Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnice i zastupnici, srdačno vas pozdravljam na početku još jedne važne rasprave. Moram reći na početku s obzirom da je intervenirao gospodin zastupnik Kajin oko vremena kada se donosi proračun za 2011. da sam očekivala da ćemo dobiti pohvale zbog činjenice da evo sve poslove koje Vlada mora obavljati obavljamo na vrijeme i da će dakako proračun za 2011. biti donešen prije kraja studenoga. Mi u Vladi mislimo da je to dobro, mislimo da to pokazuje našu odgovornost i odlučnost da se pripremimo za 2011. koja će po mnogo čemu biti osobito važna godina prije svega zbog toga što ćemo u toj godini završiti pregovore za ulazak u EU, što ćemo u toj godini potpisati pristupni ugovor i isto tako što će sasvim sigurno u toj godini se održati i referendum za ulazak u EU. Dakle, građanke i građani RH odlučit će o novom povijesnom cilju za sve nas ovisnom cilju za RH. Zato smo mislili da je dobro i važno da pred Parlament izađemo s našim projekcijama ne samo proračuna za 2011. nego i za godine koje dolaze, znači sljedeće dvije godine iza toga, kada predviđamo ako sve bude išlo po planu, a hoće, da ćemo postati članica EU i da će pred svima nama biti i proračun koji nam tada kao 28 članici EU pripada kako je najavljeno 3,5 milijarde eura. Dakle, za sve to se pripremamo i danas i Vlada Republike Hrvatske je duboko uvjerena da s proračunom koji vam predlažemo s kojim izlazimo pred vas se pripremao i za taj veliki posao koji je pred nama. Dame i gospodo proračun za 2011. uz prateći Zakon o fiskalnoj odgovornosti kojeg ćemo donijeti na sjednici Vlade u petak i onda uputiti vama na raspravu, a o tome ću kazati nešto kasnije nekoliko riječi, jest kako sam jučer na sjednici Vlade rekla početak konsolidiranja javnih financija u post kriznom razdoblju, svakako vodeći računa o činjenici da već dvije godine živimo u vremenima teške gospodarske krize, da smo ove godine predstavili Program gospodarskoga oporavka i da se taj program dame i gospodo dosljedno provodi. Kako je razvidno iz proračuna politika Vlade u sljedećoj godini bit će obilježena sa nekoliko osobito važnih rekla bih tendencija ali isto tako projekcija planova i rekla bih da upravo o ovome o čemu ću sada govoriti smatram i osobno i stupovima proračuna za 2011. Dakle, prije svega smanjenjem udjela državnih izdataka u ukupnom BDP-u, jer je riječ kao što znate o zadržavanju iste razine odnosno čak nešto manje proračunskih izdataka u odnosu na ovu godinu 2010. Zahvaljujem hrvatskom Parlamentu i svima vama zastupnice i zastupnici koji su glasovali za prijedlog Vlade za zaključak Vlade o tome da se izdaci proračuna u sljedećoj godini da tako kažem zamrzavaju, da se svakako ne mogu povećavati. I to je odgovor svima onima koji ovaj proračun okarakteriziraju odnosno koji su ga već takvim i okarakterizirali, dakle kao proračun koji je izborni za 2011. u kojoj će biti izbori. Ovo je realni proračun za vrijeme u kojem živimo. I žao mi da je taj prijedlog Vlade koji je podržala većina u ovom Saboru, nisu podržali i svi zastupnice i svi zastupnici o tome da rashodi proračuna u sljedećoj godini ne rastu. Međutim, svakako da će biti prilike da se to možda i popravi. Pa vas odmah na početku pozivam da svi date potporu proračunu za 2011. Isto tako ovaj proračun jest obilježen smanjenjem poreznog opterećenja građana, odnosno poduzećima odnosno svima onima koji se danas bore sa krizom. Zašto je to tako reći ću prije svega zbog činjenice da smo u ovoj godini konačno otpremili u povijest tzv. krizni porez, odnosno poseban porez. Ponovit ću i danas da je on bio donesen u iznimno teškim prilikama, da smo ga morali donijeti, da je to bila jedna od najtežih naših odluka, ali isto tako da su od toga poreza bili oslobođeni gotovo 900 tisuća umirovljenika i oko 600 tisuća zaposlenih. Dakle, taj je porez otišao u povijest. Mi smo u međuvremenu izmijenili i sustav poreza na dohodak pa smo tako omogućili da otprilike milijun i pol građanki i građana Republike Hrvatske ima veća primanja, dakle uvođenjem toga novoga sustava poreza na dohodak. Isto tako, budući da sam rekla da će gospodarstvo biti sasvim sigurno zahvaljujući odlukama Vlade opterećeno u sljedećoj godini, podsjećam na činjenicu da smo smanjili najveći broj najvažnijih, najvećih, s obzirom na opterećenje tzv. parafiskalnih nameta, odnosno neporeznih davanja i da evo i sa tim sustavom koji će u svoj svojoj punini dati efekte upravo u sljedećoj godini i ulazimo u 2011. godinu, ali isto tako, ovaj proračun će se temeljiti na zadržavanju zaštite najugroženijih odnosno najosjetljivijih skupina u hrvatskome društvu. Kao što smo kod donošenja Rebalansa proračuna za ovu godinu odlučili, dakle govorim o koaliciji, govorim o strankama odnosno zastupnicima i zastupnicama vladajuće koalicije koji su dali Vladi potporu u tome da ne smanjujemo dodatno plaće i mirovine. Mi smo, ja sam sigurna učinili tim trenutkom, tom odlukom dobar potez jer bismo daljnjim smanjenjem plaća za sve one koji naravno plaće dobivaju i kojima je Vlada poslodavac, ali svakako mirovina, urušili standard građana. To bi se odrazilo na potrošnju i to bi se u konačnici odrazilo na hrvatsko gospodarstvo. Dakle, taj trend ostaje i jedna od odrednica proračuna za 2011. godinu, dakle ne smanjivanje plaća i mirovina. Međutim kad sam ovdje kod te činjenice, kad sam kod te konstatacije, dozvolite da podsjetim Hrvatski sabor na sve ono što smo činili u prošloj godini kako bi izdaci o kojima i danas govorimo, naravno govorimo i o prihodovnoj i rashodovnoj strani, ali sve ono što smo učinili kao pripremu i za donošenje proračuna za 2010. godinu, ali posebice proračuna za 2011. pokazuje sada pune rezultate. Naime, mi smo smanjivanjem javnih rashoda i racionalizacijom poslovanja u 2009. i 2010. godini smanjili ukupnu razinu državne potrošnje za više od 6 milijardi kuna, u prošloj godini za 2,7 znači 2 milijarde i 700 milijuna kuna, a u ovoj godini za 3 milijarde i 400 milijuna kuna. Da nismo učinili mnoge rezove od kojih neke sasvim sigurno mogu nazvati bolnima, mi danas ne bi imali ovakve efekte. Odnosno prevedeno, proračun za 2010. bi već bio veći za 3,5 milijarde, a onda sasvim sigurno tim tragom i daleko veći u 2011. godini. Ja vas podsjećam da smo pritom u tom procesu racionalizacije i smanjenja javnih rashoda smanjivali plaće, dakle i za državne i javne službenike, za državne dužnosnike 10+5%, za pravosudne dužnosnike 10%, ali isto tako smanjili smo, naravno uz vašu potporu jer sami to ne bismo mogli, plaće zastupnicima 10+10%, ostale mirovine prema, ne plaće nego mirovine zastupnicima, mirovine koje se dakle određuju prema posebnim propisima dodatno 10% itd., itd. Dakle, bilo je puno toga što smo učinili uvodeći na mnogim razinama red. Među ostalim spominjem da smo osnovali i da je u svoj punini profunkcionirao i Ured za javnu nabavu, objedinjenu javnu nabavu i da mi u sljedećoj godini kao što smo i najavljivali, jer je ured profunkcionirao ove godine, u sljedećoj godini i na tim pozicijama očekujemo dodatne uštede. Neke projekcije kažu da bi to moglo biti do 300 milijuna kuna, ali sasvim sigurno da su i tako objedinjene javne nabave snažan, važan mehanizam u borbi protiv korupcije. Dame i gospodo, razina deficita proračuna Republike Hrvatske nalazi se u prosjeku novih zemalja članica Europske unije, odnosno zemalja kandidata, a sasvim sigurno razina deficita niža je od prosjeka EU 27. Također, ukupna razina javnoga duga kao odrednice održivosti javnih financija nalazi se u prosjeku zemalja novih članica Europske unije te u danim okolnostima predstavlja osnovicu za održive javne financije i nesmetan pristup međunarodnom tržištu kapitala što je dakako iznimno važno za sve nas. Što se tiče javnoga duga on će, vjerujem da to svi znamo, u zemljama EU 27 iznositi oko 80% BDP-a, a u Hrvatskoj evo krajem 2010. 40% BDP-a. Podsjećam dame i gospodo, i na izjave koje smo evo nedavno čuli i od međunarodnog monetarnog fonda, budući da će vjerojatno i ovdje biti u raspravi puno riječi, puno toga o tome treba li ili ne treba zvati MMF. Stajalište Vlade je vrlo jasno, ne. Svoju kuću možemo, hoćemo urediti sami, zato imamo i snage i znanja i odlučnosti. Ali evo Vlada itekako podupire izjave MMF-a prilikom zadnjeg posjeta oko činjenice da su nas pohvalili za smanjenje parafiskalnih nameta, pojednostavljenje poreznoga sustava, da su istaknuli da smo smanjili broj agencija i donijeli ih, odnosno da donosimo, da smo u procesu donošenja Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Kad spominjem Zakon o fiskalnoj odgovornosti evo po drugi puta dozvolite da kažem nekoliko riječi o njemu. Dakle, mi predlažemo da taj zakon kad ga pošaljemo u petak u Hrvatski parlament raspravite i da ga izglasujete paralelno sa proračunom, ali svakako do 1. siječnja 2011. godine. Taj zakon donosi puno novosti. Svakako, temelj toga zakona jest odgovornost, financijska kontrola, mehanizmi prethodnih financijskih kontrola i to dakako od najviših do najnižih razina vlasti. Taj će se zakon odnositi i na Vladu i na ministre, ministarstva, ali će se taj zakon odnositi i na župane, gradonačelnike i načelnike. Ono što smo predložili i što ćete vi evo moći poduprijeti ili ne poduprijeti u tom zakonu kad se govori o ministrima i kad se govori o Vladi, jest da ćemo ugraditi odredbu o tome da ministar, konkretno kad govorim o Vladi, koji se ne bude iz određenih razloga mogao pridržavati toga zakona u smislu odgovornosti, dakle koji bude pojednostavljeno rečeno premašio onaj iznos koji mu je dopušten da će morati staviti svoj mandat na raspolaganje i to predsjedniku Vlade ili predsjednici Vlade koji će onda odlučivati o tome ima li opravdanih razloga za to što se dogodilo ili ih nema. Ali svakako, dakle dižemo tu odgovornost na osobnu odgovornost ministara odnosno ministrica kad se radi o Vladi Republike Hrvatske. Dame i gospodo, Vlada Republike Hrvatske ovim proračunom ja to vrlo samouvjereno govorim daje primjer i poziva lokalne vlasti da slijede isti primjer, a ne kao što je to do bio do sada slučaj vrlo često da se ignoriraju vremena u kojima živimo i da se mnogi na žalost i dalje i danas u Hrvatskoj ponašaju kao da se ono9 što se događa i na državnoj i na globalnoj razini ne tiče njih osobno. Tu među ostalim svakako mislim i na grad Zagreb i situaciju i danas u gradu Zagrebu i na činjenicu dame i gospodo da je evo i danas od strane kreditne agencije "Standard and puls" snižen kreditni rejting ispod investicijskog Zagrebačkom holdingu unatoč činjenici da je riječ o monopolu u najrazvijenijem dijelu Hrvatske. Dakle, nije bilo promjena, nije bilo restrukturiranja, nije bilo uvođenja reda i rezultat je kao što vidite snižavanje rejtinga. Rezultat će biti sasvim sigurno povećavanje kamata i rezultat će biti da grad Zagreb sa svojim gospodarstvom itekako u konačnici onda može utjecati i utječe kao što i utječe na sve ono što se događa u državi kao cjelini. Dakle, ja pozivam i ovom prigodom sve vas, sve one koji mogu, sve one koji hoće i sve one koji su odgovorni za budućnost Hrvatske da nam se u ovom poslu pridruže. Što se tiče rasta BDP-a u sljedećoj godini kao što vjerujem znate mi smo predvidjeli da će on biti 1,5%. Međutim, Vlada smatra da je moguće i u tom smislu postići bolje rezultate ako se ostvare svi naši projekti i planovi poticanja velikih investicijskih projekata koje smo upravo predstavili. Dozvolite da kažem nekoliko riječi o tome, jer su investicijski projekti koje smo predstavili i na kojima radimo i u sklopu tog projekta bit će i nekih i mogu sada to i najaviti nekih promjena u samom sustavu našega rada. Dakle, možemo imati bolje rezultate ako se barem pola od tih velikih projekata zaista u 2011. pokrene. Spomenut ću projekte vezane u sektoru energetike. Dakle, predviđena je izgradnja kapitalnih energetskih objekata, izgradnja ali i obnova postojećih termoelektrana. Vrijednost tih projekata je oko 3 milijarde eura. Isto tako, krećemo u izgradnju određenih objekata za prijenos električne energije. Raspisani će biti natječaji za još dva velika energetska objekta, a do kraja godine sasvim sigurno i natječaj za hidroelektranu vrijedan 125 milijuna eura. Radi se o elektrani Ombla. Isto tako, dame i gospodo, mogla bih spomenuti i projekte važne za sigurnost opskrbe naftom i naftnim derivatima ukupne vrijednosti 255 milijuna eura. Nositelj je JANAF. JANAF je nositelj 4 projekta. Govorim dakako o državnim poduzećima, ali isto tako su to projekti rekonstrukcije i dogradnje spremničkog prostora na Terminalima Omišalj, Žitnjak i neki drugi. Isto tako, dame i gospodo, idemo sa projektima dakako koji traju vezani za plinifikaciju. Predviđamo povećanje dužine plinovoda za 560 km. Isto tako, dakle u ovom investicijskom ciklusu kad govorimo o energetici predviđamo ulaganja do 380 milijuna eura do kraja 2011. godine. Prošli tjedan smo na sjednici Vlade donijeli odluku o jamstvima za Hrvatske vode u iznosu većem od milijarde kuna. I to znači trenutačno pokretanje većega broja investicijskih projekata na teritoriju čitave Republike Hrvatske. Dakako da smo predvidjeli i projekte u željezničkoj infrastrukturi, općenito u prometu veće od 4 milijarde eura. I neću dalje nabrajati jer su ovo samo neki od onih najvećih. Tako da i ja i ovdje i danas sa ovoga mjesta pozivam sve investitore, privatne investitore da se jave, da se priključe. Ali svakako da prepoznaju svoju gospodarsku budućnost u neki od projekata koje je predstavila Vlada Republike Hrvatske. Željeli bismo dame i gospodo da veličine fiskalnoga izazova budu svjesni svi. Svakako tu mislim i na različite ekonomske stručnjake. Mislim dakako i članove i članice oporbenih parlamentarnih političkih stranaka. O proračunu želim reći još nekoliko riječi kao informacije koje je dobro znati kao neki okvir u kojem donosimo i proračun za 2011. godinu. Dakle, i dalje u ovom proračunu mi kroz različite stavke, kroz različite pozicije, kroz različite projekte saniramo štete od agresije na Hrvatsku, saniramo ratne štete. Taj iznos i u ovom proračunu veći je od 8 milijardi kuna. I u ovom proračunu koji smo ponavljam zamrznuli, čije smo rashode zamrznuli u odnosu na rashode 2010. godine. Međutim, u tako zamrznute rashode mi smo uvrstili i stavke vezane uz proces pridruživanja u iznosu od 2 milijarde kuna, ali isto tako i neke nužne stavke, ponavljam uklopili u zamrznuti proračun, u zamrznute rashode i neke bez kojih apsolutno ne možemo, neki su novi, a neki se naprosto povećavaju. Tako smo evo u taj okvir uklopili i više od milijardu, milijardu točno i 97 milijuna kuna za financijske rashode, znači za kamate, 260 milijuna za vojnu opremu, 163 milijuna za mirovine, i ovdje želim reći, odnosno demantirati, ispraviti, kako hoćete navode koji se spominju i u medijima ali na žalost i na političkoj sceni o tome da smo izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, nedavnima, gdje naravno pokušavamo nešto učiniti kako se sustav ne bi urušio, i kako bismo dakako imali dovoljno sredstava za isplatu mirovina. Dakle krenula je priča o tome da je nastao stampedo za odlazak u mirovinu, odnosno odlazak u prijevremenu mirovinu, nakon što je Vlada najavila izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju. Rezultati to demantiraju zadnji, dakle ove godine do danas radi se o otprilike 14 tisuća ljudi, prošle godine je to bilo nešto više od 12 tisuća, prema tome i taj podatak govori da je bilo nešto pojačanog odlaska u mirovinu, ali da to sasvim sigurno nije stampedo, a najmanje izazvan izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Isto tako ćemo povećati sredstva, znači uklopiti u ovako zamrznute rashode sredstva od 70 milijuna kuna za razvoj vodnog gospodarstva, za rodiljne naknade 54 milijuna kuna. Vjerujem da ćete ovo apsolutno svi podržati, jer očito da ovi podaci govore da se više djece rađa u Hrvatskoj, i to je dobra vijest. Isto tako školarine za diplomski i dodiplomski studij 25 milijuna kuna, za Ured predsjednika 5 milijuna kuna više, za popis stanovništva 146 milijuna kuna, i svakako da smo morali izdvojiti i pronaći sredstva za parlamentarne izbore i za referendum za ulazak u Europsku uniju. Ukupno to je gotovo 2 milijarde kuna, dakle novih, odnosno povećanih rashoda koji su više nego opravdani, koje moramo uklopiti u proračun čiji su rashodi zamrznuti, jer je to naša politička odluka, plus one 2 milijarde koje sam maloprije spomenula sredstava za prilagodbu, znači vezano za naše projekte za ulazak u Europsku uniju. Prema tome mislim da je svakome jasno da smo, da bismo sve to morali uvrstiti u ovaj okvir koji je zadan, i koji nije samo zadan za 2011. nego i za 2012. i 2013. godinu, morali dodatno činiti racionalizacije, dodatno se odgovorno ponašati i zaista odreći svega što se tiče korisnika državnog proračuna, što se tiče Vlade, vladinih institucija, dakle svega bez čega apsolutno možemo. Na kraju s obzirom da je bilo različitih špekulacija, što mislim da je izrazito loše i u medijima, ali i iz nekih političkih stranaka, oko mirovina i plaća. Dapače da su neki najavljivali da će ovaj proračun za 2011. godinu dovesti do toga da neće biti za mirovine i da neće biti za plaće, ja to najodlučnije demantiram i kažem to je neodgovorno ponašanje. Bit će za mirovine i bit će plaće i bit će za doplatak za djecu i bit će za rodiljne naknade i bit će za socijalno najugroženije skupine i bit će dakako za nezaposlene, ali svakako da je Vlada svjesna da je posao svih poslova, da je zadaća svih zadaća pokrenuti gospodarstvo dodatno, učiniti sve da se otvaraju nova radna mjesta, da se ljudi zapošljavaju i da mogu dakako živjeti od svoga rada. Zato je važno pokrenuti ove investicije, i kad se govori o optimizmu dozvolite da na samom kraju kažem da pozitivnih naznaka ima i da ja ne razumijem zašto se ti pozitivni podaci, te pozitivne naznake tako skromno ili nikako spominju u hrvatskoj javnosti. Dakle industrijska proizvodnja raste za skromnih, ali svakako raste 3,1%, izvoz raste više od 13% u zemlje Europske unije 14,8%, u Sjedinjene Američke Države 28%, dakle izvoz raste. Jedna od najpogođenijih industrija u Hrvatskoj, to je drvna industrija, koja je među prvima zapala u krizu, polako ali sigurno se izvlači. Govore o tome podaci. Dakle kad govorimo o drvnoj industriji, izvoz je porastao za 10%, izvoz namještaja, jer je o tome se najviše raspravlja kad se govori o drvno-prerađivačkoj industriji, porastao je za 12%. I ja razgovaram dnevno sa gospodarstvenicima diljem Hrvatske, i oni svjedoče o tome da ima pomaka, da ima pozitivnih pomaka, neki zaista već funkcioniraju i rade odlično, a naša je zadaća da na tragu tih prvih naznaka, da smo na dobrom putu da nastavimo raditi predano i dalje. Svakako zaključno ću reći ono što zanima sve nas u ovom Domu, jer smo mi političari i mi razgovaramo na toj razini koja, što se tiče Parlamenta, znači potporu ili ne potporu određenim projektima, potporu ili ne potporu izmjenama Zakona o radu, potporu ili ne potporu izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju, a to je ono dame i gospodo na što nas upozoravaju iz svjetskih institucija. To je ono na što nas upozorava i MMF, pa mi se čini potpuno nevjerojatnim da ima danas na političkoj sceni onih koji bi rado pozvali MMF, ali to što Vlada kaže da treba činiti, a na tragu i onoga o čemu govori MMF i što bismo mi sami trebali učiniti, ne žele podržati, i ne žele podržati ni u ovom Visokom domu. Mislim da je vrijeme zaista i za među ostalim promjenu ponašanja, i za drugačiji odnos prema mnogim stvarima, osobito prema radu, i osobito prema vlastitoj odgovornosti svakoga od nas, pa predlažem dame i gospodo da prihvatite proračun Vlade Republike Hrvatske za 2011. godinu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa predsjednici Vlade. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Teško je u ovom kratkom vremenu ispraviti sve netočne navode. Možete se vi smijati, ali u ovoj hrpi materijala nema niti jedne lipe, niti kune za najzaostaliju regiju u Hrvatskoj, to je Slavonija. I ovim proračunom smo svjesni da nismo ni na putu da pronađemo put, uvaženo gospođo premijerko, a ja vas pozivam da Slavoniju shvatite ozbiljno. Ja sam osobno predložio 20 amandmana, pa evo pokušajte bar da Slavonija pronađe put izlaska iz krize. Umjesto što uzimate novce Slavoniji poreznim zakonima, vratite nazad kroz proračun. Zahvaljujem.
Ispravak, gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Evo gospodine Vinkoviću, sredstva recimo za referendum ne treba posebno tražiti nit taj referendum o EU treba spojiti sa izborima. I evo ovdje se može odmah naći 70, 80 milijuna kuna za i tvoju ergelu, a i za Slavoniju. Međutim, nisam se javio da bih ispravio ovaj krivi navod već da bih ispravio krivi navod da bi trebalo, citiram: "pohvaliti ovu brzinu usvajanja proračuna". Ja tvrdim da se ovdje netko panično plaši kvoruma, gospođo predsjednice. Istina, danas imate 83, koliko će biti sutra ne znam. Na stranu sad da li se o proračunu raspravlja 16.11. ili 16.12. Istina je da se nikada nije dogodilo da o proračunu raspravljamo dan za danom. To je jedna nedemokratska praksa, neću nikoga uvrijediti, možda svojstvena Afganistanu ili Sudanu. Vidimo da ni mi nismo daleko od njih, ali nijedna jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj na taj način, a kamoli ozbiljna zemlja da postupa. Mi imamo s druge strane pregled proračunskih izdataka
Hvala.
Ali, nemamo predmet vanproračunskih izdataka. A tu leži
Hvala.
Netko me stalno isključuje.
Hvala. Nisam razumio ni što je ispravak ni ništa, a još ste prekoračili vrijeme. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala.
Da dovršim samo rečenicu do kraja.
Hvala. Pa imat ćete
… [[Govornik se ne razumije.]] proračunskih fondova gdje tu … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Molim vas, u samom početku zlouporabljujemo institut ispravka netočnog navoda i govorimo koliko je koga volja, a ne koliko je ovdje propisano Poslovnikom. Vi ste dobrano prešli i vrijeme i sve i molim idemo dalje. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina gospodin zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odbor je danas prijedlog Državnog proračuna razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. U raspravi je kao prvo većina članova odbora suglasila se s ocjenom da je nužno zaštititi proceduralnu stranu razmatranja proračuna, odnosno omogućiti širu raspravu o predloženom proračunu tako što će se ostaviti dovoljno vremena kako bi se izvršila kvalitetna analiza predloženih proračunskih stavaka po interesnim skupinama i po strankama. Konstatirali su da raspravljanje proračuna samo nekoliko sati nakon njegovog upućivanja u Hrvatski sabor ne pridonosi razvoju parlamentarne demokracije. U nastavku sjednice odbor je detaljnije raspravio one dijelove prijedloga državnog proračuna koji se odnose na financiranje programa i aktivnosti usmjerenih na ostvarivanja prava nacionalnih manjina i zaštitu i promicanje ljudskih prava sukladno svome djelokrugu utvrđenom Poslovnikom Hrvatskog sabora. Članovi odbora su raspolagali prijedlogom proračuna za Ured pučkog pravobranitelja za 2011. do 2013. godinu kojeg je odboru dostavio pučki pravobranitelj imajući u vidu zaključke koje je taj isti odbor donio za 2009. godinu. U raspravi konstatiramo da predloženi proračun povećao se za 21% u odnosu na proračun za 2010. godinu, međutim nije razvidno koliko on udovoljava traženjima pučkog pravobranitelja s obzirom da nisu posebno izdvojena sredstva EU iz IPA programa. Članovi odbora su se složili s konstatacijom pučkog pravobranitelja da se Hrvatski sabor mora ranije uključiti u izradu proračuna kako bi se osiguralo implementiranje zakonskih obveza koje su dane pojedinim institucijama osobito u području ljudskih prava, a u čemu Ministarstvo financija ne može imati dostatan senzibilitet. Odbor je također prilikom rasprave o Izvješću o radu državnih odvjetništava za 2009. godinu predložio Hrvatskome saboru da donese zaključak kojim se zadužuje Vlada Republike Hrvatske da u proračunu za 2011. godinu osigura potrebna sredstva za kadrovsko i materijalno jačanje Državnog odvjetništva Republike Hrvatske i Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala za izvršavanje njihovih obveza utvrđenih izmjenom Ustava i zakonima RH. Što se tiče ukupnih sredstava Državnog odvjetništva u prijedlogu Državnog proračuna navedeno je nekoliko brojki pa stoga nije razvidno povećavaju li se i koliko ukupna sredstva za rad državnih odvjetništava. Izuzetak je stavak Ministarstva pravosuđa koji se odnosi na nadogradnju vođenje sustava za upravljanje u predmetima u sudovima i sustava za praćenje kaznenih predmeta u državnim odvjetništvima i sredstva zajma na koje je predviđen iznos od oko 6 milijuna kuna, nešto malo manje. Kada su u pitanju sredstva namijenjena zaštiti i promicanju prava nacionalnih manjina konstatirano je da su ona ostala na istoj razini ovogodišnjeg proračuna nakon njegova rebalansa kada su djelomično smanjena oko 1%, malo više. Međutim, posebno je naglašeno kako je potrebno uložiti dodatni napor kako bi se osigurala sredstva potrebna za povratak izbjeglica, dijelom i kroz predstojeću Donatorsku konferenciju kako bi se osigurale pretpostavke za zatvaranje Poglavlja o povratku izbjeglica i kako bi se omogućilo naravno ulazak u EU što prije. Kao i prethodnih godina ponovno je upozoreno na obvezu svih državnih tijela da su sukladno preporuci Odbora za … UN-a dužna posebno prikazati sredstva namijenjena ostvarivanju prava djeteta, a što još uvijek nije učinjeno. Budući da se smanjuju stavke pojedinih ministarstava u čijem djelokrugu je i zaštita prava djece posebno se pozivaju čelnici ministarstava i Vladu da ta smanjenja ne budu na štetu prava djece tim prije što se posljedice neulaganja u zaštitu i promicanje prava djece većim dijelom odražavaju u porastu nasilja i poremećaju u ponašanju kod mlađe populacije čemu smo svakodnevno svjedoci. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova, 7 glasova za i 3 glasa protiv, odlučio Hrvatskome saboru predložiti da donese ovaj državni proračun za 2011. godinu s projekcijom za 2013. Hvala.
Hvala. U ime Odbora za financije i državni proračun, predsjednik Odbora gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana predsjednice Vlade, članovi Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i Državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na svojoj 65. sjednici održanoj 16. studenog 2010. godine Prijedlog Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu s projekcijama državnog proračuna za 2012. i 2013. godinu i to kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade Republike Hrvatske istaknuo da se u 2011. godini predviđa oporavak Hrvatskog gospodarstva te realni rast bruto-društvenog proračuna o d1,5% uz očekivanu inflaciju 2,1% te projekcijama rasta BDP-a za 2013. godinu na oko 2,5%. Ukupni prihodi državnog proračuna za 2011. godinu planirani su u iznosu 101,4 milijarde kuna, što predstavlja među godišnje smanjenje od 0,8% a u 2012. godini ukupni prihodi projicirani su u iznosu 114,1 milijardu kuna što na godišnjoj razini predstavlja rast od 6,2%. Dok u 2013. godini projicirani su iznosi 119,1 milijarda kuna što je u odnosu na 2012. godinu predstavlja porast od 4,3%. Ukupni rashodi Državnog proračuna za 2011. godinu planirani su u iznosu od 122,3 milijarde kuna, za 2012. 124,8 milijarda kuna i 2013. 125,5 milijarda kuna. Najveću stavku u rashodima poslovanja čine naknade građanima i kućanstvima na temelju osiguranja i druge naknade u iznosu od 64,6 milijardi kuna, u 2011. godini 64,4 milijarde kuna u 2012. i 64,9 milijarde kuna u 2013. godini. A većinu navedenih rashoda čine mirovine koje su u 2011. planirane u iznosu 35,1 milijarda kuna, u 2012. 65,3 milijarde kuna i 2013. 36 milijarda kuna. U proračunu za 2011. izdvojene su stavke vezane uz situaciju pridruživanja Hrvatske u Europskoj uniji koji iznose 1,9 milijarda kuna, a za taj iznos proračun se nije povećavao već se na taj iznos smanjeni rashodi za redovno poslovanje države. Osim toga u proračunu su napravljene dodatne uštede od 2 milijarde kuna za financiranje povećanja pojedinih kategorija rashoda u odnosu na 2010. godinu. Slijedom ukupno planiranih prihoda u iznosu 107,4 milijarde, i ukupno planiranih rashoda u iznosu od 122,3 milijarde kuna, manjak državnog proračuna u 2011. godini iznosio je 14,9 milijarda ili 4,3% bruto-domaćeg proizvoda. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika Vlade Republike Hrvatske, na raspravi na Odboru iznijeta su sljedeća mišljenja, primjedbe i prijedlozi. Iznijeto je mišljenje da je prekratak rok od jednog dana u kojem zastupnici trebaju proučiti prijedlog Državnog proračuna za 2011. godinu s projekcijama za 2012. i 2013. I da je to prekratak rok za pripremu kvalitetnu raspravu, kako za matična radna tijela tako i za plenarnu sjednicu Hrvatskog sabora. Prema iznijetom mišljenju pojedinih članova Odbora, proračun za 2011. godinu ne nudi ništa novo, već teži tome da se zadrži status quo ali da je važno upozoriti na potrebu bržeg gospodarskog oporavka koje je moguće jedino uz provođenje strukturnih reformi. Iznijeto je i mišljenje kojim se i podržava predloženi Proračun iz razloga što se proračunska potrošnja u 2011. godini zapravo smanjuje u odnosu na 2010. godinu jer u 2011. imamo cirka 2 milijarde novih proračunskih rashoda koji su pokriveni uštedama proračunskih korisnika u istom iznosu. Predloženim proračunom neće se uvoditi nova porezna opterećenja a neće se dodatno smanjivati plaće i mirovine, što ukazuje na činjenicu da je Vlada Republike Hrvatske vodila računa da zaustavi daljnji pad standarda građana u narednoj godini. Predloženi rast BDP-a od 1,5% realno je planiran, a provođenje mjera iz programa gospodarskog oporavka kojeg je donijela Vlada Republike Hrvatske stvorit će se preduvjeti da rast BDP-a u 2011. bude veći od planiranog. Iznijeto je mišljenje da je ovaj Proračun tehnički najbolje uređen, naime, to je prvi Proračun koji je utvrđen za 1+2 godine, sa utvrđenim proračunskim limitima potrošnje po programima i mjerodavnim tijelima. Taj proračun je temeljen na smjernicama Ekonomske i fiskalne politike za isto razdoblje tako da se radi o dobro usklađenom procesu. Isto tako istaknuto je da se ovaj Prijedlog proračuna izrađivao u nepovoljnim makroekonomskim uvjetima, da se izrađivao u uvjetima ekonomske krize i pada gospodarskih aktivnosti, da je u uvjetima porasta broja nezaposlenih, da je izrađen u uvjetima nepovoljne strukture gospodarstva, u uvjetima kada je odnos broja ukupno zaposlenih nepovoljan u odnosu na ukupan broj umirovljenika, da je izrađen u uvjetima kada je nepovoljan odnos zaposlenih na ukupan broj radno sposobnog stanovništva, a od ukupno radnog sposobnog čak 41% je umirovljenika. Da je izrađen a da je prethodno kontinuirano bio brži rast rashoda državnog proračuna od rasta bruto-domaćeg proizvoda. Ilustracije radi, 2000. do 2010. BDP je porastao sa 176,7 milijarda na 333 milijarde kuna, što je rast od 88%, a u istom periodu 2000. do 2010. rashodi državnog proračuna porasli su sa 50,7 milijarda na 120 milijarda kuna i time je rast ostvaren za približno 2,5 puta. I ovo je prvi proračun koji nije slijedio dosadašnju metodologiju i koji je uzeo u obzir makroekonomsko okružje i uvjete ekonomske krize i recesije koja je zahvatila Republiku Hrvatsku. Podržan je stav da se ne smanjuju rashodi državnog proračuna na plaće, mirovine, socijalna davanja budući da takav pristup može dovesti samo do smanjenja potrošnje, a time i potražnje, a neće pozitivno utjecati na povećanje proizvodnje i porasta zaposlenosti. Zadržavanje rashoda na razini 2010. godine je prvi istinski korak konsolidacije javnih financije, a projekcije Državnog proračuna za 2012. i 2013. godinu i prijedlog Zakona o fiskalnoj odgovornosti upućuju nas na ozbiljan početak procesa konsolidacije javnih financija. Taj proces bit će potpun i dovest će do pozitivnih ekonomskih učinaka samo ako se nastavi s provođenjem mjera gospodarskog oporavka ali isto tako istaknuto je i nužnost aktiviranja svih ekonomskih i gospodarskih potencijala Republike Hrvatske. Nužno je istodobno provesti daljnju racionalizaciju u svim državnim trgovačkim društvima. Istaknuto je da je nužno i optimizirati državnom imovinom, ali nastaviti sa poreznim rasterećenjem gospodarstva. Isto tako istaknuto je i nužnost jačanja banaka u državnom vlasništvu i zauzimanje većeg tržišnog udjela Croatia banke i Hrvatske poštanske banke. Istaknuto je da nikada nije bila važnija i da je potrebno dignuti na najveću moguću razinu financijsku disciplinu u RH. Isto tako je istaknuto da je nužno uklanjanje svih administrativnih prepreka za investicije. Posebno je istaknuto da je ovo krajnje vrijeme da proces financijske konsolidacije da je krajnje vrijeme da ekonomska politika zapliva i lijevom i desnom rukom sinkronizirano i koordinirano i rukom fiskalne politike i rukom monetarne politike. Jer samo koordinacijom i sinkronizacijom monetarne i fiskalne politike može se doći do željenih ekonomskih rezultata. Nije dobra situacija niti je moguće da je jedna ruka za sve odgovorna, a nizašto zaslužna, a druga ruga za sve zaslužna, a nizašto odgovorna. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova, 7 glasova za i 6 protiv Hrvatskom saboru predložiti donošenje Državnog proračuna RH za 2011. godinu i projekciju za 2012. i 2013. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb, gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice, potpredsjednici, ministri. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb je raspravljao o državnom proračunu kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja potpredsjednik ministar doktor Darko Milinović, kao i predstavnici Ministarstva financija. U raspravi koja je uslijedila većina članova odbora bila je mišljenja, da je Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi učinilo velike napore da racionalizacijom i uštedom iako su prihodi ministarstva i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje smanjeni reformu zdravstvenog osiguranja postignuto je da će biti osigurano funkcioniranje sustava, svih njegovih sastavnica i to bez ukidanja prava za korisnike. Pohvalno je također da je nastavljena ubrzana dinamika obnavljanja stare opreme, te da se sredstva za prevenciju kroničnih, nezaraznih bolesti i prevenciju malignih bolesti neće smanjivati unatoč proračunu koji nije povećan. Zahvaljujući reformama, zdravstveni sustav RH jedan je od rijetkih u svijetu koji nije osjetio gospodarsku krizu, naprotiv, za manje novaca obavljeno je više zdravstvenih usluga, povećana je potrošnja lijekova i učinjena je značajna obnova medicinske infrastrukture. Podatak da je potrošeno 4 milijuna kutija lijekova više za 500 milijuna kuna nižu cijenu znači dobri pregovori i dobra racionalizacija. Proračun osigurava poboljšanje kontrole kvalitete usluga, također omogućuje daljnji napredak transplantacijske medicine, uvođenje telemedicine, kao i daljnji napredak u razvoju hitne medicinske pomoći. Novim sustavom praćenja i odobravanja bolovanja smanjena je stopa bolovanja za 25%, postignuto je da dnevno 14 tisuća radnika više prisutno na poslu. Daljnjom racionalizacijom i informatizacijom broj djelatnika HZZO-a smanjen je za 4%. Zaključno, svi procesi provode se i daju rezultate, kao što je smanjena lista čekanja za 30%, značajno smanjenje duga HZZO-a, smanjenje ukupnog duga bolnica itd. U sustavu socijalne skrbi također nema smanjenja sredstava istaknuto je u raspravi, dok će reforma sustava socijalne skrbi dovesti do racionalizacije, decentralizacije i deinstitucionalizacije socijalne skrbi. Nakon rasprave članovi odbora su većinom glasova uz jedan glas protiv, predložili prihvaćanje Državnog proračun RH za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. Hvala.
Hvala. U ime Odbora za Hrvate izvan RH gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice hrvatske Vlade, dame i gospodo. Odbor za Hrvate izvan RH na svojoj 32. sjednici je o prijedlogu Državnog proračuna RH raspravljao kao zainteresirano radno tijelo. Predstavnik predlagatelja je uvodno članovi odbora predstavio prijedlog proračuna u kontekstu ukupne financijske situacije te ih upoznao sa osnovnim makroekonomskim financijskim kretanjima i parametrima tj. u okviru u kojem je donesen proračun kao i programskom pristupu u izradi proračuna temeljenom na strateškom planiranju pojedinih tijela državne uprave. Kada su u pitanju makroekonomske projekcije u narednom razdoblju očekuje se hrvatskog gospodarstva i rast BDP-a od 1,5 u 2011. te 2% u 2012. U narednoj godini se očekuje realni rast svih sastavnica BDP-a izuzev državne potrošnje. Ukupni prihodi državnog proračuna u razdoblju od 2011. 2013. projicirani su u skladu sa trenutnim kretanjima i makroekonomskim projekcijama. U 2011. očekuje se pad prihoda državnog proračuna o 0,8% u odnosu na 2010., te su planirani u iznosu od 107,4 milijarde kuna. U 2012. predviđa se njihov rast prema stopi od 6,2 a u 2013. godini od stope 4,3%. Ukupni rashodi državnog proračuna u 2011. predviđeni su u iznosu od 122,3 milijarde kuna u skladu sa zaključkom Sabora o utvrđivanju ukupne rashoda državnog proračuna. U raspravi su članovi odbora razmotrili pojedine stavke proračuna koji se odnose na projekte Hrvata izvan RH. Iskazano je zadovoljstvo što su osigurana nužna sredstva za različite potrebe za Hrvate izvan RH u što spadaju projekti iz područja kulture, zdravstva, povratka izbjeglih i raseljenih osoba, znanosti, obrazovanja itd. Među te projekte potrebno je izdvojiti poticaj za znanost, obrazovanje, kulturu i zdravstvo, stipendiranje studenata i učenika pripadnika hrvatskog naroda izvan RH, program HRT-a namijenjen Hrvatima u svijetu u što spada glas Hrvatske i slika Hrvatske, program pomoći Vlada Republike Hrvatske za povratak Hrvata u Bosnu i Hercegovinu, zatim projekti koje provodi Hrvatska matica iseljenika itd. Spomenuti projekti su ocijenjeni od interesa RH i HRvata koji žive izvan RH te im je kao takvima dana puna potpora kao i potpora za buduće osiguranje sredstava u skladu sa financijskim mogućnostima i ukupnim gospodarskim stanjem u RH. Naglašeno je da je financijska i gospodarska stabilizacija RH istovjetan interes Hrvata izvan RH i svih građana RH. Iako su sredstva na nekim stavkama nešto smanjene ukupna sredstva za Hrvate izvan RH su čak povećana za čak 7,3 milijuna kuna u odnosu na plan proračuna za 2010. U raspravi je naglašena važnost donošenja od Vlade Republike Hrvatske najavljene Strategije odnosa Republike Hrvatske s Hrvatima izvan Republike Hrvatske i spomenutog zakona kojim bi se u skladu s potrebama i novim okolnostima, a to su opća globalizacija i ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju, u budućnosti planirao, provodio i unapređivao međuodnos Republike Hrvatske i pojedinih skupina hrvatskog naroda koji žive u svijetu, u koji svakako spada hrvatska dijaspora, hrvatska nacionalna manjina u europskim zemljama i Hrvati u Bosni i Hercegovini kao suveren narod, a to uključuje ocjenu stanja, planiranje i provođenje svih aktivnosti i područja kulturne, obrazovne, znanstvene, zdravstvene i ine suradnje te stalno unapređenje iste. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Državnog proračuna za 2011. i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Hvala.
Hvala. Nitko se više nije javio u ime odbora. Odbor za gospodarstvo, gospodin Dragan Kovačević, predsjednik odbora. Nisam vidio prijavu.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo, predsjednice Vlade. Odbor za gospodarstvo na svojoj 44. sjednici razmotrio je Prijedlog državnog proračuna za 2011. godinu s prijedlogom projekcija za 2012. i 2013. Odbor je o navedenom prijedlogu sa pripadajućim privicima raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja izvijestio je članove odbora o osnovnim makroekonomskim okvirima i … [[Govornik se ne razumije.]] , prihodima i rashodima te procjenom ukupnog manjka državnoga proračuna za 2011. godinu. Govoreći o makroekonomskim projekcijama predstavnik predlagatelja izvijestio je članove odbora da se u zadnja dva mjeseca 2010. godine, kao i u 2011., '12. i '13. godini očekuje oporavak te ubrzanje međugodišnje stope gospodarskog rasta. Ukupni prihodi državnog proračuna za 2011. godinu planirani su u iznosu od 107,4 milijarde kuna, ukupni rashodi 122,3 milijarde kuna, a ukupni planirani deficit iznosi 14,9 milijardi kuna ili 4,3% bruto domaćeg proizvoda, dok bi u 2012. i 2013. godini deficit trebao iznositi 2,9 odnosno 1,7% bruto domaćeg proizvoda. Zbog završetka pregovora s Europskom unijom u proračunu za 2011. godinu predviđene su stavke vezane za proces pridruživanja u iznosu od 1,9 milijardi kuna, 177 milijuna kuna planirano je za provedbu referenduma za ulazak u Europsku uniju i parlamentarne izbore te 146,1 milijuna kuna za popis stanovništva. Ukupno planirani iznos predviđen za Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva za 2011. godinu na razini je proračuna iz 2010. godine, no izraženo je zadovoljstvo promjenom strukture. Stavka poticanje programa gospodarskih aktivnosti povećana je u 2011. u odnosu na 2010. godinu za 81,2% i iznosi 300 milijuna kuna. Planirana sredstva za industrijski razvitak i restrukturiranje bilježe planirani rast od 63,1%, dok jačanje konkurentnosti malog i srednjeg gospodarstva planiran je rast od 96,7%. Uvedene su i nove proračunske stavke i osigurana sredstva za programe poduzetništvo žena i obrazovanje u obrtništvu. Nakon uvodnog izlaganja postavljeno je pitanje planiranja rashoda Hrvatskih voda u 2011. godini, s obzirom na izdana jamstva Vlade u iznosu od 1,1 milijardu kuna na što je predstavnik predlagatelja odgovorio da je dio jamstava u skladu s kreditnim zaduženjem ugrađen u planiranu stavku za 2011. Također, postavljeno je pitanje osiguranja sredstava za provedbu sindikalnog referenduma na što je predstavnik predlagatelja odgovorio da su ta sredstva planirana u 2010. godini zadnjim rebalansom proračuna. Nakon provedene rasprave odbor je sa 6 glasova za i 3 glasa protiv odlučio Hrvatskome saboru predložiti donošenje Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu s projekcijama za 2012. i 2013., s pripadajućim odlukama. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Odbora za rad i socijalno partnerstvo predsjednik odbora gospodin Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, predsjednice Vlade sa suradnicima, kolege zastupnici. Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskoga sabora je na 47. sjednici koju smo danas održali raspravljao o Prijedlogu državnog proračuna za 2010. godinu i projekcijama za 2012. i 2013. godinu. Neću govorit ono što je u ime predlagatelja već i rečeno nego ću samo govoriti o onome što je bitno istaknuto u samoj raspravi. U samoj raspravi je više puta naglašeno da je Vlada odgovorna i socijalno osjetljiva budući da nije smanjivala odnosno radila uštede na mirovinama, rodiljnim naknadama, dječjem doplatku, socijalnim naknadama, plaćama u javnim i državnim službama. U raspravi su suglasni članovi odbora da je ovaj proračun istodobno razvijan i socijalno pravedan. Stvoreni su preduvjeti za poticajno poduzetničko okružje, a puni efekt nekih od mjera nije moguće vidjeti u kratkom roku, ali upravo je takve mjere nužno provesti kako bi se dugoročno poručili pozitivni rezultati. Nadalje, u raspravi je ocijenjeno da nije dobro prizivati pomoć Međunarodnog monetarnog fonda, budući da je Vlada Republike Hrvatske smanjila i uspješno nadzire javnu potrošnju. Većina članova odbora smatra da stvaranje negativne socijalne klime i nezadovoljstva kod građana dodatno pridonosi učestalom zazivanju pomoći MMF-a, kako političkih suparnika tako i nekih sindikalnih čelnika. Iznijeto je mišljenje po kojemu bi trebalo više suradnje socijalnih partnera prilikom donošenja strateškog dokumenta kao što je državni proračun. Nadalje, ukazano je da su nužne reforme javne i državne uprave, kao i drugih sektora koji bi pridonijeli većoj efikasnosti i uštedama proračunskih sredstava. Ocijenjeno je pozitivnim što je Hrvatski sabor prihvatio prijedlog Vlade Republike Hrvatske o zaleđivanju proračunskog rashoda u razdoblju od sljedeće dvije godine i to je značajni doprinos smanjenju državne potrošnje i nastavku štednje na tragu Programa gospodarskog oporavka Republike Hrvatske. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese ovaj državni proračun sa projekcijama za 2012. i 2013.
Hvala. Da nisam previdio još nekog? Nisam. Otvaram raspravu. I prvi u ime kluba SDP-a je gospodin zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Neću ispravljati krive navode niti polemizirati sa izjavama članova drugih stranaka, napisima u novinama. Reći ću samo da smo ovakav proračun očekivali i da smo razočarani i da je on loš za Hrvatsku i da je štetočinski. Nevjerojatno je da predsjednica Vlade ovdje spominje jedan sporazum, jedan proračun lokalne samouprave, proračun Grada Zagreba. U zemlji u kojoj je lokalna i regionalna samouprava svedena na jedva 10% ukupne javne potrošnje i s takvim postotkom predstavlja europsko dno, u zemlji u kojoj je upravo to pravac kojim trebamo ići – jačanje lokalne samouprave, više autonomije, više sredstava i više obaveza za lokalnu samoupravu. Ovdje u Saboru reći ću radi, a ne sjedi dosta gradonačelnika bivših, sadašnjih, možda i budućih i najbolje znaju o čemu govorim. Gospođo predsjednice Vlade grad koji ste spomenuli je primjer velikog proračuna lokalne i regionalne samouprave. To je grad Zagreb, jako velikog proračuna. Znate li gospođo predsjednice Vlade koliko je u zadnjih godinu i pol dana taj proračun smanjen? Kao primjer svijesti o tome što se u zemlji događa i primjer fiskalne odgovornosti i kretanja u okvirima onoga što se ima i pokrivanja onim čime se pokrit možete. Jeste li svjesni da je proračun Grada Zagreba sa 8 milijardi kuna 2009. godine smanjen na 6,6 milijardi kuna i to prvenstveno pod pritiskom i djelovanjem Skupštine Grada Zagreba. Jeste li svjesni te činjenice da je to 17% smanjenja? Jeste li svjesni da je 17%, da bi 17% na razini državnog proračuna bilo 21 milijardu kuna. Jeste li svjesni da toliko nismo tražili od vas? Jeste li svjesni da niste smanjili niti kune, niti lipe? Jeste li svjesni da takve usporedbe nemaju smisla? Jeste li svjesni da lokalna i regionalna samouprava mogu jačati samo tako da imaju više novca, više autonomije i više odgovornosti. Jeste li svjesni da ovo nema smisla? Jeste li svjesni da je prije godinu dana u ovom Saboru klub SDP-a predložio donošenje Zakona o fiskalnoj odgovornosti ovdje sa ove govornice. Zašto ga tada niste predložili? Jeste li svjesni da smo tada o tome razgovarali i da ste se rugali i to je vaše demokratsko pravo? Jeste li svjesni da ste time učinili štetu hrvatskom proračunu? Jeste li svjesni da je u zadnjih 10 godina o čemu je vrlo precizno govorio predsjednik odbora dr. Goran Marić, hrvatski društveni proizvod narastao za 88%, a hrvatski proračunski rashodi, odnosno hrvatski proračuni za kao što on reče citiram dva i pol puta. Dakle, 150%. Jeste li svjesni dubine tog razdora i svjesni štetnosti takve politike. Jeste li svjesni da je Hrvatska sa uspješnom turističkom sezonom kao jedna od rijetkih država u kojoj je bila uspješna turistička sezona, a turizam je u Hrvatskoj jedna od baza gospodarstva, da je u toj godini 2010. pred Hrvatskom gospodarski pad od 2% i bit ćemo zadovoljni ako bude samo 2%. Jeste li svjesni da je to posljedica nečije gospodarske politike ili odsustva neke gospodarske politike. I jeste li svjesni da je Hrvatska u klubu malobrojnih europskih država koje imaju takvu situaciju. Španjolska prognozirani pad 0,5%. Grčka kao primjer države koja živi daleko iznad svojih mogućnosti u ovoj godini će imati pad od manje 5%, ali Grčka provodi reforme koje su bolne, koje su teške, koje su turbulentne. Vidimo da Vlada, inače Vlada ljevice koja provodi i čisti nered koji je ostavila desnica dobiva podršku i na lokalnim izborima i tu je još Hrvatska kao sljedeća članica Europske unije, kao zemlja koja u ovoj godini neće imati gospodarski rast. Jeste li svjesni kamo nas to vodi? Jeste li svjesni da je ukupno akumulirano za vrijeme vašeg mandata 40 milijardi kuna proračunskog deficita. Gdje je taj novac otišao? Preciznije kamo je taj novac otišao? Jeste li svjesni da ovako više ne može? I da je Hrvatska zemlja koja ima potencijal čija jedna grana gospodarstva, turizam važna grana gospodarstva ostvaruje napredak, drži se u konkurenciji zbog niza okolnosti i položaja Hrvatske i dobre pripreme, a da u isto vrijeme Hrvatska ima gospodarski pad. Jeste li svjesni da je netko odgovaran za to? Jeste li svjesni da ovim dobacivanjem, možete dobacivati deset puta, nećete ništa promijeniti. Da stojimo na mjestu, da smo jedna od europskih zemalja koji se ne miču i da s takvom politikom ulazak Hrvatske u Europsku uniju neće ništa promijeniti. Jeste li svjesni kakvu štetu činite Hrvatskoj? Hvala lijepo. Do kraja vremena za klub SDP-a nastavit će kolega Branko Grčić. Branko.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana predsjednice Vlade, poštovani ministri. Dakle, samo nekoliko riječi još o ovom proračunu koliko mi je vremena ostalo. Dakle, svaki proračun, a ovaj 2011. godine posebno i njegova efikasnost mjeri se sa učinkom na dvije stvari. Prvo je gospodarski rast u ovom slučaju govorim o oporavku, drugi je fiskalna konsolidacija. To su dva ključna makroekonomska cilja koja opterećuju Hrvatsku u ovom trenutku. Ključno je pitanje da li ovako postavljen proračun doprinosi realizaciji ova dva cilja. I moja uloga u ovih pet minuta je odgovoriti na ta dva pitanja. Vrlo kratko i jasno. Zadržavanje proračunske potrošnje što čak nemamo ništa ni protiv u ovom trenutku, ali nismo zadovoljni sa nekim drugim stvarima, a to je prije svega struktura te potrošnje je nešto što zasigurno neće doprinijeti u ovoj godini gospodarskom rastu, jer da raste potrošnja onda bi doprinijela gospodarskom rastu. Da se mijenja struktura proračuna, onda bi također doprinijela gospodarskom rastu, kada bi ta struktura išla od neproduktivne, tekuće potrošnje, prema kapitalnim ulaganjima, prema proaktivnim mjerama kakve su koristile mnoge ove europske zemlje o kojima je ovdje danas bilo riječi. Na žalost mi niti dovoljno, niti snažno, niti jako, upravo obrnuto kada gledate tri zadnja proračuna hrvatska onda ćete jako lijepo vidjeti kako se mijenja struktura u pogrešnom smjeru. Taj smjer jeste jačanje tekuće potrošnje na račun kapitalnih ulaganja i potpora, dakle transfera poduzetničkom sektoru. Na žalost svi smo mi uvjereni da je razlog tome visoki deficit i brzo rastući javni dug. I nemojmo tu biti toliko skloni kako bih rekao umivati tu situaciju. Ne. Na žalost novih 15 milijardi eura, odnosno pardon kuna i idućoj godini deficita dovest će javni dug, zajedno sa garancijama, jamstvima koje će u najvećem dijelu biti protestirana, dobro znamo što piše u papirima, brodogradnja je ta koja će nas koštati i to moramo ovdje jasno ljudima reći. Radi se više od 10 milijardi kuna, koji će u narednim godinama trebati pokriti iz tog proračuna. Prema tome, fiskalna stabilnost je sa takvom situacijom bitno narušena. Fiskalna stabilnost ključna je za rejting ove države, rejting ove države određuje cijenu kapitala koji posuđujemo u inozemstvu, a cijena kapitala nije mala. Na žalost efekt toga vidimo da je samo u jednoj godini trošak kamata koje se plaćaju iz državnog proračuna narastao milijardu i 100 milijuna kuna. Pa zamislite da taj novac možemo odvojiti i vratiti u gospodarstvo. Koji bi efekt od toga bio? Ovako to ide nekim stranim vjerovnicima, investitorima, i na žalost od toga mi nemamo ništa. Dakle ključna poruka je pozdravili bi onakav proračun koji bi ostvario uštede na tekućoj potrošnji i u istom iznosu pojačao kapitalnu stranu proračuna, i sve one proaktivne mjere koje su čak i zapisane u programu gospodarskog oporavka, ali na žalost morate priznati nisu do sada provedene niti onim tempom, niti na onoj razini koja bi ostvarila značajne učinke na gospodarski rast. Jer molim vas fiskalna konsolidacija hrvatskog proračuna zaista moguća je samo u srednjem roku. U iduće tri godine, ali zato treba nešto i napraviti. Mislim da je ključ u prihodnoj strani proračuna i samo mjere koje će potaknuti gospodarski rast, koje će probuditi povjerenje naših poduzetnika da one investicije, one projekte koje danas drže u škafetu, u ladici, da izvade van, da krenu u banke i da počnu realizirati svoje projekte, ali zato država mora poslati jasan signal, ona mora krenuti od sebe, ona mora ponuditi povjerenje svim tim investitorima i naravno otvoriti put za jedan takav proces. A ja se bojim da ovaj proračun još uvijek nije na tragu toga. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo ispravke netočnih navoda. Prvo gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Pa hvala lijepo. Pa evo ispravljam netočne navode vezane uz izlaganje gospodina Milanovića, kad govori stalno jeste li svjesni. Mi jesmo svjesni, ali da li ste vi svjesni, ako niste sad već u nesvijesti od te, da li ste svjesni gospodine Milanoviću što se tiče grada Zagreba, da ste prenijeli 800 milijuna kuna duga u iduću godinu, da ste napravili kompromis što se tiče rebalansa, ovaj dug ste prenijeli, Zagreb doveli do bankrota, u vrijeme lokalnih izbora kad ste za gradonačelnika predstavili gospodina Bandića i rekli da je to vaš najbolji izbor. Jeste li svjesni da ste Holding doveli do ruba propasti, da ste bez obzira na cjelokupnu situaciju, da vaši predsjednici Holdinga imaju genijalne plaće od 36 tisuća kuna, bruto doduše kažete 10% manje gospodine Šprem, da je dug Holdinga 54 milijuna, pa kako vas nije sram.
Ne znam što želite od mene. Gospodin Milanović je tvrdio da se racionalizira grad i da je smanjio proračun, gospođa Đurđica Sumrak tvrdi da to nije racionalizacija, nego nešto drugo. Prema tome ona ispravlja to, a tko je u pravu ja ne znam, ne ću suditi. … [[Upadica se ne razumije.]] Dalje imamo ispravak gospodin Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih ispravio netočni navod gospodina Milanovića, koji je rekao da ulazak Hrvatske u Europsku uniju neće ništa promijeniti za našu zemlju. Pa gospodine Milanoviću da li ste vi besvjesni da je ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju naš nacionalni interes, da li ste vi bez svijesti kad ste to rekli pa ne znate da je vaša Vlada SDP-a učinila jedan prvi korak kad ste bili na vlasti da se krene u taj postupak? Jeste li vi besvjesni da kao šef najveće oporbene stranke nas mlade koji smo se školovali u ovoj državi takvim negativnim stavovima ne vodite nigdje? Jeste li svjesni da nama pomažete da upravo s takvim stavovima nikad ne dođete na vlast u ovoj zemlji? Hvala lijepo.
Ja moram reći da je ovo polemika, a nije ispravak netočnog navoda, ali dame i gospodo to se stalno dešava u ovoj sabornici i tu ne dijelim ni ljevicu ni desnicu, svi se služe u datom momentu ispravkom netočnih navoda, a da pritom to ne ispravljaju, nego polemiziraju. To je to. Gospodin Krešo Filipović ima također ispravak. Ne. A gospodin Turk ima ispravak. Onda sam ja vašu ruku smatrao njegovom rukom.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam krivi navod … [[Ne razumije se.]] gospodin predsjednik Milanović nazvao ovu Vladu nestručnom za vođenje ove države. Svakako da je vrijeme kod nas pokazalo da ova Vlada izuzeto stručna u datim okolnostima, a sa druge strane mislim da je neodgovorno uspoređivati proračune lokalne i regionalne jedinice i proračun državne vlasti. Ne znam gospodine Milanoviću koliko ste vi proračuna sudjelovali znajući čistu istinu da je minimalno pola državnog proračuna pitanje plaća, pitanje mirovina i drugih stavki koje uopće u niti stavkama proračuna općina, niti gradova, niti županija kao tako ne postoje, i zapravo je
Ja molim sve kolegice i kolege da kad dignu tablicu ispravka i dobiju riječ da počnu svoje izlaganje ispravljam netočni navod ma što poslije rekli jer onda ću ja imati neki razlog zbog čega eto dozvoljavamo takve ispravke netočnog navoda jel' tako? Dobro, idemo dalje. Gospodin Dragan Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, ispravio bih netočan navod gospodina Grčića koji je kazao da Vlada ciljano povećava proračunsku potrošnju na uštrb kapitalnih investicija. To jednostavno nije točno. Tu se radi o zamjeni teza. Hrvatska vlada uredno izvršava svoje obveze prema zakonima, dakle koji definiraju tu tekuću potrošnju pa ako se radi o mirovinama, plaćama, rodiljnim naknadama, socijalnim transferima itd. Međutim, gospodine Grčiću, ja sam uporno i napeto slušao hoćete li imati hrabrosti konačno vi iz SDP-a kazati što od te tekuće potrošnje treba ukinuti ili smanjiti, a ne govoriti na načelnoj razini. Kažite, treba smanjiti mirovine, treba plaće, treba rodiljne naknade. Nemojte bježati od toga, preuzmite malo odgovornost.
Ispravak, gospođa zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, zastupnika Milanovića se ne može popraviti, ali ja ću pokušati ga ispraviti. Kada je govorio ova Vlada nije svjesna, nije svjesna nabrajajući. Ja ću mu ispraviti da to nije točno što on kaže. Točno je to da je ova Vlada itekako svjesna, donoseći ovaj proračun za 2011. godinu jer u ovom prijedlogu proračuna, gospodine Milanoviću slušajte, ne diraju se mirovine, što bi vi željeli, ne diraju se plaće, što bi vi isto željeli, ne diraju se socijalna davanja, isto bi to željeli vi. Ali, na kraju ću vam reći, spomenuli ste mi Grad Zagreb. 11 godina vladate u Gradu Zagrebu, taj grad ste uništili svojom politikom zajedno na čelu sa vašim kandidatom 2009. gospodinom Bandićem. To je bio vaš kandidat, iz vaših redova. Upravo je kolegica Sumrak kada je rekla kako vi reprogramirate svoje dugove i gubitke. U 2009. godini imali ste, ja ću ponoviti da ne zaboravite, 800 milijuna gubitka koje ste utrošili u predizbornu kampanju za lokalne izbore. I vi ste to prebacili, taj gubitak u 2011. i na taj način ste reprogramirali
Hvala lijepa.
… [[Govornici isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Hvala, hvala.
Isključujete me jer me nećete slušati istinu.
Molim vas, nemojte produživati raspravu. Prvi dio je bio ispravak, drugi dio je polemika. Ali, to je tako. Prema tome, uzalud je to opominjat. I nema popravka netočnih navoda, nego ispravaka ako su ispravci. Na redu je još gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pokušat ću ispraviti 2 netočna navoda kolege Grčića. Prvo je kolega Grčić rekao da Hrvatska ima u planu jako visok deficit, a podsjećam da je deficit planiran samo 4,3% BDP-a, da je to ispod prosjeka 25 zemalja EU i da znate, a vjerojatno znate da u EU ima zemalja koje imaju deficit od 6, 8, 10 pa i 12%. Ne slažem se s vama da je to visok deficit, a podsjećam da se iz njega dijelom financiraju uredne isplate mirovina, uredne isplate plaća, uredno provođenje socijalnih programa i u ovom trenutku je potpuno opravdan. Drugo, rekli ste da Vlada nije ostvarila nikakve uštede u tekućoj potrošnji. Ni s tim se ne mogu složiti jer znamo da je u proteklu godinu dana ostvareno u resornim ministarstvima, u javnim poduzećima, u državnim ustanovama više od 2 milijarde kuna upravo ušteda na tekućoj potrošnji. Znači, to su potpuno 2 netočna vaša navoda. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Za riječ se javila predsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Pa evo dozvolite u ime Vlade samo nekoliko činjenica naprosto zbog toga što želimo u Vladi RH da ova rasprava ide zaista pravim smjerom i da se proračun za 2011. donese zaista u jednom tolerantnom ozračju vodeći računa o trenutku u kojem živimo, ali dakako vodeći računa o svim činjenicama. Dakle, kad sam spominjala Zagrebački Holding, dakle ja sam samo spominjala činjenicu da je smanjen i to drastično kreditni rejting Zagrebačkog Holdinga u Zagrebu u kojem je na vlasti SDP dugi niz godina. Samu tu činjenicu što pokazuje, dakle nedostatak i fiskalne discipline i fiskalne odgovornosti. I to je nešto što je činjenica. Dakle, i zbog toga Vlada predlaže Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Mislim da nije dobro govoriti o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti prije nego što ga svi vidite, kao što je bilo brojne rasprave u javnosti o proračunu i komentara i jučer o tome da, i prekjučer i prošlih dana, o tome da je proračun loš,a da ga oni koji su o tome govorili nisu niti vidjeli. Dakle, dobro je uvijek pogledati pa na temelju činjenica raspravljati. Isto tako sjetite se rasprava oko racionalizacije u zagrebačkim bolnicama gdje smo predlagali racionalizaciju koja bi dovela dakako do otprilike 300 milijuna ušteda, a upravo tada, ja govorim o tome na koji način Vlada Republike Hrvatske i vladajuća koalicija poziva na raspravu. A bilo je opiranja u smislu da su to neki pišljivi, citiram, novci koji neće značiti ništa u ukupnosti. Dok taj način ponašanja svi u nas ne budemo promijenili naravno da neće biti napretka. Zakon o fiskalnoj odgovornosti vidjet ćete, ja sam sigurna da će taj zakon sigurno podržati sve parlamentarne stranke u Hrvatskome saboru jer on će onemogućiti da na primjeru budućnosti se u gradu Rijeci kao što je nedavno istaknula zastupnica Buterin 143 ili 149 milijuna kuna proračunskoga novca potroši nenamjenski. Nenamjenski jednako, protivno propisima jednako protuzakonito. Dakle, to nakon što donesemo Zakon o fiskalnoj odgovornosti neće biti moguće. Ili kao što se dogodilo u gradu Zlataru npr. gdje je bio gradonačelnik iz redova HNS-a koji je doslovce grad otjerao na prosjački štap, na koljena i pitanje je kada će se i uz kakve napore taj grad oporaviti. Dakle, nakon donošenja toga Zakona to neće biti moguće niti jednom gradonačelniku, niti jednoj vlasti u gradu, općini i županiji, bez obzira iz koje političke opcije dolazili ljudi koji će taj grad, općinu ili županiju ili Vladu ili ministarstva voditi. Što se tiče rasprave gospodina Grčića i konstatacije o tome da se program gospodarskoga oporavka ne provodi ili da se ne provodi tempom kojim bi gospodin Grčić i kolege željeli ja ću postaviti samo jedno malo pitanje, kako se može provoditi program za koji smo svi zainteresirani kada na primjer jednu malu, jednu sasvim malu promjenu u Zakonu o radu vi ne dopuštate, i onda se naravno čelnici SDP-a odu među prvima potpisati u prikupljanju potpisa o referendumu. Tako da ja pozivam na načelnu raspravu o tome što je politička i svaka druga odgovornost u tome i u provedbi programa gospodarskoga oporavka, gospođo zastupnice, ali svakako odgovornosti svakoga od nas. Dakle, minimalne promjene i u Zakonu o izmjenama zakona o mirovinskom osiguranju itd. Što se tiče smanjenja rashoda, apsolutno se slažem, samo mi u Vladi moramo kada se govori o smanjenju rashoda uvijek završiti rečenicu a neki od vas u raspravi ne. Znači kada se govori o rashodima, onda treba, kao što je netko rekao maloprije hrabrosti i reći mi predlažemo smanjenje mirovina, socijalnih davanja i plaća itd. Ova Vlada kaže, ne, mi smatramo da u ovom trenutku to ne bi bila dobra ni pametna ako hoćete, ni domoljubna odluka, dakle, ne smanjivati mirovine u ovom trenutku, ne urušavati dodatno standard građanki i građanka. I naravno pitanje svakako za one koji danas imaju puno primjedaba na proračun i na rashode, pitanje vrlo jednostavno i kratko, zašto niste glasali za to da se rashodi proračuna za 2011. 2012. i 13. ne povećavaju, nego da ostanu na istoj razini, a sve dospjele obveze da se uklapaju u taj okvir. Evo, molim da rasprava zaista bude na temelju argumenata i činjenica, bez politiziranja i bez podmetanja.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Ispravljam netočni navod. Samo bih dopunio gospođu predsjednicu Vlade, mislim da ... [[Govornik se isključio, ne čuje se]] ne bi trebali raspravljati o Zagrebačkom holdingu, ja ću je dopuniti primjerom Đakova, gdje je 5,5 mjeseci gradonačelnik bio iz HDZ-a pa zadužio grad za 40 milijuna kuna. Itd, itd. NO, ja vas pozivam da u ovom dijelu proračuna se okrenemo proračunu i putu kako da iziđemo iz ove krize, a iz krize ne možemo izaći kao i sve regije Hrvatske ne iziđu iz krize i ne vidim bogami ni jednu uštedu koju ste ovim uredbama o spajanju ergela postigli jer je iznos ostao isti. Pa vas isto tako podsjećam da vrijeme polako ističe, evo imamo ovdje jedan pješčani sat koji je donio kolega Bulić pa vas pozivam isto tako i ministra poljoprivrede da se držite svojih obećanja i da vratite što bi Dalmatinci rekli "dite materi". Hvala lijepo.
Opet ispravak netočnog navoda, pa dopuna, to nije to. Ne smije se, ali što ću ja sada s vama, ja samo mogu opominjat a vi ako ćete poslušati, poslušati ćete. Hvala lijepa, na redu je Klub HNS-a HSU-a, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade s članovima Vlade, kolegice i kolege. Samo kratko uvodno da podsjetim i gospođu predsjednicu Vlade da govorim u ime HNS-a HSU-a još uvijek opozicijskog kluba, kao i SDP još uvijek opozicijski klub, pa prema tome ne može nitko od nas sprečavati izmjene Zakona o radu ni o kojem drugom Zakonu ne može sprečavati, jer zakoni se donose većinom i odgovornost su većine i ako hoćete mijenjati Zakon o radu, promijenite ga većinom glasova, za sada ju još imate prošli put kada smo brojili. E sada, što se tiče neposredne teme koja je pred nama. Jučer navečer dobila sam jednu poruku od jedne mlade poduzetnice, koja kaže, barba Šuker kaže na Dnevniku da je ovo najbolji proračun do sada, da se smijemo ili ćemo plakati? Pretpostavljam da će tijekom rasprave barba Šuker ili ministar Šuker kako smo ga mi, ide 8 godina, oslovljavali u ovom Saboru, pretpostavljam da će više puta reći kako nema problema jer država isplaćuje plaće i mirovine, a sve što ne valja, podvlačim 8., ovom 8. proračunu ove Vlade kriva je i onako Račanova Vlada, tu dakako ne računam rebalanse nego samo redovni proračun, dakle 8. proračunu ove Vlade, dakle sve što ne valja kriva je Račanova Vlada. Nota bene i to s plaćama i mirovinama postalo je krajnje upitno obzirom na 320 tisuća nezaposlenih do kraja ove godine koje su to plaće kojih tih 320 tisuća nezaposlenih do kraja ove godine prima, nikoje, tih plaća nema. Kada govorite da isplaćujete plaće, isplaćujete plaće državnim i javnim službenicima, a plaće u realnom sektoru padaju odnosno nezaposlenost raste. U realnom sektoru je 320 tisuća nezaposlenih, njima nitko ne isplaćuje nikakve plaće, a po ovom proračunu i te mirovine koje vi isplaćujete izgleda da će realno pasti za otprilike 5%. Što ćemo s tim? Što se tiče Zakona o fiskalnoj disciplini koje je ovdje spominjano, kolegice i kolege, uvaženi članovi Vlade, minimum je pristojnosti da se Zakon o fiskalnoj disciplini donosi na početku vlastitog mandata, a ne nakon zadnjeg proračuna. Ako ste htjeli fiskalnu disciplinu, pa imali ste dva mandata. Mogli ste ga donijeti na početku prvog mandata, moli ste donijeti Zakon o fiskalnoj disciplini na početku drugog mandata, a ne nakon 8. proračuna. Zašto ćete vi za neku sljedeću bez obzira čiju vladu donositi Zakon o fiskalnoj disciplini. Dozvolite vi toj parlamentarnoj većini sljedećoj, tko god ona bila i toj vladi sljedećoj tko god ona bila da na početku svog mandata pristoji i kao što se dolikuje donese Zakon o fiskalnoj disciplini, a ne nakon zadnjeg proračuna u svom drugom mandatu. To je malo pretjerano. Pa da vidimo kratki pregled, kratak povijesti ovog proračuna, tzv. najboljeg do sada. 2008. godine planirani su prihodi od 115 milijardi i rashodi od 118 milijardi i deficit dug od 2,5 milijarde. Drugim riječima planirano je da će se potrošiti 2,5 milijarde više nego što će ući u državnu blagajnu. Pa je onda to na prvom rebalansu naraslo na 2,8 milijardi, jer se u prvom rebalansu 2008. planiralo 118 milijardi prihoda i 121 milijarda rashoda. Dakle, zaradit će se 118, prihodovat, ući u blagajnu, ući ako hoćete kućni budžet, a 2,8 milijardi će faliti obzirom na ono što se planira potrošiti. Da podsjetim, te iste godine projekcija za 2009. je bila dug, razlika između prihoda i rashoda državnog proračuna jednu milijardu. A za 2010. to je zbilja onako ohrabrujuće, plan je bio da ćemo biti u suficitu 1,1 milijardu. Dakle, 2010. po toj projekciji trebali smo prihodovati u državni proračun 1,1 milijardu više nego što bi potrošili. I taj prihod je bio projiciran na 130 milijardi. E onda je došla 2009. pa se pojavio proračun prvo u kojem se prihodovati trebalo 124 milijarde, a potrošiti 126 milijardi pa bi nešto 2,6 milijardi bili u dugu. To je onim amandmanom riješeno u zadnji čas. Međutim, nakon 3 rebalansa završili smo sa rebalansom od 31. srpnja 2009. u kojem na jedanput prihodi nisu bili više 124 milijarde, nego su bili 111 milijardi, a rashodi su bili 120 milijardi. I tu smo od 2,6 milijarde duga najedanput došli na 9 milijardi, 9,3 da budem precizna milijardi. I onda je došla 2010. 2010. u proračun je planirano da će ući 112 milijardi, a da će se potrošiti 121 milijarda i da će razlika, dakle ono što ćemo potrošiti, a neće zaraditi država biti 8,6 milijardi. Međutim, dogodilo se i to je rebalans iz 30. kolovoza da se zaradilo 108 milijardi, a planiralo potrošiti 122 milijarde, pa smo tako došli do duga odnosno deficita od 14 milijardi. I sada to je inače deficit od 14 milijardi je za onu istu godinu za koju se samo 2008. planiralo da ćemo biti u suficitu, dakle da će u proračun ući više nego što ćemo potrošiti 1,1 milijardu. Dakle, za jedno 2,5 godine se iz veće zarade državnog proračuna od troškova od 1,1 milijarde najedanput pretvorilo u dug od 14 milijardi. I konačno za 2011. pred nama je prijedlog da prihvatimo proračun u koji će ući 107 milijardi, a potrošit će se 122 milijarde. Pa ćemo potrošiti više od onoga što imamo da tako kažem u kućnom budžetu 14,8 milijardi. To se zahtjeva od nas nakon svih ovih projekcija da prihvatimo. To je neprihvatljivo. Pitajte bilo koga, pitajte bilo koju domaćicu, pitajte bilo koga da li je u stanju planirati svoj kućni budžet, tako da će zaraditi 107 bilo čega, a da će potrošiti 122. to je nemoguće. Prema tome, u tim uvjetima se od nas traži tako nešto da podržimo. To klub HNS-a i HSU-a ne može podržati. E sada da vidimo kako je u ovom proračunu najboljem do sada u tri godine plan deficita za 2011. skočio za 14 milijardi. Kako je to moguće? U manje od godinu dana u studiju slučaja 2009. godine, u manje od godinu dana sa jedne na 9,3 milijarde je skočio taj deficit ili taj dug. Otkud? Na koji način je kroz taj jedan, dva, tri, četiri procedure dakle donošenje proračuna pa onda tri rebalansa je najedanput skočilo od projekcije za 2009. koja je bila -1 milijarda je skočilo na stvarni deficit od 9,3 milijarde. Zbog toga ove projekcije nećemo gledati jer smatramo da su projekcije ili zaista nerazumijevanje posla koje se tu radi ili služe što bi se reklo za zavaravanje protivnika. Pa ćemo projicirat da će biti malo bolje pa će oni lakše progutat to što je ovaj proračun malo upitniji, ima veći deficit pa ćemo projicirat da će bit bolje sljedeće godine pa ćemo onda sljedeće godine ili u sredini godine svima reći istinu. To ljudi tako ne ide, naročito kad nije svejedno zašto se troši deficit. Ovaj deficit, a to ću odmah malo kasnije pokazat, nije trošen za razvoj, nije trošen za razvojne projekte, nije trošen za oporavak gospodarstva. Ovaj deficit su pojeli skakavci. Ovaj deficit je pojeden. Ako pogledate od 2008. do 2011. rashodovni dio proračuna je porastao za 1 milijardu, ali prihodovni se smanjio za 11 milijardi. Dakle nije problem gdje rezati, problem je gdje zaraditi. Od 2008. do 2011. 11 milijardi manje prihoda u proračunu, a samo 1 više rashodovna. Što se tiče mogućnosti da nas spase europski fondovi, ovdje postoji projekcija, budući da mi je vrijeme pri kraju, samo ću kratko reći, ovdje postoji projekcija korištenja europskih fondova od stručnjaka iz vašeg ministarstva ministre koji ne planiraju, ponavljam ne planiraju, povlačenje sredstava iz strukturalnih fondova 2012. godine. Ne planiraju. I zbog toga toga nema, niti u proračunu ne vidite planiranje onih pratećih sredstava. Naime, ne planira se da ćemo onu famoznu milijardu i pol koliko je predviđeno u strukturnim i kohezijskim fondovima za 2012. ne predviđa se uopće da ćemo to povući. I po tim projekcijama, dakle to se uopće ne planira, planira se samo 2013. A ukratko da vam kažem, a podatke imam ovdje, ono što se planira za tu 2013. je da umjesto da povučemo 16,2 milijarde kuna neto koliko potencijalno možemo povući, planira se ili predviđa da ćemo izgubiti najmanje 2,2 milijarde kuna. Dakle umjesto da povučemo 16,2 milijarde kuna neto koliko bi mogli, planira se odnosno predviđa da ćemo najmanje 2,2 milijarde kuna izgubit, a ako se desi nešto sa poticajima u poljoprivredi možda i 3,6. Dakle, iz europskih fondova si također nećemo pomoći. Htjela sam još nešto reći, ali vidim da je vrijeme isteklo, i o dvije Hrvatske, o tome da je masa plaća zaposlenima u državnom i javnom sektoru od 2003. do danas porasla 50%, a s druge strane da su zaposleni u realnom sektoru dakle u gospodarstvu, dakle oni bez kojih ni učitelji ni profesori ni doktori ni državni službenici ne mogu dobivat plaće, da su oni u samo zadnje dvije godine izgubili, izgubit će do konca godine 120 tisuća radnih mjesta. Otkud će se plaćat plaće? Treba i učitelje i doktore, otkud će se plaćat plaće. Dakle ima jedna Hrvatska, to je državni javni sektor i ima druga, to je realni sektor koji se ubija ovdje. Zbog svega ovog, a i mnogih drugih stvari za koje sada nemam vremena više ovdje reći, a moji kolege iz kluba HNS-a i HSU-a će govoriti u raspravi, klub HNS-a i HSU-a neće podržati ovaj proračun, a molim vas da i svi ostali jako dobro o tome razmislite.
Hvala. Molim da se držimo vremena i tako, pa možemo replikama i kasnije dopuniti tako to što smo imali reći. Sada imamo ispravke netočnih navoda. Prvo je gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo, gospodine predsjedniče. Evo ja ću ispraviti netočan navod zastupnice gospođe Vesne Pusić u kojem manipulira sa izjavom ministra Šukera da je on rekao neki dan na televiziji da je ovo najbolji proračun. To nije točno, a ja ću citirati riječi ministra Šukera: "Ovo je realan proračun za vrijeme u kojem živimo. Ovaj proračun garantira hrvatskim građanima da će dobiti plaće, mirovine, socijalna traženja i sve državne obveze da će se izvršavati u 2011. godini." Ovo je citat, dakle citat i zato to ponavljam nije točan vaš navod, a jednako tako je točno da će onda i liječnici i medicinske sestre i čistačice i svi ostali dobiti, a posebice naši umirovljenici mirovine i sva socijalna i rodiljne naknade. Eto možda je to vama jako žao jer niste glasali za to niti u rebalansu pa je onda je to vama sigurno žao, ali tako to je jer je ovo Hrvatska koju treba čuvati.
Hvala. Ovo je uzorno kako treba ispraviti, znači citirati. Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod kolegice gospođe Vesne Pusić koja je izrekla jednu netočnost. Ministar Šuker nije rekao da je ovo najbolji proračun, ne znam je li ste vi to dobili od ove mlade poduzetnice, očito nije dobro gledala Dnevnik 3. Ministar Šuker je rekao da je ovo proračun koji omogućuje isplatu plaća, mirovina, socijalnih davanja, osigurava kapitalna ulaganja u okviru izvršenja koji omogućuje provođenje programa gospodarskog oporavka, ali još uvijek moramo reći da je ovo deficit proračuna puno manji nego u većini europskih zemalja. Evo to je izrekao ministar Šuker.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Kolegice Pusić dozvolite da ispravim vašu sms poruku koju ste primili. Ministar Šuker nije kazao da je ovo najbolji proračun, nego da je ovo najbolji odgovor u situaciji u kojoj se nalazimo kao što su kazale moje kolegice. Međutim, što bi kazao vaš kolega Milanović da li ste svjesni da sa ovim argumentima ne možete obmanuti hrvatski narod i dobiti izbore. Hvala.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Netočan navod je kao što je rekla kolegica Pusić da je i u domaćinstvu nemoguće planirati prihode 107 nečega i rashode 122 nečega. Moguće je planirati jednako danas kao što je bilo moguće 2003. kad su ti rashodi bili 12,9 milijardi veći nego što su bili prihodi. I drugo, žao mi je što hrvatske građane smatrate skakavcima kao što ste rekli, jer ovaj proračun ide i na mirovine i na plaće. Dakle, ide hrvatskim građanima, a to nisu skakavci kao što ste vi rekli.
Ispravak gospodin zastupnik Boris Kunst.
Gospođa Pusić je rekla deficit nije ... [[Govornik se ne razumije.]] pojeli ga skakavci. Gospođo Pusić, on je potrošen djelomice i za financiranje javnih potreba upravo za plaće, mirovine, socijalna davanja tih ljudi, kategorija od kojih vi očekujete danas glasove odnosno sutra glasove kojima obećavate 200000 novih radnih mjesta, a danas ih ovdje u Parlamentu nazivate skakavcima. Pa ja mislim da vas može biti sram.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo isto kolegica veli ovaj proračun su pojeli skakavci. Dakle, ako znamo da od ovog proračuna ide dosta umirovljenicima, nezaposlenima, rodiljama, pa i radnicima u brodogradilištima za jamstva bivša, sadašnja da također ide i za sve birače jer je predviđen novac za izbore, parlamentarne izbore, za referendum o ulasku u Europu. Dakle, očito po njenom mi smo zemlja skakavaca pa izvolite se stanovnicima ove zemlje ispričati zbog ovog. Hvala.
Hvala. Imamo povreda Poslovnika gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Ispravljam po članku, naime povreda članka 209. da se ispravlja nešto što nije rečeno. Naime, nije rečeno i ako se vama zapravo jedino vam se činilo da bi to možda mogli ispravljati. Nije rečeno da su ljudi koji su građani ove zemlje skakavci nego da su vlade koje su tako rastrošno se ponašale kao skakavci. Dakle, vlade koje se ponašaju tako su skakavci.
Kako skakavci nisu predviđeni Poslovnikom ne mogu ništa reći. I još jedan ispravak, gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Iako su moji prethodnici već ispravili ja ću još jednom ponoviti. Ispravit ću netočan navod. Dakle, nije teško ovih dana bilo i pozorno slušati ono što je i predsjednica Vlade govorila, a ovog puta ću se referirati na ono što je bilo rečeno da je izrekao ministar Šuker, da je riječ o najboljem proračunu. Dakle, ne treba uvijek vjerovati svim sms porukama. Znate, nekad vam možda ljudi ne tako dobronamjerno šalju sms poruke pa je bolje i provjeriti. Dakle, između ostalog ministar Šuker rekao je da neće biti novih poreznih opterećenja, da će se zadržati zaštita najugroženijih skupina i da neće biti dodatnog smanjenja plaća i mirovina. Dakle, ako primamo sms-ove onda ih trebamo provjeriti, a još ću jednom ponoviti riječ je o realnom proračunu, o proračunu koji će jamčiti isplatu plaća, mirovina, socijalnih davanja, zaštitu najugroženijih skupina i socijalno osjetljivom proračunu. Malo uljuđenije ponašanje od skakavaca i kukurikanja bilo bi puno bolje. Hvala lijepa.
Hvala. Za riječ se javio potpredsjednik Vlade i ministar financija gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ja sam rekao što sam rekao i to možete vidjeti na Dnevniku 3, prema tome nema potrebe oko toga polemizirati. Međutim, ono što bih želio reći radi hrvatske javnosti. Kad netko govori o proračunu, a u životu nije sastavio ni jedan proračun i počne recitirati cifre onda to ispada ovako danas kako ispada. Da uz ove brojke koje su nominalno ovdje danas rečeno da su pročitane fiskalne projekcije Hrvatske narodne banke, Međunarodnog monetarnog fonda, Svjetske banke, Europske banke za obnovu i razvoj koje su u tom bile trenutku onda bi razvidno bilo zašto je bila tako planirana prihodovna strana proračuna. Jer prihodovnu stranu proračuna ne možete planirati bez makroekonomskih projekcija. A da je to tome tako, pa zar mislite da svi u svijetu su ludi i ne razumiju jedino HNS i gospođa Pusić razumiju kako smo mi to promašili te projekcije. Dakle, te projekcije kao takove je prihvatio i EUROSTAT i one su korigirane kako su korigirane projekcije rasta u Republici Hrvatskoj. Međutim, za razliku od mnogih nezavisnih ekonomskih analitičara, od razno raznih financijskih institucija kao i kad promijene fiskalne projekcije ne moraju mijenjati proračun jer ga nemaju. Vlada Republike Hrvatske mora promijeniti svoj proračun. I kad bi vidjeli fiskalne projekcije u 2008. kad je donošen proračun za 2009. godinu onda bi vam bilo u potpunosti jasno zašto su bile trogodišnje projekcije proračuna takve kao što jesu. Međutim, kad ste govorili ovako nadahnuto o ovim brojkama onda ste zaboravili riječ ključnu stvar, a to je da je deficit Državnog proračuna 2008. godine, dakle zadnje godine koja je bila praktički prije krize, iako je zadnji kvartal već itekako osjećao krizu bio 0,8%. Praktički Republika Hrvatska je imala uravnotežen proračun. I mi se možemo danas ovdje politički prepucavati koliko god hoćemo. Međutim, činjenica je jedna stvar, da su prihodi državnog proračuna zbog gospodarske krize i pada gospodarskih aktivnosti pali na žalost na razinu 2007. godine i to nitko ne spori i to nitko ne bježi od toga. Ali su na žalost ili na sreću po one koji primaju sredstva iz državnog proračuna rashodi ostali na razini 2007. godine, zapravo na razini 2010. I kad samo napravite jednu jednostavnu matematičku operaciju uzmete koliki je bio deficit Državnog proračuna 2007. godine i tome dodate umanjene prihode Proračuna 2010. u odnosu na 2007. i bit će vam jasno od kud deficit 14 milijardi. Ali ponavljam, kad radite projekcije proračuna onda za to koristite makroekonomske pokazatelje. I niti jedan investitor na svijetu vam neće dati kredit ako su te procjene tako promašene kao što ste vi rekli. Ali zaboravili ste jednu stvar gospođo Pusić, da je Republika Hrvatska ove godine izdala obveznice na međunarodnom financijskom tržištu kad to nije uspjelo niti jednoj europskoj zemlji. Možete se lupati po glavi koliko hoćete, ali to su činjenice. I da nije bilo toga, vjerojatno hrvatski umirovljenici i zaposlenici u državnoj upravi i dječji doplatak i socijalna naknada ne bi se isplaćivao na vrijeme. Prema tome, jedno je nabacivati cifre, ipak ja sam vama već jedanput kao oporbeni zastupnik ovdje rekao matematika je egzaktna znanost, i ona uvijek ima činjenice i o njima se ne može filozofski lamentirati. Prema tome, to je to. Druga stvar, ovdje već drugi puta govorite neistine što se tiče EU fondova. Zadnji put kad je bilo rasprava oko povjerenju predsjednici Vlade gospođi Jadranki Kosor, rekli ste da nećemo iskoristiti ni 10%. Znate koliko je u ovom trenutku ugovoreno? 92% na vašu veliku žalost, jer svaki uspjeh Hrvatske je za vas velika žalost. Prema tome nemojmo ovu danas govornicu koristiti da iznosimo neistine, možemo govoriti o tome da bi htjeli da rashodovna strana izgleda ovako ili onako. Na kraju krajeva to je političko i građansko pravo svih nas, i možemo se ne slagati s ovim ili s onim, međutim ako kažemo da rashodovnu stranu možemo smanjiti sa toliko i toliko, onda je najjednostavnije reći pozicija ta i ta, toliko i toliko, pozicija ta toliko i to, i vrlo jednostavno ćemo doći do omanjenja proračuna. I ne trebamo se prepucavati oko toga. To su naprosto činjenice. Međutim prihodovna strana državnog proračuna možemo reći da bi netko predložio i drugačiju poreznu politiku, zašto ne. I možemo i o tome raspravljati, ali idemo to preslikati u proračun. Idemo to preslikati što bi to značilo za hrvatske građane i što bi to značilo za hrvatsko gospodarstvo, jer nitko neće reći da je recimo prihod od poreza na dobit u zadnje dvije godine pao za 50%, sa nekakvih 10 milijardi pao je na 5 milijardi. Da su prihodi od potrošačkih poreza pali. Idemo raspravljati o tome. Međutim doći ovako i iznositi naprosto činjenice koje ne stoje, koje nisu utemeljene na onome što je ključno, to su brojke, ali podloga za te brojke su makroekonomske projekcije. Pogledajte makroekonomske projekcije, ne Vlade Republike Hrvatske, nego bilo koje neovisne ekonomske institucije koja je bila u tom trenutku, pa ćete vidjeti da sve ove brojke o kojima ste vi govorili u tom trenutku su imali pokriće itekako. Prema tome, gospođo Pusić što se tiče EU fondova tu ste naprosto u krivu, na vašu veliku žalost.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvo gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Dakle što se tiče EU fondova, ministre Šuker trebali bi znati, jer to je izvješće povjerenstva koje vi vodite, i u kojem piše da je do 31.8.2010. iskorišteno 1% od IPA-e 3A i 1%, to je promet i 1% od IPA 3B. Od IPA-e 3A je trebalo biti iskorišteno 30%, a od 3B 50%, u tom istom razdoblju. Dakle u onom razdoblju u kojem je trebalo biti iskorišten u jednom slučaju 30% iskorišteno je 1%, a u istom tom razdoblju od drugoga, a to je okoliš trebalo je biti iskorišteno 50%, iskorišteno je 1%, za razdoblje referentno o kojem se govori, u kojem je to trebalo biti iskorišteno, dakle 30% iskorišteno je 1%. To su podaci iz povjerenstva koje vi vodite. Barem to bi trebali znati. A što se tiče toga je li mene veseli ili ne veseli uspjeh Hrvatska na europskom putu, gospodine Šuker, ja sam se ovdje, a i drugdje zalagala za Hrvatsku u Europi kad ste vi hodali ovdje sa Ivom Sanaderom van iz ove sabornice. Prema tome, nemojte meni govoriti o tome.
Hvala. Ovo jedan dio ne spada u ispravak netočnog navoda, a prije nego još jedan ispravak bude, obavještavam da je u 17 i 21 prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta. I ujedno vas obavještavam da još imaju raspraviti prijavljeni još 6 klubova i 88 zastupnica i zastupnika. Radi informacije i ravnanja, još imamo jedan ispravak.
Gospodine predsjedniče, kako ćemo raditi? Dokad ćemo raditi večeras?
Radit ćemo, predlažem da večeras završimo klubove, a da sutra počnemo sa pojedinačnom raspravom, otprilike. Idemo dalje, imamo još jedan ispravak, gospodin Zoran Vinković.
Nemojte baš odmah vikati to, nisam ni rekao riječ. Ja neću o Europi, želim ispraviti navod ministra Šukera o poreznim prihodima. Vi gospodine ministre morate znati da danas u Hrvatskoj posebno jedinice lokalne samouprave imaju gotovo 50% manje porezne prihode na osnovu poreza na dohodak što dovoljno govori u kakvom je stanju gospodarstvo u Hrvatskoj. Isto tako nije vidljivo u ovim projekcijama za 2012. i 2013. uopće namjera ove Vlade da … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] jedinicama lokalne samouprave, i da vrati porez na dobit jedinicama lokalne samouprave, koju ste uzeli isključivo gradu Zagrebu, jer je se taj porez naplaćivao prema sjedištu tvrtke, a ne tamo gdje se on ostvari. Pa vas evo ja zato ne molim, nego vam dajem isključivo savjet da shvatite u kakvoj situaciji su jedinice lokalne samouprave posebno one u Slavoniji. Jer evo … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] grad Đakovo ima … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Hvala.
Samo da završim. Pustite vi svoje vrijeme.
Nije uobičajeno.
40 milijuna, a npr. grad ovdje u sjeverozapadnoj 150.
Molim vas. Hvala lijepa. Nije svrha ispravka netočnog navoda da nešto predlaže i objašnjava, nego da ispravi se netočni navod. Ovdje je bila replika predlaganje, zapravo rasprava. Ali kako je to, ja ne znam kako, tko predsjedava sjednicom kakve on može imati ovlasti osim da opominje. Evo. Ja vas molim da se suzdržimo oko komentara i predlaganja u okviru netočnog navoda, jel. Hvala lijepa, idemo dalje. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, gospođo predsjednice, dopredsjednici, ministri, kolegice i kolege. Evo, rasplamsala se rasprava o proračunu pa bih ja prije rekao da se ne slažemo s navodima da je proračun donesen brzo i naglo jer mi smo imali prilike ili neprilike sudjelovati na desecima i desecima sastanaka o proračunu zadnjih mjeseci. Ti sastanci su bili vrlo teški, nekada i mučni jer su se ministri morali odricati materijalnih rashoda, odricati onoga što je normalno funkcioniranje da bi se zadržali u okviru onog obećanja kojeg je davala Vlada. A to je da u predizbornoj godini neće povećavati rashode. To je hrabrost i ne znam nijednu drugu Vladu u Europi i šire koja je u predizbornoj godini sama sebi zamrznula rashode. To je dokaz da je ovom proračunu interes države ispred stranačkih interesa i to klub HDZ-a pozdravlja. Rasprave o proračunu su krenule puno prije nego što je došao pred nas. Većina primjedbi je bila da je rashodovna strana prenapuhana i da je treba srezati. Čuli smo primjedbe da treba rashode smanjiti za 10-ak milijardi kuna, pa onda 2 milijarde kuna itd. Kao što reče kolega Dragan Kovačević nitko nije rekao što bi se to srezalo. Što bi se srezalo mogli smo čitati u onima koji podržavaju dolazak MMF-a. Srezalo bi se plaće, mirovine, davanja za zdravstvo, davanja za socijalnu skrb, davanja za porodiljne naknade i štošta drugoga. To je najlakše, doći i srezati plaće i mirovine. Ali koja je posljedica? Ne samo socijalna nesigurnost, pad standarda. Posljedica je i gospodarska. Smanjuje se, smanjenjem plaća i mirovina, kupovna moć stanovništva, smanjenom kupovnom moći smanjuje se i proizvodnja, smanjenom proizvodnjom i trgovinom smanjuje se PDV, smanjuje se punjenje proračuna i završen je … [[Govornik se ne razumije.]] I zato Vlada nije prihvatila takve bolne rezove jer ti bolni rezovi više štete nego što koriste, kao što je to i inače sa rezovima. Ono što je u ovom proračunu dobro pogođeno to je upravo prepoznavanje trenutka. Trenutka pred ulazak u EU, trenutka kada i socijalna stabilnost predstavlja subjekt kroz koji će Europa cijeniti ovu Hrvatsku. Sa nestabilnom socijalnom državom, sa nezadovoljstvom građana Europa bi postavila pitanje da li joj treba još jedna takva članica. Ja mislim i mi mislimo da ne treba. Ovaj proračun je donio 3 važne stvari. Prvo, on je omogućio održiv socijalni mir jer jamči svima za sljedeću godinu njihove plaće, njihove mirovine, njihovu zdravstvenu zaštitu, njihovu socijalnu zaštitu. Omogućuje uvod u daljnji oporavak gospodarstva na temelju programa kojeg je Vlada premijerke Kosor donijela. I treće, omogućuje pripremu države za ulazak u EU. Sve ovo troje je jednako važno pa ću o svakom reći nekoliko riječi. Što se tiče rezanja plaća, sjetimo se samo 2000-ih godina kada smo rezanjem plaća izazvali čitav niz sudskih tužbi i kasnije godinama plaćali milijarde i milijarde odštete zaposlenicima tužiteljima. Naravno da to rezanje plaća nije imalo apsolutno nikakav pozitivni učinak. Sjetimo se i velikih rezova u kratkom roku koji nisu smanjili deficit državnog proračuna pa se on morao nadoknađivati prodajom HT-a, INA-e, Plive, Riječke banke itd. I to je primjer kako hrabri, oštri rez nije uvijek i dobar rez. U modernoj kirurgiji s malim rezovima postižu se puno bolji rezultati nego nekada sa velikim rezovima. Što se tiče gospodarskog oporavka ovaj proračun je također važan jer nije nametnuo nova porezna davanja, jer je omogućio investiciju u 30-ak projekata koje je Vlada predložila, jer je omogućio otklanjanje birokratskih barijera investicijama što već daje programe, što već daje rezultate. Ukupno zaduženje što je naročito meta različitih kritičara je daleko manje nego što smo ga imali u nekim ranijim godinama. Ukupno zaduženje 4,3% spada u najmanja zaduženja u EU. I to zaduženje, kada gledamo projekciju za sljedeću godinu -2,7, i onu sljedeću -1,3, definitivno Hrvatsku čini privlačnom članicom EU,zemlju koja neće praviti problem s deficitom proračuna. Moramo reći da u ovom proračunu vidimo i naznake oporavka što nije niti neobično jer se nalazimo u kvartalu u kojem je PDV pozitivan. Pa zbog toga ovdje vidimo planiran porast od PDV-a, PDV je mjerilo pulsa razvoja ekonomije, vidimo i porast doprinosa i za zdravstveno osiguranje i za mirovinsko osiguranje i za zapošljavanje. To su sve naznake da smo počeli izlaziti iz krize. Rezultati koji se mogu povezati s ovim proračunom su i oni na financijskom planu. Da je počeo takav oporavak neka posluži i podatak da je u prošlome tjednu 64 od 93 fonda u RH bilo u porastu. Što je apsolutno podatak i financijskog, a ne samo gospodarskog oporavka. Ono što bi trebalo ovdje napomenuti to je da je donošenje proračuna po ovakvom brzom postupku urodilo i dobrim brzim rezultatom, a kako je teško donijeti proračun može vam predočiti i noćašnja drama kada nije donesen proračun EU. Nije donesen proračun EU jer se zemlje nisu mogle složiti o rashodovnoj strani. Dakle, problem Hrvatske se preslikava i na problem svih zemalja koje su u krizi. I sada će EU biti 3 do 4 mjeseca financirana iz privremenog proračuna koji se sastoji od jedne dvanaestine prošlog proračuna za svaki mjesec. Hrvatska neće ići tim putem nego će donijeti svoj proračun za sljedeću godinu mjesec dana prije njegove primjene i na taj način omogućiti planiranje svim sudionicima kako u gospodarstvu tako i u društvenom i državnom sektoru. Što se tiče Europe moramo spomenuti još nekoliko stvari. U ovom proračunu definitivno su osigurana i sredstva za Schengenski sporazum što nije nevažno, čak su i povećana na 105 milijuna, dakle oko 5%. U ovom proračunu je iskorišteno i sve ono što treba za pretpristupne fondove i za naše sudjelovanje u tome, u ovom Proračunu je osigurano ono što treba za referendum o ulasku u Europsku uniju, dakle ovaj Proračun je osigurao sigurnost Europi, a da Europa dobiva stabilnu državu moramo navesti još nekoliko podataka koji su isto u vezi ovoga sporazuma. Već sam govorio o tome da je deficit od -4,3 među najmanjima u Europi, imala je Europa manjih deficita 2006., 2007. imala je proračunski deficit -0,6 ali je on narastao danas do gotovo 7 zašto? Jer je kriza bila u Europi kao što je kriza bila i u Hrvatskoj. Kada kažem da je kriza bila, mislim na onu dinamiku koju nam uvijek predbacuju, Europa ide iz krize, a Hrvatska ne ide. To naprosto nije točno, Hrvatska je ušla u krizu kasnije za Europom, dokaz. 2008. godine porast BDP-a Europske unije bio je 0 a Hrvatske bio je još +2, zašto se onda nije nitko bunio? Upravo toliko koliko smo kasnili sa padom BDP-a sada kasnimo sa oporavkom. I zato je godina koja je pred nama presudna i zato je ovaj proračun presudan za konačni oporavak. Treba još nešto reći i o javnom dugu. Javni dug se uvijek spominje u javnosti kao nekakav preteči uteg Hrvatske koji će je potopiti. Javni dug Hrvatske države u odnosu na naš bruto-društveni proizvod je među najmanjima u Europi, već sam rekao za ovom govornicom, znam da se to neće u medijima reproducirati, ukupni dug po glavi stanovnika u Sloveniji je dvaput već nego u Hrvatskoj. To nitko neće reći jer to pokazuje da nismo najzaduženiji i da nismo tragično zaduženi. Što se tiče tog ukupnog duga u odnosu na bruto-društveni proizvod koji u Hrvatskoj 48% on vam u Europskoj uniji se penje danas preko 80%, na žalost za 2011. planiran preko 90%. Opet s Hrvatskom Europska unija dobiva discipliniranu stabilnu zemlju u pogledu trošenja iznad mogućnosti. Ovdje bi trebalo još možda reći da bi se u ovaj proračun a i ukupni oporavak i primjenu svih gospodarskih mjera trebalo uključiti naše banke. Ne znam zašto se to ne spominje. Naše banke koje su već do sada ostvarile preko 3 milijarde kuna u ovoj godini, koliko će biti do kraja možemo samo pretpostaviti, pa ja postavljam pitanje zašto su naše banke bolje od svih ostalih, zašto one ne dijele sudbinu gospodarstva čiji su sastavni dio, zašto naše banke i tko je za to odgovoran imaju kamate koje su dva do tri puta veće od konkurentskih zemalja u Europi i na kraju zašto naše banke imaju pravo na klastersko ponašanje a drugi nemaju. Svaka nova banka donosi veće i veće kamate, nema konkurencije. Ovih dana u Sloveniji je donesena odluka da se novac iz bankomata svoj vlastiti može podignuti bez nadoknade, zašto mi u Hrvatskoj plaćamo 10 kuna po jednom takvom postupku, zašto plaćamo ono što je naše. Dakle, kada bi se banke uključile i oni koji ih moraju kontrolirati onda sam siguran da bi iduće godine bruto-društveni proizvod bio preko 2%. I još nešto, zašto te banke ne bi poput banaka u Europskim zemljama kreditirale gospodarstvo ali na svoj procijenjeni rizik, lako je kreditirati nešto što jamči Vlada ali banka treba procijeniti investicijski program, procijeniti hipoteku, uzeti ju i dati novac, drugim riječima i banke bi trebale preuzeti dio rizika koje preuzimaju svi drugi sektori Hrvatskog gospodarstva. Što ćemo reći u zaključku analize ovog proračuna. Ovaj proračun nema alternative, svako rezanje bolnim nožem značilo bi socijalnu ugrozu. Možda neki koji to predlažu bi to htjeli ali ne iz gospodarskih nego iz nekih drugih razloga. Neće to doživjeti ovim proračunom jer neće biti razloga za punjenje ulica nezadovoljnim radništvom budući da će oni dobiti ono što im pripada ovom pravednom raspodjelom. Građanke i građani Hrvatske stvorili su svoju zemlju ne zato da bi u njoj trpili nego da bi dostojanstveno podijelili i ono što imamo u krizi, a ovaj proračun im to omogućava. I još jedna poruka ovog proračuna. Ne bojte se zloglukih proroka koji kažu ne možemo sami, treba nam MMF. MI smo slušali takve proroke i 91. i 95. i onda su govorili ne možemo sami, ali mi smo imali dovoljno samopouzdanja, znanja i hrabrosti pa smo mogli sami, isto tako ćemo moći sami izaći iz ove krize, bez pomoći sa strane, bez tutorstva sa strane jer mi znamo da možemo i zato mislim u zaključku da ovaj proračun predstavlja pobjedu solidarnosti nad isključivošću, pobjedu osjećajnosti nad grubošću, pobjedu razuma nad stihijom i pobjedu vizije nad očajavanjem. Ovo je Državni proračun za one koji vjeruju da znamo i možemo, ovo je Državni proračun za one koji imaju samopouzdanja i znanja, a krize zahtijevaju, sve krize pa i gospodarstva, krize zahtijevaju mudrost i samopouzdanje, ovaj Državni proračun to jest i zato ćemo mu dati podršku.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvi je gospodin Damir Kajin.
Daj bože gospodine Hebrang da mi možemo bez tutora sa strane, mi smo ove godine gospodine zastupniče moramo pozajmiti 24 zarez nešto milijardi kuna za financiranje proračuna, sa izvanproračunskim fondovima biti će preko 30 milijardi kuna za iduću godinu. Ove godine Republika Hrvatska pozajmila je sa izvanproračunskim fondovima gotovo 45 milijardi kuna po riječima gospodina Rohatinskog. Gotovo 9 milijardi, da gospodine Šuker, ovako i radite dalje, to je 9 milijardi dolara to je jako teško ali to će netko trebati vratiti. Nije da ništa nije gospodine Hebrang srezano, davanja za zdravstvo -600 milijuna kuna, zar se mirovine ne smanjuju ovim Zakonom gdje se lijepo kaže, kako se ne smanjuju imamo Konačni prijedlog zakona o odgodi usklađenja mirovine i zar ova politika gubitka radnih mjesta od kolovoza 2009. do kolovoza 2010. za 102 tisuće ljudi.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Zoran Vinković. To nije ispravak, to je rasprava, a rasprava je kada se javite 10 minuta ili 15 u ime Kluba ili replika. Molim vas gospodin Vinković ima ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Ispravljam nekoliko netočnih navoda uvaženog zastupnika Hebranga koji je rekao da je EU u poteškoćama. Kamo sreće da je Hrvatska u takvim poteškoćama i da ima proračun kao EU pa da raspravljamo o njemu do Božića. Isto tako gospodin Hebrang je rekao da je Vlada ovim proračunom pokazala odgovornost. Ja tvrdim da je to suprotno, pokazala je potpunu neodgovornost jer ovim proračunom čitava jedan regija ... /Govornik isključen./ ... ljudima u Slavoniji ostaje bez jedne lipe i jedne kune. ... /Govornik isključen./ ... Vizije nad očajavanjem ... /Govornik isključen./ ...
Hvala. Klub nezavisnih gospodin zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospođo predsjednice, ministri. Svih ovih 10 godina koliko ja prebivam u sabornici u glasovanju i donošenju proračuna, nekako se rasprave vode između dva diskursa, teološkoga i zoološkoga. Svake godine spominjemo termine poput reforme, čuda, oporavka što su zapravo termini imanentni teološku diskursu ili se počastimo zoološkim terminima, danas smo čuli da smo poput skakavaca, prije toga smo iz tog bestijarija izvlačili druge termine. To je naprosto zbog toga što je doista proračun jest jedan dokument koji treba obuhvatiti cjelinu. On treba na neki način odgovoriti i na ono što se događa prizemno u svakodnevnici i na ono što su zapravo naše krajnje ne samo političke težnje, nego i težnje kao ljudi, kao naroda i kao zajednice. Pri tome naravno donošenje proračuna jest uvijek i svečani čin. On ima u sebi i nešto ceremonijalnog ili ako hoćete riječ je o malom političkom ritualu što naravno ne znači da se proračuni ne donose u dramatičnim okolnostima. Kolega Hebrang je spomenuo proračun Europe, EU, poteškoće na koji danas nailazi Europska komisija. A možemo u ovih nekoliko godina svjedočiti i proračunima koji su se zapravo donosili kada se valjalo nasilje ili kada su prosvjednici bili pred parlamentima stranih ili europskih država ili pak pred vladama. To je nešto što zapravo pridonosi ta dramatičnost i pridonosi možemo tako reći i političkom kazalištu i nešto što definitivno svjedoči o tome da svako donošenje proračuna jest zapravo na neki način pisanje male povijesti ili ako hoćete pitanje male povijesti budućnosti godinu dana unaprijed ili tri godine kako se već proračuni sa svojim projekcijama donose. U nas ja bih rekao da nema dramatičnih okolnosti, barem se to ne vidi prema reakcijama socijalnih partnera i građana, što naravno nipošto ne znači da se proračun ne donosi u okolnostima koji su financijski i gospodarski, fiskalno i proračunski neću reći dramatično, ali sasvim sigurno upućuju na određene poteškoće koje proistječu iz onoga što smo svih ovih godina činili iz onoga što smo nametnuli kao metodologiju donošenja proračuna. Prije svega to je pitanje koliko prihodujemo, koliko su s druge strane troškovi države i svih proračunskih korisnika. Ne treba biti previše pametan pa reći da bez obzira na Vladu, naravno da odgovornost najviše snosi danas predsjednica Vlade i vladajuća većina, ali da bez obzira na Vladu svih ovih godina trošili smo više nego što smo prihodovali, davali smo više nego što smo mogli priskrbiti tijekom godine, koristili smo nacionalna dobra i iznad onoga što smo stvorili tijekom godine i na neki način smo polako grizli ili jeli svoju vlastitu supstancu. I to sada polako dolazi na naplatu naročito su zategnute ili rekao bih otežavajuće okolnosti uvjeti da to dolazi na naplatu u osjetljivom trenutku kada je kriza zahvatila globalno cijelu Europu i prelila se s malim zakašnjenjem, tu je Andrija upravu i na Hrvatsku. Međutim, ovo je prvi put da jedna vlada pred izbornom godinom ne povećava proračun, ne ide umjetno u podizanje u napuhavanje u lažna obećanja u podgrijavanje lažnih iluzija u stvaranje dojma da je sve uredu i da možemo sve platiti. Ovo je prvi puta da je jedna vlada rekla iskreno građanima ove države pa i pod cijenu da se izbori izgube da je stanje ovako i da više novaca nema i da uz projektirani deficit. I mislim da za to treba hrabrosti. To nije napravio nitko nikada prije. Ne samo vlada to ne rade niti gradonačelnici niti župani. Pogledajte samo lokalne izbore 2009. kriza je već zahvatila i lokalne proračune. To je bilo toliko napuhavanja, toliko stvaranja, ponavljam lažnih iluzija, toliko lažnih obećanje, premda smo svi znali da neće biti moguće ostvariti ni proračune prethodne godina, a kamoli još povećavati proračune. I to je jedino pošteno prema građanima ove države reći im da je ovo proračun koji na neki način znači zamrzavanje postojeće javne potrošnje, osigurava ako tako možemo nazvati socijalni mir odnosno nekakav egzistencijalni spokoj građana poglavito onih koji se ili čije se plaće isplaćuju iz državnog proračuna i ovise o državnom proračunu, a takvih je nažalost previše, umirovljenika koji inače teško žive da i oni budu sigurni, pa i možemo tako reći određenu razinu potrošnje odnosno razvojnih projekta koje su svih ovih godina kako tako, nekako smo ih nastavljali i koje treba nastaviti i tijekom iduće godine. To je jedino pošteno u ovim okolnostima, pri čemu naravno i to valja jasno ponoviti i ovaj projektirani deficit i ovo što ćemo se morati zadužiti, jest samo instrument upravo osiguranja socijalnoga i egzistencijalnoga spokoja i ovih razvojnih projekta za koje uopće imamo supstance ili imamo još šanse i mogućnosti da ih provedemo. Sve drugo bilo bi zapravo obmanjivanje javnosti, obmanjivanje građana i zapravo bi vodilo u još veće zaduživanje, vodilo bi do još više lažnih obećanje koji bi se vrlo brzo rasplinuli. Druga važna činjenica koju valja reći o ovome proračunu, da se on ipak donosi uz određeno suglasje socijalnih partnera pa i uz to da se nije išlo na silu mijenjati zakone, da se nije išlo na silu snižavati plaće. Mi smo svi i sjećamo se toga da su državni službenici ostajali bez dijela svojih prava što smo kasnije morali onda alimentirati i sudskim presudama vraćati trostruko u odnosu na ono što smo zapravo kao krajnji učinak postigli. Prema tome, ako danas to kažemo otvoreno građanima onda će i oni znati da osiguranjem plaća, mirovina, prava, socijalnih prava i drugih prava iz državnoga proračuna zapravo nema više dovoljno one, možemo tako reći, druge strane ili onoga preostatka proračuna koji uopće možemo još od toga kolača koristiti, ukupnog kolača državnog proračuna za razvoj. Više bih volio i mislim da treba Vlada i može još o tome razmisliti, da se posveti pozornost investicijama. Premijerka je danas o tome govorila, međutim nažalost to u Hrvatskoj ide presporo. Mi smo svi svjesni toga da imamo premalo neposrednih stranih investicija, razvojnih, industrijskih. Vi možete nažalost na prste jedne ruke nabrojati industrijsko ulaganje u Republiku Hrvatsku svih ovih 8 godina. Ona su premala, ona su insuficijentna u odnosu na potrebe radne snage, u odnosu na broj nezaposlenih i u odnosu na predratnu industrijsku proizvodnju. Mi smo još uvijek, gospođe i gospodo, na 63% predratne industrijske proizvodnje. S takvom industrijskom proizvodnjom bez stranih ulaganja, bez ulaganja u industriju, u radna mjesta, u izvozno orijentiranu industriju mi ćemo pojesti svoju supstancu bez obzira opet na to hoće li Vlada biti s lijeve ili desne strane ili više naklonjena jednoj ili drugoj strani. To apsolutno i to treba građanima reći, nema s time veze, to nije pitanje političkih preferencija ili orijentacija političkih nego je to zapravo temeljno gospodarsko pa onda naravno i socijalno i političko pitanje ove države. Meni je drago da izvoz konačno raste, ali mislim da predsjednica Vlade zajedno sa ministrom Šukerom, sa HBOR-om, sa ministrom gospodarstva mogu pronaći način da se još više tijekom godine investira u gospodarstvo. To ne mora biti samo proračun, to mogu biti fondovi, to moraju biti europska sredstva i to mora biti jedna rekao bih daleko poduzetničkija klima i ozračje nego imamo danas u Hrvatskoj. Mi u jeku krize i to valja priznati i to valja pod hitno promijeniti, imamo stanje u kojem se poduzetnicima ne vjeruje, u kojem su ljudi koji investiraju, ljudi koji zapošljavaju, ljudi koji ostvaruju dobra pod sumnjom svatko tko nešto stvara ili nešto ima se proglašava malte ne tajkunom, lopovom, čovjekom kojega bi trebalo posebno istraživati. To je nešto što će doći glave ovu državu. Nema nijedne europske zemlja koja u ovom trenutku nije podignula upravo vrijednost poduzetničkih ideja i rekla ljudima investirajte. Mi stvaramo klimu u kojoj gotovo svakodnevno netko nekoga optužuje, istražuje ili proglašava krivim. Tko će investirati u ovakvu državu, sa posljednjim primjerom Općine Rugvica gdje je netko pametan napisao da ne treba nam Ikea jer oni prodaju loš namještaj. Mi naprosto moramo, pogotovo Vlada i mi u Saboru promijeniti takvo jedno opće stanje drž'te lopova, sumnjajmo u sve, tražimo da svi oni koji investiraju moraju biti pod posebnim povećalom. Ne, treba oslobodit investicije, naravno ako su u skladu sa zakonom. Hvala budi Bogu pa svi ti poduzetnici moraju u Hrvatskoj dvostruko više administracije proći nego u bilo kojoj europskoj državi pa je onda i dvostruko veća mogućnost da je administracija korumpirana, ali je dvostruko manja mogućnost da oni mogu lako doći do svojih investicija. Ne treba tu spominjati Rokovo, Cvjetni trg, ne želim u to ulaziti i druge investicije, treba samo jasno reći da uz ovo što Vlada može učiniti na poticanju gospodarstva i svi moramo mijenjati opće ozračje i pridonositi tome da se vrijednost poduzetničkih ideja i ostvarenja poduzetničkih konačno počne cijeniti. Bez pravog vrednovanja poduzetništva, bez vrednovanja i poticanja investicija u neposrednu proizvodnju, industrijsku proizvodnju, u izvoz mi ma kakva Vlada bila i ma što učinila sa deficitom kao instrumentom nemamo apsolutno nikakve razvojne šanse. I zato mislim da još uvijek u smislu javnoga predstavljanja mi možemo takvu sliku promijeniti. Bilo bi također dobro da ako je ikako moguće više iskoristimo europska sredstva. Pri tom se ne slažem s onima koji često o tome govore pa kažu da se nije napravilo ništa. Napravilo se puno s obzirom na to da je Hrvatska u glavama, u mentalitetu duboko feudalna zemlja, da u Hrvatskoj nemate regionalno dimenzioniranih projekata koje Europska unija favorizira, da naši projekti završavaju na granici općine, grada ili županije što je daleko, daleko, daleko ispod onih regionalno dimenzioniranih projekata koje bismo danas mogli financirati, naročito infrastrukturne. Ja nemam ništa protiv recimo da neke županije u ovom trenutku prijavljuju projekte iskorištavanja stajskoga gnojiva i slično i hvale se kako su eto dobile sredstva Europske unije. Međutim morate mi, na prste jedne ruke bismo opet mogli nabrojiti infrastrukturne projekte. Evo vam pitanje Karlovca. Već prije 6 godina se govorilo o europskom projektu kolektora ili Vinkovaca, nisam čuo da je do danas to ostvareno ili možda već sada jest. Ali smo čekali predugo i čekamo, mislim da ovo što radi ministrica zaštite okoliša, Hrvatske vode i drugi da se prijavljuju, da se čekaju ti projekti, da imamo građevinske dozvole i da onog trenutka kad se otvore fondovi možemo odmah aplicirati. Mislim da je to dobro i da treba pozdraviti i da bi Vlada u tom smislu trebala zapravo biti, Vlada ili netko u ime Vlade, prava agencija koja bi okrupnila te projekte, koja bi probila te feudalne mentalitete, to da svaki projekt završava na granici moje općinice, mojega sela ili mojega grada i da konačno onda takve regionalne projekte predočimo, apliciramo jer za njih ćemo dobiti daleko veća sredstva nego ovo što danas možemo dobiti za nekakvu pripremu projekata ili za administrativne usluge ili za consulting. Ne velim da nam to ne treba, ali to je za razvoj daleko, daleko premalo. Osobno moram reći da sam žalostan zbog činjenice da se smanjuje Ministarstvo obrazovanje. To nije dobro, to odstupa i od programa djelovanja Vlade i od koalicijskoga sporazuma i rekao bih od mojih osobnih načela. Hrvatska uz drukčiju klimu investicijsku ima samo tri razvojne šanse – prava je obrazovanje, druga je obrazovanje i treća je obrazovanje. I ako ne uložimo više u obrazovanje ja se bojim da čak i ako uspijemo promijeniti sve ovo o čemu sam prije govorio bojim se da nam se loše piše jer nam je obrazovna struktura stanovništva izrazito nepovoljna, demografska i sociološka struktura stanovništva jednako tako izrazito nepovoljna. I bez podizanja obrazovne strukture bit ćemo samo na žalost najamni radnici, radnici s niskim plaćama i nećemo moći ostvariti dodanu vrijednost u industriji i proizvodnji. Stoga uz evo našu možemo tako reći privolu proračunu i uz to da ćemo glasovati za proračun mislim da bi bilo dobro da se razmisli koliko je god moguće više uz ovaj deficit uložiti u gospodarstvo i vidjeti može li se sada ili u rebalansu ipak osigurati veća sredstva za obrazovanje.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo premijerko, ministri, uvaženi zastupnici i zastupnice. Pred nama je danas Prijedlog proračuna za 2011. i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Dokument je ovo na više od 300 stranica pisanog materijala evo koji je svjetlo dana ugledao prije nešto više od 24 sata i to na internetskim stranicama, a saborski zastupnici su ga imali i prigode u pisanom obliku evo zateći ovdje danas u sabornici. I o dokumentu tako sudbonosnog značenja za cijelu državu i za svakog njenog građanina saborski zastupnici trebaju raspravljati u ovakvim uvjetima. Dok građani Hrvatske sva zbivanja na političkoj sceni prate sa strepnjom za svoju i budućnost svoje djece, sa strahom za svoju imovinu i svoj krov nad glavom mi donošenjem ovog Proračuna odlučujemo ne samo o sudbini Hrvatske već i o njihovoj sudbini. Ali odlučujemo na temelju dokumenta koji vjerujem nisu imali do kraja vremena pročitati čak ni oni koji ga predlažu, svi članovi Vlade Republike Hrvatske, a da ne govorim o predstavnicima vladajuće većine u Saboru koji će i tako glasovati kako im se kaže na klubu, pa ma što u tom dokumentu pisalo. To je uostalom u skladu sa čuvenom izjavom još uvijek aktualnog ministra financija gospodina Ivana Šukera kako i on glasa i za dokumente koji ne pročita. No, krenimo sa analizom ovog prijedloga proračuna. Za zastupnike HDSSB-a ovaj prijedlog nije prihvatljiv iz više razloga. Dvije su grupe za nas najbitnije. To je regionalno neprihvatljivi i nacionalno neprihvatljivi razlozi. Idemo na prvu skupinu. Prije nekoliko tjedana ovdje u Saboru u ime kluba HDSSB-a govorio sam o maćehinskom odnosu Vlade Republike Hrvatske prema Slavoniji i Baranji. Tada smo ukazali na neodrživ odnos Vlade prema kraju koji čini 20% stanovništva i 20% teritorija a kojem se vraća, ne daje umjesto barem toliko od 4 i pol do 8% sredstava iz državnog proračuna. Ukazali smo i na nevjerojatan podatak da je Vlada Republike Hrvatske u planu gospodarskog oporavka i države predstavljeno kroz 30 projekata vrijednih gotovo 14 milijardi eura zaboravila na Slavoniju i Baranju predvidjevši za nju samo već i vrapcima poznati svake četiri godine projekt kanal Dunav – Sava koji da se kojim čudom ovaj put i ostvari značio bi samo 6,8% investicija kojim Vlada misli potaći izlazak iz krize. A Slavoniju i Baranju čini već spomenutih 20% stanovništva i teritorija. Željeli smo argumentirano ukazati na neravnomjeran status Slavonije i Baranje u odnosu na ostale krajeve. I što smo današnjim prijedlogom proračuna dobili? Evo jednog primjera. U ovom prijedlogu proračuna u ukupnim rashodima državnog proračuna za kapitalne investicije, tekuće i kapitalne pomoći predviđeno je nešto više od 7 milijardi i 140 milijuna kuna. U ravnomjernoj raspodjeli ovih sredstava za Slavoniju i Baranju koja čini petinu Hrvatske to bi značilo oko milijardu i 400 milijuna kuna. A u prijedlogu proračuna koji je pred nama za svih pet slavonsko-baranjskih županija predviđeno je nešto više od 356 milijuna kuna ili malo manje od 5%. Drugi primjer elementarne nepogode nisu nešto što je specifično samo za Slavoniju i Baranju, s tim se slažem. One su moguće i događaju se bilo kada i bilo gdje. No, s obzirom na strukturu proizvodnje u Slavoniji i Baranji gdje je poljoprivreda strateška grana razumljivo je da su ondje i najčešće i najveće štete od elementarnih nepogoda. A u današnjem Prijedlogu proračuna za 2011. za naknadu ovih šteta Vlada je umjesto ovogodišnjih 320 milijuna kuna predvidjela na godinu 20 milijuna kuna ili svega 6,3% sredstava iz ove godine. Rekli bi ljudi "sit gladnom ne vjeruje" a i "gluh vapaj očajnoga ne čuje" a Slavonija i Baranja ne traži ništa što joj ne pripada. Tražimo samo ono što smo zaradili i privredili u zajedničku blagajnu koja se zove državni proračun. Druga grupa razloga opće nacionalni, gotovo je za rubriku vjerovali ili ne činjenica da je HDZ-ova vlast za sedam godina vladanja Hrvatskom uspjela više nego udvostručiti zaduženost države sa 22 milijarde eura 2004. godine danas na više od 45 milijardi. Pa na što ste pobogu potrošili taj novac? Gdje su završile te silne milijarde eura kada je gospodarstvo tu gdje jest, kada je pred nama vojska od više od 300000 nezaposlenih, kada je pred nama više od 80000 ljudi koji rade, a za to ne dobivaju plaću, kada je siromaštvo poprimilo razmjere endemije, a prijeti da preraste i u epidemiju. I što imamo danas? Proračun u kojem za otplatu i refinanciranje dugova treba izdojiti 22 milijarde kuna, a za školstvo na primjer 11 milijardi kuna, a rekli smo želimo biti zemlja znanja. Umjesto zemlje znanja postali smo zemlja dugovanja. I dok kod nas svih se traže mjere štednje na svakom koraku za vladajuće nema štednje. U eri sveopće besparice, prezaduženosti i gospodarstva pred kolapsom Vlada najavljuje i kreće u nabavu više od 1200 novih automobila. Svaka čast! Previše je ovo i za Hrvatsku. Ali evo još nekoliko zanimljivih, rekao bih više zabrinjavajućih primjera. Koliko god to bilo nepopularno nije bilo neočekivano u prijedlogu novoga proračuna naići na podatak da se na primjer u razdjelu Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi vidi smanjenje rashoda za otprilike 700 milijuna kuna. Teret krize trebaju podnijeti svi. To je osnovna premisa koju od vladajućih čujemo gotovo svakog dana i s tim se slažemo. Međutim, ima među onima koji su pozvani doprinijeti ovoj štednji našli su se dakako i hrvatski branitelji. Navest ću jedan primjer. Tako je u prijedlogu proračuna za 2011. godinu na tom razdjelu predviđeno smanjenje prihoda za 115 milijuna kuna, ali zar teret krize i štednje ne bismo svi trebali jednako podnositi? Zar ponovo postoje jednakiji i što je još gore zar je moguće da su jednakiji od onih koji su stvarali ovu državu oni koju su je razarali. Naime zar je normalno i moguće da se u novom proračunu štedi na zdravlju hrvatskih građana 700 milijuna kuna, 115 milijuna kuna na pravima hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata, a da se u isto vrijeme na razdjelu Ureda za nacionalne manjine povećavaju rashodi za 16,3%? I nije sporno financirati iz državnog proračuna nacionalne manjine, dapače, ali kako i čime objasniti da se tzv. zajedničko vijeće općina Vukovar po prvi put počinje financirati iz državnog proračuna sa milijun i po kuna i u ovoj i u iduće dvije godine? Za 26 i pol milijuna kuna smanjena su izdaci za skrb o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata, za 21 milijun kuna se na godinu smanjuju sredstva za socijalno osnaživanje osoba s invaliditetom. U potpunosti se ukidaju sredstva za troškove pogreba branitelja iz Domovinskog rata. Za 3 milijuna kuna se smanjuju sredstva za zapošljavanje hrvatskih branitelja. A za 1,3 milijuna kuna smanjena su i sredstva za financiranje udruga iz Domovinskoga rata, a za zajedničko vijeće općina Vukovar daje se milijun i po kuna. Pa kome i zašto? Onima koji potiho ili glasno odobravaju ono što govori Vojislav Stanimirović, za neku novu, postratnu SAO Krajinu, ili mirnodopski plan Z4? Ili primjer raspodjele pomoći jedinicama lokalne samouprave. Dok se gotovo svim jedinicama lokalne samouprave ove pomoći na godinu smanjuju, općinama s većinskim srpskim stanovništvom njima se povećava. Najveći poraz bilježi općina Šodolovci, koju neće vjerovati iduće godine dobiti u odnosu na ovu godinu 247% sredstava u odnosu na ovu godinu, kao pomoć. Što se to s nama događa? Dok se Vojislav Stanimirović svima ruga svojim izjavama o hrvatskim žrtvama, dok ga ministar hrvatskih branitelja dolazi u Osijek braniti tezama da je prozivati Stanimirovića za takve izjave govor mržnje, dok se čak i na obljetnici prvog hrvatskog predsjednika Franje Tuđmana na Mirogoju susrećete s osobama koje zarađuju prodajući ispod hrvatske trobojnice oznake 4S, dok pred obljetnice stradanja hrvatskih civila i branitelja nestaju preko noći i spomen ploče u njihovim mjestima, dok se u tjedniku novosti koje financira i to obilato hrvatski državni proračun naslađuju nad stradanjem pripadnika hrvatskog ratnog zrakoplovstva, Vlada Republike Hrvatske u prijedlogu proračuna braniteljima reže, bolesnima štedi, a onima koji ovu državu nisu niti željeli daje više nego su imali. Njegovati, štititi i razvijati prava pripadnika svih nacionalnih manjina da, ali ne na uštrb i na štetu hrvatskih branitelja i hrvatskog nacionalnog bića. Gospodo iz Vlade Republike Hrvatske, zar su tri glasa zastupnika SDSS-a vrjednija od dostojanstva i spomena na hrvatsku žrtvu? Zar je fotelja premijera i ministra vrjednija od nacionalnog ponosa? Pristajemo unatoč svemu što se zbilo biti jednaki, ali ni pod koju cijenu ne pristajemo da od nas bude jednakiji bilo tko, a posebice ne oni koji moraju i trebaju biti sretni da mogu biti jednaki. I na kraju, ovaj je državni proračun po našem mišljenju pripremljen preko noći i preko koljena, gotovo obavijen velom državne tajne, ovakav način donošenja državnog proračuna apsolutno je nedopustiv, osobito ako se zna da je ovaj ishitren prijedlog rezultat i žestokih unutarstranačkih obračuna unutar vladajućeg HDZ-a. Ovakav prijedlog državnog proračuna nastavak je i maćehinskog odnosa središnje državne vlasti prema građanima Slavonije i Baranje. Hrvatska hitno treba ne samo drugu, nego drugačiju vlast. Ne može se trošiti više nego se zaradi, i dobro je rečeno, to ne možemo ni u vlastitoj kući, pa jednako tako ni u državi. Ova Vlada se u traženju puta koji vodi ka putu izlaska iz krize izgubila poput Ivice i Marice u šumi, koje su ptice pozobale mrvice koje su ih trebale dovesti do spasonosnog puta. Građani Hrvatske vrlo rado će označiti put ovoj Vladi ka putu koji će značiti spas, ne za Vladu, nego za Republiku Hrvatsku. To je put u jednom smjeru, put koji vodi van iz Banskih dvora, za dobrobit Hrvatske i svih njenih građana. I na kraju jedna zanimljivost. Deficit proračuna za iduću godinu planiran je u iznosu od gotovo 15 milijardi kuna. Interesantno. Tolike su projekcije iznosa opljačkanog državnog novca u mandatu odbjeglog premijera Ive Sanadera. Imajući u vidu odgovornosti ostalih dužnosnika iz kruga njihovih najbližih tadašnjih suradnika, ali i svih HDZ-ovih zastupnika koji su ne razmišljajući u Hrvatskom saboru šutke dizali ruke i na taj način nisu onemogućili provođenje ove pljačke, dakle imajući u vidu sve ovo kao mjere sanacije nastale štete, neće biti dovoljno samo poslati u zatvor sve one koji su što aktivno, a što pasivno ovu pljačku omogućili, nego predlažemo i još neke mjere. Prvo, ukinuti sve povlastice za sve dužnosnike HDZ-a u ova dva saziva Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade. Drugo, oduzeti svima njima na taj način nezakonito stečenu imovinu. I treće, uvesti obavezu vraćanja državi onoga što je ukradeno kroz kreditno zaduženje s istih toliko dugo dok sve što je pokradeno ne bude vraćeno. Po staroj narodni vrati koko što si pozobala. Tada će i svim ostalim građanima Republike Hrvatske biti lakše podnijeti njihov teret izlaska iz krize. Klub HDSSB-a ovakav prijedlog državnog proračuna sigurno neće podržati. Hvala.
13 ispravaka. Prvi zastupnik Ivan Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Ja bih ispravio dva netočna navoda. Prvi netočni navod da se naša Vlada prema Slavoniji odnosi kao maćeha, a drugi da mi zastupnici HDZ-a ćemo na klubu glasati za nešto bez da nismo vidjeli. Pa jadna je naša Hrvatska ako mi budemo probleme dijelili na slavonske, dalmatinske, zagorske, zagrebačke, mi smo jedna predivna i mala zemlja i za mene je bitno hoće li se graditi kod Božice i kod Nevenke i kod Ane, a njima je bitno da li će se graditi u Slavoniji. Danas je potpisan ugovor vrijedan 10 milijuna kuna za navodnjavanje sliva Karašice, brojni milijuni kuna su stigli u Slavoniju, pa i sam župan Osječko-baranjske županije na svom izvješću rekao da je naša županija najviše sredstava povukla iz državnog proračuna. To je istina, to su dokazi. Mi se ne sramotimo što smo zastupnici Slavonije, mi naše birače i građane pozivamo da samo pored zdravih očiju ne budu slijepi i da vide koliko smo se u ovom teškom kriznom vremenu potrudili da naša Slavonija ne bude bez plaća, bez mirovina i bez svega onoga što je ova Vlada časno napravila za Slavoniju. To je naš ponos, ne sramotimo se i ne stidimo se nikoga. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, također bih ispravio ovaj netočan navod kolege Burića koji je kazao da Vlada ima maćehinski odnos prema Slavoniji i da ne ulaže u Slavoniju. Naime, ja bih samo podsjetio, neću se vraćati u prošlost, ali samo na ove najnovije projekte kao što je nastavak izgradnje Koridora 5C, kao što je izgradnja južnog traka južne zaobilaznice Osijeka, kao što je niz projekata vodoopskrbe i odvodnje koji se sad trenutno aktualno provode i grade. Prema tome, tu su uložene i ulažu se u ovom trenutku milijarde kuna. No isto tako želim podsjetiti da trenutno u gradu Osijeku se u aranžmanu jedinice lokalne samouprave na čijoj ste vi vlasti ne gradi niti jedna kapitalna investicija. Što je najgore ne planira se izgradnja niti jedne kapitalne investicije. Prema tome, treba reći ne može novac stići tamo ako nema projekata. I zato evo to vi vašim kolegama iz HDSSB-a, Bubalu i ekipi, kažite da počnu projektirati pa ćemo mi saborski zastupnici se založiti da novac dođe u Osijek.
Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Pa što reći na ovu raspravu zastupnika Burića osim "Oprosti mu Bože jer ne zna što govori."; i upravo ću zato ispraviti gdje je spomenuo za vanjski dug, a očito da ne zna strukturu vanjskog duga. Na državu se odnosi 5 milijardi eura vanjski dug ili 11,2%, a 88,8% duga se odnosi na sektore gospodarstva. A samo, eto radi malo da više znate, vanjski dug 2003. godine se na državu odnosio 6 milijardi eura u tom trenutku, a iznosio je tada 37,1%. Znači, to su neki parametri koje možete onda javnosti reći koji su točni i istiniti.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Teško je sve ispraviti, ja ću pokušati nekoliko navoda uvaženog kolege Burića. Prvo, netočno je i neistinito da je Vlada Republike Hrvatske ovaj proračun radila preko noći i preko koljena. Kolega Buriću, ova Vlada je proračun spremala od donošenja Programa gospodarskoga oporavka RH preko rebalansa proračuna i donošenja zaključka o zamrzavanju rashoda za koje vi i vaša stranka niste dali potporu. I druga stvar, kad govorite o ulaganjima i maćehinskom odnosu prema Slavoniji očekivala sam od vas da ukažete na projekte. Čula sam od kolege Kovačevića kako ih vi u Osječko-slavonskoj zahvaljujući svojoj stranci niti nemate. Dakle, netočan je navod da Vlada ima maćehinskih odnos prema Slavoniji jer treba u proračunu pogledati koliko hrvatska Vlada ove i sljedeće godine daje za odvodnju i vodoopskrbu, za sanaciju pruga, za uređenje luka, za školstvo, zdravstvo i ostale namjene. Prema tome, kolega možete biti lokalpatriot. Moj zavičaj je Slavonija, ali moja Domovina je Hrvatska.
Povreda Poslovnika.
Članak 209. – govori uvažena zastupnica o nečemu što ja nisam govorio, dakle o Osijeku, ali kad već hoćete – za proračun 2010. godine iz grada Osijeka i Osječko-baranjske županije je došlo 271 projekt koji smo predložili za ovogodišnji proračun. Znate koliko je od toga prihvaćeno? Niti jedan. Razumljivo. Samo toliko o tome da nema projekata iz Osječko-baranjske županije i iz grada Osijeka. Nema sluha, ali pogledajte ovaj pješčani sat nije namijenjen samo Sanaderu.
Dobro kolega Burić, molim vas, ne radi se o povredi Poslovnika nego se radi o polemici. Vi ste iznijeli određene tvrdnje, zastupnici određeni osporavaju te tvrdnje i to je ispravak netočnog navoda. Nemojte sa povredom Poslovnika tražiti ispravak ispravka netočnog navoda. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, gospodin zastupnik netočno tvrdi da za vladajuće nema štednje. To je zaista netočno jer ova Vlada promišlja budućnost Hrvatske i temelji je na 2 ključna dokumenta. A to su strategija unapređenja i mjere gospodarskog oporavka koji objektivno i bez skrivanja prikazuju stanje u državi. Ova Vlada, gospodine zastupniče, strateški planira i prati međunarodni trend umjesto birokratskog zadatka ima programski proračun i koji je definitivno usmjeren ka rezultatima. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, u nizu netočnosti, obmana i manipulacija koje je izrekao kolega Burić zasigurno treba ispraviti onu koja se tiče hrvatskih branitelja. Netočno je da je smanjen proračun za hrvatske branitelje, već je točno da iduća godina nije predviđena za nabavku novih automobila za 100%-ne invalide. To je jedna stvar koju niste znali pročitati. Druga stvar je, nije točno da neće biti sahrane i novaca osiguranih za hrvatske branitelje već su oni definirani u ovom proračunu iz stavke jednokratnih prava koja će biti isplaćivana za pogrebe hrvatskih branitelja. Isto tako u nizu netočnosti koje su izrečene se tiče financiranja. Zasigurno trebate osigurati i svoje učešće u projektima koje nominirate kao i stručno kvalitetno osoblje koje će ih pripremiti i planirati. I želim reći da kada se ovakvim obmanama i manipulacijama govori o ovom proračunu zasigurno treba naglasiti da je on umijeće mogućega, umijeće prihodovne i rashodovne strane i zasigurno će hrvatski branitelji ostati na istom nivou potpore koja je bila i dosada, a planiranje nabavke automobila u vrijednosti od 115 milijuna kuna je za 2012., 2013. godinu.
Kolega Burić, vi ponovno dižete pločicu povreda Poslovnika. Vi ste iznosili određene tvrdnje, zastupnik Đakić je opovrgavao te tvrdnje. Budite ljubazni … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne to. … [[Upadica se ne razumije.]]
Nemojte me isključivati da ne moram govorno pomagalo uzimati. Imam ja i govorno pomagalo.
Gospodine Burić,
… [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] je manji proračun za hrvatske branitelje. 115 milijuna kuna manji proračun. 26,5 milijuna kuna manje za skrb o hrvatskim braniteljima.
Gospodine Burić, to nije povreda Poslovnika to je ponavljam već drugi puta da ulazite u zonu ispravak ispravka netočnog navoda.
Pa to se vama samo čini gospodine potpredsjedniče.
Ne čini mi se. Drugi, gospodin zastupnik Stjepan Milinković. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa, hvala. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Burić je dakle izrekao više netočnih navoda … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] rekao je da je … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] Nadalje, rekao je da ovaj je proračun zaboravio Slavoniju i Baranju. Ja vas želim kolega podsjetiti da i u Slavoniji i Baranji ima umirovljenika i onih koji dobivaju plaće redovito i na vrijeme. Naime... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] da se ovdje štedi na zdravlju ljudi. Upravo je Ministarstvo zdravstva primjer...racionalizirati sustav, konsolidirati sustav i unaprijediti zdravstveni sustav, to je dakle apsolutno točno i u prilog toga govori ... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] svi ostali momenti. To je odgovoran način i doprinos konsolidaciji javnih financija a ne na način prozivanja svega i svakoga i na kraju se onda pozivate na Ivicu i Maricu. Ja se bojim da ste vi zalutali u šumu i tumarate, a to je ekskluzivno pravo jednog drugog.
Dobro. Zastupnik Ivan Bagarić. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Tamo sam vidio jednog iz one priče "Zeko, zriko i janje" koji isključuje mikrofon. Jedan od ona tri tenora tamo.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, kolega Buriću i ja i ovaj Klub osuđujemo izjavu Stanimirovićevu i jasno smo kazali što o tome mislimo, jesam. Dakle, i osuđujem njegovu izjavu kao političara i kao liječnika, a vašu izjavu kao liječnika osobito ne prihvaćam i ispravljam ovdje kada ste govorili o tome kako se na štetu zdravlja spašava Državni proračun itd. To me stvarno čudi da ste tako izgovorili jer to mi govori u prilog tome da vi niste uopće pogledali proračun. Jer da ste pogledali, da je na bolovanju ušteđeno 150 milijuna kuna, da je HZZO uštedio 40 milijuna kuna na administrativnim poslovima, nije to bilo protiv zdravlja dapače. Da je u javnoj nabavi u Ministarstvu zdravstva koje provodi HZZO ušteđeno dodatnih 25 milijuna kuna. DA je na informatizaciji, ortopedskim pomagalima kojima se mreža proširila ušteđeno dodatnih 40 milijuna, da je sustav stabiliziran itd. Prema tome, netočna je ta tvrdnja i nemojte obmanjivati javnost.
Ne može treći puta Povreda Poslovnika i opet da ja konstatiram. Nije povrijedio Poslovnik nego je ispravljao vašu netočnu tvrdnju.
Gospodine potpredsjedniče kako vi znate što ja želim ispraviti. Vi meni još niste. Vi moje misli ne čitate.
Čitam ja itekako.
Ne čitate, prije ja vaše čitam nego vi moje.
Dobro razumjeli smo se. Idemo dalje, gospodin zastupnik Damir Huška.
Hvala, ispravit ću dva netočna navoda kolege, prvo što je rekao da se smanjuju sredstva Ministarstva Hrvatskih branitelja i treba to ponoviti vezano za prava ostvarivanja troškova pogreba Hrvatskih branitelja. Nije točno. Sredstva su planirana u istom iznosu na stavci jednokratna novčana pomoć pod Ministarstvom Hrvatskih branitelja. Kao drugo smanjuju se sredstva za nabavku osobnih automobila. Da smanjuju se zbog toga što 100%-tni invalidi Domovinskog rata imaju pravo na nabavku automobila svakih 7 godina i točno se zna koliko automobila i koliki trošak će biti ostvaren u narednoj godini. I kao treće, maćehinski odnos vlasti prema stanovnicima Slavonije i Baranje, evo ja ću vam na konkretnom primjeru reći. DA li su ulaganja u županiju Požeško-slavonsku koja se povećavaju 2010. godine, koja se povećavaju 2011. godine, maćehinska, maćehinski odnos ove vlade prema Slavoniji i Baranji. Povećavaju se ulaganja u osnovno, srednje i visoko obrazovanje. Povećavaju se ulaganja u cestogradnju, ulaganja u vodoopskrbu, konkretna ulaganja u opću bolnicu Pakrac, i opću bolnicu...
Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću također ispraviti netočan navod a to je da je nastavak, ovaj proračun da je to nastavak maćehinskog odnosa Vlade prema Slavoniji i Baranji što zaista nije točno evo su moji već kolege ispravili i gospodin Salapić i gospodin KOvačević, a sada gospodin Huška, dakle ja bih rekla iz cijelog područja Slavonije, Vlada se odgovorno odnosi prema Slavoniji i Baranji i htjela bih reći vezano uz štete koje ste spomenuli da je ovim proračunom, izdvojeno, da će biti izdvojeno tek 6,3% za štetu od poplave. Treba reći, da ne treba izazivati poplave ali kada bi došlo do poplave onda bi kao i ove godine Vlada iznašla sredstva da se nadoknadi te štete, prema tome, ne možete na taj način plaćati Slavonce i Baranjce da Vlada ne vodi računa i u takvim situacijama o Slavoniji i Baranji.
Pa ne možete.
Ja moram, ovo je uistinu povreda Poslovnika, uvažena zastupnica priča o onome što su pričali ostali zastupnici, a mene ispravlja. Osim toga kada je u pitanju ... da ste vi sjedili ovdje...
Kolega Burić. Pustite vreće, ostavite se vreća. Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil izvolite.
Želim ispraviti uvaženog kolegu Burića koji spominje par stotina milijuna uštede na teret zdravlja, stotinu milijuna na teret branitelja i sve preusmjeravanje prema manjinama. Prošle godine je Ured za nacionalne manjine imao proračun 20 milijuna, ove godine je imao svega 13 milijuna, odnosno smanjen je bio na 66% i sada se povećava na ukupnih 15 milijuna od čega više od 10 milijuna pripada na FAR program i na IPA program upravo namijenjen romima, obnovi naselja, zbrinjavanja, socijale i obrazovanja roma, prema tome, zaista je ne fer reći i ispravljam taj navod da se sredstva usmjeravaju prema nacionalnim manjinama.
Gospodin zastupnik Ivan Škaričić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, ispravio bih navod gospodina Burića gdje kaže da se umanjuju prava Hrvatskih branitelja i to navodi ovim dokazima da je smanjen nominalni iznos u proračunu. Tvrdim da ova Vlada sada i potpredsjednica Vlade sada predsjednica itekako je skrbila o Hrvatskim braniteljima i to se radi kontinuirano. A to što su mnoga prava apsorbirana jednokratno kao što su stanovi ili kuće ili automobili to treba istaći i jasno je i normalno je da u godinama koje dolaze neće se nominalno povećavati ovi iznosi nego naprotiv njihova će se prava pratiti ukoliko to bude dovoljno. Ali nije logika da se ti iznosi povećavaju iz godine u godinu, nominalno. Hvala.
I gospodin zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Ja bih ispravio navod kolege Burića u dijelu u kom on komentira poziciju iz proračuna pod brojem 22/05 pomoć lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi i referira se na sredstva koja su na toj poziciji dodijeljena općini Šodolovci govoreće da je ona dobila duplo više sredstava, a da se to uzelo nekom drugome. Dakle, niti ona niti ovih 70 jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave koje su ovdje pobrojani nisu dobili ta sredstva po nekom političkom kriteriju, dobili su na način kao što je to propisano u članku 38. Zakona o izvršenju proračuna. To kada uzmete i pročitate i proanalizirate sve te impute, onda dođete do ovog zaključka i do ove projekcije u proračunu kao što je to tu. Dakle, od 70 jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave točno je da su tu i Šodolovci i još neke općine sa srpskom većinom. Međutim, isto je tako tačno da je Općina Šodolovci općina gdje vi imate predsjednika vijeća i isto je tako tačno da je to općina koja se nalazi u istočnoj Slavoniji i Baranji tačnije u Osječko-baranjskoj županiji. Pa na tragu ovoga što ste vi ovdje cijelo vrijeme govorili da trebaju određena sredstva doći, a nisu došla na prostor Osječko-baranjske županije, čekajte da završim, valjda je i vama i svima nama u interesu da određena sredstva dođu i da se podigne nekakav komunalni i infrastrukturni standard koji imaju takav standard kakve imaju. Ja bih bio sretniji da ove općine nisu na popisu u ovoj proračunskoj tačci.
Klub zastupnika SDSS-a gospodin zastupnik Milorad Pupovac.
gospodine potpredsjedniče, gospođo predsjednice, gospodo ministri, kolegice i kolege. Ovaj proračun ako bi trebao reći nešto o njemu u jednoj rečenici, onda bi se moglo kazati, a to je moj doživljaj i moja ocjena ovoga proračuna o tome kakav je, kako je strukturiran nije ni spasonosan, ali nije ni katastrofalan. On je naprosto pokazatelj našeg stanja, stanje naše ekonomije, stanje naših financija, stanja naših potreba stvorenih tokom niza decenija i stanja naših mogućnosti. Dakle, on je pokazatelj naše realnosti, a ta realnost bi se mogla sažeti u sljedećem. Dok je bilo mogućnosti da trošimo ono što je stvoreno ranije dotle se moglo izdržavati proračun kao što je ovaj i kao što su bili proračuni u godinama prije. I dok je bilo razmjerno jeftinog novca i mogućnosti zaduživanja, da se pokriva deficit ili da se pokrivaju druge rupe u proračunu ili pokušaj iznaći mogućnost za razvojne projekte, onda je to išlo. Danas je stanje takvo da smo na granici mogućnosti zaduživanja i danas je stanje takvo da više nemamo što prodati. A preko noći donijeti odluku o tome da ćemo smanjivati mirovine ili da ćemo smanjivati plaće, ne možemo. To ne bi bilo naprosto socijalno, politički, gospodarski racionalna odluka. Ja se slažem s onim što je rekao kolega Grčić u ime Kluba zastupnika SDP-a i to je vjerojatno jedna od rijetkih stvari koju bi sa današnje rasprave moglo zapamtiti. Jeste, ovaj proračun koji je u okvirima onoga što ovoga trenutka je realno moguće. Ali s druge strane točno je da se sa ovakvim proračunom neće moći dugo. I sada mi dozvolite da kažem nekoliko stvari o tome zato što proračun više nije definitivno sredstvo s kojim se nešto može napraviti u promjeni stanja u našoj ekonomiji, privredi i gospodarstvu. Proračun sasvim sigurno više nije taj instrument kojim se možemo služiti da bismo neke stvari promijenili, jer ondje gdje smo se služili nažalost promjene nisu nastupile. Nisu nastupile ni u brodogradnji, nisu nastupile ni u poljoprivredi, nisu nastupile ni u drugim javnim poduzećima u kojima to činimo. Nisu. Nažalost nisu. I morat ćemo izvući pouke iz toga. Ali je jedno sasvim sigurno, proračun za sljedeću godinu ne može biti sredstvo u kojem nešto možemo s njim promijeniti. Do '90.-te godine kolegice i kolege, HRvatska je imala negdje oko milijun 700 tisuća zaposlenih, imala je oko 500 tisuća umirovljenika, nešto više 530. U međuvremenu u posljednjih 20 godina izgubili smo gotovo 300 tisuća zaposlenih, a broj umirovljenika je sa 530 tisuća narastao na gotovo milijun 200 tisuća. Kontinuirano padanje zaposlenih u Hrvatskoj i kontinuirani još veći rast umirovljenika je nešto što naprosto nije moguće pokrivati nikakvim proračunom pa ni ovim. Na dugu stazu nema gospodarstva koje bi to moglo izdržati. A gospodarstvo kakvo mi imamo možda najbolje oslikava činjenica da u posljednja dva tjedna su otvorena 3 trgovačka centra. Jedan u Zagrebu, jedan u Splitu, jedan u Zadru. Koliko je otvoreno industrijskih pogona? Predsjednica Vlade je jučer bila u Vukovaru i otvorila jedan, ali koliko je otvoreno strateških dugoročnih pogona? Nažalost, malo. Vrlo malo. Ta vrsta politike u sferi ekonomije ukoliko je nastavimo u sljedećem razdoblju će nam se vratiti apsolutno kao krah. Ne ovaj proračun, nego će nam se vratiti ta vrsta politike. Druga stvar. U Hrvatskoj je preko 50% zemljišta neobrađeno, poljoprivrednog zemljišta. Mi smo i prošle godine i ove godine ćemo i sljedeće godine ćemo imati razmjerno visoke subvencije u poljoprivredi. Ali u ovim trgovačkim centrima o kojim govorim, koji su otvoreni u Zagrebu, Splitu i Zadru ne vjerujem da možete naći 10% hrvatskih proizvoda. Ne vjerujem. Govorim o poljoprivredi. Nije li to stvar koja nas treba zabrinuti, nije li to stvar koja nas na dugoročnom u smislu te riječi treba zabrinuti ili ćemo se baviti proračunom kao političkom igračkom kao što se bavimo ovih dana pa onda na kraju više-manje Sabor pretvorimo u krčmu u kojoj je moguće govoriti sve i svašta, a najmanje je moguće čuti ljude koji o tome mogu nešto ili bi trebali nešto suvislo kazati. Što se tiče podrške ovom proračunu, Klub zastupnika SDSS-a nakon što je razmotrio sve aspekte u vezi s ovim, posebno nakon rasprava koje su vođene oko pitanja Zakona o fiskalnoj stabilnosti, zatim pitanje o poravnanjima i indeksaciji mirovina i o mogućnosti ukidanja nulte stope PDV-a za kruh, mlijeko i lijekove, smatra da uz ove dvije mjere prve u zakonu koje će se uvesti ograničenja u korištenju sredstava državnog proračuna u skladu sa fiskalnim mogućnostima i u koje će se na dvije godine zaustaviti rast mirovina, da su to mjere koje u ovom trenutku s jedne strane pokazuju ne samo namjeru nego i spremnost da se uvede reda u trošenje i u državne financije i u smanjivanje izdataka u rashodovnoj strani državnog proračuna, a da istovremeno se ne ide u pravcu udara na najosjetljivije socijalne skupine jer bi sigurno, jer ovo zamrzavanje kao što kolegica Sobol mi sugerira i o tome smo raspravljali na Odboru za ljudska prava, zamrzavanje, de facto zamrzavanja rasta mirovina sigurno znači svojevrstan udar, ali neizbježan da bi mirovine mogle bit isplaćene. Međutim ako bi se još na to, da se još na to išlo sa mjerom ukidanja nulte stope PDV-a za kruh, mlijeko i za lijekove, sasvim je sigurno da ne bismo mogli izbjeći rast cijena za te proizvode, a to bi bio dodatan i još veći udar na standard ljudi koji ionako zapravo imaju za životni minimum, a to znači za kruh i mlijeko. Drugim riječima, što se kluba SDSS-a tiče stekli su se uvjeti da mi podržimo ovaj proračun, ali bismo htjeli kazati jednu stvar. Htjeli bismo kazati da ukoliko se u narednom kvartalnom razdoblju ne počne stvarati i poduzimati mjere po kojima će se jačati prihodovna strana proračuna, da u tom slučaju je pitanje da li ćemo moći izdržati sa ovako planiranim proračunom čak i uz pretpostavljena potraživanja. Naše mišljenje, a predsjednica Vlade je u svojem uvodnom izlaganju na tome u više navrata inzistirala, jeste da treba osigurati investicije. Ali mi bismo bili slobodni i u ovom Domu i kolegicama i kolegama i s jedne i druge strane ove govornice, i s lijeva i s desna, kazati da potraga za investicijama samo u inozemstvu nije jedino rješenje za Hrvatsku i nismo sigurno da ti trebala biti jedino rješenje. I ovdje postoje i ovdje ima investitora koji bi bili spremni uložiti svoj novac jer su već u Hrvatskoj. Navest ću samo jedan primjer. O željeznicama se u ovom Saboru često govorilo. Neki od kolega koji su o tome mnogo obavješteniji nego što sam ja često su vodili o tome žustre i dobre rasprave, ali neću o samim željeznicama nego o proizvodnji lokomotiva. Hrvatska je bila jedna od proizvođača lokomotiva na jugoslavenskom prostoru. Danas nažalost kapaciteti Hrvatske u tom pogledu su veoma skromni, a potrebe za rekonstrukcijom željeznica, voznoga parka i u Hrvatskoj i na cjelokupnom prostoru bivše države pa i izvan nje su ogromne. Moje pitanje je zašto naši domaći proizvođači ne bi mogli naići i naći partnere s kojima bi mogli povećati konkurentnost i proizvodnu sposobnost u tom području i istovremeno proširiti lepezu proizvoda. Zašto Končara sa nekim velikim partnerima iz značajnih europskih država na koje se ovdje jutros pozivalo ne bi mogao stvoriti partnerstvo koje bi ga osposobilo za konkurentnost i zapravo na prostoru bivše Jugoslavije i nema konkurentnost nego ima samo tržište već gotovo. Konkurenti mogu biti iz Francuske ili iz Španjolske, ali ne iz ovoga prostora. Da li Vlada treba nešto učiniti u tom smislu da se oni koji to ne vide da im se pomogne da vide? Moje mišljenje je da da, gospođo predsjednice. Ovdje su spominjanje banke kao što smo ih i mi spominjali ranije. Mi ne tražimo da banke daju novce u državni proračun pa da ih mi potrošimo za plaće, mirovine ili ne znam šta drugo. Mi mislim da je pošteno da sa tako visokom dobiti banke taj novac reinvestiraju pod puno povoljnijim uvjetima u obnovu gospodarstva, u rast gospodarstva u Hrvatskoj i da je država obavezna pokazati im kako to činiti i napraviti s njima neophodan aranžman i neophodan dogovor. I ukoliko se to napravi, ukoliko se krene u tom pravcu ja vjerujem da ovaj proračun može izdržati i dulje nego što izgleda ovoga trenutka. Ali ukoliko se to ne napravi, ja se bojim da već nakon prvog kvartala ćemo mi imati problema s tim kako realizirati ovaj proračun. Prema tome, moje mišljenje nije prava tema danas ovaj proračun, niti njegova struktura osim pojedinih detalja o kojima bi se sigurno moglo govoriti. Prava tema su mjere koje bi trebale uslijediti i koje bi ga trebale pratiti, a posebno mjere ekonomskog razvoja. Zahvaljujem.
Hvala. Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, gospodo ministri, uvažena gospodo zastupnici. Ako je nešto politika onda je to jasno proračun. U proračunu pa i ovom za 2011. razumljivo sve je politika od subvencija za poljoprivredu do odustanka od subvencija za brodogradnju, za njih nula kuna. Iz proračuna se vidi koja je bila i koja će biti politika zaduživanja do visine mirovine ili mirovina od toga u što i gdje će se investirati. Jasno tamo gdje je HDZ na vlasti čuli smo hajde i Šodolovci, znači tamo gdje su im partneri a politika je Boga mi i ovaj timing usvajanja proračuna. Nikada se a to sam već i rekao prije sa mjesta u 16 ili zadnjih 17 godina koliko ja to pratim proračun nije usvajao tako rano, znači u studenom. Nikada se proračun nije usvajao na način da se u ponedjeljak moglo pročitati pozicije na Internetu, a već u utorak da se o njemu raspravlja. Da smo raspravili na odborima prije nego je uvršten u dnevni red proračun za 2011. To se doista nikada do sada nije dogodilo. A zašto se to gospodo dešava, a ja još jedanput ću kazati da je proračun razumljivo politika, a mislim da se ne varam. Zbog straha, ne znam od jednog člana ili jedne članice HDZ-a, što bivšeg ili sadašnjeg ne znam, što će učiniti ali ako gospodo paničarite zbog jednog člana onda gospoda u HDZ-u vi nemate povjerenje ni u same sebe. E i bilo bi normalno da je Vlada nervozna zbog recimo gospodarskog kraha, zbog neizvjesnosti, a ne da li će sutradan imati ili neće imati parlamentarnu većinu. Ja znam da će Vlada pokušati vis a vis ovako akcija ne znam ili manifestacija dobiti nešto političke naklonosti. Dolazi nam Papa. Eto sada čujemo da se i referendum o Europi treba dogoditi mjesec ili dva dana pred izbore. Nemojte to činiti gospodo u Vladi. Uštedimo tih 70, 80 milijuna kuna. Ja znam da to diže možda malo rejting, ali to inače nije dobro. I bolje da pokušamo pomoći onima kojima je taj novac potrebniji. Međutim, gdje je Hrvatska danas? Gdje će biti sutra za godinu dana ili da budem precizniji, a da citiram ovo kako se zove guvernera Europske središnje banke koji doslovce citiram ga kaže vaša zemlja srlja ravno u katastrofu. Nije nama trebao šef Europske banke poručiti, Europske središnje banke i to preko Rohatinskog da Hrvatska srlja u katastrofu. To mi znamo već tri, četiri godine. To je spoznao i Sanader, zato je otišao iz Vlade uz vjerojatno i pritisak izvana ne znam zbog korupcije. Iako mu ja najviše zamjeram uz korupciju to što je iza sebe ostavio ekipu koju niti vilama ne možete natjerati na izbore. I to treba isto tako gospodo reći. To inzistira smijali se ili ne na vlasti [[Upadica Šeks: Polako malo. Kolega držite se, kolega Kajin, birajte riječi kolega Kajin i izraze.]] E to je tragedija. To je ruganje naciji gospodine potpredsjedniče. To je politika ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Šeks: Nemojte baratati sa vilama jer vile imaju dva kraja. Nastavite.]] I nemojte računati gospodo poput Amerike na onaj fenomen ne znam Obame da će nacija se okrenuti protiv nove vlasti. Ali nova vlast ja mislim da može se izboriti i za dva mandata. Što je najveći grijeh ja ću kazati ove vlasti? Prije svega vlada se bez legitimiteta i ova politika "drž vodu dok majstori ne odu" to je gotovo politika koja zemlju gura u ambis. Da li ova Vlada može pokrenuti Hrvatsku? Daj Bože da da, ali ja u to ne mogu povjerovati. Da li će netko a toliko se govorilo, Čehok pogotovo o stranim investicijama ili domaćim doći investirati pod ovom Vladom? Neće. Ovoj Vladi će se i ove 2011. morati pozajmiti. Ne Vladi, nego zemlji, svima nama 24 milijarde kuna. To je za proračun. Sa van proračunskim fondovima to je 35 milijardi kuna. Da li ćemo pod tim intenzitetom moći uzimati zajmove i 2012., 2013. godine? Nećemo, teško. Mi smo 2010., znači ove godine za potrebe proračuna pozajmili 34 milijarde kuna. Prema riječima Rohatinskog guvernera HNB-a je plus još 11 milijardi kuna ili 45 milijardi znači za funkcioniranje proračunske i van proračunske države. To je znači ove godine gotovo 9 milijardi dolara. Gotovo toliko to će biti i 2011. Šta ste im rekli da mi kako repliciraju, ali dobro. Evo, toliko će biti gospodo i 2011. Ali koliko se još gospodo može pozajmljivati po 8, 9 ili ne znam koliko milijardi kuna. Ne kuna, nego dolara. Najviše dvije godine. Da gospodo tri. Put u pakao popločen je kazao bi Dante dobrim namjerama, a mi jesmo na putu za pakao. Ali namjere onih koji stoje iza ovog proračuna su loše. I apsolutno svi u ovoj Vladi vole Hrvatsku nema tu, ali vidim da vole još više vlast. A što je poanta ovog proračuna, da se dogodi očigledno krah one buduće Vlade, jer rezati će se morati, pa da onda možda za dvije ili tri godine malo prije roka izbornog dođe opet ova ekipa na vlast. Gospodin Šuker stalno ponavlja kome rezati, kome rezati? Točno kome. Za početak tko je to govorio Burić neka lopovi vrate ono što su oteli, ali je bolje i danas rezati možda pet, šest posto nego sutra petnaest ili dvadeset posto da bi se moglo normalno servisirati dospjele obveze jer će to biti katastrofa za svih osim za lopove. To je bit. I zato ja kažem da je taj put u pakao popločen ovdje na ovim prostorima lošim namjerama. Koliko smo mi od kolovoza 2009. do kolovoza 2010. izgubili radnih mjesta? 102000. I kojih radnih mjesta? U industriji, u ugostiteljstvu, u obrtu, u zanatstvu, u trgovini, u novinarstvu itd. Nezaposlenost je povećana za 50 do 60 tisuća ljudi i što se čini? Ništa. I to je taj put u katastrofu kojega spominje taj guverner Europske središnje banke, a u čemu nam prenosi poruku gospodin Rohatinski. Samo jedna namjera, ja bih rekao od ove, može biti gora, a to je ono da tajkuni misle za dvije ili tri godine doći na vlast. 2011. ma daj Bože da se vara, daj Bože, ali Hrvatska neće imati pozitivne stope rasta. Neće. Neće sa 330, 340 tisuća, gospođo predsjednice, ne može imati pozitivne stope rasta. To je tako. Mi se možemo zavaravati. Neće. Neće. Ali daj Bože da imamo onih 1 i pol 2%. Pustimo izvoz 13% ili jedna milijarda eura. Ok. Hvale je to vrijedno, ali to je rezultat oporavka europskih tržišta. Uvoz nam pada za 4, 5% pa se prihodi PDV-a carine jasno smanjuje. Što će biti sa brodogradnjom koja je pred izdisajem? Ne pozove li Hrvatska MMF, a daj Bože da se to ne dogodi, a vidjet ćemo da li će Hrvatska biti devizno likvidna tamo negdje sredinom godine, kada će trebati osigurati 10 milijardi eura, jasno na državu otpada nešto ispod dvije milijarde eura, to će se učiniti godinu ili dvije kasnije. Gospodo mora se osigurati devize. Mi smo pred takvom situacijom, po riječima guvernera Rohatinskog, bili sredinom ove godine, kada je on sam rekao da je razmišljao o pozivu MMF jer je prijetila nemogućnost urednog servisiranja i uvoza i vanjskoga duga. Ne spustimo li javnu potrošnju, a to možda znači i plaće, naše pa itd., danas 2011., recimo za 5%, za dvije milijarde kuna možda će se za godinu dana morati plaće korigirati i 10 ili 15% svima dole. I daj Bože da se naprosto varam, ali mislim da ću opet koliko god me smatrali Nostradamusom doći na svoje, jer gdje se gube radna mjesta? U turizmu, u trgovini, u obrtu, u poljoprivredi, u zanatstvu, u tekstilu, ne znam industriji, i tako u godinu dana 101 tisuća 824. To je ono što ovi iz MMF kažu da je uvod u katastrofu. E i ja tvrdim, pa čak i to ću se usuditi kazati, da je za tu situaciju između ostalog kriva i HNB zbog svoje politike čvrste kune, što je destimuliralo i investicije i izvoznu industriju i da ne govorim nešto ostalo. I to što se radi u ovom trenutku s ovim proračunom, to je gore nego korupcija, jer to naprosto je nešto što će trebati rješavati ne znam kakvim rezovima u narednim godinama. Kada je zemlja razorena, za potrebe izbora 2007., 2006. proračun 97 milijardi kuna, 2007. 111 milijardi kuna, od 2009. do sada ostajemo na tih 122, 123 milijarde kuna, sa minus 10% rasta bruto društvenog proizvoda u ovom trenutku. Živimo na ino akumulaciji. Još jedanput ću reći gospodo, 45 milijardi kuna smo pozajmili ove godine, to je 9 milijardi dolara za financiranje centralne države i vanproračunskih fondova. Danas trošimo 25 milijardi više nego 2006., brutoproizvod je 10% manji nego 2008., priča o investicijama 14 milijardi, 100 milijardi kuna u ovoj ili ne znam drugoj godini, ma to jednostavno ne može stajati. Ma prvo nitko neće ulagati, ali da biste vi došli do ijedne investicije pa trebate dvije, tri godine raditi na tome. Ma daj Bože da se dogodi tih 100 milijardi, jer bi to bilo samo po osnovu PDV-a 23% u državnom proračunu. To je otprilike koliko masa ne znam sada točno koliko tisuća u javnom sektoru treba u ovoj godini za plaće. I tu ćemo morati poruku na tragu i onoga što je Čehok govorio uputiti svima da jednostavno investicije treba dopustiti. Jednom riječju bojim se da nam je ostalo par godina do sloma, i zato treba isto prije, što prije u Europsku uniju, ne da bi nas netko izvlačio kao Grčku, već da bi došli do nešto kapitala iz Europe i samim time do radnih mjesta, ali isto tako nisam siguran da ćemo s ovom Vladom zaključiti te pregovore u ovoj 2011. godini. Vidjet ćemo, volio bih, nisam siguran. I sada isto tako nemojmo zavaravati naciju, i pričati joj ne znam kako će sve preko noći iduće godine biti bolje. Za poljoprivredu neka ide 3 i pol milijarde kuna, za brodogradnju nula kuna. Pa ja dolazim iz Istre, Uljanik hvala Bogu dobro posluje, lani je išlo za njih 500 milijuna kuna. Znači li to ključ za brodogradnju? S druge strane, da, na naplatu može doći 10 milijardi kuna jamstava za tu istu brodogradnju, i želim vjerovati da će se to na neki način rolati, izrolati, odnosno prolongirati. Za kraj, tu sam našao jedan članak, ne mogu vjerovati Sanaderovi suradnici, državni tajnici dijelili si keš paralelne plaće. Pa što je to? To je neka paralelna država bila? Država unutar države. Sve je virtualno bilo, ako je to istina, i nemojmo se naprosto na taj način ponašati. 2011. godina biti će godina do otrežnjenja, a 2012. bojim se kada će se korigirati i plaće, a možda i još nešto, jedna velika, velika godina otrježnjenja zahvaljujući ovoj proračunskoj politici gospodo zastupnici, kako vi ovdje dobacujete. Slažem se, treba ovoj zemlji optimizma, za investicije kao što kaže Pupovac i ljudi koji mogu ovdje investirati, a poglavito malih ljudi, da novac izvuku iz štramaca ili madraca, svejedno. Štramaca, ili madraca. Ne derite se, jer niste mudraci, nego štramaci, ako ćete me baš dobacivati i vrijeđati. I ja znam da nikome nije ugodno slušati kada se, koji su u vlasti upućuje poruke i ovakve prirode, ali sve u svemu bojim se da ovo što se čini nije dobro i da nije perspektivno i da ćemo posljedice ovog proračuna, kao i proračuna, zadnjih nekoliko proračuna morati snositi cijela jedna generacija [[Upadica: Odustajem od ispravke, ovo je neispravljivo.]] Kažete da treba, da ne treba referendum, a treba u Europu. A kako ćemo u Europu bez referenduma? … [[Upadica se ne razumije. Dobro, nemojte Nostradamus će …]] Upadica se ne razumije./… To možete objesiti mačku o rep si. Da, da.
Gospodin zastupnik Josip Friščić, Klub zastupnika HSS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo predsjednice Vlade, potpredsjednici, ministrice, ministri, kolegice i kolege zastupnici. Zasigurno i ova naša rasprava, cijela priprema izrade proračuna kao jednog od najvažnijih, možemo čak i reći i najvažnijeg operativnog dokumenta za funkcioniranje, radilo se to o državi, županiji, gradu ili općini, znači jednog prostora područja, zasigurno teče i protiče u različitom ozračju. Protiče, možemo s pravom reći, kao da na iste pokazatelje gledamo različitim naočalama. Ali, ono što je rekao i potpredsjednik Vlade i ministar financija, brojke su brojke. Brojke govore, one poručuju i zasigurno oko njih se treba koncentrirati i naša rasprava će ići zapravo u tom pravcu. Ali, prije toga dozvolite mi još nekoliko riječi upravo ono kako sam i počeo raspravu, vezano za ozračje jer kako god neki isticali da je prekratko vrijeme za raspravu o proračunu pa mi smo zapravo proračunsku raspravu započeli onog trenutka kada smo otvorili raspravu o rebalansu proračuna, kada smo govorili o projekcijama potrošnje za 2010. godinu, napravili analizu i što je važno na prijedlog Vlade, ali i Vladi zadali limite u okviru kojih mora napraviti proračun. Niti je to jednostavno, niti je to lako jer smo im zadali i određene stvari što ne smiju mijenjati, a to je da ne mijenjaju poreznu regulativu gdje bi dodatno zahvatili i gurnuli ruku u džepove građana. S druge strane smo mi donesli odluku da im dio sigurnih prihoda ukidamo ukidanjem Zakona o kriznom porezu prve i druge stope. Sigurno je da nam uz donošenje proračuna dobro dođu i mišljenja drugih. Dobro nam dođu i poruke jer neki govore MMF je nužnost, neki govore bez njih je katastrofično stanje. Pa mi smo jedno takvo stanje imali, vidjeli smo kako smo iz njega izlazili i koje su poruke bile. Pa ne treba nama reći da treba štediti, da treba potrošnju svoditi u moguće okvire, ali da treba sačuvati i socijalni mir jer je on pretpostavka za ono što želimo i razvoj gospodarstva i funkcioniranja društva u cjelini. U pripremi ovog proračuna posebno mi koalicijski partneri, ali i hrvatska javnost, raspravljala je da li i na koji način stvoriti uvjete i za nove porezne prihode. Nakon realnih prosudba dogovorili smo, kroz ovaj proračun se to izražava, da iako nam porezna reforma slijedi, iako smo preuzeli određene obveze oko usklađivanja pojedinih poreznih zahvaćanja naročito kod PDV-a i ukidanja nulte stope, ali da to ne bude sada, da to ne bude kroz ovaj proračun, da to ne bude u ovoj proračunskoj godini. Jednako tako razmatrali smo i one sugestije što je to sa imovinskim porezima. Tko se bavi porezima pogotovo prati financiranje lokalne samouprave u zemljama EU, jako dobro zna da većina njihovih prihoda upravo čine imovinski prihodi. Ali, i tu moramo biti ozbiljni, mi moramo napraviti imovinski katastar, a tek onda stvoriti pretpostavke za promišljanja gdje zahvatiti, kakvim stopama da nam se ne dogodi da napravimo veću štetu nego korist, da zahvatimo tamo gdje je to nemoguće podnijeti i da pojedine skupine naših građana stavimo u situaciju nemogućnosti funkcioniranja. Ono što je također karakteristika, da se iščitati iz ovog proračuna, a to je da je puno vođeno računa, puno raspravljano na koji način u zadanom limitu i s tim određene stvari pratiti na istom nivou, a za određene izdatke i za određene potrebe bolje reći i povećati izdatke. Znači, nije napravljena indeksacija pa ajde svi toliko posto niže, manje ili na sve se mora jednako odnašati. Za primjer samo govorim, ovdje je već u raspravama bilo istaknuto koja je uloga i značaj turizma, i zasigurno teško bi i ljudima u toj djelatnosti i ukupnoj javnosti rekli da od te djelatnosti koja čini blizu četvrtine ili stvara blizu četvrtine društvenoga proizvoda ako bi smanjivali sredstva, ako bi ih onemogućili da osmisle nove programe, nove poticajne mjere da bi mogli očekivati i dalje ubrzani rast. Pronašla su se vidim sredstva, vjerujem da to daje ministru vjetar u leđa za nove programe, a jednako tako svima nama i perspektivu u procjeni još boljih i većih uspjeha kada je riječ o ovoj toliko značajnoj grani. Ono što je također već bilo spomenuto i mi u HSS-u smo posebno razmatrali, a to je pitanje dostignuća poticajnih mjera u oblasti proizvodnje hrane. One slijede dalje dostignute nivoe. Mislim da je to vrlo značajno, da je to vrlo bitno, da je to dobra poruka. Jer na tom nivou su naši pregovarači uspješno izvršili pregovore sa EU za razliku od mnogo računa koje još čekamo da nam se dostavi, mi ovdje imamo omotnicu koliko možemo očekivati sutra iz sredstava proračuna EU i zasigurno je dobro da u ovom proračunu upravo slijedimo i izdvajamo ono za što smo uvjeravali druge da je potrebno da bi ta oblast bila konkurentna. To je pristup kojega mi podržavamo i to je jedan od argumenata zbog čega za ovakav proračun i ovakav pristup proračunu ja dajem podršku. Postoji još jedna druga oblast koju vidim da su neki iščitali, proračun je ove godine na određeni način drugačije strukturiran u pojedinim segmentima pa treba gledati što je u poziciji proračuna i što je kod pojedine agencije gdje su prenijete ovlasti i nadležnosti što je na primjer malo i srednje poduzetništvo jer kada se iščitava samo ta pozicija onda se vidi to smanjenje. Ali kada se uzme HAMAG gdje su upravo prenamijenjena radi praćenja programa određena sredstva onda vidimo da je to na nivou 327 milijuna da je to čak nešto više nego što je bilo osigurano 2010. godine za te namjene, a to je opet doprinos jer znamo da iz toga se daje pomoći razvoju obrta, malog poduzetništva, poduzetničkih zona, da je upravo onda doprinos ravnomjernom razvoju ili ulaganju u područja koja imaju zaostajanje. Kroz brojne rasprave bilo je dotaknuto pitanje vrijeme donošenja proračuna. Ono što smo imali ranih godina, ja sam bio godinama župan, ima tu još kolega koji su bili, mnogi od vas su bili gradonačelnici, načelnici, i jako dobro znate što znači donijeti proračune lokalne i regionalne samouprave ako nije donijet državni proračun. Ovo je zapravo pravi način, Europa nije slučajno planira ne na 4 godine, donašaju svoj proračun do 2019. da bi svaki znao što može iz neke pozicije očekivati, jer donošenje proračuna iz ove pozicije tvrdim vam nekoliko stotina lokalnih proračuna neće već u prvom tromjesečju iduće godine imati rebalanse zato jer su ljudi planirali jedno, a onda ih se može pratiti što kroz fondove, što kroz agencije, što direktno iz proračunskih stavki za neke druge namjene, oni negdje moraju sufinancirati pa moraju osigurati svoju komponentu mislim da je to vrlo značajno i bitno i zato mi u HSS-u podržavamo da je kraj 11. mjeseca zapravo vrijeme kada treba državni proračun donijeti za iduću godinu jednom dobrom projekcijom, čvrstom projekcijom i dobrim izračunima za iduće dvogodišnje razdoblje jer to je na tragu onoga što nam slijedi idući tjedan na raspravi, najavljeno je za petak Zakon o financijskoj disciplini i odgovornosti jer ako ne posložimo dobro te odnose planiranja na svim nivoima, onda je teško očekivati da će se i ta odgovornost moći realizirati, da će se ona moći postići. Ono što ovaj proračun također govori, ako ga iščitamo i gdje sam bio, moram reći skeptik da li će se uspjeti postići, a gdje svima koji su radili treba odati priznanje, to je situacija gdje je u okviru zadanih ... trebalo stvoriti sredstva za nove obveze, jer i kod prethodnih rebalansa govorili smo štednja, briga o svakoj kuni itd., sada je još 2 milijarde preraspoređeno za namjene od troškova referenduma, troškova izbora, do ispunjenja onoga o čemu govorimo, po čemu nas svijet prati, što se od nas očekuje, jer sigurno je kada bi mi ovdje razgovarali, bez obzira bili iz oporbe ili vlasti, razgovarali treba li za obranu 4 milijuna kuna dodatno izdvojiti, rekli bi pa ima potreba i negdje drugdje. To je naša obveza, to smo mi prihvatili, za to smo se obvezali i mi takve stvari moramo ispunjavati, i to je onda dokaznica kako se ponašamo danas, a mnogi nas onda po tome cijene i cijenit će nas kako ćemo se ponašati sutra i kakvu poruku šaljemo. I ono što je važno 2 milijarde za ispunjavanje komponenti domaćih i završetak ovoga procesa do ulaska u Europsku uniju također vrlo su značajna sredstva, vjerujem da će na tragu tih ulaganja nastati i stvoriti se uvjeti za privlačenje dodatnih sredstava i korištenje sredstava fondova. Ali uz ovaj proračun, s time ću završiti, posebno nas raduje, da je danas predsjednica Vlade istaknula ono što nije u proračuna direktno zapisano, što nije dio proračuna, ali dio je svakodnevnice, ono ga što želimo, to su investicije, to je milijarda investicija u komunalnu infrastrukturu koje su pripremljene i trebaju krenuti u realizaciju ovih dana koliko mi je poznato. MI koji smo se bavili ulaganjem, pola materijal, pola ruka, znači 500 milijuna ruku, direkt je 10 tisuća radnih mjesta za koje jamčimo u niskogradnji da će idućih godinu dana imati posla u realizaciji tri programa, nabrojeni su i drugi programi za koje je rečeno ovdje da će se i unutar vlade izdati posebna rješenja i briga za njihovu realizaciju i to pozdravljamo i tu kao Vlada i kao predsjednica imate punu podršku, i na taj način svi skupa stvaramo jedno drugačije ozračje u odnosu na ono što neki žele poručiti, jer da je stanje stvarno takvo onda ministar ne bi trebao ići u Ameriku i ništa prodavati, jer po riječima nekih kolega ovu zemlju ne bi trebalo više ništa davati, ništa uložiti, pitanje je da li bi trebalo doći da je slika takva kakva je, na žalost njihovu, ali na našu sreću ona nije takva i zato HSS će donošenje ovog proračuna podržati.
Hvala. Predsjednica Vlade gospođa Jadranka KOsor. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Budući da smo na kraju rasprave u ime Klubova želim se u ime Vlade Republike Hrvatske zahvaliti koji su do sada govorili u ime klubova, iznijeli svoje primjedbe, svoje viđenje Proračuna za 2011. godinu. Želim zaključno još reći nekoliko riječi apelirati i pozvati budući da sutra kreće dugotrajna rasprava, 88 zastupnika je prijavljeno ili nešto malo manje, ali svakako biti će dugi dan u kojem će sasvim sigurno biti mnogo rasprave. Ja bih voljela da to bude rasprava o činjenicama i dalje ponavljam. Ja ako mogu pozvati i ako mogu apelirati u ime svih ministrica i ministara u Vladi da ta rasprava zaista bude korektna u smislu da se govori o onome što je danas, ali isto tako da se govori o onome što je bilo jučer bez ikakve namjere da itko ikoga za bilo što optužuje. Kada to govorim spomenut ću budući da ste još dosta govorili o deficitu znači od 4,3% koji predviđamo za sljedeću godinu, spomenula sam već u uvodnoj riječi, spomenut ću evo sada pri kraju. Dakle, pri kraju 2003. dakle ponavljam to samo zbog toga da bih apelirala na raspravu o činjenicama, jer mi danas razgovaramo o sadašnjosti ali o budućnosti Hrvatske, zajedničke nam domovine, bez obzira jesmo li s lijeva ili s desna, odozgor ili odozdol to je jedina naša domovina i jedina naša zadaća vas koji se u ovom Domu, nas koji smo u Vladi, nas koji smo u političkom životu jest skrbiti za to da bude bolje sutra. Ako prolazimo kroz duboku i tešku krizu, naša je zadaća skrbiti o tome i učiniti sve napore da bude bolje sutra. Dakle, samo ću spomenuti činjenice naprosto zbog toga da možda bude lakše usporediti. Ako je pri kraju 2003. deficit bio ja sam rekla 5,3 bio je 5,4%, treba uzeti u obzir činjenicu da je ukupno od 2000. do 2003. više od 43 milijarde kuna. Ali treba uzeti u obzir činjenicu kada se govori o zaduživanju da je u tom razdoblju puno toga prodano. Dakle, to govorim samo kao činjenicu bez ikakve namjere da išta drugo insinuiram. Dakle, treba uzeti u obzir da 2001. prodano 16% HT-a za 500 milijuna eura. Isto tako Riječka banka itd. do 2003. 25% + jedna dionica INA-e za 505 milijuna dolara ili više od tri milijarde kuna kojima se financirao deficit. Dakle, to treba uzeti u obzir kada govorimo i kada govorite i o zaduživanju i o tome što radi ova Vlada. Dakle, to je golemi novac koji je sasvim sigurno dobro došao i unatoč svemu tome, ponavljam deficit je bio kakav je bio prodano je otprilike 17% Plive, za pokrivanje troškova saniranja dugova u zdravstvu. Dakle, dame i gospodo govorim to zbog toga da bi rasprava bila utemeljena. Da gospođo zastupnice kako god činjenice izgledale možda grubo kada se gleda sa lijeve strane, one su naprosto činjenice i njih nitko ne može i neće promijeniti. Što se tiče napomena da je, ja vas molim da meni ne dovikujete, sram vas bilo. To stvarno zaista nije primjereno ali neka vam je na čast. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] I unatoč svemu ovome ja ću govoriti i vi mi apsolutno nećete zaprijetiti da siđem s govornice i da govorim završno o raspravi o proračunu. Da gospođo zastupnice to je vaše pravo biti pristojna ili se ponašati na neki drugi način. Dakle, što se tiče napominjana da je SDP predlagao Zakon o fiskalnoj odgovornosti. To nije točno. SDP je predlagao Zakon o rokovima plaćanja obveza državnih i javnih poduzeća. Prema tome, vodeći računa i to apsolutno pozdravljam da naravno državna i javna poduzeća budu likvidna i nismo i tu napravili reda i državna odnosno javna poduzeća plaćaju u roku od 60 dana. Evo dame i gospodo, zahvaljujem na raspravi. Zahvaljujem na svemu što ste izrekli. Svatko od nas nosi svoj dio tereta odgovornosti i ja vas pozivam da date svoj glas za Proračun RH za 2011. godinu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30. pojedinačna rasprava. Na redu je gospodin zastupnik Goran Marić.
Dobro jutro, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom, točkom dnevnog reda proračun. Završili smo raspravu po klubovima i kako je najavljeno sada započinje pojedinačna rasprava. Prvi je gospodin zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani članovi Vlade, cijenjeni kolegice i kolegice. Svi dosadašnji proračuni u sebi su nosili povijesne terete, terete obnove i ratnih šteta, terete sanacije i realnog i financijskog sektora, terete isplate stare devizne štednje, terete isplate obveza temeljem londonskog i pariškog kluba, terete nezaposlenosti, terete prisilnih umirovljenja, terete raznih reforme više neuspješnih nego uspješnih, terete apsolutno neprihvatljivog modela u ponašanju upravljanja ostvarenog suficita nakon uvođenja PDV-a kad su se milijarde kuna bacile u propast, u ponor, a većina tog novca završila na pogrešnom mjestu. Dosadašnji proračuni nosili u sebi i teret posljedica pretvorbe i privatizacije, rasprodajući u bescjenje najvrjednija hrvatska bogatstva, ali i poklanjajući najvrjednije financije institucije bez naknade pojedincu. I ovaj prijedlog proračuna trpi te posljedice tih tereta, ali i posljedice stečajeva, posljedice deindustrijalizacije i nedovoljno iskorištenog ekonomskog potencijala Republike Hrvatske. Jedan od najvažnijih pokazatelja, a koji su se skoro zanemarili u raspravi je analiza udjela ukupnih rashoda državnog proračuna u bruto domaćem proizvodu pa bih samo naglasio kako se taj pokazatelj kretao od 2000. do danas. 2000. taj udio je bio 28% da bi kulminirao 2003. na 35,5%, zatim pao 2005. na 32%, a danas je ponovo na razini iz 2003. na 35,7%. Očito je da su rashodi državnog proračuna rasli brže od bruto domaćeg proizvoda i da se u dosadašnjoj metodologiji donošenja proračuna nije dovoljno brinulo o toj činjenici. Ali ovaj prijedlog proračuna zajedno s projekcijama za 2012. i 2013. i Zakonom o financijskoj odgovornosti čini prvi ozbiljan iskorak i korak u procesu konsolidacije javnih financija, ali je to i početak nužnog procesa konsolidacije u srednjoročnom razdoblju. U tom razdoblju je važno ostvariti istodobno i aktivirati sve moguće potencijale, ekonomske instrumente i neiskorištene ekonomske potencijale kako bismo povećali gospodarsku aktivnost i zaposlenost. U hrvatskom proračunu nije problem imenik već nazivnik, problem je pad BDP-a kojeg moramo podići. Ovaj prijedlog proračuna je zaštitio čovjeka, a ekonomska politika nije politika ako ne štiti čovjeka. Zadržao je sva socijalna prava, zadržao je plaće i mirovine, a smanjenje plaća i mirovina nije rješenje, ekonomsko rješenje u recesiji, naprotiv. Kako se treba ponašati u recesiji, to je davno već kazao po mom mišljenju najveći ekonomist svih vremena John Maynard Keynes, sa tri instrumenta: politikom jeftinog novca, blagom inflacijom do 3% i proporcionalnim odnosno progresivnim oporezivanjem. Mi od ova tri elementa imamo jedan, blagu inflaciju do 3% što je pozitivno jer se planira u idućem razdoblju 2,1%. Ali važno je shvatiti da se ekonomska politika više ne može u budućnosti voditi samo zamrzavanjem fiskalnih rashoda, već i odgovornom novčanom politikom jer sadašnja struktura kreditnih plasmana ide u korist potrošnje, a ne ide u korist proizvodnje. Ekonomski paradoks kreditne politike je da trenutna likvidnost bankovnog sektora nadmašuje uobičajene ekonomske aktivnosti, a ekonomski defekt je da novčani višak, danas čak oko 4 milijarde, završava na računu Središnje banke i ekonomski je paradoks da nam je monetarni multiplikator manji od 1. Zato je prava šteta što sa stručnog aspekta još ni od koga nismo čuli kritiku ili sugestiju koja sadržava barem dvije makroekonomske varijable koje su međusobno u korelaciji sa zavisnom varijablom BDP-om. Mnogi i zvani i nepozvani govorili su samo da je ovaj prijedlog proračuna štetan i da vodi u propast, da su rashodi previsoki, ali nitko još nije kazao što to treba učiniti da bi BDP i zaposlenost bar porasli za 1%. U nedostatku prave i stručne analize, a slušali smo u javnosti ili političke ili analitikantske analize, zato bih osobno sugestijama želio uputiti na konkretnije mogućnosti malih ušteda na rashodovnoj strani i povećanja prihoda državnog proračuna, ali bez šok terapija jer one štetno utječu na gospodarstvo, ali i bez dodatnog opterećenja gospodarstva jer gospodarstvo je ionako previše opterećeno, treba ga postupno rasterećivati. Pa u cilju, jedna samo mala sugestija, u cilju rasterećenja gospodarstva je da se promijeni članak 6. Zakona o reviziji koji obvezuje sve one koji imaju prihod veći od 30 milijuna kuna da podliježu reviziji, a od te revizije nemaju skoro nikakve koristi, pa ako netko ekonomski procijeni da mu treba nek naruči, ali da se to zakonom ne propisuje nego samo za one tvrtke koje kotiraju na burzi. Može li se smanjiti koja pozicija rashodovna? Pa može primjerice da ne dajemo poticaje na uvoz jer to baš ničim ne utječe pozitivno na hrvatsko gospodarstvo. Može i time da prije nego što se smanji stopa obvezne pričuve Središnje narodne banke i da novac poslovnim bankama dogovore uvjeti po kojima će država posuđivat novac od banaka, a ne nakon što banke dobiju onda ucjenjuju pa je i kamatna stopa sigurno za 1 ili 2% veća nego što bi bilo da su se prije toga dogovarale. Nekoliko sugestija i za prihodovnu stranu, ali potrebno je provest racionalizaciju na svim mogućim razinama i najmanje rupe začepiti. Jer male rupe potapaju brod. A sugestije za prihodovnu stranu. Pa najprije dobit trgovačkih društava u državnom vlasništvu treba usmjeravati u državni proračun, ako nije ta dobit iskorištena za razvoj i za investicije. Od milijardu kuna ostvarenih dobiti u državnim poduzećima ni jedna kuna nije završila u državnom proračunu i nije logično da primjerice Croatia osiguranje drži ostvarenu dobit na depozitu u poslovnoj banci a ne isplati dobit u proračun. Plan dobiti trgovačkih društava u sljedećim razdobljima treba biti pozitivniji, treba biti veći jer je potencijal sigurno veći i sigurno u 2011. godini može se ostvariti dobit u državnim poduzećima i treba biti plan na milijardu i 500 milijuna kuna, pa u sljedećoj još malo više. Jer još nisam doživio slučaj da je netko dao otkaz ili ostavku na mjesto predsjednika uprave ili člana uprave u državnom poduzeću jer ne može ostvariti postavljene rezultate i poslovne planove. I koliko god poslovali s gubicima ili ostvarivali neku dobit godinama su uvijek isti i nitko još nije rekao da mu je teško u tom poduzeću. Preporučio bih i aktiviranje ukupne državne imovine i staviti je u ekonomsku funkciju. Preporučio bih i uvesti diferenciranu stopu poreza na dobit kao što je to i Keynes kazao, pa za poduzeća koja ostvaruju u tvrtki ili zajedno sa povezanim društvima više od recimo 50 milijuna kuna godišnje prihoda stopa poreza na dobit po mom mišljenju mogla bi iznositi 30%, a ne 20% i time bi se sigurno analizir4ajući ukupnu ostvarenu dobit koji je u prošlih 10 godina bila 260 mi9lijarda kuna neto ostvarena dobit, odnosno 35 milijarda eura po tom kriteriju, a da nitko zapravo ne utječe negativno na gospodarsku aktivnost mi bismo mogli imati sigurno 2 milijarde kuna poreza na dobit više ostvarene. Ne trebaju nam novi porezi na imovinu ili na aktivu, jer oni utječu onda i opterećuju gospodarstvo. Ali novi porezi na dobit svakako da. Treba propisati da nitko ne može isplaćivati akontaciju dobiti ili dobit, a da nije podmirio sve svoje obveze i državi i dobavljačima. Porez na luksuz treba mijenjati. Pa zar je luksuz kad netko djevojčici kupi naušnicu za 50 eura ili vjenčani prsten kad se ženi plati 200 eura. A zar nije luksuz kad netko plati odjevni predmet od 10000 eura i nešto drugo. I tu treba tražiti rješenja. Vrijeme. Samo bih onda rekao još vrlo važno je ukinuti zastaru na naplatu doprinosa koja sada iznosi 5 godina, apsolutna 10, jer bi time poboljšali prihode državnog proračuna, a i treba oporezovati imovinu društava koja nije u funkciji i treba oporezivati bespravno sagrađene objekte. Hvala lijepa.
Na redu je gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja ću prije svega istaknuti da je ovaj proračun realan proračun, da nije predizborni proračun i naravno je da je proračun koji ima karakter, a ne kao što to neki pokušavaju ga prikazati ga kao proračun bez karaktera. Ovaj prijedlog proračuna pokazuje da je Republika Hrvatska za razliku od mnogih država u njenom okruženju i Europskoj uniji koje su članice EU-a sama može bez ičije pomoći, dakle funkcionirati bez pomoći MMF-a i bez izdašnih pomoći iz proračuna Europskog parlamenta, Europske unije. Naime, mnoge države članice su usprkos izdatnim pomoćima, usprkos potpisivanju stand by aranžmana sa MMF-om i dalje u izuzetno teškoj krizi. Prilog tome govore i izjave gospodina ... [[Govornik se ne razumije.]] koji je evo prije dva dana zavapio da je u pitanju i sama Europska unija, da je u pitanju euro zona zbog krize u zemljama članicama i to zbog krize u Irskoj koja je doista velika i zbog krize u Portugalu, zbog moguće krize u Španjolskoj, da ne spominjem onu krizu u Grčkoj. Temeljna odredba, odnosno odluka koja je definirala proračun za 2011. godinu donešena je prilikom donošenja izmjena i dopuna proračuna za 2010. godinu kada smo izglasovali, dakle vladajuća koalicija, većina u ovom Saboru izglasovala da rashodi za sljedeću 2011. godinu moraju biti zamrznuti na nivou i u iznosima za 2010. godinu. Dakle, u iznosu od 122,2 milijarde kuna. Međutim, realno one su smanjene za nešto više od 2 milijarde kuna jer imamo potpuno nove rashode planirane u sljedećoj godini, a koje su vezane i za pristupanje Hrvatske Europskoj uniji što znači da je taj proračun koji je ove godine iznosi 122,2 milijardi kuna u suštini i smanjen dodatno za još te dvije milijarde kuna na koje se odnose novi rashodi u 2011. godini. Druga temeljna pretpostavka za izradu i donošenje ovog proračuna jest i predviđanje i pretpostavka da će rast BDP-a u 2011. biti 1,5% što znači da su time određeni rashodi, prihodi na razini od 107,4 milijarde kuna i time je deficit određen u iznosu od 14,9 milijardi kuna ili 4,3% BDP-a. Malo želim demistificirati ovaj dio koji se tiče i deficita i prihoda, jer konkretno deficit državnog proračuna koji je planiran na razini od 4,3% je mali u postotku nego što je to bilo recimo 2003. godine kad je bio 5,4%. A u konkretnim iznosima tada je bio skoro 13 milijardi kuna, a danas je 14,9 milijardi kuna. Dakle, nije baš neka razlika, a činjenica je da u to vrijeme nismo imali gospodarsku krizu, da nije bilo takvog okruženja gospodarskog, već da je sasvim sigurno bilo gospodarstvo i u Europi i u Hrvatskoj u uzletu. Prema tome, nije bilo razloga za tako velike deficite. Međutim, što je SDP ponudio tih godina za pokriće tog deficita. Kako je pokrivao deficit SDP u razdoblju od 2000. do 2003.? Tako što je prodavao obiteljsko srebro. Pokrivao je deficit tako što je prodao recimo T-HT za 500 milijuna eura. Pokrivao je deficit SDP tako što je prodao Riječku banku za 55 milijuna eura; tako što je prodao PBZ za 140 milijuna eura, tako je pokrivao SDP deficit. Tako što je prodao Splitsku banku za 37 milijuna eura ili tako što je prodao INA-u 25% plus jednu dionicu za 505 milijuna eura. Tako se pokrivao deficit u vrijeme SDP-a, prodavajući obiteljsko srebro. Vlada gospođe Jadranke Kosor nije prodala niti jednu dionicu. Ili da konkretno kažemo ono što su sami govorili, Pliva je prodana za saniranje dugova u zdravstvu. Pliva, jedna od najperspektivnijih kompanija farmaceutskih ne u Europi nego na svijetu, prodana je zato da bi se sanirali dugovi u zdravstvu. To je politika SDP-a, to je politika SDP-a. Prodaja obiteljskog srebra da bi se pokrio deficit državnog proračuna. Evo, to je jasno. I sasvim nam je jasno i jučer kad smo slušali gospodina Grčića nismo mogli zaključiti zapravo što bi to on napravio u proračunu, koje reforme bi proveo, kome bi smanjio izdatke. Hoće li smanjiti mirovine, hoće li smanjiti plaće, hoće li smanjiti socijalna davanja, hoće li smanjiti rodiljne naknade. Sve ono što su napravili u svom mandatu od 2000. do 2003. I činjenica je da u tom mandatu kad nije bilo gospodarske krize da su oni pozvali MMF jer nisu bili sposobni sami rješavati probleme u Hrvatskoj i taj MMF, pod pritiskom MMF-a su smanjili plaće 30, 40%, raskidali su kolektivne ugovore jednostrano, potpuno bez dogovora sa socijalnim partnerima, bez dogovora sa sindikatima i na kraju je te dugove koji su stvoreni temeljem raskidanja kolektivnih ugovora od par milijardi kuna morala vraćati ona HDZ-ova vlast koja je došla krajem 2003. godine. Temeljem sudskih odluka naravno. Dalje, netočno i neistinito je kao što je to kolega zastupnik Milanović rekao da je on osobno predložio Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Nije istina, on nije predložio Zakon o fiskalnoj odgovornosti, on ili oni, dakle SDP su predložili smanjenje nelikvidnosti javnih poduzeća, Zakon o smanjivanju nelikvidnosti javnih poduzeća. To je sasvim nešto drugo. Međutim, Vlada je uspjela postići inzistiranjem na rokovima to da su javna poduzeća smanjila svoje dugove potpuno kao što je npr. HEP koji je imao milijardu i 800 milijuna kuna duga, on je danas, danas posluje sa dobiti od 800 milijuna kuna i sasvim sigurno da isplaćuje sve u rokovima jednako kao i HAC i HC. Onog trena kad je INA podmirila svoj dug prema njima, onog trena su i oni bili redovni i redoviti u skladu sa zakonom isplaćivali sve svoje obveze. Što se tiče financiranja infrastrukture kroz deficit državnog proračuna o čemu je bilo govora, mislim da je to kolegica Pusić govorila, a treba reći konkretno da u to vrijeme kad su se i gradile autoceste, nažalost nema kolegice, u to vrijeme kad su se gradile autoceste nisu se u tu izgradnju uključivale hrvatske firme, recimo Željezara Split. Pa danas imamo činjenicu da ljudi u Željezari Split vrlo jasno upiru prstom i kažu tko je odgovoran za propast te željezare. U to vrijeme kad se moglo poslovati sa tom željezarom nabavljalo se željezo iz nekih drugih zemalja po nekim drugim cijenama. Nije se htjelo pomoći domaćim proizvođačima, nije se htjelo pomoći domaćim firmama. I konkretno oni direktno okrivljuju za to ministra Čačića koji je tada bio na čelu tog ministarstva. Dakle, ljudi u Željezari Split. Nismo doista čuli niti jedan prijedlog ni iz SDP-a niti drugih oporbenih stranaka kako smanjiti izdatke proračuna, kako ga još bolje uravnotežiti. Međutim, činjenica je evo da smo svjedoci da Vlada sama svojim snagama bez ikakve potpore MMF-a, bez ikakve potpore iz europskog proračuna uspijeva izbalansirati situaciju i zahvaljujući tome konkretno možemo reći da u zadnjem kvartalu će biti gospodarski rast u plusu i sljedeća godina će biti u plusu. Što znači izlazak iz recesije jer ako vam i Svjetska banka kaže da ćemo imati rast od 1,5% u sljedećoj godini onda je jasno da je Hrvatska izašla iz recesije u sljedećoj godini. To je sasvim jasan podatak. Međutim, evo vrlo često se pojavljuje mantra u medijima, sinoć slušam jednog analitičara jedne banke koji svakako je u sukobu interesa kad govori o tome, ali to prepustimo medijima, ali slušamo mantru o zemljama u okruženju koje imaju bolji gospodarski rast nego Hrvatska i koje se uspijevaju prije Hrvatske izvući iz recesije. Koje su to zemlje u okruženju? Bosna i Hercegovina koja je neusporediva sa Hrvatskom, neusporediva, jednostavno je njeno gospodarstvo neusporedivo. Srbija također, pogledajte njihov BDP, pogledajte njihove prosječne plaće, pogledajte ono kako je sređena. Koje su to zemlje? Crna Gora? Također neusporediva sa Hrvatskom. Mađarska? U dugovima do grla. Koje zemlje? Rumunjska, Bugarska? Koje su to zemlje? Slovenija koja ima deficit 7, 8%? Koja ima vanjski dug veći nego Hrvatska? Recite koje su to zemlje u okruženju? Govori se zemlje u okruženju brže izlaze. To jednostavno nije istina. Hrvatska bolje stoji danas i od Portugala i od Irske i od Španjolske i od još nekih zemalja EU, da ne govorim ove zemlje koje sam već nabrojao. Prema tome, sasvim jasno da Hrvatska svojim snagama zahvaljujući ovoj Vladi, Vladi gospođe Jadranke Kosor, uspijeva izaći iz recesije i da će sasvim sigurno sljedeća godina koja je pred nama značiti u tom smislu i ulazak, završetak pregovara s EU koji će biti dodatni poticaj i gospodarstvu RH i svima nama. I ja sam siguran, evo da će sljedeća godina biti punija optimizma, to mogu slobodno reći. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Pa donošenje državnog proračuna dokaz je stabilnosti svake Vlade, a posebno naše s obzirom na razno razna političko-medijska podmetanja kojima se pokušava u posljednje vrijeme destabilizirati ova Vlada na čijem je čelu gospođa Kosor. Rashodi državnog proračuna u 2011., ali i u 2012. i 2013. godini kao što znamo ostati će negdje na istoj razini cca 122 milijarde kuna, a deficit državnog proračuna planira se drastično smanjivati od 4,3% pa sve negdje do 1,7% u 2013. godini. Zar to uz donošenje Zakona o fiskalnoj odgovornosti nije dovoljna garancija da se državna potrošnja neće povećavati i da će se nastaviti racionalizacija javnog sektora. Deficit državnog proračuna za 2011. godinu iznositi će 4,3% bruto društvenog proizvoda, nekih 14,8 milijardi kuna. Takav deficit biti će na razini negdje 2002. godine kada je bio 4,2%, a razlika je u tome što je on već 2003. godine narastao na 5,3% bruto društvenog proizvoda, tj. znači da se trošilo više nego što su nam bile realne mogućnosti. Pad deficita biti će rezultat zaleđivanja neracionalne potrošnje, i to će biti racionalizacija koju provodi ova Vlada, i treba naglasiti da je Vlada u zadnje dvije godine državnu potrošnju smanjila preko 6 milijardi kuna, zato mislim da joj trebamo vjerovati da će i dalje racionalizirati državnu potrošnju. Potporu programu gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske kao i zamrzavanje proračunskih rashoda u iduće dvije godine dala je i voditeljica misije MMF-a koja je bila nedavno u Hrvatskoj, što ne znam nije baš primljeno u opoziciji sa nekim oduševljenjem. Hrvatska u odnosu na zemlje u okruženju ima manji deficit državnog proračuna i to treba naglasiti. Npr. Slovenija, Slovačka, Češka imaju deficit od 6% bruto društvenog proizvoda, baltičke zemlje negdje i preko 8%, da ne govorim o Irskoj koju smo do jučer nazivali gospodarskim čudom koja faktički, njen deficit negdje prelazi čak 30%. Rashodovnu stranu koja iznosi 122,3 milijarde kuna, blizu 90 milijardi kuna čine rashodi za plaće, mirovine i socijalna davanja. I to je ona istina o kojoj moramo realno progovoriti i ona je na žalost takva. Vlada bez obzira na cimanje pojedinih oporbenih političara, ekonomista, pa i novinara koji često pišu u medijima da bi trebalo smanjiti plaće, mirovine, da bi trebalo rezati socijalna davanja, otpustiti 25 tisuća zaposlenih u javnom sektoru, očito da Vlada na takva cimanja ne nasjeda, ona se pokazala odgovornom prema sadašnjem socijalnom trenutku u kojem je svjesna da građani teško žive, da se bore kako bi jedva spojili kraj sa krajem. Vlada ne stvara lažne iluzije o gospodarskom i socijalnom stanju u državi u ovoj predizbornoj godini, ali ne želi na silu rezati socijalna prava, plaće, mirovine, kao što je to učinio SDP kad je bio na vlasi, a o čemu je eto moj kolega nešto više govorio prije mene. Dijelu opozicije važnije je kada će doći na vlast nego kako će građani živjeti, i zato i traže od Vlade da nema milosti prema zaposlenicima, umirovljenicima i njihovim plaćama i mirovinama. Sigurno da kada bi došli na vlast, učinili bi ono što su već i učinili, smanjili bi plaće, smanjili bi mirovine, smanjili bi i ostala materijalna prava što su, kao što sam rekao, već učinili 2000. godine. Prizivanje Međunarodnog monetarnog fonda u Hrvatsku nije ništa drugo nego pokušaj udara na standard građana, na njihove plaće i socijalna primanja, ali ti koji prizivaju Međunarodni monetarni fond u Hrvatskoj nemaju petlje to javno reći, kao što isto tako ne govore kojoj socijalnoj skupini treba nešto uzeti, smanjiti, već im očito za to treba MMF kao alibi, kako bi imali izgovor prema građanima. Vlada Republike Hrvatske unatoč maksimalnoj štednji javne potrošnje i dalje će uspješno financirati sve javne obveze, a posebno plaće, mirovine, kao i ostala socijalna prava. I zato se ne moraju građani plašiti, i ove obmane koje se šire iz krugova opozicije neka ne shvaćaju ozbiljno. Vlada uspješno provodi program gospodarskog oporavka, a prve efekte su se i sami, u prve efekte su se i sami uvjerili predstavnici misije Međunarodnog monetarnog fonda, koji su i dali punu podršku provođenju takvog programa gospodarskog oporavka. Hrvatska je od druge polovice 2010. godine izašla na put oporavka od financijske krize i prema 2013. godini postizat će sve veći gospodarski rast. To je za svaku pohvalu. Za svaku pohvalu je i to što Hrvatska iz godine u godinu ima sve više kvalitetnih top menadžera i poduzetnika koji se regrutiraju iz uspješnih hrvatskih tvrtki, kao što je to za ovu godinu iz Agrokora i Tehniksa i upravo takve osobe, takvi ljudi su potrebni Hrvatskoj, oni su sunce sa istoka i veći optimizam za … [[Ne razumije se.]] stranu poduzetničke klime u Hrvatskoj. Zato čestitam i gospođi Puljić i gospodinu Horvatu na nagradi Krome za menadžera godine. Bez obzira na podmetanje nogu Vladi i ovaj proračun je rezultat Vladinog programa gospodarskog oporavka, koji ima jasan cilj gospodarski oporavak i razvoj, borbu protiv korupcije i kriminala, i završetak pregovora o pristupanju u Europsku uniju. Do tih ciljeva bilo bi sigurno lakše i brže bi se došlo da to isto želi i opozicija, pa da umjesto što baca klipove pod noge i kukurikanjem straši građane, pa ih naziva i skakavcima itd., bilo bi bolje da umjesto toga doprinosu nešto realizaciji ovog programa gospodarskog oporavka. Onaj tko je protiv ovog proračuna sigurno je protiv socijalne stabilnosti u Hrvatskoj, moram reći da je protiv i umirovljenika, protiv je i radnika, ali i protiv porasta nataliteta u Hrvatskoj, protiv je rodilja, jer ne žele da rodilje dobe veća sredstva, jer očito da ti još uvijek valjda misle da rode nose djecu besplatno, pa da nema potrebe nikakva sredstva davati za to rodilje i da nam one u principu i ne trebaju jer će to sve rode učiniti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine Kunst, itekako se naši radnici moraju plašiti ne samo za plaće, nego se moraju i sve više se plaše za radna mjesta. Jasno da se ja ne zalažem za smanjenje plaće, evo ovdje imamo dva potpredsjednika, njihove plaće 17 i pol, 18 hiljada kuna, predsjednice 3 hiljade eura. Pa ja ne smatram da su to velike plaće, iako znam da će to možda zazvučati kao hereza pa će mene netko prozivati. Ali imamo problem s druge strane, slažem se liječnici su potplaćeni, nastavnici, službenici, carinici, policajci itd. Ali što je bit? U privatnom ili tom realnom sektoru u periodu 2009.-2010. bez posla je ostalo 102 tisuće ljudi, ili da budem precizniji 101 tisuća 824 ljudi, 300 ljudi dnevno ostaje znači bez posla. Tko ostaje bez posla? Taj realni sektor, industrija, tekstil, trgovina, zanatstvo, obrt, građevina itd. U javnom sektoru gdje nas radi 387 tisuća nitko nije ostao bez posla. I zato možda 5% dolje danas u tom javnom sektoru biti će manje bolno nego sutra kada ćemo ići dolje 15%. A sa milijardu ili 2 milijarde kuna ako bi uspjeli spasiti 30 tisuća radnih mjesta u realnom sektoru, znajte da bi to druge godine stvorilo još 10 tisuća radnih mjesta i to bi bio taj 1% rasta bruto društvenog proizvoda koji teško da će se ostvariti u idućoj godini kada ćemo u 4. mjesecu imati 340 tisuća nezaposlenih. U realnom sektoru kada imate dilemu 5 ili 10% dolje, ili očuvati radno mjesto, svi biraju ovo drugo, očuvanje radnog mjesta u javnom razumljivo, zato smo krivi i opozicija i pozicija i sindikati itd. imamo revoluciju. Kakve su prilike danas u tom realnom sektoru, najbolje znaju zastupnici čije obitelji imaju 5, 6, 7, 8 ili 9 radnika. Biti u njihovoj koži nije tako jednostavno i tvrdim da su danas možda ti ljudi kojima je sve pod hipotekom i veće žrtve i od samih radnika u javnom ili bilo kojem drugom sektoru. Prema tome, normalno nitko normalan se ne zalaže za smanjenje plaća ako ih je moguće održati na ovoj razini, ali isto tako dajmo pogledajmo se u oči i priznajmo da je 102 tisuće ljudi izgubilo posao u godinu dana u realnom sektoru, ljudi koji nose plaće i javnog sektora, u industriji, u tekstilu, u trgovini, u turizmu, u zanatstvu, u obrtu, u građevini itd. to su ljudi koji gube posao, drugdje ga ne gube. A ako ne spasimo taj realni sektor, e bogami ćemo uništiti i javni sektor i tu nadgradnju, a država opet ni bez nadgradnje ne može funkcionirati.
Odgovor gospodin Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Kajin, meni je drago čuti od vas vašu iskrenost da se vi zalažete da se plaće smanjuju u Hrvatskoj. I to u principu na kraju vi ste dokazali u onom periodu dok ste bili u koaliciji sa SDP-om na vlasti kada se to ustvari i poduzelo. Ja se slažem s vama problem je sigurno velika nezaposlenost i to je rak rana svake države. Ali je činjenica je i ta koju ne možete osporiti da ova financijska kriza koja je u Hrvatskoj problem koji se godinama taloži i da ju je ova Vlada počela rješavati. I to je činjenica. Činjenica je i to da Hrvatska nije izolirani otok kojeg je zaobišla ta recesija i da je isto i time HRvatska pogođena. I već naznake da će rast bruto društvenog proizvoda iz godine u godinu biti veći, da će se poduzetnička klima poboljšavati je isto tako optimizam da će se i ljudi zapošljavati. Ništa mi nećemo napraviti ako ćemo toj sirotinji rezati plaće, mirovine, uzimati im neka prava kao što to opozicija bi željela iz razloga jer smatraju da bi to bio jedini pravi izlaz. Mislim da nema toga tko bi to normalan učinio u ovoj državi i zbog toga se ova Vlada pokazala osjetljivom. Ali isto tako kolega Kajin svatko na svojoj lokalnoj razini treba tražiti rješenja kako pomoći svojim sugrađanima, kako im pomoći da rade, da se zapošljavaju itd. zato nisam ja bez veze rekao da je u onom izvješću da je bilo rečeno da je najveća korupcija na teritoriju Istre trenutno u Hrvatskoj, da se uključi i vaša aktualna vlast da sve poduzme da tu korupciju spriječi i suzbije na području Istre. I to će biti sigurno i suzbijanje te korupcije će biti vaš doprinos da se faktički povećaju radna mjesta i broj zaposlenih i da ti građani sutra bolje žive. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jednu povredu POslovnika gospodin Kajin.
Povrijeđen je članak 209. Ovo što govori gospodin Kunst je jedan najobičniji bezobrazluk. Što je sredina razvijenija gospodine Kunst to je manji korupcije.
U čemu je povreda Poslovnika? Što je sa poslovnikom? Koji je članak POslovnika?
209.
I u čemu je povrijeđen?
Pa čovjek besramno laže, podmeće i vrijeđa. Što da mu još drugo na to nadodam? Mogu nastaviti?
Ne može.
Ne može.
To nije povreda Poslovnika. Kvalificiranje nešto besramno, lažno itd. nije rječnik HRvatskog sabora. I drugo, mora se kazati da li se ti termini oslanjaju na neki članak Poslovnika. To je osnovno. Prema tome, povrijedili ste Poslovnik, što ste se javili za povredu POslovnika. A sada se gospodin Kunst javlja za povredu POslovnika, pa ćemo vidjeti hoće li on povrijediti Poslovnik.
Članak 209. Kolega Kajin je mene uvrijedio a ja sam mu samo iznio činjenice koje su ovdje u Parlamentu bile spominjanje. Ja sam mislio da će on nešto pametno zakukurikati, a on je nešto blesavo zakvocao.
Nisi ti to nigdje vidio jer toga nigdje nema gospodine Kunst. Ako se negdje krade i laže to je ova ekipa koja danas vodi ovu zemlju, koju je upropastila. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Te teške riječi izgleda da mogu ići u jednom pravcu, ali kada idu u suprotnom odmah se dižu tenzije. Idemo dalje i nastojimo da ovu relativno mirnu raspravu ne uzburkamo ponovno. Na redu je gospodin zastupnik Branko Grčić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo baš u namjeri da ovaj ton sjednice bude konstruktivan i miran, kao što vidite mi ne odgovaramo na nikakve ove ja mogu slobodno reći provokacije, ali moram dvije riječi prije onoga što sam mislio danas govoriti reći. Prvo, već nekoliko mjeseci dakle od prošlog rebalansa i ove kritične situacije u proračunu SDP jasno javno govori ponavljam "Zadnja linija obrane u fiskalnoj politici koju bi vodio SDP je obrana mirovina, obrana plaća i obrana socijalnih davanja koja idu prema najugroženijim skupinama". Dakle, ne svih socijalnih davanja nego onih koji idu prema najugroženijim skupinama. Zašto to naglašavam? Jer smo u svom programu zacrtali reformu socijalnog sektora, uvođenje novih kriterija raspodijele socijalnih transfera koji bi uvažavali jasno dohodak i raspoloživu imovinu obitelji koje te potpore socijalne trebaju primati. Drugo, važno pitanje molim vas radi javnosti moram reći. Nikad nismo zazivali MMF, ne zazivamo MMF ni danas, ali se bojimo i to smo nekoliko puta ovih dana rekli, bojimo se da ovakva fiskalna politika prije svega koja u zadnje dvije, dvije i pol godine ide rapidno prema jednoj kritičnoj fazi u kojoj bi javni dug već u idućoj godini mogao prijeći famoznih 60% zajedno sa jamstvima i sa ovako visokim deficitom. Dakle, ta situacija destabilizira javne financije i ugrožava objektivno mogućnost servisiranja svih obveza, a još je po meni opasnije i to sam i jučer ovdje istaknuo, što je u takvoj situaciji cijena javnog duga jako velika pa je danas plaćamo već negdje 6,5 odnosno 6,75% na inozemnom tržištu, doduše nešto manje na domaćem tržištu. O tome mi govorimo. Dakle, takva kritična situacija bi mogla dovesti Hrvatsku u situaciju da teško odgovori svojim obvezama i da u tom slučaju mora zatražiti pomoć međunarodnih institucija. Treća stvar, mi i ovdje je bilo riječi da mi ne nudimo konkretna rješenja. O čemu govorimo, ljudi. Ponudili smo na konvenciji SDP-a samo prije mjesec dana 15 ključnih područja djelovanja koji trebaju biti sastavni dio bilo koje ekonomske politike u ovoj zemlji. Unutar toga je ugrađeno preko 100 pojedinačnih mjera. Rekli smo ni to nije finale, radimo dalje, radimo posebno na operacionalizaciji tih mjera, a neke od njih ću ja danas spomenuti. Međutim ne možemo, malo ću se referirati na kolegu Gorana Marića, dakle mi smo i jučer jasno rekli koje su varijable nama važne: proračun, gospodarski oporavak i rast i fiskalna konsolidacija, tri varijable koje su međusobno vrlo usko vezane. I rekli smo, ovakav proračun koji je kopija proračuna iz 2010. sa minimalnim korekcijama zapravo ne može doprinijeti u 2011. ni gospodarskom rastu, a deficit i daljnji rast javnog duga ne mogu doprinijeti fiskalnoj konsolidaciji. Vrlo jasno. Dalje od toga neću ići jer sam sve jučer već rekao. I sada prelazim na onaj konstruktivni, najkonstruktivniji dio ove moje diskusije, a to je što to SDP nudi kao alternativu ovakvoj politici dakle ekonomskoj politici, a posebno fiskalnoj politici i tu zapravo nema nikakve dileme. Mi držimo da prvo, trebamo stvoriti pretpostavke za porezno rasterećenje gospodarstva i stanovništva. Do sada se dogodio jedan značajan korak u rasterećenju stanovništva smanjenjem poreza na dohodak, ali upozoravam da je stvorena rupa ne u državnom proračunu nego u lokalnim proračunima koja je bitno opteretila lokalne samouprave, a taj problem još uvijek nije riješen i taj problem treba riješiti odgovarajućom kompenzacijom. Rasterećenje gospodarstva mora ići najmanje u dva smjera. Prvo je porezno rasterećenje cijene rada. Porezno opterećenje cijene rada u Hrvatskoj je prvo u svijetu po veličini, prvo u svijetu. To je neki dan bilo po novinama svim, dakle nemojmo ne uvažavati tu činjenicu. Ja ću biti sasvim precizan. Za najveće plaće, razumijemo se, za najveće plaće najveće porezno opterećenje. Prosječno je ono nešto niže, ali moramo poći od toga da je opterećenje užasno veliko i mi se zalažemo za porezno rasterećenje. Svaki postotak poreznog rasterećenja cijene rada ostavio bi prostor za nove investicije poduzetnika od milijardu i 300 milijuna kuna. Svi ćete se sigurno pitati a kako ćete kompenzirati ta sredstva u proračunu. Postoje barem tri načina. Jedan je da se već dvije godine najmanje prije, da su se započele strukturne reforme koje će smanjiti troškove nekih najugroženijih danas i najmanje održivih sektora kao što su mirovine, zdravstvo i socijala. Druga stvar. Mi o određenim procjenama u sektoru sive ekonomije imamo zapravo poreznu evaziju od gotovo desetak milijardi kuna. To nije moja procjena, koristim nekakve podatke koji su javno bili u cirkulaciji. Samo 10% smanjenja porezne evazije je ušteda od milijardu kuna, odnosno bolje rečeno novi prihod u proračunu. Ja ću vrlo konkretno naglasiti područja za koja mislim da bi trebala biti prioritetna u borbi protiv sive ekonomije i porezne evazije. To je ugostiteljstvo, to je građevinarstvo i to je rentijerski sektor. Vjerujte mi, u ta tri sektora u vrlo kratkom vremenu poštivanjem postojećih zakona, dakle bez uvođenja novih zakonskih rješenja može se osigurati značajan prihod državnom proračunu koji se mjeri također barem više od 1 milijarde, ali sigurno i daleko više od toga. Treća stvar, gdje se novac može naći. To je korekcija u poreznom sustavu. Jedna od bitnih mjera koje smo mi predložili i cijelo vrijeme to ponavljamo, a danas smo je čuli i sa druge strane sabornice što mi je jako drago, dakle ne u egzaktno istom obliku, ali vrlo slično. Treba poduzetnike osloboditi ili dati im olakšicu za reinvestiranu dobit. Treba poduzetnike potaknuti da onaj kapital koji imaju reinvestiraju, a ne da ga izvlače iz firmi, da ga troše u neku luksuznu potrošnju, u najmanju ruku u opeke, u nekakve stanove viška, kuće, vile i ne znam što, a posebno mislim da treba porezno penalizirati kapital koji se izvlači iz zemlje jer taj kapital koji se izvlači iz zemlje nikome u Hrvatskoj ne koristi. Molim vas, oko toga ja mislim da bi trebali mi naći jedan konsenzus i jedanput to riješiti. Dakle, nagraditi sve koji reinvestiraju, penalizirati sve koji izvlače kapital iz zemlje. I to je nešto što je vrlo bitno za ovu državu. Ja ću vas samo podsjetiti, lani je iz zemlje izašlo po mojim nepouzdanim istina podacima, ali ono što je nama koji nemamo i koji nismo na izvoru informacija dostupno, negdje od 3,5 milijarde kuna kroz dividende je isplaćeno prema vani. Znači, to je ono što ja imam, dakle samo nekakav porez na dividendu koji je funkcionirao 2000. do kraja 2003. godine od nekih 10-tak ili 15%, to je već negdje oko pola milijarde kuna u proračunu više. Penalizirali ste nekoga tko je iznio kapital iz zemlje, o tome ja govorim. Idemo dalje, mi smo za aktivne mjere zapošljavanja, istina je da i danas postoji u Hrvatskoj razrađen sustav aktivnih mjera. Ali raspoloživi novac za te mjere je simboličan. Ja bih volio da u ovom proračunu sam vidio povećanje sredstava za aktivne mjere zapošljavanja. Mi bismo išli puno radikalnije u ovoj situaciji kada je ovoliko izražena nezaposlenost da te ljude vratimo na posao, a to je oslobađanje poduzetnika plaćanja doprinosa na godinu dana 100%, u drugoj godini barem 50% za svakog novog neto zaposlenog. Ono što je važno molim vas, ono što je važno za to ne treba osigurati sto posto kompenzaciju u proračunu, ne treba. Jer ne postoji čisti račun niti na mirovinskom kontu, a ne postoji čisti račun niti na kontu zdravstva. Jer mi danas ogroman dio plaćamo iz poreza, a ne doprinosa kao što i zdravstvo financiramo iz poreza, a ne doprinosa. Prema tome, taj dio moramo uvažiti. Jedna od ključnih stvari je suzbijanje nelikvidnosti. Ja vas molim nerješavanje nelikvidnosti u javnim poduzećima nije dovoljno, država mora učiniti puno više kako u rješavanju problema naplate svojih potraživanja od svih onih poduzeća koja to danas ne mogu ili nisu u stanju izvršiti. Ali isto tako i u plaćanju obveza u obrnutom smjeru. Zalažemo se za kapitalne projekte. Kapitalni dio proračuna treba polako dizati u idućim godinama, a ne smanjivati. Pogledajte stavku kapitalna ulaganja u ovom proračunu, pa projekcija za dvanaestu i trinaestu pokazuje pad tih izdataka. Zašto? ... [[Upadica predsjednik, ne razumije se.]] O.k. Evo hvala. I to je otprilike ono što sam ja htio govoriti, a moji kolege će naravno nastavno na ovo konstruktivno doprinijeti današnjoj raspravi. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike i dva ispravka. Prvo replika gospodin Danijel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Grčić je u svom izlaganju istaknuo potrebu kontinuiranog politike porasta konkurentnosti hrvatskog gospodarstva nasuprot ovog što danas imamo, a to je zapravo stalnim poreznim opterećivanjem pad konkurentnosti hrvatskog gospodarstva koji naravno ima poslije uzročno posljedičnu vezu, a to je porast nezaposlenosti. Činjenica je da je isto tako iznos kapitala iz zemlje itekako zemlju opterećuje i stoga je naš prijedlog u Hrvatskoj stranci prava uvođenje poreza na nereinvestiranu dobit. Dakle, to je ono o čemu ste govorili. Novim jednim poreznim opterećenjem drugačijeg tipa za one poduzetnike, vlasnike koji iznose kapital zapravo oporezovati ih na takav način da potičemo tu dobit kako bi se ona vratila u gospodarstvo u obliku novih investicijskih ulaganja i na taj način poticala razvoj gospodarstva. Što se tiče isto tako sredstava koji otiču iz Republike Hrvatske. Jedno od tih pitanja je i pitanje sredstava iz mirovinskog sustava koje nekontrolirano odlaze u Srbiju gdje na žalost mi nemamo uopće sustav kontrole da li su ljudi koji primaju uredno mirovinu u Hrvatskoj, koji im redovito sjedaju na žiro račun, na tekući račun u bankama uopće među živima. Pretpostavka je da osoba koje zapravo primaju mirovine a nisu među živima se kreće između 10 i 30 tisuća. To isto netko mora tome stati na put. Hvala lijepo.
Odgovor gospodin Branko Grčić.
Pa evo ja bih samo vrlo kratko na ovo. Drago mi je da se širi dobra volja, da se uvaži jedan ovakav konstruktivan prijedlog. Vidim da sada prihvaćaju to i druge stranke i mislim da na neki način bi trebali ići u tom smjeru kako će konkretno operacionalizacija tako nečega izgledati. Da li je to model, instrument zaštitne kamate koja je nekada funkcionirala ili direktne porezne olakšice na reinvestiranu dobit kao i eventualno selektivno poticanje malog i srednjeg poduzetništva i povećanje stupnja samofinanciranja malog i srednjeg poduzetništva koje je definitivno u najvećim problemima. To je sad pitanje operativne razrade. Ali ovo je jedna egzaktna ideja oko koje vidim da postoji sve šire raspoloženje da se nešto tako podrži. Hvala lijepa.
Hvala. Replika gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Grčić, kazali ste da za ovakav proračun niste. Ali iz rasprave nisam mogao razaznati za kakav jeste. Koju stavku na rashodovnoj strani i koju stavku na prihodovnoj strani biste mijenjali i za koliko? Ali vjerujem da jako dobro znate sigurno da fiskalni kapacitet države se ne stvara preko noći, da on proizlazi iz snage nacionalne ekonomije, a da snaga nacionalne ekonomije proizlazi iz strukture nacionalne ekonomije, a da struktura nacionalne ekonomije nepovoljna u posljednjih deset godina, da ima nepovoljnu tendenciju, da udio sektora primarnog i sekundarnog u ukupnom bruto dodanoj vrijednosti je pao sa 32 na 30% a tercijarnog sektora je povećan sa 32 na 42% u kojem dijelu prednjači financijsko posredovanje je čak poraslo 70%. A u okviru primarnog sektora industrijska proizvodnja je pala 16%. I svakako da to ima utjecaja i da o tome treba voditi brigu pri izradi prijedloga proračuna. I zapravo ovaj prijedlog proračuna je uvažavanje svih tih činjenica u makroekonomskom okružju. Hvala lijepo.
Hvala liljepa. Odgovor gospodin ... [[Govornik se ne razumije.]]
Odlično pitanje. Naime, ja sam jučer govorio o tri opcije trenutne koje u Hrvatskoj mogu se dogodit kad je proračun u pitanju. Prva je ova koja se dogodila. Dakle, zadržavanje otprilike javnih rashoda na istoj razini bez promjene strukture, dakle bez ugrađivanja jednog proaktivnog paketa mjera. To je ono što trenutno imamo i to je nešto što na žalost će biti uglavnom neutralno u odnosu na gospodarski rast. Druga opcija je bila hod prema snažnijoj fiskalnoj konsolidaciji. To bi zahtijevalo rezanje rashodne strane. Na žalost za to nema vjerojatno jako puno prostora, a što je najgore kratkoročno bi fiskalno stabilizirali zemlju, ali u srednjem roku bi to izgubili na prihodnoj strani jer bi se smanjila potrošnja. I treća je opcija onu koju mi zagovaramo, a to je zadržavanje ove potrošnje, ali restrukturiranje proračuna. I ako gledate malo i što naši uvaženi ekonomski stručnjaci ove dane govore upravo govore u tom smjeru restrukturiranje državnog proračuna. Da je to moguće, dakle želim još dvije riječi reći. Mi smo prije dva mjeseca kod rebalansa jasno rekli zadnja linija obrane neću ponavljati što je. Nakon što to izdvojimo iz proračuna ostaje nekakvih 30-ak, 35 milijardi kuna. Ne može se to odrezati naravno, ali je moguće na tim stavkama štedjeti. Rekli smo materijalni rashodi, idemo probati 10% uštedjeti. Vjerujte mi može se. Ajmo materijalni, dakle na plaće da se razumijemo, nego materijalni rashodi u zdravstvu. Moje pohvale ministru koji je u rebalansu i u ovom proračunu, barem u nacrtu uštedio milijardu kuna, i pokazao da se može štedjeti. Vidite. Prema tome može se štedjeti, nama treba znate koliko? Ne 10. Nama treba cirka 3 milijarde kuna iz tekuće potrošnje preseliti u aktivne mjere o kojima sam maloprije govorio, 3 milijarde. Zašto to govorim? Zato što je to postotak, cirka 1% koje su sve ove zemlje Europske unije koje se ovdje ovih dana spominju upravo imale, otprilike 1% je bio njihov paket dogovoren u zajedno sa Europskom Komisijom, i sve su na plećima tog paketa poletile u veću u ovoj godini iznad nule, to je važno, iznad nule, a na žalost mi smo još pod vodom. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo još dva ispravka. Imamo ispravak gospodin Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Grčić je isto kao i jučer danas ponovno rekao da Hrvatska ima visok deficit, i ja ću to isto kao i jučer ispraviti i reći da to nije točno deficit od 4,3%. Nije visok deficit od 4,3% kolega jako dobro znate isto kao svi mi je ispod prosjeka 25 zemalja članica Europske unije i treba vidjeti, znati da neke članice daleko bogatije od Hrvatske imaju deficit 6, 8, 10 ili 12%. Znači to nije točno. I drugo smanjenje javne potrošnje, javnih rashoda, pa podsjetit ću vas javni rashodi u 2009. smanjeni za 2,7 milijardi kuna, da su u 2010. smanjeni javni rashodi za 3 milijarde i 400 milijuna kuna. I dalje i u ovom proračunu za 2011. ide se sa smanjenjem javnih rashoda upravo ste dobro primijetili i u Ministarstvu zdravstva i na nekim drugim stavkama. Hvala.
Hvala. Ispravak, gospođa Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo zastupnik Grčić rekao je u svojoj raspravi da se zalažemo, ja ću citirati, zalažemo se za rasterećenje i opterećenje porezima. Kolega Grčić, ja vam to ne vjerujem i nije to točno, iz kog razloga? Upravo iz tog razloga što kad ste rekli mi, onda ste mislili na cijeli SDP, a SDP je na vlasti u gradu Zagrebu 11 godina i u tih 11 godina niste ukinuli 18% prireza. Jedini grad u Republici Hrvatskoj koji ima tako veliko opterećenje. Pa dajte kolega Grčić, vi ste stručan čovjek na tom području, dajte savjet gradskoj vlasti u gradu Zagrebu da ukinu porez 18%. Hvala lijepa.
I još jedna koju sam previdio, gospođa Đurđica Sumrak. Ispričavam se.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo ja ću ispraviti netočan navod gospodina zastupnika Grčića u ovom dijelu kojeg je sam nazvao nekonstruktivne rasprave, jer je podijelio raspravu na dva dijela, a u tom prvom dijelu je rekao da je kristalna politika SDP-a podržavanje radnika, umirovljenika, i tako. Pa ja želim taj navod ispraviti, zato jer je on netočan, jer ste nizom svojih nepostupaka dokazali da to nije točno, i da to je samo na riječima u vašoj stranci, ali niste pokazali ni jednim djelom, niste glasali za proračun, za rebalans proračuna oprostite molim, kad se je doista obrazložilo da će se zadržati plaće i radnika i umirovljenika i davanje, socijalna davanja i tako. Osim toga kad je u jednom dijelu se Zakon o radu htio izmijeniti, znači radilo se čak o tome mali dio cipelarina božićnice, vi ste digli se na sve četiri, vidjeli ste svoju priliku kako smijeniti Vladu, koju nećete nikad tako smijeniti ni nikako, pa ste se brže bolje priključili, nagovorili sindikate, pa referendum i tako, evo i to nije uspjelo. Pa ja bih preporučila da po onoj staroj kao što bi rekao predsjednik vaše stranke prijeđite drugovi s riječi na djela, pokažite to što govorite u neformalnom predizbornom dijelu. Hvala vam lijepa.
Hvala. I javio se potpredsjednik Vlade, gospodin Darko Milinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo moram reći da mi je drago da je napokon iz redova SDP-a shvaćeno pa i na neki način shvatio sam to tako pohvalu za rezultate reforme zdravstvenog sustava. Ja moram reći da vas gospodine Grčiću iz SDP-a smatram jednim od ljudi o kojima sam razmišljao u zadnjih mjesec, dva dana da vas pozovem u Ministarstvo zdravstva i da vam pokažem što smo sve u Ministarstvu zdravstva napravili tijekom ove dvije godine reforme zdravstvenog sustava. I kao što neki mediji sada nagađaju tko je najveći gubitnik, a tko je najveći dobitnik proračuna, ali samo prema tome je li netko u proračunu dobio više ili manje, dakle to svake godine u medijima čitamo, a ja upravo smatram da je Ministarstvo zdravstva u ove dvije godine rebalansiralo milijardu i 800 milijuna kuna, zahvaljujući reformi zdravstvenog sustava i da je ovo rebalans ove godine, odnosno smanjenje proračuna za 2011. godinu rezultat reforme zdravstvenog sustava i da bez toga to ne bi mogli napraviti. I vrlo otvoreno, bez rezanja nekih prava. Ja ću vam reći prije 3 godine, zapravo dvije godine, kada smo krenuli u reformu zdravstvenog sustava ovdje, pročitat ću vam cilj, zamrznuti stopu izdvajanja iz državnog proračuna za zdravstvenu zaštitu na razini 2009. godine, svi zdravstveni sustavi u Europi, svake godine povećavaju svoj proračun za 10%, zdravstveni proračun Republike Hrvatske ne da je zamrznuo stopu izdvajanja za zdravstvo na razini 2009. godine, pogledajte izvršenje proračuna, govorim o HZZO-u, za 2008. godinu je 19 i pol milijardi kuna, a plan, odnosno proračun za ovu godinu je 19 i pol milijardi kuna. Dakle to je jedan od financijskih podataka koji govori da je reforma zdravstvenog sustava uspjela, i da je vrlo bitno što su mnogi spočitavali da sam ja ministar Šuker i da financije u zdravstvenom sustavu treba stabilizirati potpredsjednik Vlade. Naravno da, ali ta financijska stabilnost je vrlo bitna za podizanje nivoa zdravstvene usluge kakvu u zadnje 2 godine imamo u RH. Ono što i s čim se ne mogu složiti s vama da se zdravstvo financira iz općih poreza jer tome nije tako. Ono se financira iz doprinosa, članak 62. se financira iz općih poreza i socijalna skrb se naravno financira iz općih poreza. Slažem se isto s vama da su moguće uštede. Ja ću još ovdje jednom, i zato mislim da je zapravo Ministarstvo zdravstva najveći dobitnik ovoga proračuna jer smo pokazali, između ostalog, kao i sva druga ministarstva da se može štedjeti. Ja ću još jednom ovdje ponoviti, svake godine u Hrvatskoj se potroši oko 10 do 15% lijekova više. I ove godine je u Hrvatskoj potrošeno 4 milijuna kutija lijekova više i svake godine do reforme smo morali dodatno izdvajati 250 milijuna kuna za to što smo popili više. Ove godine smo tih 4 milijuna kutija lijekova više popijenih platili manje za 250 milijuna kuna. I to je uvođenje reda u sustav. Ili, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, dakle gospodarski oporavak Vlade RH, odnosno predsjednice Vlade RH koji kaže da moramo smanjiti administraciju od 5%, višak administracije. Evo, reći ću vam podatak Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje prije godinu dana je imao, nešto manje od godinu dana, imao je 2 512 zaposlenih, danas ih ima 2 399. Smanjili smo za 5%, odnosno za 113 i do kraja godine ćemo smanjiti administrativno opterećenje HZZO-a u smislu radnika za 20. I na taj način u idućoj godini za administrativne troškove smanjili 40 milijuna kuna u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. Pokrenut postupak outsourcinga za 72 ljudi itd., itd. Planom javne nabave poštanske usluge i telekomunikacije smanjili smo za 25 milijuna kuna. I zato sam bio potaknut vašom raspravom i sada stojim na činjenici kao i na početku reforme zdravstvenog sustava kada sam rekao da sam spreman doći na Iblerov trg, političko, odnosno osinje gnijezdo u političkom smislu te riječi, i razgovarati o reformi zdravstvenog sustava. I sada vas pozivam, evo posebno vas, da zajedno prelistamo što smo to napravili u reformi zdravstvenog sustava i naravno ovaj proračun za 2011. godinu se bazira upravo na toj reformi. Hvala vam.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Jutros kad sam dolazila ovdje u Sabor netko mi je poslao poruku da je jučer strani vlasnik donio odluku o likvidaciji firme ETAS sa 138 zaposlenih. Dakle, danas ćemo očito imati već na zavodu iz te jedne tvrtke 138 novih nezaposlenih i jednu tvrtku manje. Treba reći da na području Istre je propalo oko 11 tisuća obrtnika od početka godine, a trenutno ih je blokirano oko 3 tisuće. Na području Splita propalo je više od 800 tvrtki, isto tako od početka godine. I to su neki podaci koji nas definitivno moraju zabrinuti. Jer kada nam u, ono što se kaže realnom sektoru, dakle među onima koji proizvode, koji zarađuju, koji pune proračun iz svojih plaća, iz svojih proizvoda, koje možemo izvesti, tog trenutka doista teško možemo govoriti kako ćemo isfinancirati povrat vanjskog duga, socijalna davanja, obrazovanje, zdravstveni sustav. Dakle, sve ono što se financira u državnom proračunu od onih koji rade i koji proizvode. I zbog toga je to nešto što već dugo vremena jest upaljena jedna lampica crvena i bojim se da još uvijek nisu pronađeni pravi modeli kako pomoći hrvatskim poduzetnicima, gospodarstvu ne samo da opstanu u ovakvim uvjetima nego ono što je puno važnije, a to je da se otvaraju nova radna mjesta. I politika, aktivna politika zapošljavanja isto tako ima svoje umjerene dosege, ukoliko nemamo otvaranje radnih mjesta. Dakle, samo otvaranje radnih mjesta nam može ustvari biti efikasno rješavanje i nezaposlenosti, ali i samog punjenja proračuna i rješavanja onoga svega što državni proračun može. Bilo je ovdje govora o tome da opozicija traži smanjivanje plaća i mirovina. To je najobičnija podvala. Kolega Grčić je ovdje rekao to je zadnja linija obrane za SDP kao i mnoga druga prava. Međutim, ono što mi tražimo to je drugačiji način rada. Prije svega, uvođenje reda u sustavu, uvođenje reda u samom državnom proračunu bez dakle odlijevanja dijela novca u privatne džepove. I s druge strane tražimo da se oporezuje nešto što u ovom trenutku nije oporezivo, da se cijeli jedan kompleks stvari ustvari učini puno pravednijim. Ja ću danas ovdje govoriti o jednom resoru, to je pitanje sustava socijalne skrbi. Htjela bih reći da mi je žao što se punih 7 godina nije učinilo ništa na decentralizaciji socijalne skrbi. To je važno zbog toga što država teško može prepoznati potrebe stanovnika, puno bolje će to prepoznati načelnici, gradonačelnici, ljudi koji žive u svojim sredinama. U ovom trenutku dakle trebalo bi im spustiti poslove socijalne skrbi, trebalo bi im spustiti naravno i financijska sredstva kojima sve to mogu pokrivati. To da nismo napravili decentralizaciju sustava socijalne skrbi loše je zbog jednog dijela ljudi, ja ne mogu govoriti kolika je ta brojka, ali znam da u svakoj sredini kada dođem nađem određeni broj ljudi koji naprosto nisu pokriveni niti jednom državnom pomoći, koji doslovno žive od toga što mogu dobiti u Caritasu, u Crvenom križu ili ono što eventualno mogu skupiti kao nekakav dio svoje prehrane u šumi ili na nekom svom malom dijelu, dakle kojim se bave, poljoprivredi. Potpuno su dakle nepokriveni bilo kojim sustavom socijalne skrbi. To bi se mogli nazvati i nazivaju se u svijetu ono kako kažemo nevidljivi ljudi za sustav, a te ljude bi najbolje prepoznali upravo oni koji rade u jedinicama lokalne samouprave, ali ovako kako imamo sve centralizirano to naprosto nije moguće. Nema nažalost reda niti u socijalnim naknadama. Mi smo imali JMBG, sada imamo OIB, međutim zbog neumreženosti sustava mi ustvari nemamo kompletan pregled tko dobiva socijalne pomoći, koliko dakle, sa kojih razina sve se mogu povlačiti socijalne naknade i čini mi se da smo tu uveli reda imali bismo malo bolju situaciju. Imali bismo puno bolju pokrivenost onih kojima doista socijalna pomoć treba i eliminirali bismo iz sustava one koji u ovom trenutku iskorištavaju takav jedan sustav i crpe socijalne naknade sa nekoliko razina. Dakle, uvođenje reda bi sasvim sigurno dovelo do ušteda u tom sustavu i dovelo bi do pravednije raspodjele, jer smisao socijalne pomoći je da ona ide onima kojima je potrebna, dakle onima koji ne mogu zaraditi za sebe. Svjetska banka i UNGDP već godinama nas upozoravaju da ustvari zbog tog jednog neuređenog sustava imamo situaciju u kojoj izdvajamo poprilično novaca. Mi izdvajamo 4% GDP za socijalne naknade.međutim, da one koji su najsiromašniji i onima kojima je to najpotrebitije dolazi ustvari samo nekakvih 0,3 ili 0,6%. Prema tome, definitivno nismo obuhvatili sve one kojima je socijalna pomoć najpotrebnija i za njih izdvajamo najmanji dio financijskih sredstava. Treba reći isto tako da je 40% korisnika socijalne pomoći u Hrvatskoj su radno sposobni ljudi. Socijalna pomoć se ne treba davati onima koji mogu zaraditi i koji mogu raditi, ali isto tako pitanje gdje ćemo te ljude zaposliti. Dakle, vraćamo se ponovno na početak onoga što sam pričala o samom otvaranju radnih mjesta ... opet nam samo otvaranje radnih mjesta omogućava da možemo zaposliti i ove koji su trenutno na socijali potpuno nepotrebno ali i oni koji su u međuvremenu ostali bez posla. Međutim, za te ljude treba napraviti posebnu edukaciju, većina tih ljudi su poprilično ajmo reći neobrazovani, dakle ljudi koji su godinama bili izvan jednog radnog procesa i za njih bi trebalo formirati posebne programe. Ali evo još jedanputa bez otvaranja novih radnih mjesta i to je onda isto jednog ograničenog dosega. Najbolja dakle socijalna zaštita jest politika zapošljavanja. Treba reći isto tako da ima pojedinaca, ima ljudi koje ovakav jedan nered u sustavu socijalnih naknada ne motivira pretjerano za traženje posla, zbog toga što oni dobiju socijalne naknade, dobiju još neka prava iz proračuna. Često puta je njihova naknada u toku mjeseca je puno veća, ponekada je duplo veća od onih koji u nekim tvrtkama rade 8 ili 10 sati dnevno. Prema tome, ta jedna nepravda koju ljudi vide oko sebe da netko tko je kod kuće, da ne radi, ustvari puno bolje u toku mjeseca živi uz socijalne naknade i rad na crno, nego onaj tko se svako jutro diže u 5 ili 6 ujutro i odlazi na posao ustvari ljude poprilično ljuti. I to je ono što je trebalo uvesti reda u sustavu socijalne skrbi, a do sada nažalost se u tom dijelu ništa nije napravilo. Krajnje je vrijeme da razgraničimo što je socijala, a što nije. U poljoprivredi postoji jedan broj ljudi koji su starije životne dobi, koji ne mogu živjeti od poljoprivrede i onda im se da poticaj na ono što se kaže na jednu kravu. Pogrešno. Ajmo razlučiti one koji u poljoprivredi mogu živjeti od poticaja kojima to treba davati i ajmo ove ljude koji su starije životne dobi, koji više doista ne mogu živjeti od rada na poljoprivredi, da njih onda zaštitimo drugačije. U bivšoj koalicijskoj vladi mi smo donijeli jedno rješenje, nazvali smo je tada socijalna mirovina, dakle nešto što bi trebalo pokriti ljude starije životne dobi u ovom egzistencijalnom smislu. I to je isto nešto što treba uvesti. Htjela bih reći nešto oko nasilja među djecom i mladima. Svi se pokrenemo kada se nažalost nekome nešto dogodi, a ja ću vam reći da ste ponovno u ovom proračunu skinuli dosta novca. Samo u Ministarstvu obitelji 5 milijuna kuna manje na preventivnim programima i programima usmjerenim djeci i mladima. I isto tako Ministarstvu znanosti i školstva 9 milijuna 700 tisuća kuna manje za preventivne programe koji su usmjereni za djecu i mlade. Nemojmo štedjeti na djeci, problemi su veliki. Žao mi je npr. što se poliklinike nisu otvorile jedne u području Slavonije, druga na području Dalmacije kako bismo mogli imati jedan multidisciplinaran tim i na jednom dijelu HRvatske i na drugom za pomoć djeci kojima je to potrebna. Ne možete očekivati od ljudi da će ni iz Dalmacije, niti iz Slavonije putovati stalno u Zagreb kada imaju problema sa svojom djecom. Mi moramo učiniti da njima multidisciplinarna potpora bude dostupna barem na regionalnoj razini, dakle što je moguće bliže. Na kraju, nije se uvelo puno reda niti u udomiteljstvu. Vidim u ovom proračunu smanjuju se sredstva za udomiteljske naknade. Dakle, dok se tu isto tako ne uloži u udomitelje u njihovu educiranost u njihovo obrazovanje, financijsko ulaganje, jedan dobar sustav kontrole i nadzora ne može se govoriti niti o novoj deinstitucionalizacije. Prema tome, puno je stvari koje tu treba napraviti. Evo sam u resoru socijalne skrbi koje sam se dotaknula. I na kraju samo još nešto. Ljudi znaju da ovako dalje ne ide. Ne možemo se zaduživati i svaki dan gubiti radna mjesta. Ljudi su spremni na sve svoje žrtve samo onda ako znaju da ih sve to vodi u neko bolje sutra. Hvala lijepo.
Hvala. Sada imamo nekoliko ispravaka i replika. Prvo je ispravci, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospođo Opačić ja ću ispraviti vaš netočan navod i zaista mi se čini čudno da zapravo sa takvom lakoćom izgovarate da država teško može prepoznati potrebe socijalno ugroženih građanki i građanka. Ja ću vam nabrojati samo nekoliko prava koje osigurava samo Zakon o socijalnoj skrbi da ne navodim i neke druge zakonske propise. A to su stalna novčana pomoć, doplatak za pomoć i njegu, osobna invalidnina, pomoć i njega u kući, pravo na status roditelja njegovatelja, jednokratna novčana pomoć, uzdržavanje djece, ostale naknade i pomoći u sklopu kojih se osiguravaju sredstava za smještaj i novčane naknade tražitelja azila, azilanata, isto tako i stranaca pod privremenom zaštitom. I to je samo jedan broj prava u cijeloj lepezi i ostalih zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Uvaženi zastupnik Željko Turk ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedavajući. Također ispravljam krivi navod gospođe Opačić koju upravo brigu i socijalnu skrb sa nivoa države smatra neprimjerenom odnosno dobro neorganiziranom. Kolegica Klarić je rekla jedan dio i segment kako država i na koji način brine upravo o tim kategorijama ljudi. I kada govorimo o toj temi, pa ja to potvrđuje, a sa druge strane uz komentar vezan na lokalnu samoupravu jasno je da upravo zajedništvom i životom i radom na nivoima općina i gradova zapravo pojedini centri za socijalnu skrb dobivaju svu svoju težinu. Jer danas kao gradonačelnik jednog grada kada govorimo o socijalnim anamnezama onda prije svega koristim kako stručnu, kadrovsku, inu kvalitetu upravo centra za socijalnu skrb čiji su kriteriji na nivou države jedinstveni, te zajedničko kako sa tim sredstvima i odlukama tako i sredstvima lokalnih samouprava činimo poteze kako o toj temi koja je vezana o brigu o kategorijama ljudi o kojima ovdje govorimo činimo i najbolja rješenja i zapravo je to zajedništvo na neki način i donijelo rezultate.
Molim vas da se pridržavamo vremena jer je to temeljno da možemo raditi normalno. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Nevenka Majedenić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja ću se isto, ispravit ću netočan navod koji je rekla zastupnica Opačić da bi decentralizacija socijalnog sustava poboljšala materijalno ili socijalno stanje što zaista nije točno. To bi bilo točno u onom slučaju samo kada bi sve jedinice lokalne samouprave bile jednako razvijene, nažalost ipak nisu jednako razvijene. Prema tome, svaka lokalna samouprava raspolaže sa odgovarajućim sredstvima, prema tome one koje bi imale više sredstava bi mogle više izdvojiti za neke socijalne naknade i to ne bi bilo pošteno i to ne bi bilo socijalno osjetljivo. Prema tome, dok još uvijek jedinice lokalne samouprave nisu jednako razvijene u Republici Hrvatskoj potrebna je decentralizacija financijskih sredstava, dakle iz centraliziranih, iz države, iz proračuna. Druga stvar je što ste rekli da treba uvesti reda, daljnjeg reda u socijalni sustav.
Vrijeme!
Morate znati da je puno sredstava uloženo i u materijalne uvjete, u administrativne uvjete jer će OIB koji bude počeo funkcionirati od 2011. točno pokazati tko kojom imovinom raspolaže…
Hvala lijepa.
I onda će se točno moći utvrdit kolika su socijalna davanja.
Molim vas. Držite se vremena toliko koliko je predviđeno. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Šima Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, vi ste u svojoj raspravi rekli čemu potpora npr. na jednu kravu. Zašto ne? Slavonska sela, hrvatska sela su opustošena i ta populacija treba živjeti, a ne u jednom selu imati pet, šest bogatih, a 300 siromašnih. Starije domaćinstvo dohodovna potpora, a oni potporama zasjene kulture, 3 do 5 hektara ili manje ili više i zašto ne potpora i na stoku, u ovom slučaju i na drugu stoku. Hvala lijepo.
Idemo na replike. Prvo je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Kolegice Opačić, učinili ste jako dobro da ste danas podsjetili na izjavu premijerke Kosor da će biti novaca za plaće i mirovine. Dobro je da ste to citirali. Ali ta izjava gospođe Kosor oko mirovina je izjava roba s greškom. Naime, istina bi bila da je gospođa premijerka rekla da će biti novaca samo za zamrznute mirovine. Ja sam sad u nedoumici, ja sam dobio jedan prijedlog zakona pod brojem 644, valjda i vi, u kojem Vlada predlaže da se u cijeloj 2011. mirovine ne usklađuju temeljem osnovnog zakona, dakle ostaju zamrznute i cijelu iduću godinu. O tome nije bilo rečeno, dakle bit će novaca samo za zamrznute mirovine. One će bit zbog toga manje koliko, 3, 4, 5, 5,5% otprilike. Ali što je interesantno, Vlada u obrazloženju zakona veli da će se ostvariti određene uštede, citiram, ne znaju koliko će ušteda zbog zamrzavanja mirovina u cijeloj idućoj godini biti. I ono što je još žalosnije, ovakva izjava potvrđuje da nema čak ni u naznakama spremnosti da se iz mirovinskog sustava izbaci sve ono što nije posljedica mirovinskog staža osiguranja i uplaćenih doprinosa pa od onih 15 milijardi koje država dodaje u mirovinski sustav, a što ministar Šuker uvijek ističe kao glavni problem, od tih 15 milijardi najmanje polovice od toga jer je ova Vlada u sedam godina u mirovinski sustav ugurala barem 8 milijardi rashoda koji nisu posljedica plaćanja mirovinskog osiguranja. Dakle, bit će novaca za zamrznute mirovine.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Evo kolega Lesar, vi ste se dotaknuli malo više mirovinskog sustava i umirovljenika, ali otprilike čini mi se da smo govorili o istom, o tome da se opet na neki način radi nepravda, opet se štedi i zaustavlja ajmo reći kakav takav rast standarda jednoj populaciji, a to su ovdje umirovljenici dok se s druge strane neke stvari ne žele učiniti. Ja kada sam ovdje govorila o tome da u ovom jednom sustavu socijalnih naknada koji je poprilično neuređen, da postoje velike nepravilnosti, ja sam govorila doista potaknuta konkretnim slučajevima. Neki dan kada sam bila u jednoj maloj općini vidjela sam npr. situaciju u kojoj socijalnu pomoć ima čovjek koji godišnje proda više od 200 metara drva, ali s druge strane starica sa 72 godine koja ima teško bolesnog i nepokretnog sina nema niti lipe socijalne pomoći. Dakle ja sam o tome govorila, ja nisam govorila o pravima koja država daje nego sam govorila o tome da naprosto država ne može vidjeti sve ono što se događa u jedinicama lokalne samouprave i da nam se događa i ovakva situacija da imamo nepravdu da netko tko doista može zaraditi za sebe i zarađuje očito prodajom drva na crno ima novaca, ali starica sa 72 godine koja se teško brine za bolesnoga sina nema doslovno niti lipu prihoda. Ovisi o tome tko će joj što donijeti od njezinih susjeda za pojesti ili za platiti režije. Prema tome, o tome sam govorila i doista dok se ne uvede reda imat ćemo ovakve situacije i ljudi će stalno tu nepravdu vrlo teško doživljavati na svojim leđima.
Zahvaljujem. Imamo repliku, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Kolegice Opačić, kažete da Vlada nije pronašla uspješne modele poticanja gospodarstva. Ja se čudim, vi ste jedna analitična osoba, kako ste previdjeli četiri kolosalna projekta kojima je Vlada za dlaku skoro promijenila gospodarske tokove u Hrvatskoj. Recimo prvi, to je u sklopu one politike aktivnog zapošljavanja tzv. projekt sufinanciranja petog radnog dana gdje je Vlada utrošila čak 47 tisuća kuna za potrebe čak 27 radnika ili recimo čuveni projekti odnosno modeli A, B i C. Ja ne znam kako vi niste zamijetili da je recimo u projektu A čak angažirano bilo 30% raspoloživih sredstava, ali nije ni utrošeno toliko jer očito naše gospodarstvo ne treba. Onda recimo model B, na prvoj aukciji javile su se čak dvije banke sa čak 4 projekta, a model C nažalost nije zaživio još uvijek, ali Vlada ima vremena, ona ima živaca, a ja ne razumijem zašto vi nemate.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Nije se javila. Hvala lijepa. Sada u ime predlagatelja, u ime Vlade, uvaženi Darko Milinović, potpredsjednik Vlade. Izvolite.
Evo čini mi se da je rasprava oko proračuna počela dobro argumentima i evo čuo sam dvije dobre rasprave vezane jednu za zdravstvo, jednu za socijalnu skrb. Naravno da, ja se ne mogu složiti sa činjenicom da nije ništa napravljeno. Može li bolje? Može sigurno, a mi smo u dio socijalne skrbi. Dakle, sve je manje mogućnosti zlouporabe onih koji koriste socijalne naknade u smislu da ih koriste sa nekoliko nivoa, jer smo mi već ove i prošle godine polako, rekao bih polako ali sigurno uvodimo pored prihodovnog i imovinski cenzus sa prava korištenja iz dijela socijalne skrbi. Ono što moram napomenuti da smo u ovom proračunu osigurali sredstva za isplatu svih socijalnih davanja kao i prethodne godine. Razvijamo itekako i do kraja ja se nadam ove godine izaći ćemo i sa master planom do, razvojem socijalne skrbi do 2016. godine. Ali što se tiče decentralizacije mi smo u posljednjih godinu i pol dana napravili dosta u postupku decentralizacije sustava socijalne skrbi. Jer vjerojatno gospođa Opačić, ne znam da li zna ali evo na znanje da u 10 županija provodimo tzv. socijalno planiranje što znači upravo to da socijalne potrebe ne znam u Vukovarsko-srijemskoj županiji nisu iste kao i Zagrebačkoj ili nisu iste kao u Istarskoj županiji. I kroz tu decentralizaciju, dakle detektiramo probleme pojedine regije. Idemo i dalje u proces informatizacije. Desetak ustanova socijalne skrbi ulažemo u infrastrukturu. I ono što je možda najbolje ili najbitnije napomenuti da ne znam gdje ste pročitali podatak. Ali ne smanjujemo naknade za udomiteljske obitelji, povećavamo za 2 i pol milijuna kao i za status roditelja, njegovatelja za 7 milijuna kuna. Što se tiče statusa udomitelja, ja sam dao preporuku da se djeca do tri godine ne smještavaju u ustanove već u udomiteljske obitelji i sada je 979 djece smješteno u ustanove. Ali od toga reći ću samo, ali i to je puno, samo 79 djece do tri godine. Mi pripremamo novi zakon, znate da pripremamo novi zakon, master plan do 2016. godine koji ćemo objaviti ja se nadam do kraja ove godine mi se bavimo mišlju i najvjerojatnije ćemo ići da se djeca do sedam, ne do tri, nego do sedam godina ne mogu smještavati u ustanove već da se smještavaju u udomiteljske obitelji. Na kraju krajeva, prošli tjedan smo dobili i pohvalu UNICEF-a da smo po tom segmentu najbolji u regiji. Dakle, da ima problema ima. Od prilike to ovako ja gledam kad vidim što smo sve napravili u zdravstvu i socijalnu skrb, u reformi zdravstva i socijalne skrbi, dvije godine kad se pogleda, kad pogledam iza onda mislim da smo napravili ogroman posao, a kad pogledam ispred sebe onda vidim još koliko me tu ili koliko nas tu posla čeka. Ali evo mi nastavljamo sa reformom kako zdravstvenom tako i socijalne skrbi. I podatak da smo ove godine, nismo tu smanjivali sredstva i da smo uložili kao što sam rekao u desetak ustanova socijalne skrbi u informatizaciju, u socijalno planiranje dodatnih 23 milijuna kuna.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak uvažena zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa gospodin ministar je rekao da je dao naputak da se djeca, dakle to su bebe koje se do treće godine smještaju u udomiteljske obitelji. Gospodine ministre, ja bih vas samo htjela upozoriti budite vrlo pažljivi s tim. Dok god u udomiteljstvu niste napravili neke predradnje, dok god u udomiteljstvu niste uveli jedan sustavni nadzor. Pazite da se ne dogodi da ta djeca odu tamo gdje neće dobiti potpunu skrb. Tu ima djece i koja imaju određene potrebe kao neuro rizična djeca. Da li obitelji koje žive u nekim manjim mjestima udomiteljske imaju mogućnosti da tu djecu vode na određene terapije svaki dan. Morate jako dobro voditi računa o tome i nemojte da se dogodi kao u Sloveniji gdje sva djeca idu u udomiteljske obitelji i gdje praktički su posvojenja ravna nuli.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo potpredsjednici, kolegice i kolege. Karakteristika proračuna za 2011. godinu vrlo, vrlo mali prihodi, daleko manji od rashoda i naravno deficit koji se pokriva zaduženjem. To su temeljne karakteristike. Tada se pitamo zbog čega mali prihodi? Koliko su bili prije svega dvije godine. Tada ćemo vidjeti da je to pad od preko 10 milijardi u odnosu na pred dvije godine, analizom bitne razlike između SDP-a i vladajuće koalicije. Vladajuća koalicija ocjenjuje taj pad prihoda je razlog financijska kriza u svijetu i nemogućnost hrvatskog gospodarstva da jednostavno se prilagodi toj krizi i razlog je jednostavno uvezen problem. Ocjena SDP-a da je problem hrvatska gospodarska politika, da jednostavno sa svojom gospodarskom politikom vladajuća koalicija ne daje jamstva i sigurnost gospodarstvu da će imati sigurno poslovanje, da će imati kvalitetno poslovanje, da će biti konkurentna. Prema tome, SDP ocjenjuje hrvatsko gospodarstvo je preopterećeno prije svega sa doprinosima. Želim biti tu vrlo jasan, doprinosima koji nisu prepoznatljivi u Europi s obzirom da se zdravstveni doprinos u Europi najmanje financira iz plaća. Taj dio. Problem drugi reforma mirovinskog sustava. Mirovinski sustav koji je jednostavno opterećenje prije svega za državni proračun, ali i dobrim dijelom nije riješen iz plaća. Prema tome, problem politike mirovinske i zdravstvene u dijelu financiranja. Treće. Masu parafiskalnih nameta koje nećemo riješiti samo ukidanjem nego jednostavnim problemom što temeljni prihod jedinica lokalne samouprave je komunalna naknada koju ne prepoznaje ni jedna zemlja Europe. Jer se jedinice lokalne samouprave financiraju opterećenjem imovine. Znači, zamjena poreza. SDP govori o tome. Bitka za rasterećenje gospodarstva, promjenu poreske politike koju moramo uskladiti europskim zemljama, jer sutra želimo ići u nju. Pripremiti i omogućiti sa promjenama politike u kojim ćemo smanjivati opterećenje rada, a okrenuti taj porez onako kako ga ima Europa da bi to gospodarstvo bilo konkurentno. Da, o tome govori SDP, 3 godine se borimo da od 2008. govorimo da u kriznim trenutcima potpuno nekonkurentno možemo umanjiti ako promijenimo poreznu politiku. I da tu su prijedlozi SDP-a, smanjiti doprinos za zdravstvo na plaću. Ne da radnik plaća 4 i po milijuna stanovnika njihovo zdravstveno osiguranje, da taj dio preselimo i na kapitalne dobiti, i na dobiti od prihoda od imovine, i na oporezivanje bogatih koji imaju enormnu imovinu, na oporezivanje imovine koja je van funkcije, ne služi ni za stanovanje, ne služi ni za gospodarsku aktivnost. To je sve bio posao fiskalne vlasti, rasterećenje privrede. U tom rasterećenju smatrali smo jedan dio može otići, i na povećanje mirovinskog doprinosa da prekinemo pričom da imamo 10 milijardi minusa godišnje na razlici između isplaćenih mirovina i prihoda od mirovinskih doprinosa, da pokušamo riješiti i drugi mirovinski stup, pa smo jedno vrijeme smatrali da je plaća radnika, … [[Ne razumije se.]] riješiti. Sve je to riječ o kojem mi govorimo. SDP je zabrinut što je 6% pada plaća u realnom sektoru, 6% sa smanjenjem ovog doprinosa dio privrednika bi imali mogućnost i razmišljanja i o plaćama, 4% recimo manjih taj dio iznosa doprinosa za zdravstvo je manja iznos plaća u proračunu, ne zato što su otpušteni radnici, nego se smanjuje ukupni iznos za izdataka za plaću. Ali je potrebna promjena fiskalne politike, o tome govorimo tri puta predloženi, i ponovo ćemo predložiti. Dapače očekivali smo sada, mi ne želimo nove poreze, zamjenu poreza, zamjenu s kojom ćemo rasteretiti gospodarstvo, koje će moći biti konkurentno. To su prijedlozi tako vidimo, tako smo htjeli vidjeti i ovaj proračun za 2011. Želimo ozbiljno ocjenu zašto nam padaju prihodi. Koje su danas ocjene privrednika? Dodatnih 30 tisuća nezaposlenih, smanjit ćemo broj zaposlenih, jednostavno zatvaramo gospodarske subjekte, obrtnici listom zatvaraju. Hoćemo li govoriti o nenaplaćenim prihodima države po osnovu poreza i doprinosa? Negdje blizu 14 milijardi dospjelo. Još se priča da je toliko ja bih rekao ugovoreno, prolongirano neplaćenih obveza. To su enormni iznosi koje država ne može naplatiti jer su gospodarstvenici postali nelikvidni. Prema tome da li smo svjesni da ćemo imati i nadalje pad i doprinosa uplaćenih u državni proračun, a i bilo kojih prihoda, neovisno da li su to porezi na dobit, jer očito da više o dobiti nećemo moći govorit, ali bit će problem i poreza na dohodak. To je nešto što fiskalna vlast mora dati prijedlog kako se boriti protiv toga. Očekivali smo za 2011. godinu potpunu promjenu fiskalnog poreza u tom dijelu. Ali da se samo na tom problemu ne zadržimo. Dvije godine upozoravamo na enormni rast nelikvidnosti u Republici Hrvatskoj, enormni rast. Nikakvih mjera, ali nikakvih mjera. Mi smo došli do 33 milijarde neplaćenih obveza u Republici Hrvatskoj. To su zadnji podaci. Predlagali smo zakone, sad ponovo predlažemo, ovaj puta i obveze za realni sektor da se pokuša na neki način utjecati na njihovu disciplinu. Privrednici od nas očekuju, od zakonodavne vlasti da pokušamo nuditi rješenja u kojem će oni biti sigurni da ipak mogu naplatiti svoja potraživanja. Europa se bavi s time, Europa donosi direktivu, ali u Hrvatskoj mi ne smatramo da je to problem, mi ne smatramo, a evidentno je neplaćene obveze prema državnom proračunu i međusobno neplaćene obveze koje potiču zatvaranje gospodarskih aktivnosti, otpuštanje radnika. Da. Mi kao SDP nudimo rješenja. Osim što smo ismijani, ništa od toga. U tome vidimo promjenu, u tome smo očekivali i ovaj puta za 2011. ponovno promjenu da Vlada pokaže da je osjetila problem neplaćanja, da s tim problemom se moramo jednostavno nositi. Također smo očekivali nešto drugo, 33 milijarde neplaćenih obveza znači da treba vjerovnike povesti u restrukturiranje takvih trgovačkih društava, u strukturne promjene, u konsolidaciju, u sanaciju gubitaka. Tko će to voditi? Pustit ćemo banke da to vode? Pa ne. Jedna od najvećih vjerovnika će biti hrvatska država. Da li treba biti program rada Vlade za 2011. kako će konsolidirati tu, ja bih rekao, gospodarsku i granu i cijelo gospodarstvo koji ne plaća obveze, gdje ćemo ostale vjerovnike povesti u spašavanje radnih mjesta? Nema takvih prijedloga uz proračun. Nema takvih aktivnosti u proračunu. Nema takvih najava, jednostavno, uz ovaj proračun da bi mi vidjeli kako ćemo se boriti za radno mjesto u realnom sektoru. E naravno, ne možemo pobjeći ni od toga da ekonomska politika hrvatske Vlade nije ponudila ni aktivnu politiku investicija od strane državnog proračuna. S jedne strane nema dovoljno sredstava, jer sredstva je nemoguće osigurati s obzirom da pad prihoda smo nadoknadili samo sa zaduženjima i tog trenutka mi nemamo dovoljno sredstava za aktivnu politiku. Uz ovaj proračun Republike Hrvatske mi smo trebali vidjeti, a koliko će to HEP investirati neovisno što ne raspravljamo o trgovačkim društvima, ali mi moramo poslati poruku privrednicima, da gospodo ulagat će se u alternativne izvore energije, obnovljive, kako tko god želi, ulagat ćemo u hidroelektrane, toliko će se uložiti, Vlada će voditi projekt. Nema toga. Hoćemo li govoriti o željeznici? Željeznička infrastruktura. Ni jednom riječju nije naznačeno a što će to Vlada raditi u ovoj godini. Vidimo iz proračuna potpuno, potpuno izostanak ulaganja ja bih rekao u daljnje strukturiranje cijelog društva Hrvatskih željeznica, ali isto tako bez ikakvih naznaka daljnjeg ulaganja. Da tu su razlike između SDP-a i vladajuće koalicije. Aktivna politika u dijelu stvaranja pretpostavki za rast.
Privedite kraju.
Stvaranja rasta prihoda, da se ne bi morali.
Hvala lijepa.
Sa rashodima.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ma evo samo ovo na kraju, između ostalog mislim da treba ispraviti. Kaže kolega Linić da nema naznaka uopće ulaganja u alternativne izvore energije. Pa ja podsjećam i u proračunu je točno naznačeno kolika sredstva su osigurana u Fondu za energetsku učinkovitost. Znamo da je fond raspisao prije 2 mjeseca natječaje, da se javilo gotovo tisuću projekata za ulaganje u obnovljive izvore energije, da je u tijeku odabir, da će ti projekti biti financirani u sljedećoj godini i da su zato osigurana sredstva u proračunu u 2011. godini. Malo me zabrinjava ova promjena kursa, rekao bih, SDP-ovih izlagača. Sad zagovaraju promjenu fiskalne politike u 2011., a do jučer su govorili o bolnim rezovima, o potrebi otpuštanja, o smanjenju plaća i mirovina. Nešto se čudno danas događa kod izlagača SDP-a. Hvala.
Hvala. U ime predlagatelja, u ime Vlade, uvaženi Ivan Šuker, potpredsjednik hrvatske Vlade. Izvolite [[Upadica: A što je bilo s mojom replikom gospodine predsjedavajući?]] Oprostite, ne možemo vidjeti ako vi ne zadržite pločicu, dižete ovako i spustite. Nismo vidjeli i nećete dobiti repliku. Izvolite drugi puta jasno se opredijeliti. Izvolite [[Upadica: Pa rekli ste jedan ispravak i jednu repliku.]] Ne, nisam rekao repliku, jer nema zapisano. I molim vas, pa pokucajte malo da se čuje. Izvolite potpredsjedniče Vlade.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo ja sam prije svega sretan nakon ove 3 rasprave kluba SDP-a. Prvo, što očigledno da ako se ovako nastavi promijenit ćemo uobičajeni, da tako kažem nažalost, način rasprave oko proračuna i mislim da ovdje su danas stavljene neke teze oko kojih možemo raspravljati. Možda jedino, ali ne bih želio pokvariti ovu dobru atmosferu, da su ove teze koje je i kolega Linić i kolega Grčić stavili, da su potkrijepljene brojčanim pokazateljima, onda bi mogli čak i konstruktivnije raspravljati. I mislim da tu nema puno stvari oko kojih se mi možemo na ovakav, onakav način razilaziti, međutim u nekim tezama koje je iznio kolega Grčić ja moram reći, ne bih ga želio povrijediti jer ga stvarno poštujem i cijenim, ali očigledno da nije vidio određene zakonske odredbe koje postoje. Dakle, ono što se ovdje često spominjalo, a to je reinvestirana dobit. Pa vi znate da ima odredba u zakonu ako netko investira preko 65 milijuna i zaposli 75 ljudi da ima oslobođenje od dobiti 10 godina. Dakle, sa smanjenjem investicije, sa smanjenjem zaposlenih to oslobođenje je 50%, pa 25% na isti broj godina. Međutim, ono što je meni čudno, a to je da s jedne strane svi govorimo o tome kako trebamo privući strane investicije, kako trebamo privući privatni kapital jer je evidentno da je to jedino što u ovom trenutku može promijeniti gospodarsku sliku Hrvatske. Svi smo mi svjesni da model koji je bio dobar tamo od 2001. do 2007., 2008. godine, a to su pretežno bile investicije iz državnog proračuna i preko državnih poduzeća je nažalost potrošeno. Danas niti Hrvatske autoceste niti Hrvatske ceste, Hrvatske željeznice da ne govorim, ne mogu izvršiti značajnije investicije. Dakle, mora se otvoriti prostor nekom drugom kapitalu. I ne možemo s jedne strane govoriti kad nam to paše. Pogledajte koliko investitora je došlo u Srbiju, ovdje, ondje, a istovremeno mi želimo penalizirati i kazniti one koji žele uložiti novce u Hrvatsku. Pogledajte si koliki je bio porez na dobit i nemojte, stvarno se ne želim vraćati na godine, nemojte me razumjeti sad da idem u tom smjeru ako ću spomenuti, mogu reći 2004. ne mora biti 2003. A pogledajte koliki je bio prihod od poreza na dobit zadnje godine prije krize 2008. godine. A do 2003. smo imali tzv. porez na dividendu, a nakon toga smo ga ukinuli. Dogodilo se to da ne iznos poreza, nego da se osnovica povećava nekoliko puta. Dakle, od prihoda od poreza na dobit od nekakve 3 milijarde mi smo došli na prihod u 2008. na 10,8 milijardi. I ne može nitko reći da je bila tolika ekspanzija hrvatskog gospodarstva jer onda bi imali gospodarski rast ne 3, 4 i 5% koliko je bio nego bi on bio daleko veći. Nego jednostavno sa smanjenom stopom poreza na dobit jednostavno smo doveli ljude do toga da im je jednostavno prikazat realne prihode, platiti 20% i s tim novcima može raditi što hoće. Razmišljalo se i razgovaralo se, i kolega Linić smo ja o tome ne jedanput razgovarali o toj reinvestiranoj dobiti. Međutim, kako nju kasnije tretirati kao obračun amortizacije? I druga stvar, koje to tvrtke koje su u Hrvatsku uložile velike novce izvlače dobit? Recimo, niti jedna poslovna banka u ovoj financijskoj krizi nije dobit praktički izvlačila van nego je ostavila. I zato imamo danas tako visoku likvidnost bankarskog sektora. I nemojmo stalno žmiriti da bez obzira koliko se to nekome sviđalo ili ne sviđalo, ali Hrvatska je jedina država koja će na ovaj ili na onaj način izići iz krize bez ičije pomoći. I danas imamo jedan od najlikvidnijih bankarskih sektora u Europi. Naša danas nijedna banka nije u problemima. U problemima je Poštanska banka koja je dokapitalizirana i ona danas ima isto vrlo visoku adekvatnost kapitala. Dakle, to stalno, stalno zaboravljamo. Kad govorimo o poreznom opterećenju onaj članak koji govori da Hrvatska ima najveći porez na svijetu znate na koju godišnju plaću se to mjerilo i uspoređivalo? Na 100 tisuća dolara. Koliko mi u Hrvatskoj imamo ljudi koji imaju plaću 100 tisuća dolara? A znate kolika je efektivna stopa poreza na dohodak u RH? 11,2%. Sad sa smanjenjem ove prve stope sa 15 na 12 efektivna stopa poreza na dohodak u Hrvatskoj će se smanjiti preko 10%. O doprinosima ćemo kasnije jer kolega Linić je o njima govorio, sad govorim na ono što je govorio kolega Grčić. Dakle, svi govorimo o nekakvim poreznim rasterećenjima, međutim kako je koncipiran porezni sustav RH kroz svih ovih 20, uzmimo '93. godinu kao baznu kad je prva napravljena i velika porezna reforma. I bile su razne političke opcije na vlasti i bile su razne ekonomske škole, dakle od ljudi koji su bili na čelu i gospodarskog sektora i Ministarstva financija. Međutim, ono što je zajednička karakteristika i za jedne i za druge je da smo se oslanjali na tzv. potrošačke poreze. Dakle, porez na dodanu vrijednost i trošarine. Doprinose pustimo zasebno. To što smo ih mi 2002. godine zbog nekakvih, da tako kažem, zahtjeva MMF-a uvrstili u državni proračun to je drugi par cipela. Međutim, kad govorim o njima, gledajte mi možemo govoriti danas ovako ili onako, ali je činjenica da mi od doprinosa za mirovinsko prikupimo negdje oko recimo između 18,5 i 19 milijardi kuna, a isplata mirovina je 35 milijardi. Ali istovremeno imamo dva problema i tu se ja i kolega Linić nećemo razić, da taj doprinos visoko opterećuje cijenu rada u HRvatskoj i da čini na određeni način nekonkretnost. Isto tako smo svi svjesni činjenice bez obzira kojoj političkoj opciji pripadali i koliko nam to trebalo ili netrebalo u dnevno političke svrhe da problem drugog stupa mirovinskoga ako ostane stopa izdvajanja 5% dugoročno gledajući biti problematična. I sada ono što smo mi stavili u mjerama gospodarskog oporavka i što će krenuti ove godine bez obzira što je ona izborna itd., a to je da Hrvatska mora napraviti jednu ozbiljnu reformu mirovinskog sustava. Mi smo je napravili '99. i opet ću reći bez obzira na one tri i na ovih 7 godina, svi smo u datom momentu intervenirali u tu mirovinsku reformu i srušili njena osnovna načela i danas imamo 4 vrste umirovljenika u Hrvatskoj koji nažalost imaju mirovine takve kakve jesu. Pa dobro jel se možemo dogovoriti ovdje svi napraviti politički konsenzus, ajmo napraviti zajedno tu mirovinsku reformu. Ajmo napraviti mirovinsku reformu koja će biti dugoročno fiskalno održiva i koja će nas dovesti u poziciju da rasteretimo hrvatsko gospodarstvo i da na takav način učinimo cijenu rada nižu i povećamo konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Ja mislim da je to tema koja ne bi trebala poznavati političke granice. To je tema od nacionalnog interesa prvenstveno zbog jedne stvari koju mi nažalost ne smijemo zanemariti. Mi danas imamo milijun 190 tisuća umirovljenika, imamo 304 tisuće nezaposlenih, a kada pogledate koliko imamo zaposlenih, onda nažalost imamo više ove dvije skupine nego zaposlenih pa kada tome dodamo socijalu, pa kada uzmemo da tih miliju 490, milijun 500 zaposlenih praktički plaća zdravstvo za 4,5 milijun Hrvata onda vidimo u kojoj smo situaciji. Onda ta priča oko opterećenja izgleda malo drugačije. I sada bih rekao nešto što je kolegica Opačić govorila. Dakle da jedan proces za koji je trebalo puno vremena da se tehnički pripremi. Ne možete govoriti o pravednoj socijalnoj polici ako nemate jasno imovinsko stanje. I bez obzira koliko netko posprdno govorio OIB je jedini instrument koji će to napraviti. Mi ćemo sa 1.1. izuzev gruntovnice imati mogućnost jer smo modernizirali, infomatizirali, povezali kompletnu državnu upravu koja nažalost nije bila povezana imati mogućnost povući za svakog građanina, za svaku tvrtku koliko je njegova zarada, koliko ima, koliko kupuje i sigurno će se dogoditi da netko tko ne pripada u onu kategoriju da mu treba socijalna pomoć tu socijalnu pomoć neće dobiti. Ali kažem, možemo jedni druge optuživati koliko god hoćemo. Međutim, kada smo mi krenuli sa projektom OIB-a i kada smo počeli što se kaže od dna čistiti pojedine evidencije, onda ste trebali vidjeti što je svega bilo zapisano. Ali mi smo tu pri kraju, ostala je još jedino gruntovnica. Samo vama radi informacije, u gruntovnici u trenutku kada smo krenuli sa OIB-om samo 5% vlasnika nekretnina u RH je bilo zavedeno putem JMBG-a znači 95% je bilo samo ime i prezime. A znate koliko u Hrvatskoj imate ljudi istog imena i prezimena. Dakle, sve je to trebalo posložiti. Bez toga nema kvalitetne politike. I samo još nešto što se tiče likvidnosti i nelikvidnosti. Kolega Linić vi dobro znate da ovih 30 tisuća koji se u FINA-i voze koji ne plaću obveze su od '90.-te godine na ovamo. 60% njih je posljedica toga što u
Privedite kraju.
Samo još dvije rečenice, molim vas. Vi dobro znate da kod društava sa ograničenom odgovornošću, njih 5, 6 nije bitno se dogovore samo se jedan iskazuje kao osnivač, ovih 5 ne vidite nigdje. Sada sa uvođenjem OIB-a i sa praktički izmjenom Zakona o sudskom registru, Visoki trgovački sud će morati uvesti sve vlasnike unutra. I u trenutku kada se klikne OIB vidjet će se vlasnik koje firme, i koje vlasnik ta firma neki drugi i na takav način ćemo eliminirati onih 60% tvrtki koje su blokirane koje nemaju niti jednog zaposlenog. I na kraju još jednu rečenicu molim vas. Kolega Linić sjetite se Zakon o ostalim nenaplaćenim potraživanjima i ovdje kada samo govorio kao oporbeni zastupnik, rekao sam poštena namjera, korektna namjera. Međutim, nažalost zbog situacije rezultati će biti takvi kakvi su bili. Vi dobro znate kakvi su bili. Dakle, dok god sud u roku od dva mjeseca ne donese presudu ako ja nekog tužim da mi nije platio, da mi tada mi možemo donositi kakve god hoćemo zakone o tome da netko treba platiti u nekom roku nećemo napraviti ništa. I mislim da se oko toga slažemo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Želim vas izvijestiti da još imamo 76 prijavljenih pojedinačnu raspravu. Da smo za dva sata prošli 6. završili sa raspravom. Nećemo imati pauzu. Radit ćemo cijelo vrijeme. Pa evo samo na znanje i ravnanje a mi idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče HRvatskoga sabora, poštovana gospodo potpredsjednici Vlade, državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Činjenica je da je danas pred nama dokument koji se donosi u uvjetima krize, a što se naravno očituje u negativnim predznacima gotovo svih ključnih makroekonomskim pokazatelja u prvoj polovici 2010. godine. Međutim, ono što je važno ovdje naglasiti i čemu ja dajem posebnu važnost, jest da se u drugom dijelu godine očekuje usporavanje i prestanak negativnih gospodarskih trendova. Ono što je posebno ohrabrujuće jest to da je proračun za 2011. godinu prvi proračun nakon dvije godine u kojem se predviđa oporavak gospodarstva uz rast bruto domaćeg proizvoda od 1,5%. Ukupni prihodi državnog proračuna planirani su u iznosu od 107,4 milijarde kuna što predstavlja međugodišnje smanjenje od 0,8% dok su ukupni rashodi planirani u iznosu od 122,3 milijarde kuna što u konačnici čini deficit od 14,8 milijardi kuna ili 3,4% bruto domaćeg proizvoda. Važno je naglasiti da se ovim proračunom u 2011. godini smanjuje udio državnih izdataka u bruto domaćem proizvodu, jer se zadržava ista razina proračunskih rashoda kao i u 2010. godini, a što je unaprijed određeno zaključkom kojim se zamrzavaju proračunski rashodi u 2011. godini. Dakle, ovo je realni jedini mogući proračun koji je adekvatan vremenu u kojem živimo. Nadalje, proračun je obilježen i smanjenjem poreznog opterećenja građana i to prije svega zbog činjenice što je sa 1. studenim ukinuta i viša stopa posebnog poreza na plaće, mirovine i ostale prihode, a izmijenjenim Zakonom poreza na dohodak omogućeno je da oko milijun i pol građana ima veća primanja. Međutim naravno to istovremeno znači da su za milijardu i pol kuna manji prihodi u državnom proračunu. Novih poreznih opterećenja neće biti, na zadovoljstvo svih građana, a dodatno će se smanjivati i neporezna davanja kako bi se gospodarskim subjektima olakšalo poslovanje, ali i kako bi se potaknuo njihov razvoj. Isto tako vrlo je važno to da će se zadržati zaštita najugroženijih i najosjetljivijih skupina društva i u tom smislu neće se smanjivati plaće, neće se smanjivati mirovine, socijalne naknade, dječji doplatak i rodiljne naknade. Ovdje posebno treba istaknuti činjenicu da se iznosi za rodiljne naknade u 2011. godini povećavaju za 54 milijuna kuna. Smanjenjem mirovina i plaća dodatno bi se smanjio i urušio standard građana, a što bi se naravno na kraju odrazilo i imalo negativnih efekata na potrošnju, a u konačnici na cijelo gospodarstvo. Kad govorimo o smanjenju onda smo mogli čuti od prethodnog govornika kolege Linića koji kaže da SDP predlaže smanjenje doprinosa za zdravstvo. Međutim s druge strane, mi smo čuli, a prema nekim informacijama koje ja imam činjenica je da bi smanjenje zdravstvenih doprinosa impliciralo dodatnu rupu u zdravstvenom sustavu od nekih 10-tak milijardi kuna što su naravno u SDP-u predložili da bi se to pokrilo novim porezima koje bi uveli, a to su porez na imovinu i na kapitalnu dobit. Međutim, ovom prilikom treba istaknuti da je zapravo kapitalna dobit do daljnjega vrlo slab potencijalni izvor poreza, a uvođenje poreza na imovinu je zapravo nešto što bi potrajalo duži vremenski period i što zasigurno ne bi dalo kratkoročne efekte. Važno je imati na umu i činjenicu da je Hrvatska u samoj završnici pregovora za članstvo u Europskoj uniji i da su u proračunu za 2011. godinu izdvojene i stavke koje su vezane uz proces pridruživanja Europskoj uniji u ukupnom iznosu od 2 milijarde kuna. Osim toga, bilo je u proračunu za 2011. godinu potrebno i dodatno osigurati 2 milijarde kuna za kamate koje dolaze na naplatu za popis stanovništva, za parlamentarne izbore koji nam slijede sljedeće godine, za referendum o pristupanju Europskoj uniji, povećani iznos za mirovine itd. Ono što je važno jest da se upravo za ove iznose koje sam prethodno navela proračun nije povećavao već su za taj iznos smanjeni rashodi za redovno poslovanje države. Jedan od važnih ciljeva kojega ovdje treba naglasiti je i stvaranje čvrstih temelja za gospodarski oporavak. Upravo je zato izrađen program gospodarskog oporavka kojega su podržale sve relevantne domaće i međunarodne institucije. U tom smislu treba podsjetiti i činjenicu na 30 investicijskih projekata koji su od posebnog značaja za Republiku Hrvatsku koje je predstavila Vlada, a koji su u vrijednosti od 14 milijardi eura. Budući da dolazim iz Rijeke ovdje posebno želim istaknuti da pojedinačno najvrjedniji projekt, dakle projekt u vrijednosti od 3,7 milijardi eura dolazi upravo iz Rijeke. Naime, radi se o projektu izgradnje nizinske pruge Rijeka-Zagreb … [[Govornica se ne razumije.]] važnom projektu za Rijeku i Primorsko-goransku županiju, naravno i za cijelu Hrvatsku, koji će imati veliki značaj i utjecaj na razvoj i povećanje konkurentnosti riječke luke, ali ne samo luke nego i na razvoj gospodarstva Primorsko-goranske županije i Republike Hrvatske. Naravno, tu su uključeni i drugi projekti od velikog značaja za Primorsko-goransku županiju kao što je projekt regionalnog plinovoda Kukuljanovo-Omišalj u vrijednosti od 23 milijuna eura, zatim naftovod otok Krk-kopno u vrijednosti od 11 milijuna eura, projekt Prelug 130 milijuna eura itd. Govoreći o ulaganjima u Rijeku i Primorsko-goransku županiju želim naglasiti i činjenicu da su u ovom proračunu za projekte izgradnje lučke infrastrukture u Rijeci osigurana i povećana sredstva u odnosu na prošlu godinu što svakako pozdravljam i što je dokaz važnosti i značaja kojega riječka luka ima u prometnom i gospodarskom smislu Republike Hrvatske. Dakle da zaključim, ovaj proračun se temelji na nekoliko bitnih činjenica. Prvo, on jamči isplatu plaća, mirovina, socijalnih davanja te zaštitu najosjetljivijih i najugroženijih skupina društva. Zatim drugo, omogućuje pripremu Hrvatske za ulazak u Europsku uniju. I treće, omogućuje uvod u daljnji oporavak gospodarstva na temelju Programa gospodarskog oporavka. I zato ću podržati donošenje Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu sa svim pratećim dokumentima. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom. Uvaženi zastupnik Željko Turk, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažena gospodo iz Vlade. Pred nama je novi Prijedlog proračuna za 2011. godinu i o njemu je već podosta rečeno. Iz konteksta njegove prihodovne i troškovne strane ono što možda želim reći i na neki način ukazati da je odlukom Vlade i premijerke Jadranke Kosor rečeno da u ove dvije odnosno tri godine neće biti povećavanja rashodovne strane i to je u ovom proračunu tako i predviđeno. Ali valja reći da je i u takvom stvaranju troškovne strane trebalo predvidjeti otprilike 2 milijarde troškova na koje se nije moglo utjecati, a koje su u 2011. godini realnost. Dakle, prije svega referendum o NATO-u, tu je predviđeni popis stanovništva ponovo nakon 10 godina ili recimo pripreme za izbore što zapravo znači da se trebalo na drugoj strani naći negdje dodatnih 2 milijarde kuna uštede kako bi ostali na ovim predviđenim nivoima. Ako tome dodamo da u protekloj 2009. i ovoj 2010. kumulativno je već u strukturi troškova nađeno ili je izbalansirano između 5 i 6 milijardi kuna ušteda, govori da u tom zadnjem periodu je Vlada na čelu sa predsjednicom Jadrankom Kosor napravila izuzetni napor kako bi taj troškovni dio što je moguće više stavila u kontekst onoga planskoga. Ovdje dodatno želim reći i neosporna je činjenica da temeljna pitanja koja su vezana kako jednim dijelom uz socijalu, ali ono sve što čini segment mirovina, socijalnih pomoći, porodiljnih naknada, dakle ova Vlada je u Prijedlogu proračuna za 2011. godinu maksimalno zaštitila i javno rekla da je kao takove neće smanjivati. I tu je ta jedna krucijalna razlika u odnosu na proračun pozicije njezinog prijedloga, te prijedloga opozicija koja zapravo samo načelno kaže da ipak ta i te vrste prava i stečevina treba smanjivati. Ali možda bi ovdje nešto još dodatno bilo potrebno ... [[Govornik se ne razumije.]] upravo na temu socijale, socijalnih naknada, te politike ove Vlade koja se odnosi na tu temu. Dakle, prije svega dakle sa državnog nivoa određena su pravila ponašanja kroz Centra za socijalnu skrb, kriteriji načina rasporeda sredstava po različitim osnovama. Ali ni jedan zakon, ni jedna dobra uredba ne može saživjeti ako ona u praksi i u radu na terenu ne naiđe na plodno tlo. Pa imajući to u vidu upravo suradnja sa jedinicama lokalnih samouprava, sa općinama, sa gradovima i sa ustanovama koji žive na tom terenu i na tom području mogu ili polučiti ili ne polučiti dobre rezultate. Ne može se reći i činjenica da je Hrvatska socijalno osjetljiva država. Ali isto tako potpredsjednik Šuker je rekao nešto što mi na terenu imamo priliku često vidjeti, a to je da postoji veliki broj ljudi kojima je socijalna pomoć potrebna, koju traže, ali velik dio koji ju ne traže. A imamo i onu drugu grupu ljudi. Neću reći da je velika, ali isto tako koji su dobro upoznati sa svim pravima koji se na nivou socijalnog segmenta mogu tražiti, te na taj način na različite institucije upravo traže određena sredstva, traže svoja prava. I zaista podržavamo ovo uvođenje OIB-a koji će na taj način uvesti reda, te vidjeti sve vrste primanja naših građana, a kada je riječ o zahtjevima po socijalnoj osnovi. Ali isto tako, a to je upravo vezano na onaj drugi segment a to je rad gruntovnice Općinskih sudova gdje imamo situaciju da nam ljudi traže određena socijalna prava, a vlasnici su ili nekretnina, stana, zgrada, zemljišta teških i po nekoliko stotina tisuća kuna ili eura, dakle a govorim iz prakse, a sa druge strane traže određena socijalna davanja. Svakako uvođenja reda u tu tematiku definitivno će dovesti do daljnjeg poboljšanja stanja na način da upravo socijalna pomoć dobe oni kojima je ona i najpotrebnija. Kada govorimo o dijelu investicije i investitora, onda ovisno o dnevnoj politici poneki put su to investitori kada izazivamo vezano na nova ulaganja, otvaranje radnih mjesta dobit u proračunu a sa druge strane počesto znaju biti tajkuni kojima je jedina želja da prevare ovu državu i u dnevno-političke svrhe često se koriste ova dva termina za iste ljude, a posebice one koji zaista izuzetno dobro i kvalitetno stvaraju, a na neki način se dovode u poziciju da je pitanje pa zašto i da li nama sve to treba. I ovdje je kada je riječ o stvaranju uvjeta za razvoj gospodarstva time i stvaranje preduvjeta za prihodovnu stranu proračuna često spominjano koji su to uvjeti koje je potrebno ostvariti da bi određeni investitori i investicije imali punu težinu i dobili puni zamah. Mi se ovdje ovog momenta usredotočujemo na poreznu, fiskalnu i inu politiku. Ali valja jasno naglasiti da u stvaranje preduvjeta koji su vezani za bolji razvoj gospodarstva, posebno investicije i ulaganje je potrebno tu temu i puno šire pogledati. Imajući u vidu što je sve pretpostavka jednog kvalitetnijeg i uspješnog razvoja novih pogona, novih investicija i novih sredstava u gradski proračun. Pa onda je tu nužan suživot ponovo centralne državne vlasti ali i jedinica regionalne i lokalne politike jer zapravo veliki dio ostvarenja novih programa vezan je uz temeljne pretpostavke, a to su prostorni i ini planovi i tu je ministarstvo na kojem je čelu gospođa Dropulić napravila zakonski iskorak jer natjeravši veliki broj općina, gradova u stvaranje i donošenja prostornih planova kao preduvjeta danih razvoja. Isto tako, odmah sa tim se nadovezuje sređeni imovinsko-pravni odnosi po pitanju vlasništva zemlja kao temeljnog preduvjeta otvaranja neke nove gospodarske investicije, te temeljem toga i određeni projekti koji kao takovi su temelj toga sveukupnoga razvoja. Svjedoci smo da vrlo često tu zapne kad je riječ o imovinsko-pravnim odnosima upravo gledajući kroz povijest, gledajući da gruntovni vlasnici, posjednici u katastru su različiti ljudi i osobe što je i moguće. Ali dobrim dijelom govorim i o nesređenosti kada je riječ o tom pitanju. I opet često u sredinama u kojima se te stvari događaju i jedinice lokalne samouprave mogu napraviti i određene ili pozitivne ili negativne iskorake. Konkretno u mom kraju u radu gruntovnice i Općinskog suda koji je prije šest godina imao 7000 neriješenih predmeta zajedništvom države, županije, gradova i općina danas je taj broj predmeta 120 ovog momenta i bitno stvara preduvjete upravo nove investicije. Ili redni broj dva, izdavanja građevinskih dozvola potrebne glavne projekte u kojima u dobrom dijelu našeg prostora Hrvatske države a imajući u vidu što sam ovdje rekao i zbog objektivnih razloga došlo do zastoja opet zajedničkom suradnjom, a imajući u vidu i nemogućnost novog zapošljavanja gradovi i općine se mogu kvalitetno uključiti u sufinanciranju upravo ljudi koji rade na takvim projektima da bismo krenuli u investicije. Jer nema onog goreg nego kada investitor mora čekati mjesec, dva, godinu, dvije ili tri da bi stvorio preduvjete da može krenuti u investiciju. Kada ovo što sada govorim, govorim dobrim dijelom iz prakse s jedne strane kao saborski zastupnik, a sa druge strane i kao aktualni gradonačelnik jednoga grada koji svakodnevno prolazi upravo ove teme o kojima sam sada govorio. I moja poruka i poanta je upravo u tome da zajedništvom, kako državne politike, pa do onog najnižeg dijela to je jedinice, općine i gradove stvaramo preduvjete za uspješan razvoj gospodarstva, investicije, a onda i bolju, kvalitetniju stranu prihoda u državnom proračunu. I prijedlog ovog Proračuna ću prihvatiti.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Uvaženi kolega Turk, rekli ste da je Vlada učinila maksimum napora za uštede i branili tezu o Hrvatskoj kao socijalnoj državi. I s tim se s vama slažem, a vi ćete se vjerojatno sa mnom složiti da je pitanje u toj socijalnoj politici pitanje jednakosti i pravednosti je izuzetno značajna stvar. I Vlada je bila na dobrom tragu s jednim prijedlogom zakona, da omogući još veću uštedu u državnom proračunu, međutim od njega je na žalost odustala. Radi se o prijedlogu Zakona o prebivalištu, koji je već u dva pokušaja u dva mandata pada nakon prvog čitanja, on jeste važan i zbog biračkih popisa i sređenje popisa, ali i zbog rashoda iz državnog proračuna na stavkama socijalne politike i zdravstva. Svjedočimo da imamo preveliki broj državljana koji imaju dvostruka prebivališta, neki su od njih ostavili, a neki lažno prijavili prebivališta u Hrvatskoj, da bi ostvarivali prava i na dječji doplatak, i na besplatno, odnosno zdravstvenu zaštitu na teret države, na porodnu naknadu, na socijalne pomoći, i time opterećujući državni proračun onemogućavaju da novac kojim realno država raspolaže bude raspoređena one koji žive i rade u Hrvatskoj. A jedini način rješavanja tog, ali doista nepravednog pristupa je novi Zakon o prebivalištu. Prije 6, više 6 mjeseci imali smo ga u prvom čitanju, nema ga više. Vlada je očito pod pritiskom jednog od političkih koalicijskih partnera ponovno, kao i u prošlom mandatu odustala od njega i zbog toga izražavam žaljenje, jer bi ministru Šukeru omogućili da proračun bude barem milijardu kuna manji.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vlade, ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo odmah na početku kažem da ću podržati prijedlog proračuna za 2011. godinu iz više razloga. Naime prijedlog državnog proračuna za 2011. godinu temelji se na makroekonomskim pokazateljima za ovu godinu i projekcijama razvoja za narednu iduću godinu što znači za 2011., 2012. i 2013. godinu. Posljednje tromjesečje ove godine pokazuje usporavanje i prestanak negativnih gospodarskih trendova, te konsolidaciju i oporavak gospodarskog rasta. Projekcija makroekonomskih kretanja i fiskalne mogućnosti u narednom razdoblju temelji se na strategiji Vladinih programa, kojima se definiraju ciljevi i načini ostvarenja gospodarskog oporavka. Evo polazeći od tih osnova, za 2011. godinu predviđa se rast realnog bruto društvenog proizvoda od 1,5%, te njegov rast do 2013. godine na 2,5%. Isto tako očekuje se realni rast svih komponenti bruto domaćeg proizvoda, od industrijske proizvodnje, preko prometa i turizma, do robne razmjene i tržišta rada. Ovakve projekcije potkrjepljuje i nastavak pozitivnih trendova gospodarskog i investicijskog rasta u našem međunarodnom okruženju, koji će neminovno imati utjecaje na naša ukupna gospodarska kretanja. Prihodi i rashodi državnog proračuna zadržavaju se u globalu u masi na istom nivou kao i prethodne godine, ali to nikako ne znači stagnaciju, nego usporavanje rasta državne potrošnje u skladu sa dugoročnom strategijom Vladina programa. To isto tako znači i smanjenje udjela državnih izdataka u bruto domaćem proizvodu. Druga bitna značajka ovog proračuna je da se neće smanjivati, to smo već čuli, plaće, mirovine, socijalna davanja i druge naknade građanima, i to znači osiguranje stabilnih prihoda građanima koji se financiraju iz proračuna, umirovljenika i zaposlenih u javnim službama, to daje njima sigurnost i oslobađa ih straha od potrošnje, a povećana potrošnja znači i povećanje potražnje za novim proizvodima i uslugama. Ništa manje važna nije ni činjenica u idućoj godini neće biti povećanja poreznog opterećenja građana i poduzetnika. Ne smijemo zaboraviti da se Hrvatska nalazi u završnici pregovora za članstvo u Europsku uniju, i da to iziskuje značajne institucionalne, administrativne, zakonodavne prilagodbe koje će imati i značajan fiskalni učinak. Za taj proces evo potrebno je osigurati i Vlada je osigurala oko 2 milijarde kuna. To zaista se čini kao veliki izdatak, ali dugoročno gledano očekuje nas pozitivni financijski i drugi efekti kao članice Europske unije. Subvencije i pomoći u poljoprivredi neće se smanjivati, no važno je reći da će se provoditi dobra kontrola trošenja tih odobrenih sredstava. Uz prijedlog proračuna za 2011. godinu Vlada, odnosno predsjednica Vlade je rekla da ćemo imati i prijedlog Zakona o fiskalnoj odgovornosti, kojom se ustvari nastavlja proces konsolidacije javnih financija. U konačnici po meni ovaj proračun predstavlja jednu koordinaciju monetarne i fiskalne politike, sadrži niz mjera koji će utjecati na oporavak i jačanje konkurentnosti gospodarstva, te mjere nisu na prvi pogled drastične, bombastične, razvikane, ali su utkane u niz aktivnosti i konstantnih napora Vlade da se provedu, a njihovi će efekti biti stabilni i dugoročni. I na kraju, mislim da je ovaj proračun za 2011. realan, i ja ću ga podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Hrvatska danas gleda posljednji čin propadanja jedne loše politike i jedne loše Vlade. Ovakvim proračunom Vlada si oko vrata vezuje kamen sa kojim više neće moći ostati iznad vode. Međutim situacija je još i teža, i daleko je problem veći jer ovaj proračun sa sobom na dno povlači i hrvatsko gospodarstvo i hrvatske građane. Kupovina socijalnoga i političkoga mira u izbornoj godini uvijek je bila višestruko skupa, i dugoročno promašena politika, ali ovog puta je takva politika zbilja došla do zida. Nema u Hrvatskoj proizvodnje koja može podmirivati 122 milijarde kuna neproizvodne državne potrošnje, niti ima proizvodnje koja bi mogla osiguravati otplatu novoga zaduženja od 23 milijarde kuna za pokrivanje starih i novih proračunskih deficita. Na državni proračun nikada ne treba gledati kao na iskaz brojaka, nego prvenstveno kao na iskaz političkih odluka. Zato ovako promašenu politiku nije moguće popravljati amandmanima na brojke u proračunu, nego takav politički koncept treba u potpunosti odbaciti prije negoli izazove pogubne posljedice. Hrvatskoj je nužna promjena političkog modela razbacivanja i otuđivanja nezarađenoga i posuđenoga javnoga novca za osobnu i stranačku korist, u novi model odgovorne javne politike usmjerene stvaranju novih vrijednosti, nove zaposlenosti i korištenju javnoga novca za novi razvoj i za korist i napreda hrvatskih građana. U situaciji krajnje ugroženih izgleda za gospodarski oporavak više nije dovoljna oporbena kritika vladajuće politike. Potrebna su oporbena rješenja i za bolji proračun i za bolji gospodarski razvojni model, i za bolju politiku u cjelini. Zato danas SDP upravo to čini. Ne govori o pojedinačnim proračunskim stavkama i brojkama nego o mogućim rješenjima u pojedinim područjima gospodarstva i društva koja onda trebaju dobiti svoj odraz u jednom sasvim drugačijem i boljem državnom proračunu. U tako usmjerenoj raspravi ja bih se zadržao na samo 2 područja. Na reformi državne uprave i razvojnih učinaka budućeg članstva Hrvatske u EU. Što se državne uprave tiče u dosadašnjim raspravama o potrebnim promjenama u djelovanju javne uprave vladajući su uporno pokušavali skrenuti smjer rasprave na pitanje tko je za, a tko protiv otpuštanja radnika u državnim i javnim službama. Bježali su od odgovora na prethodno i pravo pitanje kakva nam državna uprava treba? U odgovoru na to pitanje polazim od kratke analize dosadašnjega stanja. Način funkcioniranja Hrvatske državne uprave, a u širem smislu i javne uprave pokazuje sindrome karakteristične za državne uprave u nestabilnim tranzicijskim razdobljima. Uočavaju se pojave tipične za opterećenost birokratskim mentalitetom koja se odražava i u načinu djelovanja, navikama i u vrijednosnom sustavu državnih službenika. Usto, vladajuće političke strukture u procesu tranzicija nisu dosada pokazivale dovoljno odlučnosti i interesa za radikalne promjene upravne kulture. Zato je i pravni sustav odražavao tek privid zakonitosti ispod koje su se skrivali politički i osobni interesi političke vlasti i održavala stvarna neravnopravnost građana pred Državnom upravom. Ovakva analiza stanja Državne uprave nameće potrebu njene temeljite reforme kojom će se depolitizirati i osposobiti učinkovitiji upravni sustav uz istovremeno smanjivanje troškova uprave, poboljšavanje koordinacije i usklađenosti u radu uprave, preraspodijeliti funkcije između razina vlasti i između klasičnih upravnih tijela i izvršnih agencija. Poboljšati upravljanje funkcijama koje su zajedničke za cijeli Vladin sektor, pogotovo funkcijama kao što su upravljanje ljudskim resursima, upravljanje proračunom i planiranje zakonodavstva. Temeljni cilj reforme Državne uprave je promjena ponašanja i djelovanja državnih službenika i državnih institucija na način da se u srednjoročnom razdoblju stvori stručnija, učinkovitija, u cjelini jeftinija, ali bolje plaćena Hrvatska javna uprava koja je sposobna u tom roku prijeći dugi put od vladanja i upravljanja građanima do služenja građanima. Takva reformirana i moderna Državna uprava morala bi biti sposobna i morat će biti sposobna obaviti 3 važna zadatka. Prvo, ravnopravno sudjelovati u administrativnom djelovanju u okviru institucija EU. Morat će pokazati osnaženost, sposobnost predlaganja i provedbe zakonodavnih rješenja i upravnih postupaka na nacionalnoj razini i morat će otvoreno, transparentno i pravovremeno komunicirati sa građanima kao korisnicima administrativnih usluga. Takva politika u financijskom smislu traži i relativno smanjenje proračunske potrošnje javnog sektora na udio u BDP-u koji će odgovarati prosječnom udjelu u zemljama EU. To znači da bi sa sadašnjih skoro 11% BDP-a ta ukupna potrošnja javne uprave trebala iznositi oko 8% BDP-a i što bi se trebalo učiniti tijekom sljedećeg 4-godišnjeg razvoja. U mandatima Vlade od 2004. godine izdaci, masa izdataka za plaće i materijalne troškove javne uprave u državnom proračunu narasli su za preko 40%, sa 22 milijarde kuna u 2004. na 31 milijardu kuna u 2010. godini. Iz toga jasno proizlazi da je rastao broj novozaposlenih u tom razdoblju jer su i nominalne plaće i BDP rasle sporije od ovih postotaka rasta masa izdataka za Državnu upravu. Da bi se u narednom 4-godišnjem razdoblju udio izdataka za javnu upravu u BDP-u spustio na 8% masa plaća i materijalnih troškova u javnoj upravi trebala bi se postupno smanjivati sa 31 na oko 28 milijardi kuna. I nakon toga negdje 2015. godine ta bi se masa izdataka onda mogla kretati po stopi rasta, odnosno rasti po stopi rasta BDP-a i tako zadržavati svoj udio na poželjnih 8% BDP-a. Međutim, niti ovakav financijski proračunski cilj, a da ne govorim o reformskom cilju, nije vidljiv u projekcijama proračuna do 2013. godine. Tek iz jasnih odgovora na pitanje kakva nam javna uprava treba moći će se definirati i odgovor na pitanje kolika nam javna uprava treba. Nažalost, od ove Vlade nema niti pokušaja uspostave bolje javne uprave za bolju Hrvatsku. I za kraj samo nekoliko riječi o očekivanjima od budućeg članstva Hrvatske u EU. Pogrešno je i štetno širiti uvjerenje da će članstvo u EU samo po sebi biti rješenje gospodarskih problema u Hrvatskoj. I u članstvu u EU konkurentnost nacionalnoga gospodarstva gradi se i podržava kod kuće, a ne u Bruxellesu. I u članstvu u EU dobra nacionalna Vlada mora znati kako na najbolji način iskoristiti prednosti zajedničkih europskih politika za napredak vlastitoga gospodarstva. Što s brodogradnjom, što s poljoprivredom, što sa postojećim, a što sa potencijalnim novim industrijama i ulaganjima? Odgovore će imati ili ih neće imati hrvatska Vlada. Zato i proračun tu ne može i ne smije ostati pasivan i samo slijediti potrebno sufinanciranje iz strukturnih fondova EU. Ako želimo razvojni proračun koji će dodatno jačati sposobnost hrvatskog gospodarstva da se nosi sa konkurencijom europskih partnera onda on mora već sada predvidjeti dodatna sredstva ne samo za jačanje naših administrativnih kapaciteta nego i dodatna poticajna sredstva za jačanje naših investicijskih kapaciteta u specifičnim razvojnim programima čak i na uštrb druge proračunske potrošnje. Ništa od ovakve razvojne politike ne može se pronaći u prijedlogu državnog proračuna za iduću godinu. Preživljavanje posljednje godine mandata na prepoznatljivom i neodrživom modelu pokrivanja svih potrošačkih zahtjeva uz sebe vezanih interesnih skupina i koalicijskih partnera više neće moći držati vodu niti dok majstori odu. Hvala.
Hvala majstore, zahvaljujem. Imamo dalje pojedinačnu raspravu, uvažena zastupnica Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče, ministre i ministrice, kolegice i kolege. Državni proračun je uvijek i odraz politike jedne Vlade, dakle kako će se ona u idućoj godini provoditi i kad se ocjenjuje kakva je vladina politika u Hrvatskoj onda se dominantno kaže da izostaju ključne reforme u zdravstvu, u mirovinskom sustavu i Državnoj upravi kao tri segmenta koji bitno utječu na politiku državnoga proračuna. Zato kada se ovdje dominantno ističe isplata plaća i mirovine to bi trebalo biti normalno stanje proračuna i normalno stanje u gospodarskom sektoru da redovito isplaćuje plaće, odnosno iz proračuna mirovine. To nije posebni uspjeh. I o tome mislim da bi trebali prekinuti voditi ovakve rasprave. Tko ocjenjuje na ovakav način vladinu politiku? Pa ocjenjuje je i domaća javnost, guverner Hrvatska narodne banke, ekonomski analitičari pa u zadnjih mjesec dana čak i savjetnici predsjednice Vlade, ocjenjuju to i međunarodne institucije od MMF-a do Svjetske banke. O samom proračunu ja ću se osvrnuti vrlo kratko na planiranje prihoda. Oni su u kontinuitetu precijenjeni. Da je to točno vidi se iz toga što godišnje imamo nekoliko rebalansa, prošle godine čak tri. Oni su rashodi su u ovoj godini zamrznuti međutim niti ovako precijenjeni prihodi ih ne mogu pokriti i iz toga proizlazi deficit koji je skoro 15 milijardi kuna, dakle na nekoj razini kao što je planiran i za 2009. godinu. Treba reći da su porezni prihodi koji dominiraju u državnom proračunu a to su porezi na rad i potrošnju maksimizirani, dakle oni se više ne mogu povećavati. Ako ćete ih povećavati oni će davati negativne efekte. To proizlazi iz toga što imamo pad zaposlenosti, što imamo smanjenje plaća iz svega toga proizlazi smanjena potrošnja, pa dakle niti povećanjem poreznih stopa poreza na potrošnju ne možemo dobiti efekte koji bi bitno povećali proračunske prihode. Tu treba reći da treba riješiti problem smanjenja prihoda od poreza na dohodak koji u najvećoj mjeri pripada lokalnoj i regionalnoj samoupravi i zaista kada vidimo da u državnom proračunu onaj dio koji ostaje za izravnanja poreznih prihoda da je on na razini planiranog od 88% što će se tek onda desiti u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. I zaista o tome bi trebalo početi voditi raspravu i riješiti ovaj problem, jer kompenzacije za te prihode u lokalnoj zajednici nema. Mi imamo značajan pad gospodarskih aktivnosti. Sve mjere koje su do sada poduzimane zapravo nisu polučile rezultate koji bi se očekivali iz njih, niti onih 10 antirecesijskih mjera iz veljače 2009. godine, niti ovaj Program gospodarskog oporavka s početka 2010. godine. Dakle, taj pad gospodarskih aktivnosti smanjuje porez na dobit. I meni se osobno čini da razina planiranih prihoda poreza na dobit u proračunu za 2011. godinu će biti teško postići. Zašto to kažem? Zato što će njihova veličina biti određena rezultatima poslovanja gospodarstva ili realnog sektora u 2010. godini. Dakle, konačni obračun poreza, povrat poreza na dobit odnosno akontacije koje će se uplaćivati u čitavoj 2011. godini na razini ostvarenja 2010. godine. Zašto kažem da mi je to upitno? Zato što rezultati za 6 mjeseci poslovanja zapravo su vrlo zabrinjavajući. Pad prihoda od 7,3%, pad bruto dobiti od 46%, to je 5,8 milijardi kuna, računajmo da je to toliko za pola godine smanjenje gotovo milijardu i 600 milijuna kuna manje poreza na dobit. Da su nam smanjene investicije za 18 milijardi ili 34%, da u realnom sektoru imamo pad zaposlenosti od 3%. Hrvatska ima zabrinjavajuću nisku stopu zaposlenosti, radno sposobnog stanovništva kreće se oko 54%, da je za prvih 6 mjeseci u realnom sektoru zaposleno milijun i 163 tisuća radnika ili 65% manje nego u istom razdoblju 2009. godine. Ukupno imamo evidentirani milijun 435 tisuća zaposlenih ili 89% manje nego u istom razdoblju prošle godine. Ako tu dodamo još i 104 tisuće koji rade u tvrtkama ili su evidentirani da rade u tvrtkama koje imaju probleme s likvidnošću i nemaju urednu isplatu plaća i drugih obveza koje idu prema državi ali i prema svojim vjerovnicima, onda je to 190 ljudi kojima je upitan prihod, dakle upitna plaća. I o njima treba voditi računa i treba mijenjati i onaj dio zakonodavstva koji ne funkcionira. Ja bih ovdje samo vrlo kratko jer je nešto i kolega Linić govorio oko nelikvidnosti. To je jedan od bitnih čimbenika koji zapravo nagriza gospodarske tijekove, ali i prihode proračuna. Pokušat ću ovdje govoriti u nekakvim brojkama, makar to nije uvijek dobro opterećivati se sa brojkama, ali je zapravo značajno vidjeti koji imamo trend. Kada je Vlada donijela antirecesijske mjere u veljači 2009. godine jedna od bitnih mjera je bila skraćivanje rokova plaćanja, dakle tamo gdje ona naravno ima utjecaja i povećanja likvidnosti. U ožujku 2009. godine imali smo ukupno u takvim tvrtkama i obrtima 93 tisuće 785 zaposlenih, a iznos koji je bio blokiran 19,9 milijardi kuna. Sada u kolovozu kao zadnjem podatku do kojega sam uspjela doći, 104 tisuće 950 zaposlenih + obrtnika ili 12% više, a iznos blokiranih sredstava 31,9 milijardi ili 60% u godini i pol dana. Državna potraživanja u tome oko 13 milijardi kuna. Ja se slažem ministre s vama da je tu veliki broj nenaplativih u takvoj evidenciji nenaplativih potraživanja ili onih koji vi kažete koji se kumuliraju 10, 15 i možda 20 godina. Ali mi to moramo riješiti. Mi moramo znati koliko je stvarno naplativih, koliko je nenaplativih. Mi moramo napraviti red u platnom prometu. Zato nije samo dovoljno jačati fiskalnu odgovornost. Ja se slažem da takav zakon treba donijeti, ali reći ću, Europska unija direktivama od 2003. godine nastoji suzbiti nered u međusobnim odnosima vjerovnika i dužnika i od donošenja prve direktive o plaćanju ona ju ažurira gotovo godišnje. Prije nekoliko mjeseci 2010. godine ju je ponovo ažurirala, gdje kaže da je obavezno plaćanje u roku od 30 dana, da iznimno može biti 60 dana, propisuje kamate, propisuje kazne i zapravo tjera i sudstvo da reagira na vrijeme. Kad dođemo u ovakvu situaciju da od ukupnog iznosa blokiranih sredstava zapravo 50, možda čak i više posto nećemo moći naplatiti znate što to znači, što to znači za državni proračun, što to znači za gospodarske tijekove. I zato eto mi smo ponovo pripremili jedan zakon kojim želimo otvoriti raspravu upravo o tome kako riješiti nelikvidnost i kako natjerati one koji prave nered u platnom prometu da ili budu eliminirani ili da plaćaju svoje obveze. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodo ministri, kolegice i kolege. Naravno da kao zastupnica oporbe nažalost ne mogu glasati za ovakav prijedlog proračuna. Jednim dijelom sam svoje razloge jučer u tijeku sjednica odbora kada sam kazala da se nikada kao ove godine nije desilo da preko noći dobijemo proračun i onda ja bih rekla fingiramo parlamentarnu demokraciju, parlamentarizam i raspravljamo o prijedlogu proračuna da bi se on danas u pojedinačnom raspravi da bi se što prije usvojio. Drugo naravno zbog čega ne mogu glasati za ovaj prijedlog proračuna to je to što taj proračun nudi, bolje rečeno što taj proračun ne nudi. S treće pak strane mogla bih i onako rezignirano kazati kao vjerojatno je velika većina građana da očito je da se od Vlade u izbornoj godini 2011. nije moglo niti ništa drugo očekivati, jer kad razmišljate o tome što taj proračun nudi, kome nudi kakvu takvu sigurnost onda se može kazati da jedino nudi Vladi sigurnost da će se održati i u toj godini kako tako na vlasti i to bez obzira na cijenu koju će zbog takvih razmišljanja i nastojanja platiti ustvari najveći dio građana ove države. Ne mirim se sa činjenicom da u proteklih godinu i pol, dvije godine ili dvije i pol godine, kako god hoćete, ova Vlada nije apsolutno ništa učinila i ono što je činila je očito činila pogrešno, da se na bilo koji način ublaže posljedice krize kojima je naravno i nažalost i Hrvatska bila izložena. Naime, u protekle dvije godine ili godinu i pol dana, bez obzira na velike najave, Vlada nije niti započela provoditi niti jednu ozbiljnu i značajnu reformu, počev od državne reforme, reforme javne uprave, lokalne samouprave, a naravno da je iluzorno očekivati da će upravo sa takvim reformama krenuti i u izbornoj godini. Još od polovine 2008. godine SDP zbog onih koji smatraju da trebamo biti odgovorni, upozoravali smo Vladu da se približava kriza, da ono što se dešava izvan Hrvatske neće moći mimoići Hrvatsku i da će kad-tad osjetiti se u Hrvatskoj, ali ako se ne pripremimo za tu krizu onda nažalost ćemo iz nje puno teže izaći. Mi smo već tada, od polovine 2008. pa na ovamo, u nizu zakonskih prijedloga nudili rješenja, prvenstveno za s jedne strane pomoć gospodarstvenicima, a s druge strane nudili smo i rješenja koji smo predviđajući učinke krize, kojima bismo olakšali građanima probleme koje im donosi upravo ta kriza. Sjećate se npr. mi smo predlagali zakon kojim ćemo omogućiti odgodu otplate kredita građani, predlagali smo povećanu i produženu pomoć za one kojima je ona najpotrebnija. To su upravo recimo između ostalog i novo nezaposleni, upravo oni koji su zbog krize postali višak u njihovim firmama i to u vrijeme, predlagali smo to u vrijeme kada je riječ kriza, kolegice i kolege, bila zabranjena za Vladu i za sve one koji pripadaju vladajućoj koaliciji. Čak štoviše, već onda nas se proglašavalo katastrofičarima kada smo upozoravali na bijednih tadašnjih 2 milijarde minusa u proračunu početkom 2008. godine, a onda eto ispostavilo se da ti katastrofičari upozoravajući danas su valjda još veći katastrofičari kada ukazuju i upiru prstom već i u predviđenih 15 milijardi kuna deficita, s tim da se može očekivati i više. Dakle, SDP je s jedne strane predlagao i predlaže i danas kroz niz zakonskih prijedloga pomoć gospodarstvenicima, poduzetnicima, obrtnicima, a s druge strane očuvanje koliko toliko socijalne sigurnosti građana kojima je ta socijalna sigurnost itekako potrebna. I još jedanput treba upozoriti da je samo ove godine ugašeno preko 60 tisuća radnih mjesta, da se sada pokazuje koliko je ustvari bila ona varljiva brojka o tzv. porastu zaposlenih koji je nastao kao učinak sezonskog zapošljavanja. Međutim, bila je to samo posljedica jedne kratke turističke sezone jer već evo u listopadu došli smo do brojke od 305 tisuća nezaposlenih te se pokazuje da su u pravu bili upravo ne sad mi političari nego oni stručnjaci koji su upozoravali da u Hrvatskoj od polovine 2008. godine postoji uzlazan trend nezaposlenosti i da se to najviše pokazuje upravo sada sa zadnjim brojkama u listopadu, a predviđanja su da će se ta brojka do kraja godine povećati na 350 tisuća. Nažalost, s druge strane nema na vidiku naznaka bilo kakvih efekata, ja sad danas govorim o tzv. gospodarskim mjerama kojima je Vlada krenula negdje polovinom ove godine pa onda ne da je bila greška u powerpointu samo sa datumom provođenja nego očito je bila greška i u svim mjerama i kompletnoj toj prezentaciji. Postala je na neki način javna tajna da se gospodarske mjere ne provode, da nema učinaka. Sjetimo se svih zakonskih prijedloga koji su ovdje usvajani praktički preko noći i praktički ih se prikazivalo kao spas za Hrvatsku. Javna je tajna da je država prebirokratizirana, da ništa nije učinjeno da se taj problem riješi i da umjesto reforme državne i javne uprave o kojoj se najavljivalo ne samo ove godine, nego i proteklih godina ni do kakvog, ne da nije došlo do smanjenja, ne da nije došlo do onog pet postotnog smanjenja koje sad odjednom se predviđa da će se desiti nakon sljedećih izbora, nego je u zadnjih nekoliko mjeseci i povećan broj onih koji su zaposleni u sustavu državne uprave. Jest da će netko reći po onim dostupnim podacima koji su se uspjeli iskamčiti riječ je o 134 nova zaposlena državna službenika, ali je zato predviđeno i povećanje plaća za njih u iznosu od 18 milijuna kuna za sljedeću godinu. A ja naravno postavljam pitanje oni koji dnevno ostaju bez posla, oni koji dnevno ostaju bez svog radnog mjesta naprosto u stvari ne znaju kad se govori o sigurnosti plaća o čijim to plaćama predsjednica Vlade i ministri govore. O čijim plaćama? O onima koji rade u realnom sektoru na žalost se ne govori. Ne govori se niti o onima koji rade, a takvih je već sada oko sto tisuća a ne primaju plaću za ono što rade. Ne govori se niti o onima koji rade, dobivaju minimalce ili dobivaju u bonovima dijelove plaće, a istovremeno im se ne uplaćuju doprinosi za zdravstveno i mirovinsko osiguranje, a ništa se ne čini na tom pitanju, odnosno čini se jedino onda ako se odluče eventualno zaposleni u krajnjem očaju da idu u štrajk. Onda se netko sjeti u državnoj administraciji da bi možda bilo dobro pogledati koliko to već dugo se doprinosi ne plaćaju i recimo između ostalog na što su možda potrošeni nekakvi poticaji koje su te tvrtke dale. Podsjećam na slučaj, ovo se direktno odnosi na slučaj "Kamensko". Ali imate i novi slučaj tvrtke "Uzor" koja također mjesecima, sad su dobili 400 kn plaće za srpanj. Radi se o tekstilnim radnicama. Godinama se ne uplaćuju doprinosi za mirovinsko i zdravstveno. I ja sad postavljam s ove govornice pitanje hoće li se naći netko od državnih tajnika koji će otići i vidjeti što se dešava u toj firmi. Završit ću sa time da smo kao SDP ne podržavajući ovakav prijedlog Proračuna i ove godine uputili u proceduru niz zakonskih prijedloga za koje smatramo da mogu u sljedećoj godini i u godinama koje dolaze pomoći, naglašavam s jedne strane oporavku gospodarstva, a s druge strane povećanje socijalne sigurnosti za sve draga gospodo, a ne samo za one koji su u ovom slučaju danas ovisni o državnom proračunu.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolegice Sobol, podsjetili ste na svojedobni vaš prijedlog oko zakonskog rješenja pomaganja u otplati kredita građana. Sjećam se da je tad Vlada rekla da taj prijedlog ne podržava jer će se to riješiti na bolji, efikasniji način. I što je sad drugačije nego što je bilo onda kad ste vi predlagali taj zakon. Sada su ratnici postali kreditori svojih poslodavaca. Vjerojatno u nedostatku obrtnog kapitala u hrvatskom bankarskom sustavu. Sada poslodavci rade sljedeće. Prilikom isplata plaća tamo gdje se još isplaćuju, ali ne u bonovima, radnicima obustavljaju rate bankarskih kredita, ali ne uplaćuju bankama, poslovnim bankama ili uplaćuju sa mjesec, dva ili tri zakašnjenja. Naravno, banka šalje radnicima opomenu koja košta 50 kuna i zaračunava zatezne kamate. Ova pojava je sve masovnija, sve je više izražena i sve više dovodi do toga da doista radnici kreditiraju svoje poslodavce i koju god instituciju pitamo svi su nemoćni. Ali za one koji ne vjeruju a članovi su Vlade i ovdje prisutni pitajte kolegu ministra Bošnjakovića koji ima konkretne primjere i slučajeve i hvala mu što je intervenirao da bi se određene presude što brže donijele i zaštitile interese radnika gdje poslodavac dvije godine nije uplaćivao uzeti novac u banku, a banka došla i prodala stan i kuću. To je alarmantna situacija. Ja vjerujem da i vi s napetim iščekivanjem očekujemo vladin prijedlog kako riješiti problem povrata kredita.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem. Pa kolega Lesar, vi ste naveli jedan od primjere kako se u stvari, šta se u stvari dešava, ja ću ovako reći jednoj općoj anarhiji i kaosu i mi moji čekamo da će Vlada u tom smislu nešto poduzeti bojim se da čekamo uzalud. Čekaju i ti radnici uzalud kao što na žalost smo svjedoci iz dana u dan da zbog nemogućnosti otplate stambenih kredita, da je sve više ovrha nad kućama i stanovima. Kao što je Vlada tada pokazala da nema sluha za taj dio naših građana tako na žalost ponavljam još jedanput bojim se da ćemo se načekati dana kada bi Vlada i o ovakvim slučajevima vodila računa.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo ministri. Evo malo prije smo čuli od kolege Mimice kako proračun nisu brojke nego je proračun nešto drugo, a ja se slažem da je proračun dokument koji izražava politiku jedne Vlade, jedne opcije. Ali kad nam odgovara onda kažemo da su brojke, kad nam ne odgovara onda kažemo da je nešto drugo jer smo jučer imali prigodu čuti baš od gospođe Pusić koja je brojkama htjela pokazati zapravo rashode, prihode, projekcije 2008., 2009. i 2010. i baš je brojkama željela ilustrirati kako se to nije dobro proračun projicirao i kako su projekcije deficita bile krive. Sve bi to bilo točno kad bi se proračun donosio izolirano, kad bismo podatke promatrali izvan konteksta situacije i kad ne bi bilo makroekonomskih pokazatelja. Ali kad se brojke stave u kontekst kao što je sinoć nam objasnio ministar financija gospodin Šuker onda to izgleda malo drugačije. Treba li uzeti u obzir fiskalne projekcije Hrvatske narodne banke, Svjetske banke i sve te projekcije koje je potvrdio EUROSTAT. Dakle, prije svega makroekonomski pokazatelji a onda izrada proračuna jer su oni ključni kod izrade proračuna. Kad bi se samo jedan proračun čak i mali lokalni morali izraditi gospodine Mimica onda biste vidjeli kako to nije jednostavno i kako je vrlo teško uskladiti prihodovnu i rashodovnu stranu i kako je vrlo teško to izbalansirati. A i na lokalnu slažem se, lokalne proračune slažem se da je utjecaja promjena poreza na dohodak, i da su utjecale razne situacije oko smanjenja parafiskalnih davanja, ali u svakom slučaju i kad taj proračun donosite morate voditi računa o makroekonomskim pokazateljima. Što se tiče prihoda čuli smo više puta da su prihodi pali pa čak i za 10 milijardi u posljednjih nekoliko godina, ali isto tako smo čuli u raspravi gdje je gospodin Šuker replicirao gospodinu Linić da je porez na dobit u zadnjih od 2003. do 2008. narastao sa 3 milijarde na 10 milijardi. Sad se mi tu možemo loptati kako se kaže i jedni govore jedno, drugi govore drugo, ali u svakom slučaju činjenice su ovdje i brojke su one koje govore. Ovaj proračun ima tri karakteristike, kao što smo i jučer čuli u ime našeg kluba, činjenica da je on socijalna, koliko god se to nekome ovdje ne sviđalo, činjenica je da jamči plaće, da jamči mirovine, da jamči porodiljne naknade, dječje doplatke, socijalne naknade, bez obzira što smo čuli da je to normalno i prirodno, ali u ovim okolnostima koje nisu normalne, jer su krizne, i moramo priznati da je kriza, i moramo priznati da je ekonomska i financijska kriza zahvatila i Hrvatsku, da je stigla nešto kasnije, ali je stigla. Isto tako se mora priznati da je Vlada učinila dosta koraka, iako se čuje ovdje da ništa nije učinjeno kako bi se ta situacija gospodarska popravila. Mora se priznati da je postignuto određeno socijalno partnerstvo, ako vodimo računa o tome da nisu donesene promjene Zakona o radu, premda o njima imam drugačije mišljenje, ali nije se htjelo u konflikt i sukob sa socijalnim partnerima, znači nije došlo niti će doći do rezanja plaća, a znate kakve posljedice bi takvo postupanje imalo, i imalo je u vrijeme 2000. do 2003. kad su plaće bile smanjenje, kad su posljedice bile niz tužbi i kasnije isplate iz proračuna koje je trpio proračun zbog tih isplata, pa možda posljedice tih isplata i danas ovaj proračun trpi. A morali smo to sve napraviti prema sudskim presudama. Druga karakteristika je daljnji gospodarski oporavak, koliko god vi htjeli nas uvjeriti danas da nema nikakvih naznaka gospodarskog oporavka i da nema nikakvih mjera koje je Vlada poduzela, ali ipak to je bjelodano da nije istina, znači nema novih poreznih davanja, potiču se investicije, jučer je bilo govora a i prije toga od 13 i pol milijardi mogućih investicija, pa je premijerka sama rekla ako bi pola od toga se pokrenulo da je to već veliki napredak za Hrvatsku. Isto tako je akcijski plan za uklanjanje birokratskih prepreka na snazi da se što brže dolazi do građevinskih dozvola i da se rješavaju birokratske prepreke, što vjerujem da je već nastupilo. Isto tako smo smanjili parafiskalna davanja, sjećate se da smo sami ovdje u Saboru raspravili puno zakona kojima smo smanjili i turističku pristojbu i spomeničku rentu, i vodnu naknadu, i smanjili smo niz drugih davanja, a također smo racionalizirali broj agencija, racionalizirali smo javnu upravu. Baš ste vi, moram gospodina Mimicu ponovo apostrofirati, jer nemam mogućnosti replike, upotrijebit ću kolokvijalan izraz, a i moram reći da ste popljuvali cijelu rijeku državnih službenika, za koje ste rekli da su nesposobni i da neće biti u stanju se nositi sa novim izazovima, što jednostavno nije istina i vi sami znate da imamo dobre državne službenike, vi sami znate da se nosim sa svim situacijama, pa i sa članstvom budućim u Europskoj uniji, za kojega ste isto kazali da ono, da neće nama biti bolje da neće sve biti riješeno ulaskom u Europsku uniju kako se govori. Pa to nitko nije rekao. Mi jednostavno vidimo veliku šansu ulasku u Europsku uniju, i vjerujemo da već imamo dovoljno educiranih stručnjaka koji se mogu nositi sa tom situacijom, i da smo javnu upravu koliko toliko reformirali. Znači evo ovo je umjesto replike. U svakom slučaju postoje naznake da se izlazimo iz krize, da raste BDP u zadnjem tromjesečju, a planiran je 1 i pol posto u ovom proračunu. Što se tiče investicija bilo je govora da će u 2012. u ovim projekcijama proračuna biti smanjeni iznosi za kapitalne investicije. To tamo je tako, te brojke govore, ali isto tako treba računati na fondove, treba računati na ta europska sredstva, i nadati se da ćemo imati snage i znanja ta sredstva iskoristiti, jer sve drugo bi bilo protivno zdravom razumu. Znači želimo stvarati poduzetničku klimu, i ona se ja se nadam stvara, i na centralnom i na lokalnim razinama i ja želim se pridružiti ovdje svima onima koji govore da ne vlada dovoljno dobra poduzetnička klima, jer u tim poduzetnicima ili u tim nekim ulagačima, bili oni strani ili domaći, uglavnom vidimo moguće potencijalne neprijatelje, a ja smatram da trebamo u njima gledati ne potencijalne, nego stvarne partnere. Bez njih i bez njihovog ulaganja zaista ćemo teško naprijed. Što se tiče vaših ideja oko poreza na imovinu, kapitalnu dobit, možda su dobre ideje, ali je činjenica da iz tih sredstava bi bila vrlo slabi izvori punjenja proračuna trenutno. Jer znate kakvo je financijsko tržište, znate da nije trenutno, ne bi bilo dovoljno sredstava na toj kapitalnoj dobiti. Što se tiče trećeg stupa ovog proračuna, to je Europska unija o kojoj sam već nešto rekla. Ona je vidno zastupljena sa dvije milijarde kuna. Govorite da nije dovoljno, da treba preduhitriti i a priori ne samo slijediti ovo što nam trenutno nalaže Europska unija, nego da trebamo dati i dodatna sredstva i ova sredstva su sasvim dovoljna za realizaciju Šengena, za referendum za ulazak u Europsku uniju, a sve ono što je potrebno sa naše strane kao alikotni dio za strukturne fondove također zastupljen u ovom proračunu. I nije točna činjenica da su slabo ugovoreni europski fondovi, oni su ugovoreni sa 92% i to smo imali prošli put kad smo govorili o izvješću. Vidimo da mnoge europske zemlje polagano izlaze iz krize, kod nas je situacija da je to možda malo sporije, ali kasnije smo ušli i nadamo se da ćemo uspjeti uhvatiti taj korak, ali vidimo isto tako da nisu mogli prije dva dana Europljani donijeti svoj proračun, za razliku od nas koji ćemo ga nadam se donijeti sljedeći tjedan. Isto tako moramo voditi računa da smo sami sebi ograničili i dali limit, imamo ograničavajućih čimbenika, taj je da nema povećanja rashodovne strane i sami smo se limitirali da sljedeće tri godine, i to je bilo vrlo hrabro i odgovorno reći od ove Vlade i od nas samih u Saboru koji zastupamo ovu stranu, da sljedeće tri godine zamrznuti sredstva u predizbornoj godini. Morate o tome voditi računa. Činjenica je da Vlada misli ozbiljno, jer na planu konsolidacije državnih financija o tome govori najava novog zakona kojeg ćemo dobiti u proceduru, Zakona o fiskalnoj odgovornosti, koja će nas onemogućiti i na lokalnoj i na državnoj razini da probijamo stavke, to je ono što se događalo i što je bila, bio postao običaj. A što se tiče samog MMF-a, mi MMF nećemo, ne želimo, smatramo da možemo sve mi sami poduzeti ono što bi oni napravili. Jutros čujemo da je vaša zadnja linija obrane SDP-a su plaće i mirovine, tako je i na ovoj strani. Smatram da onda nam nema potrebe da bi došao MMF koji bi vjerojatno prvi korak imao smanjivanje plaća i mirovina jer smanjila bi se kupovna moć građana, našli bi se u začaranom krugu. U svakom slučaju isto tako je dolazilo do priča oko deficita. Ja želim reći da je deficit bio isto jednak i u godinama kad je bila vlast SDP-a, ali u svakom slučaju ne mogu sada nabrojiti sve ono što sam željela, proračun podržavam, vrlo je transparentan i mislim da je ovo obrazloženje proračuna prvi put potpuno transparentno da nema nikakvih dodatnih pitanja.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Ivica Pančić.
Evo poštovanoj kolegici nekoliko riječi više načelne prirode. Kada govorimo o proračunu točnije bi bilo da ili preciznije bi bilo da govorimo o modelu. Modelu upravljanja Hrvatskom, modelu koji se gotovo istrošio. Kažem gotovo, on nije još istrošen, njegovo vrijeme istječe. A taj model se zasnivao na nerealnome trošenju financijskih sredstava, trošenju onoga čega nismo imali. Ako se sjetimo svih ovih rasprava, 15-ak, 10-ak godina koliko znam u Hrvatskom saboru, ponašali smo se vjerojatno kao nekoć u Vijeću udruženoga rada. Govorili smo o pravima, natjecali smo se tko će veća prava za pojedinu skupinu u društvu izlobirati, a zaboravili smo, vi ste iz Dubrovnika, zaboravili smo recimo svetu riječ sloboda. Mi uopće ne govorimo o slobodi pojedinca, o takmičenju, stvaralaštvu. Nismo govorili niti o odgovornosti već samo o pravima, a bilo je nas koji smo ukazivali da se može trošiti samo ono što se uprihoduje. A ako se već zadužujemo onda trebamo pametno to trošiti. Da smo pametno trošili vjerojatno bi i autocesta bila gotovo pred Dubrovnikom, a ne bi danas svjedočili da se neki privode. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Odgovorit ću vam non bene pro toto libertas venditur auro, sloboda se ne prodaje ni za kakvo zlato i nismo zaboravili slobodu, ali kad ste mi se već vi javili i kad imam priliku replicirati iako smo se dogovorili da ne repliciramo, ali nezavisnim zastupnicima, u vrijeme dok ste vi bili ministar u Vladi sloboda se prodavala na sljedeći način: prodao se T-HT, Riječka banka, Privredna banka Zagreb, Splitska banka, INA, Pliva i još k tome uz svu ovu prodaju još se k tome trebalo zadužiti da bi se pokrio deficit. Prema tome, niste bili pravi koji ste trebali meni replicirati.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo pred nama je Državni proračun za 2011. godinu koji jasno pokazuje sve parametre i stavke koje su ostale iste ili su nešto smanjene u prihodovnoj strani, ali isto tako i u rashodovnoj strani. Državni proračun za 2011. godinu planiran je u prihodovnoj strani sa 107,1 milijardu kuna, odnosno 107,4 milijarde kuna zajedno sa prihodima od prodaje nefinancijske imovine te rashodu u iznosu od 120,2 milijarde kuna, odnosno 122,2 milijarde kuna zajedno sa rashodima za nabavu nefinancijske imovine. Proračunski deficit kao što vidimo je 14,9 milijardi kuna, odnosno 4,3% BDP-a sa tendencijom pada u narednom razdoblju. Ja bih nešto govorio o ovom proračunu o sredstvima koja su namijenjena zbrinjavanju hrvatskih branitelja, invalida iz Domovinskog rata, zatočenih i nestalih. Pa ona kao što vidimo sredstva koja su namijenjena za njih ostvaruju se u pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i civilnih i vojnih invalida te veterana rata planirana su uglavnom u istim omjerima ili nešto smanjena i bitna razlika koja se događa zasigurno je u tome što je u ovoj godini nabavljeno određeni broj automobila koji svaki godine nakon 7 godina se zanavlja za potrebe i to zbunjuje u proračunu one koji misle da je bitno smanjene stavke proračunske za potrebe hrvatskih branitelja. Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja, graditeljstva, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i socijalnu skrb, u svim tim ministarstvima zasigurno su stavke koje potkrepljuju i osnažuju život i rad hrvatskih branitelja i njihovu skrb. U svim tim ministarstvima zasigurno su i stavke koje netko ne pogleda i zanemari pogledati što je sve planirano. Možemo reći da smo i u ovoj kriznoj godini zadovoljni sa proračunskim sredstvima namijenjenim hrvatskim braniteljima i da zasigurno će biti dostatna za sve ono što je predviđeno u narednom razdoblju. U Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti planirana su sredstva u visini od 4 milijarde kuna, a pozicija skrbi za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata planirana je u iznosu od 2 milijuna 707 tisuća 771 kunu, što je neznatno smanjenje od 2,7% i odnosi se samo na materijalne rashode koji su planirani u tim razrađenim pozicijama. Tako da nema bitnog smanjenja kod samih korisnika. Unutar skrbi planirana su i trajna prava u iznosu od 785 milijuna 360 tisuća kuna. Smanjenje je za 0,6% zapravo samo za potrošni materijal i za neke sitne rashode koji su bili prije planirani. Jednokratna prava u iznosu od 39 milijuna i 37 tisuća kuna smanjenje je za 2% troškova za ortopedska i ostala medicinska pomagala za hrvatske ratne invalide u iznosu od 2 milijuna kuna te je to povećanje za ortopedska pomagala dostiglo 33,3% povećanja. Znači, ono što je nužno i potrebito zasigurno je u proračunskim sredstvima našlo svoj pozitivni pomak i osiguranje sredstva kako bi hrvatski branitelji i potrebe za rehabilitacijom kao i za medicinskim pomagalima zasigurno bila opskrbljena. Sredstva za zapošljavanje hrvatskih branitelja u iznosu od 23 milijuna 770 tisuća kuna smanjena su za 10%. S obzirom da je niz zadruga osnovan, da je niz branitelja zasigurno našao svoju satisfakciju, radno mjesto preko zadruga i koje i dalje financira Ministarstvo branitelja kao stimulans sa 150 tisuća kuna za svaku osnovanu zadrugu i za svaku uspješnu još sa 50 tisuća kuna zasigurno čini zadovoljnim i sretnim sve one koji su našli sebe kroz zadrugarstvo i rad i privređivanje za sebe i svoje obitelji. U daljnjem slijedu, nacionalni program psihosocijalne i zdravstvene pomoći u iznosu od 11 milijuna 697 tisuća 500 kuna na razini ove godine i sredstva za poboljšanje kvalitete življenja za obitelji Hrvatskih branitelja i hrvatskih ratnih invalida u vrijednosti 2 milijuna 600 tisuća kuna na razini su također ove godine. Sredstva namijenjena udrugama branitelja iz Domovinskog rata su od 14 milijuna 692 tisuće 71 kunu smanjena su 8,5% što proizlazi iz smanjenja ... sredstava i zasigurno smanjeni prihodi u Hrvatskoj lutriji odražavaju se i na nemogućnost financiranja samih udruga, a i racionalizacija u samim udrugama je nužna tako da smo i te mjere poduzeli da se radi na planu racionalizacije svih mogućih troškova u svim segmentima. Sredstva za stambeno zbrinjavanje dodjelom kredite u iznosu od 33 milijuna 665 tisuća 700 kuna povećana su za 8,3% što nas čini zadovoljnima kako bi što veći broj HRvatskih branitelja koji su već poneki u odmakloj životnoj dobi koji imaju svojih problema. S obzirom da su djeca postala punoljetna i više ne mogu ostvariti onu participaciju obitelji koja im smanjuje troškove otplate kredita zasigurno što većim kreditnim sredstvima kao i osiguravanjem izgradnje stambenih objekata na lokacija u jedinicama lokalne samouprave koje su to omogućile kroz osiguravanje zemljišta te infrastrukture zasigurno možemo biti zadovoljni jer je na toj stavci povećanje od čak 45,7% za individualnu stambenu izgradnju kroz Ministarstvo graditeljstva. U svakom slučaju program za zatočene i nestale planiran je u iznosu od 7 milijuna 899 tisuća 500 kuna što je neznatno smanjenje za 1,7% u odnosu na planirano za ovu godinu. Dok je Program obilježavanja mjesta stradavanja u Domovinskom ratu planirano utrošiti pet milijuna 520 tisuća kuna što je povećanje od 22,1% u odnosu na ovu godinu. Stambeno zbrinjavanje o kojem sam govorio invalida Domovinskog rata zasigurno je jedan od velikih problema koji nas stalno tišti i stalno nas prati i stoga kroz Ministarstvo zaštite okoliša ova stavka je prezentirana kao ta za koju će biti osigurano 46 milijuna 993 tisuće 559 kuna što čini povećanje od 45,7% i čini zadovoljne i sretne sve one koje će u narednom periodu biti opskrbljeni sa stanovima koje su do sada čekali. Isto tako želim naglasiti da su u ovom proračunu su netočne one stvari koje se govore da je brisana stavka za mrle Hrvatske branitelje tj. za njihov pokop. Apsolutno je netočno. Nego je prebačena u stavke jednokratne pomoći iz kojih će se financirati i dalje pokopi Hrvatskih branitelja uz vojne počasti. U smanjenju proračuna što je vidljivo za Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti zasigurno su u nizu stavaka jasno prikazani pozicije smanjenja troškova rada samoga ministarstva kao i njegovih djelatnika kao i materijalnim troškova na svim nivoima što čini izuzetno korektan odnos prema državnom proračunu i trošenju novca i racionalizaciji svih rashoda. U realizaciji ovog cilja planira se smanjiti broj poništenih drugostupanjskih rješenje u okviru upravnoga spora u 2011. godini na 12% u 2012. na 10% i u 2013. na 5%. Ujedno se planira pojačati kontrola zakonitosti nalaza drugostupanjskog liječničkog povjerenstva. Također se planira smanjiti broj poništenih prvostupanjskih rješenja putem jačanja stručnog kapaciteta prvostupanjskih tijela kroz razne oblike edukacije i naputaka za postupanje. Tako bi se broj poništenih zakonskih prvostupanjskih rješenja u 2011. godini smanjio na 10% u 2012. na 7% i u 2013. na 5% od ukupnoga broja revidiranih rješenja. Procjenjujemo da će na osnovi važećeg Zakona o pravima Hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji u razdoblju od 2011. do 2013. godine završiti postupak priznavanja statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata ... za sve one HRvatske branitelje iz Domovinskog rata koji su podnijeli zahtjev u zakonskom roku do 31. prosinca 2005. godine. U nastavnom postupku očekuje se prosječno priznavanje Hrvatskih ratnih invalida iz Domovinskog rata 9. skupine sa pripadajućom osobnom invalidninom u iznosu od 153 kune mjesečno. Evo zakonski broj korisnika zasigurno se smanjuje s obzirom na životnu dob, s obzirom na protek Domovinskog rata, s obzirom na smrtnost Hrvatskih branitelja i na sve ono što se događa u toj populaciji. Zasigurno možemo biti zadovoljni ovim proračunom i pozdravljamo ga je jer je napravljen racionalno, namjenski za one stavke koje su izuzetno potrebne pogotovo za populaciju hrvatskih stradalnika, obitelji zatočenih, nestalih i poginulih Hrvatskih branitelja. Pozdravljam ovaj proračunski prijedlog i zasigurno će biti zadovoljan i za ovu populaciju koja je zasigurno zadužila HRvatsku najviše a i isto tako i za sve one socijalne kategorije koje očekuju da pravovremeno imaju i socijalnu pomoć i mirovine i plaće i sve ono što ide uz to. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade, poštovani državni tajnici. Evo ja ću kroz ovo svoje izlaganje osvrnuti se na donošenje proračuna kroz nekoliko riječi ali prije svega moram se osvrnuti na raspravu pojedinih kolega koji su doista u svom izlaganju govorili o svemu i svačemu a najmanje u biti o stvarnim mogućnostima donošenja ovoga proračuna ili bolje rečeno stvarnim mogućnostima življenja, a tiče se gospodarske situacije u kojoj se trenutno i nalazimo. Prije svega mislim da je najbitnije reći građanima da je ovaj proračun donesen u skladu mogućnosti i trenutnog gospodarstva u Hrvatskoj i na najbolji mogući način kako je to bilo moguće ga donesti. Nije dobro da u javnosti širimo demagogiju a pogotovo od onih ljudi koji dolazi iz oporbene stranke SDP-a i koji su jednostavno svalili sav teret i na hrvatsku Vladu i na ovaj proračun koji je donešen, a kao što sam već i rekao donešen je u onim uvjetima kako je u ovom trenutku i moguće. No, neću se zadržavati na tome. Neka svakome ide na dušu svaka ona izrečena riječ pogotovo one teške riječi koje su izrečene. A siguran sam da u ovim teškim vremenima jednostavno svi skupa trebamo skupiti glave i pokušamo naći najbolje rješenje za Hrvatsku. Rješenje najbolje za HRvatsku je da upravo vidimo kako i na koji način izaći iz ovih poteškoća, a prije svega sam siguran da jedino razvoj gospodarstva i svaki naš doprinos ovdje u ovom Parlamentu garancija da ćemo u što skorije vrijeme izaći iz ovih poteškoća. Jako je malo bilo ljudi pogotovo iz oporbenih stranaka koji govore koji nisu govorili da je doprinos ovoj situaciju u kojoj smo se našli ne isključivo, ali siguran sam u velikom postotku svjetska i ekonomska kriza. Poštovane kolegice i kolege, svjedoci smo ne tako davno da smo samo unazad dvije godine imali i drugačiji proračun, da smo imali i drugačiji deficit, no sve skupa se to u kratkom vremenskom periodu promijenilo. Svjetska i ekonomska kriza glavni su krivci pada gospodarstva u Hrvatskoj. Govorim to iz razloga što imam veze sa gospodarstvom i što je upravo u gospodarstvu došlo do jednog sloma gospodarske aktivnosti odnosno pada, a iz razloga što su mnogi gospodarski subjekti u inozemstvu propali i što su poduzetnici u Hrvatskoj također ostali bez svojih kupaca. Svatko onaj tko misli da se na brzi način može naći novi kupac, svatko onaj koji misli da se u kratkom vremenskom periodu može naći novi proizvod vara se. I zato budimo strpljivi, budimo strpljivi sve dotle dok se ne pokrene gospodarska aktivnost u svijetu, odnosno u Europi, prije svega u Njemačkoj i u drugim europskim zemljama na koju su oslonjene hrvatske tvrtke. Nije točno da je krivac hrvatska Vlada koja je činila sve kako bi i na koji način pomogla gospodarstvu, a prije svega kroz gospodarski program, kroz gospodarske mjere, kroz HBOR. I ovom prigodom želim istaći jednu veliku potporu Hrvatske banke za obnovu i razvoj hrvatskom gospodarstvu, pogotovo izvoznicima, koja je zajedno sa hrvatskom Vladom činila sve da na bilo koji način pomogne i spasi gospodarstvo. Poštovane kolegice i kolege, da nije bilo ovakvih mjera uvjeravam vas da danas mnogi izvoznici ne bi izvozili i da bi sigurno njihove aktivnosti došle u pitanje i da bi bili sigurno još i gori rezultati. Svjesni ste, ali nećete to priznat, da smo u 2008. godini, a pogotovo kad su nastala teška vremena i svjetska ekonomska kriza Hrvatska se i nije mogla Vlada, a isto tako i HBOR zadužit u svjetskim bankama iz razloga što u to vrijeme jednostavno i tko je davao kredite davao je pod velikim kamatama. I naravno da je to sve skupa pridonijelo ovim teškoćama, ali smo evo i svjedoci da u pojedinim djelatnostima možemo već pomalo govorit kako dolazi do buđenja i proizvodnje, povećanja dakle gospodarske aktivnosti kako na domaćem, a tako onda i na svjetskom ili europskom tržištu. Kada govorimo o proračunu onda svakako trebamo ovdje naglasit da u našem proračunu, a svi vi to znate imamo puno zadanih stavki, stavki koje jednostavno nije moguće mijenjat, istina moguće ih mijenjat da provedemo reforme. Ali istovremeno da budemo svi za reforme, a ne samo da budemo deklarativni tvorci reformi, a onda kada dođemo u poziciju da provedemo ostale reforme onda jednostavno okrećemo ploču i govorimo drugačije. Zato bih vam napomenuo, a i zbog javnosti ovdje želio bih reći da u proračunu imamo fiksne troškove mirovina koji iznose cca 35 milijardi kuna, da imamo plaće državnih službenika i svih onih koji su vezani na proračun 25 milijardi kuna, da također imamo zdravstvo i socijalu cca 30 milijardu i vrlo brzo kroz ove 3, 4 stavke dođete do preko 90 milijardi kuna. Poštovane kolegice i kolege, gdje su tu još drugi izdaci koje imamo za kamate, za razne subvencije koje su preko 15 milijardi kuna. Vrlo brzo smo došli do 100 milijardi kuna i onda se pitamo gdje to i na koji način možemo prišparat da bi smanjili ove izdatke. Istina možemo, oni se zovu reforme, ali reforme poštovani prijatelji nemam vremena danas o tome govorit, se moraju dogodit prije ili kasnije, ali onda moramo jednostavno biti svi ti koji ćemo znat razgovarat i sa socijalnim partnerima i sa svima onima gdje će se ti bolni rezovi provesti. Također je bitno naglasiti da u proračunu dakle u Prijedlogu proračuna za 2011. godinu također imamo izvanredne rashode koje nismo imali u 2010. godini. Oni se prije svega odnose na popis stanovništva gdje dodatno trebamo osigurat 146 milijuna kuna, gdje također imamo parlamentarne izbore u sljedećoj godini gdje također trebamo osigurat 177 milijuna kuna ili je to 323 milijuna kuna. Također imamo povećane rashode za mirovine jer smo svjedoci da je nekolicina ljudi što zbog zakona, što zbog ostalih stvari otišla u mirovinu gdje će nam se mirovine povećat ili bolje rečeno moramo osigurat u proračunu 163 milijuna kuna. Također imamo povećanje za rodiljne naknade što je u svakom slučaju pohvala ako nam natalitet već konačno raste jer smo svjedoci da ako ne bude nataliteta da nema ni budućnosti Hrvatske. I za tu namjenu smo također morali u proračunu dodatno osigurat 53,5 milijuna kuna što u protekloj godini nismo imali u proračunu i to je zajedno 216 milijuna kuna. I ako pribrojimo ovom izvanrednom rashodu od 323 milijuna, samo u te četiri stavke, poštovane kolegice i kolege, je preko 530 milijuna kuna izvanrednih troškova u Proračunu za 2011. godinu.
Privedite kraju, vrijeme vam je isteklo.
I na kraju ću i završit i reći da su evo ovo pokazatelji koji govore da je proračun preoptimalan, optimalan i da je napravljen u skladu sa svojim mogućnostima, a mi svi skupa trebamo učiniti kako bi i na koji način pomogli Hrvatskoj u izlasku iz ove svjetske i ekonomske krize i ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lucić, kada je svjetska kriza bila na vrhuncu, a vi ste joj posvetili najviše pozornosti u vašem izlaganju onda su predstavnici hrvatske Vlade počevši od bivšeg premijera pa do ministra govorili da će svjetska kriza nas samo okrznuti i da neće biti nikakvih značajnih minusa u hrvatskom gospodarstvu, hrvatskoj ekonomiji i financijama u svezi svjetske krize. Nadalje, ta ista hrvatska Vlada koju vi nazivate hrvatska ali i naša Vlada ja znam da se ona naziva uvijek moja Vlada i to su upotrebljavali i upotrebljavaju i danas premijeri kao moju Vladu, a ja mislim da je ona ipak hrvatska Vlada. Dalje, kada govorite o troškovima izbora za sljedeću godinu od 170 i nešto milijuna kuna, pa vi ste već najavili da ćete te troškove prebaciti u 2012. i da ćete održati izbore 2012. godine. Pa time biste rasteretili najvjerojatnije Proračun Republike Hrvatske za 2011. ali biste zapravo stavili veliki teret ove, koju inače izaziva ova vlast kod građana i hrvatskoga naroda sa upravljanjem i ovakvim načinom upravljanja hrvatskom državom. Ili možda pak mislite da ne treba održati izbore i da ne treba potrošiti 170 milijuna kuna kao i popis stanovništva koji je redovan svake 10 godine i za kojega se znalo i uvijek zna da se održava 2001. Bili su '91., 2001., 2011. a bit će ako Bog da i 2021. godine kad će nas biti po vašim predviđanjima puno više, a ja mislim da će nas biti znatno, znatno manje na žalost. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Pa kolega, ja sam doista govorio o stvarnoj situaciji koja nas je zadesila, a vi ste sigurni da vi znate i šta ja radim, čim sam se prije bavio pa vjerojatno ima razloga zašto to govorim. Naime, nije istina da je Vlada negirala da krize nema. Ja sam o toj istoj krizi govorio 2008. godine već u šestom, sedmom mjesecu, a svjedok sam tvrtki koje su redovno im otkazivane narudžbe i već je tada govoreno i nitko nije negirao da kriza ne postoji. No, istovremeno ne možete reći da ste vi bili taki vidovnjaci i da ste znali u kojim razmjerima će se kriza dogoditi na svjetskoj europskoj razini, a isto tako i u Hrvatskoj. Nije to nitko ovdje znao, nego ste vi sada svi pametni kada je kriza na zalasku i kada se dogodilo ovo što se dogodilo. Niste vi ti bili koji ste znali šta će se dogoditi i nitko to od nas nije znalo. Kad govorite o izborima, pa ja govorim, a niste me razumjeli. Svjestan sam ja da izbori trebaju biti, ali vam govorim da upravo je to udar na ovaj proračun. Da nije izbora imali bi tih 150, 170 milijuna za neke druge stavke. Prema tome, nemojte govorit o tome. Ja govorim da je to dodatni udar na proračun, jer izbori dolaze sljedeće godine.
Zahvaljujem. Molim vas! Idemo dalje sa raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Uvodno ću reći da se ovaj proračun za 2011. godinu donosi u atmosferi jedne potpune apatije hrvatskih građana. Njih zapravo ovaj Proračun gotovo pa i ne zanima. Njihova je briga svakodnevna kako preživjeti. Jer zna se, jučer je bolje nego danas, a danas je na žalost bolje nego sutra. Ovaj Proračun građanima ne nudi nadu da će biti bolje. Njegovi kreatori nude uvjeravanja da će biti isto, da su osigurane plaće, da su osigurane mirovine, da su osigurana socijalna davanja. A građani jako dobro znaju da ni plaće, ni mirovine, ni socijalne naknade nisu sigurne ako je u gospodarstvu sve lošije. Snaga gospodarstva je ta koja određuje koliko će se moći potrošiti. Dakle, ono određuje taj fiskalni kapacitet, a o snazi hrvatskog gospodarstva najbolje svjedoči armija nezaposlenih. Svakim danom sve je manje onih koji stvaraju dohodak, a na žalost sve više onih koje država uzdržava. Hrvatsko gospodarstvo to jednostavno više ne može podnijeti, ono je doslovno na koljenima. Evo i kolega Lucić u svojoj raspravi malo prije je spomenuo izraz slom hrvatskog gospodarstva. Treba razgovarati sa poduzetnicima. Kažu da više ne mogu, da su iscrpili i posljednje rezerve. I to na žalost potvrđuju i podaci o njihovim rezultatima poslovanja. U 2009. gubici iz tekućeg poslovanja povećani su 26% dok je dobit prije oporezivanja smanjena 24% a investicije 20%. U prvih 6 mjeseci 2010. godine ovi negativni trendovi se još i dodatno zaoštravaju. Bruto dobit smanjena je 54%, a investicije 34%. Nezaposlenost je najveći problem ove Vlade. Svakodnevno se gube postojeća radna mjesta, a Vlada nije sposobna stvarati, odnosno otvarati nova. Ovoga trenutka bez posla je 304000 građana. Od ove brojke strašnija je još samo ona da je u tih 304000 nezaposlenih čak 100000 mladih, s tim da je svaki 4 od njih s diplomom. I to je zapravo naš najveći mrtvi kapital. Školovali smo te mlade ljude, ulagali smo u njih da bi danas njihova znanja i sposobnosti bile u ovoj državi nepotrebne. Kakvu zapravo pitamo se budućnost ima takva država i kakvu budućnost imaju mladi ljudi u takvoj državi. Njihova budućnost očito je gastarbajterstvo. Jer za razliku od hrvatskog gospodarstva koje ne pokazuje nikakve naznake oporavka, gospodarstva u okruženju se oporavljaju, rastu i napreduju. Uz 304000 nezaposlenih još 70000 radi, ali na žalost ne dobiva plaću za svoj rad. A nesreća vidite nikad ne dolazi sama. Gubitak radnog mjesta vrlo često u Hrvatskoj najčešće je povezan i s gubitkom krova nad glavom. Jer nezaposlen čovjek je čovjek bez primanja, a čovjek bez primanja ne može otplaćivati kredite i njegova kuća mora na bubanj. Stotine kuća i stanova prodaje se kroz ovršni postupak. Na žalost ne prodaje se samo zbog neotplaćivanja kredita, sve je veći broj takvih prodaja i zbog nemogućnosti podmirenja režija. Građani više nemaju ni za tekuće potrebe, zadužuju se doslovno za golo preživljavanje. Od svih ovrha u Zagrebu, reći ću čak 41,3% čine one zbog neplaćenih računa za vodu, za grijanje, za plin i za odvoz smeća, pri čemu svakako treba imati u vidu činjenicu da je prosječna plaća u Zagrebu gotovo 30-ak posto veća od prosječne plaće ostatka Hrvatske. S druge strane, banke i dalje ostvaruju visoku dobit, u 2009. ostvarile su neto dobit od 3,4 milijarde kuna. Istina to jest 25% manje nego 2008., ali treba reći da su glavni razlog ovako smanjene dobiti zapravo troškovi rezerviranja za gubitke koja su utrostručena u odnosu na 2008. godinu, i iznose jednako koliko i ostvarena neto dobit, dakle 3,4 milijarde kuna. Banke su se dakle vrlo dobro osigurale, od rizika nemogućnosti povrata plasiranih sredstava. Jasno opet preko leđa građana i hrvatskog gospodarstva. S treće strane, imovina novopečenih hrvatskih milijunaša, koje je najvećim dijelom stečena upravo na neplaćanju rada, drugim riječima krađom, jer neplaćanje rada nije ništa drugo do krađa, nesankcionirana i široko tolerirana otimačina. Takva imovina u Hrvatskoj se čak niti ne oporezuje, a kamoli da se oduzme ako je stečena nezakonito. Hrvatska je, moramo to reći, doista zemlja apsurda. Klub SDP-a predlagao je i predlaže rješenja za probleme koje sam eto spomenula u svojoj raspravi. Tako tražimo da se neisplata plaće tretira kao kazneno djelo. Naš se prijedlog glatko odbijao, a sada kada je voda doista došla preko očiju, sada čujemo sramežljivo se nagovještava mogućnost donošenja takvog zakona. Dalje tražimo oporezivanje prihoda od kamata, što bi trebalo destimulirati banke da povećavaju kamate. I ono najvažnije, tražimo pravedniju raspodjelu poreznog tereta, na način da se oporezuje i imovina građana, ali i da se izjednači oporezivanje kapitala i oporezivanje rada jer ovoga trenutka, odnosno do sada je rad u Hrvatskoj puno jače oporezovan od kapitala. Dakle govorim o jačem oporezivanju dobiti, špekulativnog kapitala itd. I da zaključim, proračunom za 2011. i projekcijama za 2012. i 2013. godinu Vlada nas želi uvjeriti da je fiskalno odgovorna, jer se eto vezala da neće povećavati proračunske rashode. Na žalost moram reći da se time ne rješava baš ništa, jer problem je u tome što su proračunski rashodi odavno previsoki, i zapravo je neodgovorno fiksirati na istoj razini. Hrvatska predugo živi iznad svojih mogućnosti i troši ono što nema. Hrvatsko gospodarstvo može podnijeti proračun od stotinjak ili nešto malo više milijardi kuna, a nikako 122 milijarde. Ali tko u Hrvatskoj pita gospodarstvo? Vlada je digla ruke od njega, jer je našla bolje rješenje, zaduživanje. Pa dokle god ide. Makar potrošili budućnost nekoliko generacija unaprijed. I moram reći da me osobno strahovito zabrinjava stav vladajućih da deficit od 4,3% zapravo i nije visok deficit, da je niži nego u nekim drugim zemljama, i moglo bi se reći da taj deficit, pa i viši od njega, nije problem za nacionalne ekonomije koje su potentne, snažne, i konkurentno izvozno orijentirane. Naše gospodarstvo na žalost nije takvo, i 4,3% deficita jest ogroman teret jer gospodarskim rastom ili bolje reći padom kojeg zadnjih godina imamo ne osiguravamo ni servisiranje kamata na kredite, već ih odgađamo za neka bolja vremena. Dakle ako su proračunski prihodi u 2010. smanjeni na razinu 2007., onda bi i proračunske rashode trebalo svesti na istu razinu. Ovim proračunom Vlada je pokazala da ne želi rezati, jedini cilj joj je zadržati vlast, jer Vlada koja bi rezala vjerojatno bi izgubila izbore, ali bi se reformama dugoročno stvorili uvjeti za rast gospodarstva, za rast zaposlenosti, a time i standarda građana. Jednom riječju otvorila bi se perspektiva. Dakle rezovi su nužnost, oni jednostavno nemaju alternativu, mora biti gore da bi bilo bolje. I samo još nešto, s ovakvim proračunom sljedeće godine koje su pred nama su zapravo izgubljene godine i obećavanje više nego skromnog gospodarskog rasta od 1,5% a i taj rast je na žalost upitan, znači jedno daljnje ogromno zaostajanje za Europom. Dakle rasti ćemo kao što i patuljci rastu, ali na žalost nikad ne postanu normalni ljudi. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, državni tajnici. Dakle proračun za 2011. godinu u suštini je, u strukturi vrlo sličan onome kakav je bio proračun za 2010. godinu, i kada govorimo o efektima proračuna za 2011. godinu, onda se trebamo osvrnuti i vidjeti kakva nam je bila 2010. godina i proračun koji dakle je vrlo sličan proračunu iz 2010. godine, mi ne može polučiti nekakve drugačije bitnije efekte od onoga kao što je bio proračun za 2010. godinu. Dakle nemojmo sada izvlačiti neke dodatne zaključke iz istoga, jer isto ne može dati različiti efekt ako se ništa drugo nije promijenilo. Drugo, ovdje nam se, pokušava nas se uvjeriti da se ovim proračunom štite interesi građana na način da će biti isplaćene mirovine, socijalna davanja i plaće. To je dijelom točno, zato jer će biti isplaćene plaće samo u javnom sektoru, i to 250, nešto više od 250 tisuća službenika i namještenika i ostalih zaposlenika u javnom sektoru, međutim ovaj proračun ne daje odgovor na pitanje da li su sigurne isplate plaća ljudi iz realnog sektora, iz privatnog sektora, koji danas sve teže te plaće dobivaju, koji dobivaju sve manje plaće, i koji dobivaju plaće sa sve većim zaostatkom. Ovaj proračun ne daje isto tako niti odgovor na pitanje koliko nam je plan sačuvati radnih mjesta i koliko nam je plan otvoriti novih radnih mjesta. I to je o efektima o kojima se govori. Međutim ono što bi ja danas želio posebno ukazati na ovom proračunu, to je dakle da nije samo potrebno promijeniti strukturu proračuna, potrebno je promijeniti i način upravljanja državom i sa tzv. političko-redistributivnog modela preći na decentraliziranu Hrvatsku. Zašto? Danas imamo situaciju dakle da kada je potrebno glasati za ovaj proračun imamo i točno cijenu svake ili poneke ruke u ovom Hrvatskom saboru. Potpuno se zna da ruka gospođe Adlešić košta 5 milijuna kuna jer je na vrlo čudan način Učenički dom u Bjelovaru napokon se pronašao u proračunu RH za 2011. godinu iako kada smo mi to predlagali su nas uvjeravali da se to ne može dogoditi jer to ide iz decentraliziranih sredstava. Dakle, utvrdili smo i cijenu pojedinih ruku ovdje u Saboru. E, da se to ne bi u budućnosti dogodilo SDP će ići za decentralizacijom države. Ali, da ne bi rekli da je to nekakva politička parola ja ću vam iznijeti nekoliko podataka zašto bi to bilo dobro. A podaci govore ovako: da zemlje stare članice EU se može izvući potpuna veza između stupnja decentraliziranosti države, nacionalnog dohotka po glavi stanovnika, situacije kako su ušli u krizu i situacije kako su se iz te krize izvukli. Evo vam konkretni podaci – Danska ima 42 tisuće eura per capita GDP-a, udjel lokalnih izdataka u javnim izdacima je 64,2%. Švedska ima 35 tisuća 614 eura po glavi stanovnika GDP per capita, udjel lokalnih proračuna u javnim izdacima je 47,7%. Njemačka ima 30 tisuća 392 eura po glavi stanovnika GDP-a, udjel lokalnih proračuna, lokalnih izdataka u općim javnim izdacima je 44%. Finska 34 tisuće, udio 41%. Nizozemska 36 tisuća, udjel 34%. Ujedinjeno kraljevstvo 29 tisuća, udjel 30% itd., itd. I gle čuda, zemlja koja se našla u najvećoj krizi u EU Grčka ima udjel lokalnih izdataka u javnim izdacima 5,5%. Što znači da iz ovih podataka ili svih podataka koje imate za EU vrlo jednostavno se može reći što je veći stupanj decentraliziranosti države veći je GDP u toj zemlji. Što je veći stupanj decentraliziranosti manji je deficit centralne države. Što je veći stupanj decentraliziranosti države manja je kriza i zemlja se brže iz te krize izvlači. E sada, mi umjesto da smo o tome raspravljali i da o tome raspravljamo danas mi se bavimo jednim jalovim poslom, a taj jalovi posao se govori smanjivanje broja jedinica lokalne samouprave. Gledajući ove podatke možemo izvući zaključak da broj i veličina jedinica lokalne samouprave ali nemaju apsolutno nikakvu vezu sa GDP-em per capita u pojedinoj zemlji niti imaju vezu sa udjelom lokalnih izdataka ili izdataka lokalne samouprave u ukupnim javnim izdacima. Primjerice, Danska ima mali broj jedinica lokalne samouprave jer su proveli reformu, sada su na 98 jedinica lokalne samouprave i prosječno živi 56 tisuća stanovnika u toj jedinici lokalne samouprave, ali jedna Njemačka ima 12 tisuća 339 jedinica lokalne samouprave i prosječno u tim jedinicama lokalne samouprave živi 6 tisuća 655 stanovnika. Dakle, ako ćemo ponovno o onome što se zbivalo u proteklom razdoblju onda možemo vidjeti dakle da upravo u Njemačkoj koja ima ogromni broj jedinica lokalne samouprave, malih jedinica lokalne samouprave i veliki GDP prije krize se dogodio brzi izlazak te iste Njemačke iz te iste gospodarske krize. Jer ne događa se razvoj na razini centralne države. Centralna država donosi neke određene mjere ili donosi mjere, sve mjere ekonomske politike. Međutim, razvoj se uvijek događa na konkretnoj livadi. GREENFIELD investicija je na konkretnoj livadi, ne na nekoj livadi koja je negdje iznad u Vladi. Ona se nalazi u konkretnoj jedinici lokalne samouprave. Ta jedinica lokalne samouprave mora osigurati prohodnost izdavanje građevinskih dozvola, ta jedinica lokalne samouprave mora osigurati ljudski potencijal za tu investiciju. Jer danas i kada, ja se nadam kada dođu investitori u Hrvatsku, mi ćemo imati veliki problem jer ćemo trebati dati dodatna znanja ljudima koji su trenutno na Zavodu za zapošljavanje da bismo ih osposobili za radne vještine koje su potrebne u tim novim investicijama. I to se sve događa na razini lokalne samouprave. Prema tome, ako želimo osigurati novi razvoj ili novi razvojni ciklus u Hrvatskoj onda moramo poći od lokalnog i regionalnog razvoja. Lokalni i regionalni razvoj se ne upravlja iz centralne države nego se lokalnim i regionalnim razvojem upravlja sa razine lokalne samouprave. Naš problem i jeste u tome što danas u visoko centraliziranoj državi,a Hrvatska je odmah iza Grčke moram reći, zato što primjerice 2004. centralni proračun je bio 84 milijarde, danas je 122 milijarde. U isto vrijeme proračuni jedinica lokalne samouprave 2004. su bili 15 milijardi, a ove godine su 22 milijarde. Prema tome, 2004. smo imali negdje 63 milijarde razlike, a danas imamo više od 100 milijardi razlike između onoga što troši država i onoga što troši se na razini jedinica lokalne samouprave. I tu jest naš problem, jer političkom redistribucijom toga što se odnosi na lokalni razvoj nismo došli do toga da se investira i stvaraju preduvjeti tamo gdje postoji potencijal rasta nego smo investirali i stvarali preduvjete tamo gdje imamo livade opremljene sa komunalnom infrastrukturom, ali nemamo poduzetnika u tim poduzetničkim zonama. Imamo u državnom proračunu škola za koje ne znamo niti gdje će biti livade, a s druge strane imamo škola koje bi se gradile, a ne mogu se dobiti suglasnosti. Imamo prostora gdje imamo studenata, a nemamo domova i s druge strane ćemo graditi domove tamo gdje studenata ili učenika nema. Prema tome, ono što će SDP učiniti, SDP će ići za udvostručenjem sredstava jedinicama lokalne samouprave i sa današnjih 22, 23 milijarde podići će prihode jedinica lokalne samouprave, stvoriti preduvjete da jedinice lokalne samouprave imaju preko 40 milijardi kuna na raspolaganju kako bi mogli osigurati upravo taj lokalni razvoj i doprinijeti novom razvojnom ciklusu Hrvatske.
Hvala lijepo. Na redu je uvažena zastupnica Karolina Leaković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Naravno da ne mogu podržati ovakav prijedlog državnog proračuna i želim zapravo vrijeme koje mi je na raspolaganju iskoristiti kako bih upozorila na posljedice koja politika ove Vlade pod vodstvom HDZ-a i u suradnji sa njegovim koalicijskim partnerima ima za razvoj Hrvatske i dobrobit njezinih građanki i građana. Mirne duže mogu ovu politiku Vlade RH nazvati protunarodnom politikom, jer Vlada je jučer tako to radi i danas tako će nažalost biti sve do sljedećih izbora, sustavno posvećeno, temeljito kao što kaže premijerka bez ostatke i bez pogreške rade na urušavanju temelja socijalne države. Pri tome mislim na obrazovanje, na zdravstvo, na socijalne usluge, na pristup javnim odnosno zajedničkim dobrima, na mirovinski sustav zaštitu potrošača. Ona također uskraćuje pravo ljudima na rad, čuli smo koliko je danas nezaposlenih u Hrvatskoj. Pravo na sudjelovanje u odlučivanju u poduzećima u raspodijeli dobiti i tome slično. Zaslugom ove Vlade mnogi su se javni poslovi i javne usluge zapravo privatizirali pa danas imate veliki dio zdravstvenog sustava, nažalost velik dio obrazovnog sustava osobito sustava visokog obrazovanja pa i mirovinskog sustava u rukama privatnog kapitala, iz svega toga država bježi glavom bez obzira a bez jasnog odgovora zašto i kamo to vodi, kome pogoduje takva politika i u čijem se interesu ona vodi. Pod krinkom tobožnje učinkovitosti ili nekakve prilagodbe nekakvim europskim trendovima mi zapravo svjedočimo ponovnom tihom valu privatizacije javnog sektora, a sve to obilato podupiru neki mediji koji građanke i građane iz dana u dan uvjeravaju ili obmanjuju da bez komercijalizacije i privatizacije obrazovanja, zdravstva i mirovinskog sustava da nabrojim samo neke od tih pa i privatizacije proizvodnog dijela sektora nema budućnosti niti razvoja HRvatske. Međutim, mnogi primjeri pogotovo oni u jeku financijske i ekonomske krize u zemljama EU govore potpuno suprotno i govore da to nije točno ali vijest evo u HRvatsku ili nažalost do Vlade očito sporije dolaze. Spominju se reforme, restrukturiranje, a u hrvatskom primjeru reforma i restrukturiranje su uglavnom do sada bili eufemizam za masovno otpuštanje, za racionalizaciju opsega i kvalitet usluga i smanjenje uloge države u kreiranju okvira za razvoj društva i socijalnog i ekonomskog. U praksi to je značilo prebacivanje odgovornosti na pojedince i pojedinke i to je čisti terminizam, jer tako pobjeđuje najjači u ovom slučaju zapravo oni koji su financijski potentni najbogatiji ili najbogatije. Ta ideologija tržišta i nevidljive ruke koja njima upravlja je krahirala u najmanju ruku prije dvije godine dakle početkom velike ekonomske i financijske krize, ali čini mi se da opet te vijesti nisu stigle do hrvatske Vlade. Usprkos naporima premijerke da sadašnju duboku krizu i osjećaj besperspektivnosti dovede u isključivo u vezu sa financijskom i ekonomskom krizom iz 2008. godine. Svima nam je jasno da su izbori krize koja danas potresa Hrvatsku u deregulaciju liberalizaciji početkom '90.-ih da su ti procesi potaknuli netransparentnu i nemoralnu privatizaciju i da su zapravo strateške pogreške HDZ-ovih vlada došle na naplatu. Društveni i ekonomski model koji je zasnovan na potrošnji i prekomjernom zaduživanju doveo je do strukturne krize hrvatskog društva i gospodarstva, a tu je krizu ova globalna samo produbila. Izlaza ima međutim ova ga Vlada ne može i ne zna naći. Smatram da na neuspješnu ekonomsku politiku i nezadovoljavajući društveni razvoj valja odgovoriti izborom novog društvenog modela na temelju moderne teorije ekonomskog razvoja a to može učiniti samo jedan nova Vlada. Taj se novi društveni i ekonomski poredak mora temeljiti na društvenoj solidarnosti i pravednosti na socijalnom dijalogu u kojemu socijalni partneri sudjeluju u oblikovanju, primjeni, nadzoru i vrednovanju javnih politika na dobrobit svih. To sada nije slučaj, a država ima ključnu ulogu u razvoju tih procesa jer tržište samo po sebi neće omogućiti socijalnu uključenost i pravednost u raspodjeli dobra odnosno pristup zajedničkim dobrima. I treba se zato prema mojem mišljenju riješiti iluzija o potrebi deregulacije. Ja se zalažem za veću ulogu države u osiguranju ekonomskog i socijalnog razvoja odnosno stvaranju uvjeta za razvoj RH. Država nije izvor svih zala i svih problema. Izvor su oni koji su javna dobra i javna sredstva koristili kao da su privatna, promičući privatne interese izvlačeći dobit na uštrb građana, a takvoj politici hrvatski građani sigurna sam na sljedećim izborima pokazati crveni karton. Imajući na umu dakle potrebu uspostave nove i dugoročne održive razvojne paradigme, postavlja se pitanje u što HRvatska treba zapravo ulagati i što ćemo u Hrvatskoj proizvoditi i od čega ćemo živjeti i zapravo koje su to vrijednosti kojima raspolažemo. Mislim da su to prije svega ljudi koji žele živjeti i žive od svojega rada. Nažalost, to danas u Hrvatskoj kao što smo već čuli ne može njih oko 304, 305 tisuća koliko ih je u evidenciji Zavoda za zapošljavanje to je 11,4% više nego u isto vrijeme lani, a žana je pri tome kao i obično više nego muškaraca na tom zavodu. Ova Vlada nema strategiju zapošljavanja, nema strategiju razvoja industrije, regionalnog razvoja, nema dugoročnog, promišljenog i pametnog ulaganja u obrazovanje i istraživanje i razvoj, a istodobno EU svojim razvojnim strategijama predviđa u nekoliko sljedećih godina ostvarenje visoke stope zaposlenosti, te izdvajanje 3% proračuna u istraživanje i razvoj. HDZ-ova vlada s druge stane uz pomoć svojih koalicijskih partnera predlaže zakone koji će dokrajčiti javno visoko obrazovanje, sveučilište i znanost u Hrvatskoj i protiv kojih su nepodijeljeno ustali studenti, profesori i znanstvenici, jer Vlada želi komercijalizirati znanost i visoko obrazovanje učiniti ga gotovo nedostupnim studentima iz socijalno manje potentnih slojeva i na taj način nastaviti sustavno i socijalno raslojavanje i razaranje društvene kohezije i solidarnosti u Hrvatskoj. Na kraju i na tragu do sada rečenog želim naglasiti kako treba osnažiti državnu upravu i javni sektor. I smatram da nije točno kako ti sektori ne mogu biti nositelji razvoja Hrvatske. To je itekako moguće ako se bude pametno ulagalo u obrazovanje ljudi koji su u javnom sektoru zaposleni i koji provode važne javne politike. Mnoga istraživanja pokazuju da zaposlenih u javnom sektoru to znači u vrtićima, školama, bolnicama, kulturnim ustanovama, zapravo i nema previše u odnosu na prosjek u europskim zemljama. Prečesto se govori o neučinkovitosti javnog sektora a ne govori se o tome što je napravljeno kako bi se ljudi koji rade u javnom sektoru nagradili na odgovarajući način kako je javna uprava organizirana i tome slično. I tom je pitanju važno pristupiti staloženo i objektivno. To sigurno ne može učiniti ova Vlada i zbog toga i zbog mnogo drugih propuštenih i prokockanih prilika za Hrvatsku smatram da mora odstupiti.
Hvala. Uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajnici. Pa evo kad već pričamo danas toliko, a uglavnom bez dokaza onda bi trebalo barem neke od tih stvari i razjasniti. Naime, ako govorimo o proračunu onda ćemo reći ipak i složit ćemo se da je ovaj proračun realan, iako je za mnoge razočaranje jer jednostavno nema ništa u njemu predizborno pa je čak jedna kolumnistica nesklona Vladi bila jako, jako razočarana jer je rekla da nema tragova predizbornog ništa u ovom proračunu. Drugim riječima, priznala je, to je veliko priznanje, priznala je stvarno proračun prilagođen ovom vremenu, dakle da je apsolutno realan. Ovdje preskačemo cijelo vrijeme, napominjući samo sve tegobe ovog naroda, da je izuzetno povećana štednja posljednjih godinu dana, štednja koja normalno ne doprinosu punjenju proračuna jer tu doprinosi potrošnja, ali i štednja koju je ipak potakla ova Vlada dajući garancije štedišama na njihove štedne uloge. I tko je tu dobro prošao? Prije svega dobro su prošle banke, banke su pune novaca, stabilne i trebalo bi malo više i s njihove strane dobre volje da se ide u investicije, da potaknu investiranje, na taj način da snize cijenu kamatnih stopa i mislim da bi tu i guverner imao što reći, jer kapital je uvijek nesiguran. Ono što se događa sa medijima pa i sa oporbom, ovo stalno plašenje, nemojte ulagat u Hrvatsku jer Hrvatska je takova, Hrvatska je leglo korupcije, Hrvatska je sve najgore što može se reći o vlastitoj zemlji. Imamo pritom i nekoliko plaćenika koji vrlo obilno to iznose i prenose kojekakvim institucijama izvan Hrvatske. Dakle, s tim sigurno nećemo daleko doći. Ali imamo i fondova odnosno imamo i različitih grupa i grupacija koje imaju puno novaca i koje bi mogle investirati u Hrvatsku, prije svega u energetiku što im je vrlo sigurno i mislim da se na tom radi i vjerujem da će i Vlada podržati takove projekte jer konačno tu su i investicije, tu su i radna mjesta i konačno, tu je i korist od toga jer da postanemo čim prije energetski neovisni. Puno je projekata pred građevinskom dozvolom. Interesantno, čitav niz investitora došao je do građevinske dozvole, dakle pred građevinsku dozvolu, odnosno pred plaćanje jedinicama lokalne samouprave, općinama i gradovima. I tu je jedan od problema, velikih problema u punjenju proračuna jedinica lokalne samouprave jer ipak smo svi navikli na izgradnju, navikli smo na komunalne doprinose koji su sad bitno smanjeni. Ali ono što je utješno ipak, da čitav niz investitora čeka neki povoljniji trenutak za koji ja vjerujem da će ipak brzo doći i da krenu u investicije. Ako govorimo o dugu, a cijelo vrijeme se nabija na nos, taj dug je ipak bitno drugačiji nego što bi htjeli svi prikazati ga ovdje. Mislim da od Hrvatske jako dobro kotira u odnosu na zemlje u okruženju. Unatoč tom opet svi preskačemo, zaboravimo rat, zaboravimo ratne posljedice, ali one su tu. Podosta milijardi ide na saniranje rata i dan-danas, na povećan broj umirovljenika, invalida, na izgradnju, dakle na popravljanje svih onih strahota koje su se dogodile za vrijeme rata. Međutim, to nikog ne smeta jer do nedavno su nas uspoređivali sa Irskom, Slovenijom. Danas više nitko, interesantno, iz oporbe ne spominje Irsku, ne spominje Sloveniju, ne spominje Mađarsku. Danas nas uspoređuju sa Danskom, danas nas uspoređuju sa Švedskom. Trebalo bi gledat koliko su oni bolji od nas. Dakle, uvijek se može naći netko tko je bolji i uvijek će i biti boljih jer su imali druge startne pozicije, nisu živjeli u socijalizmu koji je definitivno potkraj '80.-tih godina uništio kompletnu industriju. Konačno, industrija je '89. bila na koljenima i to se možete svi uvjerit ako malo pogledate po dnevnim listovima. Imamo popriličan broj nezaposlenih, to je sigurno, to je veliki problem i taj problem nije od danas, on se vuče već jako dugo, ali pitanje je da li imamo i dovoljan broj radnika koji su i kvalificirani. Naime, ima podosta radnih dozvola, dakle za neke struke jednostavno moramo početi već izgleda uvoziti radnike pa ipak treba što više krenut na doškolovanje, treba konačno ohrabrit ljude da mijenjaju zanimanje. Jako puno ljudi cijeli život nije promijenilo zanimanje, a i čekaju nekakvo radno mjesto koje vrlo teško da će doći samo od sebe. Malo pratimo normalno i što nam vi iz oporbe govorite, vaše mjere. Gotovo se nitko ne dotiče brodogradnje, nitko ne spominje brodogradnju. Još od vremena kad ste filali vlasnika "Viktora Lenca" sa kešom tamo od 100 milijuna kuna, dakle to je jedini doticaj, onda se izgubila svaka veza sa brodogradnjom. Tu i tamo se zaklinjete u ime radnika škverova, e mi smo uz vas, vi ćete opstati jer ste nam ispričali da čujemo zadnjih dana, ispričali ste nam kak ste dobri pa ćete opstat. Dakle, ova Vlada se i u najgore vrijeme mora i tim baviti. Ja vjerujem da će dobar dio škverova opstati, ali možda uz neke druge uvjete jer jako je teško objasniti ljudima iz čijih novaca se porez izdvaja da su ukupne plaće svih radnika u škverovima ispod milijarde kuna, a ono što daje država milijarda kuna. Ali sigurno da smo svi zato da opstanu, da brodogradilišta opstanu jer nisu samo oni, vezani su i mnogi drugi uz njih i to je bitno. Danas čujemo da SDP nije prizivao MMF, a svjedoci smo zadnje vrijeme ono pa bilo bi dobro da je već ovdje, bilo bi dobro da dođu. Pa normalno, bilo bi jako dobro jer u tom slučaju bi ljudi izašli na ulice, normalno, imamo sindikaliste koji moraju opravdat svoje visoke plaće i nadzorne odbore i slično koji moraju nešto odradit. Izašli bi ljudi na ulice, vikali bi, ovo i ono, ne valja ništa, dolje Vlada i slično, a zbog čeg? Samo zato da bi možda evo naša draga oporba na neki način došla na vlast i sve ono što ne može postići legalno ajdemo pokušati jednim rušilačkim načinom blokirati zemlju pa što gore tim bolje. Evo jučer smo čuli usporedbu naših stanovnika sa skakavcima. Ja mislim da kolegica Pusić ima dobro iskustvo jer jedan ministar iz njene Vlade se ponašao kao skakavac, čas je bio ministar, čas je bio u svojim firmama gdje je nekoliko stotina milijuna kuna obdario poslovima svoje firme sa po 7 anexa i slično i to skakanje jasno da je itekako pojelo i dobar dio i tadašnjeg proračuna, a veli sad pojeo je, skakavci su pojeli deficit. Pa nastojimo da ga bude što manje, deficit pa ako ga baš i pojedu skakavci mislim da neće biti previše šteta. I konačno, iz poreza pogledajmo malo zapravo iz Proračuna što sve financira, iz ovogodišnjeg proračuna. Dakle, nije točno da je socijala stradala, da nije točno da će osjetiti ne znam koliko radnici. Na žalost bilo bi dobro da plaće idu gore, bilo bi dobro da mirovine idu gore. Ali ono što je nemoguće sigurno ne ide. A posebno socijala ne vjerujem da će osjetiti, ali treba ovdje jako dobar napraviti registar socijalnih slučajeva i pomoći stvarno onima kojima je najpotrebnije, pa ja vjerujem da ćemo tu svi mi koji znamo ipak situaciju koji čitav niz je ovdje načelnika, gradonačelnika da ćemo pomoći da to tako i bude. Hvala.
Na redu je uvaženi zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, ministre, državni tajnici, kolegice i kolege. Proračun 2011., 2013. godine pokazuje da Vlada Republike Hrvatske radi na fiskalnoj konsolidaciji, odnosno da drži pod kontrolom državnu potrošnju i pritom ne ugrožava prava onih koje čitavo vrijeme stavlja na prvo mjesto a to su hrvatski građani. Iz čega se to vidi? Vidi se iz činjenice da je Republika Hrvatska u 2011. godini morala osigurati 2 milijardi kuna za financiranje priprema i reformi za članstvo u Europskoj uniji. Sve te promjene su vrijedne i dugoročno gledano sa pozitivnim efektima. Ali sad u trenutku provedbe imaju značajan fiskalni učinak. Uz to trebalo je osigurati dodatnih 2 milijarde kuna za troškove kamata, rast rashoda za mirovine 163 milijuna kuna, popis stanovništva 146 milijuna kuna i dalje da ne nabrajam. Za sve se to proračun 2011. godine nije ni lipe povećao u odnosu na proračun 2010. godine, čak se i smanjio. To je dokaz da se vide efekti racionalizacije i smanjivanja proračunske potrošnje. Naravno, jasno je da nije dovoljno samo kontrolirati rashodnu stranu proračuna. Zato Vlada temelji svoju strategiju i rad na tri osnovna stupa – jačanje gospodarstva, borba protiv korupcije i ulazak u Europsku uniju. Mjere gospodarskog programa su način na koji Vlada realizira te strateške ciljeve i to radi dobro. Svi smo imali prilike čuti uvodno premijerku koja je govorila o projektima koji su pokrenuti i pokreću se. Riječ je o milijardama ulaganja u energetiku, vodno gospodarstvo, prometnu infrastrukturu, zaštitu okoliša itd. Važno je imati na umu da nije Vlada jedini investitor i da su nam bitne privatne investicije, a za to vidimo da je još uvijek potrebno mijenjati svijest svih lokalnih jedinica, građana, udruga. Čim se pojavi neki investitor svi ga koče, svi nastoje da se projekt ne realizira. Tako se ne otvaraju radna mjesta, tako se ne pokreće gospodarstvo. Proračun 2011. do 2013. godine sa makroekonomskim projekcijama pokazuje da Hrvatska ima dobru, stabilnu i čvrstu perspektivu. Ulazimo u razdoblje rasta i sa svim pokrenutim promjenama rast će se iz godine u godinu ubrzavati. Podržavam prijedlog proračuna. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Razmotrimo za početak nekoliko nepobitnih dokaza o kvaliteti ovoga proračuna koji se ovdje ponavljaju kao mantra. Prvi dokaz je konstatacije da plaće i mirovine će biti isplaćene. To da će plaće i mirovine biti isplaćene to je dokaz da je proračun dobar i da Vlada radi dobro. Dakle, vama građani koji svojim radom zarađujete, stvarate vrijednost iz koje se vrijednosti isplaćuju plaće i za premijerku i za ministra Šukera taj tandem kaže budite mirni, budite spokojni vaše će plaće biti isplaćene. Umirovljenici, vi koji ste stvorili svu vrijednost kojom ova zemlja raspolaže, svojim minulim radom, vama kao najveću vrijednost ovoga proračuna kažu budite mirni, vaše će mirovine biti isplaćene. Kaže se dobro je, odlično je, bolje ne može biti, dobit ćete svoje mirovine. Onaj koji kao svoju najveću vrijednost, kao svoj najveći uspjeh navodi isplatu zarađenih plaća i mirovina rekao je sve o sebi. Na takve nema smisla trošiti riječi, o njima dosta. Druga mantra o kojoj bih htio govoriti je tvrdnja da nitko ništa ne nudi, da opozicija samo jalovo prigovara, a da sama ne nudi nikakva rješenja. Netočno. Evo tu su do sada govorili kolega Grčić, Mršić, kolegica Opačić, mnogi drugi, mnogi će još govoriti iz našega kluba i svi koji budu govorili govorit će o tome što je SDP do sada nudio i što ovoga trenutka nudi vama građanima Republike Hrvatske. Ja ću zbog kratkoće vremena upozoriti vas građane na samo jednu od vaših muka koju smo htjeli riješiti i koju bismo riješili. Koji je to problem, koja je to muka? Gubitak posla u Hrvatskoj može značiti i gubitak doma. Vi građani Republike Hrvatske dizali ste posljednjih sedam godina kredite u bankama. Dizali ste, pa možda obmanuti, prevareni. Obećano vam je da će standard biti veći, da će vam plaće biti veće, da ćete bolje živjeti. Vi ste u to povjerovali. Izašli ste na izbore, izabrali ste one koji su vam to obećali i sad ste tu gdje jeste. Sad ste ostali bez posla i ne možete vraćati kredite. Krediti su hipotekarni i banke da bi osigurale naplatu tih kredita posežu za ovrhama. Pri Hrvatskoj gospodarskoj komori vodi se očevidnik. U njemu je trenutno 820 nekretnina nad kojima se provodi ovrha. Ukucate li sada u svoje laptope HGK i odete na taj očevidnik nekretnina, moći ćete se uvjeriti da je ovoga trenutka 301 kuća, i 68 stanova u postupku ovrhe, 100 više nego lani u ovo doba. To su nečiji domovi. Odluke o prodaji tih nekretnina donesene samo u posljednjih mjesec dana svakog dana, svakog radnog dana sudovi donesu odluku o tome da 15 obitelji zbog neplaćanja obaveza ostanu bez doma. Očevidnik Hrvatske gospodarske komore pokrenut je 2006. godine, i dosad je objavio prodaju ukupno 10 tisuća 318 nekretnina i pokretnina. Mi smo na to upozoravali, na aktualnom prijepodnevu ja osobno 19.11.2009. godine. Ministar Šuker mi je odgovorio da ne govorim istinu i da izmišljam. 7. ožujka 2010. godine takvo pitanje na aktualnom prijepodnevu postavio je kolega Mario Habek. Odgovarala je premijerka Kosor, koja je svoj odgovor završila uzvikom živjela Hrvatska. Građani Hrvatske, SDP je prepoznao ovaj problem davno, pa je 29. siječnja 2009. godine, još malo pa će biti dvije godine tome, uputio u zakonsku proceduru, evo ga ovdje, prijedlog Zakona o prolongaciji otplate stambenih kredita u 2009. godini s konačnim prijedlogom zakona. Prijedlog zakona broj 254. Zašto smo to napravili? Zato što smo prije dvije godine uočili problem. Zato što smo prije dvije godine nudili zakonsko rješenje za vas, koji ostajete bez svojih domova, za vas, da vama pomognemo. Ne moram vas podsjećati da je zakonski prijedlog odbijen. Ne moram vam govoriti da se situacija od tada pogoršava, ne moram to govoriti vama jer vi to bolje znate nego ja, vama koji ste u ovrhama ostali bez svojih domova. Ne moram to govoriti vama koji ste danas na ulici, zašto što ste povjerovali, a bili ste naivni, povjerovali da možete ulaziti u kredite, da možete pokušati nešto napraviti, kupiti, popraviti kuću, stan tim kreditom, povjerovali ste da su oni koji su vam obećavali bolji život da su govorili istinu. Tko je kriv? A neću ja reći da je Vlada kriva. To je rezultat izbora na zadnjim parlamentarnim izborima. To je možda građani i vaš rezultat, ovakav odnos prema vama samima. Ali evo na ovom primjeru, a bit će ih još, svi moji kolege će govoriti samo o tome, ne obraćamo se ni Vladi, ne obraćamo se ni parlamentarnoj većini, obraćamo se vama, da pobijemo tu tezu kako ne nudimo ništa, kako se samo ovdje znamo svađati, i kako svaljujemo krivnju na Vladu. Nudimo rješenja. Nudili smo ih i nudit ćemo. Da je SDP na vlasti ovaj zakon bi bio u primjeni, a vi biste bili spašeni od toga da vam kuće i stanovi odlaze na bubanj. Hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, uvaženi Ivan Šuker, potpredsjednik hrvatske Vlade. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice i kolege, nakon jedne vrlo tolerantne, pa mogu reći i konstruktivne rasprave koja vlada cijelo dopodne, gdje svaki iznosi svoje argumente itd., kolega Stazić je krenuo opet na osobnu razinu. I mislim da kolega Staziću vama bih preporučio da ne bi kasnije rekli da vas netko politički progoni, da primitke u naravi koji su definirani člankom 32. stavkom 3. točka 5. Zakona o porezu na dohodak i Pravilnikom poreza na dohodak o članku 15. i 16. proučite, pa da vidite da li imate obveza prema državnom proračunu.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Kolegice i kolege, evo uz ovaj naš proračun mi pada na pamet da bi bilo dobro zapravo kao, kad je riječ o najvažnijem zakonu kojega jedna država uopće donosi u jednoj godini, možda iskoristiti kao prigodu da porazgovaramo i o načelima i o principima rada, ponašanja aktualne Vlade i njezinih vizija mogućih rješenja problema s kojima se zemlja suočava. Slažem se sa velikim dijelom izlaganja mojih kolega koji su ocijenili da proračun koji je ovdje predložen jest svojevrsna slika stanja u zemlji, ali da je u silnom deficitu spram potreba koje bi hrvatsko društvo i hrvatsko gospodarstvo imali kao mogućnost za ozdravljenje i za povratak čitave zemlje u jedan kurs koji bi značio povećanje blagostanja i prije svega zaposlenosti kao možda najvažnijeg cilja, jer zadaća kojega možemo uopće imati. Ovaj proračun je bojim se dobra slika svih neuspjeha, svih promašaja demagogije, pa i neodgovornosti koja nije karakteristična samo za proteklu godinu, nego koja označava način upravljanja Hrvatskom u protekla dva desetljeća. Možda sada kao nikada ranije se suočavamo zapravo sa tim političkim značajnim deficitima koji su ovdje dobili svoje i brojčano i numeričko obilježje. Pokušao bih to pojasniti na jednom od najvažnijih segmenata ovog proračuna, a riječ je o mirovinskom sustavu koji kao što vidimo apsorbira oko trećinu ukupnih izdataka iz proračuna RH koji počiva na nekoliko mitova, zabluda i na nekim vrlo ozbiljnim greškama koje su činjene u prošlosti. Jedan od mitova na kojem se temelji i odsustvo bilo kakve koncepcije i ozbiljnog rješavanja umirovljeničkog problema o kojem smo ovdje i danas, ali i u nekim drugim prilikama dosta govorili, jest mit da Hrvatska ima previše umirovljenika. Drugi mit je da Vlada daje i osigurava mirovine i treći mit da je mirovinsko osiguranje preskupo i da je trošak mirovinskoga sustava preskup. Zašto su to mitovi? Zato što su postali sastavni dio svijesti velikog broja ljudi, a nemaju svoje utemeljenje u stvarnosti i u činjenicama. Prvo, nisu umirovljenici problem i ne može niti jedna zemlja imati suvišne ljude niti njeni građani mogu biti problem. Problem može biti samo Vlada koja nije sposobna prepoznati interese građana i rješavati njihove probleme. Dakle, raditi ono što joj je prvenstvena i primarna zadaća i namjena. Osigurati uredno funkcioniranje društva, države i javnih financija. Samo Vlada koja to nije sposobna može proglasiti neke svoje građane problemom. Ovo govorim naprosto zato što postaje pomalo uvredljivo shvaćanje koje se nalazi u podlozi ovog silnog prozivanja i pozivanja na skupoću mirovinskoga sustava i na to kako su umirovljenici skupi. Gotovo bih rekao da se u podlozi takvog razmišljanja krije jedna do zla Boga pojednostavljena negativna slika o umirovljenicima valjda da su svi kao onaj Izet Fazlinović sebični, čangrizavi i gramzivi starci koji ništa drugo ne traže i ne razmišljaju nego kako da opustoše ovu zemlju i da pohapaju sve mirovine koje eto mi normalni građani ne možemo ovdje isfinancirati. Prenaglašavam ovu sliku naprosto zato što mislim da je nepristojno i u najmanju ruku politički nekorektno na bilo koji način antagonizirati pojedine socijalne skupine u ovoj zemlji pa i na tragu ovog međugeneracijskoga, da tako kažem, problematiziranja. Pogledajte malo portale, pa pogledajte malo komentare i vidjet ćete da jest na djelu zapravo taj međugeneracijski sukob koji se proizvodi ovakvim pričama o preskupim umirovljenicima. Ne gospodo, nema previše umirovljenika. U mirovinskom sustavu ima previše privilegiranih i previše privilegija. '90-ih godina taj sustav je služio kao kanta za otpatke, za ljude s kojima se nije znalo što će se napraviti, koje se nije moglo zaposliti, njih se guralo u mirovine. I zato se moglo desiti da su se '90-ih godina broj umirovljenika od 500 tisuća povećao na milijun. S druge strane, mirovinski sustav je bio mjesto za privilegiranje. Kada se nekog htjelo privilegirati, bio on saborski zastupnik, borac, branitelj, ne znam policajac itd., onda ga se slalo po posebnom zakonu u mirovinu. Moglo ih se nagrađivati tako da im se kupi frižider ili se pošalje u Opatiju na ljetovanje, ali ne ovdje se privilegiralo tako da se ljude šalje u mirovinu. I otuda taj ogroman broj umirovljenika jer je među njima i 200 tisuća onih koji mirovine primaju po posebnim propisima. Ako bi se pogledali svi umirovljenici, znači starosne, obiteljske i invalidske mirovine koji su otišli u mirovinu po zakonu, po općem propisu onda bi se vidjelo da je takvih umirovljenika u Hrvatskoj 870 tisuća ili 20,20% negdje od ukupne populacije hrvatskoga stanovništva što je nešto malo više od 17% ljudi koji su stariji od 65 godina. Dakle, sustav je pokvaren, on sam po sebi nije problematičan, drugi je problem dakako kada je riječ o nesrazmjeru zaposlenika ili osiguranika i umirovljenika ogroman manjak radnih mjesta. Sa milijun i 400 tisuća zaposlenih ljudi, od kojih je u realnom sektoru manje od milijun ili negdje oko milijuna nije moguće održavati sustav mirovina niti na ovako niskoj razini kao što ju mi imamo u Hrvatskoj. To je jedan mit s kojim bi bilo dobro raščistiti kako se naši umirovljenici ne bi mogli ili ne bi smjeli smatrati suvišnim ljudima ili nekime tko je u suvišku. Drugi mit, Vlada daje mirovine. Ma slušajte kolegice i kolege, u sustavu međugeneracijske solidarnosti mirovine su posuđene unaprijed, generacija ljudi koja sad prima mirovine je te mirovine zaradila tako što je osiguravala ondašnjim umirovljenicima 80% mirovine u iznosu od 80% njihove plaće i to u najboljih 10 godina. Ne daje Vlada taj novac, taj novac je posuđen i ako bismo gledali Mirovinski fond on bi mogao postojati i neovisno o državnom proračunu kao što je nekada i bio. Doprinosi za plaće i, vidim da mi se pali lampa, mirovinski sustav preskup. Zabluda, zabluda. Mirovinski sustav košta u Hrvatskoj i iznosi negdje, mirovinski troškovi su negdje oko 10,5%, 10,7 nakon ovoga pada BDP-a. U Europi su 11,5%. Ako bismo gledali samo one koji su otišli po općem propisu onda je to negdje 8,73% BDP-a. Ni slučajno ti izdaci nisu takvi da ih mi kao društvo ne bismo mogli isfinancirati. Ako se pogleda tih 15 milijardi o kojima se govori koje treba dati onda je struktura toga iznosa 46%, toga znači novca iz državnog proračuna ide za povoljnije mirovine, 7,2 milijarde. 20% ide za financiranje drugog stupa kao tranzicijski trošak i 34% ide po zakonima koje smo mi, uključujući i mene ili nas, osigurali da bi se ispravljale pojedine razlike, ali koje nisu sastavni dio dakle mirovina. Ono na što želim upozoriti pošten pristup prema građanima znači da im se mora objasniti u čemu je problem, kako je on nastao i kako ćemo ga riješiti [[Upadica: Privedite kraju.]] I u tom smislu imam pomanjkanja vremena da kažem koja su to načela i na koji se način to može učiniti a mi to znamo.
Hvala lijepa. Na redu je uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da je zbog hrvatskih građana vrlo važno razjasniti tko ima odgovornost za kreiranje, predlaganje i provođenje gospodarske politike. Naime, moram se pozvati na ustavnu odredbu da je Vlada ta koja je zadužena predlagati, kreirati i provoditi, voditi brigu o gospodarskoj politici. U našem slučaju po našem Ustavu to već 7 godina radi Vlada na čelu sa HDZ-om bez obzira da li je na tom čelu bio Ivo Sanader, Jadranka Kosor ili njih oboje zajedno. Sve drugo prozivanje oporbe koja zaista aktivno predlaže da se popravi ta politika, je bježanje od odgovornosti aktualne vlasti i aktualne Vlade. Pa ne smeta oporba Vladi da predlaže najbolja rješenja i da vodi brigu o budućnosti zemlje i budućih generacija u RH. I na to se jučer pozvala premijerka da je njezina briga i briga njezine vlade voditi brigu o budućim generacijama. A koja je ta politika i koja je ta briga, ja znam da to građani znaju ali valja to ponoviti češće. Gospodarska politika već 7 godina pa i duže na čelu sa predsjednikom Vlade iz HDZ-a zasnivala se na uzimanju kredita, zaduživanju i potrošnji. I to potrošnji neproizvodnoj nego se sve protjerivalo kroz probavni trakt države. Takva briga za buduće generacije kada znamo da imamo preko 45 milijardi eura duga i kada znamo da ove godine i prošle godine pada bruto domaći proizvod pet i 2% drugim riječima kada ne zarađujemo nego jedemo vlastitu supstancu, Vlada se odlučila i u takvoj situaciji povećati odnosno predvidjeti troškove za 15 ili 18 milijardi kuna više nego što može osigurati prihod u državni proračun. Jeli to briga za buduće generacije? To znači da će ova generacija na čelu sa vladom Jadranke Kosor, pojesti, potrošiti od budućih generacija koje još nisu ni zaradile niti stupiti u radni odnos ove godine 18 milijardi kuna. Ako je to briga za buduće generacije, onda to treba jasno i reći a ne prozivati za neodgovorno ponašanje oporbu koja nema odgovornost za predlaganje. Unatoč toga mnoge moje kolege su ponavljale i treba ponavljati da je oporba na čelu sa SDP-om predložila barem 6, 7 mjera koje bi olakšale preživljavanje građana RH u kriznom vremenu, a to krizno vrijeme sukreirala je hrvatska Vlada na čelu sa predsjednikom iz HDZ-a. to moramo reći i tako se ponašati. Vidimo kada već nema promjene u toj politici dakle zasniva se gospodarska politika na zaduživanju i na potrošnji, da vidimo kome ta politika koristi. Pa sasvim sigurno ne koristi radnicima, jer da koristi 7 godina bi se promijenilo broj nezaposlenih. Mi imamo skoro 20 godina da se broj nezaposlenih ne prolazi stabilno ispod 300 tisuća radnika i govorimo o brizi za buduće generacije i o brizi za državu. To građani sasvim sigurno znaju pročitati kakva je ta briga. Ide li to u korist studenata, školovanja? Ne ide ni u njihovu korist. Ide li to u korist razvoja? Pa ne ide, jer imamo pad investicija i proizvodnje. Smanjuje se. Dakle, koja je to korist i briga za građane RH sa predloženim proračunom? Reći da će se osigurati mirovine i socijalne davanja, da će se osigurati plaće zaposlenima u državnoj upravi, pa na temelju čega se osiguravaju kolegice i kolege? Pa na temelju pozajmljene tuđe akumulacije. 15 ili 18 milijardi uzet ćemo stranog novca i opet potrošiti. Ako je to briga za buduće generacije, onda sasvim sigurno da povjerenje tih budućih generacija će brzo ishlapiti jer će morati otići izvan zemlje. Ono što Vlada usprkos upozorenja i usprkos predlaganja oporbe da se donese Zakon o plaćanju, da se donese Zakon o obveznoj isplati plaća itd. Vlada to ignorira, onda kada dođe voda do grla onda kombinira ali opet na pola. Samo kao dokaz, evo vam grafa kako je išlo interno neplaćanje. Pa 2000. godine kada koalicija na čelu sa SDP-om preuzima odgovornost za državu, ponavljam odgovornost za državu i vođenje gospodarske politike, bilo je 27 milijardi kuna neplaćanja naloga unutar RH. I to je padalo, padalo, pa je ponovno 2010. godine u 3. mjesecu što sam mogao izvaditi iz statističkih podataka, došlo do 29 milijardi kuna internih neplaćanja. I naravno da se u takvoj situaciji ne može govoriti o korisnosti proizvodnje, o korisnosti rada, jer je neizvjesnost naplate veća nego je izvjesnost te naplate. U takvoj situaciji Vlada potpuno neodgovorno predlaže proračun i traži od oporbe da nađe mjere kako drugačije riješiti stvar. Vlada je dobila mandat, dobila je obvezu da vodi brigu o budućnosti, da donosi rješenja i za njih odgovara. Izbjegavanje te odgovornosti je neodgovornost. I kad već govorim o tome, da li se može očekivati od stranke i Vlade koja je kreirala pretvorbu i privatizaciju, koja je '93. godine kreirala ovakvu politiku dakle zaduživanja i uvoza i potrošnje, da promijeni tu politiku. Ne može, jer je ta Vlada i ta stranka zarobljena tim odnosima koje je sama stvorila. Ne može se to očekivati pa onda bi bilo dobro da predsjednica Vlade kad ovdje obrazlaže okolnosti u kojima se Hrvatska nalazi ne govori o materiji koja nije njezina briga, recimo Holding, a zanemari situaciju kojom se trese cijela Hrvatska, a to su brodogradilišta. Nijedne riječi kod proračuna nije govorila o brodogradilištima, a jedan od uvjeta za ulazak u Europsku uniju je rješenje statusa brodogradilišta. Pa onda o količini te neodgovornosti neka sude građani u skladu sa našim poretkom, a to je da je Vlada aktualna odgovorna za kreiranje, za predlaganje i za provođenje gospodarske politike, a to je ova Vlada već sedam godina. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani potpredsjedniče Vlade Republike Hrvatske, poštovani državni tajnici. Ja držim važnim na početku odmah istaknuti da su od 2004. godine značajno unaprijeđeni procesi upravljanja državnim proračunom i to na način da su centralizirani svi proračunski prihodi i plaćanja i to posredstvom jedinstvenog računa Državne riznice, da je metodologija izvršavanja državnog proračuna unaprjeđenja i provodi se u skladu s potrebama praćenja prema izvorima financiranja, da su uvedene proračunske analize i procjene fiskalnog učinka zakona i zakonskih propisa na proračun, da je uveden višegodišnji proračunski okvir i zbog kontrole fiskalnog rizika, da je uvedeno strateško i programsko planiranje, da Vlada Republike Hrvatske znači donosi trogodišnje strategije Vladinih programa, a za svaki program se definiraju ciljevi, indikatori, pokazatelji uspješnosti te odgovornosti za ispunjavanje ciljeva. Strateški planovi predstavljaju ulazne elemente na temelju kojih je i izrađena Strategija Vladinog programa za razdoblje 2011. do 2013. godine kojim se osigurava kontinuitet provedbe strateških ciljeva utvrđenih prvom strategijom. Strateškim planom definiraju se dakle pravci djelovanja ministarstava i drugih državnih tijela, dok se proračunom definiraju programi, aktivnosti i projekti te osiguravaju sredstva potrebna za provedbu istih. Upravo zbog te potrebe povezivanja strateškog i proračunskog planiranja pristupilo se poboljšanju programske i organizacijske klasifikacije što je vidljivo i u strukturi ovog Prijedloga državnog proračuna za 2011., ali i Projekcijama državnog proračuna za 2012. i 2013. godinu. Dakle, procesom strateškog planiranja kojeg je Vlada Republike Hrvatske uvela 2009. godine i njegovim povezivanjem s programskim i višegodišnjim planiranjem proračuna osigurava se alokacija proračunskih sredstava upravo na one ciljeve koji će postići najveći učinak u prioritetnim područjima. Evo ja ću u nastavku svoje rasprave pokušati povezati strateško planiranje i proračunske stavke koji se odnose na turizam, ali i na hrvatske otoke i na razminiranje. Dakle, što se turizma tiče tu je osiguran povećan iznos za 2011. godinu, znači povećan za 5,7% a upravo idu u ona područja koja su cilj razvoja hrvatskog turizma, a to je podsjetit ću da se osigura dugoročnost pozitivnih učinaka, da se učini održivim korištenje prirodnih i kulturno-povijesnih potencijala aktivnim sudjelovanjem u njihovom očuvanju i razvoju, ali i stvaranjem bolje klime za investitore i naravno, što učinkovitijom promocijom turizma. U programskoj klasifikaciji Ministarstva turizma imamo i stare, ali imamo i nove programe i samo ću nabrojit za što se sve osiguravaju sredstva u proračunu Ministarstva turizma. Znači za obnovu, valorizaciju, revitalizaciju kulturno-tradicijske i prirodne baštine osigurano je 8 milijuna kuna, za povećanje konkurentnosti turističkog proizvoda 6, za poticaj za uspjeh 44,4 milijuna kuna, za nove turističke proizvode i upravljanje destinacijom, za selektivne oblike turizma, za poticanje plasmana ekoloških proizvoda, za obuku kadrova u turizmu, za povećanje sigurnosti turista, ali i za poticanje izvornih hrvatskih turističkih suvenira. Kroz Program poticanja razvoja turističkog sektora želi se osigurati visoka razina kvalitete u svim segmentima i na taj način jačati segment malog i srednjeg poduzetništva, a proširenjem turističke ponude afirmirati, znači osim već afirmiranog obalnog i kontinentalni turizam, ali i dalmatinsko zaleđe i otoke. Što se tiče hrvatskih otoka, cilj je znači omogućiti programe koji će poboljšati uvjete života na hrvatskim otocima i u priobalju i to u cilju ostanka i povratka stanovnika, kao i demografski, društveni, gospodarski razvoj i napredak tih područja. Evo upravo za taj cilj su osigurani na sljedećim stavkama i određena sredstva. Znači, za Program gospodarske aktivnosti na otocima i priobalju osigurano je 7,2 milijuna kuna, za hrvatski otočni proizvod što je izuzetan program osigurano je 220 tisuća kuna, a time se potiče znači i razvoj, zaštita, promocija, podizanje kvalitete izvorne tradicionalne, ekološke proizvodnje. Uvedeno je i označavanje tih proizvoda čime se omogućuje prepoznatljivost i bolji plasman na tržište. Kroz poticanje odlučnog gospodarstva dodjeljuju se i potpore otočnih poslodavcima, znači tvrtke koje imaju sjedište na otoku i time omogućava likvidnost otočnog privatnog poduzetništva te stvaranje pozitivne klime za očuvanje i otvaranje novih radnih mjesta, ali i zapošljavanje domaćeg stanovništva. Za projekte poticanje komunalne i društvene infrastrukture na otocima i u priobalju osigurano je u ovom prijedlogu proračuna 127,7 milijuna kuna i to za izgradnju objekata komunalne i društvene infrastrukture, znači kroz program CEP4, kroz Program integralni razvoj lokalne zajednice u priobalju, kroz projekte razvoja otoka i priobalja i kroz Program socijalne skrbi za koje je osigurano 41,3 milijuna kuna. Za poticanje otočnog javnog prijevoza osigurano je 26 milijuna kuna. Za programe, dakle sprječavanja, iseljavanja stanovništva otoka osigurano je dodatnih 41,3 milijuna kuna i to za besplatni javni otočni i cestovni prijevoz koji podsjetit ću koriste učenici, studenti, umirovljenici. Ali je osigurano i za subvenciju pitke vode koja se dostavlja otočanima i za opskrbu energentima. Znači, ukapljeni naftni plin koji otočani pod istim uvjetima dobivaju kao i žitelji na kopnu. Evo spomenut ću još i razminiranje budući da je to područje koje sam pratila. Evo proračun za razminiranje je ostao na razini prošlogodišnjeg, ali on, ovaj proračun osigurava znači i smanjenje minski sumnjivog prostora Republike Hrvatske za 42, 43 km kvadratna površina i to u cilju znači stvaranja bolje sigurnosti stanovništva koje živi u okruženju minski sumnjivim, okruženju minama. Ali on osigurava i razminiranje značajnih poljoprivrednih površina kao izvora egzistencije za to isto stanovništvo. Drago mi je što je u programu evo ovdje i poljoprivredne površine Zadarske županije će konačno biti riješene, konačno će biti riješene znači u sljedećoj godini. Ovaj proračun za HCR također osigurava i održavanje obilježenosti, ali i pomoć žrtvama mina. Evo nadam se da sam uspjela pokazati kako se povezuju strateški ciljevi i koje su poveznice sa ovim prijedlogom proračuna za sljedeće razdoblje. Znači, vidi se ta povezanost strateškog planiranja i proračuna, a kroz evo projekte sa područja Zadarske županije koji su naravno sastavni dio vladinih programa, a samim tim su osigurali svoje mjesto u proračunu za 2011. godinu ću samo nabrojiti da usprkos i štednji i recesiji projekti se nastavljaju, možda malo slabijim tempom i to projekti navodnjavanja, vodoopskrbe, zaštite mora, projekt Jadran, Lučka uprava Zadar, Gaženica, kanal Mali Ždrelac, ali i stipendije učenika i studenata. I evo na kraju ću se samo, želim još osvrnuti možda na neka izlaganja kolega iz SDP-a, pa evo gospođa Opačić je govorila velik dio svog govora o potrebi uvođenja reda u državni proračun, a ona na račun tog istog proračuna zajedno sa kolegom Stazićem ljetuje na Brijunima i pretpostavljam da tako doprinosi ono o čemu je govorila aktivnoj politici otvaranja radnih mjesta u Istri jer je koristila podatke upravo iz Istre. Hvala.
Hvala. Na redu je uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo puno je rečeno o planu Proračuna za 2011. godinu pa ću taksativno pobrojati ono što mislim da je najbitnije, najkarakterističnije za proračun za narednu godinu, pa i kratko u drugom dijelu svog izlaganja osvrnut se na izlaganja kolega iz SDP-a pošto nemamo replika i ispravki navoda. Ovo je s obzirom na izbornu godinu koja predstoji trebao biti ipak nekakav predizborni proračun, ali uz sva ova ograničenja, zaključke, odluke koje smo donijeli prije donošenja samog proračuna, a vjerujem i sljedeći tjedan kad donesemo ovaj Proračun svima će biti jasno i jasno je da ovo nije predizborni proračun, da je ovo jedan realan proračun u skladu sa trenutnim stanjem u Republici Hrvatskoj, sa mogućnostima gospodarstva, standarda življenja u Republici Hrvatskoj. Bitno je reći da su zaustavljeni, da je zaustavljen rast proračunskih rashoda. Taj zaključak smo donijeli i da su oni planirani u 2011. godini upravo na razini čak i nešto manje od 2010. godine u iznosu od 122 cijele tri milijarde kuna. Planirani prihodi su 107 milijardi i 400 milijuna kuna što nam daje deficit od 14 milijardi i 900 milijuna kuna. Naravno da Vlada planira zaduženje za pokriće deficita, ali ukupno zaduženje je veće za nekih 9 milijardi planirano zbog toga što se iz tih 9 milijardi trebaju vratiti i obveze po nekim starim kreditima još tamo i sa početka dvije tisućitih godina. Bitno i važno je reći za ovaj proračun da se u planiranim sredstvima iz planiranih sredstava vidi da nema smanjivanja mirovina, nema onih bolnih rezova koje su priželjkivale neke druge stranke ovdje u Hrvatskom saboru, predstavnici drugih stranki. Znači, naši umirovljenici imaju osigurana sredstva za isplatu mirovina u 2011. godini. Isto to odnosi se na plaće koje su osigurane u proračunu i koje financira Proračun Republike Hrvatske. Izdvajanja za socijalne programe što Vlada garantira upravo na stavkama u proračunu, a izdvajanja za poduzetništvo, za poticanje razvoja gospodarstva također su na razini 2010. godine. Sve to ponavljam uz minimalni deficit koji je ispod prosjeka 25 zemalja članica Europske unije od samo 4,3%. Evo u ovom jednom drugom dijelu svog izlaganja preskočit ću ono što sam mislio reći, ali mislim da se treba osvrnuti i na izlaganje kolege Stazića, pa i na izlaganje kolege Vidovića barem u jednom dijelu pa ću iskoristiti priliku da se dotaknem evo prvo izlaganje kolege Stazića koji je potrošio doslovce deset minuta svog izlaganja da bez ikakvih argumenata pokuša uvjeriti građane Republike Hrvatske kako su krivo glasali evo već dva mandata, dali povjerenje Vladi Republike Hrvatske na čelu sa Hrvatskom demokratskom zajednicom, kako je ova Vlada kriva za kredite građana, za kamate građana, za hipoteke i doslovce za sve probleme koje danas građanke i građani Republike Hrvatske imaju. Nije kriv doslovce nitko drugi nego Vlada Jadranke Kosor. To naravno nije točno i mislim da to građanima ne treba posebno ni pojašnjavati. Teško je promijeniti danas mišljenje građanima Republike Hrvatske, jer oni se jako dobro sjećaju, očigledno jako dobro i neće to skoro zaboraviti i vladavine SDP-a one tri, četiri godine od 2000. godine, sveg onog što su proživljavali za vrijeme vlasti SDP-a, smanjenja plaća, problema sa isplatom mirovina, ne vraćanja umirovljeničkog duga, štrajkova policajaca, liječnika, medicinskog osoblja i svih ostalih struktura koje su ovisile o proračunu Republike Hrvatske. I ne vrijedi sad na ovakav način pokušat promijenit razmišljanje građana Republike Hrvatske jer očito da ih pamćenje još jako dobro služi i da skoro neće zaboraviti i onu vladavinu SDP-a sa početka ovog stoljeća. Nadalje, kolega Vidović u svom izlaganju nameće tezu da su umirovljenici problem Vlade Republike Hrvatske i da je to jasno iz proračuna za 2011. godinu. Čudno je malo to, jer do jučer su upravo pa i oni i njegove kolege iz SDP-a na glas priželjkivali bolne rezove za proračun i za 2010. u rebalansima koji su bili i u Proračunu za 2011. godinu, a znamo da bi se ti bolni rezovi na prvom mjestu dotakli upravo umirovljenika, njihovih mirovina i plaća zaposlenika u Republici Hrvatskoj, a danas prebacuju lopticu u dvorište Hrvatske demokratske zajednice, Vlade Republike Hrvatske i kaže da su umirovljenici upravo nama problem. Upravo suprotno kolega Vidoviću, hrvatski umirovljenici jako dobro znaju kako su živjeli za vrijeme vladavine SDP-a i tko je u konačnici pokrenuo postupak povrata umirovljenicima njihovih zasluženih mirovina. Jako se dobro zna kad je pokrenut postupak povratu mirovina, i da upravo Vlada u zadnjih 7 godina uredno isplaćuje mirovine koje SDP za vrijeme svog mandata nije ni pokušao vratiti umirovljenicima taj popularni umirovljenički dug. Mislim da umirovljenike također dobro služi pamćenje i da neće zaboraviti tko je što za vrijeme mandata napravio. Posebno iz izlaganja kolege Vidovića vidi se da je poseban teret prema njegovom Hrvatskoj umirovljenici koji ostvaruju mirovine po posebnim propisima. Podsjećam da upravo u toj skupini umirovljenika koji ostvaruju mirovine po posebnim propisima, nalaze se u najvećem broju hrvatski ratni i vojni invalidi iz Domovinskog rata. Iz izlaganja kolege Vidovića, koji pokušava nametnuti ovdje nama i građanstvu Republike Hrvatske, ispada znači da su hrvatski ratni vojni invalidi najveći problem danas u Republici Hrvatskoj sa svojim mirovinama koje primaju iz proračuna Republike Hrvatske. E dragi kolega žao mi je što niste ovdje, ali upravo suprotno. Iz proračuna u 2010. godini i svih ovih proteklih 7 godina, pa evo Bogu hvala i ovoj ne jednostavnoj 2011. godini u proračunu za 2011. godinu vidljivo je da umirovljenici ostvaruju svoja prava, da su mirovine osigurane pa tako i mirovine na prvom mjestu za hrvatske ratne vojne invalide iz Domovinskog rata, za ljude koji su zaslužni što mi danas ovdje sjedimo u Saboru, eto bez obzira što neke bole prepone, ali svoju plaćicu uredno zarađuju i ti koji zbog tih zdravstvenih problema nisu očigledno danas ovdje s vama, odnosno s nama. I upravo nalazimo se na potpuno suprotnim stajalištima. Vlada Republike Hrvatske prema stradalnicima Domovinskog rata, prema hrvatskim ratnim vojnim invalidima i dalje ima jedan poseban osjećaj, poseban odnos, i to je vidljivo iz osiguranih sredstava u proračunu za 2011. godinu, a neću podsjećati ponovno i te dečke i hrvatske branitelje kakav status su imali u vrijeme vladavine SDP-a u Republici Hrvatskoj. Evo pošto mi vrijeme dozvoljava kratko ću reći i nešto o tezi koju nameću ovdje jedna mala regionalna stranka, o maćehinskom odnosu Vlade Republike Hrvatske prema Slavoniji i Baranji, a ja bih dodao i zapadnom Srijemu. Upravo suprotno. Mi koji dolazimo sa terena iz pojedinih županija znamo, ja to ovdje ponovno ponavljam i potvrđujem, dolazim iz Požeško-slavonske županije, sve jedinice lokalne samouprave koje imaju dobre programe, koje kandidiraju u resorna ministarstva Vlade Republike Hrvatske, ostvaruju određena sredstva, idu naprijed, na žalost ima jedinica kojima je na čelu SDP sa svojim suradnicima i koji uopće nemaju komunikaciju niti kandidiraju proračun Republike Hrvatske, pa normalno da niti ne participiraju u proračunu Republike Hrvatske, evo primjerice na žalost najveći grad u našoj županiji, grad Požega je upravo u takvoj situaciji, u svim ostalima, pa i u cijeloj županiji, kroz decentralizirana sredstva vidljiva su povećana ulaganja iz godine u godinu, u osnovno školstvo, u srednje školstvo, u visoko obrazovanje, u kapitalne investicije u tim resorima, u predškolski odgoj kroz programe Europske investicijske banke, vidljiva su ulaganja u projekte Hrvatskih cesta, u projekte državnih cesta na području naše županije, u projekte vodoopskrbe, odvodnje, zaštite od voda, nadalje povećana ulaganja i značajna, mogu reći najznačajnija ulaganja u zadnje dvije godine na području zdravstva kao kapitalne pomoći općoj bolnici u Požegi, općoj bolnici u Pakracu, specijalnoj bolnici u Lipiku, domu zdravlja u Požegi koji pokriva cijelu našu županiju. Ja evo koristim priliku da prenesem dobre signale i reakcije sa terena, jer ljudi uvažavaju ovu pomoć koju dobivaju iz državnog proračuna, ali da bi se pomoć dobila treba pratiti programe ministarstava, javnih ustanova, državnih poduzeća, kandidirati i onda nema problema sa ostvarivanjem određenih sredstava. A oni koji to neće na žalost novce ni ne dobiju. Zbog svega navedenog, dajem podršku proračunu za 2011. godinu. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine kolega iz Požeško-slavonske županije, zaista slavonski ljudi ne znaju što bi od sreće, u Slavoniji od tolike silne pomoći, pomaganja koju ova Vlada Republike Hrvatske ulaže, ne samo ova nego i prethodna i od onog vašeg velikog vođe Vlada, a zapravo ista, i zato su slavonske županije Brodsko-posavska, Vukovarsko-srijemska, Požeško-slavonska i Virovitičko-podravska na posljednjem mjestu po svim pokazateljima gospodarskim, ekonomskim, pokazateljima nezaposlenosti itd. Eto hvala lijepo toj Vladi što nas tako brine o Slavoniji i Baranji.
Odgovor, gospodin Huška. Zahvaljujem … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] kolega zasigurno zna i barem se nadam da zna da su na žalost upravo te županije na kopnenom području Hrvatske pretrpile najveće štete u Domovinskom ratu. Nemala razaranja, ni jedan stambeni objekt reći ću vam u mom Pakracu nije prošao neoštećeno u Domovinskom ratu. Da su sredstva koja su uložena nakon Domovinskog rata, uloženi u jedinice lokalne samouprave, u naše županije, barem u 20% tog iznosa danas bi to bila mala Austrija. Na žalost bavimo se obnovom, obnovom ratnih šteta, razminiranjem, ulaganjima u ono što štetu koju je netko drugi napravio. Ja vjerujem da vi kao lokal patriota, pa i sam sam pomalo takav, nemate ništa protiv ulaganja i u istarski ipsilon, i u Dalmatinu koja ide prema Dubrovniku i u most koji ide prema poluotoku Pelješcu i da možemo biti sretni sa tim investicijama u Hrvatskoj, a ja vam govorim evo dođite, svaki put vas pozovem u Pakrac, u Požeško-slavonsku županiju pa ćete vidjeti koliko Vlada Republike Hrvatske ulaže upravo u te krajeve Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Da bi neka država bila samodostatna i samoodrživa potrebno je da svim svojim građanima i građankama osigura dostatne količine čiste i zdravstveno ispravne vode, kvalitetne hrane i dovoljne količine energije. Ova tri resursa su ključna za svaku državu i ukoliko ne želimo u ova tri ključna strateška područja ovisiti o drugim državama, i turbulentnim geopolitičkim kretanjima, Vlada je dužna učiniti sve što je u njenoj moći kako bi osigurala dostatnu proizvodnju ili zaštitu ovih resursa. Ovaj proračun pokazao je da Vlada to ne čini i da hrvatski građani i građanke ne mogu biti sigurni i sigurne da će u budućnosti imati osigurati dostatne količine kvalitetne vode, hrane i energije. To znači da Vlada nema apsolutno nikakvu viziju strateškog samoodrživog razvoja Hrvatske. To je vidljivo da se Vlada nada da će netko drugi, konkretno EU, riješiti sve naše probleme, ali neće. Europska unija je interesna zajednica i svaka članica te zajednice je onoliko jaka koliko se uspije izboriti za svoje interese. Dosadašnji tijek tzv. pregovora između Hrvatske i EU pokazuje da se Vlada nije u stanju izboriti za ništa, ni za restrukturiranje brodogradilišta, ni za ZERP, ni za bilo koji strateški interes Hrvatske. S nevjericom sam jučer na sjednici Odbora za zaštitu okoliša slušala kako Vlada nije bila u stanju osigurati Agenciji za zaštitu okoliša nekih 18 milijuna kuna koji jedva da bi bili dostatni za normalno funkcioniranje ove u smislu zaštite okoliša iznimno važne institucije. Podsjećam da je u proračunu za 2009. godinu bilo predviđeno povećanje financiranja ove agencije za više od 40% i to zbog obaveza koje proizlaze iz pregovora s EU. Tada je rečeno i da je nužno novo zapošljavanje u ovoj agenciji, a danas Ministarstvo zaštite okoliša nije u stanju iznaći nekih 3,5 milijuna kuna za ovu agenciju. Ni inače iznimno bogati Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koji za sljedeću godinu predviđa višak od nekih 25 milijuna kuna nije smatrao da bi trebao pomoći ovoj agenciji, odobriti financiranje projekata informatizacije sustava zaštite okoliša što je inače ključni projekt u smislu zaštite okoliša,a koje je ova agencija aplicirala u proteklim godinama prema fondu. Glavno je da je fond imao nešto više od 4 milijuna kuna za dodjelu HDZ-u prijateljskoj tvrtki FIMI Media koja vjerojatno nije mogla ni sanjati ovakav publicitet kakav danas uživa. A ne mora biti tako. Žalosno je da se projekti zaštite okoliša u Hrvatskoj ne koriste kao pokretač razvoja, novog smjera razvoja, već se projekti zaštite okoliša koji se financiraju uglavnom iz Fonda za zaštitu okoliša koriste za financiranje HDZ-a i njihovih koalicijskih partnera, prijateljskih tvrtki, odnosno klijenata. O tome sam u svojim prethodnim raspravama o prijašnjim proračunima već puno rekla, ali debela koža vladajuće garniture je upravo neprobojna. Mi u SDP-u smatramo da se može drukčije i da proračun može i mora održavati stratešku viziju novog, boljeg i samoodrživog razvoja Hrvatske. Kako? Umjesto da se ide na tihu privatizaciju vodnih resursa, a što će nam se dogoditi ukoliko usvojimo izmjene Zakona o vodama koji smo upravo danas dobili u naše pretince, SDP se zalaže za maksimalnu zaštitu vodnog resursa kao ključnog strateškog resursa Hrvatske. Danas u Hrvatskoj nažalost svjedočimo nekontroliranoj eksploataciji podzemne vode i vode za piće, a tako crpljenu visoko kvalitetnu vodu u Hrvatskoj uglavnom tretiramo kao sirovinu,a ne kao finalni visoko kvalitetni flaširani proizvod koji bi omogućio na kraju krajeva izgradnju imidža Hrvatske kao H2O brenda. O drugim aspektima upravljanja vodnim resursima da se ne govori. U vodnom sektoru izostaje integralni pristup. Uspješno upravljanje i gospodarenje vodnim resursom prije svega podrazumijeva provedbu aktivnih i pasivnih mjera zaštite voda, poput planskog iskorištavanja vode i prostora, kontrole uporabe različitih tvari po industrijskim granama, ali posebno trebamo inzistirati na neodgodivoj provedbi pasivnih mjera zaštite voda poput izgradnje sustava kanalizacijskih mreža i pripadajućih uređaja za pročišćavanje otpadnih voda jer je upravo u ovom sektoru situacija u Hrvatskoj katastrofalno loša. Nedopustivo je da u Hrvatskoj na kanalizacijsku mrežu je priključeno svega 43% hrvatskog stanovništva, a tek 64% priključenih na kanalizacijski sustav ima i pročišćavanje nekakav sustav u pročišćavanje otpadnih voda. Od ukupno izgrađenih nešto više od 100-njak uređaja za pročišćavanje samo jedan uređaj ima treći stupanj pročišćavanja otpadnih voda. Kada usporedimo te podatke sa onima iz susjednih zemalja moramo biti posramljeni jer se u ovom području nipošto ne možemo smatrati dijelom razvijene Europe. Kada govorimo o proizvodnji hrane kao drugom strateškom interesu RH situacija je katastrofalna jer iz godine u godinu svjedočimo povećanju subvencija za poljoprivredu, a istovremeno proizvodimo sve manje, ali nažalost ne i kvalitetnije hrane. O tome sam nedavno govorila u povodu novog Zakona o ekološkoj proizvodnji. Iako je za Vladu RH ekološka poljoprivreda navodno u strateškom interesu i neka vrsta prioritetne prakse mi ni danas na kraju 2010. godine nemamo ni naznaku uvođenja mreže tzv. "zelenih kioska" kojima bi se povezala proizvodnja, distribucija i prodaja ovih iznimno za Hrvatsku važnih proizvoda. Nažalost, Vlada ne razmišlja o još jednom ogromnom potencijalu za povećanje ekološke poljoprivrede, a to su ogromne poljoprivredne površine u državnom vlasništvu kojima se može pametnije i održivije upravljati. Kako? Tako da država ispita na kojima je to poljoprivrednim površinama u njenom vlasništvu moguća ekološka proizvodnja hrane te da prilikom dodjela koncesija na tim zemljištima kao kriterij stavi upravo obvezu takve proizvodnje. Umjesto dobrovoljnosti i volonterizma u području ekološke poljoprivrede kao strateške grane razvoja RH treba uvesti element državnog intervencionizma i na taj način bi u puno kraćem razdoblju od sramotnih 1,3% eko poljoprivrednih površina imali 10% takvih površina. U SDP-u smatramo i da Vlada Republike Hrvatske treba napraviti strategiju ovakve proizvodnje s konkretnom kartom Hrvatske u kojoj je takva proizvodnja moguća i gdje je država spremna takvu proizvodnju poduprijeti kroz povoljnije uvjete zakupa ili koncesije, drugačiji tip subvencija i sl. I sve dok nećemo imati takve razrađene mjere imat ćemo ovakvu sramotnu situaciju, a to je 1,3% poljoprivrednih površina pod ekološkom poljoprivredom. No najviše u smislu pokretanja novog razvojnog ciklusa Hrvatske moguće je učiniti kroz energetiku, odnosno poticanje obnovljivih izvora energije. Zelena energetika za Hrvatsku ne znači samo korak bliže energetskoj samodostatnosti Hrvatske već i pokretanje gospodarskog oporavka Hrvatske. To je moguće naravno ukoliko je Vlada mudra, a nažalost ova Vlada to nije, ukoliko bi Vlada donijela Zakon o obnovljivim izvorima energije u kojem bi bilo rečeno da realizacija takvih projekata mora biti uvjetovana 70-postotnim korištenjem domaćih tehnologija i resursa imali bismo novi razvojni ciklus. Umjesto da nam se predimenzionirana građevinska industrija stalno vrti u krug izgradnjom neproduktivnih novih stambenih kapaciteta, mega šoping centara ili podzemnih garaža mogla bi biti angažirana upravo na gradnji obnovljivih izvora energetskih objekata. Mi imamo i potrebne stručnjake i stručnjakinje i potrebnu industriju. Tu su Rade Končar, Đuro Đaković, brodogradilišta koji bi mogli aktivno sudjelovati na realizaciji takvih projekata i stvarati novu samodostatnu vrijednost u Hrvatskoj. Vlada uporno inzistira na navodnoj komercijalnoj neisplativosti ovih izvora energije, odnosno visokom cijenom struje. No, na ove projekte treba gledati znatno šire kao motore novog razvoja Hrvatske koji kumuliraju mnogobrojne koristi za Hrvatsku, a ne samo kroz cijenu kilovat sata. I brodogradilišta mogu biti motori razvoja Hrvatske ukoliko počnu proizvoditi brodove koji postižu visoku vrijednost na tržištu, brodove koji su traženi, poput brodova polagača stupova za vjetroelektrane, LNG i SNG brodovi, brodovi za prijevoz asfalta i slično. Postavlja se pitanje zašto Vlada kao vlasnica brodogradilišta ništa nije napravila po planu restrukturiranja koji bi išao upravo u tom pravcu, pravcu proizvodnje brodova s dodanom vrijednošću. Nije točno da novaca nema. Novaca ima i bilo bi ga kada bi se vidio smjer razvoja. Nažalost iz ovog proračuna ali i svega što ova Vlada čini u protekle 3 godine od kako je i vrapcima na grani bilo jasno da Hrvatska tone u krizu, to se ne vidi. I zbog toga je svaki dan ove Vlade nemjerljiv gubitak za ovu državu koja se pretvara u ovisnu, neutjecajnu državu bez ikakve vizije.
Hvala. Imamo jedan repliku. Gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovana i posebno uvažena kolegice Holy, vi ste govorili o viziji prije svega i završili ste sa riječju vizija vaše izlaganje. Naime, vizija je samo prethodnica koncepcije a onda i strategije. Upravo u ovim resursima ili bogatstvima koje Hrvatska ima, a to je potpuno jasno svima pa i Svjetskoj banci pa i svim inozemnim partnerima i prijateljima Hrvatske, to je hrana, to je voda, to je energija, upravo prava bogatstva regija iz koje dolazim i koju zastupam, k tome još i šume. A to je posebice povezano poglavito sa onom zelenom energetikom za koju ste vi govorili i za koju sam suglasan kao i vi. Međutim, kada ste govorili o zdravoj vodi, o velikim rezervama pitke vode, bilo bi dobro znati koliko je to prodajom, štetočinskom prodajom INA-e, neću govoriti tko je za to odgovoran, bilo je saborsko povjerenstvo o tome, saslušavao svjedoke, koliko je podzemnih bušotina i izvora vode dopalo u ruke ili vlasništvo mađarskog partnera ili MOL-a, a koliko je zapravo ostalo u vlasništvu RH i njenih građana? Uvoz hrane, a o hrani ste govorili zaista prevšava svaku mjeru i zapravo je to uništilo domaću poljoprivrednu proizvodnju kako standardu tako i ekološku koja je 1,29% površina pod ekološkom proizvodnjom. I zapravo dobro ste rekli, nema vizije, a na viziji nastaje koncepcija razvoja bolje HRvatske i strategija koja bi onda mogla sve to provesti u relativno kratkom vremenu kako bi barem već ova generacija građana RH trpi to što trpi, onda barem da naša djeca i unuci žive u boljoj Hrvatskoj nego što je ova. Hvala vam lijepa.
Odgovor gospođa Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega Grubišiću, meni je iznimno drago čuti ovo vaše izlaganje odnosno repliku na moje izlaganje, zbog toga što to pokazuje da ustvari rješenja su prilično jasna i da tu postoji dosta veliko slaganje između onoga što je tzv. desnica i tzv. ljevica odnosno između konzervativnih i progresivnih stranaka. Zbog toga imajući sve to na umu, a s obzirom na to da se HDZ i njihovi partneri vole predstavljati kao neka vrsta konzervativne ili centrističke vlade, nije mi jasno zbog čega se ništa od ovih rješenja ne primjenjuje. S obzirom na to da kažem ne radi se o nekakvim vrijednosnim tako da kažem stvarima, o tome da neke stvari guraju progresivnije stranke, rješenja su prilično jasna i transparentna i to je to.
Povreda POslovnika gospodin Boro Grubišić.
Uvažena kolegica Holy po članku 209. vi ste nas prozvali čini mi se i moju stranku desnom strankom ili desnom opcijom, a ja o tome nisam govorio u svojoj replici. Dakle, iz nepoznavanja našega programa koji je socijalniji od vašega dakle SDP-ovog vi ste to krivo naveli. A što se tiče opće nacionalnih interesa tu smo desniji od svih vas ovdje. Hvala vam lijepa.
... [[Govornik nije uključen.]] nema povrede POslovnika. U ime predlagača državni tajnik gospodin Zdravko Krmek. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Evo radi informiranosti vas znači radi točnih podataka što se nalazi u ovom aktima koje ste dobili na vaš stol, u prijedlogu državnog proračuna za iduću godinu, evo želim točno reći zapravo znači što se tiče vode odnosno vodoopskrbe u odnosu na 2010. godinu povećana su ulaganja za 9%, što se tiče zaštite voda povećana su za 29%. Zašto to govorim? Govorim iz razloga zato što smo zaista što se tiče ovog vrlo bitnog detalja, da smo isto tako planirali u idućoj godini dobiti i 200 milijuna kuna od EU fondova, odnosno konkretno od IPE-e, odnosno od ISPA-e. To su značajna ulaganja i tu želim posebno istaći da su i grad Slavonski Brod, i grad Knin, i grad Drniš uskoro i grad Sisak će dobiti nepovratni iznos novaca od EU fondova u ovoj a i u 2011. godini. No međutim, želim još nešto dodati što je ovdje bitno a što se vidi kroz financijski plan Hrvatskih voda koje ste također dobili u vašim materijalima. A to je da je prije nekoliko dana hrvatska Vlada donijela odluku o jamstvu za milijardu kuna u projekte voda i to posebice u vodoopskrbu i zaštitu voda i isto tako zaštitu od štetnog djelovanja voda, odnosno vezano za obranu od poplave. Zašto je to bitno? Bitno je zato što ovih milijardu kuna ide direktno u gospodarstvo. Znači to je iznos novaca koji će biti dodijeljen za radove koji su već u tijeku koji se već rade i koji će evo svima onima koji rade građevinske radove na vodoopskrbi, zaštiti voda, zaštiti od štetnog djelovanja voda ova milijarda kuna će biti direktna pomoć njima. Evo mislim da je to bilo potrebno reći i istaći. Znači što se tiče zaštite voda, što se tiče vodoopskrbe, zaštite od poplava vodili smo računa obzirom na ono što nam se događalo ove godine da smo imali velike štete od poplava. Znači evo vodili smo računa o tome da u idućoj godini iznos novaca vezano za ove aktivnosti bude puno, puno veći. Hvala lijepo.
Hvala. Prije nastavka možda jedna obavijest, naime o namjerama kako ćemo dalje raditi. Ja smatram da bi mi mogli danas završit raspravu o proračunu, premda nas obeshrabruje ovoliki broj još prijavljenih, ali bit ćemo uporni. Drugo, do sutra do 12 sati će se moći podnosit amandmani, dakle tko nije stigao danas može sutra. Treće, u ponedjeljak bi nastavili sjednicu u 10,30 sati nakon što odbori rasprave ove neke nove točke dnevnog reda. Ići ćemo uglavnom po ovom predloženom dnevnom redu, a u utorak očekujemo glasovanje o proračunu. Cijeli tjedan očito ćemo radit sljedeći tu, imamo još preko 40 točaka dnevnog reda. Evo na redu je gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Ono što bih ja željela reći u svojoj raspravi čini mi se da će se na dobar način nadovezati na raspravu koju je maloprije završila kolegica Mirela Holy. Mislim da je ona govoreći o mogućim razvojnim potencijalima Hrvatske ukazala na ono što je naša kritika prema aktualnoj Vladi HDZ-a, ono što je naša kontinuirana kritika i ono na što smo ukazivali i što je, da se slušalo, da se primjenjivalo, da se koristilo, moglo uveliko promijeniti današnju situaciju i nultu poziciju s koje Vlada ide u donošenje Proračuna za 2011. godinu. Naime, danas na samom početku rasprave kolega Marić replicirajući našem kolegi Grčiću rekao da bi mi sa SDP-ove strane trebali uvažavati realnu strukturu hrvatskog gospodarstva o kojoj naravno ovisi i struktura samog proračuna. Isto je tako spomenuo da se fiskalni kapaciteti ne grade preko noći i naravno da je kolega Marić u pravu i naravno da se pri strukturiranju proračuna mora uvažavati i realna struktura hrvatskog gospodarstva i točno je da se ti fiskalni kapaciteti ili prihodovna strana proračuna ne može graditi preko noći. Međutim, mi u SDP-u od početka doista i to u kontinuitetu godinama upozoravamo da hrvatski proračun ne može na temelju onoga što se posuđuje u inozemstvu financirati ono što se ovog trenutka poručuje kao glavni doseg i najvažniji rezultat koji će proizaći iz ovog predloženog proračuna. Naime, glavna poruka predsjednice Vlade glasi sljedeće: predloženim proračunom poručujemo građanima da će dobiti plaće, mirovine, socijalnu pomoć, a Hrvatska će uredno servisirati svoje obaveze. S obzirom da raste deficit, s obzirom da raste zaduživanje najšire države ili uže države u inozemstvu definitivno je jasno i potpunom laiku da se iz posuđenih sredstava ili da smo se doveli u situaciju kroz godine, ne preko noći, da se iz posuđenih sredstava financiraju mirovine, plaće, zaposlenost u javnom sektoru i kao sljedeće vraćanje sve većih i većih dugova državi. Mislim da je to točka na kojoj postoji glavna razlika između politike, razvojne politike koju predlaže današnja hrvatska Vlada i ono što mi s ove strane iz opozicije nudimo kao alternativu. Ne možemo prihvatiti, ne možemo biti zadovoljni s tim da je Vlada dobra ako, zamislite, ispunjava onaj minimum i to minimum da se isplaćuju mirovine, plaće zaposlenih u javnom sektoru i da se na minimalan način bez ikakve progresije, bez ikakvog razvoja, bez ikakvog napretka financiraju minimalni troškovi svih onih koji su povezani šire sa državom. Ako želimo govoriti o rješavanju gospodarske krize, ako želimo govoriti o većem zapošljavanju onda je valjda svima jasno da se mora osigurati ulaganje u gospodarstvo. Čini mi se kroz ove rasprave koje su došle sa strane vladajuće većine da ukazujete na stavke proračuna koje eto potiču nekakva ulaganja u gospodarstvo. Maloprije je državni tajnik ukazao na stavku proračuna koja će se koristiti za poboljšanje stanje u području vodnog gospodarstva. Međutim, morate isto tako razumjeti da to nije dovoljno, to je nekakav minimum koji nas drži na nultoj poziciji i koji nam u perspektivi osigurava stagnaciju u smislu konkurentnosti sa našim okruženjem. To nije dovoljno. Vlada mora voditi aktivnu politiku prema gospodarskom sektoru, ne samo financirajući pojedinim stavkama ili subvencionirajući pojedinim stavkama pojedine grane nego mora generalno dugoročno i planski rasterećivati gospodarstvo i osigurati da ono ne državnim intervencionizmom nego vlastitom snagom, rastom produktivnosti, novim tehnologijama, konkurentnošću stvara ta nova radna mjesta. Ako u budućnosti radna mjesta onih koji su danas bez posla ovise doista samo o proračunu, a to je rezultat vaše politike onda je vjerujte ovih 100 tisuća koji su izgubili radna mjesta u prethodnom razdoblju u realnom sektoru ili u gospodarstvu, u privatnim tvrtkama, u onim tvrtkama koje se bave stvaranjem nove vrijednosti onda je perspektiva povećani novi broj gubitka radnih mjesta. Ne možemo i ne može hrvatska Vlada biti zadovoljna tim da će očuvati broj zaposlenih u javnom sektoru i to na način da ih pusti na miru, da od njih ne traži niti povećanu efikasnost, da od njih ne traži uklanjanje raznih barijera koje ne nastaju samo iz prevelikog normiranja nego iz njihove indolentnosti, indolentnosti onih koji trebaju biti na usluzi gospodarstvu. Nećemo se pomaknuti, i vi to znate, nećemo se pomaknuti ako se ne promijeni struktura proračuna koja će biti motivirana mnogim politikama kojih se ova Vlada jednostavno boji, boji se pokrenuti. Podsjetit ću vas na prve godine ove Vlade i na politiku koju ste imali prema deficitu državnog proračuna. Ganjali ste nulti deficit u razdoblju progresije, u razdoblju kada je bilo povoljno zadužiti se i uložiti te novce u gospodarski rast i razvoj i danas kada idete u povećani deficit, jer morate ići u taj deficit jer iz tog deficita de facto financirate onaj minimum, danas šutite o tome, danas je potpuno jasno da je politika ganjanja nultog deficita za Hrvatsku i njene razvojne potrebe i potencijale, jačanje tih potencijala bila kriva. Danas kada je nepovoljno se zaduživati, danas kada smo potrošili sve što imamo, danas raste deficit, ali ne kao posljedica planske sustavne politike nego kao posljedica tog da smo došli pred zid, i sada kada to stavim u kontekst, što se može napraviti u ovim uvjetima u današnjem proračunu, rekao je na početku rasprave kolega Grčić, ma ne trebate za 10 ili 20 milijardi mijenjati tu strukturu, ali ajmo napraviti restrukturiranje preraspodjelu tih proračunskih izdataka, ajmo to napraviti ove godine za 3 milijarde, moramo početi. Ne može se cijelo vrijeme čekati da se potroši i zadnja supstanca koju imamo. I konačno, podsjetit ću na još jedan važan element koji može poticati gospodarski razvoj i nove investicije u gospodarstvu. Naime, državna ulaganja, državni rashodi mogu biti također korišteni kao mjera razvoja. O tome je dosta govorila kolegica Holy upravo. Govoreći o ekološkim mogućnostima i našim komparativnim prednostima, ja ću spomenuti još neka područja. Energetika, ne samo obnovljivi izvori, nego energetika u punom smislu, navodnjavanje, svaka državna investicija u školu, bolnicu, u vojsku, u različite informatičke potrebe može biti poticajna mjera za razvoj gospodarstva, ne na način da domaće tvrtke imaju protekciju, nego jednostavno na način da se sustavno dogovaramo, da oni znaju za što se pripreme, da oni znaju koje su potrebe koje će država financirati i da u tom smislu prilagođavaju svoju proizvodnju i ono što oni nude kao svoju uslugu. Na taj način da budu konkurentni, na taj način da budu ravnopravni, a da se izbjegne ono što je do sada bila praksa, a to je da se više voljelo kupovati, na primjer kada govorimo o informatici od velikih multinacionalnih kompanija, bez obzira na to što imamo velike potencijale, da damo priliku, šansu vlastitoj industriji, vlastitoj informatičkoj industriji, vlastitoj tekstilnoj industriji, vlastitoj kožarskoj industriji, vlastitoj drvnoj industriji i inim industrijama, da budu oni koji će isporučivati svoje robe i na taj način ostvarivati prostor za svoj vlastiti razvoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku. Gospodin Boro Grubišić.
Kolegice Antunović, potpredsjednice Sabora, niste ni svjesni koliko me veseli vaša rasprava i rasprava kolegice HOly koje su naslonjene jedna na drugu. Naime, mjere gospodarskog oporavka, vizija, koncepcija i primjena te strategije, a u svezi resursa, bogatstava kojima Hrvatska raspolaže, pri tome ste dodali i navodnjavanje, u svezi proizvodnje hrane, zatim vode, energija bilo kojeg oblika, i vrste ili energetika, zatim ono što sam ja rekao šume, onda turizam, ne samo morski nego i kontinentalni, bi onda doveli do ulaganja u njih, bi doveli do ostvarenja, stvaranja viška vrijednosti, ili do povećavanja one stavke prihoda u proračunu, koja je problematična i zbog koje nastaje deficit jer su rashodi zamrznuti na 122 milijarde kuna. Veseli me stoga što sva ova bogatstva, sve ove resurse posjeduje veliki dio Hrvatske, ali posebice Slavonija i Baranja, to bi pokrenulo proces u kojem bi upravo Slavonija i Baranja bili lokomotiva Hrvatske, a ne posljednji vagon kao što su sada sa ovakvom politikom vladajućih. Nadalje, rekli ste da fiskalni kapacitet se ne gradi preko noći, ali se ne urušava preko noći, pa ove županije 4 Slavonske posljednje, sasvim sigurno nisu preko noći najslabijih fiskalnih kapaciteta nego već 20 godina u Republici Hrvatskoj su na dnu ljestvice fiskalnih kapaciteta Hrvatskih županija. Hvala vam lijepo.
Odgovor, gospođa Antunović izvolite.
Naravno, da se slažem s ovim što ste govorili i naročito s onim da se taj fiskalni kapacitete ne ruši preko noći, ja sam pokušala u ovoj svojoj raspravi objasniti kako je došlo do urušavanja tog fiskalnog kapaciteta. Uz istovremenu nespremnost države da istinski surađuje sa privatnim, gospodarskim sektorom u smislu vlastitog razvoja. Stvaranja onih uvjeta da se iz novo stvorene vrijednosti, iz novih plaća da se financiraju razvojne potrebe, tada ne bi morali ići u ovo povećano zaduživanje, ne bi morali ići u povećanje deficita, u čitav niz stvari koje će nas sutra još teže lupiti po glavi. Da navedem jedan primjer, kada je država krenula u izgradnju prometnica onda smo sustavno i planski gradili građevinarstvo, građevinsku industriju koja je bila specijalizirana za cestogradnju. Na žalost, zbog kasnijeg odnosa prema toj građevinskoj industriji koja je jako dobro živjela na korupciji i zloupotrebama u cestogradnji njihove istinske kvalitete, njihova produktivnost i komparativna prednost nije ih natjerala da izađu na strana tržišta nego je ta prednost izgubljena. Ne smijemo počiniti istu grešku, mislim da postoje druge industrije koje se mogu u takvoj dobroj vezi između državnih investicija i državnih ulaganja i državnih rashoda u proračunu koje mogu narasti i koje mogu osigurati stvaranje novih mjesta i financiranje plaća u javnom sektoru, mirovina itd. Ali naravno i smanjenja broja nezaposlenih ali i povećanja radnih mjesta u realnom sektoru.
Hvala. Idemo dalje sa raspravom. Na redu je gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je jedna netipična rasprava o proračunu. Niti ga vladajući sa onoliko strasti kao inače brane, a niti ga opozicija sa onoliko strasti kao inače napada. To u stvari pokazuje obostranu svjesnost kakva je situacija. Niti vladajući u svojoj obrani proračuna govore kako će nam sljedeće godine biti dobro, nego uglavnom uspoređuju sa situacijom od 2000. do 2003., a niti zastupnici opozicije osim rijetkih izuzetaka nešto pretjerano o pojedinačnim stavkama traže povećanje odnosno smanjenje bilo za svoj kraj, svoju županiju, regiju jer su svjesni da je ovo u stvari jedan ja bih ga nazvao gubitnički proračun Vlade koji su građani potpisali prije koji mjesec, a koja je ovakvim proračunom i sama sebe otpisala za sljedeće izbore. Ovo je u stvari proračun koji će omogućiti najlakši poraz vladajućih stranaka na sljedećim izborima računajući da će stanje u državi biti takvo da oni koji dođu poslije njih neće imati šanse opstati, pa da će se oni ponovo vratiti. I zato nisu se niti odlučili preuzeti nekakav rizik da bi pokušali nešto promijeniti od ovih trendova koji se u državi događaju. Proračun za 2011. godinu otprilike preslika onoga za 2010. godinu i za 2009. godinu od kad se govori o krizi. Proračun za 2011. godinu nema u sebi ugrađen kao što nije imao ni onaj za 2010. godinu neki pretjerano veliki instrument iz Programa gospodarskog oporavka ove Vlade uostalom mnoge od tih mjera ostale su sa mnom na papiru. Nema oko ovog Proračuna čak ni velike napetosti, jer je najveća u stvari enigma bila da li ćemo jednu zastupnicu koja je to pravo ostvarila na izborima pustiti u Sabor prije izglasavanja proračuna ili poslije izglasavanja proračuna. Najveća napetost je u stvari bila ovdje da li će jednoga zastupnika koji se vratio njegove bivše kolege moći gledati i pričati s njime i popit kavu. To su uglavnom najvažnije vijesti odavde. Uostalom i logično je, pa na temelju kojeg programa vlada ova Vlada trenutno? Postoji koalicijski program koji je ispregovaran nakon izbora 2007., koalicijski sporazum kojega smo dobili o kojemu smo glasovali na početku ovoga saziva, a najbolja ilustracija kako se taj program ostvaruje i gdje je taj program došao leži u činjenici tko je skrbnik tog koalicijskog sporazuma i programa. Ako se ne sjećate njegovo ime je Damir Polančec i otprilike o njegovom političkom statusu svjedoči u stvari i kakav je izvedbeni status ovog programa koalicijske Vlade za 2008. do 2011. godine. Sve je više manje u stvari jasno ovdje. Vladajuća koalicija, odnosno najveća vladajuća stranka želi zadržati status quo, pokušati ovako doploviti do izbora. Ako se nešto bitno promijeni i poboljša u svijetu možda ostvare nekakav rezultat pa onda s nekakvom sklepanom većinom ostanu na vlasti, a ako se ništa ne promijeni jao onima koji dođu poslije. Imat će itekakvih problema sa vođenjem zemlje. Opozicija pak čak ni ne likuje nad takvom situacijom za Vladu i za državu. Predlaže zakone od kojih se neki čak i usvoje, doduše ne od strane tih predlagatelja, nego u nekakvom sličnom obliku nakon nekoliko mjeseci, nakon godinu dana dakle kada se pokaže da su ta rješenja bila potrebna. Ovi manji koalicijski partneri pokušavaju naravno svojim deklarativnim nezadovoljstvom, stanjem u zemlji dobiti nešto novaca kojima bi svoje birače uvjerili da oni rade nešto za njih, računaju da ako bude potrebno nakon sljedećih izbora se mogu prikrpiti i ovoj drugoj koaliciji koja bude i prema tome svi zajedno vode zemlju na jedan dosta neodgovoran način. Hrabra Vlada bi ili pokušala nešto promijeniti ili bi početkom ove godine kada je u stvari rejting barem premijerke bio na najvišoj razini bi raspisala izbore i barem dobila, ukoliko bi ih pobijedila, dobila legitimitet za promjene i za reforme. A na ovaj način ostaje nam eto da kao kod zubara stojimo na stolici, čekamo da bol prođe i možda nešto bude i sljedeći put bolje. Ipak, malo zbog solidarnosti najvećom strankom u Parlamentu trebamo možda zapitati se da li bi trebalo povećati stavku za financiranje političkih stranaka u sljedećem proračunu jer su izvori financiranja Hrvatske demokratske zajednice kakvi su dosad bili malo presušili, pa da se ne bi opet dogodilo da kao za predsjedničke izbore nema dovoljno novaca za kampanju, a do tada hrvatskim građanima dakle preostaje da se malo strpe jer ovaj brod očito više je izgubio i pogonske motore i sve drugo ono što ga pokreće i ostalo je sam u stvari plutati na vjetru za koji se vodstvo nada da će ga nekako dovesti u mirnu luku. Neće. 12% građana vjeruje ovoj Vladi, 88% ne vjeruje i ovakav proračun taj broj će još i dodatno smanjiti. Naravno da neću glasati za ovakav proračun i žao mi je što smo uopće došli u situaciju da u ovome sazivu glasamo o proračunu za 2011. godinu. Ali to neka bude odgovornost čak ne HDZ-a nego više njihovih koalicijskih partnera. Zahvaljujem.
Hvala. Idemo dalje u raspravu. Gospodin zastupnik Anđelko Mihalić. Izvolite. Oprostite što sam vas prekinuo.
Gospodine predsjedniče, pa eto mi ovdje o proračunu. Naime, ja bih, ja ne bih ponavljao ono sve što su rekli moji prethodnici. Ja bih možda to par riječi rekao sa jedne druge strane. Naime, ovih dana u medijima možemo čitati natpise vođa lijeve strane priča svi oni zastupnici koji će dići ruku za ovakav proračun da rade protiv naroda. Pa se dalje priča isto je tako bila i priča oko nekih zakona koji su se ovdje donosili. Svi oni zastupnici koji će za ovo glasati ili ono na jedan ne demokratski način, pa onda se priča HDZ ima više na jedan nedemokratski način, pa onda se priča HDZ ima više ruku u zraku i to nije demokracija. Upravo je baš i to demokracija. Gledajte, ja ne znam kao član vladajuće stranke i saborskih zastupnik za čiji prijedlog proračuna bi ja trebao glasati. I smatram sam sebe da li sam ja, ako nekome ne paše s vaše strane neprijatelj svog naroda i da li radim ja protiv Hrvatske zato jer ću glasati za taj proračun. U svakom slučaju ja ću taj proračun podržati iz više razloga. Ova Vlada, sad me dobro slušajte, ova Vlada je meni kao načelniku jedne male općine omogućila davajući milijun kvadratnih metara zemljišta da je ta općina od 5 tisuća stanovnika imala 3 godine zaredom proračun preko 70 milijuna. Ta Vlada sve ono što je pomogla i našoj općini, i mnogim drugim općinama u Hrvatskoj, a konkretno kod mene je bilo investirano u proteklih 3 godine više od milijardu kuna u našoj zoni. Zaposleno je oko tisuću ljudi. Vidite ako smo mi tada, a i prije kada ste vi bili na vlasti 2000. godine, ja sam tada bio načelnik, moram reći da sam imao podršku i vaših ministara tada, ali smo imali projekte, imali smo programe, znali smo što radimo i imali smo podršku. Isto tako velim imali smo podršku i od ove Vlade koja je napravila i konkretne poteze. Slobodna zona Varaždin je profunkcionirala tek onda kad je na čelo države došao HDZ i premijer Sanader kad je napravio prvi sastanak u Varaždinu, sve što ste vi pričali tamo 3 godine on je to na prvom sastanku obećao, izvršio i danas je tamo slobodna zona gdje je zaposleno oko 4 tisuće ljudi. Ima, itekako ima veze sa ovim proračunom. Ima to itekako veze s proračunom. U ovom proračunu, ono što je najvažnije ima prostora za investicije, ali ne možemo mi gledati stvari na način da će sve u ovoj, da je za sve kriva Vlada i da će ta Vlada mora učiniti sve. Puno toga ovisi o svima nama i mislim da treba afirmativno gledati na budućnost. Investicija ovog momenta je stvorena jedna antipoduzetnička klima u Hrvatskoj, međutim mi svi skupa trebamo se boriti da dođu strane investicije, jer znamo da taj investicijski ciklus koji je u protekle dvije godine ili tri godine izostao, da će se pojaviti i da ćemo sigurno na taj način bitno pripomoći i u izlaženju iz ove situacije i krize. Još jedanput velim, ja ću glasati za taj proračun, a i vjerujem i svi moji kolege i proračun će proći. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Ivan Škaričić. Nema ga. Pa prema tome gubi pravo raspravljati. Gospodin zastupnik Igor Dragovan. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. SDP je vrlo jasno rekao da su plaće, mirovine i socijalna davanja najugroženijima zadnja linija obrane i pokušaj podmetanja iz HDZ-a da smo za smanjenje plaća, mirovina i socijalnih davanja su najobičnija laž. Kao što građani Hrvatske znaju, a već i ptice na grani o tome govore da pravdati svoju nemoć, neodlučnost, neznanje ostavštinom Račanove Vlade je potez očajnika, koji Hrvatsku vodi u gospodarsku, socijalnu i moralnu provaliju. Od 20 godina hrvatske države vi nosite odgovornost 16 godina i najodgovorniji ste za katastrofalne stanje u državi i društvu i molim vas prestanite se izvlačiti preko leđa čovjeka koji vam na žalost ne može odgovoriti. Vaša je zadaća da predlažete, pa i teške odluke, a naše je da nudimo svoja rješenja, i taj doprinos SDP kontinuirano daje. Mi smo ukazivali na sve probleme, teškoće i na teška vremena koja dolaze i koja su dolazila, tražili odgovornost i spremnost za reforme, za štednju, predlagali smo rješenja kojim bi život naših sugrađana bio lakši, bolji, sigurniji, ali vi to niste uzimali za ozbiljno i to ste sve odbili. Za vas je svojevremeno sve bilo idealno, gotovo je bilo ovdje u Hrvatskoj zabranjeno na krizu i pomisliti, a kamoli o njoj i govoriti, a građani nek se snađu kako znaju i umiju. Danas razgovaramo o prijedlogu proračuna za 2011. godinu u kojoj predsjednica Vlade kaže jučer kao osobito važnoj godini. Kako je ona navela to je završetak neki, završetak pregovora, potpis sporazuma o pristupanju, referendum o Europskoj uniji. Vjerojatno je gospođi predsjednici Vlade to vrlo važno, ali što je s građankama i građanima Republike Hrvatske? Oni definitivno i sigurno sa strahom i zebnjom gledaju neizvjesnu, neperspektivnu i turobnu sljedeću godinu. Program gospodarskog oporavka o kojem se stalno govori u ovom trenutku je mrtvo slovo na papiru i otkad je na snazi jedino što se promijenilo je bezobzirno i neumoljivo gašenje radnih mjesta, gotovo 5 stotina dnevno u posljednjih mjesec dana ili točnije gotovo 15 tisuća radnih mjesta smo izgubili u proteklih mjesec dana, 56 tisuća radnih mjeseca u proteklih godinu otkad je gospođa Kosor preuzela odgovornost i stala na čelo hrvatske Vlade. Ali isto tako, već zbog ranije spomenutih stvari bi samo podsjetio da je SDP predlagao kad je predvidio da se takve stvari mogu dogoditi Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, povećanje naknade za nezaposlene na Zavodu za zapošljavanje, što je odbijeno. Isto tako netko je već od kolega spomenio i naš prijedlog Zakona o prolongaciji otplate stambenih kredita u 2009. godini iz jednostavnog razloga da oni koji ostaju bez posla jednostavno nemaju odakle i na koji način ispuniti svoje obaveze i to je isto tako odbijeno. Još jedan dodatni problem za koji ne znam da li je gori, a to je da dodatnih 85 tisuća radnika radi, ali za svoj rad ne prima plaću. Još žalosnija situacija da njihovi poslodavci godinama ne uplaćuju doprinose, pa nam se događaju slučajevi poput zadnje jasnoga, a to su radnici Kamenskog, za kojeg izgleda nikoga u Vladi nije briga. Ali isto tako treba podsjetiti da je SDP predložio prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona, Kaznenog zakona gdje se predlagalo da neisplata plaća radnicima za odrađeni rad obaveznih poreza i doprinosa isto tako postane kazneno djelo. Pa je i to tako uredno odbijeno. Otvaranje novih radnih mjesta je uvijek opstanka, jedina šansa da Hrvatska iz negativnog … [[Ne razumije se.]] rasta pokuša, kako to voli reći gospođa premijerka, pronaći put prema putu gospodarskog oporavka, ali izgleda da nitko nije stavio kartu program gospodarskog oporavka, pa je svakim danom taj put sve teže naći. Činjenica je isto tako da otkada je HDZ-ova Vlada preuzela odgovornost od 2004. pa do danas od proračuna od 85 milijardi do ovih sada 122 gotovo milijarde je potrošeno preko 630 milijardi i nažalost jedino što Vlada zna i može i ne pita za cijenu je zaduživanje i zaduživanje i zaduživanje. Vanjski dug – 46 milijardi eura, u vrijeme mandata gospođe Kosor vanjski dug je porastao za 5 milijardi eura i raste za 10 milijuna i 500 tisuća eura dnevno. Svaki građanin RH uključujući i tek rođenu djecu nosi teret od 10 tisuća eura duga. To su činjenice i svi bismo mi željeli kao odgovorni ljudi, političari da te činjenice izgledaju drugačije, ali u ovom trenutku je netko odgovorniji da djeluje jer ima instrumente i poluge da te činjenice mijenja. I morat ćete ih početi mijenjati. Na kraju, ovdje nas se pozivalo da dođemo u neka ministarstva da vidimo kako se radi. Nemamo mi što gledati. To, nažalost, u ovom trenutku radi USKOK i Državno odvjetništvo. Na prošlotjednoj raspravi o Izvješću Glavnog državnog odvjetnika, gospodin Bajić je rekao da sporovi koji se u ovom trenutku vode su teški 14 milijardi kuna. Uglavnom se radi o korupcijskim slučajevima, to je praktički deficit koji sada s ovim proračunom se ponovno predlaže. Građani dobro znaju da ako doma ne vode računa o svojim financijama, ako se troši više nego što se zarađuje jedno vrijeme to pokrivate zaduživanjem, ali je onda pitanje vremena kad će sve to doći na naplatu. Kad će vam se ukinuti kartice,kad će vam sjesti ovrha ili ne daj Bože ode kuća ili stan na bubanj zbog hipoteke i kredita. Ako ćemo tako gledati i na ovaj proračun onda tjerate li vi Hrvatsku na bubanj? Građani Hrvatske moraju znati da ovaj proračun samo nudi ugrožavanje tečaja kune, povećanje nelikvidnosti i nezaposlenosti, povećanje problema neisplate plaća i mirovina i problem isplate vanjskog duga. Najkraće rečeno, katastrofa svima, ali ne i njima.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Dozvolite mi da najprije na početku kažem i odgovorim jutrošnjim saborskim zastupnicima iz HDZ-a koji su uporno tvrdili da eto, i strašili građane RH SDP-om koji će kada dođe na vlast smanjiti plaće i smanjiti mirovine. Ja barem znam da dio riječkih SDP-ovaca, dio riječkih saborskih zastupnika čitajući strategiju SDP-a za predstojeće izbore nikada nije spomenuo da će se u bilo kojim mjerama SDP-a dogoditi to da će se i tako male plaće i tako male i mizerne mirovine smanjivati. Pa to je rekao i naš kolega gospodin Grčić, ali očito je da to treba stalno ponavljati da se takvim stvarima ne straše građani RH. Naravno, prijedlog ovog državnog proračuna za 2011. godinu trebao je odrediti kako će nam biti u idućih godinu dana. Ako smo na početku utvrdili da je razlika između predviđenih prihoda i zadanih rashoda negdje oko 15 milijardi kuna da li treba biti baš nekako veliki financijski stručnjak pa utvrditi da je to naravno previše i da se kao jedino moguće rješenje nameće nužno smanjenje potrošnje. Dobili smo naravno ovih dana, jučer i danas, jasnu poruku ove Vlade da to u ovoj izbornoj godini kako kažu neće učiniti. Naravno, bilo bi pogrešno shvatiti da je ili misliti da to Vlada čini zbog građana jer ja pretpostavljam da je to sigurno iz straha da bi prave reforme sa ozbiljnim zahvatima i pristupom rješavanju problema sigurno dovele do pada popularnosti ako on već nije pao poprilično i posljedično vjerojatno tako vladajući misle gubitak izbora. Ali, nečinjenje i zabadanje glave u pijesak pred ovakovim koncipiranim proračunom koji nam ne donosi ništa dobroga možda jeste dobro za vladajuću koaliciju, ali ja se pitam što je to, što je s onima zbog kojih ovakav proračun donosimo? Što to građani misle o nama? Ja ću pitati ili pitat ćemo te građane naravno ako im je 2010. godina nije bila dobra onda ni 2011. godina ovako koncipiranim proračunom ne može biti bolja. Znači, može biti isto loša, ali svi pokazatelji govore da će biti vjerojatno i gora i lošija jer nas čekaju nova zaduženja, čekaju nas još veće produbljenje postkriznog razdoblja kako sam ja shvatio da smo već u postkriznom razdoblju, ne znam odakle ta sintagma, čeka nas više od jednog rebalansa, naravno, rast deficita i posljedično znači lošiji način života u 2011. godini. Naravno da je temeljna poruka kojom ovih 2 dana bombardiramo našu hrvatsku javnost je da će biti plaća i biti će mirovina, ne brinite. Gospodin Šuker je naravno rekao zašto imamo te plaće i zašto imamo te mirovine pa je jučer vrlo jasno rekao da je to zato što je eto da nema obveznica, da nema zaduženja, obveznica jest zaduženje, ne bi bilo ni plaća, ne bi bilo ni mirovina. Pa to nije nekakva mudrost da za ono što nismo zaradili negdje uzmu vani i da onda na taj način isplaćujemo ono što je za svaku normalnu Vladu jedna normalna obaveza da osigura građanima treće dobi sigurnu mirovinu i onima koji rade sigurnu plaću. Koja je to poruka kada nam Vlada kaže da ćemo posuđivati da bi dobili plaće i mirovine? Poruka onih milijun i 300 ili 250 umirovljenika, poruka njima je da, dobit ćete mirovine budite sigurni, ali stavljamo im jedan teret na njihova nejaka pleća, jedan teret i obavezu da razmisle o tome tko će taj dug vratiti. Taj dug netko mora vratiti, vratit će njihovi unuci. Znači, mi dajemo sada penzije koje će vratiti njihovi unuci i na taj način opterećujemo savjest tih penzionera da bi oni danas živjeli mi praktički trošimo našu budućnost. Mislim da tako koncipiran proračun gdje se troši budućnost građana RH nije dobar. I naravno ja sam zaista bio duboko uvjeren da je Vlada Republike Hrvatske, Vlada svih građana RH. Ali ako nam tvrdi da će biti plaća i da će biti mirovina, stavili su točku trebalo je reći zarez, misli se na milijun i 200 umirovljenika i negdje oko 250 tisuća ljudi koji su zaposleni u državnim službama, to je negdje milijun i pol građana Hrvatske o kojima Vlada Republike Hrvatske navodno brine. Ako sam ja zapamtio dobro, negdje u Hrvatskoj ima 4 i pol milijuna stanovnika, što će reći da onda Vlade Republike Hrvatske ne brine skoro oko 2/3 svojih građana. Nije ih briga kako će oni u realnom sektoru dobiti plaće, da li će njihovi poslodavci plaćati doprinose pa će onda možda dobiti i mirovinu, uloga Vlade čini mi se nije ta koja će brinuti samo o jednom dijelu svojih građana nego bi zaista trebalo brinuti o svim svojim građanima. Kada smo u više navrata rekli kako ova politika Vlade koja u prihodovnoj strani ne može ništa bitno pomaknuti, ostali smo na 2007. godini onda trošimo šakom i kapom da bi onda u 2011. odnosno, imali trošak onakav potrošnje kakav je u 2010. godini. Stali smo u 2011. godini u primanjima odnosno na onim pokazateljima iz 2007. godine, uporno smo trošili i rastrošno trošili ove 4 godine, da bi opet došli nigdje, jer tu potrošnju nismo u stanju smanjiti nemamo te snage koja je bitna da se ona proračunska, prihodovna strana može iz tog deficita povećati. To mi se čini da je jedan veliki neuspjeh ove Vlade. I naravno kada smo govorili da nas čekaju teška vremena, onda smo bili prozivani na žalost da smo zloguki, oni koji govorimo o katastrofi. Ja ću citirati ljude koji su možda stručniji nego što mi jesmo neki u SDP-u koji tako govorimo, pa recimo Hrvatska narodna banka prognozira kako će u ovoj 2010. GDP pasti za 1,9%, zaposlenost za 4,9%, masa plaća za 6%, investicije za 11%, a da se očekuje rast deficita na 23 milijarde kuna, računajući naravno i Hrvatske autoceste i ostale javne tvrtke. I pogrešno je misliti da će nas svijet izvući iz krize jer će se tamo negdje oko nas nešto drugačije i ljepše događati. Bez poticanja proizvodnje i izvoza, te bolnih rezova koje ne najavljuju iz SDP-a nego uporno najavljuje, kako to voli reći predsjednica Vlade Republike Hrvatske, ali samo reći ne učiniti, kriza sama po sebi neće završiti jer suštinski problem i dalje ostaje isti. Kombinacija tih neodrživih fiskalnih politika ovako kako ih mi vodimo i visokoga duga i to se mora mijenjati što prije to bolje. Tko izgubio, ma tko dobio izbore, dugoročno tako mogu dobiti samo građani Republike Hrvatske. Na žalost takvih mjera u ovom Proračunu nema, sve one prognoze koje govore da će nam u 2011. godini biti i gore i teže su utemeljene i nema nikakvog pomaka u ovoj Vladi da se nešto poboljša i da taj proračun budi jednu nadu da ćemo u 2011. godini možda krenuti u to post krizno razdoblje. Sada još uvijek nismo i sada nas ovakva politika Vlade vodi u samo još veće zaduživanje, u samo još veći pad zaposlenosti i mislim da to nije perspektiva za građane Republike Hrvatske.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo nedugo proslavismo Dan državnosti, dan neovisnosti naše države 20 godina, sutra na žalost tužan dan obilježavanje pada Vukovara i ovih 20 godina naše države, 16 godina je vladala jedna stranka koja se zove Hrvatska demokratska zajednica zajedno sa svojim koalicijskim partnerima, 4 godine je vladao SDP zajedno sa svojim koalicijskim partnerima. I to je logično, pučka škola 1. razred, 16+4 koja je Vlada više zaslužna ili manje zaslužna za situaciju u kojoj se nalazimo danas, danas se nalazimo u recesiji i krahu. Ali pustimo stranke, ajmo razmišljati o državama. U Ujedinjenim narodima ima preko 180 država, u Svjetskoj zdravstvenoj preko 190 i nekoliko država. Svaka ta država ima svoju izvršnu vlast, svoju pravosudnu vlast, svoju zakonodavnu vlast. Zamislite državu u kojoj je glavni čovjek za gospodarstvo potpredsjednik Vlade je u pritvoru, zamislite državu u kojoj je predsjednik Vijeća za konkurentnost, dakle za napredak te države, je u pritvoru, zamislite državu, ne znam kako se zove ta država, u kojoj je član svjetske Vlade, a to je član Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda osuđen, zamislite tu državu, zamislite tu izvršnu vlast. Zamislite državu u kojoj Ustavni sud govori o onome o čemu bi trebali mi, parlamentarci, o zabrani ili ne zabrani rada nedjeljom, zamislite vi državu u kojoj Ustavni sud govori o pravu na referendum. Zamislite tu državu. I u toj državi u kojoj zamišljate, znate tko je do danas bio najbolji, parlament. Danas je najbolji bio zakonodavna vlast. Najbolji su bili zastupnici i zastupnice te države njih 153 u podjeli odgovornosti su kako tako najkorektnije prolazili, do danas. Pa vas ja molim kolegice i kolege, da li vi i ja možemo podnijeti da proračun dobijemo na stol 12 sati nakon što je on usvojen. Ja pohvaljujem aktualnu Vladu što je dala proračun u studenom mjesecu, ali kolegice i kolege nama zakonodavna vlast da nam šalju 10, 12 sati ranije. Da li mi to kolegice i kolege, u toj državi, u toj zakonodavnoj vlasti možemo i smijemo to podnijeti. Zaguglajte ove parametre koje sam govorio, pa ćete dobiti ime te države, ime te države koja je imala takvu izvršnu, zakonodavnu i pravosudnu vlast. Ne govorim o strankama, ne govorim o ničemu, govorim samo o situaciji u kojoj se nalazimo. Saborske zastupnice i Saborski zastupnici smo do sada bili korektni, i razmislite o tome kada se sljedeći put ne bi donosio proračun, nego donosio bilo kakav Zakon. Proračun je naravno niti razvojan, niti ulaganje u zdravlje niti znanost. Zašto? Jer je 700 milijuna manje kuna u portfelju Ministarstva zdravstva. Točno 700 milijuna 25 i 600 dakle toliko će manje naše građanke i građana osjetiti na svom zdravlju, toliko će manje konzumirati svoje pravo na preventivu, toliko će manje imati pravo na bolničku zdravstvenu zaštitu. A samo redom i zbilja randomizirano jer možemo ići po točku po točku. Prevencija, svi ste vi bili na sistematskim pregledima, svi vi zastupnice i zastupnici svoje obitelji šaljete na preventivne pregleda, a onda vjerovali ili ne niz preventivnih pregleda i niz akcijskih planova ove godine se ukida. primjerice, akcijski plan za prevenciju i smanjenje prekomjerne tjelesne težine vjerovati ili ne nacionalni problem prevencije šećerne bolesti. Svako 4. dijete u SAD je pretilo i prekomjerne tjelesne težine, a u Hrvatskoj je to svako 5. za 10, 15 godina cijeli niz bolesti sedantnog načina življenja će se manifestirati sa visokim tlakom, inzultom, infarktom, razvojem karcinoma. Ako mi ukidamo te preglede, a prije 6 mjeseci smo ih mi usvojili, Sabor, a Vlada predložila i stavila na velika zvona, što mi radimo. Jedna kuna uložena u prevenciju je čimbenik puta 10. nema te banke nema te štedionice, nema te burze, nema tih risk fondova koji vam može dati sa čimbenikom puta 10. nevjerojatno da ti nacionalni programi prevencije netragom nestaju. Što se tiče ulaganja u zdravstvenu zaštitu Hrvatska država je nastala zahvaljujući referendumu gdje je preko 90% naših građanki i naših građana se jednoglasno praktički odlučilo za neovisnost. Nažalost imali smo agresiju na našu državu, nažalost desio se agresivni rat nastao je u krvlju. I kada gledate taj referendum onda je vitalitet Hrvatske države nevjerojatno visok, jer praktično 95% se ljudi odlučilo za neovisnost. I u toj državi koja je 4,5 milijuna stanovnika, koja je parametra jednog europskog ili američkog grada, drugi Klinički bolnički centar je Rijeka, nevjerojatno. Da KBC Rijeka dobiva sljedeće godine 50% manje sredstava, a na velika zvona i vi riječanke i riječani i građani Rijeke i okolne županije znaju i moraju da KBC Rijeka mora dobiti adekvatnu bolnicu. Čitali ste novine, naravno da izvornik ne moraju biti novine. Vidjeli ste gdje su najveće liste čekanja, u Rijeci. A vjerovali ili ne zašto? Jer nemaju adekvatnu opremu, nemaju slikovne metode, nemaju endoskopske metode, a susjedne male županijske bolnice imaju magnetni uređaj. KBC Rijeka je druga hrvatska bolnica. Ja bih volio da bude prva, da prođe moje Rebro. Time ćemo napraviti konkurenciju i kompeticiju. Time ćemo biti i oni i mi bolji. Ali naravno problem je što je predsjednik našeg Nacionalnog vijeća za konkurentnost sada u pritvoru ili nešto slično pritvoru. Zdravstvena zaštita na otocima. Hrvatska je država sa tisuću 237 ili 73 otoka. Mi smo država otoka. Zdravstvena zaštita poboljšanje zdravstvene zaštite na otocima nestaje. Kako u državi koja ima odličnu prometnu infrastrukturu poboljšati zdravstvenu zaštitu na otocima? Kako poboljšati turizam, a ukidamo ono što moramo pružiti. Primjerice pacijentima sa kemodijalizom koji će doći u proljeće i jesen pa da imaj nekakvu, gdje je Cappelli ne vidim ga, na Lošinju on je to dobro napravio, da imaju mogućosti hemodijalize. To treba dobiti svaki veliki hrvatski otok. Kako, kada se ukida. Lijekovi na recept se smanjuju. Kako se mogu smanjivati lijekovi na recept a jučer smo čuli da su građani Hrvatske popili 4 milijuna kutija lijekova više prošle godine. Zašto? Nema prevencije, ona se ukinula. Nema edukacije, ona se ukida. nema kurikuluma, ne ulaže se u društvo znanja. Pa to je posljedica nečinjenja nerada. To je posljedica. Ovo je samo ključanje. Nemoguće da se smanjuju lijekovi na recept ako oni rastu godišnje 10, 12, 13%. MOguće je ako u izvršnoj administraciji ima razuma pa prebaciti dijelom te lijekove na OTC ili over the count recepte. Dakle, da se stari lijekovi na neki način umirove i da postanu OTC. Moguće, ali to se ne radi. Dakle ima lijeka ali treba čitati, treba raditi. Bolnička zdravstvena zaštita pada 5%. Kako? A sada su velike liste čekanja i u bolnici u van bolničkoj zdravstvenoj zaštiti i u svim drugim sustavima. Razlog je vrlo jasan. neracionalna nabavka opreme posljednjih godina, kupovanje lokalnih moćnika ili manjih moćnika, činjenica da gradovi od 15 tisuća stanovnika imaju opremu koju trebaju imati klinički bolnički centri, činjenica da isti ti gradove te veličine se gase rodilišta, tipa Sinja, Makarske, a nemaju bolnice. Zašto Metković ne bi dobio nekakav uređaj? Ima 15 tisuća stanovnika. Zato smo kolegice i kolege po dostupnosti zdravstvene zaštite, po jednakopravnosti na zdravstvenu njegu na kraju ocjene Svjetske zdravstvene organizacije. I možemo mi tu govoriti jedan drugome ovako ili onako, ja sam vam pokušao zamisliti zemlju, zaguglajte tu zemlju koja ima, i ima takvu, i imala je izvršnu, zakonodavnu i pravosudnu vlast. I ponosan sam da sam dio te zakonodavne vlasti koja u toj zemlji do danas je najbolje prolazila. Ali smo danas svi na ispitu zrelosti. Danas smo svi dotjerani u kut, ne svojom krivicom. Pa pozivam sve vas da prilikom glasovanja večerašnjeg o tome vodite računa. Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre, gospodo ministri i predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja bih za početak čini mi se ako sam pogrešno čula ispričavam se ali mislim da glasovanja večeras nema. Kolega koji je prije mene govorio, govorio je o prevenciji, pa ću ja za svoju uvod u raspravu reći da je prevencija za budućnost Hrvatske promjena ponašanja svih nas u ovoj državi, od vrha do dna, od nas zastupnika u Hrvatskom saboru pa preko župana, gradonačelnika, načelnika općine, radnika u tvornicama, liječnika u bolnicama i svih ostalih. Međutim, ne vidim danas da te promjene ima ovdje u ovome visokom domu, u ovoj sabornici dok raspravljamo o proračunu Republike Hrvatske za 2011. godinu. I samo odmah da kolegi koji je prije mene govorio kažem da prema istraživanjima … [[Govornica se ne razumije.]] s obzirom na zdravstveni sustav Republika Hrvatska smještena je u prvu trećinu zemalja u svijetu dok su prema mjerilima Svjetske banke mjere, reforme zdravstvenoga sustava koje je u tijeku važan i zdrav temelj za ekonomski razvoj. Govorio je kolega i zadržat ću se malo na zdravstvu iako nisam mislila, ali evo ovako se zgodno posložilo da se kolega u svojoj raspravi zadržao na zdravstvenome sustavu. Čudno je kolege iz oporbe, kako niste podržali sve što je hrvatska Vlada i resorni ministar i potpredsjednik Vlade doktor Milinović napravio u reformi zdravstvenoga sustava u Republici Hrvatskoj, zašto ne govorimo o kategorizaciji bolničkog zdravstvenog sustava koja slijedi, zašto ne priznajemo da je napravljeno u proteklom razdoblju uvođenje reda u zdravstveni sustav. Zašto ne kažemo i ne priznamo da KBC Rijeka je prošle godine dobio novu zgradu i najsuvremeniju opremu za hemodijalizu i da je KBC u tako tragičnim i katastrofičnim uvjetima kako je to sad kolega rekao iščitavajući podatke iz prijedloga proračuna KBC Rijeka sigurno ne bi tako dobro stajala. Kolega, kad govorite o kupovini opreme i dolazim iz grada Slavonskoga broda koji ima najveću županijsku bolnicu u Hrvatskoj i ja se nadam da će u kategorizaciji koja slijedi biti regionalna bolnica, regionalnog značaja koja će zahvaljujući ovoj reformi i nikakvim posebnim izdvajanjima iz državnoga proračuna za bolnicu u Slavonskome brodu upravo je prije nekoliko dana potpisala ugovor i iz svojih sredstva jedne siromašne Brodsko-posavske županije nabavit će magnetsku rezonancu. Dijelom je to omogućio ne samo uprava, ravnatelj i uprava bolnice, ne samo razumijevanje i pomoć siromašne županije nego i reforma koju provodi doktor Milinović. Inače sam mislila, da uvaženi kolega nije prije mene govorio, obratiti se na početku svoje rasprave sa kolegice i kolege katastrofičari. Neki od vas su prije ovoga proračuna rekli da ovaj proračun nema karakter pa vas pitam kolegice i kolege ima li smisla prozivati Vladu da ovaj proračun nema karakter kad se u tome proračunu ne diraju niti plaće, niti mirovine, niti socijalna davanja. Ima li smisla rugati se i ovo danas što ste ponavljali cijelo vrijeme u svojim raspravama da ova Vlada obećaje da će imati, da će biti za isplate mirovina i plaća, a ne reći da su sve ovo vrijeme, dakle tijekom cijele 2010., tijekom 2009. da davanje iz državnoga proračuna na ime plaća dakle korisnika državnoga proračuna, mirovina i svih ostalih socijalnih davanja nisu kasnila niti dana. Ako hoćete biti vjerodostojni onda morate iznijeti i one činjenice koje vama ne idu u prilog, a ja razumijem vaš položaj i vašu situaciju u kojoj nije lako cijelo vrijeme biti u oporbi. I nemojte nas prozivati, mi smo jako svjesni tko je ovu državu vodio 16 godina i nemojte nas prozivati da kolege i kolegice iz parlamentarne većine prozivaju neke danas, mislim da je kolega Dragovan rekao mrtve ljude, nemojte nam govoriti to vi koji ste 2000. godine prvog hrvatskog predsjednika htjeli izbrisati iz svijesti hrvatskoga naroda i hrvatske povijesti. Govorite o gubitku radnih mjesta, ne želite reći da su zadnji podaci koje je Hrvatski zavod za zapošljavanje iznio pokazuju da je zaustavljen trend rasta nezaposlenih, a da je istovremeno u prvih 9 mjeseci 2010. godine zaposleno više ljudi nego li tijekom 2009. godine. Pozivate na vjerodostojnost, a sjetite se kod rebalansa proračuna kad ste najavljivali da će hrvatska Vlada smanjiti plaće i mirovine, ali vi ste odmah obećavali istom tom narodu, građanima i građankama Republike Hrvatske koji su vam prvi na brizi da ćete kad dođete na vlast odmah vratiti iste plaće i mirovine ako ih Vlada skine. Vlada ih ne skida. Predsjednica Vlade kao predlagateljica ovoga proračuna jučer je u svom obraćanju rekla zašto je ocjena i odluka takva, rekla je da ovo nije izborni proračun jer parlamentarnoj većini je više stalo do sudbine države nego li do rezultata na izborima. A mi se nadamo da ćemo svime onim što smo postigli, što provodimo Programom mjera gospodarskog oporavka sa pokazateljima koji pokazuju da idemo naprijed, da izlazimo iz krize. Nemojte Hrvatsku gledati kao otok, sve što se događa u hrvatskom okruženju, a svjesni smo da smo da nas je kriza zahvatila poslije, nešto kasnije nego li Europu odnosno svijet, da ćemo nešto kasnije i izaći. Nemojte nas prozivati za deficit proračun koji danas iznosi 4,3 kad je 2003. godine deficit proračuna kad nije bilo krize ni svjetske ni recesije bio 5,3%, odnosno 12 milijardi kuna. Rekao je netko da nas svijet neće izvući iz krize sad od oporbenih kolega, odnosno kolega iz oporbe. Pa mi se slažemo, samo vas onda pitamo zašto zazivate dolazak MMF-a, zbog toga što pokazujete određenu nervozu jer pokazatelji oporavka polako dolaze na vidjelo. I onda kad ne možete ničim uništiti, ne možete većini zabraniti da usvoji ovakav proračun onda zazivate MMF. Prema tome, budimo svjesni trenutka u kojem donosimo ovaj Proračun Republike Hrvatske za 2011. godinu sa projekcijama za 2012. i 2013. i priznajmo da ova Vlada ima rješenja za izlazak i gospodarski oporavak Republike Hrvatske, a jasno na dobrobit građana i građanki Republike Hrvatske. I ja ću iz tih razloga podržati ovaj proračun, a i samo ću još na kraju reći. Sutra ne obilježavamo dan pada Vukovara. Sutra obilježavamo dan sjećanja na žrtve Vukovara.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvo je gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođa zastupnica gospođa Suzana Bilić Vardić se u svome izlaganju vrlo jasno kao izvornik navela vjerovali ili ne tjednik, američki tjednik "News week". Znači, to je novine, tjednik koji izlazi svakih sedam dana. Ja sam naravno pretplaćen na "Time", a ona je zasigurno pretplaćena na "News week" pa se možemo mijenjati, pa izmjenjivati informacije. Mi saborski zastupnici se moramo kao izvornike ne navoditi novine nego AMF, Svjetsku banku, Svjetsku zdravstvenu organizaciju, nezavisne financijske, znanstvene, stručne i druge odluke. A za ime dragog Boga ne tjednik koji je bona fide sa visokom remintendom ovaj čas. Hvala vam lijepo gospođo zastupnice, gospođo Suzana Bilić Vardić.
Hvala. Odgovor gospođa Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani i uvaženi kolega Ostojić, nisam ja zaboravila ime, ali bolje. Dakle ovako. U svojoj replici ste ponovno napravili ono za što se ja zalažem, što ste čuli u mojoj raspravi i vi ste na žalost ponovno, odnosno nastavili po starome ili po svome. Zalažem se, izabrali ste ono što vama odgovara. Ali jasno mi je, jasno mi je kolega. Ali za dobrobit ove države moramo se naučiti pa reći, da važno vi ste citirali ovo, ali ja ću vam reći i onda tu možemo dalje. Inače, bez konsenzusa, a ja se zalažem i pozivam kolege da daju potporu iako mi je jasno da od vas pomoći nema. Ali pomoć nam ni u ovome trenutku ni ne treba, kad bude trebalo.
Hvala. Imamo još jednu repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Bilić Vardić, kad već citirate razno razne izvore onda ne bi bilo loše citirati ni "Washington times" koji već bez demantija već piše o tome kako su iz Hrvatske opljačkani milijuni dolara, stotine milijuna dolara i nalaze se na stranačkim računima naše najveće stranke. Nadalje, rekli ste da ovu državu vodi vaša stranka već 16 godina valjda se hvaleći s time, a vrlo dobro ste upoznati evo i iz novina, jel' i ako je to istina vidljiva u javnosti i svakom pojedincu u ovoj državi koliko pojedinaca iz te stranke su osumnjičeni za tešku korupciju i kriminal i za stotine milijuna ili milijarda, dvije milijarde kuna se okvirno izračunava da je nestalo u tim aferama. Pardon, 15 milijardi kuna ili 2 milijarde eura da izračunamo. Nadalje, govorili ste o nabavci magnetske rezonance za bolnicu u Slavonskom Brodu. Pa vidite, vaš ministar šesnaestogodišnji, mislim koliko god vladate 16 godina bivši Ljubičić i ovaj sadašnji ministar su bili u Slavonskom Brodu hodočastili i obećali polikliniku bolnice u Slavonskom brodu, a još uvijek iako ste bili i vi osobno u srpnju u Zagrebu na sastanku niste uspjeli, a ni u ovom proračunu nema novaca za a da bi ostajao oko 10, 15 milijuna kuna za polikliniku bolnice u Slavonskom Brodu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor gospođa Vardić.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega, lijepo i pozorno ću čitati vaš "Washington times". Ja ne znam jesu li i kada će a sigurna sam da hoće objaviti i pokušaje podmićivanja sudaca Vrhovnoga suda u Republici Hrvatskoj koji su činili članovi vaše stranke. A za ovo drugo što ste govorili za brodsku bolnicu, kolega i vi ste imali prilike kad ste bili 2001. do 2005. godine u koalicijskoj vlasti u Brodsko-posavskoj županiji i nemojte se sekirati kad podvučemo crtu na kraju mandata ministra Milinovića pokazat će se da je brodska bolnica puno više napravila negoli u vašem vremenu.
Hvala lijepa. Dame i gospodo imamo još 38 prijavljenih. Ja sam bio obaviješten da je postignut neki dogovor u vezi replika i ispravaka. Molim? Ne, ne. Ja hoću samo predložiti nešto. Budući da nismo sigurni da li će se nastaviti replike i ispravci to možemo računati puno vremena još. Pa možda imam jednu ideju, da bi ne, ne, nego da se priloži pismena rasprava pa ćemo kasnije čitati. Pismena rasprava, pa ćemo kasnije čitati to, je li, a neće a kad je pismena rasprava nema onda replika i ispravaka pa smo mnoge stvari onda riješili. Hajde više manje šalu na stranu, ali svakako nas je 37, osam tu još. Jel? I sada je na redu gospođa zastupnica Ivanka Roksandić, pa ona možda će predložiti ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala gospodine predsjedniče. U prilog ovoga što ste rekli neću priložiti pisanu raspravu ali ću skratiti maksimalno nadajući se da neću izazvati replike, jel' za koje smo se dogovorili da ćemo se držati barem dogovora. Evo treba samo istaknuti da danas i jučer gotovo evo cijeli dan raspravljamo o proračunu koji je zaista rezultat ovakve gospodarske situacije i stanja kakvo jest. Ali moramo utvrditi i nekoliko je kolega i s jedne i s druge strane ustvrdilo da to nije proračun samo kod nas takav, nego je on rezultat i sveopće krize koja je u cijeloj Europi, pa i u cijelom svijetu. Moram istaknuti da ovo nije predizborni proračun kako se čuje ovih dana i u medijima i od kolega, ali nije ni proračun bez karaktera, zato što on ima i svoj cilj i svoju svrhu, ovo je proračun koji nije ni katastrofičan, jer u njemu se nalaze i mjere gospodarskog oporavka, u njemu se nalaze i neki projekti infrastrukture, vodnog gospodarstva, cesta, treba samo dobro iščitati proračun. Moram reći da za razliku od mnogih zemalja u našem okruženju ni deficit za kojeg pričamo ovih dana da je katastrofičan, taj deficit je puno manji nego npr. i u Italiji, i iu Mađarskoj i u Češkoj, a neću spominjati zemlje poput Španjolske, Portugala, Grčke, Irske o kojima jučer slušamo u Dnevniku da upravo između sebe, same sebi prigovaraju kakvo je stanje i u gospodarstvu, i u proračunu, a napominjem sve su upravo članice Europske unije. Vlada je u proljeće donijela program gospodarskog oporavka i donesla je jednu značajnu odluku upravo u mjesecu kolovozu, prilikom donošenja rebalansa, o zamrzavanju rashoda na razini 2010., kolege iz oporbe nisu ovaj zaključak podržale, i mislim da to nije dobro. Vlada je već tada najavila da će rashode, dakle potrošnju uopće državi zaustaviti na nivou ove godine. Ali ne znači da neće biti oporavka, jer se očekuje rast hrvatskog gospodarstva, očekuje se i predviđa rast bruto društvenog proizvoda za 1 i pol posto, što nije nešto veliko i bombastično, ali je dobar znak oporavka za iduću godinu. Neki stalno ističu i danas smo čuli da treba oduzeti nešto, da treba nekome drugome nešto dati, no međutim nitko konkretno nije rekao s koje stavke i što treba oduzeti i kome što dati. To nitko do danas nije rekao, pa ni jučer u raspravi. Cilj ovog proračuna je vrlo vidljiv, on je prije svega socijalna sigurnost građana, a to znači i moramo reći našim građanima da su im sigurne plaće i mirovine. Sigurna su im i socijalna davanja, a to znači dječji doplatak, socijalne pomoći jednokratne rodiljne naknade. To nije taknuto. To je ta sigurnost i to je ono za što se moramo zalagati za sigurnost građana, upravo mi zastupnici u Parlamentu. Drugi cilj ovog proračuna je gospodarski i financijski oporavak, ulaganje u kapitalne projekte. I o tome smo slušali ovih dana, 30 velikih kapitalnih projekata. Rekla sam, ako počnemo iščitavati iz ovog proračuna one razdjele i one pozicije koje se odnose na Ministarstvo gospodarstva, koje se odnose na Ministarstvo regionalnog razvoja, vodnog, šumskog gospodarstva, gdje se može iščitati da su osigurana sredstva i za ceste i za vodoopskrbu, i za odvodnju. Dakle nije ništa i nikome još ukinuto. I treći cilj ovoga proračuna su sredstva koja su osigurana i za referendum ulaska u Europsku uniju. Mislim da su to tri cilja ove Vlade koji se itekako mogu iščitati upravo iz ovoga proračuna. Moramo reći da je gospodarstvo nešto o čemu smo svi ovdje govorili. Bez njega nema ni socijalne sigurnosti. Slažem se i sa kolegama iz oporbe koji to tvrde, ali zato i govorim da upravo na tim stavkama možemo iščitati da postoje stavke u proračunu koje označavaju i očuvanje radnih mjesta, i poticanje gospodarstva kroz mjere financiranja malog i srednjeg poduzetništva, poduzetničke strukture, subvencije kamata za kreditne potpore, rekla sam situacija nije dobra, ali za sve je svejedno osigurana su sredstva u ovom proračunu, za sanaciju i restrukturiranje industrije. Neki poticaji iz ovih gospodarskih mjera koje su na snazi su već dali rezultate. Evo čuli smo i jučer i danas a ima i tu kolega naših koji se bave upravo drvnom proizvodnjom, pa mogu reći da je upravo drvna industrija na pragu donošenja ovih mjera doživjela i jednu vrstu procvata, naročito proizvodnja namještaja. Ne možemo reći i moramo optimistički gledati da ovi pokazatelji govore o tome da korak po korak idemo ka oporavku. Rekla sam da je ovaj proračun proizvod i nastavak programa gospodarskog oporavka, jedna od najvažnija aktivnosti tog programa odnosi se i na segment fiskalne politike, u okviru toga predviđeno je, a moram spomenuti na što smo svi zaboravili ovdje i ukidanje onog tzv. kriznog poreza i smanjenje stope poreza na dohodak, provedba ovih mjera je učinila i jedan minus od nekih dvije milijarde kuna u proračunu, ali u isto vrijeme i zasigurno je to nešto više novaca i u džepovima naših građana. Nitko nije prozivao građane, žao mi je što nema mog kolege Vidovića da mu to kažem, jer sam kroz njegovu raspravu to naslutila, nitko nije prozivao građane da su oni skupi, pogotovo ne umirovljenike kako on kaže, nitko ih nije ni svrstavao u nekakvu drugu kategoriju, ali isto moramo podsjetiti kolegu da je on bio upravo ministar u Vladi koja je trebala brinuti o kategorijama građana onih koji su bili 2003. kolege oštećeni, kao profesorica stalno me to boli. Ostali ste dužni za božićnice, za regrese profesorima, učiteljima, liječnicima, medicinskim sestrama, a ipak ste taj svoj deficit nekako popunjavali prodajom hrvatskog blaga. Više na žalost tog blaga nema, jer je THT prodan za 500 milijuna eura, Riječka banka, Splitska banka, INA, sve je to prodano da bi se namirio deficit u tadašnjem proračunu, a ostali ste dužni mojim učiteljima kažem velika sredstva za božićnice i regres, oni su na žalost morali tužiti pa su to onda još bili i veći troškovi. Evo moram reći da je ovo ipak pošten pristup prema građanima, građani su u ovom proračunu na prvom mjestu, ali ne znači da nije i gospodarstvo, i financijski oporavak isto vidljiv iz ovoga proračuna, i mislim da ovakav proračun za 2011. godinu je jako dobra osnova za sljedeće dvije godine o kojima isto možemo iščitati iz ovog proračuna.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, odnosno ministri, kolegice i kolege. Ustvari sada već nakon godina što se obraćamo Vladi, a Vlada ne trza, iako stalno govori dajte pripomognite, ali ne može se pomoći tko neće da mu se pomogne, tko odbija naše prijedloge, a poslije ih onda tek toliko godina kad nastupi gotovo nepopravljiva šteta popravlja. Zato se ja sada ovom prilikom obraćam izravno građankama i građanima. Oni dobro znaju da je Hrvatska traumatizirana ovom vlašću gotovo jednako kao ratom. Sjetite se onih obećanja o petoj brzini i famoznog vozača koji je pobjegao u sedmoj brzini. I sada, ovim vozilom, Hrvatska ide karamboliranim vozilom. I to opustošenom i devastiranom Hrvatskom. Vozilom u kojem više nema kočnica. Kud ide? Ravno u propast. I zato gospođa Kosor se čudi pa kako vi meni ne plješćete, a ja sam sastavila ovaj proračun. To su bajke u koje više nitko ne vjeruje. Jer hrvatski san, hrvatska bajka pretvorila se u noćnu moru. Ovaj proračun nije ništa drugo nego rekvijem za Hrvatsku. Ovo je mrcvaranje Hrvatske i to, gospodo iz Vlade, imajte još malo dostojanstva i kažite evo ne možemo dalje, ne znamo. Ja mislim da bi hrvatski građani to razumjeli i cijenili. Ako mlad čovjek, sposoban, u Hrvatskoj ne radi, a to je prosječan mladi čovjek, a visoko obrazovan ili ima određenu naobrazbu, ima određenu kvalifikaciju je li on nesposoban? Ne, nesposobna je vlast koja mu nije omogućila da radi, koja nije stvorila te uvjete. Njemačka kancelarka sve je učinila za njemačko gospodarstvo i za njemačkog radnika. Zašto se ne ugledate u takve primjere? Hrvatska je u dubokoj ekonomskoj krizi i naši problemi iz dana u dan postaju sve veći. Prvo, zbog toga što se kriza ne rješava,a drugo što se kriza prelila na sva društvena ponašanja, na sve društvene odnose. U Hrvatskoj vlada jedna anemija, jedna netrpeljivost. Samoubojstva su svakodnevna pojava, da ubojstva niti ne spominjem. Zaduženje od 46 milijardi plus prodaja državne imovine, taj ekonomski rast koji je ispod kamatne stope koja se plaća na to zaduženje. No, to ino zaduženje u 2009. i ovoj godini ne daje nikakav rast nego pad realnog društvenog proizvoda od oko 8%. Što znači upravo da sve ono i čitava vaša koncepcija utemeljena na inozemnom kapitalu, odnosno inozemnom zaduživanju doživljava kolaps i da to su jasni pokazatelji da napravite jedan snažan zaokret. Ali, za to očito ne samo da više nema snage nego očito za to više nema ni vremena. Što je nama u biti činiti? Mi smo potrošili silne novce na mnogobrojne studije razvoja, ali sve te studije, svi ti mnogobrojni papiri i debeli papiri bili su nerealni i neobvezujući. Obveza je jedino bila države da ih uredno plati i to sigurno nije ostala dužna. Međutim, danas u uvjetima krize ne rješavaju se oni razvojni problemi, a time se logično onda ni institucije ne bave. A upravo bi nagomilana administracija, ne bi možda ni bila nagomilana da se stavila u tu službu, ali onda u tom smislu Vlada bi je trebala i zaposliti. Jedina iznimka, treba staviti ruku na srce, je članstvo Hrvatske u EU. Ali što ćemo onda? Mi se, slikovito rečeno, upisujemo u jednu visoku školu, drago nam je biti u takvom okruženju, ali odlični, a što su odlikaši oko nas ne znači da ćemo i mi samim time biti odlikaši. Pa gospodo, tamo se rješavaju, da matematički nekako se izrazim, rješavaju integrali i derivacije, a mi još muku mučimo sa kvadratnim jednadžbama. Prema tome, to su naši domaći radovi, domaći poslove koje nismo izvršili niti je Vlada išta učinila da bi osposobila Hrvatsku, odnosno napravila te reforme. Osim toga, dakle osim ekonomskog razvoja i rasta mi imamo politički sustav koji je apsolutno nezreo i na razini je dakle takvih standarda demokratskog razvoja koji se eto od izbora do izbora svodi i gdje se građani ni na što više ne pitaju. Bruto, odnosno rast BDP-a potreban što je već ovdje istaknuto više puta od 6% samo bi nam bio potreba za otplatu zajmova, za nova radna mjesta, rast za veće socijalne potrebe i za pravedniju raspodjelu među njima i rast za restrukturiranje gospodarstva. Međutim, takva stopa rasta ne znači ono što stalno govori gospođa premijerka, recite gdje da režemo. Nikad se nije zapitala, a nismo ponudili rješenja kako da rastemo. Jer rezati se više nema što. Vi biste rado oduzeli i mirovinu i plaću, ali to su toliko mizerne prosječne mirovine i plaće da više nemate što rezati. Nama treba i novi odnos rada i kapitala. Vlada je bila očito u zaštiti kapitala i to onoga kojeg nije provjeravala, onog sumnjivog, dok ovaj izravni i zdravi slabo nam i nerado dolazi, a i mnogobrojne prepreke su njemu napravljene. Dakle, o potrošenom političkom sustavu nešto sam i rekla, ali zaista treba nam takav politički sustav gdje će se ljudi pitati na vrijeme o mnogim stvarima pa bi nam i vlasti bilo lakše. Sad smo imali skupinu prijateljstva Hrvatske i Njemačke, zastupnica je jedna rekla u Njemačkoj se vidite proračun donosi u 7. mjesecu, a nas eto napadaju što u 11. Kaže ne, kaže gospođa potpredsjednica Bundestaga, ne, u 7. mjesecu se tek otvara javna rasprava, u 9. dolazi na Parlament, a u 11. mjesecu mi ga tek donosimo. A kod nas je ujutro, jučer ujutro predsjednik Odbora za financije dobio proračun, a mi sada raspravljamo i za 2 dana ćemo ga izglasati. Je li to razvoj našeg političkog sustava i uloge Parlamenta u proračunu, a onda kroz to se pogleda i čitava demokracija? Naša poljoprivreda je zapuštena, kakvi su to još poticaji na uvoz hrane? O tome itekako ima mjesta za govoriti, ali eto nema gotovo nikakvih rješenja. Hrvatska bi trebala i mogla razvijati visoku znanost, tehnologiju. Uz više znanja bilo bi puno manje predrasuda. Naravno, uz to ide i odgovorno vodstvo i korištenje naših resursa. Sjetimo se šuma, voda. Zar čekamo da nam to kupe stranci sutra u Europskoj uniji. Državne tvrtke, svugdje su kotači, enormni zamašnjaci razvoja nacionalnog gospodarstva, a kod nas u što su se pretvorili, u leglo korupcije. Nepostojanje industrijske i fiskalne politike, naš je upravo politički klijentelizam, ustvari to je vrh one sante leda što se u Hrvatskoj događa. Dakle, u jednoj sličnoj situaciji bile su neke druge zemlje tranzicijske, ali što su one napravile. One su vrlo u kratkom roku pokrenule izravna ulaganja u industrijski sektor koji je onda otvorio više stotina tisuća radnih mjesta i na takav način financirale su upravo nacionalnu ekonomiju ali otvorile se prema međunarodnim industrijskim institucijama, ne trgovinama, pustite to, to će doći samo od sebe, nego upravo takvima su otvorile ulaz i ima mjesta za takva ulaganja. Međutim, Vladina politika godinama je poticala ukidanje, a ne otvaranje radnih mjesta, to je bilo kratkoročno, time ste se hvalili ali vidite da je to politika kratkog daha. Prema tome, Hrvatska ekonomija koja se ne oslanja na industrijsku, na prerađivačku kao što je to u Njemačkoj, nego recimo na gradnju, dovela je do kolapsa u mnogim razvijenijim zemljama. Dakle, Hrvatskoj trebaju strukturne reforme i ulaganje i sigurnost Hrvatskog gospodarstva koje je na koljenima, pitanje je u Hrvatskoj nacionalne sigurnosti broj jedan. To su prvorazredna nacionalna gospodarska pitanja, a ne međusobno špijuniranje političkih oponenata ili neistomišljenika. Po svakakvim mjerilima i gospodarskih i demokratskih standarda, medijskih sloboda, konkurentnosti Hrvatska je pri samom dnu. Prema tome, više čak i nije važan ovaj režim nego oni koji će reći stop takvom režimu, dakle koji će tražiti promjene. Dakle, ako je svaka vlast, ja bih rekla ne samo od jednog mandata do drugog, nego gotovo od epohe do epohe imala jednu svoju ekonomsku politiku, svoju viziju gospodarstva u njemu, onda moramo reći na žalost kako se HDZ- ova vlast pokazala samo svojim koruptivnim genijem. Prebacivanje odgovornosti na SDP, Račanovu Vladu, to više čak nije niti dobra dosjetka jer umor se tolerira ali lakrdija gospodo ne. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre, državni tajnici. S obzirom da je dosta toga o ovom Proračunu rečeno, a s obzirom da ja isto mislim da u proračunu se ne može puno toga popraviti jer tu bi se mogla primijeniti uzrečica iz Zagorja "Mrtvom tijelu lijeka nema", ja ću se baviti sa ovim drugim što mislim da je potrebno sada reći, a to je što učiniti da nam bude bolje. Moj kolega Zvonimir Mršić je krenuo sa situacijom koja je vezana za realizaciju, za situaciju, za politici decentralizacije, ja ću na neki način tu nastaviti tu temu, jer mislim da je definitivno ovo gdje smo danas situacija koja govori da treba stvar mijenjati i stubokom ih mijenjati. S obzirom da predstavljam lokalnu samoupravu, jasno je da ću govoriti o lokalnoj samoupravi. U prvom redu kratko ću samo reći, mislim da je zakon svih zakona, ravnomjerni regionalni razvoj koji na žalost mi danas nemamo i danas on nije prisutan, jer na žalost nemamo ni objektivnih ni objektiviziranih kriterija koji bi u naravi funkcionirali u raspodjeli sredstava namijenjenih regionalnom razvoju. Više je i značajniji su utjecaji pojedinaca ili lobija u pribavljanju sredstava nego objektivnih potreba i objektivnog načela ravnomjernog razvijanja onih koji su zaista potrebni. Područje s kojeg ja dolazim, grad s kojeg ja dolazim ne spada u nerazvijene, ne spada u one kojima bi trebalo pomagati, ali kojima bi pomoć dobro došla, pa ću usput samo spomenuti jedan dopis kojeg sam primio prije dva dana iz Ministarstva gospodarstva. Kandidirali smo za daljnje proširenje gospodarske zone u kojoj imamo investitore ali nemamo dovoljno kapaciteta da izgradimo infrastrukturu za sredstva Ministarstva gospodarstva i državna tajnica je odgovorila na sljedeći način, to je ovako poticanje gospodarskog razvoja: "Smatramo da bi buduću izgradnju infrastrukture u vašoj zoni trebali naplatiti od onih koji su već u zoni". Recept je odličan, a s druge strane nas vlada napada i ministar Šuker sa parafiskalni namet ili komunalne naknade da su previsoke. I sada kratko na ono što je suština mog izlaganja, a to je da mi imamo državu koja je naopako okrenuta u svojoj organizaciji, imamo državu koja ima ogromnu glavu ali nema tijela, nema nogu. Piramida je okrenuta naopačke, a moji dokazi su sljedeći, citiram relevantne Europske podatke: "Broj zaposlenih u ukupnom stanovništvu, broj zaposlenih u jedinicama lokalne samouprave u Europskoj uniji su sljedeći, opet teza kolege Mršića. Koji su u najvećim problemima, oni koje sada budete čuli imaju najmanji broj. Maltu neću spominjati, ali Grčka ima 0,81% zaposlenika u lokalnoj samoupravi, u ukupnom stanovništvu. Hrvatska 0,83, Nizozemska 1,13 i sada da preskočim ove između i sada ću vam pročitati, Austrija 4,5, Njemačka 4,8, Poljska 4,55, Mađarska 6,21, Finska 8,23, Švedska 11,55 i Danska 12,39. Kada to komparirate onda su to brojke u apsolutnom iznosu sljedeće Švedska ima milijun i 51 zaposlenika u jedinicama lokalne i regionalne samouprave, HRvatska 37 tisuća. Ali bi sada bilo interesantno usporediti podatke do kojih nikada nećemo doći vjerojatno ili vrlo teško, koliko je u svim agencijama i ministarstvima. Ja se ne slažem s tim otpuštanjem ljudi iz tih institucija, ne nego preraspodjelom, kao što se sam i protivnik teorija o ukidanju jedinica lokalne samouprave. Nemamo ih previše. Svi ste već puno puta govorili da mnoge jedinice lokalne samouprave da nisu postale samostalne ne bi bile razvijene kao što su danas, ali se zalažem za preraspodjelu ovlaštenja, jer to već i sa terena dolazi, moj kolega Željko ima sigurno isto takav primjer da jedinice lokalne samouprave iz našeg okruženja traže da objedinimo određene poslove i treba stvoriti zakonski okvir ne da to bude alternativa samoupravnom sporazumu, nego zakonska regulativa koja će riješiti međusobne odnose i određene ovlasti koje sa države trebaju preći na lokalnu samoupravu. Jedan od primjera koji me stalno bode profesionalna deformacija, to je pitanje lokalne policije. Mi danas zapravo nemamo policije u komunalnom i lokalnom smislu. MUP ima svoje ovlasti i svoje rasporede dužnosti, svoja ovlaštenja po pojedinim službama i vi zapravo nemate policajca koji bi djelovao u preventivi javnog reda i mira i sigurnosti prometa na cestama. Bio sam u Nizozemskoj da upotrijebim kolokvijalno, popikavali smo se evo kolegica Neda Klarić i ja smo bili u toj Delegaciji udruge i gradova, popikavali smo se doslovno po policajcima u gradovima. Kod nas tvrdi da je previše policije, ne samo je loše raspoređena. Ali definitivno je vrijeme da umjesto prometnih redarstvenika koje imamo sada u okviru komunalnih djelatnosti mogućnost da ih se zaposli da se govori o komunalnoj policiji. Jer to je istovremeno i preventiva za sve one i ono što smo govorili ovih dana oko proračuna ali što čitamo po novinama, od obiteljskog nasilja, prevencije i djelovanja, od nasilja među mladima od nasilja u školama. Stoga definitivno ovaj proračun neće donijeti koristi lokalnoj samoupravi u smislu njezinog jačanja, jer kolega imenjak Šuker najlakše daje olakšice na plaće na teret poreza na dohodak koji je ujedno rečeno naš prihod, a ovo drugo ne. morao sam privući pažnju ministra. Ali se nadam da će ova krizna 2011. godina poslužiti da složimo nove strukture lokalne samouprave i konstrukciju njihovog financiranja, jer kao što je rečeno najbolje se i najbrže se razvijaju oni koji imaju razvijenu samoupravu i decentraliziranu jer na taj način definitivno jest svi problemi se lakše, bolje i brže i osjećaju ali i rješavaju na lokalnoj razini. Pri tome ne idealiziram ekscese, pri tome ne idealiziram da nema i šerifa, ali ako ćemo gledati na to da postoji mogućnost da netko nešto ukrade pa da onda zatvorimo sve da ne bi uopće krali onda nećemo nigdje doći. Znači predvidjeti sankcije za one koji ne poštuju demokratska načela pravila ponašanja, ali dati veću slobodu lokalnoj samoupravi i njezin veći utjecaj.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegica Lugarić i ja smo već vjerojatno dosadili ponavljanjima kako je obrazovanje i znanost ključno za razvoj svakog društva i kako su stoga odgovarajuće društveno ljepilo ili tvar socijalne kohezije. No meni se čini da idemo obratnim putem i slažem se s kolegom Hanžekom da je cijeli niz stvari naopačke. Mi bismo trebali najprije imati strategiju razvoja i znati čemu proračun služi, a tek tada donositi proračun i njegove strategijske i udarne odrednice. Tako i sa obrazovanjem. Nasuprot različitih propagandnih pamfleta obrazovanje u RH premda je proglašeno visokim a možda i prvim prioritetom a da ono 7 godina konstantno pada. Ja ću vam reći jedan sasvim egzaktan podatak. Državni proračun je rastao 60,5% obrazovanje je raslo 50%. Udio Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta je bilo preko 10,4%, sada je 9,8%. I to je zapravo indikator koliko ozbiljno smatramo najsvetije proklamacije i nešto što se naziva obećanjem. Da ne spominjem različite predizborne programe u kojima su obrazovanje i znanost trebali postati nešto čime bi HRvatska izborila mjesto za regionalnu silu na znanstveno obrazovnoj karti Europe. Stoga se meni čini ako nam je znanost prioritet ako su nam obrazovanje i znanost prioritet da treba restrukturirati državni proračun i da u te djelatnosti treba ulagati više sredstava. Koliko malo sredstava ulažemo u te djelatnosti ja ću vam ilustrirati iz dva podatka. Stari način izračunavanja angažiranosti države u određene djelatnosti je bio iskazivanje postotka ili bruto nacionalnog proizvoda ili proračuna koji se izdvajao za određenu djelatnost. U novije vrijeme se zapravo prikazuje koliko država izdvaja za visoko obrazovanje po studentu, koliko izdvaja za obrazovanje po učeniku, koliko izdvaja za odgovarajuća postignuća u znanstveno istraživačkim djelatnostima. Hrvatska po studentu izdvaja kolegice i kolege otprilike 3 tisuće 200 eura godišnje. Nama susjedna Slovenija izdvaja 6 tisuća eura godišnje. Austrija izdvaja 10 tisuća 500 eura godišnje, a cijeli niz Skandinavskih zemalja je iznad 20 tisuća eura po studentu, a cijena znanstveno istraživačke djelatnosti i velikim dijelom visoko obrazovne aktivnosti je manje više jednaka ili vrlo usporediva. Dakle, mi strahovito financijski zaostajemo i vrlo malo ulažemo u izobrazbu pogotovo onaj zadnji stadij izobrazbe u kojem se vjerojatno najviše postiže. Drugi podatak je ulaganje u znanstveno-istraživačku opremu. 2009. godine se ulagalo 15 milijuna, 2011. godine trebamo ulagati 5 milijuna 200. Hrvatska ima 25 javnih instituta i Hrvatska ima 7 sveučilišta. 2002. godine kolegice i kolege uložili smo u znanstveno istraživačku opremu 96 milijuna kuna. Stoga mi se čini da je restrukturacija proračuna s obzirom na strategijske odrednice potrebna i na razini državnog proračuna, ali meni se čini da nešto novca ima samo se pogrešno troši i na razini resornog ministarstva, odnosno resornog proračuna. Iznijet ću vam nekoliko podataka. Mi smo doveli obrazovanje znanost na razinu socijalne pomoći i meni se čini da nažalost za ovu vrlo oštru tezu imam čvrste argumente. Za srednje obrazovanje izdaci za zaposlene iznose 92% cjelokupnog proračuna srednjeg obrazovanja što znači da ni za kakav razvoj niti za kakve investicije nema sredstava. To znači da jedva da će biti sredstva za struju i vodu, a za ostalo, za nabavku opreme, za didaktičku opremu, za osuvremenjivanje, za nove akvizicije bilo koje vrste neće biti sredstava. To je bio podatak na razini osnovne škole. Na razini srednje škole je taj podatak nevjerojatnih 97%. Mi 97% cjelokupnog proračuna za srednje obrazovanje izdvajamo za one koji su zaposleni, dakle za izdvajanje za zaposlene, troškove za zaposlene da tako kažem. Uobičajeno je da izdatak za osobne dohotke ovisi o razini izvrsnosti, visokog obrazovanja i znanstvenih istraživanja bude između 40 i 60%. Kada se uobičajeni standard napusti tada se zvoni na uzbunu u zemljama u kojima se to događa. Dakle, 40% za osobne dohotke ako je institut izvrsnosti ili ako je sveučilište vrlo renomirano, a ostatak ide u razvoj. Ili 60% ukoliko je manje pretenciozno, a onda preostalih 40% ide u razvoj, investicije, obnovu opreme itd. Šta mi činimo? Mi imamo jedno jedino sveučilište u kojem su izdvajanja za zaposlene manja od 85%. Mi imamo jedno sveučilište u kojem su izdvajanja za zaposlene 91%. I posve je jasno da se u takvim istraživačkim jedinicama i visokoškolskim ustanovama ne može predviđati i ne može planirati nikakav razvoj nego će svi biti zadovoljni i prezadovoljni ukoliko uopće izađu na kraj sa raspoloživim financijama. Na stranici 196. imamo neke tragikomične cifre. Organizacija održavanja znanstvenih skupova je 2 milijuna kuna. Polovica ili više od polovice znanstvenih skupova su međunarodni znanstveni skupovi, stoga će jedan cijeli niz znanstvenih skupova, kontakti naših znanstvenika sa inozemnim, razmjena mišljenja, podataka, dakle svojevrsno cjeloživotno učenje biti stavljeni na led. U Hrvatskoj postoji više od 100 stručnih udruga. Za njih je predviđeno 600 tisuća kuna što znači da će pojedina udruga u prosjeku dobivati 6 tisuća kuna. Neće im biti dovoljno niti za računovođu, a kamoli za prostor, struju i grijanje ukoliko im to ne daje njihov nekakav matični fakultet itd. Da ne govorim o izdavanju domaćih časopisa koje je svedeno na 7,5 milijuna kuna, za izdavanje znanstvenih knjiga i udžbenika koji je 5 milijuna kuna, a to su elementarna sredstva, nož i vilica da tako kažem znanstveno-istraživačke djelatnosti. Stoga u tim djelatnostima srljamo u propast. Osim toga, da se novac potpuno pogrešno i neproduktivno troši mogu ilustrirati i podacima o svojevrsnom kaosu kako koncepcijskom tako i organizacijskom u resornom ministarstvu. Mi idemo malo lijevo pa malo desno pa malo simo pa malo tamo, svake dvije godine mijenjamo koncepcijski reformu obrazovanja. Ljetos je, kolegice i kolege, izazvana cijela bura oko potpuno neadekvatne klasifikacije znanstveno-istraživačkih projekata. O protuzakonitom proglašenju Nacionalnog okvirnog kurikuluma neću trošiti niti riječi. I na kraju kako mi vrijeme ističe, naravno pijesak teče u pješčanom satu, završio bih sa citatom predsjednika države. Predsjednik države je na savjetovanju ekonomista rekao sljedeće: "Samo nepametne države umanjuju i smanjuju izdvajanja za obrazovanje i znanost tj. za one poluge koje ih jedino mogu izvući iz krize i zapravo uvesti u novi razvojni ciklus."
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Anton Mance, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministri, držani tajnici, kolegice i kolege. Ja bih se u svojoj raspravi manje osvrnuo na sam proračun, da ne ponavljam ono što su već kolege prije mene govorile, da je proračun takav i takav. Istakao bih podatke, u prvom redu one koji govore o rastu u 2011. godini, 2012., 2013. jer skloni smo to uspoređivati sa nekim državama razvijenima na zapadu pa kad je to počela kriza, kad smo u Njemačkoj spomenuli postotak od 1% onda smo smatrali to velikim uspjehom. Naravno, kod nas je kriza započela kasnije pa sada naravno pri traženju kuta izlaska iz krize govorimo i o skromnijem postotku rasta proračuna. Prema tome to su nam mogućnosti, to je naša realnost, proračun koji će osigurati i koji je socijalan, na što se često poziva i lijeva i desna strana. No kako je puno toga rečeno, da ne ponavljam od mojih kolega, ja bih se osvrnuo u svojoj raspravi na jedan dio proračuna koji se odnosi na regionalni razvoj. S obzirom da sam zastupnik iz prostora Gorskog kotara, slabije razvijenog prostora, ali i iz razvijenije Primorsko-goranske županije gdje su ipak dva dijela te županije u odnosu na taj dio iznad, puno iznad i kad govorimo o konkretnim iznosima onda su to čak omjeri jedan naprama šest. Danas se često ovdje spominjala teza kako treba sprovesti decentralizaciju. Kolegica iz SDP-a je rekla da treba provesti na području socijalne skrbi, znači socijalu. Ja bih rekao možemo mi tu tezu i proširiti na pitanje školstva, pa reći hajmo to proširiti i na školstvo. Međutim, iskustvo nas uči iz nekih ranijih vremena da nije baš jednostavno tu decentralizaciju provesti tako olako reći, da tu treba ipak malo razmišljati o tome što ona sa sobom nosi. Da li tu nastaju nekakve razlike, a ja vam tvrdim da nastaju jako velike razlike i da onda oni koji su bogatiji, dakle velikim gradovima, bogatijim gradovima, proračunima koji imaju šest puta više nego ovi nerazvijeni njima bi to itekako značilo. Znači, njihovi građani dobivali bi puno veću pomoć jer je to na takvim proračunima moguće. Što se tiče školstva mogu vam spomenuti podatak da je nekada kada se pričalo o toj decentralizaciji i kad se ona i provodila razlika u plaćama bila i više od 30 do 40%. Kad bi sada anketirali i te koji su potrebni socijalne pomoći, kad bi anketirali i prosvjetne djelatnike ako izuzmemo ove velike gradove i dobre proračune ja vam tvrdim da bi vam oni odgovorili negativno i da ne bi bili u ovom momentu za takvu decentralizaciju ako ih ona stavlja u neravnopravan položaj. Prema tome, ipak mislim da o toj tezi itekako ne treba nju olako ovdje pozivati i prozivati i reći da je to rješenje. Ja znam da je za kolegu iz Koprivnice to vjerojatno dobro rješenje i za njegove srednje škole ili za socijalu to bi nešto značilo. Ali tvrdim za nas manje gradove čiji su proračuni dvije do tri tisuće kuna po stanovniku izvornih prihoda da to sigurno ne bi dobro bilo i razlike bi bile prevelike i onda bi morali ići tako nešto i ispravljati. S obzirom da je puno rečeno ostalim tezama iz proračuna što proračun treba osigurati ja bih se osvrnuo samo na ovaj dio koji se odnosi na regionalni razvoj, jer je o tome ovdje danas bilo govora. Kolegica Holy je govorila o tome da je premalo tih projekata navodnjavanja, onečišćavanja voda i ostaloga. No, mi koji radimo u lokalnim zajednicama ili smo radili pa imamo određeno iskustvo, koji smo sudjelovali puno puta u izradi proračuna, pa bili s lijeve ili s desne strane mislim da govorimo puno realnije o tome jer onda smo morali, nismo imali sve što ima državni proračun, ali mnoge stavke smo morali raspoređivati sredstva na jedan drugi način. I znamo da se infrastruktura i ne treba govoriti o tome kako ćemo u proračun nije osiguran za to. Pa infrastruktura je ljudi moji posao kojega nikada nećete završiti. Što više radite, što više napravite novih projekata otvarat će se nove mogućnosti. Naravno da je za lokalne zajednice potrebno sigurno napraviti odvodnju, napraviti vodovode, najprije vodovode a onda sigurno i odvodnju. Pročišćavanje voda vrlo je značajno, jer kad vam dolazi neki investitor izvana između ostalog i pitanje rješavanja imovinsko-pravnih svi vas pitaju imate li napravljenu kanalizaciju, možemo li se mi tu priključiti, imate li riješenu struju. Ako je to u pitanju zona sve se to traži. I to su neki preduvjeti da bi uopće netko kod vas mogao doći i nešto raditi. Prema tome, infrastrukturu nije moguće ni u državnom proračunu. Vidimo u državnom proračunu stavke da se podržavaju i veliki projekti i Karlovca i drugih lokalnih zajednica. Međutim, nemoguće je sve staviti u jedan projekat, ali ne možemo reći da pretpostavke nisu dobre. Pretpostavke za to su itekako dobre, jer one će omogućiti tim mjestima da dalje nadograđuju svoje poslovne zone i sve ostalo. I za to naravno treba puno novaca. Ako usporedite jedan lokalni proračun koji ima izvorne prihode kao što sam rekao i iznose 15 milijuna kuna, pa znate koliko vam košta jedna kanalizacija. Preko 20. Znači što će? Te lokalne zajednice naravno se moraju nasloniti i tu je ministarstvo koliko vidim uzelo određene projekte. Naravno da treba uzeti one projekte koji već imaju dio toga od riješenih imovinsko-pravnih odnosa, od riješenog dijela infrastrukture i da su to određeni kriteriji po kojima se dobiva. Ne možemo reći da makar ja nisam osjetio, bio sam dugo gradonačelnik, da je zato šta je neka druga vlast, ako sam imao projekat da taj projekat onda nije bio i realiziran. I u ovom dijelu što se odnosi na regionalni razvoj ja bih spomenuo danas rijetko, ali malo možda detaljnije i spominjanu drvnu industriju. Ne želeći ovdje nikoga niti provocirati, ali bih rekao da sam to dočekao 2001. Govorim to na bazi iskustva kad su se prodavale drvne industrije ili kad su sve odlazile u stečaj. Ni jedna u tom stečaju se nije mogla povratiti jer je dug bio veći nego što je bila vrijednost imovine. Prema tome, nekada se možete iz tečaja izvući, nekada ne možete. Uglavnom se nije moglo. Sva drvna industrija u mojoj županiji, dakle od Klane, od Ravne Gore, od Delnica pa sada na kraju od Vrbovskoga je u biti otišla u stečaj. I eventualno ako je došao strani kapital da ju je digao na jednu razinu, ako su došli znalci, ako su došli oni koji su znali kako će upravljati sa tom drvnom industrijom onda su se digli na jednu razinu jer to nije visoko profitabilna ali ima puno radnih mjesta. I moramo reći pozitivno da je ova Vlada učinila tu jedan dobar korak. Unazad tri godine, sad će biti četvrta godina da u proračunu osiguravamo sredstva. Ja sam to rekao i na Odboru za razvoj. Bio bih sretniji da još više, ali zadržavamo cifru koja je bila prošle godine. Znači, radi se već četiri godine za redom. I bilo bi dobro da smo tako nešto primjenjivali na brodogradnji. Dakle, tu se daju sredstva za tehnološku obnovu u pogonima u drvnoj industriji i to je sigurno dobra pomoć poduzetnicima da mogu kupiti nove strojeve ili da mogu sačiniti ili neke druge projekte koji su vezani, jer to radi Ministarstvo zaštite okoliša, da se pomogne ako već pogon ima proizvodnju da koristi tu biomasu, taj otpad, a ne da se svakome dodjeljuje i to bi bio jedan dobar kriterij. Prema tome, sudjelovao sam u tim raspravama. Svima su puna usta pomoći. I ja sam za brodogradnju. Podržat ćemo brodogradnju i drugi to govore, međutim dajmo pomoć za tehnološku obnovu. Nemojmo davat pomoć. Koliko vidim te podatke radi se o 10 milijardi, koje su sad obveze države pa smo stvorili gubitak pa će ga netko platiti. Ovdje dakle ne pokrivamo gubitak, ovdje dajemo novac za tehnološku obnovu što je izuzetno dobro i moram reći da smo čini se kad uspoređujete to sa brodogradnjom to je omjer jedan naprama deset. Rezultati drvne industrije izvozni i brodogradnje su jednaki. Ovdje dajete 65 milijuna, tamo dajete 600 milijuna da ne govorim o svim drugim obvezama. Moram i priznati da mi to do kraja nije jasno. Nitko me nije mogao uvjeriti u čemu su ta ulaganja i na koji način se to vraća, da je na kraju to dobit. Ja na žalost nisam to uspio shvatiti do kraja. Ali vidim da u drvnoj industriji to je jako dobar rezultat i naravno da treba ići i nije jednostavno što je rekao gospodin Lucić ovdje. Nije lako naći novo tržište i tu se drvna industrija našla u dosta nezgodnoj situaciji tražeći nova tržišta. I time ćemo naravno tehnološkom pomoći koju dajemo mi ćemo dakle dići tehnološku razinu proizvodnje, ići ćemo ka finali što će nam otvoriti onda nova radna mjesta. Evo hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministri, kolegice i kolege. Pa evo ja ne bih se htio ponavljati previše pa uzet ću si možda par riječi reći o području turizma i području otoka s kojih dolazim. Pa evo nakon što je prošle godine povodom rasprave o Saboru za 2010. bilo puno toga rečeno da sa sredstvima koje turizam dobiva, da neće moći servisirati i u nadolazećoj krizi da ćemo polučiti vrlo loše rezultate, da Hrvatska se neće od toga tako lako osvijestiti i u našem okruženju Mediterana bit ćemo naprosto, pa pod navodnicima rečeno, pregaženi u turističkom smislu. Međutim sa sredstvima koja su bila predviđena za 2010. hrvatska Vlada, Ministarstvo turizma i svi građani zajedno postigli su rezultate da imamo danas preko 10 milijuna turista koji su posjetili Hrvatsku, preko 60 milijuna noćenja, ostvarili smo, smatra se negdje da će se ostvariti oko 6,7 milijardi eura prometa što je negdje cirka 400 milijuna više nego prošle godine, što je da u ovom trenutku na današnji dan ostvareno noćenja i posjeta u turizmu kao cijele prošle godine, dakle da ovih sljedećih mjesec i pol dana sigurno ćemo oboriti dosadašnje rekorde koji su negdje preko 3, ako ne i 5% više što posjeta, što noćenja u odnosu na prošlu godinu. Pa stoga i potvrda i važnost ove gospodarske grane potvrđena je kroz proračun za, prijedlog proračuna za sljedeću godinu 2011., gdje se predviđa dakle u proračunu 5,7% povećanje za turizam u sljedećoj godini. Dakle Ministarstvo financija pod tim se smatra da će negdje biti ove godine na razini 239,5 milijuna kuna, u odnosu na prošlogodišnjih 226,4 milijuna kuna, a bitnije stavke naravno koje će i dalje pratiti turizam, što je vrlo dragocjeno mora se reći da je namijenjeno dakle 206 milijuna kuna u nekim segmentima koji su bitni, a to je dakle da smo 30 milijuna kuna više ipak ocjenjuju itekako dobrim. Turizam je dakle u 2011. će raspolagati kao što sam rekao na početku sa 5,7% više, međutim najveći dio tog novca usmjerit će se dakle na promociju turista, za što je planirano 132 milijuna kuna ili naglasak da je to 7% više iz razloga. Moramo reći da prema podacima svjetske turističke organizacije Hrvatska je 2009. godine prvi puta prešla udio od 2% svih međunarodnih gostiju u Europi, što znači da je svaki praktički 50. turista doputovao u Hrvatsku. Isto tako moramo spomenuti da na ljestvici konkurentnosti naša zemlja u razdoblju od 2007. do 2009. godine popela za četiri mjesta, dakle sa 38. na 34. mjesto, i time pretekla neke od zemalja u regiji, ali i od konkurenata na Sredozemlju, koji su se smatrali perjanicama turizma na Mediteranu. U zadržavanju konkurentnosti Hrvatskoj sigurno je pridonijelo, i to je dokaz i povećanja proračuna Ministarstvu turizma za sljedeću godinu, pravovremeno donošenje proaktivnih mjera Vlade Republike Hrvatske i Ministarstva turizma koji u dogovoru, u suradnji javnog i privatnog sektora. Isto tako Hrvatska će sljedeće godine sredstvima za promociju izaći i sa posebnim naglaskom i sloganom buduća 28. članica Europske unije. Uz daljnje povećanje udjela na međunarodnom tržištu Hrvatska će nastaviti slijediti put dakle konkurentnosti, pa će i ove godine na vrijeme predstaviti svoje mjere upravo zahvaljujući sredstvima koja su ove godine, tj. za sljedeću godinu i predviđena, a to je za 5,67% povećanja. Osim toga za turističku 2011. godinu Vlada Republike Hrvatske se po prvi put priprema i po posebnim mjerama koje će se odnositi na razvoj turizma u turističkim i nerazvijenim područjima Hrvatske, za koje ove godine se predviđa tri put više ulaganja nego u 2010. Najveće povećanje dakle u 2011. godini u proračunskim sredstvima imat će poticaj kao što sam spomenuo za razvoj turizma, konkretno seoskog turizma, čija stavka dakle prerasla za čak 3 puta ili došla negdje na 2,1 milijun kuna, dok bi se za obnovu kulture, prirodne baštine kao turističkog proizvoda trebalo izdvojiti 8 milijuna kuna, malim i srednjim poduzetnicima u turizmu će se kroz sufinanciranje kamata u projektu poticaj za uspjeh preko HBOR-a u 2011. godini izdvojiti 7% više ili 44 milijuna kuna. A sredstva za, što je vrlo bitno u ovom trenutku kažemo u vrijeme krize, treba posebno izdvajati, voditi brigu za naobrazbu, a ona konkretno za obrazovanje kadrova u turizmu i ugostiteljstvu povećana su čak za 30%. Dakle gotovo dvostruko veća će biti i sredstva sufinanciranja ulaganja u infrastrukturu koja će u idućoj godini dakle iznositi 3 milijuna kuna, ove godine bila milijun i 800 tisuća kuna. Dakle Vlada je prepoznala turizam kao granu i dokazala da u proračunu za 2007. povećanjem od 5,7 itekako prati sjajne turističke rezultate. U kratkim crtama bih se još osvrnuo na, jer je bilo danas par komentara na loš ili vrlo loš zdravstveni standard, pa povezivanje otoka, pa da smo čak i u najmanju ruku neću reći u vrlo lošem položaju života na otocima, pa možda sam ja jedan od rijetkih koji baš živim na otocima i dolazim u Sabor, mogu vam reći sad stižem za tri i pol sata do Zagreba, a tamo negdje početkom 2000. godine trebalo mi je po 6, 7 sati. Velika sredstva su uložena na povezivanje otoka, najbolje povezivanje otoka ikad, za obnovu flote i Jadrolinije i svih onih brodara koji povezuju otoke, da sredstva koja se izdvajaju za otoke će u 2011. biti praktički identična ovoj godini, a ako smatramo da otkad je u Ministarstvu prometa i veza uspostavljena Uprava za otoke, računajmo sve ove godine investicija pa i ove godine u proračunu kao što vidimo izgradnja objekata komunalne i društvene infrastrukture na hrvatskim otocima je čak predviđeno 22,2% više nego u 2010. Prema tome, dokaz je da itekako ova Vlada i dalje razmišlja na standard otočana, na njihovo povezivanje, na zdravstveni standard koji je u nekim trenucima kad pričam kolegama na kopnu, kažu pa vi imate neki standard bolji nego u nekim kvartovima Zagreba, Rijeke ili nekih većih gradova. Pa ja mogu reći da imamo jer imamo na otoku konkretno kod mene, dakle su zastupljeni tjedno svi specijalisti koji su potrebni za redovno funkcioniranje zdravstva na otocima, od kirurga pa do svih ostalih. Da, na otocima od prije 2, 3 godine zahvaljujući dobrom programu Ministarstva mora i Uprave za otoke imamo i hemodijalizu koja nije bitna i samo za otočno stanovništvo jer puno puta se znalo čuti pa to se njima ne isplati. Evo, isplatilo se. Vlada Republike Hrvatske je prepoznala, dala sredstva za izgradnju, dakle u zdravstvenim, u bolnicama hemodijalizu i danas imamo dodatan proizvod, dakle za turiste i goste koji dolaze iz inozemstva da mogu imati i mogućnost dakle i takvih bolesnika koji mogu dolaziti na odmor na otoke jer sad i ta mogućnost postoji. Dakle, nije situacija kao što smo negdje čuli traumatizirana, dapače smatramo da Vlada je vodila brigu za otočane i da se to vidi po svim rezultatima života na otocima gdje evo ja mogu reći na otoku, na Lošinju dakle nema odlazaka, nema pada već ima prirasta stanovnika i to je dokaz i dolazaka mnogih ljudi i sa kontinenta. Dakle, da otoci itekako imaju kvalitetan život. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovani preostali ministri na zadnjoj liniji obrane Vlade i ostali predstavnici ministarstava. Proračun o kojem danas od jutra predlažemo i vjerojatno ćemo još raspravljamo i još ćemo nekoliko sati o njemu je koji nam predlaže naša Vlada on za kojeg mi iz SDP-a smatramo da je neodrživ i potpuno promašen, nastavlja agoniju hrvatskog gospodarstva, nastavlja rasipničko trošenje nezarađenog novca i ako se usvoji kako je to vrlo izgledno Hrvatska će u idućoj godini i dalje lutati, tražeći put prema putu za svoj oporavak. Proračun koji nam nudi HDZ-e uz potporu svojih partnera toliko je loš da ga nije moguće popraviti amandmanima zato i nismo išli s amandmanima jer je u Hrvatskoj potrebna cjelokupna promjena smjera ove rasipničke potrošnje prema proizvodnji novih vrijednosti, novom zapošljavanju, otvaranju radnih mjesta i racionalnoj preraspodjeli državnog novca za korist i napredak svih građana. Svemu tome u ovom prijedlogu proračuna nema niti spomena. No, za razliku od nekih naših kolega iz vladajuće koalicije mi smo danas odlučili govoriti proaktivno i nuditi konkretna rješenja jer Hrvatskoj ne pomaže širenje pesimizma. Naši građani i građanke zavrjeđuju bolja rješenja, a ta rješenja jesu moguća. Mi smo kao klub SDP-a poslali u saborsku proceduru čitav niz prijedloga zakona za koje smatramo da bi pomogli i ubrzali put RH ka izlasku iz ove teške gospodarske krize. Danas je teza vladajućih da je za sve kriva nekadašnja Račanova vlada skupa sa svjetskom gospodarskom krizom i da treba biti strpljiv i čekati oporavak svjetskoga tržišta. Međutim, ja vas molim kolegice i kolege prestanite sa tim smiješnim tezama u koje vjerujem ni sami ne vjerujete, jednostavno nemate vjerojatno što drugo reći. Danas smo čak ovdje čuli, što je mene posebno zaprepastilo, da je 170 milijuna kuna predviđenih za parlamentarne izbore udar na ovaj proračun. To jednostavno ne mogu shvatiti takav argument. Jedan od segmenata na koji bi ozbiljna Vlada sa ozbiljnom politikom trebala poraditi, po mom sudu, jest regionalizacija, regionalni razvoj i decentralizacija RH. Za razvoj i oporavak naše zemlje neobično je važan ujednačeni rast i razvitak te smanjenje razvojnih razlika na raznim područjima RH. Iza svakog proračuna treba postojati vizija razvoja, čitav set javnih politika kao što su politika stanovanja, standardizacija javnih politika, zdravstvenih, obrazovnih, socijalnih i drugih javnih politika koje mi nemamo. Potrebno je smanjiti neujednačenost u financiranju, razini i kvaliteti javnih usluga. Prijeko je radi toga potrebno fiskalno decentralizirati RH i postići cilj od 20% udjela regionalne i lokalne politike u javnim prihodima. Nama je potrebna konzistentna regionalna politika. Regionalna politika trebala bi postojati jer postoji ogroman disparitet između regija u RH na različitim poljima koji imaju značajan utjecaj na cjelokupno blagostanje naše zemlje. Regionalna politika postoji i trebala bi postojati zato što tržište samo ne može riješiti problem razvijenosti, odnosno nejednake razvijenosti i neravnoteže između naših regija. Regionalni razvojni dispariteti u RH vrlo su izraženi ne samo između različitih županija i regija nego i unutar jedinica lokalne samouprave unutar samih regija, a osobito je izražen problem odnosa centar-periferija. U perifernim regijama vlada osjećaj nezadovoljstva i besperspektivnosti više nego drugdje. Živi se od financijskih transfera u obliku raznih potpora i socijalnih naknada što razvija ovisnički mentalitet i povećava pritisak na proračun. Raste migracijski pritisak na relaciji periferija-centar, a depopulacijom se smanjuje mogućnost aktiviranja razvojnih potencijala u manje razvijenim područjima i to je spirala kojoj nema kraja i iz koje se ne znamo izvući. Koncentracija populacije sredstava u nacionalnim i regionalnim centrima, velikim gradovima stvara značajne financijske i druge troškove zbog povećanja pritiska na infrastrukturu i okoliš. Ovaj proračun također ništa ne predviđa za povećanje niske konkurentnosti naše zemlje, niti za tehnološku obnovu koja je prijeko potrebna njenom gospodarskom razvoju. Preveliki je broj mjera koji utječe na raspršenost i usitnjenost financijskih poticaja te prevladavajući udio subvencija i socijalnih transfera čine da on stvara ovisnički mentalitet u regijama koje zaostaju u razvoju. Postoje ogromne deformacije u sustavu horizontalnih i vertikalnih potpora te ogroman i utjecaj politike na distribuciju potpora bez jasnih kriterija. Naš vrlo nizak stupanj decentralizacije tek 15-ak% u RH u odnosu na prosječnih 30% u EU i slab fiskalni kapacitet velikog broja usitnjenih jedinica lokalne uprave čega je posljedica i direktan duplo niži udjel lokalnih investicija u ukupnim javnim investicijama u odnosu na EU. Udio lokalnih investicija u zemljama EU je oko 50%, a u RH oko 25. Veliki broj jedinica lokalne samouprave nisu u stanju razvija institucionalnu strukturu i jačati javne kapacitete za uspješno upravljanje razvojnim programima, niti imaju financijsku snagu i mogućnosti sufinanciranja razvojnih programa i projekata podržanih od aktera na višoj razini ili pak Europskih fondova. Uravnoteženi regionalni razvoj smanjio bi krupne, socijalne i ekonomske nejednakosti, povećao bi konkurentnost regionalnog i lokalnog gospodarstva te pripremio Hrvatsku za učinkovitu integraciju u Europsku uniju i korištenje strukturnih fondova. Osim toga trebamo poticati i investirati inovacije, nove tehnologije i proizvode, te poticanje malog i srednjeg poduzetništva osobito ono koje je izvozno orijentirano. Treba ulagati i u regionalnu lokalnu infrastrukturu, u prometu, okolišu, komunalni i društvenim djelatnosti, pokrenuti projekte za konkurentnost i rast dodatne vrijednosti regionalnih gospodarstava, treba pokrenuti projekte osnivanja novih tehnoloških parkova uz potporu već postojećima. Potrebno je zaustaviti iseljavanje mladih kvalificiranih ljudi iz najslabije razvijenih krajeva, ulaganjem u kvalitetu javnih usluga i osiguranje novih radnih mjesta u tim krajevima. Glede potporama lokalnim i regionalnim jedinicama potrebna je primjena jedinstvenog kriterija za određivanje potpomognutih područja, kriterij bi trebao biti odstupanje od nacionalnog prosjeta prema indeksu razvijenosti a ne politički kriterij. A dozvolite mi malo regionalne perspektive iz Istarske perspektive. Mi se ovdje koji jesmo iz Istre uopće ne čudimo maćehinskom odnosu koje središnja država ima prema našoj županiji. Kao prvo, iz prijedloga Proračuna i ostalih proračuna državnih poduzeća uopće je nemoguće iščitati koje će projekte Vlada podržati jer je proračun tako napisan ugrubo da se primjerice ne zna koje će se ceste graditi ili bilo koja druga infrastruktura. Plan Hrvatskih cesta nema stavke po projektima ili županijama, isto tako to vrijedi plan Hrvatskih voda, šuma i ostalih javnih poduzeća. Stoga nije razvidno koja će se infrastruktura financirati u Istri ili drugdje. A pretpostavljam kako se radi ipak o proračunu koji će obilježiti izbornu godinu da će se ti novci sliti u nekakva područja gdje su pretežno jedna vrst birača. Ružna je riječ vrst. Zanimljivo da u planu Hrvatskih cesta osim što nisu razvidni projekti koji će se financirati imamo povećanje za vozni park i za održavanje i izgradnju poslovnih zgrada, dok je ukupno smanjenje izgradnje cesta za gotovo 120 milijuna kuna. Još jedna stvar koja je meni fascinantna i zanimljiva da nas je prije nekoliko mjeseci prilikom rebalansa premijerka plašila sa stavkom od 170 milijuna kuna za provedbu referenduma o radu, a danas vidimo u prijedlogu za proračun 50 milijuna kuna se planira za referendum o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji, pa se ja pitam gdje ste našli tako referendum na toliko sezonskom sniženju, jer inače ne znam kako je to sada reprogramiranje tri puta jeftiniji referendum. Stoga, ovaj proračun nikako ne mogu ja podržati, kao i ni ostali iz mog kluba zastupnika, ovaj proračun trebao bi imati viziju i cilj, te poraditi na osposobljavanju prihodovne strane proračuna ali znamo da je ministru Šukeru, koji je malo živnuo, jedini način da puni proračun novo zaduživanje, i tako zna da će neka nova Vlada, neki drugi ministar i neke druge generacije plaćati kamate i dugove koje je on danas stvarao. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je uvaženi zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, potpredsjedniče Vlade, ministri. Drago mi je da sada kada mi u Saboru govorimo o proračunu, da su o proračunu i o našoj gospodarskoj situaciji počeli govoriti i govore intenzivno ovih dana istaknuti stručnjaci koji isto kao i mi upozoravaju na ozbiljnu situaciju u Hrvatskoj i na neodrživost ovakvog proračuna kao što nam je predložen. Drago mi je to čuti jer kada mi to iz oporbe govorimo, ispada da govorimo zato što smo oporba pa nas se kritizira da smo katastrofičari, kada to govore stručni ljudi onda vidi se da zaista tome je tako. Podsjećam da je predsjednik Europske centralne banke upozorava da Hrvatska srlja u katastrofu, guverner Hrvatske narodne banke upozorava da naš rejting, rejting Hrvatske da je na rubu, i da nas čekaju puno skuplja zaduženja nego što su to dana, a uostalom i neki savjetnici Vlade polako se ograđuju od ovoga što se danas čini. Očito, da Hrvatska se nalazi u nimalo dobroj situaciji i ta upozorenja dobro dođu samo onima koji ih žele čuti. Kada to govorimo samo mi iz oporbe onda to nije dobro, jer ispada da oporba je tu samo da kritizira. Kriza očito da je evidentna kod nas, da se najsporije oporavljamo u odnosu na sve tranzicijske zemlje i zemlje iz našeg okruženja i to je nešto što upozoravamo. Činjenica da su Hrvatskoj potrebni sigurno rezovi i reforme, možda te reforme kratkoročno ne bi bilo dobro za HDZ i vladajuće stranke u ovom Saboru, ali za Hrvatsku i njene građane sigurno bi bilo dobro. Mislim da ne treba voditi dilemu što je bitnije, da li je bitno da nešto bude dobro za vladajuće stranke i HDZ ili je bitno što je dobro za cijelu državu i za sve građane Republike Hrvatske. Ovaj Proračun pokazuje da će ponovno Hrvatska srljati u novo zaduženje od 14 milijardi kuna i nije problem kada se stvori deficit imaju ga i druge države, pitanje je kuda se troši taj novac, da li on ide u potrošnju ili u novi razvoj, na žalost kod nas ne ide u novi razvoj nego ide u potrošnju i rezultat toga će biti da će naredni proračuni i naredne vlade i naredne generacije vraćati ono što se danas Hrvatska zadužuje. Ne živimo svi isto u ovoj Hrvatskoj, pa ni svi koji privređuju, pa ni cjelokupno gospodarstvo, neki žive bolje, neki žive lošije, ekonomska politika i ova Vlada to im omogućuje. Pogledajmo tko je prošle godine ostvarivao veliku dobit. To je uglavnom financijski sektor, uglavnom su to banke, to su banke koje su uglavnom u vlasništvu stranih banaka, dakle stranih pravnih lica i negdje u prošloj 2009. godini banke su stvarale dobit od 4,5 milijarde kuna. Na čiji račun, na račun građana, na račun Hrvatskog gospodarstva, na svojim visokim kamatnim stopama. Te visoke kamatne stope ugrožavaju gospodarski razvoj, ugrožavaju gospodarski oporavak jer nema tog gospodarstva, nema te ozbiljne tvrtke u svijetu koja može graditi razvoj na kamatnim stopama od 80 ili više posto, zna se da se u novi razvoj, u kvalitetni razvoj može ići sa jeftinim kapitalom, pristupačnim kapitalom koji je negdje oko 4, 5 ili 6%. Zato je potrebno određenim mjerama ekonomske politike utjecati na to da kamate budu niže kako bi se pomoglo gospodarstvu. Podsjećam da je SDP još u veljači ove godine podnio zahtjev o oporezivanju visokih kamata što je Vlada odbila. Mi ćemo to ponovno pokrenuti jer bez toga očito nećemo doći do jeftinog kapitala, a bez njega nema novog razvojnog ciklusa. I za građane je to bitno ne samo za gospodarstvo pogotovo danas kada standard građana sve više pada. Kada je riječ o gospodarstvu bitno je to pogotovo za srednje i malo gospodarstvo koje se teže nosi sa ovakvim situacijama na financijskom tržištu, jer veliki se poduzetnici snađu. Oni mogu osigurati kreditne linije i izvan Hrvatske dok malo i srednje poduzetništvo i ono je osuđeno na ovakve lihvarske kamate kao što postoje. Prema tome, zato ova Vlada ne zaslužuje da dalje radi jer ne rješava niz problema pa i ovaj o kojem sam govorio. Što je potrebno napraviti dalje? Potrebno je da ovaj proračun bude takav, da je on održiv, da on prije svega uvažava aktualno gospodarsko stanje. Dakle, potrebno je da one koji žele raditi i oni koji imaju snage i ideja osigurati država im mora svojom ekonomskom politikom osigurati da oni mogu poslovati. Prije svega treba one koji žele ulagati rasteretiti ih na način da sva ona sredstva koja se ulažu koja se reinvestiraju da se oslobode poreza na dobit i da na taj način damo gospodarstvu zamaha da pokrene. Bez zamaha gospodarstva bez novog zapošljavanja neće nam ni kratkoročno ni dugoročno svima biti bolje. Država mora ulagati u infrastrukturu, dakle država nije poduzetnik ali mora ostvariti uvjete da poduzetnici bolje rade, kao što smo izgradili Hrvatske autoceste potrebno je ulagati u željeznicu, u energetske kapacitete, ulagati u poljoprivredu ali prije svega u poljoprivrednu infrastrukturu u navodnjavanje i slično, potrebno je poljoprivrednicima osigurati uvjete da mogu biti na neki način konkurentni europskim poljoprivrednicima ali ne samo davati poticaje nego i stvarati preduvjete da oni danas sutra butu konkurentni zajedno kao što su tu i europski poljoprivrednici. Dakle, ništa od toga što sam rekao vlada većini i zato ova Vlada ne zaslužuje da i dalje ostane. Ne znamo da li to Vlada želi priznati ali građani to sigurno vide. Dakle, nama je potrebno da se drugačije počne upravljati imovinom koju država ima. Svakome imovina donosi korist, svako osniva poduzeće da od njega ima određene koristi a jedino državna poduzeća državi i ovim građanima ne donosi nikakvu korist, nego su kada pogledamo popis državnih poduzeća vidimo da su to popisi manje više gubitaša i to nije dobro. I umjesto da zapošljavaju ljude da donose novom gospodarskom ciklusu i razvoju država ih mora sanirati. Zašto je to tako? Vjerojatno zato što je to tako postavljeno da ta poduzeća mogu tako raditi i da te uprave mogu tako raditi i da im se ništa ne događa. Očito se ne postavljaju čvrsti ciljevi toj upravi da ona mora osiguravati profitabilno poslovanje, da mora biti konkurentna drugima u svom okruženju. Očito da takvi ciljevi nisu postavljeni i oni se tako ponašaju. Očito je da se postavlja drugi ciljevi da oni zadovoljavaju određene koalicijske interese da služe da se određeni ljudi postave na određene funkcije, da zapošljavaju određene ljude, da novac izvlače za ove ili one potrebe uglavnom ne transparentno a ne zato da posluju profitabilno i da donose korist sebi ali i vlasniku državi odnosno svim građanima. Doduše nisu svi isti, vidimo da u istoj branši postoje poduzeća koja posluju pozitivno i ona koja ne. to znači da onaj tko može i želi raditi da tamo gdje uprava radi svoj posao odgovorno da to sigurno može i napraviti. Zato je dakle potrebno ići u restrukturiranje toga dijela gospodarstva. Zaoštriti odgovornost uprava i staviti im jasnu zadaću što je njihova tražiti od njih apsolutno efikasnije poslovanje i vezati njihovu odgovornost za takvo poslovanje. Dakle, treba uspostaviti cilj da oni ne budu proračunski teret nego da donose proračunu korist i proračunu i cijeloj HRvatskoj i cijelom hrvatskom gospodarstvu i svim građanima RH. To je kada je riječ o imovini države. Međutim i prema imovini građana isto se treba drugačije odnositi, vidimo da u proračunu opet nema nikakvih promjena. Država mora oporezovati onaj višak imovine koji nije nužan za osnovno zbrinjavanje stambenih potreba. Mi smo jedan od rijetkih tranzicijskih zemalja koja to nema riješeno. I na kraju samo da kažem oko određenih dilema koje se u zadnje vrijeme u medijima pojavljuju. Da li je Hrvatskoj potreban MMF ili ne. Mislim da je to lažna i nepotrebna dilema. Osnovna dilema je da li je Hrvatskoj potrebna ovakva Vlada koja nas je dovela u situaciju da raspravljamo da li nam je potreban MMF uredovati naše stvari u našoj kući. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministri, kolegice i kolege. Evo nam još jednog jamstva koje dolazi sa strane HDZ-a. ministar kaže da je ovaj proračun jamstvo građanima da će i dalje primati plaće i mirovine. A s druge strane kažete da svi oni koji su realisti koji ukazujemo na realnost odnosno spominjemo realni sektor i sve one nedaće iz toga, nazivate nas katastrofičarima i stavljate nam etiketu da plašimo građane. S druge strane premijerka zapravo je najavljivala početak boljeg života, međutim takve njene najave suprotne su pesimizmom koji dolazi sa vrlo kvalificiranih adresa. Međutim, kada mi pogledamo koja nam je zbilja, a to nam je nova eksplozija otpuštanja s 30-ak tisuća novonezaposlenih do proljeća, zatim armija onih koji su izvan svijeta rada, to su umirovljenici i nezaposleni koji je već ... od broja onih koji još rade. I na sve to imamo ovakav nerazvojni proračun. A znamo isto tako danas smo čuli od naših stratega ekonomskih što znači koje su bitne varijable proračuna i gospodarstveni rast s druge strane fiskalna konsolidacija. Međutim, kako je rečeno deficit ne može doprinijeti fiskalnoj konsolidaciji a to su vrlo, vrlo bitne varijable našega proračuna. Spomenut ću još jedanput premijerku Kosor koja je prije godinu dana na Opatijskom skupu ekonomista najavila svjetlo na kraju tunela. Međutim poslije svjetlo se to ne spominje, a ove godine se spominje da se još uvijek traži put da se krene na put. Prema tome, svjetlo jedino mogu donijeti strukturne reforme i ulaganje u gospodarstvo. To je ono što nas može spasiti iz ove krize. Ja ću se danas osvrnuti zapravo na socijalnu reformu. Naime, sve vlade žele smanjiti broj osoba koje ovise o socijalnim davanjima, ali naravno u tom slučaju trebaju puno, puno više raditi na popravljanju situacija za životne prilike za te građane. Što se tiče socijalne reforme došlo je vrijeme uvesti koherentni i pravedni sustav, odnosno strukturirani sustav o kojem je danas govorila naša zastupnica Opačić tako da neću ponavljati što je rekla. U sustavu socijalne skrbi naročito treba reformirati sustav socijalne pomoći kojeg treba naravno vezivati za prihode obitelji pojedinaca i ukupno socijalno stanje objedinjujući pojedina prava i smanjujući njihovo administratiranje na koje se vrlo često tuže naši građani, a isto tako treba povećati kontrolu isplata. Iz ovog prijedloga proračuna je vidljivo da je jedan veliki minus, skoro najveći minus u odnosu na ovu godinu koji se odnosi na porez na dohodak, od kojeg bi se moglo uprihodovati 12% manje sredstava. Kad to pogledamo realno razlog zapravo je tome da očekujemo sve više, zapravo razlog je tome sve veća nezaposlenost, a onda možemo očekivati sve više ljudi koji će zapravo tražiti socijalno zaštitnu potrebu. Prema tome, što se tiče sustava socijalne skrbi mislim da se sustavno treba promijeniti model tako da se i potrebitima i javnom novcu prilazi odgovornije nego do sada. Naime, većina ljudima koji traže socijalnu pomoć oni spadaju u ljude koji imaju teškoće u funkcioniranju. To su osobe koje mogu imati ili psihološku ili neku socijalnu zdravstvenu patologiju. Prema tome, njima se ne može prići tek tako dajući im novac, nego naravno kroz postupke savjetovanja. Jer dajemo im novac samo što im šaljemo poruku da mi zapravo na taj način podržavamo tu patologiju, ne rješavamo ništa. Upravo zbog toga kažem da treba na drugi način strukturirati reformu socijalne skrbi. Što se tiče znači reforme, ta reforma mora imati smjernice, smjernice moraju imati usmjeravajuće i fleksibilne. Isto tako se moraju poštivati lokalne razlike što je isto danas bilo govora, znači treba prepustiti lokalnoj samoupravi da se u lokalnoj samoupravi donose odluke jer nitko drugi ne može bolje znati o svojim sugrađanima nego oni koji ih vode. Međutim, lokalna samouprava ovisi naravno o novcu, ovisi o autonomiji, ovisi o odgovornosti, po tome se i gleda kakva je lokalna samouprava i ne možemo ju u takvim slučajevima pustiti da centraliziramo funkcije, a da ne provedemo fiskalnu decentralizaciju. Prema tome, potrebno je dodatno osnažiti fiskalne kapacitete jedinica područne samouprave naravno kao osnivače novih ustanova, uvesti financijske poticaje, poreske olakšice čak za privatne investitore koji mogu donijeti novu politiku financiranja smještaja korisnika u domove za stare i nemoćne, kao i financiranje usluga pomoći u kući itd. Pristalica sam izvaninstitucionalne skrbi, međutim nisam našla u proračunu nikakvu stavku o dnevnim boravcima za starije osobe koji su se pokazali odličnim načinom izvaninstitucionalne skrbi. Prema tome, moram reći da reforma se provodi polovično, odnosi se isključivo na prestrukturiranje državnih institucija centra za socijalnu skrb i domova socijalne skrbi. Međutim po meni provodi se preplitko i prejednostavno je postavljena. Nije jasno da li će se promijeniti sustav u onom dijelu koji se odnosi na promjene principa pomaganja od novčanih pomaganja koje sam spominjala kao uslugama gdje je tu umrežavanje između vladinog i nevladinog sektora. Postavlja se pitanje stvarno koja je uloga lokalne samouprave i da li ćemo ostati i dalje u strogo centraliziranom, skupom i tromom sustavu. Čak danas kad je gospodin Milinović ministar kada je zapravo se očitovao u jednom trenutku on se kao nije očitovao o decentralizaciji mada je ona najavljena u 2011. godini. Obzirom da nije ništa govorio o tome, pitam se da li se odustalo od decentralizacije u reformi socijalne skrbi. I još nešto, listajući proračun nisam nigdje vidjela, nisam vidjela u proračunu zgradu za branitelje u Dubrovniku koju radimo kao lokalna samouprava skupa sa Ministarstvom branitelja. Osam godina se čeka, 82 branitelja čekaju svoj stan. Evo i kolegica Dubravka Šuica je bila gradonačelnica pa zna da se nije ni za vrijeme njenog mandata zapravo nije se moglo doći do te zgrade. Mi smo kao lokalna samouprava svoje što smo imali napravit napravili smo, međutim nema nigdje u proračunu. Nema ni gimnazije Dubrovnik, nema dvorane u gimnaziji Dubrovnik. Evo isto kolegica je bila ravnateljica te gimnazije, zna koliko je potrebna ta dvorana. Nema autoceste, nema brze ceste, nema projekata. Ja znam da je ono strpljen-spašen, meni je jasno da treba strpiti se, međutim danas su spominjani i lobiji. Meni jedino preostaje da ja tražim i sa našim zastupnicima sa druge strane da napravimo jedan lobi da idemo potraživati za naše područje ove projekte. Naravno da pridružujem se mojim kolegama, ne prihvaćam ovaj proračun. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa eto Proračun za 2011. godinu koji nudi HDZ-ova Vlada prije svega obilježavaju iznimno mali prihodi koji su znatno manji od rashoda te proračunski deficit koji iznosi preko 15 milijardi kuna i koji će se vjerojatno tijekom iduće godine namirivati novim zaduženjem jer na to smo već i navikli. Moram reći da su prihodi svedeni na razinu prihoda iz 2007. godine, a to i nije slučajno jer to je odraz stvarnog gospodarskog stanja u kojem se nalazi Republika Hrvatska. Veliki pad prihoda vladajuća stranka opravdava naravno financijskom krizom koja je eto došla izvana, koja je uvezena, ne želi ustvari priznati da je riječ o gospodarskoj krizi, o dubokoj gospodarskoj krizi koja se nalazi ovdje u Republici Hrvatskoj. Znači to je naša prije svega domaća kriza. Međutim, mi u SDP-u smatramo da je problem u gospodarskoj politici ove Vlade budući da Program gospodarskog oporavka koji je donijela ova Vlada prije svega donesen je prekasno sa velikim nizom loših mjera, prije svega mislim tu na krizni porez, povećanje stope PDV-a sa 22 na 23%, te neprovođenjem odnosno sa kašnjenjem u provođenju određenih mjera gospodarskog oporavka. Ono što je neophodno i što je ova Vlada trebala učiniti, a nije to je stvaranje pretpostavke za porezno rasterećenje gospodarstva prije svega, a i hrvatskih građana. Hrvatsko gospodarstvo je preopterećeno raznim parafiskalnim nametima kojih ima negdje u registru pobrojenih oko 240, a eto Vlada se hvali da je ukinula nekoliko tih parafiskalnih nameta. Ja mislim svega jedno pet. Pa kakva je to pomoć pitam se hrvatskom gospodarstvu? Nikakva. Isto tako, hrvatskog gospodarstvo je preopterećeno doprinosima i tu je nužna reforma i to prije svega mirovinskog sustava i naravno zdravstvenog sustava. Poslodavci u našoj zemlji na bruto cijenu rada, znači na plaću radnika moraju plaćati još i zdravstveni doprinos što inače najveći dio zemalja u Europi uopće na taj način ne naplaćuje zdravstveni doprinos. Isto tako, doprinos za mirovinsko osiguranje također je previsok. Znamo da imamo prvi i drugi mirovinski stup. Veliki problem koji se pojavljuje i koji će se pojavljivati u budućnosti je problem drugog mirovinskog stupa gdje su izdvajanja premala. Ona iznose svega 5% i Vlada nije učinila apsolutno ništa, a dužna je i trebala je u svakom slučaju reformirati znači i drugi mirovinski stup prije svega povećavajući iznos doprinosa koji se uplaćuje. Mi već danas imamo iskustva da oni hrvatski građani koji su otišli u mirovinu, znači koji su bili korisnici, uplaćivali u drugi mirovinski stup imaju za 500 do 600 kuna manje mirovine od onih tzv. starijih umirovljenika. I ono što je još najtragičnije da hrvatski građani su morali i oni svi koji su šezdeseto godište i koji su mlađi, oni su znači po sili zakona morali ući u taj mirovinski stup čak su bili i ti fondovi određeni gdje su se morali prijaviti, a da istovremeno ne znaju ništa šta se događa sa tim njihovim sredstvima. Doduše dobivaju godišnja izvješća, ali moramo reći da je drugi mirovinski stup na ovaj način kako je zamišljen i kako se provodi totalni promašaj. Znači, ono kako sam rekla ključno rasterećenje gospodarstva, ali svakako je promjena porezne politike. Prije svega rasterećenje rada jer hrvatsko gospodarstvo s toliko nameta nije i ne može biti nikako konkurentno u Europi. U Republici Hrvatskoj se prije svega oporezuje rad, a imovina gotovo se uopće ne oporezuje. Potrebno je znači dio poreznog tereta prebaciti, odnosno stimulirati reinvestiranje dobiti u razvoj i na taj način destimulirati izvlačenje i transferiranje te dobiti, odnosno dohotka od kapitala u potrošnju, najčešće u stvari u luksuz, te odljev kapitala u inozemstvo. Isto tako, stopa poreza na dobit koja je danas jedinstvena, znači jednaka je za sve djelatnosti trebala bi na prema prijedlogu SDP-a biti diferencirana i na taj način uvesti više tarifni sustav poreza i to prije svega prema djelatnostima, pa bi na taj način se onda moglo stimulirati manjom poreznom stopom na primjer malo poduzetništvo, te proizvodne i izvozno usmjereni poduzetnici. SDP je predlagao i predlaže rasterećenje cijene rada te oporezivanje bogatih građana u Republici Hrvatskoj koji imaju iznimno vrijednu, mogli bi reći enormno veliku imovinu, imovinu enormne vrijednosti u kojima znači ne stanuju, koji ne koriste u proizvodne svrhe. Predlagali smo oporezivanje dohodaka od kapitala. Tu prije svega mislim na dividende udjela u dobiti na temelju udjela u kapitalu, kamate i drugo. Međutim, vladajuća je eto stranka sve naše zakonske prijedloge koje smo dali tijekom još 2008. godine samo uvrštavala u dnevni red. O nekima smo raspravljali, o nekima nismo. Znači, naprosto nije nas htjela slušati i nije htjela ništa prihvatiti. Nije htjela prihvatiti stvari od strane SDP-a, neke stvari koje smo predlagali jer su oni opet naravno dali kao svoje zakonske prijedloge. U tom dijelu je potrebna promjena i mi ne želimo nove poreze već zamjenu u stvari kojom ćemo rasteretiti prije svega gospodarstvo i hrvatske građane. Odraz loše politike ove Vlade je i prije svega je i ovaj pad prihoda o kojem sam govorila. Zatim preko 300000 nezaposlenih hrvatskih građana, oko 70000 zaposlenih koji danas u Hrvatskoj ne plaćaju, koji ne primaju plaću. Znači, nema niti prihoda od poreza i doprinosa za državni proračun. Nadalje, uvođenje kriznog poreza je dodatno osiromašilo i onako siromašne hrvatske građane i smanjilo je njihovu osobnu potrošnju i na taj način isto tako izostali su prihodi sa osnove poreza koji su trebali puniti državni proračun. Sva ova kretanja upućuju da ćemo i nadalje imati pad poreza i to kako poreza na dobit tako i poreza na dohodak, te isto tako i doprinosa. Jer ako nema novog zapošljavanja, ako ljudi ostaju bez posla jasno je onda da se onda jednostavno prihodovna strana proračuna ne može povećavati. Ona znači može biti samo manja tijekom 2011. godine, odnosno još lošija nego što je u 2010. godini. Vlada na taj problem u ovom Proračunu nema odgovora, pa eto nju očito ne zanima povećanje prihoda, jer će manjak ionako nadoknaditi kako sam rekla već uvodno novim zaduživanjem. Pa ne možemo, moram reći da vanjski dug Republike Hrvatske u ovom momentu iznosi preko 45 milijardi kuna, eura. Pardon eura, bilo bi dobro da je kuna, pa ne može niti očekivati bolju situaciju kada nam nelikvidnost raste iz mjeseca u mjesec. Nitko nikome gotovo ne plaća, ne plaćaju poduzetnici sebi međusobno, a naravno ne plaćaju se niti obveze prema državi. Nelikvidnost danas u Hrvatskoj iznosi 33 milijarde neplaćenih obveza. Danas je pravilo na žalost da se porez državi ne plaća. To će se platiti zadnje, ako naravno bude sredstva, a sredstava nema. Ja se pitam zašto država nije efikasna u naplati svojih prihoda kao što su na primjer efikasne banke. S druge strne zbog neefikasnog pravosuđa što je opet problem ove države. Poduzetnici koji međusobno duguju, znači koji imaju određene tražbine prema drugim poduzetnicima ne usuđuju se i niti ne žele optuživati ta svoja potraživanja prije svega zbog visokih sudskih pristojbi, a isto tako zbog dugotrajnosti postupaka koji se vode. Tako da ispada da uopće nema niti smisla nego tužiti za određene novce koje mu duguje. I privatnici sa pravom očekuju da Vlada riješi taj problem, da se stvore uvjeti za normalno poslovanje. Jer danas u Hrvatskoj ti uvjeti ne postoje. Ova situacija u Hrvatskoj je neodrživa, a ništa se ustvari ne poduzima. To je jedan od glavnih razloga što se gase poduzeća i otpuštaju radnici. To mislim da bi to Vladu ipak trebalo zanimati, ali na žalost to ipak nije tako. Ovaj proračun je samo kopija proračuna znači iz 2010. godine i svakako ne može donijeti u 2011. godini gospodarski rast, a deficit kao i daljnji rast javnog duga sigurno ne mogu doprinijeti fiskalnoj konsolidaciji. Ovakav proračun znači samo produžavanje ustvari agonije hrvatskog gospodarstva, i agonije hrvatskih građana. Premijerka Kosor je jučer u svom govoru prilikom obrazlaganja proračuna rekla da ono što ona garantira i što je sigurno u 2011. godini da neće biti snižavanja, odnosno smanjenja plaća i mirovina i da će se, i da neće biti snižavanja socijalnih davanja, a da će se neka čak i povećati. Međutim ona je zaboravila pritom da je tijekom 2009. godine, znači prošle godine, da plaće državnih službenika i namještenika nisu usklađene, sukladno kolektivnom ugovoru, znači one nisu rasle 6% pa ne znači da je to već, da su državne službe i namještenici izgubili tih 6% prošle godine, izgubit će 6% ove godine, znači to je ukupno 12%. Isto tako nema ni … [[Ne razumije se.]] mirovina. Očito je premijerka Kosor na to zaboravila. I završno, i moram reći riječi gospodina Šukera, da dežurni katastrofičari ostave građane na miru, znači želio je poručiti da jednostavno mi vjerojatno iz oporbe plašimo građane, na neki način znači da se već unaprijed htio ograditi od kritike. Ali ja mislim da to isto gospodinu Šukeru ne može pomoći, jer hrvatski građani su itekako svjesni kakva situacija je danas u Republici Hrvatskoj. Oni prije svega eto na, oni vjeruju nezavisnim ekonomskim analitičarima, vjeruju prije svega guverneru Rohatinskom, a manje vjeruju hrvatskoj Vladi. Hvala lijepa. Eto imala sam još, ali.
Hvala. Gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, evo rijetki ministri, državni tajniče. Raspravljajući o državnom proračunu uvijek svi ističemo da se radi o najvažnijem dokumentu koji se može naći u raspravi u Hrvatskom saboru, upravo iz razloga što se upravo u državnom proračunu najbolje vidi i aktualno stanje u državi, ali i programski prioriteti, aktivnosti koje će Vlada poduzeti u sljedećoj godini, ali temeljem projekcija i prioriteti i aktivnosti u trogodišnjem razdoblju. Prijedlog proračuna za iduću godinu na žalost samo je perpetuiranje prošlogodišnjeg proračuna. Ovo na žalost iz prošle rečenice odnosi se posebno na proračun usmjeren na obrazovanje, znanost i tehnologiju. Kolegice i kolege, razumne državi u svakoj situaciji a posebno u situaciji krize povećano ulažu u ljude, ulažu povećano u obrazovni sustav koji zapravo jedini dugoročno kroz promjenu kvalifikacijske strukture a onda posljedične strukture gospodarstva dovodi do rasta. Dakle jedina dugoročno doista razumna odluka, jedna dugoročno doista razumno opredjeljenje koje bez greške donosi boljitak jest ulaganje u obrazovanje. I posve je pogrešno tvrditi da je ulaganje u obrazovanje trošak. Da obrazovanje je košta, kvalitetno obrazovanje košta još i više, no međutim cijena neobrazovanosti, cijena smanjenog ulaganja u obrazovanje je višestruko veća. U tom smislu mislim da nitko danas ne smije dovoditi u pitanje činjenicu loše kvalifikacijske strukture stanovništva, i mislim da svi s jedne strane možemo ali i moramo se složiti da je strategijska zadaća svih nas popravljati tu lošu kvalifikacijsku strukturu stanovništva, i zapravo ljude osposobiti da mogu stvarati nove vrijednosti, da mogu zapravo razvijati i kompanije koje su temeljene na znanju i zapravo tek onda možemo govoriti i o društvu znanja. Stoga kolegice i kolege, ukoliko nam je doista stalo do nas samih, ali i do naše djece treba ulagati više u obrazovanje. Obzirom na hrvatska zaostajanja u financiranju obrazovanja treba uložiti dodatne financijske napore kako bismo dostigli zemlje članice Europske unije. Opće je poznato kako rast proračuna za obrazovanje i znanost od najmanje 15% godišnje nas možda može 2015. dovesti do stope izdvajanja za obrazovanje koje su europske države imale 2002. Stoga minimum je minimuma uvažavajući naše realnosti, naše teško stanje, našu krizu, godišnje povećavati obrazovni proračun za 10%. E sad samo povećanje sredstava mislim da neće donijeti puno ako s tim sredstvima nećemo mudro, osmišljeno i racionalno postupati. U tom smislu potrebno je značajno preurediti strukturu obrazovnog proračuna, što mora biti posljedica i domišljene strateške politike u obrazovanju, koje na žalost do sada previše često nismo imali. Što i kako treba učiniti? Reći ću pet zapravo konkretnih prijedloga, odnosno onoga što mislim da je najvažnije. Prvo, hitno donošenje nacionalnog kurikuluma. Mi iako imamo okvirni kurikulum koji je dobra osnova, zapravo temeljni dokument za sustav osobnog i srednjeg obrazovanja nemamo. Kurikulum je važan jer sva šminkanja u obrazovanju nemaju značaja ako se i dok se ne reformira supstanca, ono što se u školi uči, i način na koji se u školi uči. Sadržaje treba rasteretiti nepotrebnih i zastarjelih sadržaja, metode inovirati, a cijeli sustav okrenuti prema ishodima. U smislu proračuna i racionalnog baratanja novcem građana, ubuduće se ne smije dozvoliti da se eksperimentira sa skupim projektima tipa HNOS, koji nisu puno donijeli, ali su zato neproporcionalno puno koštali, a koji nisu imali ni znanstvene utemeljenosti, ni stručne ekspertize, a onda ni praktične implementacije. Drugo, usavršavanje nastavnika i učitelja. Rekla sam to nekoliko puta ovdje pa ponavljam i danas. Mi kolegice i kolege možemo donijeti odlične zakone, možemo Vlada donijeti odlične strategije, može se donijeti nacionalni kurikulum, no međutim stvari su u školstvu jednostavne što ih paradoksalno čini beskrajno kompliciranim. Kad zazvoni školsko zvono učitelj i nastavnik su sami u razredu pred djecom i isključivo tom učitelju i nastavniku o njegovoj obrazovanosti, o njegovoj motiviranosti ovisi o tome hoćemo li mi zapravo ciljeve realizirati ili ne. Stoga u obrazovanju je ključno ulaganje u ljude, u profesore i u nastavnike. Ja razumijem da je financijska situacija teška, ali plaća nastavnika i učitelja su danas ispod razine prosječnih plaća u ostalim javnim službama, gotovo i prosjeka plaća u državi, iako se radi o isključivo visoko obrazovanim ljudima, ili gotovo isključivo visoko obrazovanim ljudima. Visina, odnosno bolje rečeno nizina plaća prosvjetara je javna sramota za državu koja sebe voli tepati da je država ili društvo znanja. S druge strane, sredstva za stručno usavršavanje nastavnika i učitelja u proračunu se gotovo redovito i kao po nekakvom zlokobnom planu iz godine u godine reduciraju. U 2011. 10% minusa, a u rebalansima proračuna i onim famoznim preraspodjelama koje se rade mimo Sabora gotovo i ukidaju. To nismo jednom gledali. Stoga, ljudi nama ljudi, nastavnici, učitelji iz škola bježe. Mi ćemo se dovesti u situaciju da nama naprosto više nitko u školi neće htjeti raditi. Bilo je, i poznata je priča, Aristotel je svojedobno zaključio da ako u Ateni neće biti postolara da će Atenjani hodati bosi,no međutim ako neće biti učitelja da onda neće biti niti Atenjana. Ja ne bih možda toliko pesimistično gledala na stvari, no međutim ulaganje u učitelje i u nastavnike nije samo sektorsko i sindikalno pitanje, ono mora postati prvorazredno nacionalno pitanje. Treće, opremanje škola i puna primjena pedagoških standarda. Mislim da je ta zadaća jasna sama po sebi no valja istaći da naprosto ne smijemo dozvoliti da naša djeca u različitim dijelovima Hrvatske idu u školu u pokatkad toliko različitim uvjetima. Neke škole izgledaju ko svemirski brodovi kad ih se usporedi s nekim drugim školama u kojim se djeca i nastavnici boje za vlastitu sigurnost, padaju stropovi, propadaju podovi. I naprosto ulaganje u punu primjenu pedagoških standarda i u opremanje škola je mislim apsolutna nužnost. I u svezi opremanja 2 napomene vezane uz informatizaciju. Prva, odlično je da imamo u školama pametne ploče. Odlično je da u škole trpamo računala i ostalu informatičku opremu, no međutim kolegice i kolege bez obrazovnog softvera te skupe kante su neupotrebljive. I naprosto informacija u obrazovanju znači ne trpanje škole informatičkom opremom, nego uz to i razvijanje obrazovnog softvera da naprosto kroz korištenje novih tehnologija inoviramo načine učenja i poučavanja. I drugo, silno se kolegice i kolege u obrazovanju, ali i u ostatku države i državnih zapravo službi i javnih službi može uštedjeti na korištenju otvorenog nasuprot licenciranog softvera. Mi godinama plaćamo skupe licence, uglavnom jedne tvrtke, mi smo gotovo kolonija jedne multinacionalke, iako postoje potpuno jednako funkcionalni, potpuno besplatni informatički programi koji rade potpuno iste stvari. Samo uštedom na licencama mislim da bismo dobili dovoljno novca za mnoge stvari o kojima danas pričamo kao nužnima u obrazovanju, a i ne samo obrazovanju, a za koji govorimo da nema dovoljno novca. Četvrto, dakle osim boljitka pojedinca i društva u cjelini obrazovanje ima još jednu važnu zadaću ili ako tako hoćete mogućnost. Mi kroz obrazovni sustav možemo, ako ga pametno vodimo, naprosto dati bolje životne šanse nekoj djeci koja za to svojim trenutkom rođenja u svojoj socijalnoj okolini nisu predisponirana iako za to imaju i znanja i mogućnosti. I tome služi zapravo sustav socijalnih potpora, stipendija i sličnih potpora da razbijemo naprosto taj začarani krug. Nama danas obrazovni sustav umjesto da taj začarani krug koji onda stalno vrti jedno te isti krug ljudi razbija on ga zapravo samo reproducira i reproducira ponovno ispočetka. I peto, i posljednje iako možda ne i najmanje važno, našu posebnu pozornost moraju imati oni izvrsni, daroviti učenici, daroviti studenti, izvrsni studenti oni na poslijediplomskim specijalizacijama i slično. I prije zaključka rasprave jedna vrlo konkretna napomena vezana uz prijedlog proračuna. Slušamo kako novca nema i kako se samo financiraju prioriteti. Meni se naime čini kako su se neki prioriteti ipak polupali. Nekom su se polupali lončići. Jednostavan primjer, Centar za poplavu u Veneciji izdvajamo 510 tisuća kuna, a za prevenciju nasilja u školama 322 tisuće kuna. Mislim ja ne znam koji je taj Centar za poplavu u Veneciji, ali za njega dajemo duplo više novca nego za prevenciju nasilja. Nekom su se doista polupali lončići. I da završim, stanje u ovom sektoru kolegice i kolege u Europi je takvo da ako želimo stajati na mjestu moramo trčati, želimo li napredovati moramo trčati brže od drugi. Mi nažalost ne samo da ne trčimo brže od drugih, mi smo nekako pogubljeni uopće u pronalasku trase na kojoj bi trčali. Ili da citiram premijerku: "Mi smo na putu da pronađemo put." Kolegice i kolege, to naprosto nije dovoljno dobro. To naprosto nije dovoljno dobro, a za budućnost gotovo i pogubno. Zahvaljujem.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Miljenko Dorić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica Lugarić sami ste sada odgovorili na kraju na onaj dio na koji sam želio replicirati vezano uz Centar za poplave u Veneciji i niz sličnih institucija, ustanova, ureda i ne znam čega sve ne, gdje odlazi veliki novac, apsolutno po meni nepotrebno pogotovo ako se komparira sa drugim programima gdje je taj novac puno potrebniji. Ono što mi jedino smeta u vašem izlaganju jer sam smatrao da ćete možda s time završiti je da i sada proizvodimo i bacamo mlade ljude na tržište rada, a da na tom tržištu se ne mogu zaposliti. To je najveći problem. Preko stotinu tisuća mladih ljudi u ovom trenutku koji su nedavno završili školu ili srednju ili višu, odnosno visoku i nisu zaposlili. Ako računamo koliko smo novaca uložili u njih, roditelji i država, to je negdje oko stotinu milijardi kuna leži nama u obliku mladih ljudi na birou rada. Nijedna država od 4,5 milijuna ljudi ne može podnijeti taj mrtvi kapital. To je nešto što je apsolutno nedopustivo.
Odgovor na repliku.
Ja se apsolutno slažem s vama kolega Doriću, ne stane naime sve u 10 minuta, ali spomenula sam zapravo o tome da mi strateške politike nemamo. Mi smo napravili reformu bolonjskog procesa, nama su izašli studenti baccalaureusi ovi prvostupnici koje tržište rada ne prepoznaje. I mi naprosto nemamo … sustave. Ovo je možda najdramatičniji, najgori primjer. Nažalost, takvih primjera imamo još. Da domislimo politike i da onda ih racionalno implementiramo onda bi naprosto imali i novca za sve.
Državni tajnik, Želimir Janjić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Htio bih u par crta odgovoriti poštovanoj zastupnici Lugarić na sve ove kvalifikacije koje je iznijela pa dopustite da započnem sa ovom posljednjom koju je spomenula. Ja sam siguran poštovana zastupnice da vi dobro znadete kada je riječ o prevenciji ovisnosti da to nije samo ona stavka koju ste našli nego odmah jedna aktivnost ispod te stavke koja je u iznosu od 9 milijuna kuna, a radi se o potporama udrugama, jedna od četiri je i prevencija nasilja u iznosu od jedne četvrtine ovoga iznosa, znači gotovo 2 milijuna kuna. Dopustite da dodamo još nešto. Potpora preventivnim programima u osnovnim i srednjim školama milijun kuna, sredstva za izvannastavne aktivnosti gdje nerijetko imamo i ovu problematiku 5 milijuna kuna u proračunu. Da ne govorim dalje o poticanju natjecanja u zemlji i međunarodnih, olimpijadama itd., i tome svemu mogu dodati još jedan dio koji se odnosi na naše suradnike to su voditelji preventivnih aktivnosti u svakoj školi u Republici Hrvatskoj, uz naravno zapošljavanje stručnih suradnika u proteklih nekoliko godina tako da ni jedne škole nemamo bez stručnoga suradnika a vi kao učiteljica jako dobro znadete što to znači u preveniranju svih ovih aktivnosti. Nadalje kada ste spomenuli opremanje škola ja ću podsjetiti, a ovdje u ovom Visokom domu imali smo prilike slušati itekako o tome da je u proteklih tri godine izdvojeno 96 milijuna kuna za opremanje naših škola, da su to bila sredstva dijelom iz zajma svjetske banke, a sada ću vas samo podsjetiti, vjerujem da ste i o tome informirani da su nam prošla tri natječaja u okviru IPA projekta i da su naše škole povukle nešto preko 10 milijuna eura, od tih 10 milijuna eura otišlo je oko 4 milijuna kuna na opremu u našim školama, dakle to su bespovratna sredstva. Ako pretvorimo u kune onda je to 30 milijuna kuna, a za stručno usavršavanje nastavnika što ste također apostrofirali iz ovih grantova, ostatak ostalih 6 milijuna eura jedan pozamašan iznos. Tako da točnosti radi dopunimo ovu informaciju na sve ovo što ste rekli. Hvala vam lijepa.
Gospodin zastupnik Zlatko KOračević. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče, potpredsjedniče Vlade sa suradnicima. Naime, tokom jučerašnje rasprave i danas čitav dan, rečeno je puno toga oko toga proračuna i nešto što je gotovo sigurno i čemu što i često puta koristim kao podlogu je jedna konstatacija kolege Marića na jednoj od rasprava proračuna prethodnih godina a to je da se budućnost ne programira, ona se stvara. I ovaj Proračun za 2011. godinu je rezultat jednog čitavog niza "kreativnih aktivnosti" u stvaranju, ili organiziranju naše budućnosti u onoj domeni i onom segmentu za koji je Vlada Republike Hrvatske preuzela svoju obvezu. Naime, činjenica je a i ministar Šuker to često uzima kao argument, i potpuno ga podržavam u tome, da su brojke vrlo egzaktna informacija i da brojke govore sve. MI smo 2007. godinu završili sa 2,2 milijarde deficita sa prihodom 108. Pa se dešavalo iza toga to što se dešavalo ali činjenica da 2010. ćemo završiti sa 108 milijardi, znači nivo od 2007. i činjenica da u 2011. ulazimo sa jednom milijardom manje nego što ćemo završiti 2010. S tim da nam je deficit 14 milijardi smo u minusu 2010., znači sa 2 smo došli na 14. i da nam nova 2011. planira deficit od 14,8 milijardi. Drugim riječima, rezultat četverogodišnji rada ove Vlade je ukupni kumulativni deficit 42,43 milijarde, kumulativno. O uspješnosti sposobnosti, kvaliteti informacija, kvaliteti procjene i sadašnjosti i budućnosti, pogrešaka u budućnosti, pa temeljem tih pogrešaka u budućnosti, planiranje o tome, jučer je predsjednica Kluba o tome rekla nema smisla da priču ponavljam, ako smo prije dvije godine planirali 2011. 140 milijardi onda smo došli 107, znači 31% smo pogriješili u procjeni što je jedna izuzetno velika brojka i za bez obzira na vanjske utjecaje i bez obzira na ono što se dešavalo ili dešava u našem okruženju. Međutim, to je naša realnost, to je nešto što imamo pred sobom i što će vjerojatno, ne vrlo vjerojatno nego sigurno voljom većine i biti usvojeno za tjedan dana. Drugo, ovim proračunom se štiti ili bolje rečeno mogu biti zadovoljni 1,8 milijuna naših sugrađana, međutim, moje pitanje i pitanje svih nas i pitanje je svih onih koji nisu uključeni u tih 1,8 milijuna što je s preostalih dva milijuna, što je s onima koji su u realnom sektoru, čemu se mogu nadati oni u realnom sektoru u ovih 4 godine, neću spominjati ovaj prethodni mandat ali spomenut ću ovaj mandat u kojem vlada, postojeći sastav Vlade Republike Hrvatske vodi ovu državu, je poznato i svi sve govori da će nam se povećati i nezaposlenost, sve govori i brojke govore da nam se povećava broj ljudi koji odlaze u mirovinu i kao što veli kolega Kajin itd., itd. Ali u svakom slučaju izuzetno upitno i pitanje je kako i u kom obimu će se ova priča negativnih trendova završiti. Tokom današnjih rasprava je bilo vrlo kvalitetnih prijedloga, i ne samo tokom današnjih rasprava, evo želim posebno čestitati kolegi Mariću na današnjoj raspravi koja je bila vrlo konstruktivna po svim elementima i mnogi kolege. Ča i s jedne i druge strane, međutim, koga se to lovi, nikoga. Akademska zajednica, stručna javnost, guverner Rohatinski, vanjski suradnici, svi, u ovom proračunu toga nema. Ja ću biti izuzetno sretan ako realizacija ili vrijeme koje će biti posljedica ovog proračuna me demantira kao i svako od nas. O korištenju šanse 2012., 2013. Kada govorimo o ovim fondovima Europske unije, ja mislim da tu treba vrlo jasno, ja ću opet ponoviti 2012. gotovo 0, 2013. možda nešto, 2014., 2015. vrlo vjerojatno nešto ili gotovo sigurno nešto. Smanjili smo prihode jedinicama lokalne i regionalne uprave sve informacije koje su bitne za strukturiranje i prema za EU fondove su još uvijek državna rajna. Regionalna uprava o tome pojma nema. U koje operativne programe se može uključiti, s kojim projektima, kakvim projektima, koje su nam to sektorske strategije temeljem kojih ćemo moći koristiti europski novac, također je tajna i u ovom trenutku je velika nepoznanica. I mislim da je to čak ponižavajuće prema dokazanoj sposobnosti i svim onim pozitivnim akcijama koje imaju i lokalna koje ima i regionalna uprava jer u tom sustavu dokazano je da je središnja država je loši gospodar od regionalne i lokalne uprave. Danas mi se obratila jedna mlada osoba. Je imenom i prezimenom, ja neću sada zbog nje čitati i adresu ministre. Ja imam obavezu pročitati i pročitat ću kaj je napisala. Naslov je Tko je ekipa sa Markovog trga broj 2. pitanje koje mi danas ne izlazi iz glave. Radi se o državnom proračunu o obiteljskom budžetu Hrvatske. Naša Vlada je donijela prijedlog, uspjeli su se svi složiti oko svih stavki u proračunu, pazite svih stavki. I sada mene zanima zapravo dva su pitanja koja me zanimaju. Kako je moguće da su se svi ministri složili oko apsolutno cijelog proračuna takvog kakav jest? I drugo pitanje, koje je još važnije a na koje ne mogu naći smisleni odgovor pod krovom ideje za bolju europsku i bogatiju Hrvatsku je, tko su ti ljudi koji su mogli uzmimo zdravog razuma dići ruku za mogući bankrot Hrvatske? Nešto što je posebno podvlačim. Da povučem paralelu. Uz uređeni sustav nadzora i kontrole što mi djeluje malo idealistički, Sabor i Vlada bi se trebalo međusobno se dogovoriti popuštati i tražiti kompromise i slušati korisne savjete te na temelju toga donijeti državni budžet. Mogu se ovako utopistički nadati da će doći do toga na sjednici Sabora kada će se izglasavati ovaj prijedlog proračuna. Međutim, konstatacija, nemoguća misija. I da se vratim sada pitanju s početka priče. Ministri u našoj vladi svi tako moćni s paletom savjetnika, pomoćnika i tajnika i zamjenika presudili su Hrvatskoj. Idemo ravno u ponor zajedno sa svim županijama sa svim državnim institucijama, ustanovama, organizacijama i uredu. Padaju u vodu svi radni dani koji su Hrvati mukotrpno zarađujući kruh plaćati danak državi za bolje sutra. Koje sutra? Ono sutra kada će doći pred zaključana vrata svog poduzeća, kada će doći založiti ključ svog doma u banku, kada će morati objasniti svom djetetu da su školske knjige luksuz koji ne mogu svi imati. I recite mi da li je to ono sutra za koje danas izglasavamo proračun. I da ne čitam dalje. Razmišljanje bez obzira jel to vama smiješno, nije smiješno, jel to ovako, onako. To je razmišljanje mlade osobe koja je studentica na jednom fakultetu na 5. godini. Posebno me se dojmio ovaj dio. Ona se nada da će Sabor i Vlada međusobno se dogovoriti i popuštati, tražiti kompromise i slušati korisne savjete. Da li je to rezultat i naslov poruke s rasprave i jučer i danas postali prema tim mladim ljudima? Nismo. I završno. Sasvim sigurno većina u ovom Saboru će podržati ovaj proračun. Međutim ponovno tvrdim kao što sam jučer ujutro rekao na Odboru za financije donošenje ovog proračuna radi se jedna vrsta nasilja nad građanima ove države. A takvo nasilje zahtjeva vrlo ozbiljnu terapiju a sasvim sigurno izbornu. A kada govorim izbornu da ona buduća vlada koja mora vući poteze koje ova Vlada propustila u 2 mandata dobije svoj izborni legitimitet, jer ova ga Vlada nema.
Hvala. Gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. "Evo na putu smo da pronađem put ka izlasku iz krize" da citiram ali prije bih rekao da je nastavak ne na izlasku iz krize, nego da pronađemo put putem ovoga proračuna, a to je put u propast. I evo putem najava koje čitamo i koje slušamo, koje se šapuću, haračlije i dalje inzistiraju i na drugim vrstama harača da bi se puno državni ili proračun lokalnih uprava, a zapravo ova Vlada sa svojim i proračunima i politikom je uglavnom poništila ili upropastila našu pobjedničku prošlost i već potrošila budućnost. Kada kažem upropaštena i poništena prošlost, onda mislim na neke stavke koje se iskazuju u ovom proračunu. Evo samo za mali kraće primjere. Naime, u državnom proračunu je stavka za održavanje državne imovine, a državna imovina su i kuće i stanovi na koje APN otkupio na područjima od posebne državne skrbi, a koje propadaju bez obzira jesu li useljene ili su neuseljene. Ne briga o tome je i dalje na djelu. No, kada se to nudi prognanicima na otkup onda moram reći ovdje da imam informaciju da se npr. u Plaškom kvadratni metar takvog stana ili kuće nudi po 700 eura za kvadratni metar. E pa sada ako to prognanici to mogu kupiti za 700 eura po kvadratnom metru što se približava cijeni u nekim velikim gradovima u RH onda zaista ne znam što reći. Nadalje, u prijedlogu državnog proračuna su i sredstva za nacionalnu populacijsku politiku. Međutim tamo gdje bi Hrvatsku trebalo napučiti mladima, naše ljude, dakle doseljene HRvate i općenito uglavnom se tjera na neki način s tih područja. Svemu tome doprinosi rad loš rad i Državnog odvjetništva koje je odgovorno za uknjižbu državnog vlasništva. I tako ljudi koji su doselili ili došli u Hrvatsku definitivno odlaze zauvijek u inozemstvo i u prekomorske zemlje. O tome nitko ne vodi računa. Nadalje, evo svjedok sam zamolbi za milodare za Spomenik Oluje u Kninu, iako je ista ova Vlada u proračunu prošle godine, odnosno ove godine izdvojila za Spomenik u Srbu onima koji su zaklali svećenika i klali 1941. hrvatsko stanovništvo Boričevca i istočnog dijela Like, dakle podignut je spomenik kojemu je Vlada Republike Hrvatske i građani iz poreznih su dakle iz obveza izdvojila više od 3 milijuna kuna. Za spomenik u Kninu ne znam da li postoji stavka, dakle spomenik Oluji u Kninu koji bi se trebao graditi u Kninu. Evo to je samo ono što bih rekao malo o prošlosti, iako ima toga još. Za budućnost koja je rekao bih već potrošena, a potrošena je putem zaduživanja Republike Hrvatske i zaduživanja ove Vlade i ovoga ministra, ako on naziva da to nije dug, da ne znam ni ja šta je, ako je posuđeno onda se mora i vratiti, ako je pozajmljeno onda se mora otplatiti. Dakle, te dugove i te pozajmice od više milijardi, desetina milijardi eura će vratiti naša budućnost, naša djeca i naši unuci. Kako i iz čega kada je 100 tisuća mladih ljudi sa srednjom stručnom spremom ili sa visokom ili sa visokom stručnom spremom, zvali se oni bakalareusi ili doktori znanosti itd. na burzama rada. Ono o čemu se ova Vlada ne brine, ponavljam ono što sam rekao u nekim replikama, povećanje prihodovne strane ovoga proračuna. Jasno da nitko nije protiv toga da se zaustavi rashodovna strana, ali i tu na rashodovnoj strani trebalo bi jasno zakopati, dublje zakopati u tzv. strukturu rashoda, strukturu potrošnje jer postoje mnogi nepravedni i nepripadni socijalni i neki drugi rashodi uz štednju u državnoj upravi koji bi mogli donijeti milijarde i milijarde ušteda. Zaista je fascinirajuća dosljednost ove Vlade u provođenju svoga programa i zaista je fascinirajuće koliko otpora i koliko neposluha ili nimalo obzira prema prijedlozima koji dolaze s bilo koje strane gdje ima i dobronamjernih prijedloga, a zaista Vlada i ministri to ne uvažavaju. Evo u proračunu je predviđeno za 9 milijuna kuna manje sredstava za razminiranje područja koja su kontaminirana minama u Republici Hrvatskoj. Je li to peta brzina, je li to samo okrznuće o kojoj se govorilo da će nas svjetska kriza financijska samo okrznuti. Zapravo, mislim da se agonija Hrvatske nastavlja i da ovaj proračun u tom smislu ne vodi ama baš nikakvom poboljšanju nego je on zapravo jedan politički stand by do sljedećih parlamentarnih izbora umjesto nekog drugog stand by-a za koji se zalažu neki ili razmišljaju neki ekonomski stručnjaci, a mislim na Međunarodni monetarni fond i poznate aranžmane u tom smislu. Ovo je zaista jedan politički stand by, a premošten ili kako se kaže s by passom s nekim manjkom od 14,8 milijardi kuna koje će eto opet kada krene naš ministar po svijetu valjda uz skupe kamate negdje i pronaći ili ćemo pak opet morati ići u rebalans u proljeće pa onda opet u kasno, kasno ljeto i jesen i tako će ta kako sam nazvao agonija Republike Hrvatske, mladih ljudi u Republici Hrvatskoj i gotovo rekao bih svih građana polako i trajno nastavlja. Zato HDSSB, kako je rekao predsjednik kluba HDSSB-a gospodin Burić, neće biti za ovakav proračun jer ovaj proračun zapravo potvrđuje stagnaciju Republike Hrvatske, a danas u moderna vremena kada i okolne zemlje i druge zemlje imaju znatan rast bruto društvenog proizvoda zapravo stagnacija znači nazadovanje. Svakim danom u svakom pogledu očito, pa i ovim proračunom koji će sasvim sigurno saborska većina usvojiti, očito nazadujemo. Ja sam ponio kada sam dolazio u Hrvatski sabor na ovu sjednicu sa sobom prijedloge za 200 projekata u smislu amandmana, a to su projekti koje su predložili 65 općina, 12 gradova i 3 županije s 5. izborne jedinice. S obzirom da na ovakvo stanje duha i na ovakvo stanje u vladajućoj koaliciji takvu složnost u ovakvom stand by proračunu HDSSB neće predložiti niti jedan od tih amandmana, a imali smo ih 200, odnose se na tri županije u Slavoniji i Baranji, dakle na Požeško-slavonsku, na Brodsko-posavsku i na Vukovarsko-srijemsku županiju. Hvala vam lijepo i nadam se da vi nećete pravit proračun za 2012.
Hvala. Gospodin zastupnik Mario Habek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici hrvatske Vlade, poštovane kolegice i kolege. Vlada je ovim proračunom priznala da nema politiku razvoja jer ovaj proračun je skoro pa identičan prošlogodišnjem proračunu. Isto tako Vlada nam ovim prijedlogom proračuna šalje poruku da nema volje, nema znanja, kapaciteta, ni hrabrosti za reforme, isto tako za smanjenje javne potrošnje i da namjerava raditi sve po starom. Kada SDP pobijedi na sljedećim parlamentarnim izborima promijenit će takav način rada. Potaknut ćemo razvoj gospodarstva, vratiti 80 tisuća radnika na posao koji su ostali bez posla zbog nesposobnosti ove Vlade i realizirati kapitalne projekte kojima bi se olakšali uvjeti stvaranja nove vrijednosti. Ovaj proračun neće kao ni prošli biti razvojan jer njegovi glavni generatori u posljednjih 7 godina bile su uglavnom krupna infrastruktura i vanjsko zaduživanje. I jedno i drugo doseglo je svoju najvišu razinu i tim smjerom se više jednostavno ne može. Proračunska politika naše Vlade očigledno nema odgovora na te izazove, nego se uporno poziva na globalnu krizu iza koje se skriva, odnosno iza koje skriva svoj izborni proračun. Osim iza krize skriva ga i iza Europske unije. Isto je i sa regionalnom politikom ove Vlade gdje smo propustili da nam pobjegne velik dio financijske pomoći Europske unije iz pretpristupnih fondova. Naime, proces koji je započeo još davne 2003. godine je u okviru CARDS 2002. projekta Strategija jačanja kapaciteta za regionalni razvoj kao i donošenje Zakona o regionalnom razvoju koji su tek nedavno donešeni. Budući da je prvi draft Strategije regionalnog razvoja bio gotov u listopadu 2005. godine postavlja se pitanje sposobnosti i političke volje ove Vlade i što se čekalo skoro pet godina da se navedeni zakon usvoji i počne primjenjivati. Time smo izgubili velik dio sredstava iz predpristupnih fondova Europske unije. Međutim, i taj zakon koji je danas na snazi ima velike nedostatke i nije dobar. Među nama bliskim zemljama koje su usvojile takve zakone možemo spomenuti nekoliko zemalja, prije svega Mađarsku koja ga je usvojila '94. godine, Slovačku 2001. godine, Sloveniju '99. godine i donošenje Zakona o regionalnom razvoju omogućilo im je da razviju potrebne strukture, steknu iskustvo u pogledu planiranja i upravljanja razvojem te da prilagode cjelokupno vođenje regionalne politike, vlastitoj upravnoj tradiciji i razvojnim ciljevima za razliku od Hrvatske koja je to donijela tek nedavno. Jedan od razloga kasnijeg donošenja tog zakona Hrvatskoj vjerojatno leži u tome što je glavni cilj takvog zakona postići ravnomjeran neodrživ gospodarski i društveni razvoj na čitavo državnom teritoriju, te dodjela novčanih sredstava prema razvojnom indeksu regija i županija, a ne prema političkoj podobnosti. No i dalje iako postoji taj zakon možemo reći da se ne primjenjuje jer je i dalje financijska podrška regijama i županijama ide po na žalost političkoj podobnosti. Kad SDP dođe na vlast promijenit ćemo takvu politiku raspodjele državnog novca i decentralizirat ga. To znači da ćemo pomagati županijama, općinama i gradovima prema razvojnom indeksu, a ne prema političkoj podobnosti. Republika Hrvatska još 2007. godine podijeljena na tri statističke NUC regije. To je sjeverozapadna Hrvatska, panonska i jadranska Hrvatska. Radi vođenja regionalne statistike za potrebe kohezijske politike, radi savjetovanja o odabiru, izradi i praćenju provedbe projekata statističke regije i zajedničkih razvojnih projekata više županija. Jedan od problema sa kojima će se suočiti regije, županije, jedinice lokalne samouprave je osiguravanje i sufinanciranje kod projekata koji će biti izabrani za implementaciju budući da za razliku od nama susjednih zemalja naše Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva nije osiguralo fond iz kojeg bi se sa središnje razine pomoglo u smislu sufinanciranja projekata. Bez takvog fonda neće se uspjeti realizirati velik broj projekata i neće Republika Hrvatska uspjeti povući onoliko sredstava iz Europske unije koliko nam se nudi. Za razliku od ove Vlade nova Vlada na čelu sa SDP-om će osnovati fond koji će pomagati i sufinanciranju projekata. Kao primjer dobre prakse u tom smislu možemo izdvojiti Republiku Sloveniju koja osigurava 10% sufinanciranja na prekograničnim projektima sa Republikom Hrvatskom, te korisnik sredstava mora osigurati samo 5% vlastitog financiranja. Hrvatski partner mora osigurati 15% budući da kod nas nisu predviđena sredstva za sufinanciranje. Sljedeći primjer dobre prakse Italije gdje se sa središnje razine osigurava svih potrebnih 15% sufinanciranih za odabrane projekte u Programu prekogranične suradnje. To treba promijeniti i pomoći korisnicima u sufinanciranju u većem omjeru nego je to sada. Drugi problem je financiranje projekte dokumentacije budući da se traži da su projekti koji se prijavljuju za europske fondove spremni, odnosno da posjeduju sve potrebne dozvole prije prijave. Ova Vlada nije osigurala sredstva za pripremu potrebne dokumentacije za određene strateške projekte koji će nakon ulaska Republike Hrvatske u EU prijaviti na strukturne i kohezijski fond. Bez osiguranja tih sredstava na nacionalnoj razini nerealno je očekivati veći broj regionalnih i lokalnih projekata koji će biti spremni za prijavu budući da jedinice regionalne i lokalne samouprave neće moći same isfinancirati potrebnu projektnu dokumentaciju. Moramo pomoći jedinicama lokalne i regionalne samouprave kako bi uspjeli završiti projektnu dokumentaciju i spremne dočekale europske fondove. No, ova Vlada ne mari za to. Glavni posao Vlade je daljnje zaduživanje. Vanjski dug nam je 100% BDP-a, imamo nisu zaposlenost, neefikasnu nepravednu fiskalnu politiku, prekomjerni uvoz, slab izvoz i netransparentno trošenje novaca iz državne blagajne posljedica su u stvari loše gospodarske politike koju vodi ova Vlada. Ta politika je neizdrživa i potrebno ju je što prije mijenjati. Dogurali smo do skoro 50 milijardi eura vanjskog duga i do ogromnog unutarnjeg duga koji se u najvećem dijelu iskazuje kao nelikvidnost. Posljedica toga naravno je snažan pad kupovne moći, pad proizvodnje, rast nezaposlenosti unatoč upozorenjima stručnjaka, upozorenjima oporbe izostale su prave mjere koje bi ublažile krizu. Zatim, ova Vlada obmanjivala je javnost kada je riječ o trošku referenduma za Zakon o radu. Citirat ću premijerku koja je nedavno ovdje u Saboru izjavila sljedeće: "I napokon 300 milijuna kuna moramo dodatno osigurati kao naknadu za štete od elementarnih nepogoda i provedbu referenduma." Dakle, na temelju istog onog Zakona o radu, izmjena Zakona o radu za koji se evo jedan političke scene složio da ga ne treba mijenjati i sada smo došli do toga da treba provesti referendum i treba osigurati novac, a to je 170 milijuna kuna. Čak ste optuživali SDP da je protiv referenduma, jer neće podržati takav rebalans proračuna. Pitam vas danas, gdje je lova? Gdje je nestalo i u što je utrošeno 170 milijuna kuna koje ste rebalansom predvidjeli u proračunu za 210 godinu i kako to da se sada referendum u 2011. godini predvidjeli 50 milijuna kuna. Kako to da je za referendum najednom potrebno 120 milijuna kuna manje nego prije mjesec dana. I stoga jednostrano zaključujemo da ste obmanjivali javnost, krivili druge i potrošili novac na nešto drugo. Ovo je samo još jedan od spinova koje vječito izvodite, ali i tome će doći kraj. U svakom slučaju uvjeren sam da smo skoro stigli do kraja puta za put i da će nakon sljedećih parlamentarnih izbora hrvatski građani dobiti novu Vladu na čelu sa SDP-om koja zna i koja to pokazuje kako kvalitetno raditi i izvući zemlju iz ove krize. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani malobrojni kolege. Ali mislim da smo mi ostali koji mislimo da o ovom Proračunu treba još nešto reći, a ono o čemu ću ja danas govoriti je zdravstvo. A zdravstvu u ovom trenutku prema ovom Proračunu koji je pred nama za koji ne dvojim da će biti usvojen nedostaje mu 700 milijuna kuna, a de ne znamo pravu viziju tog zdravstva niti imamo pravu razvojnu viziju samog proračuna. No, zamislite jednu situaciju u koju dolazite kod liječnika opće prakse bez čekanja. Recimo nazove, dogovorite termin, čeka vas dobro raspoložena medicinska sestra, liječnik za vas ima dovoljno vremena, u čekaonici nema gužve i pregleda vas, ima dovoljno vremena da vas pregleda i nije siguran u to što se s vama dešava, pa vas pošalje dalje na pretrage koje opet nevjerojatno ali ne morate čekati. Ne morate čekati 300 dana, ne morate čekati 600 dana, i onda se procjenjuje da morate u bolnicu, a opet tu vas čeka krevet, uredan, potpuno opremljena ustanova, liječnici koji se skrbe o vama, stručno i savjesno osoblje i ono što je isto za nevjerovati da sve ste to dobili u zdravstvenom paketu zdravstvenih usluga ili je moguće uz jednu malu nadoplatu, jer tko ne bi platio, jer zdravlje nema cijene. Evo nisam prepričao niti jednu epizodu iz ovih naših sapunica popularnog dr. Housea, koji se vrti na našim televizijama, ali govorim o mogućnostima koje postoje u Hrvatskoj, koje vjerovali ili ne već se i provode u nekim bolnicama, vjerovali ili ne ih se provodi u djelu zdravstva, ali ne zato što je na čelu ministar Milinović, ili ne zato što imamo zdravstveni proračun koji nam to može omogućiti, nego jednostavno zato što postoje ipak zdravi dijelovi ovog sustava koji odgovaraju na zdravstvene potrebe naših građana. Neke od tih vizija se ostvaruju na žalost u ovom trenutku u privatnim poliklinikama, klinikama i budućim bolnicama, ali zašto se ne bi ostvarivale i u samom zdravstvenom sustavu. Pa vjerojatno zato što sam zdravstveni sustav u ovom trenutku i pati od krize organizacije, ne pati od krize novca, nego pati od krize organizacije novca i ima, problem je kako stvari organizirati. Ministar Šuker to rado voli čuti, ali zdravstvo košta i zdravstvo treba platiti, ali i zdravstvu treba stvari organizirati, a treba organizirati na način da postoji jedna određena vertikala koja počinje od primarne zdravstvene zaštite, a završava sa bolničkom zdravstvenom zaštitom. Ono što, za što se SDP zalaže je da svi imaju pravo na zdravstvenu zaštitu, da je svima ta zdravstvena zaštita treba biti jednako dostupna, da primarna zdravstvena zaštita treba odgovoriti na ono za što je i plaćena, a to znači da preko 80% stvari treba riješiti u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da domovi zdravlja postanu pravi domovi zdravlja, a ne u ovom trenutku što ova zdravstvena administracija pokušava napraviti da postaju samo domovi zdravlja sa ravnateljem, fikusom, šoferom i tajnicom. Znači u tom domu zdravlja bi trebalo imati kompletnu zdravstvenu uslugu i dom zdravlja bi se trebao brinuti o populaciji kojoj gravitira tom domu zdravlja, a to znači da unutar doma zdravlja bi trebalo imati sve ono što treba tim građanima za kvalitetnu i adekvatnu zdravstvenu skrb. Samo da navedem da bi u domu zdravlja za koji se zalaže SDP trebao biti i rendgen i ljekarna i centar kućnih posjeta i centar za mentalno zdravlje i sve ono što, i jedna velika poliklinika u kojoj bi trebalo zadovoljavati potrebe primjerice za internističkom zaštitom, oftomološkom, dermatološkom itd. To je koncept koji ide za time da građani ne putuju ka liječniku, nego da liječnik bude među građanima. Na žalost u ovom trenutku sa ovom zdravstvenom administracijom i sa ovakvim proračunom koji je pred nama, koji u principu ide više za time da se opremaju zdravstvene ustanove, da se kupuje oprema i raspoređuje netransparentno i nekritički po Hrvatskoj, daleko smo od tog koncepta. Nakon doma zdravlja, ako ne dobijete adekvatnu zdravstvenu zaštitu, postoje županijske bolnice koje bi trebale po našem konceptu također zadovoljavati sve potrebe stanovništva koji gravitiraju, znači preko 80%, i u tim domovima, i u tim bolnicama trebalo bi imati istu zagarantiranu zdravstvenu zaštitu. A što to znači? To znači da ako vam treba operacija žuči, da je ista kvaliteta i u bolnici u Gospiću, i u bolnici na Rebru, i u bolnici u Osijeku. Prema onome kao što vidimo iz ovog proračuna gdje se pojedine bolnice favoriziraju, a pojedine zaboravljaju, također smo daleko od tog koncepta ujednačavanja kvalitete zdravstvene zaštite. I na vrhu te piramide bi trebali biti regionalni centri, koji bi trebali skrbiti o posebnim problemima, a jasno da Hrvatska treba kao i sve druge zemlje imati jednu nacionalnu bolnicu. Sve ovo zahtjeva racionalizaciju sustava, treba primijeniti sustav jedna županija jedna bolnica, ali sve to ne bi funkcioniralo da nema decentralizacije sredstava, i da sredstva ne treba decentralizirati i spustiti na razinu onih koji najbolje znaju skrbiti o sredstvima, a to znači da županije koje su u ovom trenutku samo nominalno odgovorne za svoje županijske bolnice, ali nemaju praktički nikakve ovlasti, trebaju skrbiti o svojim bolnicama. I samo da napomenem u zdravstvenom proračunu se govori o sustavu hitne medicinske pomoći, koji je u ovom trenutku na razini kredita svjetske banke, tu nabavljamo nekakve automobile, nabavljamo, šaljemo ljude u svijet, ali ne zaboravimo da je Hrvatska u ovom trenutku zahvaljujući SDP-u dobro povezana cestama i da bi trebalo razmišljati o hitnoj medicinskoj pomoći koja je europska, a to znači da bi trebalo razmišljati o tom, o prijevozu pacijenata u prvih sat vremena, jer je poznato da u tom platnom satu je šansa da preživite puno veća nego ako prođe vrijeme od tog jednog sata. Sve ovo je moguće, ako postoji volja da se stvari naprave, ako postoji volja i koncenzus da se sasluša one koji trebaju te usluge, isto tako da se sasluša i sama struka. Jer zdravstvo košta, zdravstvo košta, a izgubljeno zdravlje nije lako vratiti, a isto tako ono što smo zaboravili, što zaboravlja i ovaj proračun, na žalost zaboravlja opet prevenciju, jer nevjerojatno ali istinito Kuba je svjetski lider na tom području, a za zdravstvo izdvaja puno manje nego naših 20-ak milijardi kuna. Ako ne vjerujete meni, pitajte Svjetsku zdravstvenu organizaciju. Ako Kuba može, zašto Hrvatska ne može? Imamo novce, imamo ljude, ali očito da nam fali sistem upravljanja. Dakle prevencija je nešto čime se svi kunemo i svi znaju da to negdje postoji, i svi ovi mi koji smo bili malo stariji znamo da to postoji, ali ove mlađe generacije jednostavno ne znaju da to postoji, jer naš zdravstveni sustav odnosno administracija koju zdravstveni sustav vodi to ne provodi, ako se kune u to kao … [[Ne razumije se.]] Dakle prevencija sustav domova zdravlja koje će biti primarna mreža za prihvat pacijenata, treba racionalizirati mreže bolnica, ulagati u nova znanja i tehnologije, definirati košaricu ili listu osnovnih usluga da znamo što plaćamo, upravljati sredstvima za zdravstvo u maniri dobrog gospodara, a to znači ići na decentralizaciju sredstava samo su neki od elemenata koji bi trebali biti podloga za slaganje zdravstvenog proračuna i ono što je najvažnije mi u ovom trenutku zbog naše konkurentnosti vjerojatno moramo ići na novi način financiranja zdravstva, o tome je SDP i više puta govorio. Međutim, ako slušate ministra, evo i na zadnjem našem Odboru za zdravstvo, teče med i mlijeko. Sa manje novaca imamo bolju zdravstvenu zaštitu uvjeren je ministar, a nažalost nismo svi mi ili na sreću i ispada da su sredstva predviđena za zdravstvo prevelika,a da s druge strane svatko od nas zna koliko košta zdravlje, u kakvom stanju su naše zdravstvene ustanove. No, kritika i pogled unatrag neće nam puno pomoći, neće pomoći našim građanima i vrijeme je da dobijemo jednu zagarantiranu zaštitu i vrijeme je da dobijemo Vladu koja zna kako će upravljati sa zdravstvenim sustavom, vrijeme je da SDP preuzme taj resor.
Pa možete i Vladu preuzeti. Gospodin zastupnik Tonino Picula, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine ministre. Evo, pred nekih sat i pol vremena uvaženi kolega Goran Marić na televiziji je odgovarajući na upit kako ocijeniti ovogodišnji proračun rekao jednu rečenicu koju ustvari lijepo diplomatsko složeno ocjenjivanje nečega što se vrlo teško može pohvaliti, ali evo citat je "Ovo je prvi proračun koji respektira fiskalnu realnost svog okruženja." Kolega Mariću, ako sam dobro vas slušao na televiziji upravo ste to kazali i to je jedan doista zavidan pokušaj da se da jedna relativno pristojna ocjena nečemu što teško može biti verificirano sa pozitivnom ocjenom. Na stranu naravno pitanje kako bi onda trebalo ocijeniti 7 ranijih proračuna HDZ-ovih Vlada? Mislim da ostaje dojam da je ovaj proračun ustvari jedna loša proteza jedne do kraja posrnule politike. A okolnosti u kojima se proračun predlaže i donosi uokvireni su veoma tvrdim i zabrinjavajućim činjenicama. Hrvatska se suočava s padom gospodarskog rasta već drugu godinu za redom. Nakon pada od 5,8% u prošloj, u ovoj godini pad će iznositi 1,5%, a već se čuju ocjene da bi taj pad mogao biti i veći od toga. Krajem rujna evidentirano je gotovo 290 tisuća nezaposlenih što je 11,7% više nego u rujnu 2009. godine. Bez posla ostaje više od 200 radnika dnevno. Stopa nezaposlenosti iznosi 16,6% i nažalost raste. Stopa zaposlenosti što je samo tragičnije lice iste medalje je jedva 55%. Kao odgovor na to Vlada smanjuje iznos naknada za nezaposlene i smanjuje rokove za korištenje tih naknada. Sindikalna košarica za kolovoz iznosila je 6 tisuća 640 kuna, a početkom godine iznosila je 200 kuna manje. Cijene u Hrvatskoj izjednačene su sa cijenama u EU, ali prosječna plaća u našoj zemlji iznosi svega jednu trećinu prosječne plaće u EU. Dakle, ta prosječna neto plaća je 5 tisuća 391 kuna i pokriva svega 80% potrošačke košarice. Prije godinu dana plaća je bila veća nego danas i nominalno 0,4% i realno 2%. Čak 65% zaposlenih ima plaću ispod prosječne,a 80% zaposlenih ima plaću manju od vrijednosti sindikalne košarice za četveročlanu obitelj. Više od 50% naših sugrađana koji imaju tu "sreću" pod navodnike da su umirovljenici je oko granice siromaštva s mirovinom manjom od 2 tisuće i 062 kune. Uz još samo 2 zemlje jedino Hrvatska u Europi ne bilježi znake gospodarskog oporavka. Investicije su nam pale za 25%, a osobna potrošnja za više od 12%. Industrijska proizvodnja je pala za 9% u prošloj godini i 4% u prvoj polovici ove godine. Konkurentnost hrvatskog gospodarstva nalazi se na rangu srednjeazijskih zemalja i to ne svih, a sve zemlje okruženja pretekle su Hrvatsku po stupnju konkurentnosti gospodarstva. Gotovo 55% potrošnje industrijskih proizvoda se uvozi, a samo 30% industrijske proizvodnje se izvozi. Za usporedbu u zemljama EU poput Češke, Slovačke ili Poljske izvozi se preko 50% proizvodnje. Međutim, ministar financija i potpredsjednik Vlade zadužen za gospodarstvo prozvao je dežurne katastrofičare za širenje neosnovane panike. Uputio je takve da plaše svoje stranačke kolege, a da građane ostave na miru ako sam dobro citirao. Da ne bi netko pomislio da strančarim kao on naveo bih što o našoj situaciji kažu inozemni, a ne domaći tzv. katastrofičari na koji način oni povezuju maloprije navedene, ustvari neugodne činjenice. Dakle, citiram: "Samo nekoliko sati nakon što je Vlada predstavila nacrt proračuna MMF je dao svoju zaključnu izjavu nakon posjeta Hrvatskoj. I ovog puta istaknuli su nužnost provođenja reformi. Hrvatski slabi makroekonomski izgledi u srednjoročnom razdoblju mogu se poboljšati jedino provođenjem dalekosežnih reformi. Strukturne slabosti koje se ogledaju u niskoj konkurentnosti i visokim strukturnim proračunskim manjkovima vjerojatno će donijeti produženo razdoblje sporog rasta i rasta duga." Stoji u zaključnoj izjavi MMF-a. Nadalje, "Hrvatska ne ostvaruje svoj potencijal i nema stopu rasta koju bi trebala i mogla imati" rekao je novinarima direktor Svjetske banke za srednju Europu i Baltik Peter Harold nakon posjeta Zagrebu. Guverner Hrvatske središnje banke Željko Rohatinski izjavio je za hrvatske medije da ga je predsjednik Europske središnje banke Jean-Claude Trichet upozorio da će sadašnja kombinacija negativnih trendova dovesti do ozbiljnih gospodarskih problema u Hrvatskoj. Mislim da je čak upotrijebio riječ katastrofa, ali nisam siguran. Na kraju, ali ne najmanje važno, Stephen Fuller povjerenik Europske komisije za proširenje najavio je kako do ožujka 2011. Hrvatska neće dobiti datum zaključenja pregovora i datum ulaska u EU nego će se tada suditi prema rezultatima. A kad govorimo o rezultatima, s tim u vezi izdvojio bi samo 2 sektora domaćeg gospodarstva koji kronično opterećuju i angažirano stanovništvo i brže zaključivanje pristupnih pregovora s EU. Poljoprivreda je za Hrvatsku ozbiljniji problem od trenutačno najeksponiranijih kočnica procesa brodogradnje i pravosuđa. Stoga, što doista zahtjeva bolne rezove i dramatične promjene koje su se već trebale dogoditi. Politika i politički interesi uskratili su reformu sektora i otežali prilagodbu poljoprivrede u uvjetima u Uniji. EU je pak sa svoj strane već usvojila financijske okvire prve 2 godine članstva Hrvatske u uniji prema kojima poljoprivrednici mogu računati na subvencije ravne onima njihovih kolega u drugim primarno novim i najnovijim članicama. Taj će novac Hrvatska imati na raspolaganju, a ona ga zasada ne zna i ne može potrošiti. Od Hrvatske se očekuje da do dana ulaska Hrvatske u Europsku uniju prorade agencije za isplatu. Iz Europske komisije višekratno naglašavano kako ulaska u Uniju nema bez toga elementa posebice s nekim lošim iskustvima s novim članicama. Sustav isplata je jednostavan samo traži transparentnost i jasnoću procedure, dakle, ono čega danas u Hrvatskoj nema. Reforma sektora u Hrvatskoj čeka, osim toga poljoprivreda uz 18 milijardi kuna investiranih u poticaje proizvodi manje nego 5 godina ranije, dok je proizvod za petinu skuplji. Tržište konzumira uvezene proizvode dok je deficit u poljoprivredi premašio 600 milijuna eura. Do idealnog godišnjeg prihoda od oko 150 tisuća eura uz stotinjak sati tjednog rada, obitelji poljoprivrednika veliki je put kojeg za poljoprivrednika u Hrvatskoj počinje sa 2 do 4 tisuće prihoda. Uz to poljoprivrednik u Europskoj uniji plaća kamatu na kredit ne već od 4,5% dio subvencionira država, uglavnom 2%, dok seljak u Hrvatskoj plaća kamatu od 8% naviše. Na žalost Hrvatska i njeni seljaci nespremni su za Europsku uniju. Glavni pregovarač Europske komisije Dirk Lange u ožujku ove godine izjavio da Hrvatskoj još manjka, citiram pouzdan sustav upravljanja i nadzora trošenja proračunskog novca. Hrvatska strana to zna ali se za sada nije otišlo dalje od obećanja da će reforme biti. Famozni još neizgrađeni administrativni kapaciteti kombinirani sa reformom najvidljiviji su upravo u poljoprivredi. Zadnji prosvjedi Hrvatskih seljaka potvrdili su nužnost reforme ali to da su poticaji više sredstvo kupovanja socijalnog mira nego način poticanja proizvodnje hrane i ruralnog razvoja. Drugi sektor, globalno gledajući Hrvatska se nalazi na 14 mjestu na svijetu u brodogradnji po naručenoj nosivosti, dok treba to spomenuti Kineska brodogradilišta bilježe narudžbe od 208 milijuna tona nosivosti, Južnokorejska od 204, ali i Rumunjska 4,3, Turska 4,2, Njemačka 2,5, Ukrajinska 2,2, Danska 1,8 milijuna tona nosivosti, u Hrvatskim brodogradilištima naručeno je tek milijun i 600 tisuća tona nosivosti. Po broju naručenih brodova u brodogradilištima Hrvatska brodogradnja se nalazi na 42 mjestu s naručenih 26 brodova. Što se tiče jamstava za brodogradnju brojke iznose oko 12 milijardi kuna s uračunatim kamatama. Ove godine je naplaćeno 800 milijuna, iduće godine u planu izdati oko 4,9 milijardi kuna jamstava, naravno kada je o subvencijama riječ one su za brodogradnju zabranjene. Slučaj brodogradilišta iznimno je osjetljivo pitanje za svaku vlast, dobar je primjer kako ne treba čekati da Europska unija inzistira na nečemu da bi Hrvatska to napravila, htjela to naša Vlada ili ne u javnosti će se shvatiti da smo brodogradilišta rekonstruirali samo zato što je Europska unija od nas to tražila, tako će ona postati krivac što se neka brodogradilišta gase unatoč činjenici što su godinama poslovala s gubicima koje su plaćali porezni obveznici, čime su se kršili i sami Hrvatski zakoni o tržišnom natjecanju. Kada se projicira dojam da najnužnije promjene provodimo radi Europske unije, onda je teško očekivati da će naša javnost biti naklonjena članstvu u Europskoj uniji. Ali kao posljedica toga ali i svim potragama za alibijima za nesposobnost, umjesto potraga za rješenjima, suočavamo se sa sve neizvjesnijom potporom ulaska u Europsku uniju o čemu na žalost svjedoči zadnje GAlupovo istraživanje provedeno u Hrvatskoj što pokazuje nešto što bi nas bez obzira na političku pripadnost trebalo zabrinuti, a to je niska potpora ulasku u članstvo 27-orice, i to upravo zemlje koja u ovoj regiji vjerojatno najbogatija institucionalna najspremnija za članstvo, za to prije svega odgovornost vidim na Vladi. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Proračun je poput osobne iskaznice ili rendgenske snimke, jedan pogled dovoljan je da dobijete ključne informacije o identitetu ili o zdravlju. Što nam pokazuje ovaj prijedlog koji smo mi dobili? Moram reći da sam i kao političar, kao saborski zastupnik, kao zamjenik gradonačelnika grada Rijeke, kao liječnik, kao običan građanin Hrvatske i načinom kako je Prijedlog proračuna došao u Sabor, čime je Vlada još jednom pokazala omalovažavanje saborskih zastupnika, kao i sadržajem Proračuna koji pokazuje da je Vlada na žalost izgubila osjećaj za realnost. Proračun za 2011. donijet će bez ikakve dileme ugrožavanje tečaja kune, povećanje nelikvidnosti nezaposlenosti, povećanje problema u neisplati plaća i mirovina kao i problem isplate vanjskog duga. I uvodna riječ, i rasprava aktualne saborske većine u proračunu, pokazuje da smo mi zaista na putu Jadranke Kosor, za put Hrvatske na put bez povratka. Pitanje koje se često slušalo ovih dana da li je Hrvatskoj potreban MMF je zapravo krivo pitanje, jedino je pravo pitanje, da li je Hrvatskoj potrebna ova neodgovorna Vlada koja unatoč upozorenjima svih i dalje srlja prema katastrofi. Ova je vlada na žalost svojim ponašanjem neodgovornošću nakon što smo 90-tih izgubili 400 tisuća radnih mjesta kada je kriminalnom privatizacijom rođena majka svih korupcija, od 2003. do danas nahranila jednu novu korupcijsku hobotnicu koja je pojela više od 100 milijardi kuna i nepovratno uništila cijeli jedan državni proračun, a uskoro ćemo opet imati 400 tisuća nezaposlenih. Stoga za mene nema nikakve dileme oko toga da gospodarski bankrot, i daljnji moralni pad Hrvatske politike i društva mogu spriječiti samo novi izbori i neke nove generacije političara bez obzira iz koje stranke oni dolazili. Dokaz ovoj tvrdnji svakako je Prijedlog proračuna za 2011. koji ima samo jedan cilj, sačuvati fotelje vladajuće koalicije. Posebno je tužno ponašanje koalicijskih partnera HDZ-a koji se ponašaju kao autistični najmoprimci stana u zgradi koja se ruši. Koalicijski partneri HDZ-a su poput stanara čiji je kat udoban, suh, topao i baš ih briga što su temelji zgrade narušeni, a krov počeo prokišnjavati. Proračun koji HDZ nudi neodrživ je i potpuno promašen, on nastavlja agoniju Hrvatskog gospodarstva nastavlja rasipničko trošenje. Već 1. siječnja 2011. Hrvatska država će biti u minusu od 15 milijardi kuna, a što će donijeti sljedećih 364 dana 2011. godine svima je jasno osim Jadranki Kosor, Ivanu Šukeru i ostalim članovima iz vrha vladajuće koalicije. I u tom rasipničkom trošenju jedino gdje se pokušava štediti je zdravlje. Upravo tamo gdje više nikakva ušteda koja donosi korist nije moguća. Zbog starenja stanovništva, zbog dužeg životnog vijeka, zbog novih lijekova i napretka tehnologije, troškovi zdravstva u cijelom svijetu rastu 8 do 10% godišnje. Ministar Milinović ponaša se zapravo kao ministar financija, a ne ministar zdravlja i svojim ponašanjem još jednom potvrđuje da nema nikakvu strategiju koja dugoročno znači poboljšanje kvalitete zdravlja u Hrvatskoj. Uostalom jasno nam je svima da Dado Milinović više razmišlja o fotelji Jadranke Kosor nego o zdravstvu i socijali. Sredstva Ministarstva zdravstva u 2011. smanjuju se za 2,7%, a HZZO čak za 480 milijuna kuna. Posebno ističem proračunska sredstva namijenjena investicijama u zdravstvu u infrastrukturu, u Klinički bolnički centar Rijeka apsolutna su uvreda zaposlenih u KBC-u ali i svih stanovnika županija koje se liječe u KBC Rijeka od Primorsko-goranske, preko Istarske do Ličko-senjske županije. Naime, nakon 32 milijuna kuna u 2009. i 17 milijuna kuna u 2010. vlada predlaže 2011. samo 10 milijuna kuna, a 2012. još manje 4 milijuna kuna. To je jasna poruka da od nove sveučilišne bolnice u Rijeci neće biti ništa dok god je ministar zdravstva Darko Milinović. Možda da se svi zaposleni u Riječkom KBC-u od portira do ravnatelja svežu lancem oko bolnice, možda bi taj jezik ministar MIlinović razumio. Najvažniji zadatak svih nas saborskih zastupnika bez obzira u kojoj stranci bili kao i Vlade, bez obzira kojoj boji ona pripadala, Vlade koja odgovara Saboru a ne obrnuto kako se često čini u mandatu ove Vlade, je osigurati veću kvalitetu života u Hrvatskoj svih građana bez obzira u kojoj oni stranci bili. Životna kvaliteta u 21. stoljeću pretpostavlja prije svega slobodu, a jedina ideja prave slobode jest sloboda od straha. Takva sloboda predstavlja sigurnost koja je veća od ljudske solidarnosti. Šansu za samoodređenje i samopotvrđivanje za smisleno korištenje vlastitih snaga u školi, u radu, u igri, u zajedničkom životu, za sudjelovanje u kulturi, šansi sa se ostane ili postane zdrav. Stoga kolegice i kolege uvažavajući ovakvu odrednicu slobode pitam sve vas, sve građane Hrvatske, koliko je slobodno 305 tisuća nezaposlenih ili 85 tisuća zaposlenih koji ne dobivaju plaću iako svaki dan uredno dolaze na posao? Da li je slobodno 80% građana Hrvatske čija je plaća manje od vrijednosti sindikalne košarice za četveročlanu obitelj ili 90% umirovljenika čija mirovina nije dovoljna za osnovne životne potrebe umirovljeničke obitelji. Prema tome, da bi čovjek bio neslobodan ne mora biti u okovima ili npr. u Remetincu gdje se danas opravdano nalaze mnogi sa duge liste visokih dužnosnika iz vrha HDZ-a. upravo zbog takvih koji su iz vrha vladajuće stranke preseli u REmetinec u mnogim hrvatskim obiteljima vlada i strah i nesloboda. Strah od nemogućnosti školovanja vlastite djece, od nemogućnosti plaćanja režija ili rate stambenog kredita, strah za zdravlje uslijed predugog čekanja u bolnici, zbog preduge liste čekanja, strah od poslodavca kojeg zviždač opravdano prijavi zbog nedvojbene korupcije ili strah novinara od izdavača kada napiše istiniti tekst koji se vlasniku novina neće svidjeti jer novine napao velikoga oglašivača ili ministra. Sve to znači da u takvom društvu nema dovoljno slobode. Sloboda sigurnosti pravde za sve nezamislivi su ako čovjek po završetku školovanja ne može dobiti posao ili ako izgubi radno mjesto zbog nesposobne, nestručne i korumpirane uprave tvrtke u kojoj je radio. Kada čovjek ne rad on je uskraćen za jedno od temeljnih ljudskih prava i dostojanstvo i apsolutno je neslobodan. Da li nam proračun za 2011. nudi jasnu viziju slobode i kvalitete života građana Hrvatske? Ne nudi nažalost. Proračun koji nudi HDZ-ova vlada neodrživ je i potpuno promašen. On nastavlja agoniju hrvatskog gospodarstva, nastavlja rasipničko trošenje nezarađenog i ako se usvoji Hrvatska će u narednoj godini tonuti još dublje prema potpunom gospodarskom kolapsu. Proračun koji nudi HDZ nemoguće je popraviti sitnim amandmanima, jer je Hrvatskoj potrebna promjena kursa i smjera prenapuhane rasipničke potrošnje, prema proizvodnji novih vrijednosti, prema novom zapošljavanju, otvaranju radnih mjesta i prema racionalnoj raspodjeli državnog novca za korist i napredak svih građana. to ovaj proračun ne nudi. Ovaj proračun i dalje dijeli HRvatsku pojednostavljeno rečeno na proračunsku i poduzetničku. Proračunska je na državnom budžetu i ništa joj ne fali, za razliku od poduzetničke koja je na izdisaju. Hrvatska je po visini poreznog opterećenja druga zemlja na svijetu. Prema studiju jedne kuće sa stopom od 153,5% svakom radniku država od 100 kuna uzme 53,5 kuna. Znači proračunska Hrvatska prevelik je teret za poduzetničku Hrvatsku, a ovaj proračun samo nastavlja taj teret. Nigdje se ne vidi kako pojačati privredu, osloboditi fiskalnih i parafiskalnih nameta, povećati investiciju, tehnologiju, razvoj, znanost, istraživanje, obrazovanje. Proračunska Hrvatska stišće gospodarstvo, a proračunski deficit ne ide u produktivnu nego neproduktivnu potrošnju. Mi smo u SDP nebrojeno puta istaknuli nije problem deficit, problem je ako taj deficit ne ide u otvaranje novih radnih mjesta i novo zapošljavanje. Posebno je zanimljivo kako je sve ove godine ignorirana jedan stavka poznatog koalicijskog sporazuma čiji je anđeo čuvar bio Damir POlančec, ne znam tko je sada a koja se tiče decentralizacije. Dakle od 100 proračunskih kuna 90 kuna ide u državni proračun a preostalih 10 dijele svi ostali, gradovi, općine i županije. To je nedopustivo i ne garantira razvoj HRvatske i zbog toga se SDP zalaže da taj udio što prije dođe na 20% dugoročnog na 40%. Nekada je bila popularna grupa [[Upadica: Privedite kraju, vrijeme.]] Privodim. Nekada je bila popularna grupa 4M za ovu Vladu bi mogli reći da je 4 ne Vlada. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Završite raspravu. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] U ime Vlade gospodin Ivan Šuker. Uvaženi zastupniče zašto vi uvijek vrijeđate i prekoračujete vrijeme i ponašate se nedopustivo. U ime Vlade predlagatelja uvaženi potpredsjednik Vlade Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane dame i gospodo. Žao mi je što je ova rasprava koja je danas bila izuzetno tolerantna. Svaki od zastupnika je iznio svoje mišljenje, svoje stavove, dao prijedloge, završava na ovaj način. Gospodine Jovanoviću, na vašem vijeću na čelu kojega ste vi je Ministarstvo financija sa svim svojim sektorima podnijela izvješće. Bila je gospođa Ingrid Antičević tu i svi ste bili puni hvale za to izvješće. I vi. Ne vi nego imali ste prilike kada se podnosilo izvješće i porezne i carinske i Ureda za sprečavanje pranja novca i Financijskog inspektorata reći sve ove objave o kojima ste sada, imali ste prilike to tamo reći. Samo malo. Danas ste iznijeli niz neargumentiranih optužbi što kontinuirano radite. A sada vam mogu postaviti jedno pitanje, ustvari ne mogu kao predstavnik Vlade, ali me naprosto čudi nešto. Vi ste zbog dnevno političkih potreba kao dogradonačelnik Rijeke svjesno kršili zakone Republike Hrvatske. I s kojim pravom kad to napravite držite lekciju u ovom visokom Saboru? Ja mogu shvatiti vaše potrebe, isto tako i vaš gradonačelnik i župan su dobili jasan odgovor, kad dobijemo iz Bruxellesa odgovor vidjet ćemo šta ćemo napraviti s jamstvom. Vi ste znali da Grad Rijeka ne može izdati jamstvo sukladno Zakonu o izvršenju proračuna, to ste znali. Svjesno ste prekršili zakon, znali ste da kršite zakon i istovremeno stalno držite svima lekcije i sve nazivate u ovoj državi lopovom. Znači vi možete kad vama paše raditi što god hoćete i nitko vam ništa ne smije, ali istovremeno možete etiketirat … [[Govornik se ne razumije.]] koga. Gospodine Jovanoviću, imali ste sve čelne ljude Ministarstva financija pred sobom, mogli ste im postavljat pitanja. Dapače, pohvalili ste kako je bilo napravljeno izvješće, pohvalili ste koliko ste podataka dobili. Mogli ste tamo pred novinarima, pred kamerama sve ljude počevši od mene pa nadalje napast, pitat što god hoćete. Međutim, vaš osnovni problem je kad vam se ponude argumenti onda nemate hrabrosti reći ono što imate. Vi ste danas opet izvrijeđali pola Vlade, izvrijeđali ste stranku. Ali ponavljam, gospodine Jovanoviću, ni vama ni meni bez obzira koji politički imperativi nitko ne daje za pravo da kršimo zakone. Vi ste u svom govoru koji je bio u medijima prekršili Zakon o izvršenju državnog proračuna. Znali ste da Grad Rijeka ne može izdati jamstvo za brodogradilište "3. maj". Znali ste. Ali istovremeno, ponavljam, ovdje svima držite lekcije da smo ovakvi, da smo onakvi. Što to znači, da bi u nekom drugom slučaju podržali daleko teži prekršaj zbog toga da bi zaradili dnevno političke poene. Pa jel to rješavanje problema, jel to njegovanje i izgradnja pravne države? Nije, na to nema nitko pravo pa bez obzira kako se on zvao, bez obzira kojoj on političkoj opciji pripadao i bez obzira za koju se on ideju zalagao. Naprosto ako ste to napravili onda nemojte legitimitet držat svima lekcije. Zašto, jer vi ste jasno rekli ja ću u trenutku kad meni to odgovara svjesno kršit zakone Republike Hrvatske, a to nije dobro. To nije dobro i to pravo naprosto nema nitko pravo. I danas, kolega Linić i ja smo se ne jedanputa javno zakačili i sve, on je danas iznio svoje mišljenje koje ja poštujem, isto kao i Grčić i mnogi tu koji su raspravljali. Oni su iznesli svoje teze, ja sam dao svoje mišljenje i molim lijepo, niti smo se svađali niti smo se vrijeđali. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, vi ste vrijeđali.
Nemojte dobacivat iz klupe, imali ste mir da govorite.
Vi ste vrijeđali, ja sam pristojno slušao. Ali ponavljam vam, gospodine Jovanović… … [[Upadica se ne razumije.]]
Nemojte dobacivat iz klupe.
Nekoliko puta ste napali i mene i ministarstvo nakon onoga, a tamo ste mi čestitali prvo što smo došli i kako smo izvješće napravili. Samo malo molim vas, još jedanput, po treći put vam ponavljam pokazali ste koliko se zalažete za pravnu državu neki dan u Rijeci kad ste svjesno kršili zakone i ne možete vi ovdje držat svima lekcije, a vi ste u stanju svašta učiniti za neke svoje osobne interese. /Bravo./
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Rasprava o proračunu zapravo je rasprava o budućnosti zemlje i životima 4,5 milijuna ljudi. Raspravljamo o tome kako će tih 4,5 milijuna živjeti ne danas, ne sutra, ne preksutra već za 2, za 4, 6, 10 godina. I stoga proračun nije samo čista matematika, ne može to biti jer se radi o sudbinama 4,5 milijuna građana Republike Hrvatske. Opravdano je stoga čini mi se postaviti pitanje ima li veće političke odgovornosti od toga da budete stvaratelj, da budete kreator jedne politike, da budete kreator budućnosti svoje zemlje. Ja mislim da nema. Jednako tako mislim da nema veće političke neodgovornosti od one koja proizlazi iz činjenice da netko ima vlast sedam godina, a da to vrijeme ne iskoristi na najbolji mogući način služeći onima zbog kojih jest tu gdje jest, dakle na dobrobit onima kojima služi, za rast i razvoj gospodarstva, za nužne reforme i za stvaranje svih preduvjeta za nove iskorake i za razvoj zemlje. Nema čini mi se veće političke neodgovornosti od te da dovedete državne financije u situaciju u kojoj bez novog zaduženja ne možete isplatiti mirovine i plaće. I politički držim da je neodgovorno odbiti, vidjeti i priznati ono što vide svi, što vide građani Republike Hrvatske i ono što vide institucije svjetske. Dosadašnja ekonomska politika, rekla bih dosadašnja loša ekonomska politika omogućila je potrošnju bez pokrića, omogućila je preveliko zaduživanje, omogućila je preveliki uvoz, a da se u isto vrijeme nije pružila dovoljna podrška vlastitoj proizvodnji i izvozu i u konačnici nešto što je vrlo važno vez strategije razvoja. Danas je na djelu još uvijek nažalost kontinuitet jedne takve politike i proračun je zapravo jedan vrlo konkretan papirnati dokaz toga, s tom razlikom da se problemi eto ipak polako priznaju i shvaćaju, ponešto se dakle priznaje, traži se konsenzus, pokušava se podijeliti odgovornost, ali nažalost mislim da ovaj proračun neće i sve to skupa spasiti 2011. godinu. Vlada nažalost ni nakon dvije godine gospodarske depresije niti nakon dugogodišnje rekla bih samouništavajuće privatizacije i proturazvojne politike nema nažalost ni političke snage niti motivacije da to loše stanje nazove pravim imenom, da ga nazove gospodarskom depresijom, već čini mi se da se nekako gubi u iluziju da je to uvezena recesija koja će uskoro sama od sebe otići. I na toj temeljitoj iluziji temelji se proračun za 2011. godinu. Pa je rekla bih sasvim izvjesno da parafraziram premijerku Kosor da se Hrvatska već nalazi na putu do puta u treću depresijsku godinu. Ovakav proračun i oni koji su ga sačinili kao i oni koji će ga uskoro poduprijeti i za njega glasovati mislim da će biti odgovorni za jedno novo depresijsko dno koje će na žalost hrvatsko gospodarstvo dosegnuti krajem ožujka. To govori struka, to govore brojni ekonomski analitičari do kada će još najmanje 30000 ljudi radno sposobnih ostati bez posla, a stopa nezaposlenosti bi mogla po njima premašiti i 19%, dakle koliko je iznosila ako se ne varam devedeset i pete godine neposredno nakon Domovinskog rata. Dakle, mogao bi nas ovaj proračun doista skupo, skupo koštati. I mislim da je bio u pravu netko tko je rekao a citirat ću da ciljevi ovog Proračuna nisu ekonomski, ali će posljedice ovog Proračuna biti ekonomske i neće biti niti malo ugodne. SDP je od početka krize postupio rekla bih krajnje ozbiljno i krajnje odgovorno predlažući Hrvatskome saboru brojne zakone, brojne odluke koje su trebale biti u najboljem interesu zemlje i građana Republike Hrvatske. I u tome nismo bili vođeni nikakvim stranačkim interesima nego isključivo željom da se unaprijedi gospodarsko, socijalno i političko stanje u zemlji. I danas smo odgovorna i konstruktivna oporba i kažemo vam što je Proračun za 2011. godinu po našem dubokom uvjerenju trebao sadržavati, a ne sadrži. Trebao je moje kolege su dosta iscrpno tokom cjelodnevne rasprave o tome govorili, ali dozvolite mi kratak osvrt na par stvari. Dakle, trebao je sadržavati jedan rekla bih kratkoročni program podrške i pomoći da se, čini mi se da je to u ovom trenutku iznimno važna stvar za ovu zemlju, da se održi proizvodnja, da se održi zaposlenost, odnosno da se dalje ne gube radna mjesta i da se olakša situacija tvrtkama koje objektivno imaju šanse opstati i razvijati se. Dakle, konkretne mjere podrške trebalo je ugraditi u državni proračun za 2011. godinu. To naravno podrazumijeva šire sagledavanje prioriteta u industriji, u poljoprivredi, u turizmu, u malom i srednjem poduzetništvu i na drugim područjima osobito onim koja mogu biti važna za povećanje izvoza. Dakle, pored toga ono što nam je potrebno kao suhoj zemlji kiša jest dugoročni plan razvoja hrvatske sa vizijom, sa konceptom, sa strategijom, sa politikama. Učiniti razradu na šest godina, dakle za period od 2010. do 2016. Pa vi znate gospodine ministre da brojni europski dokumenti pa i proračunski okvir se radi na šest godina. Dakle, trebao je dati odgovor na pitanja kako i u kojoj dinamici se mogu poboljšati uvjeti života i rada, što treba biti temeljni cilj razvoja i napretka, koji su prioriteti po fazama. Proračun na žalost nema odgovor na ova pitanja. Ono što smo propustili i ovom prilikom učiniti jest promijeniti odnos prema krizi. Umjesto da konačno započnemo upravljati krizom mi dozvoljavamo da kriza i dalje upravlja nama, a upravljati krizom znači upravljati razvojem. Nama je potrebna jača razvojna uloga države, nama je potreban strateški ured za razvoj, umreženje institucija i pojedinaca na strateškim pitanjima razvoja, koordinacija znanosti i struke u pitanjima bitnim za politiku razvoja, regionalni razvoj. Neovisnost struke da se konačno čuje što struka zna i ima za reći. Dakle, za kraj dvije ocjene, jedna politička, jedna ekonomska, vrlo brzo. Politička je da doista nemamo vremena, da je isteklo vrijeme za nedjelovanje, za odlaganje rješenja i za podilaženje, za inerciju. A ekonomski doista nemamo novca. Ne smijemo se više zaduživati i ne može se financirati potrošnja koja bi kao do sada osiguravala socijalni mir. Hrvatska mora okrenuti novu stranicu i neka to učini tko može, zna i ima hrabrosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Biserka Vranić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Ako govorimo o razvijenim demokracijama normalno je da stranka koja dobije izbore i povjerenje birača na izborima može predložiti i predlaže proračun kakav smatra je za njih najbolje rješenje. U svakom slučaju kao pozicija imate mogućnost da građanima kažete ono kakva je situacija ili imate mogućnost da predložite nekakve svoje prijedloge koje smatrate da će u konačnici biti od koristi i služiti, poslužiti onom čemu se nadate bilo na izborima, bilo u nekim drugim aktivnostima. Proračun se predviđa da ima prihode 107,4 milijarde, rashode 122,3 milijarde, a manjak se očekuje 14,9 milijardi. Tu se naglašava da Vlada očekuje i da realizira kroz proračun tri strateška cilja, a to je gospodarski oporavak i razvoj države, zatim nastavak borbe protiv korupcije i organiziranog kriminala te završetak pregovora i pristup Europskoj uniji. Isto tako, ono što se naglašava je činjenica da se ne ide u velike promjene, ne ide se u velike rezove i ne očekuje se bilo kakvo smanjenje javne potrošnje. Ne diraju se mirovine, socijalna davanja, plaće, javni sektor. Jednom riječju ostaje nedirnut. Sve bi to bilo u redu kada pokazatelji kojima baratamo i mi i inozemne tvrtke i inozemni konzultanti ne bi bili malo ozbiljniji i od nas u ovoj situaciji koja se može nazvati kritičnom, tražili drastičnije rezove, ako ne već drastične onda barem rezove koji će se osjetiti, koji od nas ne bi tražili aktivnosti i postupke tj. poduzimanje određenih radnji koji će državu uvesti u situaciju da se približi ili barem se pokuša približiti državama Europske unije, s kojima se uspoređujemo. Naime u usporedbi s drugim državama Europske unije vidimo da su one daleko normalnije i racionalnije po smislu trošenja sredstava za javne potrebe, da su one sa pitanjem regionalizacije daleko otišle, da su one administraciju državnu svele na jedan minimum ili barem na nekakvu optimalnu situaciju i da su one zapravo kontroliraju svoju javnu potrošnju i ne troše ono što nemaju zarađeno. Na žalost mi se tu nalazimo u jednoj situaciji da imamo veliki broj ovisnika o državnom proračunu koji se nisu pojavili pred godinu dvije, nego su se pojavili pred zadnjih 10 ili 20 godina i vrlo je teško u sadašnjim situacijama se u ovakovim situacijama kao što je današnja reći nekome da će mu se rezati prava, da će imati smanjene prihode, da ne treba očekivati nekakvu veću pomoć od države i tu se nalazimo svi zajedno u začaranom krugu. Apsolutno je pravo stranke na vlasti da predloži proračun kakav smatra da je dobar za ovu državu, isto tako je pravo i obveza svih onih koji tako ne misle da to javno kažu, ali smatram da nismo iskoristili ovo vrijeme za donošenje ključnih odluka i provođenje ključnih reformi. U zemljama koje su mnogo razvijenije, koje su, čija fiskalna situacija daleko bolja od naše, koje su sa broja stanovništva jače od nas i sa niz drugih pozitivnih parametra Vlada donese restruktivne odluke, Vlade provode reforme, Vlade rade u interesu dugoročnog planiranja svoje države pa makar to bilo i veliki broj ljudi na ulicama, makar to bilo i buđenje određenih skupina, makar to išlo i na nekakve uštrb nekih drugih očekivanja ili u krajnjoj liniji i prema gubitku vlasti, ali računa da je to nužno da bi se opstalo i da bi se zapravo država i zemlja pripremila za ono što nas čeka u budućnosti. Mi smo ovdje zapravo dobili proračun bez promjena, ali on nam i dalje nudi neravnomjeran razvoj regija. U regionalizaciji nismo daleko otišli jer bojimo se zapravo ukidanja i županija i usmjeravanja i određenih jedinica lokalnih samouprava u određenom pravcu, još uvijek imamo veliki broj jedinica lokalnih samouprava koje žive od novaca države, koje same ništa ne mogu stvoriti i na žalost povlače u provaliju sve nas zajedno koji se imalo možda trudimo da živimo od svojih sredstava i od svog rada. Takva zapravo nestimulativna klima nije povoljna niti za one koji imaju i rade nešto, niti za one koji nemaju i ne rade. Jednostavno se nalazimo u situaciji da smo svi u istom … [[Ne razumije se.]] i da zapravo iz godine u godinu i građani i jedinice lokalne samouprave i županije, odnosno regije čekaju od Vlade da rješava njihove probleme, a to je dugoročno izrazito loše jer ne koristimo niti svoje resurse, niti znanje, niti inteligenciju, niti ideje, niti nemamo viziju što mi želimo ne sad za 5 godina, nego za godinu dana. Bojim se da zaustavljanje promjena usporava i decentralizaciju i regionalizaciju, da odgađa donošenje novih poreznih reformi, jer bilo koju novu poreznu reformu uveli, ona neće popraviti drastično stanje, ona će od nekome morati uzeti, ali ne vidim sada u ovoj državi tko to ima da se od njega može nešto naplatiti, kako bi se proračun napunio. Na žalost situacija je takova da je država vrlo bogata zemlja i određenom imovinom. Ako pogledate samo obalu našu i naša recimo područja u kontinentalnom dijelu, svaki grad ima bar 10-ak nekih zgrada, nekog objekta, nekih nekretnina koje vrijede milijune kuna, a stoje neiskorišteno, a uvijek se zna da je vlasnik država. Da smo samo te resurse iskoristili, ili da smo ih poklonili, možda i nekome, bolje je dati nešto nekome besplatno pa da taj nešto stvara u tom objektu, nego da taj objekat 10 ili 20 godina propada. Tu smo, nismo učinili neke velike pomake, naprotiv rješenja i zahtjevi koji se traže za dodjeljivanje takovih objekata ili nekretnina stoje po nekoliko godina u ladici, ne rješavaju se i mi gubimo zapravo one naše temeljne resurse, a to je nekretnina, to je imovina, to je naše zemljište, to je sve ono što se je više desetljeća stvaralo. Na žalost sve to kad zbrojimo ne daje nam neku veliku nadu, međutim očito ćemo morati biti u situaciji da svi zajedno koliko god nam bilo loše da otrpimo ovo stanje, da pričekamo rješenje i rezultat ovakvog proračuna i da onda bez obzira da li će to biti za godinu dana, šest mjeseci ili nešto dulje, idemo u one rezove koje zaista kao država moramo napraviti, jer oni su nam ključni faktor za ulazak u Europsku uniju. Ako uđemo u Uniju nespremni i neprovođenjem tih reformi, mi ćemo zapravo biti u jednoj situaciji da će nas kolege iz Unije konstantno upozoravati na nepravilnosti i da ćemo biti uvijek jedna država koja će imati nekakav ali i nekakav razlog da nije ravnopravan partner sa svim ostalim zemljama, a to u svakom slučaju bez obzira da li bili u opoziciji ili u poziciji ne želimo. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Brankica Crljenko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, uvažene kolegice i kolege. Ja bih rekla da u raspravi o ovom proračunu bi trebali biti jednako zabrinuti i pozicija, i opozicija za ovo vrijeme u koje donosimo proračun, kakav proračun donosimo i što iza toga slijedi. Treba reći da država nikada nije sama sebi svrha. Država su ljudi i njihove potrebe, potrebe poduzetnika, radnika, potrebe za socijalnom sigurnošću, potrebe za učenjem, za znanošću, za mirovinama umirovljenicima, potrebe za adekvatnom zdravstvenom skrbi, a ljudi koji su dobili povjerenje građana zapravo trebaju to sve osigurati. I kada se raspravlja o državnom proračunu, to je jedan najvažniji akt u jednoj godini, to je politika koja će se provoditi konkretno za razdoblje cijele 2011. godine. Građani danas nemaju nikakvu sigurnost, nemaju uopće sigurnost radnog mjesta, a da ne govorimo da u isto vrijeme sve ono što ih čeka, a to je povećanje cijene plina, cijena energetike,struje, cijena komunalnih usluga opteretit će ih i jednostavno će im padati životni uvjeti. To su poruke Vlade iz ovog proračuna. Što će reći o onima koji su do jučer stvarali tu novu vrijednost, a sad su na zavodu? Da li iz ovog proračuna ide bilo kakva poruka? Ne ide. Prema tome, itekako znamo što su problemi, itekako shvaćamo da preveliki teret države svaljujemo i na građane i na one koji bi trebali stvarati novu vrijednost. I nikako da nađemo politike da taj teret skinemo i da na neki način potaknemo one koji bi trebali stvarati. To je problem, to je problem zbog čega se mi oko proračuna ne možemo složiti i ne možemo naći zajednički jezik. Ne možemo ga naći jer o tome 3 godine govorimo i kroz 3 godine se polako pokazalo da nismo spremno dočekali krizu, da nismo spremno riješili krizu i da ne želimo predložiti rješenje. A dovoljno je potruditi se i uzeti studije Svjetske banke, studije koje obrađuju direktno Hrvatsku. Nešto se od njih da naučiti. Ali, nijednu niti mjeru niti sugestiju nismo voljni uvažiti. Otkada je Jadranka Kosor prošle godine u srpnju postala premijerka u Hrvatskoj je bez posla ostalo 55 tisuća 888 ljudi što otprilike odgovara veličini jednog grada poput Karlovca. Prema najnovijim podacima krajem listopada na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje bilo je evidentirano 304 tisuće 479 nezaposlenih osoba. Prema nekim procjenama otpočetka krize u Hrvatskoj je bez posla ostalo oko 67 tisuća 286 ljudi, a produljivanje recesije i nedostatak posla upućuju na daljnje pogoršanje situacije. Vlada nema ni strategiju ni mjere kojima bi zaustavila rast broja nezaposlenih. Ovo je tema o kojoj nitko u Vladi ne želi razgovarati. Kako zaposliti što više ljudi? Kako promijeniti sustav socijalne pomoći da potiče rad onih koji mogu raditi te maksimalno zaštiti one koji fizički ne mogu raditi? Kako spriječiti raširene zloupotrebe? Prvo, kako je lani pokazala studija Svjetske banke sustav socijalne skrbi u Hrvatskoj ne potiče ljude da sudjeluju na tržištu rada. Ako se maksimalno iskoriste sve naknade koje sustav pruža računica pokazuje da se slabije obrazovanim roditeljima u peteročlanoj obitelji uopće ne isplati raditi. Drugo, Hrvatska ima izrazito visoku razinu sive ekonomije. Među najvišima u Europi. Mnogi se prijave kao nezaposleni, primaju naknadu,a zapravo normalno djeluju u sivom sektoru. Kako bi riješila problem velikog porasta troškova za nezaposlene Vlada je odlučila smanjiti prava na naknade. Odlučila se na izmjene kojima primjerice naknada nakon isteka 90 dana više nije 50% osnovice plaće nego 30%. Rezanje naknada bez ozbiljne reforme ne znači ništa. Naknade treba fokusirati na starije, siromašne, samohrane. Ukinimo socijalnu pomoć kakvu poznajemo, umjesto toga omogućimo svima koji mogu raditi da pronađu posao i zarađuju više nego što im država može dati. Ja ću se malo referirati i na neke stvari koje su bile zapisane u programu Vlade za razdoblje od 2008. do 2011. godine, a nisu se realizirale. Naime, u programu Vlade stajalo je da će se jedan broj starijih građana koji nisu uspjeli zaraditi svoje mirovine dobiti državne potpore. Rok je bio kraj 2008. godine. Dakle, radi se o osobama starijim od 65 godina. Nažalost, ništa od toga nema, a bojim se da će i ove godine biti upitne i postojeće mirovine jer ukoliko se nastavi ovaj trend rasta nezaposlenosti prihodovna strana proračuna sve će se manje puniti. Doista se postavlja pitanje što je punih 7 godina radila Vlada HDZ-a ili bolje rečeno resorno ministarstvo koje se bavi socijalnom skrbi kada nije uspjelo reformirati taj sustav? Nadalje, u programu Vlade RH za razdoblje od 2008. do 2011. godine Poglavlje 17. – Zdravstvo, bolničko liječenje, stoji stavak: "Palijativnu skrb i hospicij uključiti u zdravstveni sustav mreža uz referalni centar. Rok - prosinac 2008. godine." O ovoj temi govorim već treću godinu za redom i danas nažalost moram konstatirati da ništa od navedenog nije realizirano, a kako je evidentno u ovom prijedlogu proračuna za 2011. s projekcijom za 2012. i 2013. hospicij, odnosno palijativna skrb jednostavno ne postoji. Nama ostaje nada da će i našu Vladu pregovori za ulazak u EU prisiliti da svojim građanima omogući to pravo. Sukladno navedenom smatram palijativna skrb jedno je od osnovnih ljudskih prava na zdravstvenu zaštitu i ona mora biti uključena u zdravstvenu politiku RH sukladno preporukama Svjetske zdravstvene organizacije. I na kraju da zaključim, poruka ovog proračuna je jasna, najugroženiji snosit će najveći teret. Umirovljenici, nezaposleni, stari i nemoćni, bolesni. O njima ova Vlada ne želi razmišljati. To je najgrublja poruka ovog proračuna. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na problem financiranja jedinica lokalne i područne samouprave u narednom razdoblju. Po situaciji na terenu, a i po prijedlogu ovoga proračuna vidljivo je da nas na lokalnom nivou čekaju mnogi problemi i vrlo, vrlo otežano financiranje mnogih, a ponegdje i osnovnih potreba jedinica lokalne samouprave. U prilog tome ide, između ostaloga, i podatak da su prihodi od poreza na dohodak u prvom polugodištu 2010. godine manji za 5,3% u odnosu na isti period 2009. Daljnji pad od 12,3% prihoda s osnove poreza na dohodak desio se promjenom Zakona o porezu na dohodak mjeren u razdoblju od 1.07. ove godine do 30.10. Taj manjak financijskih sredstava za jedinice lokalne samouprave ne nalazim u stavkama državnog proračuna, a posebno ne nalazim jedinice lokalne samouprave iz moje Krapinsko-zagorske županije kao korisnike. Budući su mi se obratili mnogi gradonačelnici i načelnici ja imam obvezu podvući projekte koji oni žele provesti a očekuju pomoć iz Državnog proračuna. Spomenuti ću prije svega vremensku elementarnu nepogodu koja se desila u mojoj županiji u periodu od 17. do 19. 9. ove godine, naime obilne kiše su u 16 općina i gradova od ukupno 32 izazvali veće ili manje klizišta i odrone, radi o sveukupno 48 klizišta od čega je 31 klizište na nerazvrstanim cestama, 15 kod stambenih objekata i 2 gospodarskim objektima. Šteta na stambenim, gospodarskim objektima i nerazvrstanim cestama iznose cirka 4 milijuna 700 tisuća kuna. Daljnjim 5 milijuna i 700 tisuća kuna su štete na županijskim i lokalnim cestama. Ovo su za naše mogućnosti velike štete i potrebna su financijska sredstva koja nemaju ni županija ni jedinice lokalne samouprave, pa očekujemo u tom smislu potporu iz našeg Državnog proračuna. Daljnji projekti za koje očekujemo potporu su projekti izgradnje dječjih vrtića i dogradnja osnovnih i srednjih škola. Sva potrebna dokumentacija za dogradnju i izgradnju vrtića gotova je u gradu Oroslavju, u Krapinskim toplicama i dijelom u Đurmancu. Sve tri destinacije bilježe kontinuirani rast broja potrebnih mjesta u vrtićima. Škole u dogradnji i izgradnji su projekti od iznimne važnosti za Oroslavje, Radoboj, a Sportska dvorana za Đurmanec i Oroslavje. Poslovne zone su projekti bez kojih neće biti daljnjeg gospodarskog razvoja u Svetom Križu začretju, RAdoboju, Oroslavju, Gornjoj i Donjoj Stubici. O prometnoj infrastrukturi govorila sam u nekoliko navrata u ovom viskom domu pa ću samo podsjetiti na obvezu rekonstrukcije stare Zagorske magistrale i posebno važne ceste Oroslavje-Marija Bistrica-POpovec, te prometnice prema Kumrovcu kao i rekonstrukciju željezničke pruge Zaprešić-Zabok. Nadam se da će ovi projekti naći razumijevanje u resornim ministarstvima i da će pomoć stići za realizaciju istih. I na kraju postavila bih jedno pitanje zašto Hrvatska gorska služba spašavanja ne može ostvariti pravo na obuku na helikopterima bez koje je nemoguće ni sigurno ni učinkovito provoditi visoko rizične zadaće spašavanja ljudskih života. Naime, gospodine ministre obuka pripadnika Hrvatske gorske služe spašavanja kroz 50 sati helikopterskih naleta stoji oko 400 tisuća kuna. Ja tu stavku ne nalazim u proračunu, možda stoji, pa mi recite gdje je to da možemo pripadnicima Hrvatske gorske službe spašavanja odgovoriti da li će imati priliku obučavati svoje pripadnike Hrvatske gorske službe spašavanja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Daniel SRb.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine potpredsjedniče Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Ja bih u svom izlaganju na kraju ove dugotrajne rasprave želio se osvrnuti na nekoliko poruka koje slijede iz ovakvog Prijedloga Državnog proračuna za iduću godinu. Naime, svi smo svjesni toga da je deficit predložen kroz ovaj državni proračun izrazito velik, da novaca za neke potrebe nema, svi bi željeli osigurati i više investicijskih ulaganja i više potpora različitim kategorijama stanovništva za što novaca nema. Ali ono što je bitno zapravo je kako u takvoj situaciji se može osigurati veće prihode Državnog proračuna koji bi trebali ispuniti ona očekivanja Hrvatskih državljana koja se nužno moraju ispunjavati kako bi društvo bilježilo određeni napredak. Činjenica je da zapravo je naša država iznimno ovisno o državnom proračunu i da upravo zbog toga kretanje bruto-društvenog proizvoda uveliko ovisi o tome koliko će biti sredstava za nove investicije iz državnog proračuna. A tih sredstava je iz godine u godinu na žalost sve manje. Tako primjerice za srednje školstvo opada sredstva za državni proračun sa 36 milijuna kuna u 2009., 30 u ovoj, 21 u idućoj godini, za osnovno školstvo u ovoj 59, na 44 milijuna kuna u idućoj godini. Dakle, tih novaca jednostavno nema i radi se zapravo o potrebi da se povećanim investicijskim ulaganjima osiguraju ta sredstva koja moraju značiti izlazak iz krize, promjenu trenda u rast gospodarske aktivnosti. Naime, ja se bojim da bez velikog pomaka, prije svega u sustavu upravljanja državnom infrastrukturom, državnim tvrtkama, do razine ravnatelja bolnica i škola neće biti moguće ostvariti gospodarski rast u idućoj godini. Vlada ima određeni katalog investicija za koje se očekuju da može okrenuti Hrvatsko gospodarstvo, ali moramo biti svjesni toga da su to projekti koji traže iznimno dugo vrijeme za pripremu i kako bi došlo do efekata koji će oni ostvariti potrebno je za neke i više godina da uopće uđu u fazu realizacije. Naravno da su to sve dobro došli projekti i koji trebaju biti podržani. Želja je da se oni što prije realiziraju da bude što manje kočnica unutar državne administracije, jer i državna administracija treba biti svjesna toga da budućnost društva, budućnost zemlje ovisi o tome koliko brzo će ti projekti ulaziti u fazu realizacije. Ono što je dobro u ovom jednom moru loših vijesti je činjenica da se evo nagrade sportašima povećavaju u idućoj godini sa milijun i 700 na na tri milijuna kuna, loše su poruke ukoliko naši sportaši primjerci vaterpolisti za 1. mjesto dobiju manju materijalnu nagradu nego sportaši iz Srbije koji nisu uopće igrali u finalu kod svoje države a koja je ipak bitno siromašnija od Hrvatske. To su loše poruke i to se ne smije događati. Neću raditi neke druge usporedbe koje sam ranije isticao. Isto tako pitanje kakvu budućnost očekuje hrvatsku brodogradnju kada u idućoj godini za razliku od prethodnih i ove godine nisu predviđena sredstva za subvencije u brodogradnji. Naravno da je to jedan ozbiljan državni problem, ali ne može biti poruka i kroz državni proračun prodaja ili likvidacija. Dakle, odgovornost je hrvatske Vlade za budućnost tih ljudi, a ne da zapravo iz ovog proračuna iščitavamo u idućoj godini nove prosvjede zaposlenika u brodogradnji i poljoprivrednika nezadovoljnih sredstvima koja će biti osigurana za poticaje i potpore u poljoprivredi. Ali ono što najviše zabrinjava su političke poruke koje proizlaze iz određenih stavki u državnom proračunu. Prije svega predviđeno je milijun i pol kuna za zajedničko vijeće općina, dakle jednu instituciju koja u pravnoj formi u ovom trenutku ne postoji, a očito je da Vlada planira osnivanje upravo te institucije što je jedna paradržava u čijoj sam opasnosti već nekoliko puta govorio i što je potpuno neprihvatljivo za Hrvatsku. Radi se o instituciji koja ne bi bila prihvaćena od Hrvatske niti '90.-te, '91. kada je Hrvatska bila u najtežoj situaciji. Osim toga nastavlja se politika potpore općinama na temelju nacionalnog sastava stanovništva što isto tako i politički i civilizacijski danas potpuno neprihvatljivo. Ja doista nemam ništa protiv da u bilo kojoj općini u Hrvatskoj ukoliko postoji potreba za vodovodom se izgradi vodovod bez obzira na ljude na nacionalni sastav stanovništva koji tamo živi. Dakle, ukoliko nekome u Hrvatskoj treba novi vodovod onda on treba dobiti vodovod zbog toga što je hrvatski državljanin, a ne zbog toga što je ove ili one nacionalnosti. A nažalost, zapravo se događa da upravo nacionalnost postaje argument u Hrvatskoj za dobivanje sredstava iz državnog proračuna što je opet vidljivo na popisu općina koje dobivaju pomoći iz državnog proračuna. Upravo zbog toga predložio sam i amandmane kojima želim uravnotežiti tu potporu na identičnu razinu svima, a sredstva koja će se time uštediti gotovo 15 milijuna kuna preusmjeriti za pomoć u prijevozu učenika srednjih škola u materijalno teškim prilikama koje zbog toga ne mogu pohađati srednjoškolsku nastavu. A ukoliko postoji neka realna potreba za potporom određenim općinama u Hrvatskoj u smislu razvoja infrastrukturnih komunalnih projekata onda treba postojati posebna stavka razvoja infrastrukturnih projekata pa prema određenim kriterijima dodijeliti ta sredstva odnosno financirati te projekte bez obzira na nacionalni sastav stanovništva. Dakle, tu tražimo ravnopravnost a ne politiku nacionalne segregacije koja je nažalost postala pravilo u Hrvatskoj jer u posljednje vrijeme imamo prilike vidjeti i na HRTV da se na temelju nacionalne pripadnosti otpušta zaposlenike, da kandidati za ravnatelje određenih škola u Hrvatskoj ne mogu biti imenovani na tu dužnost zbog nacionalne pripadnosti i slične iznimno loše poruke koje bi trebale biti zabilježene ne u Hrvatskoj, ne u europskoj zemlji i koje sigurno nisu europska demokratska tekovina nego upravo suprotno. Stoga tražim od hrvatske Vlade da prepozna granicu između provođenja politike zaštite nacionalnih manjina ostvarivanja prava nacionalnih manjina i politike nacionalne segregacije. Dakle, to je jedna granica koja je iznimno bitna civilizacijski određena, ali to je političko pitanje koje bez obzira na pritisak određenih koalicijskih partnera se mora jasno definirati. U HRvatskoj je iznimno loša politika nacionalne segregacije. Osobno smatram da je ona loša za pripadnike nacionalnih manjina. Volio bih da to i oni prepoznaju. Dakle, upravo zbog te politike nacionalne segregacije koja se iščitava kroz ovaj prijedlog proračuna o tome hoće li biti prihvaćeni amandmani ovisi glasovanje o ovom proračunu. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Ja sam vrlo pažljivo slušao većinu prethodnika i moram reći da sam pomalo ogorčen sa tijekom rasprave. Bilo je pokušaja da se predlože kvalitetna rješenja. Takvih je nažalost rasprava bilo vrlo malo, uglavnom smo nastavili sa uobičajenom crno bijelom raspravom. Danas sam 50-ak puta čuo da je za sadašnje stanje u Hrvatskoj kriva svjetska kriza. Danas sam 15-ak puta čuo da se krojeni krize mogu povezati sa nekim odlukama koalicijske vlade sa početka desetljeća. Danas sam nekoliko puta čuo da je rat kriv za dio gospodarskih nevolja koje danas imamo u RH. Ali zanimljivo je da saborska većina niti jednom riječju niti u jednom trenutku niti u bilo kojem konkretnom slučaju nije mogla prihvatiti pomisao da bar dio razloga krize leži u nekom lošem potezu hrvatske Vlade, toga nije bilo. Za sve je kriv netko drugi i bolje od onoga što danas imamo na stolu nismo mogli postići. Dakle, ovo je naš maksimum. Kolegice i kolege, da li stvarno vjerujemo da nismo mogli danas biti u povoljnijem gospodarskom položaju nego jesmo? Molim vas, budimo ozbiljni. Da li smo mogli biti u povoljnijem položaju? Da li je rat, da li je Račan, da li je recesija, da li su oni krivi za to što je Vlada poslovala i postavljala ljude poput protege Kirinića, Sladonje, Jurak, Dimić, Galić, Marinac, Šestak, POlančec, ... itd. itd. na važna mjesta? Da li je koalicijska vlada sa početka desetljeća kriva da i danas korupcija postala načinom života u RH? U raspravi o borbi protiv korupcije i vladajuća većina baratala je sa brojem od otprilike 10 do 12 milijardi kuna koliko nestane godišnje zbog korupcije u Republici Hrvatskoj. To je mjesto gdje treba pokušati štedjeti, to je novac koji treba usmjeriti prema razvoju, prema zapošljavanju, prema izvozu, prema standardu ovih građana. Da li su rat i svjetska recesija krivi što je Vlada omogućila da se u javnom sektoru u proteklih 6 godina poveća broj zaposlenih tako da sada godišnje izdvajamo za njihove plaće 8 milijardi kuna, dakle ponavljam svake godine 8 milijardi kuna više nego 2003. godine. Ja gospodo ne bih imao puno protiv da je ta vojska novozaposlenih postigla ono što smo očekivali, da su stvorili uvjete za brži, kvalitetniji gospodarski rast, da su riješili probleme tehnološkog prijenosa u obrazovanju, u znanosti itd. Međutim, ta vojska novozaposlenih nije bila učinkovita ni u čemu, ali nitko za to nije kriv. Međutim, 8 milijardi treba potpredsjednik Vlade svake godine izbrojiti dodatnih sredstava za njihove plaće. Da li je Račanova Vlada i recesija u svijetu da li su krivi za milijarde državnih poticaja u poljoprivredi koji se dijele na način, vidjeli smo prije nekoliko mjeseci nadzor koji je zatražila Europska unije, 9,5% tih poticaja se nekorektno i nenamjenski koristi. Radi se o milijunima i milijunima i milijunima. Kolegice i kolege, raspravljali smo nedavno i o tome da bi trebalo odrediti titulara vlasništva nad zemljištem u priobalnom turističkom području i time omogućiti gospodarsko korištenje tih prostora, tog izuzetnog našeg bogatstva. Nažalost, to Vlada nije uspjela i sjećam se da su kolege iz vladajuće koalicije tada bili izračunali da mi zbog toga gubimo oko milijardu eura godišnje što znači 7 milijardi kuna godišnje i to je potencijalni veliki izvor sredstava. No, umjesto toga mi smo se odlučili i ovdje u Saboru donijeli zakone kojima smo dakle propustili u budžet usmjeriti milijarde, ali smo štedjeli na milijunima. Pogledajte, ukinuli smo prijevoz učenicima, prestali smo subvencionirati đačke domove, prestali smo plaćati udžbenike, invalidima smo uveli cestarine, uveli smo pa smo ukinuli krizni porez, ovog ljeta prestali smo financirati nekoliko stotina znanstvenih projekata, prestali smo sufinancirati međunarodne znanstveno-istraživačke itd., itd. Dakle, kolegice i kolege, da li smo mogli bolje? Da li su ovo stvarno prioriteti koji olakšavaju potpredsjedniku Vlade da jasno donese budžet onakav kakav bi zaista bio od koristi svim građanima ove zemlje. Ono s čime se ne slažem, gospodine potpredsjedniče Vlade, kada tvrdite da je ovaj proračun omogućio redovitu isplatu plaća i mirovina, to je po meni krajnje neukusno jer svi hrvatski građani znaju da je jedina redovita pojava u Republici Hrvatskoj danas novo zaduživanje. Ali isto tako svaki hrvatski građanin i bez nas katastrofičara zna da to ne može i neće dugo trajati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Završni osvrt, ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, na kraju smo jedne možda od najdužih rasprava o državnom proračunu u zadnjih desetak godina, ali isto tako i jedne možda od najmjernijih. I ja u ime Vlade se zahvaljujem svim sudionicima u raspravi i sigurno da neke stvari koje su danas bile ovdje ja ću dati svojim službama da proanaliziramo i da jedanput neke teme na temelju argumenata skinemo za razgovore za neka buduća vremena, naprosto da se izračuna koliko to neki prijedlozi jesu, koliko su aktualni u ovom vremenu i dapače, popit kavu i porazgovarat o njima. Jer mislim da ako ćemo i u budućnosti raspravljat o nekim stvarima ovako onda ćemo možda uvesti neka nova pravila u politički život Republike Hrvatske jer kad platimo jedne, druge mi smo na kraju pod jednim zajedničkim nazivnikom političari i svi smo u tom blatu. Mislim da ljudima trebamo pokazati da znamo o čemu govorimo, da imamo ideje, da te ideje možemo suprotstaviti pa na kraju ako su one i nedefinirane, ako nisu analitički dovoljno niti proanalizirane možda političke stranke koje su oporbene niti nemaju toliko podataka pa neka to naprave stručne službe u Vladi i možemo o tome raspravljat. Dapače, zašto ne. Možda će se izroditi neka ideja koja će biti u sredini, koja će biti dobra za Hrvatsku, a mislim da nam je to svima u interesu. Još jedanput hvala vam na konstruktivnoj raspravi i meni je drago da smo završili ovaj dan ovako. Mnogi su možda očekivali da ćemo se danas počerupati. Mislim da smo danas ipak pokazali da imamo svijesti i da možemo razgovarat da svatko iznosi svoje argumente bez povišenih tonova i mislim da je to, bez obzira kako to ocjenjivao, veliki dobitak za sve, bez obzira što misli i kako misli o ovom proračunu. Normalno da vladajuća koalicija ima svoje mišljenje, da oporba ima svoje. Meni je drago da danas na početku rasprave su troje, četvero zastupnika prije svega iz SDP-a izašli sa konkretnim prijedlozima i možemo o tome raspravljati, dapače. Hvala vam lijepo još jedanputa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Amandmani se mogu predavati sutra do 12 sati još. O proračunu će se glasovati u utorak.
Dobro jutro gospođe i gospodo, zastupnice i zastupnici. Sve vas skupa srdačno pozdravljam i pozdravljam predsjednicu Vlade, potpredsjednike i ministre i sve vas, naravno. Danas ćemo glasovati o raspravljenim točkama dnevnog reda, a kad to završimo onda idemo na redoviti dnevni red. Dakle, počinjemo sa prijedlogom Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim kvorum, uključimo se da vidimo. 106 se uključilo. Možemo dakle prijeći na glasovanje. Dakle, prvo je prijedlog Državnog proračuna kao što sam naveo, prijedlozi financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2011. godinu sa projekcijama za 2012. i 2013. godinu a) Hrvatskih voda a) Hrvatskih cesta a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka a) Hrvatskog fonda za privatizaciju a) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost Gospođe i gospodo zastupnici prelazimo na glasovanje o prijedlogu Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. i projekcijama za 2012. i 2013. godinu. Rasprava je zaključena. Molim, imamo dakle kvorum. Možemo nastaviti. Prvo ćemo se izjašnjavati o podnesenim amandmanima. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima. Potpredsjednik Vlade i ministar financija, gospodin Ivan Šuker. Na redu su amandmani koje je podnio zastupnik Zoran Vinković. Amandman 1. – Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti pozicija itd., trajna prava osoba s invaliditetom, obiteljska invalidnina, naknadno i drugo, u koloni … [[Govornik se ne razumije.]] zamjenjuje se u iznos od … [[Govornik se ne razumije.]] povećanje naknade za slijepe osobe sukladno obrazloženju proračuna smanjuje … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstvo obrane. Molim, izvolite gospodine potpredsjedniče.
Vlada ne prihvaća iz razloga što prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je uređeno prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Proširivanje mogućnosti uključivanja slijepih osoba kod kojih je ovo tjelesno oštećenje nastalo izmjenom uvjeta propisanim ovim zakonima nema pravne osnove i zbog toga se taj amandman ne može prihvatiti ovako kao što je predloženo.
Hvala. Zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Radi se o tome, gospodine predsjedniče i gospodine ministre, da je ovo sramotno niska naknada, mjesečna naknada, za slijepe osobe u Hrvatskoj i ona iziskuje povećanje i usklađivanje iste na razinu kakva postoji i u drugim europskim zemljama pogotovo u zemljama u našem susjedstvu. Na primjer, BiH ima 175 eura, Srbija također, a kod nas je mjesečna naknada za slijepe osobe nije dovoljna ni za mjesečnu hranu za psa vodiča. Zbog toga tražim glasanje i sjetite se prilikom glasanja svih slijepih osoba kome je ta naknada neophodna.
Hvala. O amandmanima ćemo glasovati dizanjem ruku, a kad dođu zakoni i odluke onda ćemo se uključiti u sustav glasovanja. Dakle, tko je za ovaj amandman br. 1. gospodina Zorana Vinkovića kojega Vlada ne prihvaća, molim da digne ruku. Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Drugi amandman koji se odnosi na Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i evo da ne bi čitao amandman imamo svi amandmane ispred sebe da ide brže.
Vlada ne prihvaća zato što su predložena sredstva za te aktivnosti dovoljna da se te aktivnosti mogu normalno odvijati.
Gospodin Zoran Vinković, izvolite.
Sramotnom odlukom Vlade kojom nije izvršena racionalizacija poslovanja Hrvatskog centra za konjogojstvo doveden je u pitanje rad … [[Upadica se ne razumije.]] Malo strpljenja gospodo, glasat ćete protiv. Dovedeno je u rad obje ergele, posebno ergele Đakovo, s tim da zatvorena … [[Govornik se ne razumije.]] nije čitava ergela i zbog toga je neophodno osigurati dodatnih 21 milijun 122 kune i 600 kuna.
Hvala. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća, molim da digne ruku. Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman treći, Ministarstvo financija stavka A539061 poticaj za obrazovanje, kulturu, znanost i zdravstvo u Federaciji BiH.
Vlada ne prihvaća iz razloga što su sredstva za tu namjenu planirana smjernicom 2011.-2013., međutim predlagatelj amandmana je očigledno ispustio iz vida ili nema informaciju da je Vlada preuzela otplatu niz kredita koji služe zapravo za izgradnju određenih obrazovnih, kulturnih institucija, između ostaloga tu je Sveučilište u Mostaru, prema tome, ta sredstva kada se doda taj iznos je daleko veći od onoga što vi vidite u proračunu. Na ovoj poziciji na kojoj vidite.
Hvala, gospodin Zoran Vinković, izvolite.
Bez obzira na ovo što je rekao ministar, ovaj iznos koji se odnosi na poticaj za obrazovanje, kulturu, znanost i zdravstvo u Federaciji Bosne i Hercegovine, a obzirom da je Hrvatski narod najgore prošao Daytonskim sporazumom smatram da ovaj iznos koji je predviđen proračunom je premalen za potrebe Hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini, i stoga posebno očekujem ovaj amandman podrže i zastupnici iz tzv. dijaspore. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman, molim da digne ruku. Hvala, nije dobio potrebitu većinu. Amandman 4. koji se odnosi također na Ministarstvo financija, poticaji za obrazovanje, kulturu, znanost i zdravstvo u Federaciji Bosne i Hercegovine.
Vlada ne prihvaća, zato što su sredstva za program hrvatskih manjina u zemljama navedenim u amandmanu zastupnika Vinkovića planirani proračunu Ministarstva vanjskih poslova na aktivnost pomoć nacionalnim manjinama u inozemstvu u iznosu od milijun i 200 tisuća kuna za 2011. Te na aktivnosti i stipendije studenata i učenika pripadnika Hrvatskog naroda izvan Republike Hrvatske u iznosu od 2 milijuna i 380 tisuća.
Hvala, gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Obzirom da Hrvati ne žive samo u Bosni i Hercegovini nego ih ima diljem svijeta, a ima ih jednako kao i u Hrvatskoj, ako ne i više, smatram da iznos od 20 milijuna kuna je neophodan kako bi i dodatno Hrvatska država dala poticaj obrazovanju, kulturi, sportu i znanosti i zdravstvu Hrvata ma gdje god bili. Zbog toga tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebitu većinu. Amandman 5. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa.
Vlada ne prihvaća, zato što sukladno članku 143. stavku 1. točke 6. Zakonu o odgoju i obrazovanju u srednjoj školi, sredstva za dogradnju, izgradnju, rekonstrukciju školskog prostora, njihovo opremanje osiguravaju se iz proračuna jedinica lokalne, područne odnosno regionalne samouprave isto tako stavkom 4. navedenog članka istog Zakona Vlada Republike Hrvatske svake godine donosi odgovarajuće odluke o osiguravanju minimalnog financijskog standarda i tako je u tekućoj 2010. osigurala za Osječko-baranjsku županiju 18 milijuna 746 tisuća i 514 kuna. Dakle, izgradnja ove škole bi trebala biti planirana iz navedenih sredstava i dakle imate sredstva na dispoziciji, trebate se samo dogovoriti sa svojima u županiji.
Hvala. Izvolite gospodine Vinković.
Pa uvaženi gospodine ministre sa 18 milijuna kuna kolike su potrebe Osječko-baranjske županije u odnosu na potrebnu izgradnju novih škola je izrazito mali iznos. S obzirom da u samom proračunu stoji izgradnja obrtno-tehničko škole i dvorane Split, smatram da u svakom slučaju srednja strukovna škola koja se radi prema Europskim standardima zaslužuje biti u proračunu u iznosu od 25 milijuna kuna i stoga tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebitu većinu. Sada će se izjasniti o sljedećem amandmanu potpredsjednik Vlade gospodin MIlinović. Pa to je 6. amandman Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, pozicija K1077 Klinički bolnički centar Rijeka.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, amandman se ne prihvaća, u tijeku izrade mreže i popisa ... u Republici Hrvatskoj, pa ukoliko se pokaže potreba za postojanjem rodilišta u Đakovu, sredstva iz proračuna su osigurana na stavci, odnosno unutar ... Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi.
Hvala, gospodin Vinković izvolite. Hvala potpredsjedniče.
Pa gospodinu ministru bi već sada trebalo biti jasno da je ta potreba opravdana, grad Đakovo je grad sa 30 tisuća stanovnika, i njemu gravitira oko 60 tisuća stanovnika kojima je najbliža klinička bolnica Osijek, i ne dao Bog da se desi ono što se desilo u Makarskoj. Ja sam upoznat da se radi projekt opremanja bolnice, rodilišta u Đakovu, upravo zbog toga kako ovo ne bi ostalo prazno obećanje, to je izrekao ministar kada je rekao da će se otvoriti i rodilište u Đakovu, Makarskoj i Sinju tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman. Hvala nije dobio potrebitu većinu. Sada će na amandmane se izjašnjavati potpredsjednik Vlade Božidar Pankretić, izvolite. Amandman 7. Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva, pozicija K570341 regionalni razvojni projekti.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što u okviru ove stavke proračuna primarno se sufinanciraju godišnji razvojni projekti sanacije na dogradnji izgradnje objekata osnovne i komunalne i socijalne infrastrukture, u pravilu se radi o manjim projektima koje jedinice lokalne samouprave prepozna kao prioritetni. U Pojedinim područjima je izrazito niska razina priključenosti stanovnika na osnovnu infrastrukturu, te nedovoljna socijalna infrastruktura prvenstveno vrtić i školske dvorane što značajno utječe na kvalitetu života. Jedinice lokalne samouprave sudjeluju u sufinanciranju s najmanje 50% vrijednosti projekata. S obzirom na ukupnu vrijednost investicije predloženog amandmana njegova realizacija ne bi bila moguća kroz ovu stavku proračuna.
Hvala. Gospodin Vinković izvolite.
Radi se o jednoj od većih Đakovačkih investicija koja u svakom slučaju zaslužuje biti u Državnom proračunu, radi se o trgu ispod Strossmayerove katedrale, na trgu koji nosi naziv po biskupu Josipu Jurju Strossmayeru, iduće godine ne znam da li Vlada zna, slavi se 150 godina osnivanja Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti koju je utemeljio upravo biskup STrossmayer. Ovo je vjerojatno odbijanje ovog amandmana najbolji znak koji je odnos Vlade prema velikom biskupu STrossmayeru. Tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebitu većinu. Amandman 8. Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva pozicija K5820021 istog zastupnika naravno.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman objašnjenje, projekt Đakovo planiran je za nominiranje korištenja EU fondova 2012., 2013. Projektni prijedlog, projekta Đakovo predviđa aktivnosti izgradnje uređaja za pročišćavanje otpadnih voda grada Đakova i izgradnje kanalizacijskih kolektora i mreže grada što uključuje gore navedene aktivnosti sanacija kolektorske mreže. Procijenjena investicijska vrijednost izgradnje u okviru projekta Đakovo je 120 milijuna kuna. Planirani početak provedbe je 2013. godina. Do sada smo kroz plan upravljanja vodama nacionalnim sredstvima izrađen dio tehničke dokumentacije, a kroz ugovor iz ISPA programa izrađen je nacrt projektnog prijedloga projekta Đakovo sa studijskom dokumentacijom. Prema tome, kada će sve ovo biti završeno ovo je projekat koji je u toku.
Hvala. Gospodin Vinković. Izvolite.
Projekt pročistača i odvodnje na području grada Đakova započeo je prije nekih 7 godina. Ja se nadam da ovaj sada osnova 2012. i 2013. da opet neće uletiti netko poput Drniša i Knina, ali ovdje se radi o pomoći gradu kako bi mogao platiti taj veliki infrastrukturni projekt a odnosi se na plaćanje slivne naknade i komunalnog doprinosa. S obzirom da država ovo je ipak projekt EU, ali država ne oslobađa takve projekte vodnog doprinosa. Zbog toga je taj iznos neophodan da bi taj projekt uopće započeo, a grad s obzirom da je čitava Slavonija osiromašena ovim odlukama Vlade o porezima, zbog toga tražim glasovanje jer bez ovih novaca taj projekt se neće moći započeti.
Hvala. Tko je za ovaj amandman molim da digne ruku? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman 9. u odnosu na isto ministarstvo, izgradnja kanalizacijske mreže Kuševac-Ivanovci?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Projekt izgradnje kanalizacijske mreže Kuševac-Ivanovci grad Đakovo nominiran je u sklopu projekta integralni razvoj lokalne zajednice Projekta EIP (2) putem kojeg će se i financirati vrijednost apliciranog projekta, iznosi 4 milijuna 880 tisuća, a u zajedničkom financiranju ministarstva i grada koji sudjeluje sa 50% sredstava.
Hvala. Gospodin Vinković. Izvolite.
Dakle, to je jedan dio ovog cjelokupnog sustava izgradnje kanalizacijske mreže Kuševac-Ivanovci. Taj ugovor je potpisan, nema ovdje ministra Čobankovića 2008. godine. Međutim taj iznos za koji je grad sudjelovao u Projektu EIP (2) je završen i ja očekujem da Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva prebaci tu obavezu od 2 milijuna kuna. Inače u ovom projektu sudjeluju ministre i Hrvatske vode, a vrijednost projekta je negdje oko 35 milijuna. Tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman 10. u odnosu na isto ministarstvo i gradnja mrtvačnica u prigradskom naselju grada Đakova?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Sa ove pozicije obnova objekata javne namjene financiraju se prvenstveno izgradnja i obnova sakralnih objekata, ali i obnova drugih objekata javne namjene. S obzirom da vrijednost predloženog amandmana u odnosu na visinu raspoloženih sredstava državnog proračuna na ovoj poziciji ne bi bila moguća njegova realizacija, kroz poziciju regionalni razvojni projekti sufinanciraju se manji projekti socijalne infrastrukture u koji bi se mogli uključiti i izgradnja mrtvačnice.
Hvala. Gospodin Vinković. Izvolite.
Grad Đakovo je već započeo sa povećanjem standarda. Ne u onih 5,5 mjeseci nego malo ranije i sada to još uvijek radi i traži pomoć države, s obzirom da se radi o objektima od općeg značaja. Zbog toga tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman 11. pozicija istog ministarstva izgradnja Društvenog doma u Širokom polju, Budrovcima, Đurđancima i Kuševcu?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Obnova i izgradnja objekata socijalne infrastrukture financira se putem godišnjeg programa regionalnog razvoja sa pozicije regionalni razvojni projekti sukladno raspoloživim sredstvima, a temeljem zahtjeva jedinice lokalne samouprave. Stoga grad Đakovo predmetni predmet može nominirati za sufinanciranje u 2011. godini kroz navedenu poziciju.
Gospodin Vinković. Izvolite.
Doduše prošle godine nije otvoren niti jedan takav natječaj s obzirom da nije bilo sredstava u državnom proračunu. Ali ovdje se radi o povećanju općeg standarda života na području grada Đakova i ja bih rekao šire Slavonije. Radi se o nekoliko domova za koje grad zajedno sa županijom isto toliko sredstava namijenio i neophodna je ovdje pomoć iz državnog proračuna. Ti objekti su opće namjene. Dakle, radi se o klasičnim društvenim domovima sa dvoranama i svim sadržajima koji su neophodni prigradskim naseljima. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, gospodin Đuro Popijač. Izvolite. Amandman 12. izgradnja i opremanje industrijske zone Đakovština?
Amandman se ne prihvaća iz razloga što je već i ove godine dovoljan broj sredstava naravno i isplaćen kao što je i predviđen za izgradnju i obnovu i izgradnju infrastrukture u poduzetničkim zonama. A isto tako u idućoj godini će biti raspisan natječaj pa iz tog razloga kada dođe vrijeme i kada će natječaj biti u toku, vidjet ćemo po standardnim procedurama koji iznosi će biti raspoloživi.
Hvala. Gospodin zastupnik Vinković. Izvolite.
Izgrađeno je i dosta naplatnih kućica i skretanja s autoceste kojima prođe po dva vozila mjesečno i koji su koštali puno više nego što bi koštala izgradnja jedne industrijske zone u Slavoniji, posebno u srcu Slavonije u Đakovu. Zbog toga tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. I amandman 13. odnosu na poziciju istog ministarstva, izgradnja i opremanje industrijske zone Široko polje?
Sredstva isto tako predviđena za iduću godinu bit će u propisanim procedurama i natječaju koji će biti objavljen naravno vrlo brzo i za prihvaćanje cjelokupne strategije za iduću godinu i mislim da kada dođe vrijeme za to bit će prilike da se prijavljuje na propisane natječaje i da sve bude u kontekstu pravila i procedura koje su predviđene. Stoga se amandman ne prihvaća.
Hvala. Gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Možda da sam ja Đurđa Adlešič možda bi bio usvojen koji amandman i određeni glas ovdje pojedinih zastupnika… … /Buka u dvorani./… Samo malo, Čehok smiri, možda bi onda bilo usvojeno 450 milijuna. Obzirom da ova Vlada nije prihvatila niti jedan …/Govornik isključen./… nek se sjete ovih amandmana i jednostavno nek tada poruče Đakovčanima za koga da glasaju. Kako vi ne prihvaćate amandmane tako ja ne prihvaćam ovaj proračun koji je u krajnjoj liniji, obzirom na ove stvari koje se dešavaju …/Govornik isključen./… glasova, sukob interesa i zloporaba ovlasti napuštam sjednicu Sabora i protiv sam ovog proračuna.
Da li ćemo glasovati o ovom amandmanu? … [[Upadica se ne razumije.]] Znači povučen je ovaj amandman. Hvala lijepa. Dame i gospodo, amandmani zastupnika Daniela Srba nisu podneseni u skladu sa člankom 38. Zakona o proračunu te se o njima nećemo izjašnjavati. Naime, kratko obrazloženje. Zastupnik Daniel Srb je podnio 18 amandmana. U svakom od tih amandmana se predlaže umanjenje nekih stavki, ali se ne kaže gdje idu ti novci. Doduše, u amandmanu 18. bi se moglo protumačiti da idu za prijevoz učenika, međutim ukupan zbroj sredstava koji bi se po prijedlogu umanjili nisu identične sa visinom tih ukupnih kumulativno amandmana sa ovim iznosom koji je predložio gospodin zastupnik Srb. Dakle, iz tih razloga ne možemo niti raspravljati o ovim amandmanima niti odlučivati jer nisu u skladu sa člankom 38. Zakona. Hvala lijepa. Tko se javio, jeste se vi javili? Izvolite, gospodin Srb.
Hvala lijepo, poštovani gospodine predsjedniče. Ja sam, moram reći, očekivao da će se naći određeni formalni razlog kako se o ovim amandmanima kako se o ovim amandmanima ne bi raspravljalo jer oni predstavljaju određenu političku suštinu načina trošenja sredstava iz državnog proračuna, a ono je za mene za jedno moderno društvo apsolutno neprihvatljivo jer vodi nacionalnoj segregaciji, a ne nacionalnoj ravnopravnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Dame i gospodo, svi imate amandmane, svi možete to pročitat. Jel vi u ime kluba gospodine… Gospodin Nenad Stazić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, … [[Govornik se ne razumije.]] glasanje o proračunu. Klub SDP-a traži stanku u trajanju od 10 minuta kako bi zauzeo svoj konačan stav.
Gospodin Zlatko Koračević, izvolite.
Također u ime kluba Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika tražim stanku 10 minuta.
U svezi proračuna jel tako. … [[Upadica se ne razumije.]] Nešto morate reći zašto tražite pa makar bilo šta. Gospodin zastupnik Burić, izvolite.
Također u ime kluba HDSSB-a tražim stanku … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Najmanje vremena koje ste tražili… Gospodin Andrija Hebrang, izvolite.
Gospodine predsjedniče, u ime kluba HDZ-a također tražimo stanku od 10 minuta.
Hvala. Određujem stanku od 10 minuta koliko je i traženo, a to je najmanje vrijeme koje možemo odrediti. Znači nastavljamo u 10,41 sati. Hvala. Gospođe i gospodo, nastavljamo sa radom. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik i potpredsjednik kluba Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, predsjednice Vlade, potpredsjednice, ministri, kolegice i kolege. Klub SDP-a ocjenjuje da je karakteristika gospodarstva u Hrvatskoj smanjenje broja zaposlenih. Mi bilježimo negdje milijun 442000 zaposlenih a u isto vrijeme raste broj nezaposlenih. Već za prošli mjesec prešao 304000 radnika. Smanjenje plaće, a posebno realnom sektoru je također karakteristika gospodarstva. Zatvaraju se obrti, prestaju poslovanja trgovačkim društvima, a jedan od razloga je i visoka nelikvidnost od preko 33 milijarde kuna. Na žalost ta nelikvidnost utječe i na pad prihoda i dobiti u realnom sektoru, pa samim tim na žalost padaju i prihodi državnog proračuna, te proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave. Poseban problem u Hrvatskoj predstavlja i neisplata plaća, a i neplaćanje mirovinskih i zdravstvenih doprinosa. Neovisno o ovakvoj gospodarskoj situaciji danas donosimo proračun koji se temelji na 107 milijardi kuna prihoda i 122 milijarde kuna rashoda, odnosno nešto manje od 15 milijuna kuna deficita. Deficit od preko 4,3% bruto društvenog proizvoda nije korišten za intervencije u konsolidaciji, sanaciji ovakvog stanja u gospodarstvu, nije korišten za intervencije u borbi za veći izvoz, a isto tako nije korišten niti za upravljanje financijske situacije. Tako da je i 2011. godina ogromnih rizika za svakog poduzetnika i za gospodarstvo u cjelini. Nova zaduženja za financiranje deficita u idućoj godini samo će povećati javni dug, ali i vanjsku zaduženost koja je već i u ovom trenutku veća od bruto društvenog proizvoda. Nelikvidnost gospodarstva, neuravnoteženi proračun te previsoki dugovi znači i sve veću nesigurnost za građane Hrvatske. Novi proračun znači nesigurnost u isplatama plaća u javnom sektoru kao i u isplatama mirovinama za 2011. Sva upozorenja stručne javnosti, gospodarstvenika, ignoriranje prijedloga opozicije ukazuju na to da većina u Saboru nije voljna mijenjati ni gospodarsku ni fiskalnu politiku za 2011. I to je razlog što će članovi kluba SDP-a vladajuću koaliciju ostaviti da sami izglasaju, te preuzmu odgovornost za štetnu odluku o proračunu u 2011. a kojim su ugroženi nacionalni interesi naše zemlje.
Hvala. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo premijerka, članovi Vlade. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika bili smo spremni podržati sve odgovorne i kvalitetne poteze Vlade, poteze koji bi vodili smanjenju javne potrošnje, poticanju stvaranja nove vrijednosti, povećanju zaposlenosti i vraćanju optimizma. I uvijek smo to do sad govorili, uvijek smo na taj način predlagali vrlo konkretne projekte, vrlo konkretne programe i drago nam je da su mnogi od tih prijedloga postali i vaš prijedlog. Međutim, proračun ovakav o kakvom će se glasovati danas potvrđuje nemoć da se predvidi razvoj i ozbiljno suočavanje sa problemima. Ovaj proračun ne čuva standard građana, nego čuva još nekoliko mjeseci očuvanje vlasti. On ne čuva standard građana, nego odgađajući potrebne reforme povećava njihovu konačnu cijenu. On ne brani mirovine nego vodi u slom mirovinskom sustava. On ne štiti interes djece, nego njih gura u dužničko ropstvo. Ne štit radna mjesta, dapače otvara novu neizvjesnost, za mnoge daljnje produžavanje agonije i u konačnosti ne vraća nužno potreban optimizam u sposobnost vođenja ove države, u sposobnost i spremnost u rješavanje postojeće situacije. Proračun koji na kraju mandata, četverogodišnjeg mandata završava mandat sa milijardu kuna manje prihoda, sa kumulativno blizu 40 milijardi ukupno proračunskog rashoda je definitivno proračun nad kojim stvarno treba imati snage i hrabrosti ga podržati i naša je poruka kluba Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika da podržavanje ovakvog proračuna predstavlja nasilje nad građanima, a takvo nasilje sasvim sigurno zahtijeva jednu vrlo ozbiljnu terapiju, a jedna od njih su i izbori sljedeće godine, redovni. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke također ne želimo prisustvovati nasilju prema građanima donošenje i usvajanje ovakvog proračuna. Hvala.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo je gospodin Boris Kunst, izvolite.
Pa ovo što je rekao zastupnik Koračević je sve netočno, ali evo ja ću samo reći da ono gdje je on rekao da ovaj proračun ne štiti interes radnika, građana, umirovljenika je netočno. On upravo garantira isplatu mirovina, isplatu plaća kao što je i u težoj situaciji, kad smo imali težu financijsku krizu u državi su na vrijeme bile isplaćene i plaće i mirovine i sva ostala socijalna davanja. Ali, činjenica je da je to jasno i opoziciji i ona zbog toga ne može glasati protiv proračuna nego radije otiđe jer im je jasno da je ovaj proračun toliko dobar da nemaju razloga glasati protiv nego radije izađu van.
Hvala. Imamo još ispravaka. Gospodin Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam osobito ovaj navod kad kaže se, kad je kolega kazao kako je ovo nasilje nad građanima. Pa ja mislim da je ovo bilo nasilje od gospodina kolege nad svima nama ovdje i nad svim građanima. Zbog toga što je ovaj proračun osigurao i zdravstvenu zaštitu i radno mjesto i mirovinu i funkcioniranje države i bolje sutra države. Prema tome, pametovanje, demagogija i licemjerje koje smo ovdje čuli doista je nasilje nad građanima. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak, gospodin potpredsjednik Ivan Jarnjak.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice Vlade. Rekao je uvaženi zastupnik da treba hrabrosti i kuraža za donošenje ovakvog proračuna i glasanja za njega. Za to treba pameti, pameti najviše. Razmeti taj proračun onda će se za njega i glasati. Da smo imali pameti bi glasali za njega. A kad je već to spomenuo onda da se mi sjetimo i Varaždinske županije, proračuna Varaždinske županije i grada Zlatara gdje je na vlasti HNS vidi se kakvi su gospodari, kak su planirali i što im je na kraju ostalo. Dugovi! Hvala.
Hvala. Imamo još jedan ispravak, gospođa Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Koračević je rekao nešto što me je zaista potreslo. Ovaj proračun ne štiti interes djece nego ga stavlja u dužničko ropstvo. Mislim da su to netočne i preteške riječi. Gospodina Koračevića nema ovdje, ali ću reći radi javnosti. Ovaj proračun niti u jednoj svojoj stavci nije upravo narušio interes djece. On je ostavio i rodiljne naknade i dječje doplatke i sva socijalna davanja. I sve što se je moglo u obrazovanju za interes djece. Očito da pred svojom nemoći, kolega Koračević, svoje kolege prati na izlasku ponovno iz sabornice kao i kod rebalansa jer kad su ozbiljne teme na redu u ovoj sabornici lakše je izaći van.
Hvala. Na redu je klub HDSSB-a i gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo premijerko, članovi Vlade, kolege zastupnici, kolegice zastupnice. Klub zastupnika HDSSB-a ne prihvaća ovaj prijedlog proračuna i to smo već rekli u raspravi oko ovog proračuna. Međutim, s obzirom na današnji tijek ove sjednice imamo potrebu još jedanput ukratko rezimirati osnovne razloge neprihvaćanja ovakvog prijedloga proračuna za 2011. godinu. Ne prihvaćamo prijedlog proračuna za 2011. godinu iz razloga jer se nastavlja maćehinski odnos prema Slavoniji i Baranji od strane Vlade RH jer i u ovom proračunu za regiju u Hrvatskoj koja predstavlja 20% stanovništva i 20% teritorija ide i odlazi svega 5% sredstava. Ne prihvaćamo proračun u kojem se štedi na zdravlju građana jer se smanjuje pozicija na razdjelu Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi pa ma kako vi to pokušali objašnjavati da se radi o uštedama, 700 milijuna kuna manje je 700 milijuna kuna manje. I to za razdjel Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Ne prihvaćamo proračun u kojem se štedi na pravima hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata jer im se umanjuje proračun za 115 milijuna kuna, a da se u isto vrijeme, samo ću navesti jedan primjer ovaj puta, financiranje udruga branitelja iz Domovinskog rata u idućoj godini bit će umanjeno za milijun i 300 tisuća kuna. A u isto vrijeme će se po prvi puta uvesti financiranje zajedničkog vijeća općina ili zajedničkog veća opština Vukovar koji čak nema ni pravo na ta sredstva jer nije pravna osoba sa milijun i pol kuna. I to su novci koje ste uzeli direktno udrugama hrvatskih branitelja. Ne prihvaćamo proračun u kojem se štedi i na poziciji gospodarstva jer imate smanjenje za 226 milijuna kuna pozicije koja je predviđena za jačanje konkurentnosti malog i srednjeg poduzetništva. Ne prihvaćamo niti činjenicu da imamo deficit od 15 milijardi kuna taman onoliko koliko je u svim ovim aferama vjerojatno opljačkano novca i to vlastitog naroda u mandatu bivšeg premijera Ive Sanadera, a ova je Vlada kontinuiteta bivšeg premijera Ive Sanadera. I ponovit ću na kraju, neće biti dovoljno nakon svega što se dogodilo pozatvarate samo sve odgovorne nego će odgovornost morat snositi i saborski zastupnici vladajuće većine koji sjede ovdje u Saboru, koji su omogućili takvu neviđenu pljačku vlastitoga naroda … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Tako je, tako je. I odgovarat ćete i vi pred narodom kada za to dođe vrijeme, a vrijeme će doći vrlo brzo. Predložili smo 3 mjere i ponovit ću ih. Svima bi vam trebalo oduzeti povlaštene mirovine, svima bi vam trebalo oduzeti tako nezakonito stečenu imovinu i sve vas bi trebalo zadužiti da dignete kredit i otplaćujete do zadnje lipe dok ne vratite opljačkanih 15 milijardi kuna. … /Govornici govore u glas ne razumije se.
Gospodine zastupniče. Niti ste istražitelj, niti ste tužitelj, niti ste sudac. Niste ni jedno, ni drugo, ni treće, i nemojte pretvarati sabornicu u sudnicu. Niste pozvani i nismo pozvani za takvo nešto. Pogotovo nismo pozvani da prozivamo i etiketiramo i prosuđujemo ljudima. Molim vas, zbog toga što ste vi na takav jedan način povrijedili mnoge ovdje uvrijedili, optužili i osudili, ja vam izričem opomenu.
Zahvaljujem se i ostajem kod svog mišljenja.
Sada imamo ispravke netočnih navoda, pa je prvi potpredsjednik Vladimir Šeks.
Netočne su tvrdnje zastupnika Burića da se iz ovog proračuna vidi maćehinski odnos središnje države, Vlade prema Slavoniji i Baranji. Gospodine Burić nemate vi mandat ni legitimitet govoriti u ime Slavonije i Baranje. Slavonija i Baranja je pet županija, od tih pet županija bar u 4. izbornoj jedinici HDZ je dobio najveći broj zastupnika, vi ste dobili 2 zastupnika, jednoga u petoj, u svim ostalima Slavonskim županijama HDZ je nadmoćno pobijedio i dobio vašu stranku, a prema tome, ne možete govoriti u ime Slavonije i Baranje a da ste malo znali pročitati proračun onda bi vidjeli da je u svim pozicijama Slavonija i Baranja i da je u svih 5 županija itekako zastupljeno po svim osnovama i po svim pozicijama.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika gospodin Dinko Burić. Izvolite.
Da, povreda Poslovnika po članku 209. uvaženi potpredsjedniče Šeks govorili ste o stvarima koje ja nisam spominjao, ali kada već o tome želite govoriti ja predstavljam ovdje HDSSB je stranka koja predstavlja građane Slavonije i Baranje a ne samo moje županije, i dobro znam zbrojiti, rekao sam vam poziciji samo na kapitalnim i tekućim pomoćima i ulaganjima od 7 milijardi 142 milijuna kuna, za svih 5 slavonskih županija, umjesto 20% a to je milijardu 420 ide 356 milijuna kuna. Moja matematika je točna. Bilo bi bolje i za Slavoniju i Baranju i za Hrvatsku da je i na prošlim izborima bio obrnuti omjer zastupnika HDZ-a i HDSSB-a. Budite sigurni da će nakon ovih izborima situacija u Slavoniji i Baranji ...
Nema povrede Poslovnika, molim vas nemojmo dalje zloupotrebljavati ovaj institut samo da bi se moglo polemizirati. Imamo ispravak dalje netočnih navoda. Jeste li odustali? Ima gospodin Salapić. Povukli ste, dobro, hvala. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, kolegice i kolege. Ovo je tužna scena u kojoj se donosi ozbiljan zaključak sa ozbiljnom većinom, dok je neozbiljna manjina napustila ovaj hram demokracije. I ne samo da su napustili, na to smo već navikli, jer oni napuštaju Sabornicu kada god se donose ključne odluke, sjetimo se od 91. godine pa nadalje, nego neće ni saslušati odgovor na ono što su u ime Klubova izrekli. To je nekorektno, to je nepolitično, i to je nepristojno. Pa sada, budući da gospodin Linić očito negdje uz ekran sluša što ja govorim, ja mu moram ipak odgovoriti da ono što je on rekao jest laž. Rekao je da smo povećali broj nezaposlenih. Broj nezaposlenih je doista na žalost dotekao do brojke 300 tisuća što je žalosno, što ćemo naravno nastojati ispraviti. Za vrijeme dok je on bio potpredsjednik za gospodarstvo broj nezaposlenih je bio 317 tisuća. Nitko nije vikao, nitko nije kukurikao. Govore da smo mi smanjili plaće, Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja koja je u krizi povećala prosječnu plaću za 1% u protekle 2 godine, jedna od rijetkih zemalja. Opet je kukurikao na krivu adresu. Govori pad dobiti, da pad dobiti jest, poreza na dobit, u cijeloj Europi, tako i u Hrvatskoj. Govori da smo smanjili bruto domaći proizvod, smanjili smo godinu dana kasnije od Europske unije. Sjetimo se godine 2008. kada Europska unija bila na nuli sa porastom BDP-a a mi smo još bili na plus 2, zašto onda kukurikavci nisu digli svoje glave. Govore da smo smanjili doprinose, jednako kao cijela Europa, ali su doprinosi u porastu kao i bruto društveni proizvod u zadnjem kvartalu ove godine u porastu. Govori da smo povećali deficit proračuna. Jesmo ali nismo dosegli njegovu brojku dok je on bio potpredsjednik vlade i nećemo je nikada doseći jer smo još daleko od Europskog prosjeka od 6,6% deficita državnog proračuna. Govori da smo povećali javni dug. Hrvatska ima javni dug 48% bruto-domaćeg proizvoda, Europa je negdje između 90 i 100%. Prema tome gospodin Linić bi morao malo komparativne podatke uzeti i pročitati ako ih ne razumije neka pita one koji to razumiju. Ono što bi trebalo odgovoriti kolegu Buriću. Nismo štedjeli na braniteljima, upravo na braniteljima ne štedimo zato jer smo jedina stranka koja zastupa pravo branitelja. Stavke koje su smanjene su smanjene zato jer je prestao zakonski ulaz u tu kategoriju za određene skupine i zbog toga je financijska stavka korigirana ali nitko od branitelja neće dobiti smanjenje ni jedne stavke koju dobiva iz proračuna. I na kraju opozicija je imala pravo dati amandmane, ovaj dio koji je otkukurikao iz sabornice. Nisu dali amandmane, nisu dali alternativni prijedlog proračuna, jer ne znaju. Jer da znaju izašli bi s tim pa bi mi imali jednu demokratsku raspravu o tom proračunu, ovako je bila stranka koja je se povukla zbog ne imanja ideja, zbog ne imanja rješenja za gospodarsku krizu. I na kraju ne mogu reći da je drugo nego da je ova Sabornica jedan hram demokracije. Tko napušta hram? Onaj tko ima velike grijehove i toga je svjestan, zato oprostimo im jer ne znaju što čine.
Hvala. Imamo dva ispravka, prvo gospodin Daniel Srb.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče. Cijenjeni kolega Hebrang je u svom izlaganju rekao kako je HDZ jedina stranka koja štiti interese branitelja. To apsolutno nije točno i to ne mogu prihvatiti sa stanovišta HSP-a. A drugo, istina je da je kroz ovaj proračun predviđeno milijun i pol kuna za zajedničko vijeće općina iz Vukovara što u ovom trenutku nije pravna osoba, a očito je da Vlada kroz proračun predviđa osnivanje takve institucije, očekuje osnivanje zajedničkog vijeća općine i podržava ga sa milijun i pol kuna, što je paradržava u Hrvatskoj zbog koje će nastati iznimno teške posljedice i na njih upozoravam.
Ispravak gospodin Dinko Burić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod uvaženog zastupnika doktora Hebranga kada je govorio o tome da u proračunu za 2011. godinu nije predviđeno smanjenje sredstava za Hrvatske branitelje. Ma kako računali dva i dva je još uvijek četiri i pozicija 26,5 milijuna kuna manje za skrb o Hrvatskim braniteljima, 21 milijun kuna manje za skrb za osobe sa invaliditetom, 3 milijuna kuna manje za zapošljavanje Hrvatskih branitelja, ukinuta stavka za troškove pogreba umrlih Hrvatskih branitelja i milijun i 300 tisuća kuna manje za financiranje udruga proisteklih iz Domovinskog rata su brojke koje stoje u prijedlogu proračuna za 2011. godinu koji je danas teme prihvaćanja ili ne prihvaćanja. Prema tome, ono što je žalosno to je činjenica da su se zastupnici HDZ-a u posljednjih nekoliko godina ponašali prema Hrvatskim braniteljima ... /Govornik isključen./ ... da je nažalost HRvatski branitelj bio dobar samo onaj. ... /Govornik isključen./ ...
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme dva puta. Ja molim da ovdje instalira mogućnost da ja ... [[Govornik se ne razumije.]] Molim vas, ovo drugo je bilo sve obrazloženje koje nema veze sa ispravkom. Molim vas dame i gospodo, prelazimo na glasovanje o Prijedlogu državnog proračuna. Molim uključimo se da ponovno vidimo kvorum. Izvolite uključimo se. Neda Klarić se nije uključila, Lovrin također. Jel sada uredu? Je dobro. Dakle, imamo 83 kvorum i ja vas upozoravam na temelju članka 81. Ustava Republike Hrvatske za donošenje državnog proračuna potrebna je većina svih zastupnika, dakle najmanje 77. Dajem na glasovanje Prijedlog Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Provjerite da li je zabilježeno ono što ste htjeli. Rezultat? Utvrđujem da smo većinom glasova 83 glasa za, ništa suzdržanih i 6 protiv usvojili i donijeli Državni proračun Republike Hrvatske za 2011. i projekcije za 2012. i 2013. godinu. ... [[Pljesak.]] Hvala lijepa. Sukladno članku 35. Zakona o proračunu sada prelazimo na glasovanje o odlukama o davanju suglasnosti financijskih planova i izvanproračunskih korisnika za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Prvo, dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti financijskih na financijski plan Hrvatskih voda za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o odluci. Rezultat? Ova odluka je donesena većinom glasova, 82 glasa za, ništa suzdržanih i 6 protiv. Prelazimo na financijski plan Hrvatskih cesta za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim da se predlagatelj izjasni o amandmanu gospodina Zorana Vinkovića. Gospodin ministar Božidar Kalmeta, amandman 1. rekonstrukcija Đakovačke obilaznice. Dakle, odnosi se taj amandman 1. na poziciju Hrvatskih cesta?
Gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Ovaj amandman se ne prihvaća.
Budući da nema predlagača glasovat ćemo. Tko je za ovaj 1. amandman zastupnika Zorana Vinkovića? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 2. amandman istog zastupnika na pozicije Hrvatska cesta, rekonstrukcija Preradovićeve i Pavićeve ulice u Đakovu?
I ovaj amandman se ne prihvaća.
Tko je za ovaj amandman? Nema zastupnika. Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 3. amandman istog zastupnika pozicija Hrvatske ceste, rekonstrukcija ulice Stjepana Radića?
Također se ne prihvaća. Nije u nadležnosti Hrvatskih cesta.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 4. amandman također na poticaj Hrvatske ceste, rekonstrukcija Ulice kralja Tomislava u koloni 2.
Također se ne prihvaća iz razloga koji sam prije rekao, u prethodnom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Financijski plan Hrvatskih cesta za 2011. godinu i projekcija za 2012. i 2013. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o predloženoj odluci. Rezultat. Ova odluka je donesena većinom glasova, 80 glasova za, 1 suzdržan i 6 protiv. Treće, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Financijski plan Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu odluke. Rezultat. Ova odluka je donesena većinom glasova, 83 glasa za, ništa suzdržanih i 6 protiv. Četvrto, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Financijski plan Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu odluke. Rezultat. Ova odluka je donesena većinom glasova, 79 glasova za, 1 suzdržan i 6 protiv. Peto, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Financijski plan Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu odluke. Rezultat. Ova odluka je donesena većinom glasova, 83 glasa za, ništa suzdržani i 6 protiv. Odbor za zakonodavstvo predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: "Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskoga sabora da zajedno sa predstavnicima predlagatelja obavi redakciju teksta Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. godinu i projekcije za 2012. i 2013. godinu te Financijskih planova i njihovih projekcija prije njihove objave u "Narodnim novinama"." Dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj zaključak je donesen većinom glasova, 81 glas za, 1 suzdržan i 4 protiv. Hvala lijepa.