskog, bilo turističkog ili tzv. građevinskog zemljišta pa nije niti bila u prilici prodati. A nije točno da u Balama nije došlo do kupoprodaje i nekoliko tisuća kvadratnih metara tzv. građevinskog zemljišta. I to je istina.
Odgovor na repliku, gospodin Milan Meden. Izvolite.
Uvažavam sve što je zapravo rekao uvaženi zastupnik Kajin. Vjerujem da je i on sam primijetio jučerašnju naslovnu stranicu "Glasa Istre" gdje piše da je u Županiji istarskoj poništeno 66% svih pristiglih žalbi na građevne dozvole što zapravo znači veliki problem i lokalne uprave koja gospodari tim zemljištem. Znači ukoliko je i državna uprava posredovala pri izdavanju ovih građevinskih dozvola sigurno teret snosi lokalna uprava zato jer gospodari tim zemljištem. Kad govorimo o Balama, isto tako jučer citirajući "Glas Istre" vrlo jasno piše da je proračun narastao od 3 milijuna kuna na 14 milijuna kuna. I sami ste rekli da nije došlo do velike prodaje odnosno svega nekoliko tisuća metara kvadratnih što sigurno nije moglo napuniti proračun od 3 do 14 milijuna kuna, nego je razlog što ovu općinu danas vode sposobni i kvalitetni ljudi, a njihovi projekti su postigli konsenzus i moje i vaše stranke gospodine Kajin.
Hvala lijepa. Replika gospodin Anton Peruško. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Iz izlaganja mog uvaženog i poštovanog kolege Medena dalo bi se steći utisak kako zapravo on kao član vladajuće stranke na neki način promovira ovdje i traži osnivanje općine Tar Vabriga, ja bih ga podsjetio da smo u 4. mjesecu prošle godine Klub zastupnika SDP-a je bio predlagač Zakona o osnivanju općine Tar Vabriga iz razloga što smo bili uvjereni da taj zahtjev ima sve na zakonu propisane elemente, znači ima projekciju proračuna od 8,8 milijuna kuna, ima pozitivno mišljenje Gradskog vijeća grada Poreča, ima odgovarajući broj potpisa građana, ima pozitivno mišljenje Skupštine Istarske županije. Međutim da podsjetim, tada je u ime Kluba HDZ-a upravo govorio kolega Meden i nije baš bio tako decidiran u nužnosti osnivanja te općine jer je branio ono obrazloženje koje je pročitao kolega Stazić, a koje se odnosilo na stav Vlade Republike Hrvatske o nužnosti zaustavljanja tog procesa. A danas "veliki brat" je rekao nešto drugo, ja nemam ništa protiv toga i ja i kolega Meden ćemo se vratiti u Istru. I ispada da smo se ipak zalagali za osnivanje te općine, ne iz političkih nego zaista iz opravdanih razloga što ima sve elemente koje treba sadržavati jedan takav prijedlog, a kud i kamo će biti profitabilnija u odnosu na neke druge općine koje se u Hrvatskoj osnivaju.
Hvala. Odgovor gospodin Milan Meden.
Evo. Uvaženi kolega Peruško je danas rekao da je ovo zapravo od ekonomskog značaja a nikako politiziranje i veseli me što ćemo zajedno glasovanjem podržati ove novonastale općine, znači između ostaloga i Tar Vabriga. U svojem izlaganju ja sam rekao da je težnja mještana ove općine još iz 2003. godine a i put ka osamostaljenju govori kako je on jednostavno dugačak i trnovit. Tada je Prijedlog ovog zakona bio ispred zastupnice Katarinčić Škrlj koji je uvršteno u 34. sjednicu 2003. godine, ako se ne varam, ali jednostavno ona je skinuta sa dnevnog reda pod mišljenjem da nije prikupljeno mišljenje nadležnog Ministarstva financija tadašnje Vlade. Sa istim navodom je ona odbijena i u prošlom Sazivu, u ovom Sazivu 2004. godine, ako se ne varam, u travnju i nakon preispitivanja od strane Ministarstva financija i ukupno prikupljene dokumentacije danas je ona ponovno uvrštena na red i podržati ćemo je kao što smo ovdje rekli. Zato me i veseli što ćemo zajedno dati podršku ovoj općini.
Hvala. Dozvolite samo jednu rečenicu. Gospođa Jadranka Katarinčić-Škrlj je 2003. predložila ovo. Odbijeno je 2003., odbijeno je 2004., sad smo se izgleda usuglasili. Znači svi mogu biti zaslužni za to. Hvala. I gospodin Valter Poropat, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Meden rekao je da općine dijelimo na uspješne i manje uspješne, odnosno da je to u nekim općinama lokalna vlast slab menadžer. To nije točno. A primjer je da općina Raša nije kriva što su joj pri osnivanju pripala naselja Ravni, Drenji, Crni i Santa Marina, a sama nije u stanju ni održavati postojeću infrastrukturu a kamoli graditi novu.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Lino Červar. Izvolite.
Pa gledajte, ako predlagatelj, dakle osnivanje nove jedinice lokalne samouprave, dakle ako imaju sve uvjete, ako imaju mišljenje građana, ako imaju mišljenje predstavničkog tijela županijske skupštine, a ono što je najbitnije, tako sam ja razumio mišljenje Vlade, ako imaju siguran izvor financiranja ne vidim nikakvog razloga, stvarno nikakvog razloga da se ne prihvati inicijativa formiranja jedinice lokalne samouprave. Držim da svako drugo promišljanje nas saborskih zastupnika ne vodi promicanju općeg dobra, decentralizaciji, ne vodi razvoju jedinica lokalne samouprave i što je najvažnije ne poštuje se dakle, demokratska volja građana i koliko god se mi trudilo da to ne negiramo, ja stojim iza toga i što se toga tiče podržavam kolegu zastupnika … [[Ne razumije se.]] Pa nema veze, nema veze što imamo 426 općina, 123 grada plus Grad Zagreb. Nije čak ni najvažnije što će se neke općine samo ukinuti ili će se neke druge formirati. Kolegice i kolege, trebati će još puno vremena da se sasvim ustroji sustav lokalne samouprave i zbog toga neka teče taj proces profiliranja, neka teče taj proces decentralizacije i demokracije. Jer ako se i nadalje bude odlučivalo iz centra moći es katedra, znači u većim centrima, znači van utjecaja domicijelnih jedinica lokalne samouprave, svjedočit ćemo zastoju razvoju tih sredina, sporosti i neracionalnsoti u donošenju odluka, promašenim ulaganjima, zastoju i razvoju poduzetništva i povećanju nezaposlenosti. Nije to izborni inžinjering, to je politički inžinjering a on je opasan gospodo. Ja znam da će biti polemika oko toga što ću sada reći, u Istri ostalo nas je nas Istrana, Istrijana oko 40%, a odlukom o apartmanizaciji i dizanjem apartmana to vam je sofisticirani način mijenjanja demografske slike. Jer nitko neće mene uvjeriti da u Petrovi kod nas Marina Krasi će ljudi kupovati stanove u Umagu. Ne gospodo, to je ogromna zabluda. To vam je sofisticirani način mijenjanja demografske slike Istre. Jer znamo dame i gospodo da autonomija raspolaganja kapitala i glave donosi znakovito bolje rezultate. Drago mi je da sam prošle godine dao potporu osnivanju općine Tar Vabriga i nisam je razumio iz onog mišljenja kojeg ste tu citirali Vlade, da je Vlada u mjesecu travnju odbila nego Vlada je držala u onom času da uvjeti nisu kompletni bili i da se trebalo dodatno još napraviti, ali sam ja isto tako najavio onda da je samo pitanje dana kada će se proglasiti općinom Tar Vabriga. Mislim da općina Tar Vabriga ne trebamo puno ponavljati, ima sve pretpostavke i razvojne i organizacijske i gospodarske, dakle i financijske, da bude itekako uspješna jedinica lokalne samouprave. A što se tiče Funtane, naravno da podržavam osnivanje općine Funtane ne samo zbog toga što ima i ostvarila milijun i 500 tisuća noćenja, ne zato što ima duplo noćenja više nego Zagreb, ne zato što ima 100 gospodarskih objekata, ne zato što ima marinu od 200 vezova, ne zato što ima veliku gastro ponudu, ne samo zbog toga, nego su nam oni očitali lekciju kod stvaranja turističke promocije rekavši da svaka turistička destinacija ima pravo da sama u tom svom elaboratu su istakli, da sama upravlja svojim razvojem. Jer vidite, ako je turizam tržište doživljaja, ako je turizam, ako se kaže slogan turizam, to su ljudi. Onda vas ja pitam tko može to bolje osmisliti i promicati nego svaka domicijelna destinacija koja najbolje zna što treba u njihovom mjestu. Nadalje podnosim amandman kojim predlažem da se iz općine Sveti Lovreć odvajaju sljedeća osma naselja: Bravići, Begi, Delići, Flengi, Gradina, Kloštar, Kontašići, Marasi i pripajaju općini Vrsar u sklopu koje su oduvijek bili i kojoj svojim geografskim položajem gravitiraju. Uostalom tu vide veće mogućnosti za svoj daljnji razvoj i to je nepravda naprosto koju moramo ispraviti. Prema tome drago mi je čujem gospodina Peruška koji podržava ovakvu inicijativu. Dame i gospodo potpuno za osnivanje nove općine Tar Vabrige i Funtane kao i odvajanjem i pripajanjem ovih naselja svojoj matičnoj općini Vrsar razumio sam kao da, kao da lokalnoj inicijativi, domaćoj pameti, domaćem ljudskom potencijalu. Uvažavanje peticije građana svojevrsnog referenduma, a referendum znate vrlo dobro da je najneposredniji način odlučivanja građana, dakle uvažavanje peticije građana vi ste stvarno potvrdili da su ljudi ispred politike. Jer dame i gospodo, peticije nisu ništa drugo nego kolektivni zahtjev građana upućen prema vlasti. U ovom slučaju prema najvišoj zakonodavnoj vlasti. Prema tome na nama je da naše građane i njihovu volju uvažavamo. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Kaže gospodin Lino, gradnja apartmana sofisticirani način mijenjanja slike Istre. To je jedan dosta ovako hrabar ksenofobičan istup. Ja se sjećam gospodine Lino i gospodina Tuđmana kada je govorio o potrebi upravo mijenjanja demografske slike Istre naseljavanjem u Istri stanovnika iz Bosne i Hercegovine, Rumunjske i tome sl., ali se ne mogu prisjetiti da se takvim istupima itko tada od HDZ-a suprotstavio. Drugo što želim reći. Tko prodaje nekretnine u Istri? Rekoh malo prije da Županija istarska nema ni jedan centimetar bilo poljoprivrednog, šumskog, građevinsko zemljište. Prodaju nešto malo, malo 1% naši gradovi, u 99% slučajeva prodaju naši ljudi. Naši ljudi. A istina, samo dva prostora u Republici Hrvatskoj koji imaju više stanovnika po popisu 2001. u odnosu na 91. to su Zagreb i Istra. Veliki broj tih stanovnika koji dolaze u Istru, Zagreb prije svega zbog gospodarske situacije, nedaća je natjerala da tu pokušaju naći svoj kruh kojega su izgubili bilo kroz pretvorbu, privatizaciju ili kroz činjenicu rata da neki prostori kao što je Vukovar, Baranja i dan danas imaju preko 40% nezaposlenih dok je nezaposlenost u Istri između 6 i 7%, u mom Buzetu negdje oko 2,5%. Istina je, ogromne probleme imamo. U jednome Poreču 2004. bilo je više birača nego 2001. stanovnika. To je ogroman problem sa kojim se mora suočiti lokalna samouprava i prije svega domicilno stanovništvo. Ali isto tako je nesporna činjenica da mnogi ljudi tamo naprosto kao što su i naši 60-tih godina odlazili ili 50-tih ili 40-tih put Italije i dalje u svijet, jednostavno pokušavaju pronaći egzistenciju za sebe i za svoje obitelji.
Hvala. Odgovor gospodin Lino Červar. Izvolite.
Ovako, jako sam pozorno slušao raspravu kolege zastupnika. Pa ja nemam ništa protiv, ja mislim da je u redu da svatko kaže svoje mišljenje i on vidi Istru na jedan način i to je u redu, ja to moram poštivati. Ali nitko mi ne može zabraniti da ja kažem kako ja vidim Istru ko Istranin pravi, kao čovjek iz Istre, Červar čovjek iz Istre. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa mislim da je nepotrebno stvarno pričati ljudima i to je ovako meni neugodno i nepristojno reći da mi u Istri imamo najmanji broj zaposlenih. Mislim da budimo objektivni, ujutro se samo treba dignuti u 5 sati i ići na Kaldaniju i vidjeti koliko naših ljudi odlazi u Trst, koliko u Mestre, koliko u MOntfalcone odlazi, pa to su ljudi bez posla. Pa ne mogu ja zastupati politiku da pet ljudi živi dobro u Istri, a svi ostali slabo, mislim da se to ne može prihvatiti. I dalje, kada govorim o ribarima, ja ću vam i ribare spomenuti, ja vidim te dečke, ja sam njih vidio kada su bili ovako mali, pa to su ljudi bili obični električari, strojobravari, ljudi čak intelektualci koji su ostali bez posla pa su išli u ribare. Pa to je težak život. Meni su se smijali za vrijeme predsjedničke kampanje, ovi koji su se vozili autobusom da nikada nisu vidli lošije ceste nego što mi imamo u Istru, reći ćete da mi živimo u izobilju, ja vam kažem da je Istra u strašnom nazadovanju, da druge županije mnogo bolje žive od nas, to je moje gledanje kako ja vidim Istru. Još ću vam reći nešto, ovo što je najbitniji, kada već ste me povukli za jezik, pa od Pazine, od Labina, od Pule, pa šta je ostalo. To je šaka jada, vidite li vi Pazin kako izgleda, Labin, Pula pa to je užas jedna, kako mi možemo govoriti o nekom elitnom turizmu ne znam o čemu sa takvim središtima, mi se moramo malo svi potruditi da našim ljudima u Istri bude bolje i da malo više se borimo za naše ljude. Eto, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Netko je uporniji od mene. Samo jedan navod kolege Červara koji je rekao da je Vlada imala mišljenja svih jedinica lokalne samouprave predlažući ovaj Zakon, da je tome tako ili da je tako bilo, vjerojatno se ne bi desilo da primjerice u općini Mala Subotica nestane jedno cijelo naselje, Piškorovec koje je osnovano još u travnju 2000. godine, dostavljeno svim državnim tijelima, izabran i formiran mjesni odbor, evidentiran i postoji za sva tijela državne vlasti osim za Središnji ured kada je predlagao ovaj Zakon pa nije uvršten. Dakle, očito nije bilo konzultiranja sa jedinicama lokalne samouprave, jer su naselja naprosto pobjegla iz prijedloga samog Zakona. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav KOrenika. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Marija Bajt, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, gospođe i gospodo. Prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina podržava jer nudi korekciju u teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske koje su u proteklom razdoblju pokazale se potrebne zbog boljeg i funkcionalnijeg razvoja lokalne samouprave. Od donošenja Zakona još 1997. godine kroz funkcioniranje lokalne i područne regionalne samouprave, i decentralizaciju koje je provedena s državne razine smatram da je pronađen dobar put jer što je bliže vlast građanima to je veća i bolja mogućnost sudjelovanja građana u rješavanju tekućih i životnih problema. Državni ured za upravu temeljem povećanja jedinica, u mreži lokalne samouprave poštuje volju građana, povećava mogućnost da naši ljudi lakše ostvare svoje interese i potrebe, stoga zahvaljujem jer je u članku 14. predloženog Zakona Požeško-slavonska županija predložena bivša općina Kutjevo za grad, koja bi dobila status grada s naseljima Bekteš, Bjeliševac, Ciglenik, Ferovac, Grabarje, GRAdište, Hrnjevac, Kula, Kutjevo, Lukač, MItrovac, Ovčare, Pore, Šumanovci, Tominovac, Venje i VEtovo. Kutjevo ispunjava sve uvjete od formalno-pravnih a to je pitanje općinskog vijeća i inicijative koju je pokrenulo do zaključka skupštine Požeško-slavonske županije koja je upućena Vladi Republike Hrvatske pa do povijesnih kulturnih i gospodarskih. Naime, kroz cijelu svoju dugu povijest uz pisane dokumente iz 1232. godine, općina Kutjevo je sa 7 i pol tisuća stanovnika danas gospodarsko, kulturno, prosvjetno i upravno sjedište a i jedno je od najznačajnijih u turističkom centru Požeško-slavonske županije. Kutjevo ubrajamo među mjesta koja su ime Republike Hrvatske pronijela i diljem naše domovine a poznata su i po sjemenarskoj i vinogradarskoj proizvodnji a i najstarijem podrumu u Republici Hrvatskoj s uspješnim vinogradima i podrumima. Proračun općine Kutjevo dovoljan je za funkcioniranje budućeg grada a uz razvijeno malo i srednje i poduzetništvo ujedno su i garancija koja će uspješno moći rješavati probleme svojih građana te svojom turističkom i kulturnom ponudom opravdati ovaj prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Također bih poduprla na kraju prijedlog u članku 19. općine Otok kao nove općine koja je predložena amandmanom gospodina predsjednika Hrvatskoga sabora Vladimira Šeksa. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnoga navoda poštovani zastupnik Zdenko Antešić izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, uvažena kolegica je rekla u svom izlaganju da Državni ured za upravu poštuje volju građana. To nije točan navod. Sasvim je suprotno i to ću ilustrirati primjerom grada Raba gdje je grad Rab uputio središnjem državnom uredu za upravu upit da se o prethodnom pitanju dakle da se razjasni prethodno pitanje u vezi inicijative za osnivanjem nove općine na području grada Raba, a Državni ured se oglušio na taj upit te time on ne poštuje volju građana.
Hvala. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Predloženi Zakon nudi ipak samo određene manje korekcije teritorijalnog ustrojstva u odnosu na postojeće stanje koje imamo, dakle postojećim zakonom. ON nam nudi manje područne promjene, osnivanje novih 9 općina odnosno pripajanje ili izdvajanje pojedinih naselja određenoj općini, ili gradu. Mislim da se to moglo postići izmjenama i dopunama postojećeg zakona, no, možda za razumjeti i ovakav prijedlog s obzirom da je do sada ako sam dobro razumio državnog tajnika, zakon mijenjan, odnosno dopunjavan 15 puta, a samo lani 3 puta, onda ovaj dokument koji imamo pred sobom na neki način ipak treba predstavljati čistopis. Ono što bih eventualno mogao staviti kao primjedbu ovom Prijedlogu zakona je činjenica da u njegovom obrazloženju nisu posebno pobrojane ili navedene promjene tako da ih je malo teže vidjeti odnosno treba poznavati detalje i situaciju kako bi se uočilo koja je općina nova, koje eventualno nema i tako dalje, dakle iz tog prijedloga nisu vidljive promjene. Ono što je za sam Zakon o području županija, gradova i općina po meni još bitnije a to da niti u obrazloženju niti igdje drugdje mi nemamo nikakvih kriterija temeljem kojih se jedna jedinica lokalne samouprave može formirati, da li je to broj stanovnika, površina visina društvenog bruto proizvoda po glavi stanovnika, veličina izvornog prihoda po glavi stanovnika i slično jer mislim da su to važni presudni elementi da bismo znali da li neka jedinica lokalne samouprave u budućnosti može funkcionirati ili ne. Mislim dakle, da su ti jasni kriteriji na temelju kojih pojedino područje može dobiti status općine ili grada važni i presudni da bi se o formiranju jedne jedinice lokalne samouprave moglo pravovaljano odlučivati. Što se tiče županija njih čak nitko niti u raspravama nije spominjao, mislim da je taj sustav županija u Republici Hrvatskoj 20 županija plus grad Zagreb koji imaju status županija zaživio i da tu doista u jednom narednom vjerojatno i dužem vremenskom periodu neće trebati ništa mijenjati. MI u nedostatku kriterija imamo kontinuirani priliv zahtjeva za formiranje novih općina. Pri tome se vrlo često ne vodi računa o održivosti, odnosno o mogućnosti samofinanciranja malih općina. Jer često puta se njihovim proračunima ne može riješiti gotovo nikakav problem. U definiranju tih kriterija naravno da bi posebno trebalo voditi računa i na neki način definirati specifične kriterije za područje posebne državne skrbi, jer one zbog naslijeđa i zbog šteta koje su pretrpjele i zbog nedostatka baze infrastrukture naravno da još ovog časa isto tako nisu u stanju udovoljavati i tim eventualnim kriterijima. Ali što želim reći. U nedostatku kriterija nama ne preostaje drugo, nego nastojati poštivati demokratski izraženu volju građana, jer drugog kriterija nema. Ovim prijedlogom koji je pred nama ja sam pokušavao zbrajati, mi imamo 579 jedinica lokalne, odnosno regionalne samouprave. 20 županija plus grad Zagreb, 124 grada i 434 općine. Ukupno 579. Da li je to previše ili premalo, mislim da brojka sama po sebi neće ništa reći. Puno važnije od brojke je sadržaj, odnosno ono što te jedinice lokalne samouprave mogu svojim građanima pružiti. Mi imamo lokalne samouprave, odnosno općina sa sjajnim potencijalom o kojem nisu možda u onom životu svom u ovim godinama iskoristile taj svoj potencijal. Dok na drugoj strani imamo isto tako jedinice lokalne samouprave, gdje i nije bilo za očekivati možda značajne iskorake, izgradnju komunalne infrastrukture, ali koje su učinile jako puno. Ja bih rekao da su za funkcioniranje lokalne samouprave vrlo, vrlo važni gotovo presudni ljudi koji vode i koji upravljaju tim jedinicama lokalne samouprave. Jer jedan inertni načelnik tamo gdje postoji potencijal će učiniti puno manje od agilnog načelnika, ali u onoj, i u onoj općini dakle gdje baš ne postoje pretpostavke za jedan razvoj, ali dakle agilni načelnik sa svojim inicijativama, sa prijedlozima može puno doprinijeti, puno učiniti da se ta lokalna jedinica razvija, da se gradi komunalna infrastruktura, da se dovode eventualni investitori i na taj način da se zapošljavaju ljudi i stvara dodatni standard. Mi ovaj sustav lokalne samouprave imamo u praksi od 1993. godine, dakle od onih izbora koji su bili u proljeće 93. godine. I evo sad je već 13 godina ovakvog ili sličnog teritorijalnog ustroja i mislim da ima dovoljno iskustva i da je prošlo dovoljno vremena da napravimo jednu cjelovitu analizu dosadašnjeg funkcioniranja sustava lokalne samouprave i da se onda ovisno o toj analizi predlože i eventualne promjene sustava funkcioniranja lokalne samouprave, odnosno područja Zakona o područjima županija, gradova i općina. I na kraju dakle, podržavam ovakav prijedlog Zakona, mislim da je bilo inicijativa da bi on mogao ići i u drugo čitanje do kojeg bi se uvažile i brojne primjedbe, diskusije, prijedlozi koje smo čuli i ovdje u sabornici. I ono što je moguće da se do tog drugog čitanja uvaži, to svakako treba biti prije narednih lokalnih izbora. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Žao mi je da nema državnog tajnika, ja se nadam da će se vratiti u dvoranu, jer bih zaista volio da čuje nekoliko detalja koje ću kasnije iznijeti. Ja bih svoje izlaganje podijelio u dva dijela. Najprije bih iznio nekoliko općih zaključaka temeljem svega onoga što ste vi kolegice i kolege do sad rekli. A onda bih na primjeru općine u kojoj sam ja rođen, to je Vinodolska općina, izrekao nekoliko detalja temeljem kojeg ćete vidjeti da je dio onoga što se danas predlaže uistinu apsurdno. Najprije opći zaključci. Kolegice i kolege 9 novih općina znači 100-tinjak novih vijećničkih mjesta, 100-tinjak novih vijećničkih naknada, znači nekoliko desetaka novih profesionalnih političkih pozicija, znači toliko manje sredstava, a ionako su skromna sredstva koja izdvajamo za lokalnu samoupravu, za realiziranje onih poslova za koje je zadužena lokalna samouprava. Čuli smo kolegice i kolege i to da kod nekih općina nije provedena kompletna zakonska procedura. Gospodin Červar je spomenuo nas kao zakonodavnu vlast. I ja vas pitam, da li mi, ako samo u jednom slučaju od ovih 9 nije poštivana zakonska procedura imamo pravo ovakav zakon staviti na stol i o njemu danas govoriti? Mi bi trebali prije svih upravo poštivati zakon i zakonske procedure. Ako to ne činimo mi, kako će onda to činiti naši građani. Od kud nam pravo da to od njih očekujemo? Nadalje, želio bih vas podsjetiti kolegice i kolege da je ovaj Sabor, naime ne mi, ali sastav od prije 10 godina ratificirao u ovom prostoru Europsku povelju o lokalnoj samoupravi koji nas obvezuje dakako da kod donošenja ovakvih zakona dobijemo i stav i da se o tome detaljno provede rasprava i u zajednici županija, odnosno u savezu gradova i općina. Mi redovno preskačemo i tu fazu, taj dio procesa što svakako govori i o nama kao pravnoj državi i o nama i našoj europskoj orijentaciji. Ja još uvijek mislim da Vlada zaista može povući ovaj i treba povući ovaj prijedlog. Mislim da ovo treba biti uistinu prvo čitanje i trebamo jasno u međuvremenu odvojiti kruške od jabuka. Tamo gdje jeste i tamo gdje nije provedena procedura onako kako treba. Što se tiče moje Vinodolske općine, ja moram reći da je moje mjesto Bribir još i relativno dobro prošlo. Ali kolegice i kolege molim vas, zaista vas molim mjesto Grižane u toj općini ponavljam mjesto Grižane u toj općini je ovim prijedlogom Zakona podijeljeno, mjesto cijelo da je dio zaseoka ostao u sadašnjoj općini, a dio se predlaže da uđe u buduću općinu. Kolegice u kolege, u mjestu Grižane rođen je najveći minijaturista slikar ove naše planete Julije Klović. Od sutra će njegovi biografi pisati, gospodin Julije Klović najveći minijaturista rođen u Grižane koje pripada općini A) i općini B). To je uistinu sramno. Tu nema nikakvih teritorijalnih, povijesnih, kulturoloških osnova za ovakvu bedastoću. Za druge općine ne ulazim. Dakako, i Rab ne mogu podržati. Ovime kolegice i kolege, kršimo, izlazimo iz konteksta svega onoga što već stoljećima na tom prostoru djeluje i funkcionira. Vinodolski zakonik donijeli smo još u 13. stoljeću osmislivši zajedništvo, i na tom zajedništvu inzistirali stoljećima. Sada se grupa mudraca u 21. stoljeću n našla i predložila da sve te vrijednosti bacimo u vodu, da čak pojedina mjesta dijelimo na ovaj besraman način i da prihvatimo jasno ovakvu, ovakav prijedlog. Tko je to predložio iz općine Vinodolske? Oni koji prije četiri godine nisu dobili podršku građana da obnašaju vlast, oni osjećaju da ni sada neće dobiti očito tu podršku i oni osjećaju da na ovaj način pretvaranjem nekoliko mjesnih odbora u novu općinu imaju šanse doći na vlast. Time dolaze jasno novi službeni automobili, nove dnevnice, nova putovanja ali se ništa time ne rješava. Ovime stvaramo ne samo minijaturu od općine a ne umjetničku minijaturu klovičevog tipa već jednu političku, jednu sramnu, jednu kulturološku minijaturu koju ja ne mogu prihvatiti. Moj Klub od mene traži da glasam protiv ovoga Zakona, ja to neću učiniti. Ja neću uopće biti u ovoj dvorani kada se bude glasalo o tom Zakonu, ja nemam pravo sudjelovati u takvoj raboti. Kada je u pitanju moja općina ja uistinu to ne smijem dozvoliti, da me bilo tko veže sa ovakvim Zakonom, sa ovakvim Prijedlogom Zakona. Kolegice i kolege, zar mi nismo mogli ta sredstva od tih silnih dioba potrošiti pametnije? Evo, prije tri tjedna ovdje je bio predsjednik Poljskog parlamenta i jasno nam je rekao, obučili su 40 tisuća ljudi da bi pomogli lokalnoj samoupravi, regionalnoj samoupravi, gospodarskim subjektima da mogu jasno prijavljivati se na projekte, najprije CARDS-a, pa kasnije predpristupne, pa kasnije strukturne. Mi smo kolegice i kolege samo 7% sredstava koje nam je Europa nudila iskoristili preko CARDS-ovih projekata. Ako iskoristimo samo 7, 8% onog što nam se nudi kroz predpristupne fondove, ako iskoristimo sutra samo 7, 8% strukturnih fondova pa nam, onda nam uistinu Europa ne treba, onda nam je potpuno jasno zašto smo se okrenuli na sasvim drugu stranu i mjesne odbore pretvaramo u općine. Ja vas molim, predstavnike Vlade molim da povuku ovaj Zakon, da razluče kruške i jabuke, žito od kukolja i da ono što zaista jeste odrađeno po zakonskoj proceduri i prođe a ovo drugo zaista nemojmo dozvoliti da prođe na ovaj način, na ovaj besraman način kako je predloženo. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Evo, cijeli dan danas bavimo se ocjenama teritorijalnog ustroja i uvijek ocjenjujemo da je prevelik broj jedinica i nedvosmisleno da skoro svatko od nas ocjenjuje da je ipak taj teritorijalni ustroj polučio rezultate i to dobre rezultate jer očito da decentralizacija, snažna lokalna samouprava ima rezultate jer je to veći broj ljudi koji može pokazati i svoje sposobnosti i svoje znanje. Prema tome, situacija na tome području nije crno-bijela i tko god htio reći da ili ne jedinica lokalne samouprave mislim da govori na bazi ocjene, osobnih osjećaja i ocjena. I mislim da najbolju ocjenu u stanju u lokalnoj samoupravi ipak možemo pronaći u Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi i regionalnoj koji nam je pripremila Vlada Republike Hrvatske. Pa ću ja tu ocjenu i pročitati: "Jedan je od temeljnih problema u nedovoljnu financijsku i personalnu kapacitiranost jedinica lokalne samouprave i postavljen monotipski koncept definiranja djelokruga lokalnih samouprava i utvrđujem to je naš najveći problem, monotipski tip upravljanja u jedinicama lokalne samouprave. Znači da imamo 900 jedinica, svi 900 imaju istu snagu, iste mogućnosti, iste sposobnosi.". Nastavljam dalje, s jedne strane veliki broj jedinica lokalne samouprave i zaposlenika u njezinim upravnim tijelima i neposredno utječu na razinu javne potrošnje. Znači moramo utvrditi da nije tako bezazleno formirati jedinice lokalne samouprave jer ukoliko imaju prevelik broj zaposlenih evidentno jačamo javnu potrošnju a javna potrošnja je ipak nešto što si mogu dozvoliti bogate zemlje a evidentno da Hrvatska nije. A s druge strane centralizacija mnogih upravnih djelatnosti sprječavaju učinkovitost rada tijela lokalne samouprave. Istovremeno ono najvažnije postojeći sustav financiranja jedinica lokalne samouprave je izrazito neprimjeren i to je razlog da imamo neučinkovitost komunalne infrastrukture a isto tako jedinice lokalne samouprave ne mogu odgovoriti na zadovoljavanje potreba građana na području zdravstvene zaštite, socijalne skrbi, zbrinjavanja, obrazovanja, kulture i zaštite okoliša. Prema tome, samo ako uzmemo ovu vrlo jasnu, ja bih rekao ocjenu stanja jedinica lokalne samouprave možemo jasno naznačiti da imamo tri problema, monotipni tip upravljanja, problem jake centralizacije i treće neadekvatan sustav financiranja lokalne samouprave. Ako su to ocjene o stanju u ja bih rekao razvijenosti jedinica lokalne samouprave tada moramo znati da je vrlo, vrlo rizično donositi bilo koje odluke o teritorijalnom ustrojstvu Republike Hrvatske. I ostaje pitanje što nam je prioritet. I evidentno da bi nam prioritet trebao biti rješiti se monotipnog sustava djelovanja lokalne samouprave, uvesti nekoliko vrsta i tog trenutka kada bi imali nekoliko vrsta jedinica lokalne samouprave, ne govorimo o regionalnim, tog trenutka vidjeti ćemo da se ne moramo bojati većeg broja jedinica lokalne samouprave jer će biti zaduženi za samo dio svojih aktivnosti, vjerojatno za taj dio neće trebati niti zaposlene, pa neće, ja bih rekao povećavati javnu potrošnju. I to je naš najveći problem da u 12-ak godina opstanka Zakona o lokalnoj samoupravi mi nismo riješili pitanje vrste jedinica lokalne samouprave. I naravno kada bi riješili pitanje više tipnog sustava lokalne samouprave mislim da bi i državnim tijelima i ministarstvima bilo daleko lakše nastaviti postupak decentralizacije jer se tada ne bi bojali da li će bolnice moći biti na teret gradova, ili većih gradova, da li će socijalna skrb napokon pasti na dušu, ja bih rekao načelnika i gradonačelnika ili samo načelnika ili gradonačelnika mjesta, općina i gradova iznad 10 tisuća. I naravno kada riješimo taj problem, mislim da toga trenutka pojedine inicijative građana za jačanjem i ja bih rekao osnivanjem, možda i sitnih jedinica lokalne samouprave neće biti za nas saborske zastupnike teško jer će oni imati samo određeni djelokrug svoga rada. I naravno u tom dijelu sasvim je drugčiji način financiranja. Dakle, kao što vidimo najveći problem je što dosadašnje vlade, uprave nisu razvijali taj sustav, nisu nam omogućili da budemo odgovorni kod donošenja odluka o formiranju novih teritorijalnih ustroja i novih teritorijalnih jedinica. I evidentno je da do tada je to samo određeni osjećaj, do tada su to određene političke ocjene. Zato bih ja ipak rekao da činimo grešku kada danas odlučujemo ovako o teritorijalnom ustroju. Zašto? Pa zakon govori da s obzirom da nismo riješili temeljne probleme lokalne samouprave trebaju državna tijela konzumirati, čuti mišljenje i jedinice loklane samouprave s koje se odvaja neki novi ustroj, da moramo čuti županijske skupštine, da moramo podijeliti tu odgovornost da ne povećavamo potrošnju a s druge strane da ne stvaramo zapreku za daljnju decentralizaciju. Nažalost nemamo tog potrebnog dijaloga, tu potrebnu komunikaciju, dapače, ja moram reći da sam malo razočaran, jer danas što imate? Ukoliko imate negativno mišljenje jedinice lokalne samouprave ili županije tada imate od strane državnog tijela osudu oni ne uvažavaju inicijative, oni su protiv lokalne samouprave i u biti diskvalifikacije u ovakvim trenucima nam nisu potrebne. Ja bih rekao potrebne diskvalifikacije nam služe da bi se mogli obraniti jer nemamo potrebnog argumenta. I najlakše je nekoga osuditi, ne podržavati inicijativu, zaustavljate inicijativu, vi ste nedemokrata i vi ste protiv, ja bih rekao, jedinica lokalne samouprave. Mislim to služi na čast onomu tko se brani na taj način, jer ocjenjujem da diskvalifikacije barem nama ovdje u Saboru i nisu potrebne. Prema tome, što možemo utvrditi? Ako nastavimo sa ovim usitnjavanjem prije nego što riješimo temeljne probleme u Zakonu o lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi, mi ćemo i nadalje imati zapreku za daljnju decentralizaciju jer državna tijela ne mogu u monotipnom sustavu vršiti decentralizaciju ni zdravstva, ni socijalne skrbi, niti obrazovanja, odnosno visokog obrazovanja. Zatim, ono što također moramo znati, gospodarstvo će imati problema sa daljnjim usitnjavanjem. Zašto? Pa najveći problem u Hrvatskoj je što nemamo kvalitetnog upravljanja prostorom, nemamo prostornih planova, nemamo novaca za izradu prostornih planova, nema dovoljno struke i naravno da ne govorimo, ja bih rekao neodgovornoj pojavi onih lokalnih "šerifa" kako mi rečemo, kad pojedinci pokušavaju prilagoditi upravljanje prostora određenim osobnim potrebama. To je razlog zbog čega moramo biti vrlo oprezni dok ne riješimo temeljne probleme u lokalnoj samoupravi. Jer jednostavno će imati veću potrošnju a i gospodarstvo će imati ogromne probleme jer nemaju s kime komunicirati, bježati će od takvih jedinica lokalne samouprave. Znači vrlo jasno i otvoreno, mislim da današnji zakon koji je pred nama je ipak znak političke volje pojedinca ili nas ovdje ako se opredijelimo jer nismo imali zajedničkih elemenata za ocjenu. Imamo nekomunikaciju državnih tijela i jedinca lokalne samouprave i regionalne samouprave i to je razlog zbog čega. Moram reći još dvije riječi, a to je o Vinodolskoj općini koja je klasičan primjer ovakvog prijedloga. Isto tako Lopar na Rabu. Ali u isto vrijeme određene greške koje smo mi u Saboru proizveli u podjeli između Opatije i Lovrana, iako postoje svi dokumenti, svi papiri, znači nije osnivanje nove općine nego je samo, ja bih rekao prebacivanje određenih naselja u općinu kojoj pripadaju, to državna tijela ne rješavaju. Pa pokušavamo riješiti svojim amandmanom. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Eto u Hrvatskoj imamo, ja ne znam da li netko od nas ovdje zna koliko uopće imamo što općina, što gradova, što županija, približavamo se negdje brojci od 600, i svi ćemo se složiti da za zemlju od 4,3 milijuna stanovnika i nekih 56 tisuća kvadratnih kilometra to je previše. I utoliko ne treba sumnjati da će zasigurno doći i dan kada ćemo se uz silna previranja tada na terenu morati odlučiti i za ukidanje poneke općine. Vjerujem isto tako u to da će se jednoga dana Hrvatska morati regionalizirati, da će se ona zasigurno morati decentralizirati, jer u protivnom će Zagreb usisati, ne samo politički, kao što je to već učinio, gospodarski nego i demografski cijelu Republiku Hrvatsku. Dok je Hrvatska s druge strana tako centralizirana, ni jedna Vlada ove zemlje neće biti uspješna. Morati će se baviti svime i to će biti jedna krajnje besperspektivna politika. Znači između ostalog centralizam u Hrvatskoj, centralizacija služi da bi se moglo vladati iz jednoga centra, pa između ostalog i u onim sredinama u kojima u tom trenutku vladajuća politika nema političku naklonost, jer policijom inspekcijom, sucima, šta ja znam, financima, uredima za građevinske dozvole itd., upravlja se iz Zagreba a ne iz nekog županijskog centra ili općine odnosno grada. Što se tiče ovoga zakona slažem se sa svima onima koji su primijetili da je riječ o jednom klasičnom političkom inžinjeringu. Jednostavno pokušava se zadobiti naklonost u nekim sredinama u kojima do sada HDZ nije imao političku premoć. Pogotovo je to slučaj u Primorsko-goranskoj županiji. Nešto slično se je možda dešavalo i pred neke druge lokalne izbore, to je istina, ali i ovo nije ništa drugo nego klasični politički inžinjernig. U Primorsko-goranskoj županiji formira se znači Lopar na Rabu i Vinodol iz općine Vinodolski. I moj je dojam kao što je gradonačelnik grada Raba rekao, gospodin Antešić da su Rabljani oko te inicijative u najmanju ruku podijeljeni. U Istri smo s druge strane apsolutno za općinu Tar Vabriga i Fontana, ne sumnjam u izbornu pobjedu tamo IDS-a. Fontana se izdvaja iz Vrsara, Tar Vabriga iz Poreča. Međutim želim reći i to da na 26 tisuća stanovnika koliko ih ima Poreština, tih 8 lokalnih samouprava, gospodo što je previše previše je. Ista situacija je u Puli na 80 tisuća imamo 8 i tih lokalnih samouprava. Npr. sad Funtana sa 700 stanovnika ona ima milijun 342 tisuće noćenja što je 7,95% istarskog noćenja što će reći 3% hrvatskog noćenja. Jasno da jedna takva općina može egzistirati. Ali sada zamislimo izbore u Funtani. Pojaviti će se najmanje 4 liste. To zna Lino, to znam ja, to zna Peruško, puta 15 kandidata, to je najmanje 60 ljudi, možda će biti 5 lista, 80 ljudi puta 3 člana obitelji, to je negdje 30 do 40% građana biti će direktno involvirani u ove lokalne izbore, znači na listama dolazimo takoreći do obiteljskih izbora. No, bez obzira rekoh na sve IDS je za tu općinu kao i za Tar Vabrigu koja ima milijun 426 tisuća 750 noćenja u 2004. ili 8,46% istarskih noćenja što je cca 4% hrvatskih noćenja. Znači te općine mogu egzistirati iako treba reći da ni dosada ih njihove matične općine Vrsar, Poreč nisu zapostavljale vis a vis ogromnih investicija koje su se tamo dešavale. Jasno kod ovoga Tar Vabrige treba unijeti Fratu Perce što predlažu neki u svojim amandmanima, ali ne i Gedići i Rošine jer su se ti ljudi izjasnili, ne na lokalnom referendumu nego na peticiji za Poreč. Čudno da Vlada s druge strane nije recimo prihvatila općinu Štinjan, jer je također jedna takva inicijativa bila pokrenuta. No želim vjerovati da promjenom vlasti u Puli će se promijeniti i odnos prema Štinjanu. Ovdje se ne spominju Brijuni iako bi oni po meni trebali pripasti Fažani. Što se tiče Bazgalji, to nije općina, to je prostor Gračišća koji bi sada po ovoj inicijativi trebao pripasti Pazinu. Istina je, do, tamo negdje 2001. postojala je jedna takva inicijativa. Ali u 2002. imamo Zakon o brdsko-planinskom području i Bazgalji koji su u Gračišu, znači na tom prostoru danas su bitno po privilegiranijoj poziciji no što bi stanovnici bili da su u Pazinu. Porez na dobit u Pazinu se plaća po stopi od 20%, u Bazgaljima i Gračišu po stopi od 15%. Kroz formu povrata poreza svaki stanovnik Bazgalji može povući negdje oko 2 tisuće kuna, a u Pazinu to ne bi mogao, pa mi se često javljaju ljudi koji mi kažu, pa čekajte nemojte se igrati sa time to je cijela jedna naša mjesečna plaća, ukoliko su u radnom odnosu. Međutim zašto se naročito javlja? Tko to Istri u ovome času ovakvim zakonskim prijedlogom može gospodo osporaviti dvojezičnost. Temeljem međunarodnih ugovora naselja tamo gdje je u službenoj uporabi uz Hrvatski jezik i Talijanski jezik moraju biti pisana na Hrvatskom i Talijanskom jeziku to između ostalog proizlazi iz Ustavnog zakona, to proizlazi iz čitavog niza međunarodno ratificiranih tih konvencija. I stoga ja vas molim da taj standard ugradite i u ovaj Zakon o području općina, gradova i županija. Možda najapsurdniji primjer, ja bih ga nazvao isključivost, nisu te male općinice, nego ovaj slučaj gdje se naselje Srpsko polje mijenja ili prekrštava u Hrvatsko polje. Ako je gospodo stoljetni Toponi, Srpsko polje, ostavite to, pa neće Srbija tamo doći, pa neće … navratiti, Šešelj i crtati granicu od Karlobaga ne znam prema Virovitici preko Karlovca itd. To je Hrvatsko naselje gospodo, nemojte vikati, pustite me da dovršim, to je Hrvatsko naselje koje nosi naziv Srpsko polje i to je gospodo sve. Nešto slično nam se u ovom Parlamentu dešavalo prije 5 godina, kada se je Beli Manastir istom jednom takvom inicijativom pokušavao prekršiti u Beli Manastir. Kome to treba? Zašto sami sebe jednostavno delegitimiramo. Mislim da to jednostavno ovoj zemlji, politici vladajućoj koja je promijenila odnos do manjina, vis a vis suživota na tim prostorima, povrata, demokratske legitimacije po mom sudu gospodo nije potrebno. Što se tiče samoga Zakona, ja sam i prošli puta kad sam govorio u ime Kluba najavio da će IDS podržati sve amandmane opozicije. Međutim, na kraju upravo radi činjenice da se formiraju dvije općine u Istri mi moramo glasati za taj zakonski tekst. Evo nakon ovoga Zakona dobit ćemo ako se ne varam 41 što općinu, što gradova na prostoru Županije istarske. Mislio sam odgovarati nešto i gospodinu Medenu, nema ga ovdje. Međutim, nešto gospodinu Linu Čevaru. U Istri sigurno se živi teško, živi se teško kao i drugdje u Hrvatskoj. Sa 2 tisuće kuna kojega imaju naši umirovljenici u Buzetu ili Labinu jednako teško žive kao i oni u Dubrovniku ili Vinkovcima s tom razlikom da i možda u Istri nešto lakše djeca mogu doći do posla. Istra u ovom trenutku htio to netko priznati ili ne, a to je velika nezaposlenost ima nezaposlenost između 7 i 8% u Hrvatskoj 19%, u bruto proizvodu ipak je brutoproizvod Istre 50, 60% iznad Hrvatskog proizvoda. Izvoz jedino Istra ima veći od uvoza, znači u toj pozitivije i konačno uz grad Zagreba jedina nešto više stanovnika 2001., nego 91. Pa ne vjerujem da stanovnici koji se doseljuju, doseljuju sa istoka zemlje, jer je tamo lošije, nego u krajevima u kojima su do tada živjeli. Jasno mnogi broj naših ljudi moralo je u potrazi za egzistencijom napustiti kraj u kojem su živjeli, ali barem ti ljudi u susjednoj Italiji ili negdje drugdje su došli do posla. I konačno, još jedan detalj ću reći, ono što je zanimljivo na tragu one apartmanizacije o kojoj je spominjao Červar. U Istri je promet nekretninama na 210 tisuća stanovnika veći nego u Zagrebu koji ima preko 800 tisuća ljudi, veći. A tko prodaje, u 99% slučajeva prodaju obični mali ljudi koji si na taj način žele razriješiti neki svoj egzistencijalni problem, kupiti sinu kamion, ne znam curi stan, školovati ih u Padovi ili u Zagrebu nije bitno, sagraditi još jedan ili dva apartmana. Da li u to možemo dirati, ne znam. Ali to je naprosto činjenica koju ne može nitko kvalificirano osporiti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Kolega Kajin kao i obično u svom nadahnutom i pomalo emotivnom govoru uvijek iznese mnoštvo neistina, pa tako je bilo i sada. Najprije je rekao, pa neće valjda na 56 tisuća četvornih kilometara gdje živi samo 4,3 milijuna ljudi. Oba podatka su netočna. Kolega Kajin mogu vam reći vrlo pouzdano da Hrvatska kopnena Hrvatska ima 56 tisuća četvornih kilometara. Također vam vrlo pouzdano mogu reći da Hrvatska ima i more. Pa sa morem Hrvatska ima 89 tisuća četvornih kilometara, to je Hrvatsko more. Drugo što ste vi rekli, neće valjda Šešelj doći i prekrštavati Srpsko polje i povlačiti granicu. On sigurno neće, ja vas u to uvjeravam, jer ga je stigla ruke pravde, ali to namjeravaju njegovi nasljednici. Samo poslušajte Tomislava Nikolića zamjenika Srpske radikalne stranke koji i dan danas kaže da sanja granicu Virovitica-Karlovac-Ogulin-Karlobag. Gospodine Kajin koga zmije ugrize i guštara se treba bojati. Hvala lijepa.
Replika, poštovani zastupnik Lino Červar.
Da, replika.
Izvolite. Izvolite.
Pa dvije stvari ja bih htio replicirati uvaženom zastupniku. Molim vas. Pa ja ne sumnjam, ja imam simpatije prema gospodinu uvaženom zastupniku i on se bori za Istru i mislim da ćemo se i mi dalje borit, to je u redu. Međutim, imam dvije primjedbe. Moram reći, prva, koliko god sam se trudio razumjeti ipak me niste uvjerili da nam je dobro u Istri. Slabo nam je i moramo se svi udružiti ako treba i sve stranke da nam bude bolje. I ne treba se narodu govoriti nešto što nije istina. Kako ja vidim. Drugu stvar što mi smeta, ja to moram reći gospodine predsjedniče. U više navrata vam je taj stil da spomenuli ste da potporu Funtani, Tar Vabrigi, ali ste nam najavili u tom izbornom inženjeringu da svejedno će IDS pobijediti u Funtani. A mislim radi Istine, želim reći jednu stvar. Ja znam da se vi dosta u vašim raspravama bavite državnom politikom, trebamo se više regionalnom politikom našom baviti, onda će nam biti sigurno bolje. Ali kad sam već kod toga, onda ću vam reći ovo. Priča se, ja to nisam rekao, priča se u Istri da konačno IDS bi se trebao staviti na provjeru i samostalno izaći na izbore, da biste mogli reći da ste pobijedili. Jer se govori u Istri da na zadnjim parlamentarnim izborima je pobijedio SDP-e, a ne vi, odnosno da su oni vama pomogli da pobijedite. I molim dogovorite se sa gospodom iz SDP-a da znamo tko je pobjednik u Istri, jer inače gubite legitimitet. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo na 5-minutnu raspravu po klubovima. Poštovani zastupnik, to ste sad stavili. Gledao sam vas, promatrao sam vas, nemojte. Nemojte. Nemate, kolega Kajin, promatrao sam vas, nemojte mi. Izvolite 5-minutna rasprava. Vi gospodine Kajin u ime Kluba IDS-a.
Poštovani predsjedniče. Lino IDS će pobijediti i u Funtani i u Tar Vabrigi. I kao što je na Županijskim izborima 2001. dobio preko 50% taj rezultat će se ponoviti i 2005. U to ne sumnjate vi, u to ne sumnjam ni ja, a velika većina građana Istre također je u taj rezultat uvjerena. Još jedanput, što se tiče Tar Vabrige, Funtane, mi to podržavamo. Rekoh, to su dva naselja koja ostvaruju jedan 4, drugi 3% svih hrvatskih noćenja i jasno je da oni mogu egzistirati. Ja im želim svaki uspjeh nakon formiranja i vjerujem da će im Županija istarska u tome itekako pomoći. Drugo što želim reći o čemu sam govorio i malo prije, da temeljem Ustavnog zakona o manjinama, temeljem niza ratificiranih konvencija između nekada Ex Jugoslavije i Republike Italije, a koju je preuzela Republika Hrvatska i onih koje je Hrvatska ratificirala sa susjednom državom naselja i mjesta, gdje je uvedena u službenu uporabu uz hrvatski jezik i talijanski jezik pogotovo na prostoru zone B slobodnog teritorija Trsta kako se to zvalo do 1954. godine gdje i vi Lino živite imaju biti pisani na hrvatskom i na talijanskom jeziku. Ako se taj standard uvede u ovaj Zakon ja mislim da bi to bila jedna dobra poruka svima i izvan naših granica. Kod ovog spomenutog srpskog tj. hrvatskog polja gospodine Lončar mi ne provociramo, ali ne treba zemlja kao takva provocirati. Nama to jednostavno ne treba. Ne treba dirati u te toponime. To što se predlaže za mene je provokacija primitivizma jer zamislite sada Slovence da Slovenci Hrvatine na samoj slovensko-talijanskoj granici promijene u neke Slovence ili da sada nešto slično netko učini u Bosni i Hercegovini ili Srbiji, Vojvodini sa nekim od hrvatskim, hrvatskih naziva. Jednostavno gospodo pokušajte poštivati nešto što je prirodno. Drugo što treba poštovati to je volja sa terena. Ako netko želi općinu, ako za to ima većinu građana ajmo omogućimo je. Ali nemojmo silovati pojedine sredine zbog nekog sitnog političkog interesa ove ili one stranke jer stranke se mijenjaju na vlasti, ali se život nakon toga mora organizirati. I takvog alkemijanja smo se nažalost u svih ovih 13 godina nagledali. Međutim treba priznati još nešto. Da su neke male općinske sredine nakon što su se formirale općine na njihovim prostorima naprosto preporodile. Na primjer jedno Gračišće, jedan Grožnjan, jedna Brtonigla, jedan Oprtalj, jedno Cerovlje, konačni jedni Matulji i tako dalje. I nije istina da se nije puno napravilo u tim sredinama. Izuzetno mnogo, izuzetno mnogo i onaj tko je imao hrabrosti da uvede te male općine 1993. godine bez obzira koliko su bile nezahvalne ratne i tako dalje prilike, imao je jednu viziju i mislim da je to na neki način pokazalo se i ispravno jer je to bilo hrabra odluka. Ali danas dalje širiti te općine, približavamo se brojci od 600. Pa to je, brate što je previše je previše. I gotovo. I to treba jasno otvoreno priznati. Sigurno je jedno i to da je bolje biti općina, imati svoj proračun nego biti mjesni odbor ili mjesna zajednica. Ali u konačnici što je govorio gospodin Linić taj aparat prije ili kasnije netko će morati platiti i te obveze se nećemo mi razriješiti. I isto tako gospodinu Lončaru ja znam da Hrvatska ima, ako se ne varam 56,9 ili 5 tisuća kvadratnih tih kilometara, mora 39, 36,9 ili 39,6 nije bitno i ne trebamo se na taj način to spočitavati jer naši ljudi ipak ne žive ko u Jules Vernovim romanima ispod mora.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Pa evo Damir ne bi bio Damir kad ne bi stalno govorio to što govori. Malo prije reče, jedino s čim bih se mogao složiti, ali to će mi biti da opovrgnem ono što je govorio, što je previše previše je. Da malo parafraziram onu staru Gavrilovićevu reklamu, Ako je i od Kajina previše je. Ne trebamo provocirati, nemojmo silovati pojedine sredine. Tko gospodine Kajin, to je potpuno netočno, tko koga provocira? Koliko je meni poznato mi se nalazimo u Hrvatskoj. Koliko mi je poznato u Hrvatskoj žive hrvatski ljudi bez obzira na njihovu naciju i vjeru, njihov svjetonazor. Vi biste to trebali kao intelektualac i kao saborski zastupnik znati. Ali da se vratimo još jedan put na srpsko polje. Dragi kolega Kajin ako niste uspjeli ovih dana pogledati film, dokumentarni film Komšije ja vas lijepo molim pogledajte ga i vidite što i dan danas zamjenik Voje Šešelja, Toma Nikolić govori o Hrvatskoj i srpskim zemljama u Hrvatskoj. I kaže da će uskoro letovati na srpskomu Jadranu i to u srpskomu Zadru. Ali ne bu gledal taj film ni on ni vi.
Možda će letovati, ali nešta drugo. Poštovani zastupnik Pero Kovačević u ime Kluba HSP-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicama. Naime i ova je rasprava pokazala da Hrvatska sve više postaje zemlja paradoksa. S jedne strane u ovoj rasrpavi smo čuli kako mnoge općine ne bi trebale biti općine jer nemaju dovoljno proračunskih prihoda ni za plaće svojih djelatnika. To je sad malo prije rekao i gospodin Kajin, a s druge strane svi podržavaju ustrojavanje novih općina. Znači to je stvarno, mi postajemo zemlja paradoksa. Znači ono nezamjeravanje i ako bi se samo uzelo prema broju amandmana mi znači dobivamo petnaestak novih općina. A nitko nije i simulirao da li tih 15 novih općina uopće će moći raditi ono što su stanovnici toga područja kad su izražavali težnju da se osnuje njihova općina moći to ispuniti. Jer ljudi kad idu za tim da se osnuje nova općina on misli na uređenje komunalne infrastrukture, na mnoge druge stvari, a na kraju se dogodi ono da ta nova općina postane svrha sama sebi i da sve što prihoduje ide za plaće načelnika općine i onih službenika u općini. I to se nitko nije upitao. I svi, na kraju svi govore to i s druge strane govore kako će podržati osnivanje nove općine. Evo primjer vam je gospodina Kajina, zadnjega koji je tako o tome govorio. Prema tome s druge strane i sami znamo da ćemo mi u sklopu usklađivanja našeg zakonodavstva sa stečevinama pravnima Europske unije, pa to je bilo čak nagovještaja iz Vlade, morati ići u novi komunalni sustav odnosno novu teritorijalnu podjelu države u kojima će biti i manje županija i manje gradova i manje općina. Vidjeli ste sami u tiskovinama da je bilo govora o tome da će biti 4 do 5 regija, veliki gradovi i da će biti manje općina. Razumijete? I sad znači stvarno dolazimo u jednu tu paradoksalnu situaciju. Je li je tko razmišljao što će se dogoditi za, ako donesemo ovaj tjedan ovaj Zakon za ovih 15 općina kako će ići samo ovaj dio u smislu razdjeljenja od bivše općine? Kako će se moći uopće organizirati izbori? Prema tome ova situacija je od 1992. godine. 1992. godine je prvi put donešeno ustrojstvo prema Ustavu znači na razini sadašnjih županija, gradova i općina. Tu je samo bilo određenih dodavanja. I bivša vlast se uopće nije upustila u taj dio vezano da komunalno ustrojstvo države odgovara onome što se može ili samo znamo. Pogledajmo samo, stavimo propise iz područja pa ćete vidjeti da većina općina uopće ne poštuje te svoje propise. Samo recimo za komunalna odlagališta. Za mnoge druge stvari. Uopće ne mogu ispuniti ono nego dobivaju dotacije iz županija, iz državnoga proračuna. Prema tome morat ćemo očito razmišljati o svemu tome da trebamo napraviti jedno prijelazno razdoblje, odrediti zakonski koje će trajati recimo dvije do tri godine da općine koje jesu sad, da vidimo da li mogu potvrditi svoj status. Znači tu uzeti i financijske parametre u obzir, one zakonske obveze da vidimo koliko oni uopće ispunjavaju tih svojih zakonskih obveza, da vidimo koliko im je prihod po stanovniku, kakve prihode imaju i onda možemo doći do prave cjelovite slike i pravog cjelovitog odgovora koliko trebaju imati županija, koliko gradova, koliko općina jer ovakom s jedne strane stvarno ćemo biti zemlja paradoksa. Izglasovat ćemo ovo i šta ćemo dobiti to nitko neće znati. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa kolega Kovačević je potpuno netočno rekao da ćemo zbog usklađivanja sa europskom pravnom stečevinom morati smanjivati broj jedinica lokalne samouprave. Dakle, nema bauka Europe da će Europa sada nama smanjivati broj jedinica lokalne samouprave. I u Europi imate države u kojima imate izuzetno veliki broj jedinica lokalne samouprave malih i s druge strane imate država u kojima imate mali broj velikih jedinica lokalne samouprave, pa imate jednu Njemačku u kojoj imate u jednom dijelu Njemačke male jedinice lokalne samouprave, u drugom dijelu velike. Dakle, nema bauka Europe koja će sada ukidati općine po Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite!
Štovani gospodine predsjedniče, državni tajniče! Klub SDP-a drži da je želja građana za svojim općinama sasvim legitimna. Međutim, pri tome se mora poštivati zakon i zakonitost i tamo gdje su poštivani svi zakonski uvjeti SDP će ga podržavati. Međutim, zakon je u ovom obliku protivan Vladinom načelu o neracionalnom povećanju jedinica lokalne samouprave jer mnoge nemaju ni materijale a naglašavam niti kadrovske uvjete za ispunjavanje svojih zakonskih obveza. Dalje, u zakonsku proceduru su pušteni prijedlozi koji su pravno nevaljani jer nije poštivana zakonska procedura i nisu prikupljeni svi po zakonu potrebni dokumenti što je nedopustivo a nije se također vodilo računa o interesima i pravima građana od kojih se nove jedinice odvajaju. Dalje, u predloženom zakonskom tekstu nije jasno definiran način izjašnjavanja inicijatora promjena što ostavlja mogućnost manipulacija što se često nažalost događa u malim sredinama. Isto tako, nisu definirani rokovi što opet ostavlja mogućnost različitog manipuliranja. Isto tako, u zakonskom prijedlogu je potpuno izostavljena potreba pribavljanja mišljenja predstavničkog tijela iz kojega se izdvaja nova jedinica lokalne samouprave što je nedopustivo i zadire u ustavna prava jedinica lokalne samouprave i ostavlja mogućnost da svaka grupa ambicioznih građana na terenu koja ima uporište u Vladi osnuje svoju vlastitu općinu. Sada imamo prema nekim podacima 549 općina i gradova u Republici Hrvatskoj. Predložio bih da svaki zastupnik koji imalo drži do sebe predloži po jednu općinu tako da taj broj zaokružimo na okruglih otprilike 700. Predlažem da se ovaj zakon zbog silnih manjkavosti povuče iz procedure te nakon provedenih lokalnih izbora u miru rasprava i iznađe najbolje rješenje.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a pet minutna rasprava poštovani zastupnik Lino Červar. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Sabora, državni tajniče, kolegice i kolege! Čujte, moram ja odgovoriti mom kolegi prije, neće se on naljutiti. Vidite, ipak ste vi potvrdili da sam bio u pravu kad sam rekao ono za SDP jer vi ste naprosto citirali u vašoj raspravi jedan slogan SDP-a koji glasi: "Ljudi bolje žive ali toga nisu svjesni.". Mislim da je to rekao bivši ministar Crkvenac. E kad je to tako ja bih htio reći da se mi s time ne slažemo nego stvarno bi željeli pokazati ljudima ne da sanjaju nego da stvarno bolje žive. I drugo, što se tiče izbornog inžinjeringa htio bih to reći ja sasvim razumijem da u trenutku da nas ima sve manje u Istri domicilnog stanovništva, dakle Istrana, Istriana. A čujte, meni je jasno da vi sada želite neću reći koalirati ali malo znate uz talijanske manjine, uz Srbe malo, uz Bošnjake jer treba ipak skupiti malo glasova, to je meni jasno. Ali mislim da nije dovoljno napraviti jedno bočalište i dobiti čak jedno domicilno stanovništvo. Ali pustimo to. Podržavamo kao Klub HDZ-a Zakon o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Još od prvog formiranja jedinica lokalne samouprave više se područja da tako kažemo osjećalo zakinutim svojim statusom budući da nisu uspjeli formirati kao nove jedinice lokalne samouprave već su ostali kao tzv. priljepak općina pod nazivom mjesni odbor itd. i time su zapravo ostale te jedinice prikraćene prije svega u razvoju. I nije samo riječ o tome da će osnivanje vlastite jedinice lokalne samouprave zbog svoje racionalnosti, brzine odlučivanja i provođenja odluka značajno doprinjeti se razvoju poduzetništva, smanjenju nezaposlenosti, već radi se naprosto o tome da će se na taj način omogućiti brži razvoj tog područja koje ima ogromne potencijale. Prema tome, ja sam i prije rekao a vi mislim da je to stav i Hrvatske demokratske zajednice, dakle to je naš stav da dozvolimo da tamo gdje postoje uvjeti a zna se koji su uvjeti, a poglavito govorim o čvrstim izvorima financijskih sredstava da možemo i trebamo omogućiti svim jedinicama lokalne samouprave da sami sa svojom pameću osmisle svoj razvoj. Sukladno načelu ekonomičnosti i učinkovitosti u obavljanju poslova iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana dajemo potporu osnivanju općina svih koji su u tom prijedlogu a to bi dakle bilo dajemo potporu domaćoj pameti, domaćem ljudskom potencijalu, potporu vjerodostojnosti, neposrednu odgovornost prema građanima. I na kraju, svako drugo promišljanje nas saborskih zastupnika ne vodi promicanju općeg dobra, decentralizaciji, ne vodi razvoju jedinica lokalne samouprave i što je najvažnije reći ne poštuje se na taj način demokratska volja građana. Mi Klub Hrvatske demokratske zajednice prihvaćamo kolektivni zahtjev građana Hrvatske prema vlasti i time dokazujemo još jednom da su ljudi ispred politike. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Damir Kajin.
Tko je kome pomogao gospodine Lino pitajte u VIII. Izbornoj jedinica predsjednika Šeksa. To je broj jedan. Broj dva, nisam ja rekao da naši ljudi žive bolje a da toga nisu svjesni. Naši ljudi poglavito Istriani izuzetno puno rade i nažalost ne žive onako kao što zaslužuju a pogotovo ne u Hrvatskoj milijun i 60 tisuća umirovljenika, 30 tisuća nezaposlenih, 40 tisuća ljudi koji rade u insolventnim poduzećima a ne primaju plaće. E sada drugi ispravak netočnog navoda. Mi koaliramo Lino sa stanovnicima građanima Županije Istarske. Ako ih vi dijelite po nacionalnosti od kuda je tko došao to IDS nikada do sada nije nije činio niti će činiti i dok je tome tako i IDS će i ubuduće dobivati izbore na prostoru Županije Istarske.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Netočan je navod da je SDP bilo kada imao stav ili slogan da ljudi u Hrvatskoj žive bolje samo da to ne znaju. Za razliku, gospodine Červar od vas u HDZ-u mi u SDP-u možemo misliti svojom glavom, dakle ne moramo misliti onako kako misli predsjednik ili vrh stranke.
Poštovani zastupnik Valter Poropat ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin zastupnik Lino Červar je rekao da ljudi u Istri žive bolje, ali da toga nisu svjesni. To naprosto nije točno. Točno je da se u Istri po svim pokazateljima živi bolje, nego u drugim dijelovima Hrvatske. Ali je točno i to da ova saborska većina prihvatila prošlotjednu raspravu IDS-ovog prijedloga Zakona o obeštećenju korisnika mirovina, sigurno je da bi naši penzioneri bolje živjeli.
Kolega, poštovani Poropat, zastupnik Lino Červar nije rekao navod koji vi ste ispravili da ljudi u Istri žive bolje, a da toga nisu svjesni. Ne, on je vrlo precizno aludirao na jednoga ministra u ranijoj Vladi na njegu izjavu. Dakle, nije ovo rekao. Niste pažljivo pratili. I poštovani zastupnik Jakša Marasović, ispravak netočnog navoda.
Ma zapravo ja ne znam bi li ispravljao gospodina Červara, ja bih se čak složio s njim i kazao bi da je najbolje uvažavati mišljenje građana i tako osnivat općine i gradove po Hrvatskoj, jer dragom Bogu je sve isto hoće li biti 550 ili 560 ili 570, sve dotle dokle dođemo do apsurdne situacije, pa ćemo imati vjerojatno 700, 800 ili tisuću općina i gradova u Hrvatsko, a zašto ne i više, zašto ne 2 tisuće. Jer moramo biti svjesni da po popisu stanovništva iz 2001. 40% stanovništva Hrvatske živi u naseljima od 0 do 2000 tisuće. E zašto tu ne bi bilo ne znam koliko općina i gradova, jer kad dovedemo stvari do apsurda onda će balon puknut, pa ćemo mi doći pameti, onda ćemo sjesti i pokušat se dogovoriti šta je realno i šta je normalno za ovu državu da ima.
Kolega Marasović, sami ste svjesni da niste ispravljali nikakvi netočni navod kolege Červara, vi ste se javili za repliku koju po Poslovniku ne možete, pa ste onda promijenili. Izrazili ste slaganje, to nije ispravak netočnog navoda. Nema opomene. U ime Kluba HSLS-a LS-a DC-a poštovani zastupnik Ivan Čehok, izvolite.
Gospodine predsjedniče, državne tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Nevjerojatno je da u ovoj našoj državi o lokalnoj samoupravi i o svim bitnim pitanjima koji se tiču lokalne samouprave raspravljamo uvijek i samo prije lokalnih izbora. I možda bismo još to i mogli prihvatiti da ta rasprava počne godinu dana ili možda 6 mjeseci prije nego dolaze na red redovne lokalni izbori. Međutim, i tijekom mandatnog razdoblja bivšega saziva Sabora raspravljali smo o tome čini mi se u ožujku ili travnju 2001. godine, dakle mjesec dana prije nego što su se održali lokalni izbori. I sada evo mjesec i pol dana prije nego se održavaju lokalni izbori raspravljat ćemo o paketu zakona koji zapravo uređuju to područje koje reguliraju načine izbora. Jedna država koja ima 4,5 milijuna stanovnika i koja je ljudstvom veličine jednoga Berlina, a danas podsjetit ću vas javne službe, državne službe ne postoje radi teritorija, nego postoje radi građana, doista je nevjerojatno da jedna takva država evo u 13 godina raspravlja sporadično, uzgredice, pa rekao bih više i kao jednostavnu ovako usput pripremu za lokalne izbore, o jednom zapravo od najbitnijih pitanja razvitka demokracije, to je pitanje lokalne demokracije. Mi možemo imati ne znam ako izgrađene demokrate na čelu države, mi možemo imati Sokrate i Platone, možemo imati najveće demokrate i najveće teoretičare politike na čelu države. Mi možemo imati i sjajne institucije, mi možemo razviti ne znam kakve sve sustave zaštićivanja demokratskih prava, gospođe i gospodo, ali pravog razvitka demokracije nema bez jačanja lokalne demokracije. Lokalna demokracija i razvitak lokalne demokracije koje naravno pospješuje onda i razvitak građanskoga društva jesu condicio sine qua non demokratskog napretka u bilo kojoj državi. I države koje danas nazivamo najdemokratičnijima poput Skandinavskih, imale su barem tri ili četiri jake reforme lokalne samouprave u proteklih 20-tak godina. Što smo napravili mi? Mi o tome raspravljamo evo ovako prije izbora, pa se onda malo igramo s time hoćemo li kojoj općini dopustiti da bude samostalna ili kojemu naselju da se izdvoji, pa se onda naravno prepucavamo na tim našim lokalnim terenima o tome hoće li to naselje dobiti kako se to znalo dogoditi svoju samostalnost zato što ima jedan restoran ili jednu krčmu više ili je možda crkva ljepša nego neko drugo naselje, to su pitanja oko kojih, ako hoćemo biti ozbiljni Parlament, ne bismo smjeli ovako raspravljati. Mislim da je zadaća ove Vlade, državni tajniče i većina da konačno nakon 13 godina ovakvih iskustava donesemo novo pravilo i nove kriterije za teritorijalno upravno ustrojstvo Hrvatske. Hrvatska je kao zemlja od 4,5 milijuna ljudi potpuno nelogično podijeljena. Imamo previše županija, imamo previše gradova, imamo previše općina. I sve ovo što mi činimo danas je zapravo kozmetika kojom ne pokrivamo ništa. Ovim zakonom nismo pokrili ništa. Moramo svi zajedno ako je moguće postići suglasje bilo bi i više nego dobro napraviti novo teritorijalno ustrojstvo, pa onda naravno i nove kriterije koji će određivati može li neko naselje biti samostalno, može li biti općina ili može li biti grad. Da ne spominjem da prema postojećem Zakonu koji sada imamo smo zajamčili mjesnim odborima određenu i financijsku, pa i upravnu samostalnost da je to provelo jako malo sredina u Republici Hrvatskoj, možda oni veći gradovi koji su ustrojili 4, ali većini gradova to nije uspjelo učiniti. Prema tome, kad pogledate od mjesnog odbora koji jamče mjesnu samoupravu, pa do županija praktično pokazuje se da ne postižemo onaj sinergijski učinak svih poluga i razina vlasti. I zato mislim da ovo danas i možemo poduprijeti, ne trebamo ništa se bitno neće dogoditi, ali pred nama je sigurno nov Zakon i novi teritorijalni ustroj.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Ja bih ispravio netočan navod kolege Čehoka, kad je rekao da mi ovako ovom zakonu ne možemo raspravljat. Mi u oporbi možemo. On je u vlasti i on ne bi trebao tako raspravljati, jer bi se trebao trudit da to popravi.
Poštovani zastupnik Ante Markov u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Klub HSS-a je u pogledu ove teme uvijek imao vrlo jasna stajališta, stavove, on je uvijek smatrao da on jest posrednik, da on jest zadužen da promiče sve one interese, sve one želje i sve one zahtjeve koje građani upute vama u ovom visokom domu, tj. naša zadaća i mi moramo komunicirati i imati neposrednu suradnju, ali i odgovornost u smislu prenošenja onih potreba koje imaju pojedine jedinice lokalne samouprave. Prema tome, mi smo podržavali i mi ćemo podržavati sve one zahtjeve koje su utemeljene na legitimnim zahtjevima naših građana pa gdje to bilo i na kom prostoru bilo. Naravno da smo se uvijek zalagali i zalagati ćemo se za održivost, razvoja lokalne samouprave, temeljene ne samo na prostoru, ne samo na broju stanovništva, nego i na nekim drugim interesima koje mora imati svako uređeno društvo. Naravno da je gospodarska općina nešto što samo po sebi podrazumijeva da se može održavati i da može ispunjavati i one zadaće koje ima jedna jedinica lokalne samouprave a to je podmirenje i čim jeftiniji život građana koji žive u tim jedinicama lokalne samouprave. Počesto se naime načelo efikasnosti, načelo boljih uvjeta stvaranja života naših građana često se ne zadovoljava. To je vrlo važan razlog da se nakon 13 godina lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj napokon pokuša vrlo odgovorno i meritorno, analitički pokazati kakvo je stanje danas u Republici Hrvatskoj u pogledu ispunjavanja svih onih normi koje ima Europska unija a u pogledu lokalne samouprave. A da pri tome najvažniji princip je zadovoljstvo stanovništva sa dosadašnjim oblikom i načinom organizacije lokalne samouprave. Za nas u Klubu HSS-a manje je bitno koliko će se jedinica lokalne samouprave osnovati, da li će doći do udruživanja na pojedinim područjima naše Republike, ali je puno bitnije da određeno stanje i određene tendencije u stanju svakodnevno demantiraju sve nas koji želimo govoriti i poručivati da se u Hrvatskoj živi jako dobro, bolje ili nešto lošije. Tedencije su loše, današnja poruka da je plavio diesel gorivo došlo na 4 kune je neprihvatljiva, neprihvatljiva i za ribare i za seljake i za težake jer to više nije povlašteno gospodo gorivo, to je nešto što značajno utječe na trošak. Koliko košta voda, struja, komunalije, naknade, to je ono što građane zanima, činjenica da je košarica, da je trošak života u prošlom mjesecu povećan za 3,2% najbolje govori o tome kakvo je opterećenje i što sve može zadesiti naše građane ukoliko ne budemo samo socijalno osjetljivi nego ukoliko ne popravimo ovaj trend nezaposlenosti koji opasno prijeti da ugrozi ovu relativnu makroekonomsku stabilnost, zbog toga želeći podržati naše građane u njihovim legitimnim zahtjevima želimo uputiti i poziv Vladi da ozbiljno porazmisli o analizi ovih 13 godina rada lokalne samouprave ali da se ozbiljno pozabavi unutrašnjim gorućim problemima koji sve više ugrožavaju život i standard naših građana.
Hvala. Državni tajnik, Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ova dvodnevna rasprava u Hrvatskom parlamentu pokazala je koliko svi zastupnici vode briga cjelovito o razvoju lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj a naravno i svaki o razvoju svoga kraja i ona je djelomično bila obojana lokalnim interesima. Vlada se ponekad mora izdignuti i iznad lokalnih i privremenih interesa i graditi sustav onako kako smatra da najbolje odgovara Republici Hrvatskoj. Mi ocjenjujemo da je sustav lokalne samouprave u Hrvatskoj uspio, da je to jedan uspješan projekt, da su jedinice lokalne samouprave koje su osnovane od naselja ili grupa naselja koje prije nisu bile općine napredovale, neke više, neke manje ali sve su napredovale i stoga evo mi smo predložili i ovim zakonom osnivanje nekoliko novih jedinica lokalne samouprave koja je po ocjeni Vlade imaju šansu za uspjeh a temeljene su na volji građana. Naravno da se pokušavalo lokalne interese nametati na način da Vladina inicijativa nije u skladu sa Zakonom. Mi znamo mi smo pisali taj Zakon iz 97. godine, mi znamo zašto smo ga pisali i koji su njegovi dometi. I ja nisam branio nikoga nego dignitet ovoga Sabora i Vlade i pridržavao njima pravo da zakonom uređuju ovo prevažno pitanje. Točno je da neke inicijative građana nisu predstavnička tijela, razmatrale su i izbjegavale razmatrati ali i točno je gospodine zastupniče da ured nije odgovorio na vaš upit i ja ću zatražiti odgovornost onih koji nisu odgovorili u primjerenom roku na vaš upit. Sve u svemu predlažemo, zahvaljujemo svima koji su podržali donošenje ovog Zakona, bilo u cijelosti, bilo u njegovim segmentima. Ovo je jedan tehnički, više tehnički nego pravni posao u zakonu o područjima koji je mijenjan 15 puta, ima različito navezenih naslova naselja, mi se vezujemo uz odluke predstavničkih tijela, mi ne možemo ovim Zakonom mijenjati naslove, nazive pojedinih naselja nego onako kako su predstavnička tijela to uredila tako ih mi uvedemo jer mi ovdje samo govorimo o područjima županija, gradova i općina. Ima neobičnih situacija, evo, danas smo čuli Pribislavec i romsko naselje kao mjesni odbori. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o područjima, županija gradova i općina u Republici Hrvatskoj iz 2001. je uvedena nova općina Pribislavec i evo citiram: "…u čiji sastav ulaze dva mjesna odbora Pribislavec i romsko naselje Pribislavec.". I sumirajući sve ove podatke koje dobivamo od predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave kako su se mijenjali naslovi naselja, kako su se neka naselja ukidala kao samostalna, neka su se stvarala, mi smo napravili cjeloviti tekst radi preglednosti da imamo evo, jedan područni ustroj onakav kakav je a kada se budemo izjašnjavali o amandmanima vjerojatno ćemo prihvatiti i sve one promjene naziva naselja za koje nismo znali, koje nam odluke nisu dostavljene. Evo moje službenice sada marljivo skupljaju i amandmane i čitaju obrazloženja i skupljaju odluke predstavničkih tijela koje su donesene u međuvremenu i sve ćemo što je realno, logično uvažiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. A sad idemo na glasovanje o dijelu raspravljenih prijedloga zakona i drugih odluka. Molim da prvo utvrdimo kvorum. Uključenje ključića. Molimo rezultat. 89 plus 3, 92, 94 zastupnika se identificiralo, dakle imamo valjani kvorum za donošenje odluka. Idemo na glasovanje. Prvo, Konačni prijedlog Zakona o područjima županija, gradova i općina. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. O prijedlogu Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, sa Konačnim prijedlogom zakona provedena je rasprava u prvom čitanju. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Jednoglasno sa 98 glasova za donesen predloženi zaključak.