Kolegice i kolege želim vam dobar dan i nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, drugo čitanje, P.Z.E. br. 488. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti ministar pravosuđa gospodin Orsat Miljenić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo ja ću se samo ovdje kratko osvrnut na razlike između prvog i drugog čitanja. Razlike su zapravo proizašle iz rasprava ovdje iz Sabora, rasprave na odborima i nastavka javne rasprave koja je bila. Ukratko, izmijenjene i dotjerane su odredbe o obavještavanju uhićene osobe, znači usklađeno je sa Bečkom konvencijom, precizirano je postupanje sa dosudom osuda troškova, dakle uvijek se određuje da je osuđena osoba dužna snosit trošak postupka ali se onda može oduzet, oslobodit na određeno vrijeme s tim da vrijedi onih deset godina o kojim sam govorio, mogućnost naplate. Jednostavno ne želimo da ljudi koji imaju novaca dobivaju odvjetnike po službenoj dužnosti na teret svih nas i da onda kad poslije zapravo ostvaruju kroz to korist. Definiramo i preciziramo pojam onih financijskih istražitelja što je usmjereno upravo na dizanju kvalitete borbe protiv financijskih malverzacija i otkrivanje imovine koja je nezakonito stečena. Ugrađujemo instancijsko pravno sredstvo radi kontrole odbačaja po načelu svrsishodnosti, to sad nije bilo, takve kontrole, takvih odbačaja, sad je ugrađujemo. Sukladno raspravi ovdje u Saboru doradili smo odredbu o mogućnosti prisilnog dovođenja u policijsku postaju građana koji mogu dati obavijesti o određenom kaznenom dijelu. Temeljem primjedbi Odbora za pravosuđe rješenje o provođenju istrage okrivljeniku se dostavlja bez odgađanja, precizirano je kada, dakle u roku od osam dana. Dodan je i stavak kojim se zapravo centralizira ta prikupljanja obavijesti tako da će građani konačno neće više morati ići po pojedinom sudu da bi dobili obavijest da li se vodi postupak, nego će sve moć dobi na jednom mjestu za sve. Presumpcija odustanka od kaznenog progona državnog odvjetnika ako nije u rokovima poduzeo odnosno podigao optužnicu. Naravno, tu smo stavili jedan osigurač a to su više sile ili stegovnog dijela državnog odvjetnika, tad se može obnoviti postupak. Uvodimo mogućnost primjene psihijatrijskog liječenja i na slobodi neubrojive osobe. Dakle, to su izmjene one najznačajnije u odnosu na prvo čitanje. Evo hvala lijepo.
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. U ime Kluba Hrvatskih laburista, stranke rada kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Završavajući izlaganje o trećem popravku Zakona o kaznenom postupku iniciranom odlukama Ustavnog suda izrazio sam nadu da se završni popravni za preostalih 26 sa zakonima i sa Ustavom neusklađenih odredbi neće donositi pet do 12. To je bilo prije godinu dana. Bio sam u krivu, zakon će se danas nakon današnje rasprave po hitnom postupku, mada u drugom čitaju al sve je to hitno jer 15.-12.trebamo obaviti taj posao, usvojiti minutu do prije 12. Nakon što su potporu Odvjetničke komore zagrebačke, odvjetnice Jasna Novak i Višnja Drenški Lasan podnijele zahtjev za ocjenu ustavnosti 2008.godine u Saboru prihvaćenog kako se tada govorilo revolucionarnog ili barem reformatorskog Zakona o kaznenom postupku. Ustavni sud je čak 43 članka ocijenio neusuglašenim sa mjerodavnim pravom RH. Ne samo spomenute odvjetnice već i mnogi drugi kolege tvrdili su da novi Zakon o kaznenom postupku favorizira državno odvjetništvo te da se spornim odredbama krše prava okrivljenika zajamčena ustavom i Konvencijama o ljudskim pravima. Ustavni sud je nakon dužeg razmatranja ustvrdio da se od 150 apostrofiranih spornih članaka 43 moraju izmijeniti jer okrivljenika stavljaju u neravnopravan položaj. Zakon o kaznenom postupku se mora promijeniti naredio je Ustavni sud najkasnije do 15.prosinca 2013.godine. Prošle je godine izmijenjeno 17 spornih neustavnih članaka a ovim se prijedlogom konačno izvršava promjena i ostataka spornih odredbi. Zašto minutu do 12? Zašto uostalom donosimo rebalans proračuna za 2013.godinu minutu do 12? Razloge za to valjda zna vlast. Ovim petim po redu usklađivanjem Hrvatski laburisti su naročito zadovoljni jer konačno imamo zakon koji će omogućiti da se opljačkana imovina pljačkašima oduzme. Ne da se kao što to nalažu neki porezni zakoni na tu imovinu plati porez, čime bi se otimačina praktično legalizirala. Bilo bi to još jedna legalizacija pljačke izvršene po kako to floskulaški znaju reći pravnici pozitivnim hrvatskim propisima. Dakle najveći doseg, najveća vrijednost ovog zakona jest za nas Hrvatske laburiste u tome što će se oteto moći vratiti državi. Kada hapse bivše ministre, predsjednike bilo vlade, bilo komore, kada hapse ministre te državne činovnike za koje se opravdano sumnja sa su opljačkali stotine milijune eura, narod ovako zbori. Odležat će nekoliko godina na državnoj košti ili skrbi, a potom postati slobodni građanin koji će uživati u plodovima svoje pljačke, neka vrate novac to će im biti veća kazna od one zatvorske. Da, ono što je stečeno privatizacijskom pljačkom, korupcijom, lihvarenje, švercom droge, prijevarama treba pljačkašima oduzeti, čim kraćim postupkom. Takvu praksu uostalom imaju mnoge zemlje, većina civiliziranih pravno uređenih zemalja. Zašto se kod nas taj institut oduzimanja imovine uvodi tako kasno i tako teško i zašto je tako malo imovine oduzeto? Zato što su se oduzimanju nelegalno, krađama i prijevarama stečene imovine opirale elite stupovi društva, oni koji ne mogu dokazati porijeklo svoje imovine. Prvi puta se precizno reguliraju imovinski izvidi koji će omogućiti ostvarenje one narodne volje, vratiti nama oteto. Izviđati će se kaže se u Zakonu o kaznenom postupku stručnjaci iz posebnog Odijela za istraživanje imovinske koristi koji neće nadam se nasjedati na fore poput one Sanaderove, sve sam te desetine ili vjerujem stotine milijuna eura zaradio prodajom erotskih fotografija. Profite poput Sanaderovih nije ostvarivala ni američka pornografska industrija. To što si je sve priuštio Vidošević svakom je laiku bilo sumnjivo. Opravdanje, njegovo opravdanje imao sam nos za ulaganje, pije vodu i jedinu kod budala i jataka. U narodu to nije prolazilo ali je prolazilo u policiji u odvjetništvima i sudovima. Sada više sugerira sa uglancanim Zakonom o kaznenom postupku neće prolaziti ni kod Bajića a ni kod USKOK-a. Vrate li nam opljačkano, a te sustavne u najvišim vrhovima planirane i provedene pljačke ne zastarijevaju, ministar Linić neće imati problema s proračunom. Zato uložimo u te Bajićeve izvidnike jer će to biti najisplativije ulaganje u posljednjih desetak godina. Kada pomirimo dugove, podijelimo novac onima koji žive u siromaštvu ostat će novca i za gradnju novih zatvora usred neobrađenih polja i neuređenih maslinika kako bi prvaci privatizacijskih i korupcijskih nemilih poduhvata postali poljodjeljski udarnici u prugastim odijelima. Dakle Bajićevi izviđači naprijed. Ovo je za nas najvažnija odredba Zakona o kaznenom postupku. ima ih još, ispravljeno je ono što su odvjetnici najviše zamjerali, okrivljenik pravo na sudsku zaštitu i u istrazi i u istraživanju stječe dostavom rješenja o istrazi ili prvoj dokaznoj radnji. Dakle uvodi se sudska zaštita na velika vrata. Jedna od najznačajnijih novina Zakona o kaznenom postupku je djelotvornija zaštita protiv odugovlačenja postupka i drugih nepravilnosti u radu DORH-a i suda. U fokusu ovog zakona su prava žrtve i oštećenika jer njihovo pravo uvida u spis više ne ovisi o tome jesu li ili nisu ispitani. Pravo uvida im se može ukinuti jedino ako bi raniji uvid mogao utjecati na njihov iskaz. Osigurana je sudska zaštita i za posebne dokazne radnje. Obavezan je sudski nalog za ulazak u prostorije, za tjelesni pregled, za uzimanje biološkog materijala ili za provjeru telefonskih kontakata. Kazneni postupak prema ovim ponuđenim rješenjima počinje pravomoćnošću rješenja u provođenju istrage. Iznimno istragu nije potrebno provesti za kazneno djelo s propisanom kaznom zatvora težom od 5 godina. ZKP-om je uređen institut parcijalnog procesnog imuniteta svjedoka i to kada se štiti javni interes razotkrivanja djelotvornog progona i procesuiranja počinitelja teških kaznenih djela odnosno zločini velike javne pa i ustavne važnosti. Uređen je tzv. institut blagodati neodgovaranja na pitanja čijim bi odgovorima svjedok sebe ili bliskog srodnika izložio kaznenom postupku. Pozivanje na blagodat imali ste prilike čuti na jučerašnjoj raspravi u kojoj su sudjelovale kćeri bivšeg premijera Ive Sanadera. E sada je pitanje koji su to zločini velike javne i ustavne važnosti, a zbog kojih ako razotkriju okrivljenike svjedoci najčešće mogući optuženici zaslužuju imunitet. U zakonu imate otisnut katalog tih teških kaznenih djela. Dobro je čini se riješen način i kriterij za podmirivanje troškova kaznenog postupka. Osuđenik se obvezuje na podmirenje troškova do 10 godina nakon pravomoćnosti presude. Poznato nam je da mnogi koji su ogrezli u kriminal nemaju u svojoj imovinskoj kartici niti kune bilo kakve vrijednosti, a voze se u automobilima vrijednim milijun i više kuna i u takvim će slučajevima trebati djelovati Bajićeva izvidnica. Za primjenu ovog dobrog zakona trebalo je protagonistima ostaviti više vremena. Dakle zakon je trebalo donijeti prije, to je i najveća zamjerka no ona se ne tiče suštine. Ovaj Zakon nije ama baš nikakav problem podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Kolegica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Kolega Vukšiću slažući se u načelu sa mnogo čime što ste izrekli ali želim ovdje podsjetiti budući da ste rekli da će se konačno moći oduzimati imovina na temelju ovako izmijenjenog zakona a podsjećam da je to moguće i sada i da je to bilo moguće. Dakle da smo, podsjećam i u Ustav 2010. zajedničkim snagama izmijenili tako da pretvorbeni kriminal odnosno ratno profiterstvo ne zastarijevaju, da smo to dodatno razradili. Ali isto tako da smo donijeli Zakon o oduzimanju imovine koja je stečena nezakonito. Dakako govorim prije svega o kaznenim djelima koje ste i vi spominjali. I da se evo i po postojećim propisima blokira imovina onima kojima se sudi. Svakako, svatko je nevin dok mu se pravomoćnom sudskom presudom kako kaže Ustav ne dokaže krivnja ali do tada imovina je blokirana i nitko s njom ne može raspolagati. Tako da ovo jest naravno jedan korak ka poboljšanju instrumenata koje ima pravna država ali i do sada smo imali dobre zakone i dobre propise koji su čvrsto, jasno i precizno stali u obranu države a protiv onih koji kradu.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvažen kolegice Kosor, upravo su pravni stručnjaci rekli da im je potreban ovakav zakon kako bi mogli ovo što ste vi rekli djelotvorno raditi, kako bi bili brži. Međutim, znamo da je 17, čini mi se 17, 20-ak u slučajeva oduzeta imovina. Bilo bi dobro kada te izvidnice, kada to izviđanje pokaže da osumnjičenik ima daleko više imovine nego što mu pokazuje porezna kartica da se ta imovina bez obzira na sudski postupak oduzme. Jer stvar je u tome što ljudi odleže dvije godine i stotine milijuna, desetke milijuna, milijune kuna ostave, izađu nakon par godina zbog dobrog vladanja jer su dobro gulili krumpir u zatvoru, izađu van i uživaju plodove svoga zločina. Prema tome, u Hrvatskoj još uvijek je ponoviti ću na djelu odlični zakoni koji se ovdje u Saboru usvajaju i kriminalna sudska praksa. Slažem se s vama, mi smo imali i u dosadašnjim rješenjima mogućnost oduzimanja imovine. Rekli ste sami, donijet je, ustavna promjena u kojem privatizacijski zločin ne zastarijeva. Ali nažalost velikih rezultata nema osim sudskih afera i osim suđenja i svakodnevnog pojavljivanja zločinaca ili onih osumnjičenih za zločin na televiziji i oni su zapravo tv zvijezde. Bez njih nema niti jednog spavanja. Ne možete otići u krevet a da te koji su nas opljačkali ne vidite, da im se ne daju prostori itd. Mi smo zemlja koja još uvijek tvrdi da je ukrasti, praksom da je ukrasti dobro i da će se tu i tamo možda netko kazniti a ostali će se provući. I ovaj zakon jest jedan od alata kojim će se to moći napraviti, znači oduzeti imovina. Sada opet ovisi o sudskoj praksi.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Da bi se razumio ovaj Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku i da bi se otklonio čak i onaj prigovor da se radi o nekakvom ishitrenom prijedlogu možda da se vratimo gotovo 10 godina unazad. Dakle, mi ćemo sada uskoro imati 10 godina otkada su prvi značajniji koraci poduzeti da bi se Zakon o kaznenom postupku unaprijedio. Ne zato što onaj prethodni koji je do tada vrijedio nije bio demokratski. Dapače on je štitio u najvećoj mjeri prava okrivljenika, optuženika, možda čak i do tolike mjere da smo postali neefikasni u borbi protiv kriminala, pogotovo protiv onog opasnog organiziranog kriminala. Ali na kraju krajeva i protiv suvremenih oblika gospodarskog kriminaliteta. Sve je to nagnalo ondašnjeg zakonodavca da krene prvim izmjenama, da se donesu nekakve pa ja bih rekla i revolucionarne mjere koje će ubrzati taj postupak i koji će otkloniti sve one prepreke koje su onemogućavale efikasnost postupka. To je bio najznamenitija promjena je tada bila da je moguće zaključiti nagodbu, naravno pred sudom, ali istražnim sucem. To je nešto što je bilo apsolutni novum u našem kaznenom, u našem Zakonu o kaznenom postupku. Dakle, ako se vratimo onom temeljnom načelu čemu služi Zakon o kaznenom postupku dakle da prvenstveno bude efikasan na taj način da niti jedan krivi ne utekne. Ali jednako tako da nevin ne bude osuđen, da se štite prava okrivljenika jer po tome se i cijeni demokratičnost nekog poretka ali jednako tako i da bude efikasan. Ta dva načela uvijek su u jednoj izvjesnoj napetosti kako naći mjeru efikasnosti ali s druge strane i zaštite ovih temeljnih naših vrednota. Koliko se o tome i koliko naša država vodi o tome računa najbolje govore odredbe članka 29. Ustava koji govori o pravima optuženika i koja su njegova prava. Međutim, što se događalo u postupku, to najznamenitije su riječi koje su bile proglašene rečenicom godine gospođe iz Slovenije koja je u to vrijeme obnašala dužnost državne odvjetnice. Ona je rekla vidite, svjedoci vam sve znaju u jednoj krčmi što se dogodilo, kod policije već nešto zaborave, kod istražnog suca također ta njihova spoznaja je umanjena. Pred raspravnim sudom više se ničega ne sjećaju. Dakle taj zaborav, taj Alzheimer koji je jednostavno danas pokriće za stjecanje bogatstva, trebalo je tome doskočiti i upravo u to vrijeme 2003. godine mi krećemo sa snažnije promjene ZKP-a. Te pripreme i rad na ZKP-u trajao je punih 5 godina, za mene pretjerano dugo, tako da smo prve značajnije izmjene ovog zakona kojeg mi danas mijenjamo donijeli 2008. godine. Dakle koja su temeljna načela našeg zakona, ali koje ovim izmjenama sad djelomično i napuštamo? To je gotovo bilo u potpunosti napuštanje načela inkvizitornosti. To je bio jedan novum. Mi smo se u to vrijeme, sjećate se, sa oprezom tome pristupali, međutim jedna Njemačka, jedna Austrija već u to vrijeme odnosno puno još i ranije izmijenila je svoj ZKP proglašavajući ga neefikasnim. Dakle ona koja je bila tvorac toga uputila se u jedan mješoviti sustav, čak sa velikim naznakama i principima akuzatornosti, čak od najranijeg postupka. Dakle ono što je koje je načelo našeg postupka, ZKP-a koje sada dobrim dijelom mijenjamo zato što smo vidjeli također da je u izvjesnom smislu i neefikasan. Naime, oslonili smo se na ono što je najširoj javnosti poznato iz prikaza različitih emisija, ono što vidimo u anglosaksonskom pravu, dakle potpuno jedan akuzatorski sustav u kojem će sudac biti pasivan, a gdje će stranke preuzeti aktivnu ulogu kod ispitivanja okrivljenika i kod ispitivanja svjedoka. Međutim, već moram odmah reći što se uočilo i što ovaj zakon mijenja. Da zbog takve pasivnosti sudećeg suca dolazilo je do toga, do velike opasnosti da nevin bude osuđen, a da krivi utekne. To znači da stranke u postupku koliko god im je zakon davao sva sredstva, nisu preuzele takvu jednu aktivnost i takva jedna prava da se napušta unakrsno ispitivanje na samoj raspravi i da se daju veće ovlasti sucu doprinijet će upravo ovom što je najvrjednije i kako bi se načela ZKP-a provela u potpunoj mjeri. Dakle već je bilo i rečeno, ali to vrijedi također napomenuti, ponovo istaknuti kako su brojne odredbe, čak 43 izmijenjene dakle upravo po odluci Ustavnog suda. Točno je to da je na neki način bila poremećena ravnoteža ravnopravnosti stranaka u kaznenom postupku između tužitelja tj. tužiteljske strane tj. državnog odvjetnika i s jedne strane i s druge strane prava okrivljenika. Ona nisu slučajno bila došla u debalans, to je upravo bila jedna težnja kako bi se doskočilo organiziranom kriminalu, kriminalitetu, kako bi se doskočilo upravo suvremenim oblicima gospodarskog kriminaliteta koji smo čitav niz godina bili apsolutno nepripremljeni, nespremni, a javnost još uvijek nije zadovoljna takvim ishodima, odnosno procesuiranjem te vrste kriminaliteta. Međutim, za napomenuti je da je ZKP dao takva sredstva okrivljeniku upravo da bi bio spreman za takve postupke i sve ono što se danas odvija pred našim sudovima što izaziva najveću pažnju javnosti ne bi bilo moguće da nismo donijeli takav ZKP. Unatoč tome što se sada ovim izmjenama nastoji nivelirati i omogućiti prava okrivljenika, prava optuženika, ni na koji način neće onemogućiti efikasnost postupanja, a da te odredbe zaista je trebalo popraviti to je nesumnjivo. Zato o posebnosti tim izmjenama o kojima je uvodno rekao gospodin ministar i koje su razlike učinjene između prvog i sada drugog čitanja, nema potrebe ponavljati. Dakle, u svakom slučaju popravljaju se te odredbe prava okrivljenika da on ima pravo uvida u spis, da se sada točno zna što je zaista izazivalo različitost tumačenja kod same primjene kada u biti započinje kazneni postupak. To je i ovdje stvaralo poteškoće kod nas kada je trebalo dužnosniku, konkretno kod nas nekom zastupniku, skinuti imunitet. Dakle s aspekta praktičnih konzekvenci i kasnijih prava i posljedica nužno je utvrditi zaista u kojem trenutku započinje kazneni postupak i koja su prava okrivljenika. Ako se samo sjetimo u ranijem postupku jasno je pisalo, dakle kad smo mi imali sudsku istragu, kada istragu nije provodio državni odvjetnik kojem su dakle samim donošenjem ZKP-a dati svi mehanizmi upravo, a redarstvene snage potčinjene u onom smislu da Državno odvjetništvo ima pravo naloga policiji. Ostalo je bilo pitanje da za ne postupanje po nalogu državnog odvjetnika od strane policije sankcije za to provodi policijska dakle redarstvena vlast a ne vlast Državnog odvjetništva. Međutim, i te norme su usklađene. Dakle, u ranijim postupcima, u ranijoj vrsti postupka, to je zaista bila ranije do donošenja Zakona o kaznenom postupku drugačija vrsta postupka. Točno se znalo kad započinje kazneni postupak – rješenjem o donošenju istrage, odnosno da budemo još precizniji pravomoćnošću tog rješenja. Ali kako rješenje nije odgađalo tu primjenu, praktički započinjao je kazneni postupak donošenjem rješenja o istrazi. I tada je bilo to jasno. Dakle, sada upravo ovim izmjenama također znamo kada započinje postupak kojeg provodi državni odvjetnik, dakle također provođenjem, otvaranjem te istrage preciziran je taj trenutak što je od velikog značaja za prava samog okrivljenika jer on u tom trenutku ima pravo uvida u spis, u sav dokazni materijal. Naravno da je to otvorilo i problem i problem ono što je u javnosti postao problem, problem curenja podataka. Jer istraga kao što je to bilo i ranije, a i sada ako je istraga koju provodi državni odvjetnik jeste tajna. To je nešto što se upravo i sada i policija i Državno odvjetništvo nastoje tome stati na kraj. Da ne ponavljam sve ono što je rekao gospodin ministar te razlike dobro je da su upravo i sami odbori i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe doprinijeli kvaliteti i preciznosti mnogih odredbi što je sve i Ministarstvo pravosuđa odnosno Vlada prihvatila na čemu se evo ja zahvaljujem. Govoreći u ime kluba SDP-a, klub SDP-a podržava Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku. Hvala.
Hvala. Josip Salapić, replika.
Hvala potpredsjednice, uvažena kolegice Antičević. Mi se tu možemo složiti, odnosno slažem se sa svime što ste govorili oko ovog konačnog teksta zakona iako je to na temelju odluke Ustavnoga suda ona 43 članka. Mislim da i ove druge promjene koje su osim toga unešene su vrlo važne. Ono a to ste spomenuli u vašoj raspravi, a htio sam posebno naglasiti. Ovaj zakon je živi organizam i ova promjena zakona sama po sebi iziskivat će još dodatno nove promjene što je sasvim normalno. Ovo je vrlo važan propisan koji ulazi u temeljna ljudska prava i slobode i uvijek može biti neki korak više ili manje u postupku koji može ugroziti u potpunosti samu fazu okončanja postupka. Ono što treba posebno naglasiti, nadam se da se slažemo u tome. Curenje informacija iz kruga USKOK-a i Državnog odvjetništva. Posljednji slučaj jednog velikog istražnoga postupka gdje je policajac u suradnji sa medijima pustio neke informacije van ne štiteći onoga koji je eventualno osumnjičenik u tome postupku. To mi ne pada na pamet, nego ovaj zakon kao i Kazneni zakon i svi koji su povezani u postupku, a tiču se postupanja policije, tiču se postupanja Državnog odvjetniŠtva, USKOK-a i svih onih u postupku da bi se zaštitio interes Republike Hrvatske moramo dodatno zakonski osnažiti. Jer može pasti cijeli postupak zbog nekih ljudi koji su neprofesionalni, pa se ja osobno zalažem za to da se u proračunu Republike Hrvatske dodatno sredstva osiguraju, da se pojača financijski ovaj dio. Jer bez toga nema uspjeha ni u jednom postupku i da ljudi koji rade se dodatno školuju, obrazuju, ulažu u sebe. Jer samo profesionalci mogu dati doprinos kvalitetnom završetku postupka. Ako to nije tako, onda i džaba i Ministarstvu pravosuđa i nama u Saboru trud da stvorimo čvrst zakonski okvir uz kontrolu Ustavnog suda što također podržavam ako sve stranke u postupku neće biti krajnje profesionalne. Ako će nešto bit populizam zbog naslova u medijima, onda to nije zaštita interesa nego ugrožavanje temeljnih prava i sloboda. Hvala.
Odgovor na repliku, Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega da kucate na otvorena vrata, ako ste primijetili jučer smo raspravljali o Proračunu za 2014. godinu i vidjeli ste upravo da se proračun za Ministarstvo pravosuđa povećava, da je to jedan problem koji je uočen. Ali sama činjenica, dakle da svi dolaze, dakle svi učesnici postupka, glavni sudionici postupka, a to su Državno odvjetništvo u tom stadiju i tom stadiju postupka policija, ali jednako tako i obrana dolaze do tih materijala. Oni će vjerojatno najbolje znati kako zaštititi, odnosno kako identificirati one neodgovorne koji dakle ne vode računa o interesima samog postupka, pa i o interesima samog okrivljenika ili s druge strane o državnim interesima koji će znati identificirati takve osobe naravno i primjereno ih odmah kazniti odnosno udaljiti uopće od mogućnosti više sudjelovanja u postupcima.
Branko Vukšić, replika.
Uvažena kolegice Antičević-Marinović. Jedna tek mala ironija koja ne ide na račun niti ministra, niti aktualne vlasti. Pitali ste se kada započinje kazneni postupak. Uglavnom 10 godina nakon što mediji objave i uoče neku nepravilnost to je, dosadašnja praksa nas je naučila. Sve ono što su mediji otkrili prije desetak, petnaestak godina o tome pisali, tek sad se pokreću kazneni postupci. Ovo što ste isto tako govorili o curenju informacija i što je malo prije isto kolega spomenuo curenje informacija ja nikad nisam nesretan kad pročitam neku informaciju koja je procurila. Morate znati da 90% postupka da nisu neke informacije procurile se ne bi provele u Republici Hrvatskoj. Mi uvijek trebamo raditi veliku razliku između prakse i onoga što se ovdje u Hrvatskome saboru donosi naročito u posljednje vrijeme kad se donose odlični zakoni. Međutim, najveći problem u Hrvatskoj je upravo to što postoji velika kriminalna mreža koja je itekako utkana u političke pore i kad se pokreću sudski postupci mnogo se učini napora da se zataškaju stvari. I sad je ironično da je policajac koji je navodno pustio snimke i dao snimke medijima završio u zatvoru, međutim oni koji krše u Policiji zakon oni se nikad ne zatvaraju što samo pokazuje da su oni zločesti policajci ili zločesti istražitelji još uvijek u većini.
Odgovor na repliku, Ingrid Antičević-Marinović.
Pa kažete kolega ovako malo ironično što i nije baš daleko od istine da su mnogi procesi pokrenuti nakon što su mediji to objavili. To je točno, međutim ne čak ni tada nego nakon cijele jedne procedure koja javnosti nije poznata. Ali također morate i znati da su najvažniji, gotovo najdragocjeniji za zdravlje ove nacije pokrenuti ono o čemu mediji uopće nisu pisali i koji su bili obuhvaćeni onako i provedeni onako kako to zakon i nalaže tajnovitošću za javnost i oni su imali najviše uspjeha. Ali, složila bih se generalno upravo s vama da nije dobar sustav koji radi kao stari fićo na guranje. I Zakon o kaznenom postupku složit ćemo se svi da mnogi postupci bez obzira o čemu javnost itekoliko brujala da nismo toliko imali takve snažne poluge, snažne mehanizme koji će onda omogućiti dakle zaštititi svjedoke, omogućiti onima koji su bili involvirani u same kriminalne radnje kako bi njihovim svjedočenjem došli do materijalne istine.
Nansi Tireli, replika.
Zahvaljujem potpredsjednice. Poštovana zastupnice Antičević-Marinović pa evo rekli ste kako zaboravljaju ljudi, odnosno svi mi na onu putnu od krčme pa do suda često izgubimo nekakva sjećanja. Ja sam i zadnji put upozoravala na članak 208., odnosno članak 96. ovog zakona i cijelo vrijeme govorim da mi neke stvari nisu jasne jer kad Policija prikuplja saznanja, odnosno obavijesti od građana ti građani u tom trenutku uopće ne moraju razgovarati sa policajcem niti moraju dati bilo kakvu informaciju o bilo kakvom saznanju. I to je ono što vjerojatno buni. Dakle, ja mogu fizički šest sati biti u policijskoj postaji, 6 sati mogu šutjeti, ne dati nitijednu informaciju a s druge strane u Kaznenom zakonu čini mi se članak 301. ili 302. me kao građanina obvezuje da moram ukoliko znam da netko radi nekakvo kazneno djelo za koje je recimo kazna 5 godina i više, a ja to djelo ne prijavim mogu dobiti kaznu zatvora do godinu dana, odnosno ukoliko imam saznanje o djelu koje je 10 godina i više zatvora mogu dobiti do 3 godine zatvora. E sad, mislim da te dvije stvari nisu nekako dobro složene jer u jednom trenutku ako vidim nešto i imam informaciju ja o tome ne trebam pričati, a s druge strane ako nešto samo sumnjam ili imam indikacije da će netko nešto moguće napraviti ja sam u tom trenutku po ovom zakonu obvezna tako nešto prijaviti. Zato mislim evo ministre da, kolegice i vas da li ste vidjeli taj članak ne znam, da mi objasnite jer mi stvarno nije jasno. Sad ako me netko nešto pita da li moram reći neku informaciju ili samo šest sati u policijskoj stanici šutim i kažem ono ne znam ništa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Ingrid Antičević-Marinović.
Možda objašnjenje ovih normi bi dugo trajalo, odnosno podulje, više nego što se to može reći u odgovoru na repliku ili čak postaviti pitanje u samoj replici, međutim problem nije u normama, one se kasnije vide kod svjedočkog iskaza pred Državnim odvjetništvom pa pred samim sudom nego problem je nastao '90-ih godina kada svjedoci su imali strah. Sve ono što su vidjeli o tome su morali šutjeti. Biti svjedokom i biti očevicem i imati takva saznanja bilo je vrlo opasno. Dakle, to je stvar jedne političke i ja bih rekla jedne nove političke klime i mi imamo čitav niz programa osnaženja svjedoka jer su svjedoci a protek vremena nije nikad dobar saveznik u otkrivanju ni procesuiranju kaznenih djela, ali čitav niz postupaka, čitav niz programa pa i u samom zakonu gdje se svjedoci štite, prije svega velika zaštita svjedoka. A druga stvar, upravo da se oni osnaže reći što znaju u postupku. Jer mi znamo što je bio problem, da se ne sjećaju. Dobro, okrivljenikovo pravo je uvijek to pozivanje na zaborav, to je njegovo pravo. Svjedoci su dužni govoriti istinu. Ali ono što nama treba, možda nije sada predmet ovog zakona, izmijeniti ponovno Zakon o zaštiti svjedoka, ohrabriti ih ali i jednako tako ondje gdje je očigledno da svjedok nije rekao istinu da je prešutio iako drugi dokazi nedvojbeno govore o tome da on ima saznanja da se trebaju procesuirati. Nažalost, ne procesuiraju se svjedoci koji imaju saznanja za koje je nedvojbeno utvrđeno da su lagali ili da nisu rekli ono što znaju.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Znači, ovo je zakon koji je u drugom čitanju, ustvari smo dobili u proceduru odlukom Ustavnog suda gdje je Ustavni sud ukinuo ukupno 43 članka Zakona o kaznenom postupku s obzirom da je utvrđeno da isti nisu u suglasnosti sa mjerodavnim pravom RH, znači sa Ustavom i Konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Izmjene idu u pravcu efikasnosti ali i zaštite ljudskih prava. dakle, ovdje vidimo da naš Ustavni sud itekako zna itekako hoće, itekako može intervenirati u sadržaj kada je to potrebno. Znači Ustavni sud RH je svojom odlukom propisao ustavne obveze zakonodavca pod prvo uklanjanje strukturalnih manjkavosti u normativnoj strukturi prethodno postupka, drugo uklanjanje strukturalne manjkavosti u normativnom uređenju djelotvornosti prethodnog postupka i treće, traži uravnoteženje kazneno procesnog poretka tako da dosljedno počiva na preciznim i predvidljivim općim pravilima. Cilj ovih izmjena je bio uravnotežiti znači kazneno procesni poredak tako da dosljedno počiva na određenim preciznim i predvidljivim općim pravilima. Također budući da se uloga suda ne može iscrpljivati u kontroli postojanja osnova sumnje kao najnižeg stupnja kvalitete tog instituta već u kontroli postojanja osnovane sumnje kao višeg stupnja izvjesnosti predlaže se da se istraga i istraživanje mogu provesti ako postoji osnovana sumnja da je određena počinila kazneno djelo koja pretpostavka također proizlazi iz odluke Ustavnog suda RH. Znači, cijeli je niz izmjena, kao što znamo 43. Ja bih naglasila neke koje smatramo mi u Hrvatskoj narodnoj stranci da su vrlo važne i da ih treba naglasiti. Ovim izmjenama pravo sa sudsku zaštitu okrivljenik i u istrazi i u istraživanju stječe u istom trenutku, znači dostavom akta koji državni odvjetnik ocjenjuje da u odnosu na konkretnog okrivljenika postoji osnovana sumnja da je počinio kazneno djelo koje mu se stavlja na teret te da ne postoje zapreke za kazneni progon te osobe. Ja ću i mogućnost i žrtve i podnositelja prijave da utječu na djelotvornost postupanja povodom svoj prijave odnosno kaznenog djela koje su žrtve. Jačanju položaja i prava žrtva i oštećenika te povećavanju djelotvornosti postupka trebalo bi pridonijeti odredba prema kojoj njihovo pravo uvida u spis više ne ovisi o okolnosti da li su ispitani već im se to pravo može uskratiti samo ako bi eventualno raniji uvid utjecao na njihov iskaz. Za očekivat je da će sada žrtva i oštećenik imati raniji uvid u postupanje državnog odvjetnika što će im omogućiti i aktivnije i efektivnije korištenje prava koja im pripadaju. Smatramo da je ovo dobro rješenje protiv odugovlačenja postupaka i drugih nepravilnosti u radu državnog odvjetništva i suca istrage. Sudska je zaštita osigurana za posebne dokazne radnje kroz zahtjev suca istrage prema policiji i državnom odvjetniku za dostavom izvješća i za razloge potrebe daljnjeg provođenja posebnih dokaznih radnji te obavezan sudski nalog kada je radi provođenja posebne dokazne radnje, ulaska u prostorije radi njihovog snimanja potrebno ući u dom, kod tjelesnog pregleda ovisno o jačini zadiranja u tjelesni integritet osobe i njezinoj postupovnoj ulozi, kod oduzimanja biološkog materijala od osobe različite od okrivljenika koja nije dala pisanu suglasnost i provođenja molekularno genetske analize te kod provjere uspostavljanja telekomunikacijskog kontakta za registriranog vlasnika ili korisnika koji nije dao pisani pristanak što je novina. Navedenim izmjenama se prihvaća rješenje prema kojem kazneni postupak započinje pravomoćnošću rješenja o provođenju istrage koja se može provesti kada postoji osnovana sumnja da je počinjeno kazneno djelo za koje je propisana kazna zatvora teža od pet godina a mora se provesti za kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora teža od 15 godina, ili kazna dugotrajnog zatvora. Također je uređeni institut tzv. parcijalnog procesnog imuniteta svjedoka kojem se kada je to opravdano zaštitom javnog interesa da se razotkriju djelotvorne progone i procesuiraju teška kaznena djela ili izričajem odluke Ustavnog suda zločini velike, javne i ustavne važnosti omogućuje ne procesuiranje osobe koja iskazuje kao svjedok a koja se zbog prava na neoptuživanje u svom iskazu pozvala na pravo neodgovaranja na pitanja čijim odgovorima bi sebe ili bliskog srodnika izložila kaznenom progonu. Tijekom četverogodišnje primjene Zakona o kaznenom postupku, iz predmeta iz nadležnosti USKOK-a pokazalo se da se unakrsnim načinom ispitivanja kojim se odstupilo od višegodišnje Hrvatske u kazneno pravne tradicije ne postiže zamišljena dinamika rasprave prvenstveno zbog načina zapisničkog bilježenja vođenja rasprave. Prema prijedlogu zakona pravomoćna presuda može se i nakon pravomoćnosti preinačiti o odluci o kazni bez obnove postupka ukoliko se pojave okolnosti kojih nije bilo kada se presuda izricala ili sud za njih nije znao iako su postojale a one bi očito dovele do blaže osude. Na ovaj način rješava se praznina u pravnim lijekovima koja je uočena u praksi nakon napuštanja zahtjeva za izvanredno ublažavanje kazne. Isto tako mijenja se i dio odredaba o troškovima kaznenog postupka s ciljem sprečavanja olakog terećenja proračuna naknađivanjem troškova obrane onim okrivljenicima koji su stvarno u mogućnosti podmiriti te troškove kaznenog postupka bilo za vrijeme njegova trajanja ili naknadno. Također želimo naglasiti važnost uvođenja pravnog sredstva prigovora zbog povrede postotnih prava obrane kao i izvršenja ustavne obveze zakonodavca da prema odluci Ustavnog suda ugradi sudski mehanizam zaštite koji bi trebao uhvatiti provjeru između ostalog i osnovane sumnje da je određena osoba počinila kazneno djelo koje se stavlja na teret i nepostojanja zakonskih smetnji za kazneni progon. Zbog svih ovih navedenih razloga smatramo da je prijedlog izmjena zakona dobar, da su svi argumenti zamijenih navedenih odredbi ispravni te da se ovim postiže veliki napredak u cjelokupnom sustavu kaznenog zakonodavstva. Ono što smatramo da nije ispravno ali nije direktno vezano samo uz ovaj zakon, to se tiče cjelokupnog hrvatskog zakonodavstva je činjenica da zakoni se mijenjaju prečesto. Mislimo da se u stvarnosti ne može ni vidjeti učinak određenih izmjena i da se pravna struka i pravna praksa nije u mogućnosti ni prilagoditi novim zakonima, a da već nažalost uslijede njegove izmjene. To nažalost doprinosi cjelokupnoj manjoj efikasnosti pravosuđa. Neke se nažalost izmjene ni ne shvate ozbiljno jer je velika mogućnost da u vrlo kratkom vremenu ti zakoni dožive čak i vrlo bitne izmjene i dopune, čega smo više puta bili svjedoci. Smatramo da to nije dobro, smatramo da kod izmjena pogotovo ovako važnih zakona treba ići u dubinu, uzeti više vremena za pripremu, dati priliku starim zakonima da naprave poboljšanja te da se tek onda rade konstruktivnije izmjene. Ono što će naravno biti problem i što jest problem u našem pravosuđu što će ovaj zakon prema svojim zbog prijelaznih i završnih odredaba funkcionirati paralelno sa starim zakonom i vrlo je upitno koja će efikasnost u narednih dvije godine biti taj paralelni efikasnost sudstva će učiniti taj paralelizam u narednim godinama. Ono što smatramo je da bi bilo jako dobro čini nam se da ovaj zakon je zahvatio vrlo obuhvatno vrlo duboko krucijalne promjene koje nadamo se će ovom zakonu omogućiti dovoljno dug život da u praksi sebe potvrdi kao odličan zakon. zato će HNS-a podržati ove izmjene i dopune. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi ministre sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je vrlo važan zakon u kaznenome postupku. jedan od zakona kojima se zadire u temeljna ljudska prava i slobode i kao takav mora biti vrlo jasan, predvidljiv i mora u svakoj fazi postupka postići svoju svrhu. A svrha ovoga zakona je kada se protiv određenih osoba koje su eventualno počinitelji kaznenih djela, osumnjičenici u postupcima postiže svrha kažnjavanja, a to je zaštita interesa društva i zajednice odnosno RH u cjelini. Zato i danas razgovaramo o ovome Konačnom prijedlogu Zakona o kaznenom postupku jer je ono inicirano odlukom Ustavnoga suda o poništenju 43 članka ovoga zakona sa namjerom Ustavnog suda da zakon uskladi sa osnovnim konvencijama, međunarodnim propisima i Ustavom RH koji se tiče temeljnih ljudskih prava i sloboda. Ja se ne bi složio sa onim kolegicama i kolegama koji kažu da u ovom zakonu i u ovoj materiji nije potrebno mijenjane zakona. ja baš smatram suprotno. Određeni postupci dakle faze postupaka u kaznenom postupku, prethodno ispitivanje, istraga pa i sam postupak u cjelini ima svoje prednosti i nedostatke. To je živi organizam i kao takav se mora mijenjati prije svega zbog zaštite temeljnih sloboda i prava osoba koje su sudionici u postupku. bez toga nema kvalitetnog zakona i nema postizanja svrhe ovoga zakona, a to je kažnjavanje počinitelja kaznenih djela koji su ugrozili takve državne interese RH. Upravo i ova je izmjena zakona temeljem intervencije ustavnoga suda na temelju potreba i druge su nije to samo intervencija u zakon, pokazale su se i druge potrebe koje su nastale u fazama života ovoga zakona. Ovaj zakon je živi organizam i mora se mijenjati u skladu sa vremenom u kojem živimo. To je posebno osjetljivo pitanje jer se u mnogim fazama postupka ulazi u temeljna ljudska prava i slobode i one u ovim postupanjima mogu biti ugroženi bez obzira na dobre namjere zakonodavca ali i svih onih osoba koji jesu u postupku. Zato sam i rekao dobar zakon ima svoje prednosti i on je provediv samo ako su sve stranke u postupku čvrsto u namjeri da postupaju po Ustavu i po zakonima RH. Klub HDSSB-a podržava ovaj konačni prijedlog zakona jer on kao takav postiže svoju svrhu i cilj ali smo sigurni da će i u fazi primjene ovoga zakona doći do određenih izmjena i dopuna jer postoje određeni elementi koji će se pokazati da li su dobri i loši tek kada se to stavi u život. Dakle ako ne krenemo u postupak provedbe zakona ne znamo što tom zakonu treba mijenjati. Prema tome postoje određeni elementi i postoje određene stvari koje su životne i koje treba mijenjati u fazama postupka koji je pred nama. Ono što treba ovdje posebno naglasiti, dakle do 15.prosinca moraju stupiti izmjene ovoga zakona na snagu vremenski to stignemo. Možda je to trebalo ostaviti malo stručnoj javnosti u malo širu raspravu s obzirom da se radi o osjetljivom pitanju. No samo po sebi dakle na temelju odluke Ustavnoga suda, na temelju potrebe koje su se pokazale u primjeni zakona bilo je potrebno donijeti ovaj tekst prijedloga zakona. Dakle prije svega ukloniti strukturalne manjkavosti u normativnoj strukturi prethodnoga postupka, sada da ne ponavlja ono što su kolege rekle, dakle rješenja koja se predlaže ovim zakonskim tekstom su dobra i kao takva provediva i normativno bolje riješena nego što je to bilo do sada mada i ono što je bilo u nekim elementima zakona koji je na snazi ne možemo reći da je on sam po sebi nije bio dobar jer onda ne bismo baš govorili iskreno i pošteno jer naš Zakon o kaznenom postupku je u većini svojih odredaba dobar. A ovo su elementi koji su se trebali promijeniti s obzirom na uočene nedostatke. Zato sam i rekao da ovo je upravo zakon koji se treba često mijenjati. Drugo, ukloniti strukturne manjkavosti u normativnom dijelu djelotvornosti prethodnoga postupka i uravnotežiti kazneno procesni poredak da počiva na određenim preciznim i predvidljivim općim pravilima. To je dakle ono postupanje u postupku i one faze koje su po ovoj izmjeni, konačnom tekstu zakona inkorporirane u zakon. Ono što bih ja ovdje posebno naglasio, nekoliko stvari. Dakle, ova pravna sredstva koja se predviđaju po Zakonu za sprječavanje i odugovlačenja postupka to je dobro, uvođenje elementa osnovane sumnje a ne samo sumnje kao takve, osnovna sumnja je nešto puno jače i čvršće u ovome postupku i to je nešto što dakle onemogućava fazu odugovlačenja postupka da postupak može trajati dugo vremena i kao da je sam po sebi kao takav neefikasan. Da ne ponavljam se previše u onom što je već rečeno i u izlaganju ministra i kolega ja bih ovdje samo stavio naglasak na članak 93. ovoga Prijedloga zakona vezano na članak 206.b. Dakle, državni odvjetnik je dužan donijeti odluku o kaznenoj prijavi u roku od 6 mjeseci od dana upisa prijave u upisnik kaznenih prijava i o tome obavijestiti podnositelja prijave uz navođenje kratkih razloga te odluke. Mi smatramo da bi puno bolje bilo da rješenje da je državni odvjetnik dužan donijeti odluku u roku od 6 mjeseci od dana podnošenja kaznene prijave. Zbog čega? Zato što se ova teza od dana upisa prijave upisnih kaznenih djela ostavlja mogućnost državnom odvjetniku da određeno duže vrijeme drži predmet u svome dakle u, kod sebe, to može biti puno više od 6 mjeseci, može proći godina dana i dvije pa da se tek upisom dakle određenog predmeta u upisnik kaznenih prijava ta, rok od 6 mjeseci počinje teći. To ostavlja prostor za određene manipulacije jer ako netko drži nešto u ladici dvije godine pa po potrebi odlučuje kada će šta staviti u upisnik kaznenih djela to već pomalo ugrožava i pravnu sigurnost i stabilnost a i samu namjeru ovog zakona koji mora biti funkcionalan, efikasan i štiti temeljna ljudska prava. Ne može visjeti u zraku to koliko dugo taj postupak može stajati kod državnog odvjetnika jer je ovo element dan upisa prijave upisa kaznenih prijava. Mislim da bi bilo bolje rješenje od dana podnošenja kaznene prijave. Tada bi se točno znalo što to znači u kojim elementima dakle tu su sve stranke u postupku zaštićene. Također članak 125. prijedloga zakona vezano na članak 246. postupanje policije kada ulaze u tuđi dom i prostor, tu isto treba biti oprezan jer se dakle ova postupanja policije na temelju Zakona o policijskim poslovima i ovlastima to su poprilične nejasne i neprecizne dakle odredbe a dovodimo i u pitanje dakle ograničavanja jednog od temeljnih ljudskih prava po Europskoj konvenciji. Možda bi ova odredba trebala biti isto tako malo čvršća, jasnija. Što se tiče nadziranja telefonskih razgovora između okrivljenika i njegovoga branitelja to je isto jedno otvoreno pitanje koje trebamo još malo razmisliti svi zajedno do glasovanja o ovome konačnome tekstu zakona. Jer ona procjena da će postojati opravdana bojazan, sama riječ bojazan, to je vrlo široki pojam i ta procjena jesu li ugroženi interesi Republike Hrvatske, krucijalni nacionalni interesi, da sada ne čitam cijeli članak, to isto tako može biti sporno i trebamo vidjeti, to je osjetljivo pitanje nadziranja i razgovora branitelja i okrivljenika zato što se dovodi u pitanje i ishod samoga postupka, vrlo važni elementi postupka. Ne znam tu treba posebno procijeniti dakle je li ova riječ bojazan dovoljno dobra. Što se tiče ovoga što je i kolega iz Kluba Hrvatskih laburista Vukšić govorio, ovo dakle blagodat da određena osoba bude izuzeta iz postupka ako će elementi faze njenog ispitivanja dati poseban doprinos oko zaštite interesa Republike Hrvatske, interesa šire zajednice i slično, to je isto tako ta opravdana bojazan utvrđivanja koji su to zločini od velike javne ili ustavne važnosti koje će te osobe u postupku ako već jesu u sami sudionici u postupku jer su dakle prekršili pozitivno pravne propise Republike Hrvatske. Dobro je da se to radi samo za ona kaznena djela koja su do 10 godina zatvora. Ali tu treba napraviti procjenu jer nažalost i te osobe su počinitelji kaznenih djela. One su svojim svjedočenjima dale dodatne informacije a kao takve baš ne trebaju biti potpuno amnestirani od bilo kakve kazne barem radom za opće dobro jer to nema smisla. To smo vidjeli u ovom najnovijem predmetu gdje su neke osobe davale vrlo važne informacije i podatke. Došlo je do uhićenja, do istražnog postupka, do zaštite interesa Republike Hrvatske. Ali i same po sebi su i te osobe počinitelji kaznenih djela. Jer što to znači do 10 godina zatvora? Znači da ako pogledate koja su to kaznena djela do 5 godina zatvora koja isto tako nisu beznačajna. Tako da bi tu isto trebalo i takve osobe ne amnestirati u smislu da nema odgovornosti kaznenog progona nego ima nekih drugih mjera da ipak shvate da to što su rekle je dobro za i važno je za naš ustavnopravni poredak i interese Hrvatske. Ali i da su i oni počinitelji kaznenog djela, da će kao takvi odgovarati ali po lakšim propisima jer su u jednom dijelu učinile vrlo loše ali dobro da smo zaštitili ustavno pravni poredak. Ja bih te osobe isto kaznio i predložio bih da ta mjera u zakonu bude drugačija. Ako ne u ovim izmjenama zakona pošto sam rekao to je živi … [[Govornik se ne razumije.]] doći će do toga, to nije dobro, to nije dobro rješenje da se takve osobe ne kažnjavaju. Što se tiče onog poglavlja oduzimanja imovinske koriste, tu isto postoji jedan problematični dio zakona gdje se određuje da će se i članovima obitelji, šire i uže obitelji oduzeti imovina. Tu treba biti vrlo oprezan neštiteći okrivljenika ni kazneno djelo koje je počinio. Elementi utvrđivanja vrijednosti te imovine i porijekla imovine koje s rukama državnog odvjetnika isto tako daju veliku širinu jer postoji određena imovina za koju je nedokazivo da je ona nastala kao element kaznenoga djela. Može biti imovina koja je nastala iz drugih pravnih osnova a ovdje piše bez obzira na kojoj pravnoj osnovi je nastala. Tako da određeni članovi šire obitelji mogu doći dakle u određeni nepovoljniji položaj gdje se stavljamo u kontekst zaštite temeljnih ljudskih prava i sloboda našeg Ustava, ali i Europske konvencije o zaštiti temeljnih ljudskih prava i sloboda gdje može doći do ugrožavanja onog temeljnog prava, a osim slobode to je i pravo na vlasništvo i imovinu koju ta osoba ima. Ali tu treba biti vrlo oprezan i tu ćemo morati dobro pratiti provedbu ovoga zakona i ovu mjeru koja je, mi smo taj zakon donijeli, potrebno oduzeti imovinsku korist koju je osoba stekla kaznenim djelom. Ali ovo proširivanje na uže i šire članove obitelji, blokade, oduzimanja i šire, kažem ne štiteći nikoga, ne govoreći o aktualnim postupcima, to je neko pitanje koje ćemo morati pratiti i intervenirati da bismo tu maksimalno zaštitili ustavnopravni poredak i temeljna ljudska prava. Podržavam i ovo da osobe koje zbog imovnoga stanja nisu mogle platiti postupak ili su dobile odvjetnika branitelja po službenoj dužnosti da ovaj rok od 10 godina da ako nakon pravomoćnosti postupka ako se dakle utvrdi da je ta osoba stekla određenu imovinu i mogla si platiti trošak da je plati jer već smo načeli financijski i gospodarski, ne možemo plaćati silne troškove postupaka, a da se s obzirom da postoje i osobe koje to fiktivno prikrivaju, skrivaju i ne govore istinu da nemaju imovinu i da ne mogu platiti postupak. Tu je potrebno zaštitit interes Republike Hrvatske i ovaj rok od 10 godina tu možemo razmisliti jel je to dovoljno ili nije dovoljno. Tu možda treba i pojačati jer u svakom trenutku treba zaštititi interes Hrvatske, a to je da ako je netko fiktivno se prikazivao da nema, a ustvari ima tu moramo pronaći mehanizme kako ćemo to riješiti. Pa evo da se ne ponavljam, mislim da sam par teza rekao koje su bitne i koje ćemo morati ili mijenjati u ovome dijelu ili pratiti tijekom vremena provedbe ovoga zakona. Ono što je najvažnije zakon mora biti funkcionalan, zaštititi interese Hrvatske, ali i interese svih stranaka u postupku, bilo od oštećenih stranaka, od oštećene stranke okrivljenika i svih onih koji sudjeluju u postupku. To je važno jer ovo je zakon koji je kao takav jedan od vrlo, vrlo važnih zakona u pravosudnom dijelu, ali i u zaštiti interesa Republike Hrvatske. Oko curenja informacija to smo već raspravljali, da ne ponavljam. Oko potrebe za profesionalnosti ljudi koji rade u pravosuđu, mislim da smo svi skupa i vaše ministarstvo i mi u ovih nekoliko godina zaista stvorili jedan čvrsti pravni temelj i okvir i poglavlje 23 je samo po sebi jedan od najbitnijih uvjeta za ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Tu je postignuto mnogo dobrih mjera, dobrih zakona. Sad je ustvari da sve stranke u postupku educiramo i učinimo ih da smo svi na istome, a to zajedništvo će samo dovesti do prave provedbe zakona i zaista … istinskih nacionalnih interesa Republike Hrvatske. Mi ovaj prijedlog zakona podržavamo. Hvala lijepo.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Salapić, pitali ste se koliko dugo predmeti mogu stajati u ladici državnog odvjetnika. Pa ovisi o protagonistima kriminalnog djela, ovisi o njihovoj moći, ovisi mogu li ti moćnici ishoditi kao što reče hrvatski predsjednik Josipović da državni odvjetnik prerano završi u loncu. Kada bismo mi mogli razriješiti misterij Bajićeve ladice crne tada bismo vjerojatno znali mnoge tajne, međutim ta ladica upravo jest najveći problem čitavoga pravosuđa. Mi znamo sve one afere i 200-tinjak kaznenih prijava i … koje se drže u ladici ili se ne drže u ladici. Recimo zadnji put sam ja isto pitao za 10-tak koje su mi rekli u policiji kaznenih prijava koje su došle s HTV-a u Državno odvjetništvo, državni odvjetnik mi je tu rekao da nema. Policajac koji je to nosio kaže ima. I sad je ta ladica, pitali ste koliko se može, da l se to može zakonima ili to može ministar nama pojasniti kako riješiti misterij Bajićeve ladice ili ladice državnog odvjetnika, valjda neće Bajić bit zauvijek. Znate onu Ćirinu rečenicu koja kaže jednog dana ću i ja otići s ovog svijeta, pa imat ćemo valjda i nekog drugog državnog odvjetnika. A što se tiče oduzimanja nezakonito stečene imovine o kojoj ste vi govorili, pa vi znate da su od naših moćnika, oni koji su bili najbliže vatri svi bogati. Tata penzioner, mama penzionerka, djeca, svi imaju bajkoslovne cifre na računima, svi imaju veliku imovinu, zemljište, svi su sposobni i taj misterij trebamo riješiti, kako na taj način, ali u praksi. Čak i zakonima mnogo toga se može rješavati, međutim hrvatska praksa je daleko od onoga što nam piše u zakonima.
Odgovor na repliku, Josip Salapić.
Hvala potpredsjednice. Kolega Vukšić, taj misterij crne ladice treba prije svega riješiti na način da provedba ovog zakona treba biti u potpunosti funkcionalna. Kako ćemo je učiniti funkcionalnom, recimo to sam rekao u ovome članku da 6 mjeseci od dana upisa. Upravo je taj problem stojanja predmeta pod navodnicima u tzv. ladicama. To se ne smije dozvoliti. Ali siguran sam da ćete se složiti sa mnom, postoji tu jedan problem i u državnom odvjetništvu i USKOK-u kao takvome, da ne bismo mislili da netko ne štiteći državnog odvjetnika niti službe, ali kod nas je nažalost politika u sve umiješana pa tako kad imate izbore bilo koje razine, jesu to lokalni izbori, jesu to izbori za Sabor, onda vam je Državno odvjetništvo zatrpano raznoraznim prijava koje pišu protukandidati jedni protiv drugih, stranke, sve se zna tko je što ukrao, svi su grozni, svi su lopovi. I to trpanje predmeta svega i svačega da bi to funkcioniralo treba zaposliti još 1000 ljudi u Državnom odvjetništvu da bi to sve čitali i moglo to istražiti. To je isto opasno. Ali ovo za kaznena djela koja se procjene da su od velike važnosti, a sad da ne ponavljam imena i prezimena, to se dogodilo u proteklom vremenu. Ne može se dogoditi da netko kaže na tome radimo od 2009., a neke su osobe uhićene 2013. ili da unaprijed cijela javnost zna tko će biti uhićen pa da samo čekamo dan kad će to osvanut u novinama. Pa i taj problem koji smo rekli curenje informacija, suradnja pojedinih istražitelja sa medijima, suradnja pojedinih istražitelja sa nekim službama koje su tzv. protuobavještajna zajednica, to je sve opasno za provedbu ovoga zakona. Ako ćemo biti iskreni, ja tu ne štitim nikoga jer da bi sustav funkcionirao onda moramo imati profesionalce u svim fazama sustava. Ako ih nemamo onda nam je to … i prodavanje informacija je zarada na tome a to je onda grozno. I onda ne postoji tu samo crna ladica nego postoje crni ljudi koji rade u tim službama.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega s pravom tvrdite pa to su i svi ustvrdili jer to je i bit, dobar dio bit ovog zakona. Dakle, osim efikasnosti poseban naglasak stavljate na zaštitu temeljnih ljudskih prava i sloboda. Kao što je to propisano u našem Ustavu glavi trećoj, a posebno o ovome o čemu raspravlja, odnosno razrađuje te norme Zakona o kaznenom postupku jesu osobna i politička prava i slobode i prava. Pa prava i slobode čija? Okrivljenika. Oni su srećom manjina. I zamislite sada vi nekog novog samozvanog zaštitnika većine sa nepoznatim, sa još nepoznatijim financijerom da postavi pitanje da li okorjeli zločinci imaju pravo da u najkraćem roku budu obaviješteni potanko što im se stavlja na teret, da imaju pravo na besplatnog branitelja i to po vlastitom izboru, da mu se sudi u njegovoj nazočnosti, da ispituje sve svjedoke i sve ako i bude osuđen da ga država o svom trošku hrani, štiti, hladi kada je vrućina, grije kada je zima. Što mislite kakav bi bio ishod?
Odgovor na repliku Josip Salapić.
Pa ja ne želim znati kakav bi bio ishod u ovom slučaju na način na koji ste vi to rekli jer se ja nadam da to neće biti tako. Mi imamo propise koji su dobri, ali isto tako imamo i sustav koji baš kao takav u cjelini ne funkcionira. Dakle, mi smo legalisti, pravnici, bili smo članovi zajedno u Državnom odvjetničkom vijeću, Državnom sudbenom vijeću. Vidjeli smo ljude neki su manje profesionalni, a neki su jako dobri. Imali smo svoj sud o tome. Taj sustav treba isprofesionalizirati. Ali za mene što je opasno kad sam govorio o temeljnim ljudskim pravima i slobodama. Bez obzira o kome se radilo s obzirom da teško živimo, gospodarska je kriza, već se mučimo 2009. godine, teško se izvlačimo, imamo veliki deficit. Sad zamislite kad nešto unaprijed osvane u novinama sa uhićen naslovi. Kažem ne štititi nikoga. Ako ćemo imati čvrst, pravi zakon i pravi okvir za zaštitu temeljnih prava i sloboda onda određene stvari trebaju biti predmet pravosuđa i sudstva da bi ta osoba zaista na kraju postupka bila osuđena. Ali unaprijed nekoga osuditi bez provedbe faza svih postupaka u tom sam dijelu govorio o temeljnim ljudskim pravima i slobodama da je tzv. sud javnosti je vrlo opasan jer se ugrožava istinska faza pravne sigurnosti u postupku. I ako ne daj bože takvu osobu oslobodite pada ljaga na cijelo pravosuđe i sustav i sudstvo jer smo učinili nešto što nije glas javnosti. Ja se slažem da javnost mora znati sve, da javnost mora znati koja je osoba ugrozila državni i nacionalni interes, tko je opljačkao Hrvatsku, tko je počinio kazneno djelo, tko je nekoga ubio. Sve ono na čemu mi radimo sad mjesecima tu oko promjena Ustava do Kaznenog zakona, Zakona o kaznenom postupku. Ali treba ostaviti onom dijelu pravosuđa da zaista utvrdi sve činjenice u postupku, a tek onda bitne elemente postupka dati u javnost. Jer taj postupak može pasti na jednim jako lošim elementima. O tom sam govorio o temeljnim ljudskim pravima i slobodama. Tu smo se mi razumjeli.
I sada u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Danas raspravljamo rekao bih o osnovnom alatu u našem pravosudnom sustavu kojim se služe sve stranke u kaznenim postupcima. I zbog toga mislim da je impresivno pokazati, možda se probijemo nakon Alan Forda i u nekim drugim temama u hrvatske medije. Ovo je materijal koji se zove izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku. Po svojem obimu mogao bi se zvati gotovo i enciklopedija, pogotovo za one koji čitaju samo Alan Forda. Međutim, što je suština onoga o čemu sam htio govoriti. Izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku imaju 261 članak. 261 članak na postojeći Zakon o kaznenom postupku koji po nekima čine i 40% izmjena postojećeg zakona mogu dovesti samo do dodatne zbrke, odnosno do daljnje pravne nesigurnosti u sustavu koji bi trebao biti logičan, transparentan, a nadasve sustav koji bi štitio temeljna ljudska prava jer o ovom zakonu ovisi koliko će vaša prava u nekim postupcima biti štićena. I zbog toga mislimo da je ovaj zakon koji je rekao bih bez presedana zakon koji mora govoriti o vladavini prava, jer na ovoj proceduri ili postupku će počivati sva temeljna ljudska prava onih koji se u tim postupcima nađu. Zavrijedio je ako se već odlučilo da se ide u izmjene, zavrijedio je novi Zakon o kaznenom postupku. Ovako u ovom obimu izvršene izmjene i dopune bojim se da će roditi samo dodatnom pravnom nesigurnošću, jer vjerujem da i struka ima o tome nešto za reći. Evo kolega Salapić je govorio i o radu Državnoga sudbenoga vijeća. Bilo bi zanimljivo pitati, a uvjeren sam da bi bilo vrlo korisno da se i to tijelo moglo očitovati o predloženim izmjenama Zakona o kaznenom postupku. Tamo sjede naime i kazneni suci Vrhovnoga suda, županijskih sudova. Prema tome, mogli su dati svoje mišljenje o tome koja je kvaliteta ovih izmjena koje se sada pred nas podnose. One su kao što se kaže u prijedlogu posljedica usuglašavanja našeg pravnog poretka sa pravnom stečevinom, odnosno zakonodavstvom EU, ali su one prije svega bile posljedica iz srpnja odluke Ustavnoga suda kojom je ukinuo 40-ak odredbi Zakona o kaznenom postupku. Međutim, naravno da se nije u ovim izmjenama zadržalo samo na ukinutim odredbama nego da su one bile puno šire. Daleko bi nas odvela rasprava da li zakon postojeći, a pogotovo s ovim izmjenama i dopunama je na najbolji način izbalansirao prava i mogućnosti svih stranaka u kaznenom postupku. S jedne strane državnog odvjetnika za kojeg držimo da možda ima i prenaglašenu funkciju u cijelom postupku, s druge strane onog dijela obrane u kaznenim stvarima i konačno sudaca koji presuđuju u kaznenim stvarima a koji su izgubili dio svoje uloge u kaznenom postupku ranijim zakonom sada im se rekao bih nameće neka uloga koju teško da mogu ostvariti u ovako pomiješanim postupcima. I ono što struka kaže da sada imamo sve više kaznenih postupaka i da rađamo novu pravnu nesigurnost donošenjem ovakvog zakona jer se neće znati odredbe kojeg kaznenog postupka i kada će se primjenjivati u konkretnom slučaju moraju zvoniti na uzbunu predlagatelju da razmisli o tome da li je ovo adekvatan način izmjene zakona. Neki od sudaca su i u javnosti istupili sa svojim mišljenjem o kvaliteti ovoga zakona pa misle da on rađa ne samo pravnu nesigurnost nego poslužit ću se citatom, oni kažu da će nastupiti kaos jer će istovremeno vrijediti tri Zakona o kaznenom postupku, tri de facto provedbena Ustava suprotstavljenih koncepcija i rješenja. Bit će izuzetno teško raditi. Porast će broj ukinutih odluka. Tu treba još podsjetiti da imamo dva Kaznena zakona koji trenutno vrijede. Dakle, umjesto 2 zakona koji se tiču određene materije imamo ih ukupno 5. To je normativna prašuma iz koje je vrlo teško naći izlaz. A u najtežoj poziciji bit će prvostupanjski suci, a puno lakše neće biti ni braniteljima, a niti državnim odvjetnicima. Daljnji generator povećanja broja neriješenih predmeta su odredbe prijedloga Zakona o obnovi kaznenog postupka koje govore o tome da se pored postojećih razloga za obnovu ona može tražiti i protiv pravomoćnih presuda donesenih temeljem odredaba Zakona iz 2009. godine. I na ovu konstataciju struke koja je dužna primjenjivati ove propise o kojima ćemo se mi očitovati treba dodati i sada već famozni Zakon o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa zemljama članicama EU, a onda na to natovarene da tako kažem i izmjene Ustava gdje uvodimo neke sasvim nepotrebne, nove i vrlo štetne odredbe koje se tiču nezastarijevanja kaznenih djela, ali na način da retroaktivno djelovanje zakona dovodi do nove pravne nesigurnosti, dovodi do novih problema u postupku rada na kaznenim stvarima i time ustvari umjesto da gradimo sustav koji bi bio logičan, koji bi štitio ljudska prava u ovom slučaju i prava osumnjičenika ili kasnije okrivljenika ali isto tako i svih ostalih stranaka u postupku. Mi mislimo da su ove izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku najbolji pokazatelj da je umjesto izmjena trebalo izraditi cjeloviti tekst Zakona o kaznenom postupku, da se naravno opet dogodilo da u zadnjem trenutku to donosimo jer imate odredbu Ustavnog suda da do 13. prosinca to treba urediti i opet smo naravno čekali gotovo zadnji trenutak, ali s obzirom na dva čitanja vjerojatno nije bilo previše vremena, međutim puno bi vrjednije bilo za cijeli pravosudni sustav da se izradio kompletno novi zakon, a ne da se 40% zakona tretira izmjenama i dopunama. Te izmjene i dopune, to vam struka već sada govori, mogu dovesti samo do upitne vladavine prava u našoj državi, a sigurno će dovesti do pravne nesigurnosti iz koje ćemo vrlo teško naći izlaza. Zbog toga sugeriramo da razmislite da li je ovo jedini i najbolji način da se govori o kaznenom postupku. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolega ukinute su 43 odredbe, to smo svi ponavljali, ali taj zakon je donesen za vrijeme bivše HDZ-ove vlasti iako smo mi još daleke 2003. godine formirali radnu skupinu taj zakon je bio nažalost donesen tek i tako nekako zbrzan tek pri kraju jer se na njemu čitav niz godina nije radilo, donesen je na brzinu i posljedice su evo da imamo 43 ukinute odredbe. Ali to je sada manje važno. Kažete neće se suci znati snaći u ovoj prašumi. Bolje da je prašuma nego pustinja educiranih sudaca. Zašto ministarstvo odvaja velika sredstava nego da se stalno educira. A ova bojazan o kojoj vi govorite ona je čak i ispravljena prijedlogom amandmana Odbora za zakonodavstvo gdje se točno precizira na koji se zakon misli. To su male izmjene, ali koje će poboljšati ovo o čemu vi govorite i o čemu je moglo biti izvjesne zabune. Kad ste se već dotakli izmjena Ustava gdje govorite da neće sada više biti da dodatno nema više sigurnosti jer se uvodi kazneno djelo odnosno uvodi nezastarijevanje za kaznena djela teškog ubojstva. Pa mi to i hoćemo. Mi hoćemo da ubojice ne budu sigurni. Dosta su kriminalci svake vrste i vele bili sigurni, a pošteni ljudi nesigurni. To želimo promijeniti i u tome nema, u tome ima samo sigurnosti za poštene i pravedne ljude a neka takve osobe budu trajno nesigurno.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Uvažena kolegice Antičević, ja nisam govorio o stranačkoj pripadnosti bilo koje Vlade koja je donosila ovaj ili onaj zakon i vremenu u kojem je on donesen. Ja sam govorio o suštini problema, o Zakonu o kaznenom postupku kao osnovnom alatu za rad pravosuđa u svim kaznenim stvarima pa sam zbog toga rekao kada je već Ustavni sud odlučio da ukine 40 odredbi Zakona o kaznenom postupku da je valjalo razmisliti umjesto 260 članaka izmjena i dopuna da se donese novi Kazneni zakon da bi on bio prihvatljiviji da tako kažem u svojoj primjeni. A što se tiče izmjena Ustava nažalost niste uvjerili ne mene, nego nikoga u Hrvatskoj javnosti da se vi zalažete za kažnjavanje svih počinitelja teških kaznenih djela ubojstava a to vam najbolje govore svi ovi da tako kažem ekshibicijski potezi koje činite da biste do konca godine donošenjem Ustava i odgađanjem primjene zakona o pravosudnoj suradnji zaštitili neke koji su prepoznati, ako hoćete ne od HDZ-a, koji su prepoznati u najširoj javnosti kao osobe koje se posebno štite tim Zakonom o kaznenoj suradnji i samo za napomenu kad već to vraćamo to na stranačku priču, taj Zakon o kaznenoj suradnji ovako izmijenjen donijela je ova koalicijska Vlada u kojoj je vaša stranka vodeća stranka te koalicije i on s HDZ-om nema nikakve veze osim što vas je HDZ upozoravao da se tako ne radi a ne da tražimo da se osude svi počinitelji teških kaznenih djela.
Završna riječ ministra pravosuđa gospodina Orsata Miljenića, izvolite ministre.
Hvala lijepa. Ja ću samo proć kroz neke iznesene primjedbe odnosno opaske što se tiče zakona. Dakle, govorili ste dosta u raspravi o curenju informacija. Ja se slažem da to je jedan problem. Međutim on se ne rješava samo zakonom jer mi imamo propisana i kaznena djela, imamo mehanizme itd. Međutim dok mi ne počnemo shvaćati da su svi sudionici postupka zapravo službenici suda da ih tako nazovem i dok se ne počne provoditi u većoj mjeri Etički kodeksi kod svih koji sudjeluju u postupku, mi zapravo nećemo se moć s tim učinkovito borit. Dakle, to je ono što treba pratiti onaj zakon a to je dizanje etike kod svih sudionika postupka, bilo da se radi o državnim odvjetnicima, braniteljima, sucima i policiji. Dakle, prvenstveno kod njih, okrivljenici su nešto drugo. Al to je nešto što, zemlje koje imaju manji problem od nas imaju upravo izgrađeno i oni se protiv toga bore kroz to, znači kroz struku i profesiju i kroz etički kodeks i postupanje. Govorili smo o opozivanju građana i o tome da li su dužni dat obavijest ili ne. Naravno nisu dužni obavijest dat dok su građani, kad postanu svjedoci, onda jesu i bilo je potpuno neprimjereno da ih mi sada natjeramo, obvežemo da u policijskoj postaji moraju iskazivat u tom svojstvu, ali smo precizirali odredbu i zahvaljujući raspravi ovdje koja je bila do sada neprecizna o tome da se mogu i prisilno dovest, koliko se mogu zadržati itd. Govori se često o čestom mijenjanju zakona i slažem se. Naravno da svaka promjena izaziva destabilizaciju sustava s jedne strane. S druge strane ja ću uvijek doć pred vas odnosno Vlada i predložit onoga što mislimo da ne valja odnosno onoga što mislimo da treba popravit i to nam je dužnost, tako da nadam se da ćemo doć u jednom trenutku do toga da ćemo ih mijenjat rjeđe ali isto tako trebamo imati na umu i sve što se događa na razini EU pa čak možda neke izmjene i ovog zakona će uslijediti rezultiranje donošenjem određenim direktiva ako hoćete recimo uvođenje europskoj javnog tužitelja o čemu se govori ali još ne znamo sada pa ga nismo mogli ugraditi ovdje. Naravno da će to izazvati određenu promjenu. Jednostavno živimo u tako nekakvom dinamičnije si dinamičnijem vremenu ovo čemu se tu danas razgovara i o čemu mi u društvu dosta razgovaramo je tema u pravosuđima svih zemalja, ne samo u pravosuđima jer se mijenjaju i druge zemlje i ta česta promjena zakona ja bih rekao je europska karakteristika. Nismo ni po čemu ni na dnu ni na vrhu ovoga, jesmo u sredini. Ali slažem sa da treba težit stabilizaciji sustava. Upis prijava, o tome se govorilo, on se rješava poslovnikom, s druge strane u zakonu postoji odredba da osoba koja je prijavila može u roku od dva mjeseca tražit očitovanje državnog odvjetništva i tad se zapravo utvrđuje dal je prijava upisana ili ne. Dakle, neće biti situacija da ona može ostat neupisana. Postoji nadzor Ministarstva pravosuđa nad tim, tako da tu mehanizam je razrađen ali prvenstveno ćemo ove, sve ovo i izvješća i sve što treba će se regulirat poslovnikom jer se on donosi temeljem ovog zakona. Sada manje ali razgovaralo se dosta o kratkoći roka, dužini rasprave, obimu promjena. To će, ja bih bio sretniji da o ovome raspravljamo 6 mjeseci prije i da smo u ovoj fazi ali pred vama jesu promjene koje su jednostavno uzele vrijeme koje su uzele. I mi smo birali, mi smo otvorili javnu raspravu u srpnju i ona je trajala praktički do danas jer su amandmani se podnosili vidjeli ste izmjene koje su također rezultat javne rasprave, dakle mi imamo četiri mjeseca javne rasprave. Mi smo mogli skratiti na dva tjedna, znate da je to moguće, ali onda bismo imali duži vacatio legis i gdje bi došli? Imali bi izglasan zakon koji bi možda bio manje dorađen nego što je sada i svjesno smo išli na to da produžimo javnu raspravu, da zbilja imaju svi priliku reći što treba ali onda smo morali skratiti ovaj rok. Bio bih sretniji da je sve pomaknuto ali jednostavno nije išlo prije. Govorili smo o nadzoru razgovora, mislimo da je to ipak preciznije uređeno nego do sada, razgovora sa braniteljima okrivljenika i branitelja. Treba vidjeti i treba nadzirati taj dio zakona, slažem se i vidjeti kakvi će biti rezultati u praksi, mi nemamo ni jedan problem s time do sada i ne očekujemo ih ni u budućnosti, ako bude ćemo vidjeti. Parcijalni imunitet, pravila igre su sada puno čvršće postavljena i neće se događati ove stvari neke koje su se do sada mogle dogoditi, dakle tu je, jasnija su pravila, kvaliteta iskaza za koja djela se može dati. Jednostavno neće baš biti da netko da malo a dobije puno, mislim od okrivljenika. Oduzimanje imovinske koristi, prošireno oduzimanje to je jedna tema o kojoj se raspravlja. Evo mi smo ovdje u zakonu to tako uredili. Idemo, selimo teret dokaza na okrivljenika u određenim slučajevima. Međutim, to je trend koji je europski trend. Vi imate čak u nekim zemljama i građansko oduzimanje, znači oduzimanje neovisno o kaznenom postupku. Ja bih ovdje rekao i najaviti ću vam onda, evo biti će opet promjena zakona. Dakle, Zakon o oduzimanju koristi stečen kaznenim djelima će se pooštriti i promijeniti. I to je jedan zadatak koji smo uzeli početkom sljedeće godine nastavno na ovo. Jer iako je donese i dao je rezultate u praksi mi s njime nismo zadovoljni. To mora ići brže jer je apsurd da je netko kazneno, dakle da je osuđen pravomoćno a da imovina cijela nije oduzeta. I to je nešto što mi kao društvo ne smijemo tolerirati. Ne kažem da sadašnja rješenja nisu dobra ali opstoji puno prostora za poboljšanje i on će se nastavno na ovo napraviti. Dakle to je u ovom kontekstu i paket je s ovim da dignemo to u višu fazu. Jednostavno ne možemo, nitko od nas ne želi gledati i to je nedopustivo da netko tko je krao ili radio bilo što zbog imovine da znači ostvaruje korist od toga. To je onda apsurd. Onda zatvorska kazna ne znači ništa. Dakle, to je nešto što ćemo bitno pooštriti zahvaljujući ovom. Neće svi biti zadovoljni, prvenstveno kriminalci ali to ćemo napraviti. Govorilo se sada dosta o struci i prigovorima struke. Sada ja bih molio da mi se kaže koje struke. Zato što mi smo kontaktirali svu struku. Vrhovni sud nema prigovore, svi prigovori uvaženi. Državno odvjetništvo isto tako DSV, govori se da bi se konzultirao DSV ja ne znam zašto. DSV bira, razrješuje suce, zašto bi se oni konzultirali o ZKP-u. Ako se konzultirao Vrhovni sud gdje sjede svi stručnjaci za kazneno pravo što se toga tiču. Onda ste možda mogli predložiti i državno odvjetničko vijeće da se konzultira i ne znam tko još. Ali nema potrebe jer su oni konzultirani kroz svoje institucije. Dakle, što se tiče struke mi smo dobili sve primjedbe koje jesmo, obradili zato i je to dugo trajalo. Svi županijski sudovi su dobili zakon. Zamoljeni su da se očituju, očitovali su se koji jesu, neki nisu, neki jesu. Općinski sudovi, također komunikacija preko županijskih. Vrhovni imamo dva očitovanja, uzeli smo sve u obzir. Sve katedre pravnih fakulteta su dobile, očitovale su se, neke jesu, neke nisu. Ali što se tiče struke struka zapravo nema niti jedan sustavni, zamjerku na ovaj zakon, struka koja se nama očitovala. Ako postoji neka struka izvan toga za koju mi ne znamo, ja ne znam da li je ona struka. Ali ja vam govorim ako imate tko to iz struke ima nekakve velike primjedbe ja bih molio čuti. Zato što onda mogu znati o čemu se radi. Ali ja vam kažem da se iz struke nitko sustavno nije očitovao na ovaj zakon s nekakvim velikim problemima. Oni jesu koji su bili u zamjerci, to smo uzeli, otkomunicirali itd.. Ali kažem ako postoji neka druga struka izvan ove koju sam nabrojao dajte recite pa ćemo vidjeti. Pravna nesigurnost, ne stvara se pravna nesigurnost. Ako mi osiguravamo bolje procesuiranje, ako štitimo prava okrivljenika, pa zar smo to trebali propustiti. Ja to ne mogu shvatiti. Ja i dalje ne mogu razumjeti poziv da se zapravo ovaj zakon ne donese, ove izmjene zato da bi se čuvala pravna sigurnost. Koga? Kriminalaca, pa mi ovdje pooštravamo zakon. Ako želimo čuvati pravnu sigurnost kriminalaca onda ga nećemo donijeti ali to nam nije intencija. Dakle ne, da, kriminalci neće biti pravno sigurni, slažem se, ali to je njihov problem. Ali istovremeno, govorimo o struci, odvjetnička komora, spominjali ste da su podnijeli ustavnu, jesu, ali njihova je većina primjedbi ušla u ovo. Dakle i ta struka će biti zadovoljna sa ovim. Naravno, uvijek mora biti balans. Jer imate stranu koja tuži, imate stranu koja brani. Imate sud. Sud je onaj koji je zapravo i mi ga stavljamo, jaču ulogu suda u ovome svemu jer to i je intencija. I ja ne mogu prihvatiti tezu da se naši suci s time neće moći nositi. To je apsolutno neprihvatljivo. Dakle ovdje je rečeno da suci neće moći provoditi ovo što smo … [[Govornik se ne razumije]] stavili. Ja ne razumijem. Suci su educirani, daju odlične rezultate do sada i trebamo imati povjerenja u njih. Dakle nemoguće je da se oni sa ovim ne bi mogli nositi. Balans se nastojao postići. Znači između, s jedne strane prava okrivljenika. Ali mi moramo štititi društvo, postupak mora biti učinkovit. Pa moramo staviti mehanizme da mi možemo onog tko je stvarno kriv zatvoriti a onaj koji je nevin naravno da treba biti oslobođen. Dakle, ponavljam, ako postoji netko tko misli da to nije dobro od struke, dajte recite tko je to. Jer mislim anonimno govoriti struka kaže ovo ili ono a ja vam tvrdim da struka kaže suprotno je besmisleno. Dakle, ja se zahvaljujem svima na potpori zakona. Rekao sam iz rasprave sve što smo mogli i na tome se zahvaljujem i uvijek sve primjedbe koje jesu mi ih nastojimo evo i ovdje se naveo čitav niz koje smo iz rasprave uzeli i ugradili u zakon. I evo, ako bude uz ovaj zakon, kasnije ćete vidjeti čitav niz drugih koji ga prate, koji se također moraju mijenjati zbog ovog. Hvala lijepa.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Hvala vam lijepo. Gospodine ministre jako se slažem sa ovom vašom definicijom, dakle koga se zapravo štiti i tko je to pravno siguran a tko je nesiguran. Dakle, sa, struka kriminalaca sasvim sigurno nije, struka kriminalac nije zadovoljna sa ovakvim zakonskim rješenjem. Ono što posebno naše građane boli ja nisam pravnik ali to je ono što vidimo gotovo svakodnevno, to je neoduzimanje imovinske koristi koje su kriminalci i svi oni koji su na taj način radili stekli i to posebno boli hrvatsko društvo, hrvatske građane koji svakodnevno na televiziji gledaju na televiziji i putem radija i iz drugih medija doznaju za kriminalna djela. Ono što sam htio reći, a govorili ste o efikasnosti, o djelotvornosti dakle državnog odvjetništva, a to je da već u niz navrata ovdje govorim o pokretanju postupaka protiv onoga što ne zastarijeva, a pripada u domenu Državnog odvjetništva, a to su ratni zločini. Naime i vama moram reći kao ministru da je u Slavonskom Brodu od bombardiranja neprijatelja, agresora, poginulo 30 djece. Djece. O odraslima da ne govorimo, više stotina, civila, ne vojnika. Dakle 30 djece koji hvala Bogu nisu bili vojnici. I da Državno odvjetništvo godinama nije pokretalo nikakav postupak, unatoč evo s ovog mjesta ili sa govornice mogu upozoravat na to. Postoji i Udruga Sunčica koja ima sličan problem sa pokretanjem postupaka onih koji su prema članicama tih udruga, prije svega iz Vukovara i okolice dakle počinili kazneno djelo protiv, najteža kaznena djela i ratni zločin. I gdje smo došli sa djelovanjem, efikasnošću kako vi kažete Državnog odvjetništva? A u članku 206. …
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Orsat Miljenić.
Evo ja bih se samo zahvalio na ukazivanju zapravo i na problem ratnih zločina i progon toga. To je nešto na čemu inzistiramo. Evo ja sam osobno razgovarao o tome dosta i inzistirat ću. Naravno da sve te naše priče neće završit dok mi ne završimo taj dio, a to se tiče ratnih zločina, znači dok se sve ne istraži, ne procesuira i ne završi i sigurno da to moramo napravit više. Evo ja kažem mi kao ministarstvo na tome inzistiramo. Mi smo što se nas tiče napravili dobar dio. Mislim da će rezultata biti u budućnosti. Hvala lijepo.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi ministre, ovo što ste govorili, da, slažem se, pravna nesigurnost za kriminalce treba nastupiti konačno i imovinska nesigurnost za kriminalce, to je najvažnije. Ovo što je kolega Grubišić govorio, što sam ja govorio u samoj raspravi, narod je kivan zbog toga što se ne oduzima ono što je ukradeno i što to godinama traje, što se godinama upire prstom, što se završavaju sudski procesi kao što ste vi naveli, a imovina ostaje kod onih koji su je opljačkali pa se onda u narodu kaže u Hrvatskoj se isplati krasti. To je najunosniji posao, najmanje rizika ima. Odleži se dvije godine zatvora, guli se malo krumpira i ostanu vam na računu milijuni, ostaju vam vikendice, brodovi, automobili i to narod boli i to je velika nepravda. Ne samo što je velika nepravda nego je velika imovinska šteta napravljena, a mi se ponašamo kao pijani milijunaši kao da nas to nije briga. I to što ste rekli, sada ste prebacili teret dokazivanja na osumnjičenika, a da država treba dokazivati kako je on stekao tu imovinu. Pa valjda on treba, postoji porezna kartica. Ma mislim vrlo je to jednostavno napravljeno. Problem je ono niste nam odgovorili mada smo nekoliko nas inzistirali, a to je problem te vražje ladice u koju se trpaju predmeti, dužina trajanja, te crne ladice u kojima je svašta unutra sakriveno, a javnost bi vrlo rado znala razloge zbog čega je to u tim ladicama.
Odgovor na repliku, ministar Orsat Miljenić.
Možda nisam bio dovoljno precizan. Dakle ajmo reći ovako, ja ne vjerujem da postoji ladica, ali kad bi postojala onda ovaj zakon u svom članku 206.a propisuje da žrtva i oštećenik, dakle prijavitelji imaju pravo u roku od 2 mjeseca dobit obavijest o tome što se s tim događa. Ako ne dobiju, ali to je sad već javni postupak, oni mogu čak tražiti sudsku zaštitu u tom slučaju, prvenstveno ide od višeg državnog odvjetnika, ali mogu i izvan toga potražit, a mogu potražiti inspekcijsku zaštitu. Dakle, ono što možete napravit je napravit to transparentnim, jednostavno onome koji podnosi prijavu dat pravo da dobije odgovor što se s tim događa. Kasnije idu oni rokovi nakon upisa 6 mjeseci itd. Tako da kažem hipotetski kad bi postojala s ovim je neće biti. Također rekao sam da će se to sve precizirat Poslovnikom o postupanju jer ne možete zakonom sve te stvari uredit, koji se donosi temeljem ovog zakona. Hvala.
Josip Salapić, replika.
Hvala potpredsjednice. Uvaženi ministre, pa ponovo se nadovezujem na članak 206.a i b. Tu piše žrtva i oštećenik imaju pravo po proteku 2 mjeseca, oni to pravo imaju a ne moraju ga koristiti, dakle imaju pravo ne znači da anonimni prijavitelj, anonimna kaznena prijava nema, ne znamo tko je onaj tko je to prijavio. Bojim se da se jedan manipulativni rok ipak produžuje, to je 2+6=8, ali ako nitko ne traži u 2 mjeseca informaciju što je bilo sa tim, a ne vjerujem da će ovi kad su izbori anonimni koji pišu protiv svojih protukandidata se javiti Državnom odvjetništvu i reći ja sam prijavio onoga da je napravio ono. Ne, to je nemoguće. Dakle ipak jedan manipulativni rok postoji i to bi trebalo možda Poslovnikom ako se to može riješiti. Bilo bi dobro, ali onda bi svaku sumnju odbacili od ovog stajanja predmeta. Ja se bojim da nekad neke stvari se u Hrvatskoj nisu događale slučajno nego namjerno i sa ciljem, a ako smo tim ciljem htjeli pojačati ulogu hrvatskog pravosuđa na pragu ulaska Hrvatske u Europsku uniju i ako je to dao doprinos toga da je to bilo dobro onda dobro, a ako to nije onda nije. Ali mislim da bi to trebali spriječiti, ako ne možemo intervencijom u zakon, Poslovnikom.
Odgovor na repliku, ministar Orsat Miljenić.
Hvala lijepa. Dakle kao što sam rekao uredit će se Poslovnikom i ne očekujemo da će se te stvari događati, međutim to je jedna strana. S druge strane, mi svi moramo izgrađivat sustav i imat u njega povjerenje. Dakle, moramo počet pretpostavke da tamo rade profesionalci a rade, to je neovisno pravosudno tijelo i od toga da oni rade sve po zakonu i kako treba. Dakle, ako se nešto negdje dogodi drugačije da je to incident koji će se kroz ovo. Ali institucija radi dobro. Da li se negdje nešto dogodi ili ne, razumijete što hoću reći. Dakle, nemojmo uvijek razmišljati o nekakvih sto negativnosti i pokušati ih zatvoriti jer ih nikad ih se nećemo uspjeti zatvoriti. Bitno je izgrađivati profesionalnost u sustavu, neovisnost, omogućit mu da radi dobro. Ako se dogodi nekakav incident, nešto se nije upisalo za to će se vidjet, sankcionirati. Ali pretpostavka je i ja sam uvjeren da je to tako da će se upisivat sve na vrijeme i postupak po tome. Jer ako idemo obrnuto ne možemo nikad napraviti posao kao što treba. Hvala.
I Davorin Mlakar, replika.
Hvala lijepa. Gospodine ministre, pa kad već vi meni postavljate pitanja, ali ja to razumijem kao jednu žučnu i sasvim normalnu raspravu rado bih vam odgovorio. Vi ste rekli da je 4 mjeseca trajala javna rasprava oko teksta ovog zakona, pa je to možda i razlog zašto tako kasno dolazi pred Parlament. Onda vam sugeriram da su to predemokratski iskoraci vašeg ministarstva jer smo vidjeli da je za Ustav dovoljno i šest dana javne rasprave. Možda da ste skratili na šest dana za manje važan zakon bilo bi bolje. Pitali ste zašto Državno sudbeno vijeće koje imenuje suce ne zato što imenuje suce, nego zato što u njemu sjede odabrani ljudi struke i ne samo suci, nego i predstavnici znanstvene zajednice koji su mogli dati svoje mišljenje. Najmanje važno pitali ste koja je to struka na koju se ja pozivam. Ja vam nisam htio ni pročitat što vam je sve struka rekla, ali citat koji sam uzeo vam je od predsjednika Županijskoga suda inače kaznenog suca koji vam je između ostalog poručio da Zakon o kaznenom postupku nije zakon nego Frankenstein ili čudnovati kljunaš. To je mišljenje barem dijela struke o ovom zakonu.
Odgovor na repliku ministar Orsat Miljenić.
Dakle struka. Vrhovni sud konzultiran dobiveno. Svi pravni fakulteti, katedre za kazneno-procesno pravo isto, svi županijski sudovi. Ja ne znam kojeg vi to predsjednika Županijskog suda spominjete jer mi nismo dobili nikakvo očitovanje. I takvo očitovanje službeno ne postoji. Da li neko ide okolo, priča nešto to je njegov problem. Ali se svak' mogao udostojiti ako već ima primjedbe i želi da zakon bude bolji lijepo sjest pa napisat u čemu se sastoje te primjedbe, pa bi ih mi razmotrili i uvrstili. Ali reagirati na nešto što negdje piše ili ne piše, ja moram priznati ja za to ne znam. Ali vam tvrdim da su svi županijski sudovi, njihovi predsjednici dobili zamolbu od mene osobno da se očituju. Oni koji su se očitovali njih smo uzeli u obzir, oni koji nisu nismo i tako će biti i u buduće. To što netko ide okolo, priča ili ne, ja ni ne znam tko je to, niti me zanima je njegov problem. Postoji procedura donošenja zakona gdje se ljudi konzultiraju i tko hoće sudjelovati dobronamjerno će sudjelovati. Tko hoće pričati okolo pričat će, njegova stvar. Hvala lijepo.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, drugo čitanje, P.Z.E. br. 488. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 199. Poslovnika dajem na glasanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Tko je za to da raspravljamo o amandmanima Vlade RH? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da smo sa 78 glasova za i 20 suzdržanih prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika predlagatelja da obrazloži amandmane RH, gospođa Sandra Artuković Kunšt, zamjenica ministra pravosuđa.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici amandman br. 1. na prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku sastoji se u tome što se dodaje riječ pravično. Naime, okrivljenik ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani pravično, javno i u razumnom roku odluči o optužbi u skladu sa zakonom.
Otvaram raspravu o prvom amandmanu Vlade RH. Zaključujem raspravu. Daje na glasanje amandman 1. Vlade RH. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Ovaj smo amandman prihvatili sa 81 glasom za, 12 protiv i 4 suzdržana. Molim obrazložite amandman 2. Vlade RH.
Hvala lijepo. U članku 63. upućujemo na ispravan stavak. Naime, umjesto pogrešnog pozivanja na članak 19b stavak 4. ispravno glasi 19b stavak 5.
Zahvaljujem na obrazloženju. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 2. Vlade RH. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Ovaj smo amandman prihvatili sa 79 glasova za i 17 suzdržanih. Molim vas gospođo zamjenice da obrazložite amandman 3. Vlade RH.
Hvala lijepo. U amandmanu 3. kao i u prethodnom amandmanu upućujemo na odgovarajući stavak. Dakle, članak 19. stavak 4. zamjenjuju se riječima članak 19b stavak 5.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 3. Vlade RH. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Ovaj smo amandman prihvatili sa 91 glasom za i 4 protiv. Molim obrazloženje za amandman 4. Vlade RH.
U amandmanu 4. predlažemo da se upotrijebljena riječ mjere zamjeni odgovarajućim pojmom pravilnim pravnim terminom radnje.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman. Tko je za? Tko je protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman smo usvojili sa 78 glasova za i 17 suzdržanih. Molim obrazloženje za amandman 5. gospođo zamjenice.
Hvala. U amandmanu br. 5. također predlažemo upućivanje na odgovarajući odnosno ispravni stavak. Dakle, članak 339. stavak 3. zamjenjuje se člankom 339. stavak 2.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 5. Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? I rezultat? Amandman smo usvojili sa 78 glasova za i 18 suzdržanih. Amandman 6. Vlade RH. Izvolite.
U amandmanu 6. predlažemo intervenciju u članak 168. kojim se mijenja članak 3. i 4.7. Došlo je do tiskarske pogreške pa umjesto iz stavka otisnuto je i stavka. Dakle, predlažemo izmjenu riječi i stavka u iz stavka i pozivanje na broj 4. zamijeniti brojem 5. Dakle, pozvati se na ispravan stavak.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 6. Vlade RH. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Konstatiram da smo amandman prihvatili sa 84 glasa za i 12 suzdržanih. Amandman 7. Vlade RH. Izvolite.
U amandmanu 7. predlažemo ispraviti pogrešno pozivanje na članak 361. jer je pravilno na članak 360.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 7. Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman smo usvojili sa 78 glasova za i 18 suzdržanih. Amandman 8. Vlade RH.
Hvala lijepo. Ovaj amandman zahtjeva malo šire obrazloženje, dakle nije čisto nomotehnički, iako se zapravo radi o tome da se drugačije stilizirala ova odredba, dakle iz jednog pasivnog oblika kako smo prethodno predložili. Sada smo odredbu stilizirali u aktivnom smislu, dakle 2 stupanjski sud kada zaprimi spis povodom žalbe za presudu za ona kaznena djela koja se progone po službenoj dužnosti dostavlja spis Državnom odvjetniku. Državni odvjetnik spis vraća u roku od osam dana i ono što je bitno ovdje istaći a mi smo odredbu u istom smislu i predložili u prijedlogu zakona. Dakle, ona sadržajno nema nikakvu izmjenu osim što se iz ovog pasivnog oblika prešlo u aktivni ali potrebno je naglasiti. Ova odredba je već bila predmetom razmatranja pred Europskim sudom za ljudska prava u predmetu Zahirović protiv Republike gdje se odlučivalo da li je jednakost oružja onih koji sudjeluju u kaznenom postupku zajamčena ovom odredbom i ona jest zajamčena, dakle nije ni Europski sud za ljudska prava sporno to da se spis dostavlja državnom odvjetniku u onim predmetima kojima se program vrši po službenoj dužnosti. Ono što mi mijenjamo je da izostavljamo mogućnost da državni odvjetnik daje mišljenje o osnovanosti žalbe. Tako je u osnovnom prijedlogu zakona i tu nema nikakve promjene s obzirom na amandmane. Ono što je bitno za istaći dakle, državni odvjetnik ima osam dana zapravo da hijerarhijski provjeri rad nižih državnih odvjetnika a u odnosu na suprotstavljenu stranu odnosno obranu u postupku, to može biti samo dodana vrijednost jer jedini manevarski prostor državnog odvjetnika ako vidi da je došlo do određenih propusta u radu niže državnih odvjetnika je da povuče žalbu a povlačenje žalbe za okrivljenika je zapravo najpovoljnija okolnost.
Zahvaljujem na obrazloženju. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman 8 Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je amandman prihvaćen sa 89 glasova za i 7 suzdržanih. Amandman 9 Vlade RH. Izvolite gospođo zamjenice.
Hvala lijepo. Ovdje također pružamo malo šire obrazloženje jer je amandman i sadržajno proširio odredbu, odredbu koja rješava situacije kada je došlo do propuštanja roka za podizanje optužnice. Dakle, ako državni odvjetnik nije u odgovarajućem predviđenom roku podigao optužnicu i to je učinio zbog svog stegovnog dijela, mi smo u prvom, u prijedlogu zakona dali jedan rok, rok od 2 mjeseca. Ovim amandmanom nastojimo rok proširiti odnosno razdvojiti na subjektivni i objektivni. Naime, onaj trenutak kada će utvrditi stegovna odgovornost državnog odvjetnika je trenutak kada će državno odvjetničko vijeće o tome odlučiti. I to je vrlo prepoznatljiv trenutak. Dakle, zna se kad će državno odvjetničko vijeće odlučiti i mi smatramo da je rok ovdje od mjesec dana dovoljan. No postojat će okolnosti o kojima se neće znati da je došlo do propuštanja zbog stegovne odgovornosti. Procijenili smo da je ovaj prvotno predloženi rok od dva mjeseca ipak nedostatan i da li bi objektivni rok amandmanom od 6 mjeseci. To je duže razdoblje. Cilj ove intervencije je zaštita prava žrtava i oštećenika jer žrtve i oštećenici naravno su zainteresirani da se kazneni postupak provede pa ako je i došlo do propuštanja podizanja optužnice zbog stegovnog djela državnog odvjetnika neka barem vrijeme kroz koje se može intervenirati bude duže za podizanje optužnice.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman 9 Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman je usvojen sa 91 glasom za i 7 suzdržanih. I konačno amandman 10 Vlade RH.
U ovom amandmanu predlažemo intervenirati u odredbu koja regulira poseban uvjet za pretvaranje, dakle postoji mogućnost određivanja istražnog zatvora i za one koji su dakle, osobe koje su u vrijeme počinjenja kaznenog djela bile neubrojive. Potrebno je naglasiti da za neubrojive osobe pritvorene znači pretvaranje zatvorskoj ustanovi nego znači osiguravanje liječničke skrbi. Dakle osobe koje su bile neubrojive biti će ako je odlučeno o pritvaranju liječene u ustanovi. Ono što mi predlažemo ovdje kao intervenciju amandmanom je da pomaknemo tu mogućnost da osobi bude pružena liječnička skrb ako je neubrojiva, ne samo na vrijeme od podizanja optužnice kao što je bilo prethodno predloženo nego i na vrijeme od počinjenja kaznenog djela. Dakle, cilj je da se neubrojivi osumnjičenici što prije je moguće stave u situaciju da se o njima zdravstveno skrbi.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman 10 Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman je prihvaćen sa 88 glasom za i 20 suzdržanih. Prelazimo na amandmane odbora za zakonodavstvo. Gospođo zamjenice, amandman 1 na članka 215.
Vlada se očituje u odnosu na amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora tako da ga ne prihvaća budući da je sadržaj ovoga amandmana ostvaren amandmanom 8 Vlade RH.
[[Upadica: prihvaća se i povlači se amandman.]] Amandman je povučen. Amandman 2 na članak 257. i 260.
Vlada prihvaća amandman u odnosu na članak 257. i 260. s time da u odnosu na 257. izričaj zamjenjujemo dakle umjesto riječi "ovoga zakona" da stoji "ovog zakona".
Prihvaća se.
Dobro amandman je prihvaćen u ovako ponešto izmijenjenom obliku. Zahvaljujem. Time smo završili raspravu o amandmanima. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona s time da napominjem da je za donošenje ovoga zakona potrebna većina glasova svih zastupnika, dakle 76 glasova. Pitam, tko je za ovaj Zakon? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Zakon je prihvaćen. Za zakon je glasalo 83 zastupnika, 12 je bilo protiv i 1 suzdržan. ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim? 85, oprostite.
Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru, drugo čitanje, P.Z. br. 439. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog obrazložiti ministar pravosuđa gospodin Orsat Miljenić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa. Evo druga tematika. Dakle, samo ću reći promjenu u odnosu na prvi, dakle na prvi nacrt, odnosno na prvo čitanje. Tiče se članka 4a. koji propisuje zapravo uvide u registre gdje mi, dakle ovo je sad jedna neovisna tema. Ovo mi generalno moramo urediti postupanje sa našim registrima i što je dozvoljeno i što nije i na koji način. Ali mi ovdje širimo mogućnost znači da se i registar bez naknade omogući i drugim tijelima. U ovom trenutku nam je ta stvar potrebna dok ne uredimo jedan sustavan pristup ne ovim registrima, ne samo u pravosuđu nego generalno. Dakle, evo to je jedina razlika u odnosu na prethodno čitanje. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davor Miličević. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre, uvažene kolege i kolegice. Ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru u načelu klub Hrvatske demokratske zajednice podržava, jer se radi o nužnim izmjenama i dopunama zakona radi usklađivanja sa propisima EU, te izmjenama koje su nužne radi boljeg funkcioniranja predmetnog zakona. Posebno podržavamo izmjene zakona koje se odnose na sudjelovanje sudskih savjetnika u postupku odlučivanja u prvom stupnju čime će se suci rasteretiti i imati više vremena za rješavanje složenijih predmeta. Naime, sudski savjetnici su osobe koje su istog stupnja obrazovanja kao i suci, te ispunjavaju sve uvjete za suce, pa kako sudski savjetnici u većini sudova imaju dugogodišnji staž smatramo da rješavanje tih poslova koji su stavljeni u nadležnost sudaca ne bi im bio nikakav problem, a tim više što se protiv odluka sudskih savjetnika može izjaviti žalba, te o istoj odlučuje sudac pojedinac toga suda, a o žalbi protiv njegove odluke odlučuje vijeće sastavljeno od trojice sudaca. Stoga ovakvim načinom propisivanja kontrole rada sudskog savjetnika osigurana je pravilna primjena zakona, a isto tako suci Trgovačkih sudova su oslobođeni velikog dijela posla koji je više tehničke naravi, te bi se stoga više mogli posvetiti radu na drugim složenijim predmetima. Ovaj zakon podržavamo i radi toga što smatramo da će se ovim izmjenama i dopunama još više poboljšati reguliranje ove materije koja naizgled izgleda ovako mala i nebitna, ali ona zapravo znači ili smrt jednog gospodarstvenika gospodarskog subjekta odnosno jedne tvrtke, život i smrt. Također, konačnim prijedlogom zakona uređena je jedna pravna situacija koja se u praksi pokazala česta u pogledu postupanja suda u situaciji kada se nakon brisanja upisa iz registra pokaže da postoji imovina subjekta brisanja koju treba podijeliti. Stoga je dobro rješenje u članku 70. zakona koji je dopunjen ovim konačnim prijedlogom da se vjerovnici u postupku likvidacije a koji su postupak već započeli prije ovih izmjena zakona ne dovedu u nepovoljniji položaj u odnosu na vjerovnike koji će biti stranke u postupku nakon stupanja na snagu ovog zakona. Ono za što smo se zalagali kroz prvo čitanje i dali kao primjedbu koja nije prihvaćena odnosi se na članak 38. koji propisuje da rješenje mora imati obrazloženje iako se postupak obustavlja zbog povlačenja prijave ili se prijava smatra povučenom, suvišnom ili nepotrebnom. Naime, ne vidimo razloga zašto bi se sudskog savjetnika zamaralo sa donošenjem rješenja s obrazloženjem ukoliko stranka povuče prijedlog. I na kraju što će stranci obrazloženje kada je sama povukla svoj prijedlog? I na kraju također je dobro da su uočene i ispravljene i neke nomotehničke nedosljednosti, a i neki članci uredili su se jasnim izričajem. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovaj konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru klub SDP-a podržava. Mi smatramo da brzinom kojom djeluju trgovački sudovi općenito a pogotovo trgovački sudovi izravno djeluju na razvitak gospodarstva. Prema tome, držimo da će ovakvom izmjenom jer sudski registar kao javna knjiga čijim upisom nastaju određeni pravni učinci kako za subjekte upisa tako i za treće osobe od izuzetne je važnosti za naše gospodarstvo. Prema tome, uklanjanje svih barijera i nekih nedoumica koje su se dosada pojavljivale kao što je to gospodin ministar i naveo, a to je u pogledu predmeta samog poslovanja tj. djelatnosti subjekata koje su kao što znamo svaka gotovo djelatnost ima za sebe uređeno koje su to djelatnosti i tako. To je stvaralo jednu veliku zbrku u samom trgovačkom sudu, tj. sudova koji vode sudski registar, a jednako tako pojavilo se jedno i pitanje što kod imovine odnosno nakon brisanja subjekta upisa iz registra što je s tom imovinom koju treba podijeliti? Pa se eto tako dopunjuje odredba članka 70. jer imamo veliki broj započetih postupaka pred sudovima. Prema tome, prijedlog je da se ovako dopunjena odredba primjeni i na subjekte upisa koji su brisani prije stupanja na snagu ovog zakona zato da vjerovnici u postupcima likvidacije koji su već započeli ne bi bili dovedeni u nepovoljni položaj od onih koji će pokrenuti postupke nakon stupanja na snagu ovog zakona. I kao što je to već rečeno usklađuje se ovaj zakon i sa zakonima koje smo donijeli ranije, a koji su stupili danom pristupanja Hrvatske EU, kao Zakon o uvođenju europske zadruge. Prema tome, evo podržavamo i ovu izmjenu kojom se daje veći angažman sudskim savjetnicima dok suce same i njihov dragocjeni rad a na kraju krajeva i koji svi skupa i plaćamo da ih rezerviramo upravo za predmete suđenja, za složene postupke, ali i osim toga ovaj će zakon upravo zato najkvalificiranije, a to su upravo suci u trgovačkim sudovima, osloboditi da mogu raditi i na drugim predmetima, predmetima suđenja u trgovačkim sporovima. Dakle, usklađujemo se i sa onom već davnom direktivom da se suci pravosudni dužnosnici koncentriraju samo na poslove suđenja, a da na sva tzv. nesudska postupanja da budu rezervirana i da budu ostavljena onima u sudu koji također imaju kvalifikacije ali koji nisu suci. Hvala lijepa.
Poštovanje. U ime kluba HNS-a govorit će cijenjena zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U ovom prijedlogu zakona se uglavnom nomotehnički poboljšava i usavršava sam tekst zakona. Mi u HNS-u smatramo da su ove zakonske promjene dobre, to smo naglasili i u raspravi kod prvog čitanja, i da se sam postupak koji određuje ovaj zakon čini kroz prijedlog sigurnijim i bržim. Izmjenama se točno navodi koji je sud mjesno nadležan te se ovlaštenim registarskim referentima daju ovlasti za samostalno rješavanje određenih predmeta što sigurno će pridonijeti rasterećenju sudova te njihovoj boljoj učinkovitosti. Također, prijedlogom zakona referenti se u prvom stupnju izjednačuju sa sudskim savjetnicima što isto ima svrhu kvalitete rada, odnosno učinkovitosti cijelog postupka. Propisuje se mogućnost prijave i elektroničkim putem i preko Ureda HITRO.hr čime se cijeli postupak modernizira i ubrzava. Uvodi se prigovor kao pravni lijek što vidimo kao poboljšanje pravne zaštite subjekata u postupku. Smatramo da je ovaj prijedlog zakona dobar i uređuje postupak brisanja subjekata upisa bez likvidacije po službenoj dužnosti kad nisu ispunjavali svoje obaveze tj. objavljivali godišnja izvješća tijekom tri godine. Nepostupanje po toj obavezi je po Zakonu o trgovačkim društvima bio razlog za prestanak društva a veliki problem je bio omogućavanje brzog nestanka sa tržišta i prestanak njihove imovinsko pravne odgovornosti tako da su ove izmjene to iznimno poboljšale. Olakšava se postupak jer se uvodi općenito navođenje skupina djelatnosti za koje se subjekti prijavljuju, umjesto prijašnjih upisivanja djelatnosti u skladu sa posebnim zakonima kojih ima jako puno tako da to olakšava i ubrzava postupak. I na kraju mi u Hrvatskoj narodnoj stranci mislimo da su izmjene dobre. Općenito se zakon u cjelini navedenim izmjenama modernizira, ide u korak s vremenom, usklađuje se s propisima EU, postupci se olakšavaju, ubrzavaju, određenim stavcima se upotpunjuje zakon, smanjuje se mogućnost pravnih praznina i pravne nesigurnosti. Klub HNS-a će podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a govorit će cijenjeni zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodina ministra nema ali mislim da će čut pa će mi možda i odgovoriti na neka pitanja. Naime, u ovome konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru lijepo pište da je osnovni problem brisanja ne upisa subjekata upisa, je u tome što je u navedenim gospodarskim subjektima omogućen brz nestanak s tržišta i prestanak njihove imovinsko pravne odgovornosti. Stoga se predloženim izmjenama uklanjaju nepoznanice koje su se pojavile i štetne posljedice koji su postupci brisanja uzrokovali, iz prakse u ovih 20 i nešto godina Hrvatske države smo vidjeli kako se to stručno radi i kako su se koristili brisanje i nestanak tvrtke, dakle gospodarskog subjekta a onda otvaranje na ime drugoga ili sa drugim obvezom a obveze koje je ta tvrtka proizvela prema vjerovnicima popala maca kako kažu ili prošla baka s kolačima kako kaže jedna reklama na našoj televiziji. E kada bi to tako bilo i kada bi tako bilo ostvarljivo i kada bi to u potpunosti zaživjelo ovako kao piše u razlozima zbog kojih se zakon donosi i pitanja koja se rješavaju ovim zakonom onda bi to zaista bilo da kažem fantazija, bilo bi odlično. Ne izražavam ja svoju isključivo sumnju nego je evo ovaj razlog zbog kojih se zakon donosi jako dobar. I osnovni je to razlog ovoga. U ovome što piše u uvodnom djelu, tko to ima sve pravo upisa, da se stvaraju tzv. otvaraju se mogućnosti da i sudski savjetnici i registarski referenti osim sudaca upisuju u sudski registar, ok, dakle olakšavamo posao sucima, olakšavamo posao dakle pravosudnim institucijama. Ovo je tako i tako izvanparnični postupak ukoliko dođe do sporova. Dakle, time je olakšan postupak u svezi ove materije pred sudovima. Nadalje, ono što je također bitno i važno da je problem s kojim se ne susreću samo stranke nego i javni bilježnici i registarski sud gdje predstavlja upis predmeta poslovanja kaže djelatnosti. Dakle, ono sve što je pobrojano kod registracije bilo kakvog gospodarskog subjekta, dakle i što se prijavljuje u predmetnim sporovima pred sudovima ukoliko nije upisano kod same registracije predstavlja problem i tih slučajeva i tih sudskih postupaka po tom pitanju ima jako puno. Ono što sam ja zamijetio u ovom materijalu da u stavci gdje su pobrojani subjekti upisa i kaže u registar se upisuju sljedeće vrste subjekata upisa to su: od 1-14, javno trgovačko društvo, komanditno društvo, gospodarsko interesno udruženje, dioničko društvo, društvo s ograničenom odgovornošću, trgovac pojedinac, europsko društvo, europsko gospodarsko interesno udruženje, zajednica ustanova, zadruge, savez zadruga, kreditna unija i druge osobe za koje je upis propisan zakonom. E sad, mi smo donijeli zakon ovdje po kojem se može osnovati gospodine ministre dakle, jednostavno društvo s ograničenom odgovornosti. Dakle, jednostavno društvo, onaj 10 kuna upisnine temeljenog kapitala kako se kaže, prikaže se, uplati se i to je jednostavno d.o.o. Nije navedeno u ovome pripada li ono u jednu od ovih kategorija koje su ovdje, dakle to možda u 14, druge osobe i ako je to društvo za koje je upis propisan zakonom, možda tako, ne znam ali zaista nije navedeno u ovom, u subjektima upisa u tome, pa bih molio objašnjenje ili da se doda možda ovdje u ove subjekte upisa i jednostavno d.o.o. Kao i moji prethodnici, zakon kao zakon je dobar poglavito zbog onoga što sam u početku rekao da se izbjegnu i da se zapriječe mogućnosti da kažem prijevare, jednostavno to su prijevare, kriminal koji se dosada događao u našem društvu kada jedno društvo nestane, osvane neko novo drugo sa drugim imenom ili drugim vlasnikom, sin, kćer, ovaj, onaj i idemo clean start, ispočetka, pa ćemo onda opet, oni bi opet dakle varali svoje vjerovnika ili neke druge vjerovnike a to ne bi smjelo biti tako u ovakvoj državi koja je članica EU, morat ćemo imati napokon sređen taj registar, znati tko to može upisati i zbog čega se pokreću ili sudski postupci a poglavito onda kada se događaju stvari kod brisanja. toliko složen i toliko možda bitan koliko su bitne pojave kod brisanja društava. To je puno važnije. I obveze koje svaki gospodarski subjekt, društvo ima kod brisanja iz registra, odnosno iz evidencije. Klub HDSSB-a će podržati ovaj zakonski prijedlog. Jasno da, i zahvaljujemo na suradnji ministru, evo uvijek i na dobroj volji da objasni stvari. Hvala lijepo.
Završni osvrtu, ministra pravosuđa Orsata Miljenića. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja zahvaljujem na podršci ovom Zakonu, odnosno izmjenama. Možda dva osvrta. Jedno je bilo na obrazloženje povlačenja 38. mislim da je to bilo u pravoj raspravi. A razmišljali smo o tome. Međutim, evo ja ću vam iz prakse reći, često mi se znalo dogoditi da netko nešto povuče pa se sjeti da više ne bi pa se žali sam protiv svog a onda viši sud to ne može preispitati i zato je potrebno barem kratko, šprancirano obrazloženje zašto je donesena takva odluka. Uvijek, to neće nikoga opteretiti a dobro dođe jer se izbjegne nešto možda spornije. Ovo jednostavno društvo sa ograničenom odgovornošću je se raspravljalo o tome na radnoj skupini. I zaključeno je i mi, to apsolutno podržava struka, kada već govorimo, ali ona struka koja se izjašnjava kao takva a ne anonimna, to spada u društvo sa ograničenom odgovornošću. Dakle, pokriveno je sa time. Mi ovdje stavljamo u prijelaznim i završnim odredbama jednu odredbu koja se tiče i već brisanih društava i to je retroaktivna primjena ali to jednostavno moramo napraviti upravo zbog ovih situacija koje ste vi rekli da se oni ne bi pojavljivali u praksi. Evo, to je hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru. Prelazimo na, rasprava o tekstu zakona je završena, glasati ćemo kada se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru drugo čitanje, P.Z. br. 439. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim gospođu zamjenicu Sandru Artuković Kunšt da dođe za govornicu. Odbor za zakonodavstvo, amandman 1. na članak 7. i članak 49.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2. na članke 20. i 25..
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3. na članak 51.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 4. na članak 54.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Svi su amandmani prihvaćeni. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Zakon je prihvaćen jednoglasno sa 97 glasova za. Pa prelazimo na iduću točku: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 532; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar pravosuđa gospodin Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepa. Znači ovo je jedan od pratećih zakona, Zakona o kaznenom postupku. Tu smo naravno isto išli napraviti izmjene koje su potrebne zbog ZKP-a one se prvenstveno odnose na zapravo uklanjanje dijela odredbi koje su se preklapale. Jer Zakon o državnom odvjetništvu treba biti prvenstveno organizacijski propis koji propisuje ustroj a ne postupovni, a dio odredbi je znači bio i u ovom zakonu. Znači to se miče. Međutim, napravili smo i neke druge izmjene koje su malo šire od toga pa ću se osvrnuti na njih. Prvo tiče se onih naših izvida, odnosno istraživanje imovinske koristi gdje zapravo ustrojavamo kroz ovaj zakon ono što smo u ZKP-u dali kao obvezu. Dakle ovdje je on provedbeno organizacijski uspostavljen. Kasnije ćete vidjeti u Zakonu o USKOK-u. Drugo, rješavamo, odnosno propisujemo neka nova stegovna djela. Dakle, povezanost sa onom raspravom koju smo imali o crnim ladicama itd., ovdje se sada i propisuju stegovna djela, znači ako se ne postupa u, dakle ako se ne poduzimaju procesne radnje u zakonom određenom vremenskom ograničenju. Dakle gledam, kažem treba gledati, to je paket zakona koji jedan se prožima sa drugim. Drugo, rok od 6 mjeseci za rješavanje kaznene prijave je prebačen u ZKP-e kao što sam već rekao. Međutim, ono što su možda izmjene na koje bih htio ukazati posebno a tiču se postupanja u građanskim i upravnim postupcima. Dakle tu su izmjene koje će, ovo su vrlo važne, one se tiču ZKP-a i na neki način su obrađene kroz njih, ali neke stvari mijenjamo u građanskom postupanju i … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, prvo, glavni državni odvjetnik mora izvijestiti Vladu Republike Hrvatske o predmetima od posebnog državnog interesa i o postupanjima o tim predmetima. Dakle nemoguća je situacija da se u nekim stvarima koje se tiču znači građanske ili upravnog postupanja koji jesu od državnog interesa zapravo vode paralelno postupci za koje Vlada ne zna. I to, a nažalost to je dosadašnje zakonsko rješenje omogućavalo. I to nije nešto što smatramo da je dobra praksa. I smatramo da moramo imati obavijest. To nisu tajni postupci, to nisu istrage, to su građanski postupci, ali mora postojati obavijesti o tome. Također logično je i normalno da Vlada mora dati i može imati mogućnost davanja mišljenja. Jer vi ste znači u situaciji da recimo možete darovati određenu imovinu ali da ne možete odlučiti da se odustane od troška postupka od 1000 kuna. Takva je situacija po sadašnjem zakonskom uređenju, to mijenjamo. Dakle ne kažemo da daje uputu, ali daje mišljenje. I mislimo da će to unaprijediti postupanje državnog odvjetništva u, znači u građanski upravnim stvarima. Također dosta se razgovaralo i imali smo zapravo, to je prešlo ja bih rekao možda čak u apsurd, postupanje kod nekretnina gdje se uvijek moralo tražiti mišljenje državnog odvjetništva. Međutim, to mišljenje je zapravo s vremenom postalo prilično formalno, znači kaže se O.K., ugovor ima sve bitne sastojke i to je to, mislim to je nešto što svaki pravnik zna ili ne zna. Mi ovdje tu obvezu mičemo u mogućnost ali propisujemo da kvaliteta mišljenja na to mora biti puno dublja od puke formalnosti. Jer formalnost nam ne treba ništa. Ja ću vam reći, meni kao ministru ili bilo kome ne znači ništa da vam netko kaže ugovor ima sve bitne sastojke. I to je mišljenje. To ne znači ništa. Ali meni nekada treba stručna pomoć, nekoga koga mi plaćamo zapravo da mi kaže O.K, da, ali niste zaštićeni u ovoj točki, morate staviti ovo osiguranje, ne predložiti itd.. Dakle to je ono što nastojimo mijenjati. Dakle, paradigmu postupanja da, više obavijesti izvršnoj vlasti, točno, napominjem ne u kaznenim samo u ovim drugim postupcima, ali isto tako aktivnija uloga Državnog odvjetništva i zapravo dobivanje kvalitete u postupanju jer kažem forma nam ne znači ništa ako ne dobijemo povratnu informaciju o sadržaju. Dakle to su ove nekakve važne stvari koje se tiču građanskog dijela, a o ovom što se tiče kaznenog to je zapravo manje-više usklađenje sa ZKP-om, sa ovim nekim naglascima koje sam stavio. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministru Miljeniću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada govorit će poštovani kolega Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Hrvatski laburisti odmah na početku će podržati i ovaj zakon kao što će podržati ovaj paket zakona, kao što je rekao ministar koji se donosi ovom prilikom. Mislimo da su to daleko kvalitetnija rješenja i u potpunosti se slažemo s onom njegovom konstatacijom da zakone treba mijenjati tako dugo dok sami ne zaključimo da su najbliže idealu kojim ćemo postići daleko veću pravnu sigurnost u Republici Hrvatskoj nego što je ona danas, a znamo dobro da je pravna sigurnost građana u Republici Hrvatskoj vrlo upitna. Zakon koji je pred nama o Državnom odvjetništvu, odnosno izmjene i dopune Zakona o Državnom odvjetništvu tiču se i mijenjaju se upravo zbog toga što se mijenja ZKP i ovim se zakonom zapravo i nadopunjuje ZKP i pojašnjavaju se mnoge stvari koje su određene u ZKP-u. Vrlo su važne odredbe koje ograničavaju, barem nam se tako čini, moguću manipulaciju. Ono što smo prije govorili, a to su tajne ladice za koje gospodin ministar Miljenić smatra a ne postoje, a kada bismo sada napravili jednu anketu među građanima Republike Hrvatske ja mislim da bi 99% građana Republike Hrvatske zaokružilo onaj odgovor u kojem se kaže da, postoje ladice i sasvim je logično da takvo mišljenje građani imaju jer sve ono što se u praksi događalo. Pa i ono što sam prije citirao predsjednika Republike gospodina Ivu Josipovića koji je rekao da je gospodin Mladen Bajić izvukao iz ladice neke predmete kasnije zbog toga da ne bi završio u loncu. Znači i on je posredno priznao da postoje spisi koji su stajali, ali se nisu otvarali zbog toga, ljudi se nisu i kaznena djela se nisu procesuirala zbog toga jer nije bilo političke volje i zbog nepostojanja političke volje sasvim sigurno da bi, sugerirao je gospodin Josipović, državni odvjetnik Mladen Bajić završio u loncu ili smijenilo bi ga se zbog neposlušnosti, a neposlušnost se sadrži u tome da ne bi slušao moćnike da zataškava njihova nedjela. Ovim zakonom se ta manipulacija o kojoj sam govorio sasvim sigurno manevarski prostor za nju je daleko manji. Zakon propisuje koji se spisi u radu Državnog odvjetništva smatraju tajnima jer mi znate dobro da od lokalnih čelnika do najvišega vrha volimo ono što ne želimo da izađe na vidjelo i što ne želimo da javnost zna volimo proglašavati tajnom. Vrlo je bitno, ponovo naglašavam, najvažnija odredba za Hrvatske laburiste i zato će zdušno poduprijeti ovaj zakon, jest upravo činjenica da je državni odvjetnik dužan odmah poduzimati ili nalagati, kao što tu piše, poduzimanje imovinskih izvida kako bi se utvrdila vrijednost imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom. Ja se nadam da će praksa jednako ili barem u pola biti djelotvorna s obzirom na ovaj zakon i na sve one zakone koji omogućuju da se imovina koja je stečena kaznenim djelom počinje konačno oduzimati. Dosadašnja praksa tek 20-tak oduzetih imovina u ovih nekoliko posljednjih godina kad se uopće počelo raspravljati o tome, kad se uopće stvorila klima koju treba reći, ruku na srce, je stvorila bivša Vlada kada je otvorila jednu frontu borbe protiv korupcije, da će se taj zbir oduzete imovine daleko, daleko povećati i da će sasvim sigurno biti koristi ne samo zbog toga što će se vršiti pravda nego zbog toga će Hrvatska država dobiti ono što joj je oduzeto ili ako je oduzeto nekoj ne pravnoj nego fizičkoj osobi. Propisuje se rok za rješavanje kaznene prijave u slučajevima kad se ne provodi istraga. Dakle najvažniji su kao što sam prije rekao izvidi, vrlo su važne što je prije ministar govorio stegovne mjere za crne ladice, znači za skrivanje, prikrivanje a prikrivanje je treba se složiti sudjelovanje u zločinu. I ako ovaj paket zakona, sa ovim zakonom o kojem sad govorimo počinje živjeti u praksi Hrvatska država će biti daleko uređenija zemlja. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je klub SDP-a i poštovana kolegica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama su izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu i one su u određenom dijelu kao što smo čuli uvjetovani sa izvršenjem odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske i usklađivanjem s konačnim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o kaznenom postupku kao i zaštiti imovinskih interesa Republike Hrvatske. Klub SDP-a podržat će ove izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu i to prvenstveno iz razloga jer se zalažemo za promptno i učinkovito oduzimanje imovine stečene kaznenim djelom. Jednostavnim rječnikom, ako kriminalcima ne uzmemo imovinu nismo ništa napravili. Imovinska korist je svako uvećanje ili sprječavanje umanjenja imovine bez obzira je li ona materijalna ili nematerijalna, pokretna ili nepokretna ili se radi o ispravi u bilo kojem obliku, ispravi koja dokazuje pravo ili interes nad imovinom koja je izravno ili neizravno ostvarena kaznenim djelom. Nitko ne smije zadržati imovinsku korist ostvarenu počinjenjem kaznenog djela i treba se oduzeti imovinska korist proizašla iz cjelokupne kriminalne aktivnosti. Imovinska korist od kaznenog djela predstavlja čistu dobit. Ona obuhvaća sve stvari i prava koja mogu biti predmetom ovrhe, pokretnine, nekretnine, tražbine, poslovne udjele, dionice, novac, plemeniti metal, drago kamenje. Oduzimanjem imovinske koristi logično se nameće kao učinkovito sredstvo suzbijanja kriminala okrenutog stjecanju imovinske koristi. Ako toga nema onda se kriminalno stjecanje imovinske koristi isplati bez obzira na izrečene kazne za počinjenje kaznenog djela. Problematika oduzimanja imovinske koristi ostvarene kriminalnim aktivnostima u središtu je zanimanja javnosti što je sasvim razumljivo. Organizirani gospodarski kriminal koji često poprima i međunarodne dimenzije karakterizira upravo stjecanje imovinske koristi znatnih razmjera koje može ozbiljno naštetiti funkcioniranju gospodarskog sustava neke zemlje. Na žalost svjedoci smo koliko i u kojoj mjeri. Stoga klub SDP-a podržava svaki napor za uspostavljanjem adekvatnih mehanizama, mehanizama koji će omogućiti učinkovito identificiranje i osiguranje oduzimanja kao i samo oduzimanje nezakonito stečene imovinske koristi. Jer nema učinkovite borbe protiv kriminala i korupcije ukoliko se ne utvrde učinkoviti mehanizmi oduzimanja koristi pribavljene kaznenim djelom. I zato je i dobra najava koju smo čuli od ministra, a to je da nas uskoro čekaju i izmjene i dopune Zakona o oduzimanju imovine stečene kaznenim djelom koja će zasigurno ići na daljnjim da tako kažem usavršavanjem svih mehanizama koji će biti na tom tragu. Novim Kaznenim zakonom koji je stupio na snagu 1.1. ove godine kao i izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku koji smo netom raspravili provlači se načelo po kojem nitko ne može zadržati imovinsku korist ostvarenu kaznenim djelom. Izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku predviđaju ako postoji osnovana sumnja da je počinjeno kazneno djelo, dakle nije uvjetovano postojanjem krivnje počinitelja već osnovanom sumnjom da je počinjeno kazneno djelo koje se goni po službenoj dužnosti, te da je tim djelom stečena imovinska korist Državno odvjetništvo dužno je odmah poduzeti i nalagati poduzimanje izvida kako bi se utvrdila vrijednost te koristi, te kako bi se utvrdilo gdje se ta stečena imovina nalazi. Isto tako, izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku predviđaju da će Državno odvjetništvo u slučaju imovinske koristi velike vrijednosti zatražiti od policije i Ministarstva financija da mu se stave na raspolaganje službenici koji će pod njegovim nadzorom sudjelovati u izvidima, službenike koji će postupati po nalogu državnog odvjetnika i njemu odgovarati za rad. Nadalje propisuje obvezu osnivanja posebnog odjela za provođenje imovinskih izvida. Posljedica svih tih izmjena, dopuna Zakona o kaznenom postupku su i ove izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu koje predviđaju Odjele za istraživanje imovinske koristi stečene kaznenim djelom, obim poslova i strukturu tih odjela. Prisjetimo se dosadašnjih izvješća, a svjedoci smo i kod Izvješća državnog odvjetnika za 2012. da Državno odvjetništvo u svom izvješću ističe da se posebna pozornost posvećuje provođenju tzv. financijskih istraga s kojima se započinje u najranijim fazama izvida. Načelo da nitko ne može zadržati imovinsku korist ostvarenu kaznenim djelom Državno je odvjetništvo dužno dosljedno provesti. Ne samo korupcijska djela i kaznena djela organiziranog kriminaliteta, nego i više od 50% svih prijavljenih kaznenih djela čine se radi stjecanja imovinske koristi. Stoga treba na vrijeme zamrznuti imovinu osumnjičenika kao i imovinu s njim povezanih osoba. Na tragu svega naprijed rečenog posebni odjeli za provođenje imovinskih izvida kako bi se utvrdila vrijednost imovinske koristi ostvarena kaznenim djelom, odjela koji će sublimirati posebna znanja kako s područja prava, tako i s područja financija i poslovanja korištenjem novih tehnologija, a koja posebna znanja ne mogu imati svi državni odvjetnici zasigurno su potrebni za promptno i učinkovito oduzimanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom. Nadalje, pozdravljamo nametnutu obvezu Ustavnog suda RH zakonodavcu, a to je propisivanje roka za rješavanje kaznene prijave u slučajevima kad se ne provodi istraga. Naime, prema raspravljenim izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku državni je odvjetnik dužan donijeti odluku o kaznenoj prijavi u roku od 6 mjeseci i o tome obavijestiti podnositelja prijave. Ovim izmjenama i dopunama nerješavanje je predviđeno kao stegovno djelo. Naime, smatrat će se da zamjenik državnog odvjetnika neopravdano ne obavlja državnoodvjetničku dužnost ako neopravdano ne postupa po zakonskim rokovima a osobito između ostalog u ovom slučaju neopravdanog nerješavanja kaznene prijave u roku od 6 mjeseci. Ne trebam posebno naglašavati da bi svaki od nas mogao navesti neke od slučajeva nerješavanja kaznenih prijava. U dosadašnjim raspravama prethodnika mogli smo čuti o "crnim ladicama". Vrlo često i gotovo uvijek kod tih rasprava spominje se Bajić. Isto kao što vrlo često za govornicom čujemo evo ovo govorim radi informiranja javnosti. Pa ću ja sada radi informiranja javnosti reći da kaznena djela za koja se ne provodi istraga i kaznene prijave koje će se morati rješavati u roku od 6 mjeseci, dakle ona za koja se ne provodi istraga, ne možemo povezati sa Bajićem. To možemo povezati samo sa općinskim i županijskim državnim odvjetnicima. Državni odvjetnici, odnosno zamjenici državnih odvjetnika kako općinski tako i županijski su u tom smislu pod ingerencijom Državnog odvjetničkog vijeća i mene isto su mučile te puste kaznene prijave za koje smo svi svjedoci u svojim sredinama pa sam i na Odboru za pravosuđe upravo to državnog odvjetnika i pitala i dobila sam dopunu pa ću o tome šire raspravljati kod Izvješća o radu Državnog odvjetništva za 2012. godinu. I da završim, podržavamo predviđenu obvezu državnog odvjetnika da Vladu izvješćuje o predmetima koji su odlučni za imovinske interese RH odnosno građanskih upravnih predmeta. Time se Vladi omogućuje da da svoje mišljenje za postupanje, a sve u cilju zaštite imovine RH. Zaštita imovine RH svakako se nalazi u predmetima od posebnog državnog interesa u kojima je državno odvjetništvo ovlašteno i dužno poduzimati radnje radi zaštite imovine RH. I zbog svega klub SDP-a podržat će ove izmjene i dopune. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, Boro Grubišić.
Kolegice ne slažem se s vašim načinom razmišljanja, odnosno s onim što ste izrekli zapravo, ne razmišljanja ja vaše razmišljanje nikada ne mogu ni shvatiti jel. Ali ono što ste rekli da braneći dakle, ja ga ne napadam, dakle Glavnog državnog odvjetnika, i prebacili svu težinu nepostupanja na općinska državna odvjetništva. U DORH-u dakle da skratim skraćenicom postoji hijerarhija. Pisana ili nepisana ali postoji hijerarhija i čak i u ovom zakonskom aktu to postoji. Prema tome, kada dobijete kaznenu prijavu ili kada Općinsko državno odvjetništvo dobije ono se konzultira sa Glavnim državnim odvjetnikom gotovo u svakom slučaju. Prema tome, nemojte ovako na općinske ili Županijsko državno odvjetništvo prebacivati svu krivicu neaktivnosti državnog odvjetništva.
Odgovor na repliku, Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepa. Kolega ja sigurno nisam osoba koja brani državnog odvjetnika Mladena Bajića, to se vidi i po pitanjima koja postavljam i na Odboru za pravosuđe i po mojim raspravama povodom njegovih izvješća. Ali bismo ipak trebali znati tko je za što nadležan. Ono što je državni odvjetnik sada u osobi Mladena Bajića nadležan prema općinskim i županijskim odvjetnicima je da im daje obvezne upute i to je upravo i bio moj razlog što sam tražila da se dopuni Izvješće državnog odvjetnika za 2012. godinu. I vidite, što se tiče stegovnih mjera a dobila sam taj podatak pa ću vam ga sada reći, Državno odvjetničko vijeće je razriješilo prošle godine, 2012. godine 4 zamjenika odvjetnika, samo 4. A mi svi smo vjerojatno svjedoci da u ingerenciji općinskih i županijskih odvjetnika ima puno kaznenih prijava koje nisu na vrijeme obrađene. Hvala lijepa.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba Jadranke Kosor i HGS-a govorit će poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Podržat ćemo ove izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu jer ove izmjene idu tako slikovito bih rekla ruku pod ruku sa izmjenama ZKP-a. I slažem se da taj cijeli korpus zakona treba neprekidno budno pratiti i dorađivati, dopunjavati, osnaživati i usklađivati sa stvarnim životom jer su oni koji žele izigrati zakon u ovom smislu u kojem danas uglavnom govorimo jako, jako domišljati. Dakle neprekidno, tu naravno mislim i na Zakon o oduzimanju imovine koja je nezakonito stečena, dakle domišljatost je tu jedno opće mjesto. I zato treba budno pratiti i neprekidno zakone dorađivati. Ako treba i ako bude potrebno donositi i neke potpuno nove zakone. Možda će i to praksa nažalost pokazati. Svakako Državno odvjetništvo RH je jedno od najzaposlenijih tijela, jedno od najzaposlenijih nažalost institucija u RH dodatno smo ga zajednički konsenzusom ovdje osnažili u smislu dodatne neovisnosti 2010.godine i puno je posla koji se naslanja na državno odvjetništvo i zato ja predlažem da ne budemo uvijek tako jako kritički raspoloženi nego da pokušamo sagledati dakle sve ono što je u posljednjim godinama napravljeno i što se radi danas. Moje je mišljenje da budući da pratimo neprekidno slučaj za slučajem, koji pokazuje nevjerojatnu bahatost onih koji izigravaju zakone, ali izigravaju sve nas i smiju se u lice pravnoj državi, da je to zapravo samo mali vrh ledenoga brijega i zato treba dati potporu radu državnog odvjetništva na svaki način, političkim okvirom, političkom voljom, raspravama o broju protiv korupcije i kriminala. Ja mislim da nije samo dovoljno reći mi smo za to i odnosno protiv toga, nego da o tome neprekidno treba raspravljati pogotovo u Hrvatskome saboru, rasprave nisu tako česte. Ovdje je bilo puno riječi o loncima, mislim da je prilično okrutno govoriti o nekom loncu u kojem može biti, bilo tko završiti. Ali kad govorimo već o loncu i vućemo paralelu sa DORH-om odnosno sa glavnim državnim odvjetnikom, onda treba reći i dalje kad se o takvom u simboličkom smislu, političkom loncu govori, onda jest činjenica i dalje da kako smo odlučili i u Ustavu RH, glavnog državnog odvjetnika bira Hrvatski sabor, dakle uvijek nekom političkom odlukom, političkom većinom i to jest danas tako i to će biti tako dok drugačije ne odlučimo. Zato treba što prije i to je moje pitanje u ovoj raspravi, mislim to je pitanje meni samoj, nikom osobito i nikom pojedinačno ali i svima vama, kad ćemo raspraviti izvješće o radu glavnog državnog odvjetnika, odnosno odvjetništva. Koliko se sjećam odnosni je podneseno u kolovozu, opet je na dnu dnevnoga reda. Mi ćemo relativno brzo završiti sjednicu, dakle praktički za nekoliko dana u prosincu i očito je da će se o tom izvješću raspravljati sljedeće godine a svi znamo da sljedeće godine moramo raspravljati ovdje i o poziciji osobe koja će taj posao raditi u sljedećem mandatu. Prema tome, nikako ne bi bilo dobro da guranje toga izvješća u sljedeću godinu bude dovedeno u bilo kakav tekst razmišljanja o tome da se zapravo kroz taj postupak razmišlja dodatno o bilo čemu što je važno u promjenama odnosno u ostanku na čelu te prevažne institucije. Dakle, ne bi bilo dobro da to padne u sferu privatizacije. Ono što svakako podržavamo, jest osnivanje odnosno utemeljenje odjela za istraživanje imovinske koristi stečajnim kaznenim djelom. Dakle, to je usklađivanje i sa ZOKP-om, to je dobro, dakako da tu treba postaviti pitanje hoće li onda taj sustav koji je danas u državnom odvjetništvu biti dovoljan ili će se morati proširivati odnosno dodatno zapošljavati, imamo li za to osigurana sredstva jer mislimo da u takvom odjelu trebaju raditi mnogobrojni stručnjaci koji će biti dakako osnaženi i obrazovani da se često kreću u tim zamršenim procesima za koje zaista treba stručnost i znanje. Taj sustav vezan za oduzimanje imovine koja je stečena nezakonito odnosno kaznenim djelima, slažem se treba snažiti, dodatno mijenjati zakon ako je potrebno jer ništa toliko a to je praksa pokazala, ništa toliko ne pogodi onoga koji je krao i varao nego kad mu se oduzme imovina i kad se simbolički sada udari po džepu, to naravno nije džep, to su kuće, vile, brodovi, automobili, računi ovdje, ondje itd. dakle, i ta slika o tome da se nekoga udari po džepu je kao što vidite sasvim već otrcana obzirom na ono čemu svjedočimo. Dakle, treba taj sustav dodatno osnažiti. Ovdje je novost i to vezana za mogućnost da Vlada daje svoje mišljenje, dakle da će državno odvjetništvo izvješćivati Vladu u predmetima koji su odlučni za imovinske interese RH, to podupirem, međutim treba dodatno još jedanput prekontrolirati može li se to na bilo koji način tumačiti kao bilo kakvo naslanjanje na neovisnost državnog odvjetništva. Kako je sada ovdje predloženo mislim da ne, ali nad tom odredbom treba neprekidno bdjeti jer koliko razumijem Vlada naravno može dati i u nekim drugim slučajevima svoje mišljenje ali ono je neobvezno za državno odvjetništvo i to je zapravo i glavna poruka, dakle vlada ali sasvim sigurno jer mislim da o nekim slučajevima i danas svjedočimo i Vlada mora biti obaviještena ali ne može i ne smije kroz ove izmjene ni na koji način utjecati na bilo kakav tijek u državnom odvjetništvu. Dakle, zaključno ovo je jedan paket mjera koje će sustav poboljšati ali u konačnici opet se vraćamo na onom na čemu smo bili na početku, dobri zakoni, ali svakako treba vidjeti i kakva će biti u konačnici sudska praksa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu su replike. Prva se za repliku javila kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo zastupnice. Teško se ne složiti sa bilo čime što ste rekli. Ali posebno želim naglasiti ono što dajete podršku institucijama koje rade toliko delikatan i težak i toliko težak posao. Naravno najveća, problem tog posla je što nitko takvim poslom još uvijek nije zadovoljan a težina postupka, odnosno i brzina kojom oni žele raditi i mogu raditi jeste upravo povjerenje. To mi se čini jedan začarani krug i dobro je da ste dali takav naglasak na podršci tim institucijama. Jer podrška tim institucijama jeste borba protiv korupcije. I borba, snažnija borba za borbu protiv bilo kojeg kriminaliteta. Međutim, i također je važno što ste napomenuli sve ono što se razotkriva pa i ta imovina koja se oduzima i koja je vidljiva jeste samo jedna kap, jedna jedina kap u moru. I to je istina. I zato mi se čini gospodine ministre, evo govoreći vama, želim da čuje i gospodin ministar da se pozabavimo još više offshore kompanijama jer gomila hrvatskog novca koji je stečen na kriminalan način, bilo privatizacije, trgovine oružjem, drogom i svega zla kojeg se događalo ovdje jeste u legalnim offshore kompanija. Na to upozoravaju istražitelji EUROPOL-a, obaviještene su i naše vlasti, i mogu reći da ono što se i oglasio pomoćnik ministra financija gospodin Šegon da je nekih ne znam, čini mi se dvije i pol milijarde kuna spašeno od takvog, od takve propasti u offshore kompanijama. I to je nešto što mi na europskoj razini, borba protiv poreskih … [[Govornik se ne razumije.]] , borba protiv offshore kompanija jeste borba za pravednost društva. Dok se porezna opterećenja prebacuju na građane dotle ovi, i to kriminalci. Jer tko se služi offshore kompanijama? [[Upadica: Vrijeme.]] Najviše oni utajivači poreza i upravo oni koji su nelegalno stekli novac [[Upadica: Hvala. Hvala lijepa, vrijeme je isteklo.]] A registracija je vrlo jednostavna preko Interneta i košta svega 200, 300 eura.
Na repliku odgovara poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa poštovana kolegice. Naravno da je posao državnog odvjetništva, odnosno cijelog tog sustava dakako tu govorim i o policiji ali sada to nije tema, međutim, sve se jedno na drugo naslanja i jedno na drugo veže. To je nezahvalan i težak posao. I to što se i u ovoj raspravi često puta isticalo ili ističe da su mnogi nezadovoljni ja mislim da je to dobar znak. Da je to dobar znak, da bismo htjeli i još brže i još bolje, da je to dobar znak i da ja to razumijem u konačnici kao snažnu političku volju i političku potporu u radu tih institucija. Najvažnije je naravno da budu potpuno neovisne, da budu lišene bilo kakvog političkog ili svakog drugog pritiska. A kako je to teško pokazuje i činjenica da je bilo o čemu ponešto znamo da je bilo opstrukcija i u institucijama. Sjetimo se nekih istražitelja policijskih, koji su po svemu služeći držali neke stvari u ladicama ili ih bacali iz ladica itd.. Tako da je to zaista krčenje jedne velike šume. A bez stvarne istinske potpore političkog okvira bez fige u džepu taj sustav neće biti uspješan.
Druga replika, Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor, ja se djelomično samo slažem s vama. Rekli ste, državno odvjetništvo jedno je od najzaposlenijih tijela i zato možda ne bismo trebali prema njemu upućivati toliko kritika ili uopće kritike. Ja mislim suprotno, dapače. Državno odvjetništvo ima pune ruke posla zbog toga što nije radilo kada je trebalo raditi. Državno odvjetništvo je trebalo reagirati na vrijeme. Svojim nedjelovanjem na vrijeme državno odvjetništvo je poticalo korupciju, zataškavalo korupciju i sada ima pune ruke posla. A što je zanimljivo to su jedno te isti ljudi, jedno te isti ljudi su. I sada mi opravdavamo jadni ljudi imaju puno posla. Oni su čekali politički mig. Ali govorili ste o loncu. Nisam ja lonac izmislio. Lonac je izmislio predsjednik države. Ali je točno. Njegova rečenica je u potpunosti točna. Ja moram sada tu vama onda odati priznanje, da, početi su procesi prije nekoliko godina koji su omogućili da se počne malo odmotavati klupko te ogromne korupcije u Hrvatskoj. Ne bismo smjeli nagrađivati one ljude koji su nečinjenjem, kukavičlukom stvarali atmosferu da se u Hrvatskoj isplati krasti, da se u Hrvatskoj korupcija isplati. A sve što se sada čini je to pustite ljude da rade. Pustite da, institucije trebaju raditi. Ali u tim institucijama, na čelu tih institucija trebaju biti ljudi koji su voljni u svakom trenutku raditi i koji su voljni završiti u loncu i boriti se za pravdu bez obzira na cijenu. Ako nemamo to su onda politički kalkulanti.
Na repliku odgovara poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Kolega Vukšiću ja sam zadovoljna i što ste vi djelomično zadovoljni mojom raspravom. To je puno, to je puno i ja to doživljavam kao zapravo potporu. Naime, nisam vas spominjala posebno kada sam govorila o loncu, naime, nisam spominjala nikoga posebno. Meni inače to kao slika teško prihvatljivo jer onaj tko završi u kipućem loncu kao što pijetao ili kokoš završi onda on skonča je li. A to se meni osobno kao slika ne dopada jer mislim da ne treba nikoga zatući. Ali da, i nisam ništa hvalila, nisam nikoga branila. Ja sam samo rekla da mi moramo neprekidno jačati tu političku stvarnu potporu institucijama koje rade posao koji je apsolutno nezahvalan. Jer što god radili uvijek ćemo biti nezadovoljni, uvijek će netko biti tko s pravom ukazuje da nešto što je prijavio da još nije stiglo na red ili da se nije sve odvilo kako je netko očekivao. Ali mislim da je dobro jer su procesi otvoreni i dobro je da štoviše upravo ovdje raspravljamo o tome i bez zadrške. Mislim da je to važno, dakle da nitko ne kalkulira ni ovdje nego da otvoreno govorimo o problemima jer to zaista jest jedan veliki …, evo i najnoviji slučajevi pokazuju jednu nevjerojatnu drskost i bezobrazluk i nikako se to drugačije ne može kvalificirati.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovana kolegica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo danas se polako svi osvrću ustvari na kraju još imamo jedan zakon o osnovnom paketu da na neki način podržavaju odnosno hvale aktivnosti ministarstva i na koji način usmjerava se cijela priča u našem pravosuđu. Sjećam se negdje prije godinu dana otprilike smo imali isto tako jedan paket zakona i svi smo se vrlo pohvalno ovdje izrazili o tom paketu zakona. Ja dan danas mislim da su ti zakoni dobri jer se sjećam da su neki građani naši gledali te rasprave pa su rekli što je vama, u Saboru nas hvalite, hvalite pravosuđe, a problema ima toliko da znači u onom sasvim svakodnevnom životu i naših građana i naših gospodarstvenika kojima je već preko glave sudovanja i istjerivanja pravde na našim sudovima, međutim naravno mi ne smijemo odustati. Ja bih se tu složila u jednom dijelu rasprave sa gospođom zastupnicom Kosor, mi moramo podržavati ovakve promjene, moramo inzistirati na njihovoj primjeni, moramo podržavati institucije koje su zadužene za primjenu tih zakona, znači u ovom slučaju konkretno se radi o Državnom odvjetništvu, isto tako i cijeli sustav sudstva. Ja se stvarno nadam da ćemo vrlo brzo imati priliku vidjeti ono izvješće o kojem je bilo malo sporno u zakonu kad smo donijeli odluku da će Vrhovni sud podnositi izvješće o stanju u sudstvu. Isto tako i ovo izvješće kojeg smo ustvari već dobili ali ga još nismo raspravili, a to je izvješće glavnog državnog odvjetnika koje naravno bi bilo dobro da dođe u ovoj godini pred nas. Što se tiče konkretno ovog zakona, naravno da je jako važno da se ovaj zakon uskladi sa evo maloprije konačno raspravljenim ZKP-u i evo nekoliko naglasaka u onom važnom dijelu koji nam se čini da je obveza osnivanja posebnih odjela za provođenje imovinskih izvida. Slijedom toga propisano je da će za područje jednog ili više županijskih državnih odvjetništava ustanoviti se odjel za istraživanje imovinske koristi stečene kaznenim djelom te obujam poslova i strukturu tih odjela. Izmjene i nadalje propisuju da su izvidi tajni, međutim sve do trenutka naravno donošenja rješenja o provođenju istrage ili dostavljanja obavijesti da se provodi istraživanje što smatramo isto jednim iskorakom. Izmijenjen je članak koji propisuje stegovna djela za koja odgovara zamjenik državnog odvjetnika. Smatramo dobrim znači da se suzuje mogućnost slobodnih interpretacija, donošenja odluka kada kome što odgovara. Nažalost smo bili svjedoci da se to svodilo u taj kontekst, znači da je postojala mogućnost da se neke stvari odlučuju da se pokreću u nekim trenucima koje su odgovarale određenim da l' političkim pokroviteljima ili nekim drugim pokroviteljima koji su bili neposredno zainteresirani u tim procesima. Nadamo se da će suzivanje tog prostora, odnosno pozivanje na odgovornost sudionika tog procesa, prije svega znači kroz Državno odvjetništvo smanjiti taj prostor i povećati njihovu i odgovornost, a naravno onda i efikasnost. Mi u to moramo vjerovati da će tako biti i dobro je da za to postoje stegovne mjere, odnosno da za to postoje i konkretne sankcije. Sudska praksa i odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske ustanovili su bitne nedostatke u odredbi ZKP-a koje određuju rokove i procesne posljedice njihovog prekoračenja za procesne stadije i radnje u prethodnom postupku. Zbog toga je Ustavni sud nametnuo zakonodavcu obavezu propisivanja roka za rješavanje kaznene prijave u slučajevima kad se ne provodi istraga te obvezu da se u okviru Državnog odvjetništva uredi … pravno sredstvo protiv odugovlačenja postupka i drugih nepravilnosti u radu državnih odvjetnika koje dovode do nedjelotvornosti prethodnog postupka. Zato su kao stegovna djela propisana ona ponašanja zamjenika državnog odvjetnika kada neopravdano u zakonskim rokovima ili u rokovima određenim od strane državnog odvjetnika ili suca istrage ne poduzima radnje u postupku. Onda sam se sjetila da smo kad smo raspravljali o jednom od prošlih izvješća državnog odvjetnika da je državni odvjetnik na neki način i skrenuo pažnju da ima problema u samom funkcioniranju na terenu Državnog odvjetništva, znači da nema možda sasvim kvalitetne mehanizme na koji način svoje najbliže suradnika natjerati da rade svoj posao efikasno i odgovorno. Evo tu je sad predložena jedna odredba koja će nadamo se u tome pomoći, ne samo državnom odvjetniku nego cijeloj instituciji da funkcionira bolje. Isto tako, do izmjena i dopuna nekoliko odredaba ovog zakona dovele su i promjene u načinu na koji se prema izmjenama Zakona o kaznenom postupku stavlja spis predmeta u vođenje ZKP-a pojma istraživanje kao oznake postupovnog stadija koji se provodi prije podizanja optužnice za kaznena djela za koja je propisana novčana ili kazna zatvora do 5 godina i promjene u opsegu pojmova osumnjičenik i okrivljenik. Naime to je, propisuje se da je državni odvjetnik dužan izvještavati Vladu Republike Hrvatske o predmetima koji su odlučni za imovinske interese Republike Hrvatske s ciljem zaštite imovine Republike Hrvatske. Time se omogućuje da Vlada Republike Hrvatske daje mišljenja za postupanje nakon primljenog izvješća o građansko upravnim predmetima. Nadležno Državno odvjetništvo može postupiti suprotno mišljenju Vlade Republike Hrvatske ali je o tome dužno i izvijestiti istu uz navođenje razloga za određenu odluku što smatramo da je dobro. Također smatramo sve izmjene odredbi koje je predvidio ovaj zakon nužnima jer je potrebno njihovo mijenjanje većinom iz razloga što ćemo odlučiti da se izmijeni Zakon o kaznenom postupku. Hrvatska narodna stranka će podržati prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku Josipa Salapića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, uvažena zastupnice Turina Đurić. Rekli ste da državni odvjetnik ne može utjecati na to što će raditi zamjenici državnih odvjetnika, da mu je teško postupke obavljati. Pa mislim da smo mi taj pravni okvir stvorili izmjenama Ustava 2010. godine kada smo dali posebnu važnost i neovisnost Državnom odvjetničkom vijeću. Državno odvjetničko vijeće na kojima sudjeluje u radu glavni državni odvjetnik bira zamjenike državnih odvjetnika ali provodi i stegovne postupke, pa i bili smo i osobno sam bio član toga vijeća kada smo imali one koji su propuštali svoje radnje i dužnosti sukladno zakonima i obvezama pa su bili kažnjeni sa 6 plaća ili ne znam već koje smo kazne imali da to sad ne ponavljam tako da smo mi stvorili pravni čvrsti okvir. Tako da on ne da nema mehanizme nego ih ima, a tu je i Pravosudna akademija ne smijemo zaboraviti, Državna škola za pravosudne dužnosnike. Dakle, svi ti izazovi, a posebno u kontekstu ulaska Hrvatske u EU poglavlja 23. itd. su čvrsti okvir i nama su stvoreni pravni mehanizmi i dobro je što je ove godine povećana su sredstva za Ministarstvo pravosuđa u tom odjelu što je prošle godine nedostajalo. To je dobro, da bi to vodi uspješnosti tako da glavni državni odvjetnik ima mehanizme, ali samo je pitanje … [[Govornik se ne razumije.]] tih mehanizama. I podsjetio bih na jedan naš prijedlog zakona koji je u saborskoj proceduri a to je da ni jedna osoba ne bi trebala biti više od dva puta glavni državni odvjetnik ne ulazeći u ime i prezime aktualnoga, nego za neka buduća vremena da bismo od svake strane otklonili nepristranost u postupanju po bilo kojem postupku. Kažem, nema tu ništa osobno nego ako ćemo raditi sustav koji je nepristran i Glavno državno odvjetništvo i glavni ravnatelj Sigurnosno-obavještajne agencije sav taj sustav treba biti takav da ima najviše demokratske standarde. Hvala.
Na repliku odgovara Nada Turina-Đurić.
Da u pravu ste kolega zastupniče da državni odvjetnik ima mogućnosti. Međutim, ono u kontekstu u kojem sam ja htjela ovo naglasiti je upravo to da znači svi zakonski propisi koji se tiču funkcioniranja Državnog odvjetništva, ali i sudstva općenito koji donose odredbe u pravcu kojeg ide osnaživanje tih sustava da se suzuju mogućnosti. Naravno, vrlo je mislim utopistički razmišljati na način da možemo napraviti zakone koji će u potpunosti eliminirati neke mogućnosti, eventualne manipulacije da ne kažem nepostupanje i neodgovornosti pojedinaca jer to nitko nikada nije uspio. Ali ja sam htjela naglasiti u raspravi da se ovakvim prijedlozima suzuju te mogućnosti za manipulaciju da je to dobro a da ih na taj način osnažujemo i da ih na taj način trebamo podržavati u njihovom radu. Hvala.
Ostaje nam još čuti stajališta kluba HDSSB-a. Iznijet će ih Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom. Klub ako ste željeli čuti što ima reći klub HDSSB-a o ovom zakonskom prijedlogu ima dvije vijesti. Jedna je dobra, jedna loša. Dobra je to da ćemo prihvatiti ovaj zakonski prijedlog, a sad ćemo malo o lošoj. Dakle, Jeffrey Kuhner novinar Waschington Posta je odavno već pisao o našem hrvatskom društvu. Pisao je tako da je rekao da je hrvatska politička kleptokracija otuđila, odstranila ili ukrala milijardu američkih dolara u toj vrijednosti jasno u kunama. To je bilo 2010. godine kada je o tome pisao. Tada sam to izrekao ovdje u Hrvatskom saboru, pa mi je aktualna premijerka rekla da on nije vjerodostojan novinar. Sad kad vidim ove istrage počevši od evo najaktualnije Remorkera i ostalih moglo bi se reći da je možda ta svota i mala o kojoj sam govorio, iako možda Jeffrey Kuhner novinar Waschington Posta i Waschington Timesa nije vjerodostojan. Ali ono što radi DORH je vrlo vjerodostojno. Žao mi je samo to što poticaj u aferi Remorker je došao izvana a nije pokrenut iznutra iz Hrvatske koliko imam obavijesti. Dakle, austrijski i češki istražitelji su izvijestili DORH o onome što se događalo u ovoj aferi Remorker, dakle u svezi Hrvatske gospodarske komore i svih radnji koje su izvršene u vezi prebacivanja novaca offshore kompanija itd., Djevičanskih, Zelenortskih otoka. I Cipar je otok također pa možemo reći i Cipra iako je on jedinstveni otok nisu skupine otoka tako da balkanska i hrvatska politička kleptokracija ujedinjena u toj svojoj raboti, u toj svojoj radnji, ujedinjeni u tome su preko off-shore kompanija, dakle tu spada i ovaj nažalost i hrvatska kleptokracija, su odstranili a uz protekcionističku mašineriju prema financijskom i nekim drugim sektorima kažu i do 80 milijardi kuna za ovih 10-ak godina. 80 milijardi kuna, ako je točno, a da je polovica točna za Proračun RH bi značilo da nemamo deficita, uopće, imali bismo suficit proračuna. Onda bi bio to pravi rebalans, a ne debalans kako ga ja nazivam svaki puta kada idemo na raspravu o rebalansu Proračuna RH. Zašto to govorim u svezi ove teme? Pa zato što bismo željeli i voljeli da DORH dosljedno radi svoj posao. Da nema onih "crnih ladica" i slučajeva spremljenih ili kako je ovdje već netko rekao prebacivanja na općinsko. Pa svaka odluka o pokretanju postupka je došla odozgor. Općinskom i županijskom državnom odvjetniku naređuje Glavni državni odvjetnik da pokrene postupak ili ga ne pokrene, ili ga drži u ladici do neke prilike. To je potpuno jasno, to je svima ovdje jasno kao dan. Kada bi DORH u potpunosti, govorim u potpunosti, mogao uraditi svoj posao onda bi zapravo došlo do ekonomsko-gospodarske lustracije (pročišćenja), onda bismo točno znali i vidjeli tko je bio uključen u tu hrvatsku političku kleptokraciju, koje su to, trag novca se zna pa i za off-shore kompanije i sve ostale. Vidite kako se lako ulazi u trag, svaki dan otkrivamo nove krakove hobotnice u Remorkeru. Zaposlenike koji su radili recimo u, gdje su radili? I u HEP-u i u jednoj stranci, zaposlenike koji su radili a nisu dolazili na posao u HGK-u a primali plaću itd. Ima takvih puno, samo dajmo da DORH da radi svoj posao. Dajmo mu potporu. Ali, moram reći da objašnjenje ministra da će za one stavke koje nisu u kaznenom djelu, dakle ono gdje DORH daje svoje mišljenje o imovinsko-pravnim odnosima od interesa za RH priupitati za mišljenje i Vladu RH. Čak smo u dvojbi pa možda i sumnjamo da je to u svezi Zakona o strateškim investicijama koji je izglasan u ovom Saboru kako bi se pokrenuo investicijski postupak, a DORH vrlo brzo rješava stvari u suradnji sa Vladom RH. Bilo bi dobro kada bi u tim imovinsko-pravnim stvarima u kojima DORH mora dati svoje mišljenje i u raspolaganju o državnom poljoprivrednom zemljištu da je tako brzo radio, znači mjesec dana je bio propisano je u članku 87. da se dadne mišljenje u roku od mjesec dana a da se mišljenje uputi zainteresiranima u roku od, otpravak u roku od 15 dana. Bilo bi jako dobro da je tako kada su mnoge općine koje su raspolagale državnim poljoprivrednim zemljištem, raspolagale, dato im je da raspišu natječaj itd., dobile mišljenje DORH-a u tom roku. Nažalost, nisu. Sve to govori da državnom odvjetništvu ja bih rekao možda treba neću reći pomoć, ali dati potporu ali i za brzi, objektivan i efikasan rad. Govorim i objektivan jer ima i neobjektivnih dakle i prijava i zlonamjernih ljudi i zločestoća itd. U svakom slučaju hrvatsko društvo je strašno podijeljeno. Ono je u ovih 20 godina doživjelo promjenu da je 0,5% ljudi bogatih, a rekao bih srednji sloj je gotovo nestao i 99% relativno ili apsolutno siromašnih. U takvoj jednoj podjeli koja je nastala djelovanjima Vlada Republike Hrvatske, političke elite koje su vladale RH, ne izuzimajući nitijednu Vladu da me ne bi netko krivo shvatio, dovedeni smo do toga da građani zaista promatraju i gledaju sa velikom pozornošću i djelovanje DORH-a ali sa velikom pozornošću što se to otkriva u bunkerima pojedinaca u podzemnim skloništima da ne kažem u sobama ili dvorcima, ljetovalištima, zimovalištima, jahtama. Koliko to imaju luksuznih satova, slika, inkunabula, čak i inkunabula jel' i to je bio predmet kleptokracije. Tako da DORH ima vrlo osjetljivu ulogu i vrlo značajnu ulogu, ukoliko kažem želi objektivno i efikasno raditi. Ne treba dopustiti niti treba prepustiti Olafu, dakle europskoj instanci, da ga obavještava o tome da je izvršen kriminal u HGK ili u Hrvatskim cestama itd. Pa sve oni to imaju i znaju, a osim toga postoje tehničke i druge opreme kojim je to vrlo lako utvrdljivo, snimci i ne znam ni ja što razgovora i dogovora, kamere, pitaj ti Boga kakva sve tehnika ne postoji prislušna itd. kojom se može puno toga utvrditi. U nadi i u vjeri da ćemo napokon doći do te objektivne učinkovitosti ili efikasnosti kako god tko hoće reći DORH-a mi ćemo podržati ovaj zakonski prijedlog upravo zbog toga. Samo ne bismo voljeli da opet nekakav … ili kakav drugi novinar opet obavještavaju hrvatsku javnost i o kleptokraciji u bivšim ali i u sadašnjim Vladama RH i načinu djelovanja kojim se nekome pogoduje ili vrši protekcionizam kako bi onda zajedno dijelili novac. Pitao sam ja predsjednika Vlade zna li tko je dao uvoznicu za 0% carinske stope i kome i kolika je uvozna kvota svinjskog mesa za RH. Odgovor je bio da zna tko su uvoznici mesa po nultoj carinskoj stopi ali da je tajna koliko su uvezli mesa, poslovna tajna, gle poslovna tajna. Dakle, trojica su dobili ogromne veličine da mogu uvesti po nultoj stopi, a njih 20 po 5, 10 tona. Zašto bi bila poslovna tajna? Jesmo li ovdje da kažem tajne sačuvaju? Zna se da je to čista zarada, pogodovanje, to je to. Tko je pogodovao i kome se pogodovao i koliko je zarađeno novaca od toga u ove dvije godine, da kažem, neću štediti ni ovu Vladu ne bi li HDZ pomislio da samo njih ovako prozivam. Ali eto, ima toga još, ali to ćemo drugi puta, vrijeme mi ističe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu repliku, Ante Kulušić izvolite.
Kolega Grubišiću, kažete građani pažljivo gledaju aktivnosti DORH-a i slažem se da je to normalno. Međutim, mislim da su i građani uvjereni da vjerojatno postoji i selektivan pristup. U to smo sigurno svi uvjereni. I kazali ste se da se možda i nekom pogoduje, pa evo sad jedan primjer. Digla se tolika uzbuna sad oko 40 milijuna kuna za referendum, isti koji su sad digli uzbunu za 40 milijuna kuna za referendum nisu prije, prošle godine kad su bili, odnosno ove godine kad su bili izbori za Europski parlament, kad je bila razlika mjesec dana da li će biti izbori u 4 ili 5 mjesecu, nije im smetalo 70 milijuna kuna što će se baciti. Međutim, ne mogu vjerovati što sam vidio u proračunu za 2013.i 2014.godinu da savjetnici za prodaju Croatia osiguranja u 2013.godini dobivaju 29 milijuna i 500 tisuća kuna a u 2014.godini još 24 milijuna i 500 tisuća kuna što je ukupno 53 milijuna kuna savjetnici za prodaju Croatia osiguranja, a ukupna vrijednost milijardu kuna za poduzeće koje vrijedi to svi kažu danas u Hrvatskoj pet milijardi kuna. Pa onda da li se nekome pogoduje ili se ne pogoduje, a većina, ptice na grani znaju tko bi trebao kupiti Croatia osiguranje. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Nekada je kolega Kulušić bio nadimak, neki kaže mister 10% jel, ovdje kada se radi o Croatia osiguranju to je 5%, je li? 51 milijun od milijarde je 5%, jel? Dakle i ovdje ima, samo na drugi način su to izveli. Savjetnik za prodaju Croatia osiguranja, pa molim vas lijepo pa gdje to ima? A vidite da jutros u vijestima piše da je potjeran francuski savjetnik za monetizaciju hrvatskih autocesta jer ministar nije bio zadovoljan s njegovim radom. Pa ako ministar je uzeo savjetnika, što ga tjera ako, da bi ovaj bolje znao, znači za boljeg ministara savjetnika, pa što ga je uzeo i plaćao se 70 milijuna kuna da ga potjera. E prema tome, na perfidniji i na perfidne načine se radi. Ja sam rekao da podržavam dakle ovo što ste vi naglasili, objektivan i učinkovit rad DORH-a, dakle objektivan nisam rekao na nekim ajde izmišljotinama, jel nego objektivan i učinkovit rad DORH-a.
Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 532. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 199. Poslovnika dajem na glasanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo sa 92 glasa za, 2 protiv i 2 suzdržana prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnicu predlagateljice da obrazloži amandman Vlade Republike Hrvatske. Gospođa Sandra Artuković Kunšt zamjenica ministra pravosuđa.
Hvala lijepo. Vlada predlaže amandman u odnosu na članak 37. na način da se u prvoj rečenici riječi "dužna su" zamjenjuju riječima "mogu". Naime, prvotno je bilo predloženo da su nadležna državna tijela prije sklapanja pravnog posla o stjecanju ili otuđenju nekretnina pribaviti mišljenje državnog odvjetnika. Smatramo i nakon revizije ovog prijedloga da obvezivanje na zahtijevanje mišljenja ne bi bilo dobro rješenje nego da bi trebalo prepustiti državnim tijelima da sama ako smatraju da je to potrebno zatraže mišljenje državnog odvjetnika o pravnoj valjanosti pravnog posla o stjecanju ili otuđenju nekretnina i da ga onda po tome i pribave. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem na obrazloženju. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izglasavanje amandman Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman je prihvaćen sa 77 glasova za, 15 protiv i 3 suzdržana. Amandmane je podnio i Odbor za zakonodavstvo. Zamjenice molim vas da se očitujete na amandman 1. na članke 7. i 48.
Vlada prihvaća amandmane.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2. na članak 43.
Također Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Zahvaljujem zamjenice. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Za donošenje zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika znači 76 glasova. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Zakon je prihvaćen sa 81 glasom za i 15 suzdržanih. . Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda, to je - Konačno prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br.533 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog. Da, ministar pravosuđa Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, ovo je još jedan od zakona u paketu koje donosimo sa promjenom ZOKP-a. Najveći dio zakona se znači bavi usklađenjem sa konačnim tekstom Zakona o kaznenom postupku. Ono jedino što bih ovdje naglasio i što je bitno opet se tiče imovinskih izvoda zato što i tu provlačimo ono o čemu cijelo vrijeme govorimo, znači ovdje se posebno kod USKOK-ovih djela naglašava mogućnost i dužnost provođenja imovinskih izvoda, organizacijska struktura tko će, što i kako raditi tako da ćemo sa ovom izmjenom sigurno doprinijet boljem načinu otkrivanja i oduzimanja nezakonito stečene imovine. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem ministru Miljeniću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, u ime Kluba SDP-a govorit će Vesna Fabijančić-Križanić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Ured za suzbijanje korupcije organiziranog kriminaliteta organiziran je s ciljem što učinkovitijeg i efikasnijeg suprotstavljanja korupcije i organiziranom kriminalu. Od osnivanje 2001. godine do danas USKOK je dobivao sve veće ovlasti a i ove izmjene i dopune idu u tom pravcu. Kao što smo u mnogo navrata istakli svoje trajno opredjeljenje za učinkovitu borbu protiv korupcije, kao što je i Klub SDP-a istakao u svojoj raspravi podržavajući i izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku, podržavajući izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu. Iz istih razloga Klub SDP-a podržati će i ove izmjene i dopune Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Jer ponovno ističemo da se zalažemo za promptno i učinkovito oduzimanje imovine stečene kaznenim djelom. I vrlo važna novina Zakona o izmjenama i dopunama ZKP-a a to su imovinski izvidi rezultirala je potrebom za ovim izmjenama i dopunama koje su pred nama. Problematika oduzimanja imovinske koristi ostvarene kriminalnim aktivnostima u središtu je zanimanja javnosti kao što smo već istakli što je sasvim razumljivo, organizirani gospodarski kriminal koji često poprima i međunarodne dimenzije i karakterizira upravo stjecanje imovinske koristi znatnih razmjera koje naravno može ozbiljno naštetiti funkcioniranju gospodarskog sustava svake zemlje. I kao što smo prethodno naglasili podržavamo svaki napor za uspostavljenjem adekvatnih mehanizama, mehanizama koji će omogućiti učinkovito identificiranje i osiguranje oduzimanja kao i samo oduzimanje nezakonito stečene imovinske koristi. Nema učinkovite borbe protiv kriminala i korupcije. Ponovno ističemo ukoliko se ne utvrde učinkoviti mehanizmi oduzimanja koristi pribavljene kaznenim djelom. Državno odvjetništvo će imati ovim izmjenama i dopunama ustrojstvenu jedinicu, odjel za istraživanje imovinske koristi stečene kaznenim djelom i preko tog odjela odmah poduzeti i nalagati poduzimanje izvida kako bi se utvrdila vrijednost te koristi te kako bi se utvrdilo gdje se ta stečena imovina nalazi. U radu tog odjela moći će sudjelovati i službenici Ministarstva financija i službenici policije i to pod nadzorom državnog odvjetništva, sudjelovati u izvidima, postupati po nalogu državnog odvjetništva i njemu odgovarati za rad. Posebni odjeli za provođenje imovinskih izvida kako bi se utvrdila vrijednost imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom, odjela koji će sublimirati posebna znanja kako sa područja prava tako i sa područja financija i poslovanja korištenjem novih tehnologija. Nadalje, usklađuje se i u smislu započinjanja kaznenog postupka pa s obzirom da kazneni postupak započinje pravomoćnošću rješenja o provođenju istrage za kaznena djela za koja se vodi istraga sve to zbog obvezne istrage za kaznena djela iz nadležnosti USKOK-a. I zbog svega naprijed navedenog Klub SDP-a podržati će ove izmjene i dopune. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime HDSSB-a govoriti će poštovani kolega Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. Ove Izmjene i dopune Zakona o USKOK-u nadovezuju se na ovih prethodnih nekoliko izmjena od ZKP-a pa do ovoga. Da odmah rezimiram na početku dakle kao i ove prethodne izmjene zakona i ove Izmjene Zakona o USKOK-u naš klub će podržati. Zapravo jer one su na tragu, na tragu kažem i ovih prethodnih izmjena zakona. Ono što je ovim izmjenama, izmjenama zakona ima nekoliko stvari koje nisu tako velike ali mislimo da su dvije zapravo najvažnije koje se tiču ovih Izmjena Zakona o USKOK-u. Dakle prva je stvar brisanje dosadašnje odredbe iz članka 43. Zakona o USKOK-u a to je da se, da će raspravno vijeće odbiti zahtjev glavnog državnog odvjetnika za ispitivanje osobe koji je kao član zločinačkog udruženja pravomoćno osuđen kao svjedoka ako to nije u interesu otkrivanja i kaznenog progona drugih pripadnika zločinačke organizacije, odnosno zločinačkog udruženja. Naravno da je to predstavljalo, znači to je značilo da, konkretno pitanje je uopće kako se to našlo u dosadašnjem zakonu, Zakonu o USKOK-u i značilo je konkretno da nekoga tko je do sada bio pravomoćno osuđen kao član zločinačke organizacije raspravno vijeće više neće omogućiti državnom odvjetniku da ga ponovo ispituje kao svjedoka osim u određenom dakle kontekstu optužbe prema drugim članovima te iste zločinačke organizacije. Sam smisao uopće te odredbe je zaista ja nisam pravnik ali mi je potpuno nerazumljiv što je predstavljalo smisao ove odredbe. I mislim da je posve logično da se zapravo ta odredba ukine kao što se i sada ukida ovim prijedlogom izmjena zakona i da se omogući zapravo državnom odvjetništvu da te iste ljude može ispitivati u statutu svjedoka iako ne samo u kontekstu optužbe prema drugim članovima te zločinačke organizacije nego u bilo kojem drugom kontekstu. Mislim, dakle zaista kada to čovjek pročita pita se čemu je služila ta dosadašnja odredba koja je godinama živjela u tom Zakonu o USKOK-u kako se u njemu našla i kako to da je predlagatelj prije nije prepoznao i kako to je li da je to tako bilo. No, eto, tako to ide. Dakle, ta odredba je zaista O.K. Druga stvar koja je važna, dakle koja čini zapravo bit ovih Izmjena Zakona o USKOK-u je to da se oformljuje unutar USKOK-a odjel za istraživanje imovinske koristi stečene kaznenim djelom. Kao jedan zasebni odjel koji s obzirom na specifičnost odnosa imovine koja se ostvaruje kroz razna kaznena djela zahtjeva još dodatne stručne vještine, sposobnosti, znanja i slično te će se unutar tog odjela posebno specijalizirati određeni ljudi koji će se baviti tim područjem, dodatno se konzultirati sa ljudima iz Ministarstva financija, Policije i slično, koji se bave tim istim područjem. To je također jedna dobra i korisna jer vidimo zapravo da u onim postupcima koji su u tijeku se vrlo teško do sada ili gotovo nemoguće dokazuje na valjan način to da je netko nešto uzeo, a poslije to pretvorio preko cijelog lanca raznih tvrtki pretvorio konkretno u neku kuću na moru ili u neki udio u vlasništvu neke tvrtke koja se nalazi na njegovom tetku. I zaista osnivanje ovakvog odjela je dobro. Ono što je zbunjujuće meni osobno i to sam zapravo rekao u prethodnim točkama, to je da kad je bila rasprava o proračunu da je USKOK jedan od rijetkih proračunskih korisnika kojim se u ovom proračunu smanjuju sredstva. Dakle, povećavaju se sredstva Državnom odvjetništvu, povećavaju se sredstva sudovima, povećavaju se sredstvima brojnim ministarstvima, a USKOK-u koji i ovako i onako ima iznimno malen proračun od svega 20-tak milijuna kuna, a od njega se očekuje da bude glavna poluga obračuna sa onim akterima najorganiziranijeg kriminala, političkog koruptivnog kriminala koji je ovu državu pustošio, njima se u prijedlogu proračuna za 2014. godinu za 3,3% smanjuje proračun ministre. A traži se osnivanje novog odjela, specijalizacije novih ljudi i još dakle fokusiranje na neke dodatne poslove koje očito pokazalo je vrijeme taj USKOK treba određivat, a radi se o zaista malim sredstvima. I umjesto da im sa 20 povećate proračun na 30 milijuna kuna, a to nije za proračun puno, a za USKOK je 50% više, u ovom proračunu eto za 3,3% odnosno za 700 000 kuna im se proračun smanjuje u 2014. u odnosu na 2013. A oformit će se odjel, stručnjaci će se specijalizirat, ojačat će se segment, ojačat će se sa manje novcem kojeg i ovako taj USKOK ima malo za svoju djelatnost. Nisam htio davat amandman jučer u ime kluba jer mi je djelovao, mislim da ne bi imao velikog smisla, ali sigurno vi to možete relativno jednostavno riješit i pojačat taj USKOK. Pa dajte im 10 milijuna kuna, 50% više, dajte im još 50 ljudi više ako im već dodajete djelatnosti. Ta institucija, ta ustanova bi mogla biti jedan od najboljih proračunskih punjača državnog proračuna kroz vraćanje svega onoga što je iz ove države, iz ovog društva ukradeno u prethodnim godinama. Pa učinimo to, a nemojmo tu ustanovu ostavljati u situaciji premalog broja zaposlenih, relativno niskih plaća, vrlo niskim materijalnih resursa i onda ne ide, ide teško, a još stalno nadodavat poslove koje taj USKOK treba radit. A kad je riječ o istraživanju imovinske koristi stečene kaznenim djelima, dakle to je otprilike kod nas definirano u Kaznenom zakonu u člancima 77. i 78. koji su formulirani otprilike da će se ako postoji sumnja, ako je počinitelj kaznenog djela iz nadležnosti USKOK-a imao neku imovinu tada se ide prema toj imovini da se utvrdi da li je ona stečena zakonito ili nezakonito i kod članova njegove obitelji i slično. No ono što nama i što već godinama zapravo dolazi vox populi, a to je ono naravno ne treba se zaplitat u zamku inspektora Vinka, ali to je ono što ljudi nas propituju i traže od nas jer svi smo mi imali neko mišljenje o gospodinu Vidoševiću i prije nego što je utvrđena afera Remorker i svi smo vidjeli da je taj čovjek imao nemjerljivo više nego što je na bilo koji način mogao zaradit i da se slučajno nije uplelo u trag novca mi bi svi dalje vidjeli da čovjek ima puno više nego što je ikad mogao zaraditi, ali nitko se od nas ne bi pitao pa kako je to zaradio jer nismo slučajno utvrdili da je novac netko nosio u torbama. Hoću reći da s jedne strane naravno sindrom inspektora Vinka ne smije biti u ovoj državi, ali s druge strane moramo otvorit pitanje toga da se počne propitivat činjenica da li netko ima neku imovinu, kako ju je stekao, da li ju je mogao na bilo koji normalan, legalan način dokazat da ju je stekao i bez pokretanja kaznenog postupka, odnosno istražnih radnji. Mi za sada nemamo legislativu koja bi to ikome omogućavala. Imamo određene obveze prema poreznoj upravi da traži da netko nešto dokaže, međutim dokazao-ne dokazao u pravilu se dalje više ništa ne događa. Dakle ono što sad govorim ne govorim kao pravnik, govorim kao građanin, govorim kao onaj kojeg drugi ljudi to pitaju. Vidimo u ovom društvu ne jednog nego nekoliko stotina ljudi kao eklatantne primjere, kao vrh sante leda čija imovina, nekretnine, pokretnine, dionički udjeli i ono što je vidljivo da oni članovi njihovih obitelji imaju nemjerljivo više od onoga što su oni ikada na bilo koji način legalno mogli zaraditi. I naša je obveza da pri tome ne žmirimo jer znamo i svi izvori govore da je iz ove države izvučeno da li 10, da li 20, da li 30 ili 100 milijardi kuna od devedesete do danas. Pitanje je tko na koji način to procjenjuje. Mi pri tome ne možemo zatvarati oči i biti sretni kad uhvatimo jednu torbu ili dvije torbe sa 30 milijuna kuna i reći da pravna država funkcionira. Ne, ne funkcionira. U ovoj mjeri da bi se potreba hrvatskih građana za društvenom pravdom i osjećam da ova država funkcionira zadovoljila. I zbog toga ovaj dio koji se tiče USKOK-a stoji, međutim sigurno postoji prostor da se kroz još neke dodatne mehanizme zapravo postavi legislativni okvir da tamo gdje zaista postoji nedvojbeno visoka evidentna razlika između mogućih primanja nekog pojedinca i činjenici imovine koju on ima i bez da se prethodno otvori kazneni postupak, da se nađu mehanizmi kako da se zapravo uđe u to stanje i da se točno pita pa gospodine odakle to tebi. Ako možeš na bilo koji način dokazati o.k. I tri puta manje da si zarađivao u odnosu na ono što imaš. Ali ako zaista ni na koji način ne možeš to dokazati, e pa onda. I to je ono što hrvatski građani i traže od nas. Ne trebamo pred time zatvarati oči kao što ni u ovoj raspravi. U ovim prethodnim raspravama se ne trebamo praviti i biti jako fini i govoriti kako ovdje naše pravosuđe funkcionira. Percepcija hrvatskih građana nije takva. Ja sam hrvatski građanin. Dakle, nisam djelatnik pravosuđa, a percepcija hrvatskih građana da taj sustav slabo funkcionira, da taj sustav ne šteti pravdu u ovoj državi i da smo mi odgovorni prema hrvatskim građanima, mi kao zastupnici Hrvatskog naroda da o tome govorimo i da od vas kao resornog ministra tražimo da taj sustav funkcionira bolje u prvom redu brže, pravednije, poštenije, otvorenije prema hrvatskim građanima i da se one, da se sankcionira ona pljačka i onaj osjećaj prevare i poniženosti koji hrvatski građani vuku još iz vremena devedesetih ne kroz nekakve deklarativna opredjeljenja već kroz konkretne mjere i postupke gdje će zaista biti vidljivi rezultati. A što se tiče ovih izmjena i dopuna zakona još jedanput kao i one prethodne klub HDSSB-a je za.
Imamo prijavljenu repliku Branka Vukšića.
Uvaženi kolega Đurović, rekli ste da ne smijemo podleći sindromu inspektora Vinka, ali da se trebamo propitivati. Prije četiri godine, četiri i pol godine uoči predsjedničkih izbora 2009. godine gospodin Milan Ivkošić u Večernjem listu napisao je jedan tekst, poveliki tekst u kojem je nabrojao dio imovine Nadana Vidoševića. I tad je, mislim da su bili čak u naslovu Nadanovi dvori. Otkud Nadanu dvori? Novinara, ne samo gospodin Milan Ivkošić u Večernjem listu, nego i mnogi drugi novinari, deseci novinara su postavili pitanje i zatražili od Državnog odvjetništva da propita otkud jednom čovjeku koji se nikad nije bavio legalno biznisom enormno velika imovina. I što smo dobili? Dobili smo reakciju, zato sam ja rekao kad počinje, kad se počinje postupak. Deset godina nakon što se pojavi u novinama, eventualno ako nekom taj čovjek smeta, ako počinje biti politički mrtvac ili miriši na političkog mrtvaca ili ga netko želi maknuti s obzirom jel' smeta nekoj drugoj interesnoj skupini. Itekako, ja kažem koliko god mi bili ponekad bijesni na medije, koliko god mediji izvještavali o nama saborskim zastupnicima tako kako izvještavaju, da nema medija, da nema pritisaka medija koje opet instruiraju neke određene interesne skupine ne bi devet desetina ovoga se događalo što se danas događa oko korupcije. Znači ne bi se raskrinkavalo. Itekako, zato kad sam prije govorio, ne trebamo štititi one ljude koji nisu reagirali na vrijeme. Prije četiri godine se znalo što gospodin Nadan Vidošević, možda bi napravio puno manje štete da je onda državni odvjetnik reagirao.
Na repliku odgovara Dražen Đurović.
Da pa to sam govorio, ali ima tu jedna stvar. Dakle, stvarno ne spadam u one čiji je favorit glavni državni odvjetnik ali on nije imao zakonske mogućnosti. Dakle, on ima zakonsku mogućnost. Ona se stekla u onom trenutku kad je trag nekog novca njemu omogućio da blokira imovinu i krene … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, mi nemamo nekakvu specifičnu legislativu koja bi ako postoji osnovana sumnja da netko ima puno više nego što je realno mogao zaraditi omogućavala Državnom odvjetniku ili mu stvarala prostor da pokrene postupak protiv nekog. Da li o ovome ili nekom drugom državnom odvjetniku? To je ono što mi nemamo. Dakle, i o tome sam i govorio. Mi bi zapravo to trebali vidjeti na koje načine i kakvom legislativom jednostavno otvoriti taj prostor i državnom odvjetniku i USKOK-u da mogu zapravo otvarati određene postupke ne kada postoji osnovana sumnja na kazneno djelo već u ovom prostoru ogromnog nesrazmjera ne što netko ima i mogućnosti njegovih prihoda što se može u suradnji sa Poreznom upravom utvrđivati bez obzira i ako ne postoji nikakva osnovana sumnja u tom trenutku na bilo kakvo kazneno djelo. Hvala.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Stavove kluba Jadranke Kosor i HGS-a iznijet će poštovana kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Podržat ćemo ove izmjene. To je još evo jedna cigla u zidanju učvršćenja bedema pravne države, zaštite pravne države, odnosno borbe protiv kriminala i protiv korupcije. Moje mišljenje inače je da je pravosudni sustav o tome se u ovoj raspravi opravdano također raspravlja, da je pravosudni sustav u Hrvatskoj dobar, da on funkcionira. Naravno da uvijek trebamo težiti ka boljem, učinkovitijem, bržem, ali da pravosudni sustav nije dobar da on ne funkcionira Hrvatska ne bi zatvorila Poglavlje 23. i danas ne bismo bili članica EU. I to je isto istina i katkada mislim da moramo pokazati više poštovanja prema onom što smo svi zajedno radili i ono što jesmo jer to je inače jako, jako važno da bismo mogli raditi i dalje i bolje i čvršće i odlučnije. Također, osobno smatram da rasprava u sabornici o pojedinačnim predmetima pa onda i osobama koje se istražuje ili kojima se sudi, znači o predmetima koji su predmeti istrage koje nisu završene i optužnice nisu podignute ali isto tako i o predmetima o kojima se sudi na sudovima pa i u onima gdje su izrečene prvostupanjske presude ali nisu konačne da ne treba podrobno ovdje raspravljati jer ovo nije sudnica, ovo je sabornica. Dakle, mi stvaramo zakonski okvir, a sudovima pustimo da sude. Jer ponavljam onu važnu isto tako ustavnu vrednotu koja nije osobito omiljena katkada da je svatko nevin dok mu se pravomoćnom sudskom presudom to ne dokaže. Zato svakako podupiremo ove izmjene koje se tiču postupanja tijekom izvida, dakle izvida koje je tajno. I to je čuvanje pravne države i to je pravna država dok postupak ne završi da on ostane u okvirima institucije koja ga provodi. Ni mediji ni zastupnici ni bilo kakva druga javnost ne može suditi. Jer što kad se pokaže da je netko unatoč svemu nevin, dakle ako tako odluči sud to moramo poštovati. Dakle, to je tajno. Odavanje tajne je kazneno djelo, jednako tako to isto tako često zaboravljamo. Dakle, puna potpora tom institutu. Međutim, gospodine ministre članak 4. kaže, dakle gdje se mijenja članak 15., na način propisan posebnim zakonom može izvještavati javnost o tijeku izvida koji je, dakle govori se o postupku tijekom izvida, koje provodi ured ali samo kad to nalaže interes javnosti. Sad dakle ja razmišljam o ovom dodatku samo kad to nalaže interes javnosti. Naime, interes javnosti je sve. Interes javnosti je uvijek zapravo, javnost bi htjela sve znati. Dakle, svaku pojedinost, svaki detalj tijekom izvida odnosno tijekom istrage. I bojim se da ovako formulirana izmjena će dovesti ili dovoditi do nedoumica u tom smislu kako ovu normu primjenjivati ili bolje rečeno kako je provoditi. Možda možemo i bez toga dodatka jer će se svi na to pozivati. I svi kad se objavi negdje u mediju ili bilo gdje drugdje nešto što mora biti i što jest tajna, a odavanje toga je kazneno djelo, svi će se pozivati na interes javnosti i s pravom i pozivat će se na ovaj članak. Razmislite do kraja rasprave, možda, ja neću ulagati amandman ali možda bi to bilo važno. I svakako i u USKOK-u utemeljenje Odjela za istraživanje imovinske koristi stečenim kaznenim djelima nužno. Evo na to nas tjera nažalost praksa, svakodnevni slučajevi, svakodnevne afere, sve ono što se otkriva. I u tom smislu još jedno razmišljanje. Dakle, sve ono što je blokirano, sve ono što je privremeno oduzeto i što će jednog dana biti trajno oduzeto, ali koncentrirajmo se samo na ovo što je privremeno oduzeto treba čuvati. Dakle, država nažalost i na to mora trošiti novac koji nije mali. I zbog toga treba biti još čvršći i odlučniji u borbi protiv korupcije i borbi protiv kriminala. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Dražen Đurović.
Evo hvala. Pa zastupnice ja se s vama u jednom dijelu slažem da stvarno inače nije lijepo i zaista je ružno ljude prozivati imenima i meni to isto nije drago i nekad mi je mrsko. To je s jedne strane. S druge strane kad je riječ o tome da nije dobro komentirati one postupke koji su u tijeku i slično, čujte nas građani plaćaju i mi primamo plaću da jednostavno kažemo i prenesemo što ti ljudi misle, što ti ljudi nama govore, i ako ćemo se do te mjere samocenzurirati onda će u određenoj mjeri i naš posao gubiti smisao. Jer, posebno u ovom društvu i u ovoj državi za koju da li ćete se složiti ili nećete se složiti ne samo da je bremenita problemima, ne samo da je bremenita unutarnjim konfliktima, ne samo da je 5,5 godina u recesiji, ne samo da se građani osjećaju pokradeno, ne samo da smo međusobno po raznim osnovama zapravo jedni s drugima u konfliktima i ako ćemo se svi samocenzurirati onda ne znam gdje će naš rad voditi. S druge strane, već sam to prije rekao, mislim da inače atmosfera koja vlada ovdje među nama je zapravo neprirodno ne prefina, ali zapravo previše u rukavicama. U većini svjetskih parlamenata država koje su puno jače i razvijenije ljudi govore puno otvorenije i puno čvršće nego što mi ovdje govorimo. A ako ćemo uškopiti raspravu i razgovor onda možemo ukinuti plenarne sjednice.
Na repliku odgovara poštovana Jadranka Kosor.
Apsolutno je netočno da bih ja pozivala na samocenzuru ili bilo kakvu cenzuru. Ja kao pravnica imam pravo reći svoje mišljenje jednako tako da ovo nije sudnica da mi ne možemo detaljno, dakle da mi u nekim slučajevima koji su primjerice u istrazi aktualni neću opće spominjati, nikad to ne spominjem, da mi ne znamo dakako detalje i da onda treba biti vrlo oprezan. Međutim, jednako tako kao i vi čula sam bezbroj puta ljudi koji kažu, znao sam, znam ja ili znala sam ja na taj i taj slučaj, tu se kralo, tu se uzimalo, taj je kriv, taj je lopov. Moje pitanje je uvijek jeste li ga prijavili? Naime, svi kao građani i građanke RH ako imamo neku informaciju o mogućem kaznenom djelu, sumnju dužni smo to prijaviti. O tome isto treba češće govoriti jer ako ta naklapanja vrlo često u javnosti ostanu u zraku i ništa se ne dogodi onda je to zapravo prazan balon koji se ispuhao, probušio. Dakle, svatko tko ima informaciju, indiciju o kaznenom djelu, bilo kakvom, bilo kojom, mora prijaviti. Zna se tko je za to mjesto, USKOK odnosno DORH.
Preostalo nam je još čuti stavove Kluba HNS-a i poštovanu kolegicu Nadu Turinu-Đurić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom. Ova tema uvijek na neki način isprovocira zastupanje nekih stavova koji dolaze iz šire javnosti i percepciju šire javnosti o radu tijela kao što je državno odvjetništvo i USKOK i svi imamo od nas koji sjedimo ovdje vjerojatno istu potrebu da to nezadovoljstvo prenesemo kroz govornicu, kroz raspravu kad se prijedlozi zakona vežu uz neku od tih tema i prolijemo često žuć nad tim jer naravno da smo i osobno osjetili ponekad na svojoj koži ili kod svojih kolega ili u svojoj obitelji ili u gospodarstvu da te institucije nisu dovoljno učinkovito, dovoljno brzo odreagirale a povezano nažalost bar za nas u politici, nažalost često povezano sa utjecajem političkih elita na ove institucije. Međutim ono što jest činjenica da to prolijevanje žuči vezano uz funkcioniranje tih ustanova nije baš dalo svih ovih godina koliko ja znam o tome se godinama na isti način raspravlja nije dalo neke veće učinke. Ono što HNS podržava kroz prijedloge koje, zakona koje je Ministarstvo pravosuđa donijelo na naše klupe je to da se pokušava ipak na jedan sustavni način suziti prostor za ono što stvara lošu percepciju o radu tih institucija. I ne bi se složila da se baš ništa tokom godine nije pokušalo učiniti, pa i sam USKOK i formiranje samog USKOK-a je upravo bio pokušaj da se formira institucija koja će efikasnije, brže i kvalitetnije, poštenije i kako god hoćete provoditi zakone i stavljati na mjesto one ljude koji su se o zakon ogriješili na ono mjesto gdje im to jest. Međutim, naravno devijacije cijelog sustava su primjetne i mislim da smo mi zadnji koji naravno da moramo govoriti o svemu tome ali mi smo možda zadnji koji možemo direktno bilo koga optuživati jer upravo smo mi oni koji odlučujemo o prije svega čelnim osobama koje vode te institucije. Pa ja ne bi zadirala u temu, da li je netko bio pod nečijim utjecajem, da li je bio od nekoga izmanipuliran, ali definitivno kod nekih izvješća koje ovdje dobivamo na saborske klupe bi trebalo razgovarati o brojevima odnosno o tome koliko je nečega učinjeno a koliko nije učinjeno. Pa ako se tako dogovorimo onda ćemo imati i priliku da i postupamo prema ljudima koji su nositelji dužnosti koji upravljaju tim sustavima, ovdje konkretno govorimo npr. o državnom odvjetniku odnosno odvjetništvu. Međutim, ja bih se malo vratila ipak na konkretno na ovaj prijedlog Zakona koji naravno je jedan dio ovog paketa i gdje se ustvari usklađuje ovaj Zakon sa prijedlogom zakona o kaznenom postupku i pozdravljamo znači ovaj preustroj odnosno način funkcioniranja gdje bi sigurno jedan dio USKOK-a trebao postati efikasniji. Pogotovo u ovom djelu gdje se utvrđuje imovinska korist i u onom djelu gdje sigurno taj cijeli sustav pretpostavljam nema dovoljno kvalitetnih stručnjaka koji bi to utvrđivali jer mi ovdje možemo lamentirati o tome tko kolko ima i šta se nama čini sa strane, jer to netko piše u novinama i slika za novine. Međutim, kod utvrđivanja imovine to nije baš samo tako jer ja mislim bi ja odavde sama mogla reći da sigurno poznajem neke ljude koji su bili ili jesu još uvijek u politici a za koje se osnovano sumnja da imaju jako puno a da to nigdje nije zabilježeno ili da to ne možete u novinama ni u obliku, niti kuća niti vikendica niti dvora niti skupih automobila, ali cijela javnost bruji da oni imaju veliki ne samo utjecaj nego i veliku imovinu koja nama nije vidljiva. Što znači da sigurno stručnjaci koji bi radili na tim istragama, istraživanju takvih bi trebali bit prvoklasni stručnjaci jer sigurno da nije lako ući u trag imovini. I postoje različiti načini da se ona nažalost prikrije a oni koji se u to dobro razumiju to i znaju vrlo kvalitetno očito činiti. Jer mi ni jednog takvog koliko ja znam nismo nikada, takvu osobu nismo priveli pred lice pravde. Ali se i dalje o tome nagađa pa je to jedan jako veliki pomak da u tom smislu angažiramo struku. Naravno da korupcija i organizirani kriminal ima dalekosežne posljedice za društvo i da svaki zakon, svaka odredba koja unutar bilo kojeg zakona ide u pravcu toga da se ona suzbije je veliki pomak. I mi kao zastupnici naravno bi to svi trebali zdušno podržati i tražiti da se maksimalno to poštuje, odnosno tražiti sankcije, odnosno donositi zakone u kojima se traže sankcije za nepoštivanje takvih zakona. Hrvatska Narodna Stranka će naravno podržati prijedlog i ovog zakona. Naravno sa velikom nadom da će svi ti zakoni stvarno živjet i zaživjeti. Bile su i neke druge vlasti ovdje i imale su prilike razmišljati o tome na koji način suziti prostor kriminalu u ovoj državi pa su to činile ja bih rekla više paušalno nego stvarno. Evo svi ovi zakoni koje donosimo mislim da idu u tom pravcu da ćemo u nekoj budućnosti ipak doživjeti da naše pravosuđe i naš cijeli pravni sustav i naše državno odvjetništvo funkcionira na standardima koje recimo imaju zemlje zapadne Europe na koje bi se mogli ugledati i trebamo se ugledati. Zato će Hrvatska Narodna Stranka podržati prijedlog ovoga Zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Završna riječ ministra pravosuđa Orsata Miljenića.
Hvala lijepa. Dvije stvari su se tijekom rasprave više, ali dvije možda treba, zaslužuju da nešto prokomentiram. Jedno se tiče financijskih sredstava odnosno proračuna za ovu godinu on je nešto neznatno manji za USKOK, međutim, projekcije jesu da se on povećava dalje. Međutim, USKOK je i dio državnog odvjetništva, ukupna sredstva jesu povećana. A sigurno je mi kada smo radili projekcije koliko nam treba za provedbu ovih zakona one će, u okviru postojećih sredstava, dakle postojećih sredstava ima dovoljno i ni na koji način neće omesti sve što treba provesti po ovom zakonu. Dakle što se toga tiče to je proračunski dovoljno dobro pokriveno. Drugo, što se tiče izvješćivanja javnosti o čemu se govorilo i posebnog interesa dakle tu se regulira da se posebnim propisom, odnosno zakonom to uređuje na koji način. Pa tako i recimo imate u ovom prethodnom zakonu u Zakonu o državnom odvjetništvu, znači da kada nalaže interes javnosti o tijeku … [[Govornik se ne razumije.]] izvijestiti javnost. Smije se obavijestiti samo o radnjama koje su poduzete ili se poduzimaju bez navođenja imena, sudionika u postupku i sadržaja tih radnji. Dakle to je ograničenje. Moramo ostaviti taj opravdani interes javnosti, to je jedan standard koji se mijenja i koji je teško nekada definirati ali on mora postojat. Vi možete recimo imati nekakvu veliku nesreću i javnost ima interes da je se obavijesti šta se poduzima tu, bez navođenja imena i sadržaja točno radnji koje bi ugrozile postupak. Ali naravno držati od javnosti, ne davati ni tu informaciju onda upravo otvarate, stvarate teren da se informacije počnu prikupljati uvjetno rečeno na crno, da se rade spekulacije itd.. Zato je ta odredba tako definirana a naravno standard će se s vremenom morati izgrađivati. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem ministru. Zaključujem raspravu. Glasati ćemo kada se stvore uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 533. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim gospođu Sandru Artuković Kunšt da se izjasni o podnesenim amandmanima. Jednom amandmanu na članak 14. Izvolite.
Hvala lijepo. Vlada prihvaća navedeni amandman.
Hvala. Postaje sastavni do zakona. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Ponovno napominjem da je za donošenje ovog zakona također potrebna većina glasova svih zastupnika 76 znači glasova. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Ovaj zakon je prihvaćen jednoglasno sa 96 glasova za. Prelazimo na iduću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 531; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno Članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Nema potrebe. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu za koju se nitko nije prijavio. Pa raspravu zaključujem. Glasati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Prihvaćaju se svi amandmani.
Sve amandmane prihvaćate, prema tome oni postaju sastavni dio zakona. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 86 glasova za i 16 suzdržanih donesen zakon. Malo ćemo produžiti ovaj prijepodnevni rad jer ćemo sada raspraviti još jedan zakonski prijedlog, odluku, s obzirom da imamo ovdje predstavnicu Vlade. Pa prelazimo na: - Prijedlog Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operacijama potpore miru Ujedinjenih naroda; Predlagateljica Odluke je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja Odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika za drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Višnja Tafra zamjenica ministra obrane.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Budući da je Odluka Hrvatskoga sabora o upućivanju pripadnika Oružanih snaga u mirovne operacije pod vodstvom UN-a ističe 31. prosinca ove godine pred vama se nalazi Prijedlog nove Odluke kojom bi se u mirovne operacije pod vodstvom UN-a u 2014. i 2015. godini uputilo do 32 pripadnika Oružanih snaga i to u 6 mirovnih operacija: u mirovnoj operaciju u Libanonu do 5 pripadnika, u Liberiju do 2 pripadnika, u Južni Sudan do 5 pripadnika, u Indiju i Pakistan do 10 pripadnika, u Zapadnu Saharu 8 i na Cipar 2 pripadnika. Financijska sredstva za provođenje ove odluke su osigurana u državnom proračunu za 2014. i 2015. godinu, ona iznose otprilike po godini 3,6 milijuna kuna i želim još napomenuti da je sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u mirovnim operacijama pod vodstvom UN-a izuzetno važno iz razloga, samo da vas podsjetim da u tim operacijama sudjelujemo od 1999. godine i da je ukupno sudjelovalo 1785 pripadnika Oružanih snaga, od čega 59% žena pa vas očekujemo da podržite i prijedlog ove odluke. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Dunja Špoljar.
Hvala potpredsjednice. Uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Red je da se na početku zapitamo prije svega što je to globalna odnosno međunarodna sigurnost jer u vrijeme Hladnog rata stvari su bile potpuno jasne, globalna sigurnost nju je mogla ugroziti samo jedna od dvije supersile, ili SAD ili SSSR. Od onda dogodile su se vrlo značajne promjene, odnosno napredak od kojih su na globalnu sigurnost najviše utjecale asimetričnost razvoja u svijetu i tehnološka tranzicija, a posljedice su nesagledive. Donekle su bile, a i nadalje su nepredvidljive ali gotovo u pravilu utječu na rast globalne nesigurnosti. Dogodio se 11.rujna, sve je manje sukoba koji se vode na klasičnom bojištu na kojem se sukobljavaju vojne strane, sve je više u sukobe uključenih civila ili paravojnih snaga, nova oružja sa sasvim novim mogućnostima djelovanja, nuklearni terorizam, biološki, kemijski i kakav sve još i nove informacijske tehnologije koje su u službi oružja i naoružanja. Nekada su u svijetu postojali centri ekonomske i tehnološke moći, a sada se ta moć globalizirala, raširila se po cijelom svijetu. Pritom uz razvoj globalna moć donosi i nejednakost. Manje od 24 sata nakon terorističkih napada na SAD sjevernoatlantski saveznici aktivirali su članak 5. po kojem napad na jednu članicu treba se smatrati napadom na sve članice NATO-a. Danas se gotovo sa sigurnošću može staviti znak jednakosti između prioriteta nacionalne sigurnosti i globalnog terorizma. Stoga ako je ranije i bilo moguće da neka država zauzme poziciju tzv. neutralnosti jer nije bila izravno ugrožena, danas je to nemoguće. Terorizam je ušao u svaku državu izravno ili neizravno. Jedan od načina neprihvaćanja globalne neutralnosti Hrvatske je slanje pripadnika Oružanih snaga u operacije potporu mira i druge aktivnosti UN-a. I dakle da skratim, danas je 21 pripadnik Oružanih snaga Republike Hrvatske u pet mirovnih misija UN-a i to u Libanonu, Liberiji, Zapadnoj Sahari, Indiji, Pakistanu te Cipru. No odluka Hrvatskog sabora za navedene pripadnike ističe 31. prosinca ove godine, stoga je pred nama prijedlog za naredne dvije godine i to kao što je zamjenica prije mene rekla u Libanonu do 5, u Liberiji do 2, u Južnom Sudanu do 5 pripadnika Oružanih snaga, u Indiji i Pakistanu do 10, u Zapadnoj Sahari do 8 i na Cipru do 2 pripadnika. Operacije potpore miru pridonose jačanju globalne sigurnosti ne samo izvršavanjem osnovnih zadaća nadzora i održavanja primirja, već i pružanja potpore temeljnoj sigurnosti društva i osoba, jačanjem sigurnosnih institucija i provedbom zakona, pružanjem potpore političkim procesima, ustrojavanjem mehanizma za lokalno rješavanje sukoba pružanjem potpore osiguranju temeljnih životnih potreba stanovništva, prije svega i iznad svega humanitarnim pomoćima, pružanjem potpore izbjeglicama i prognanicima te ekonomskom revitalizacijom, obnovom temeljnih funkcija javnih institucija te stvaranjem antikorupcijskih programa. U tom svjetlu klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davor Božinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospođo zamjenice ministra. Mi smo ovdje čuli konkretne činjenice koje ja ne bih ponavljao, čuli smo i jedan ekspoze s kojim se ja slažem, međutim kazao bih ipak nešto. Mislim da je dobro što je Vlada Republike Hrvatske odustala od jednog stava koji se pojavio negdje u veljači ove godine, po kojem Republika Hrvatska nema ni politički ni ekonomski ni vojni interes sudjelovanja u UN mirovnim misijama. Čak se razmatrao i prekid s ovakvim misijama. U današnjem prijedlogu vidimo da se radi ne o prekidu nego o povećanju i meni je drago ako je Sabor, ako je rasprava ovdje u Hrvatskom saboru pridonijela da Vlada odustane od tog stava i da nam predloži ovakav prijedlog odluke danas. Ja bih iskoristio priliku i još jednom naglasio u čemu se sastoji važnost sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga u misijama UN-a. To je prije svega prisustvo na područjima na kojima je međunarodna politika veoma aktivna. Drugo, tu je razmjena iskustava sa našim partnerima iz NATO-a, iz Europske unije, naravno iz UN-a. To je mogućnost da se dođe do privilegiranih informacija. Radi se i o stjecanju iskustva na terenu za časnike i dočasnike Oružanih snaga Republike Hrvatske koje su im veoma važni pogotovo kod obnašanja rukovodećih funkcija. Važno je i to da smo u nekim misijama imali zapovjedna mjesta i onda je i korektno i interes je da nastavimo sudjelovati u tim misijama pogotovo u onima u kojima smo od početka na primjer u Sudanu pa i da nastavimo ovu novu misiju koja se odnosi na južni Sudan nakon što je došlo do razdvajanja. Neke misije poput Cipra imaju posebnu važnost za europsku sigurnosnu i obrambenu politiku, ali i za NATO s obzirom da su involvirane dvije članice NATO-a, dakle naši partneri i saveznici kao što su Grčka i Turska. Mi dame i gospodo jednostavno moramo rasvijetliti i političkoj i općoj javnosti činjenicu da uz veliko poštovanje i ponos na pripadnike Oružanih snaga koji obavljaju važne i složene zadaće daleko od svojih domova u tim misijama sudjeluje Republike Hrvatska. Sa svim svojim interesima, nisu to samo interesi za boljim svijetom koji su neupitni. Interesi mogu biti i konkretni ukoliko ih prepoznamo i o njima raspravimo. Zato i u ovoj prigodi ja želim naglasiti važnost inter resornog sagledavanja političkih, ekonomskih i drugih interesa koji se otvaraju i mogu otvoriti za Hrvatsku. Primjerice, sudjelovanje u ovim misijama naše diplomatske i političke predstavnike pozicionira za stolom gdje se raspravlja o stanju u tim zemljama i u tom određenom dijelu svijeta. To je važno kako za multilateralne kontakte u ovom konkretnom slučaju u kontekstu Svjetske organizacije odnosno Ujedinjenih naroda, tako i na bilateralne kontakte i to ne samo, čak ne primarno iz političkih već ponajviše iz gospodarskih razloga. U dijelovima svijeta gdje su pripadnici naših Oružanih snaga činjenica njihovog sudjelovanja može se i mora snažnije iskoristiti. Naše vojno sudjelovanje daje itekakav legitimitet hrvatskoj politici da razmotri i lobira za interese hrvatskoga gospodarstva u tom dijelu svijeta. Naravno činjenicu nazočnosti, izravnog uvida u stanje odnosa u tim regijama, običaj i praksu poslovanja, informacije o tamošnjim planovima razvoja i projektima treba učiniti dostupnima našem gospodarstvu. Treba imati u vidu da se tu najčešće radi o prostorima koji su pretrpjeli ratove, razaranja i koji kreću u obnovu i investiranje. Možda mi nećemo imati potencijal da sami preuzmemo neke velike poslove, ali možemo se priključiti nekim većim igračima, korporacijama, multinacionalnim kompanijama. Posebno želim naglasiti da se to ne odnosi samo na ove postojeće misije već i na buduće. Sustavnost u ovom poslu, dame i gospodo ćemo postići tek onda kad negdje budemo, kad budemo donijeli odluku da negdje idemo, sudjelujemo u nekoj misiji na iskazan interes hrvatskoga gospodarstva. S obzirom na neke konkretne, specifične interese naših firmi. I to bi, i to je u svakoj zemlji dio strategije izvoza. Evo posla i za našu gospodarsku diplomaciju, ali u predstavljanju gospodarske diplomacije nisam zamijetio da je itko ovo spomenuo. Naravno sudjelovanje u misijama UN-a nam daje legitimitet za jaču participaciju u sudjelovanju u programima opskrbljivanja UN za potrebe mirovnih misija. Osobno sam negdje 2011. sa podtajnikom UN-a za mirovine misije dogovorio suradnju po tom pitanju, te u rujnu 2011. tu u Hrvatskoj boravio direktor Uprave za nabavu koji je održao predavanje pred sedamdesetak hrvatskih firmi o tome kako poslovati sa UN-om. Države koje sudjeluju u misijama itekako imaju legitimitet da sudjeluju i u opskrbi tih misija. S ove sada oporbene pozicije mogu samo pledirati na državne institucije da budu snažno uključene u taj segment i iskoriste sve potencijale koje ti programi donose i mogu donijeti. Stoga mogu izrazit zadovoljstvo što uočavam napredak na ovom planu pa i kad je u pitanju Hrvatski sabor. Ja sam više puta u raspravama ovdje inicirao potrebu, dapače nužnost da se ovim pitanjima pristupa sveobuhvatno, tako da uskoro će se sastati tri odbora koji će raspraviti naše sudjelovanje u mirovnim misijama, tri na zajedničkoj sjednici. Bilo bi naravno puno bolje da je taj sastanak prethodio ovoj današnjoj odluci, ali nadam se da će to uskoro postati praksa ne samo u Saboru već i u jednoj sinergiji s izvršnom vlašću i sinergiji izvršne vlasti unutar same sebe. Mi ćemo naravno ovu odluku podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Želite li završno? Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke glasat ćemo kasnije. Kolegice i kolege do 15,00 sati ćemo imati stanku. Počet ćemo sa ovim obveznim mirovinskim fondovima, dobrovoljnim i mirovinskom društvu a ukoliko bismo u neko vrijeme to završili da kažem ovako normalnije onda bismo se vratili na izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama i tako bi danas završili. Hvala lijepa.
Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operacijama potpore miru UN-a. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke za koju je također potrebna većina glasova svih zastupnika. Tko je za? Ima li netko protiv? Ima li suzdržanih? Rezultat. Odluka je prihvaćena jednoglasno, sa 98 glasova za.
Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici nastavljamo sa popodnevnim radom u plenarnom zasjedanju. Na redu je - Prijedlog Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 526; - Prijedlog Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 527; - Prijedlog Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 524; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, to su članci 183. do 188. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava Mirando Mrsić. Izvolite poštovani ministre.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Kad smo najavljivali Zakon o mirovinskom osiguranju najavili smo da ćemo vrlo brzo doći sa tri zakona koji uređuju potpuno mirovinski sustav u RH. Danas pred vama su tri zakona, Zakon o obveznim mirovinskim fondovima, Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima. Prije nego prijeđem na sam zakon predlažem da u svom izlaganju prođem kroz sva tri zakona jer su ona manje-više nedjeljiva jedan od drugoga, a da onda u diskusiji možemo diskutirati o svakom zakonu ponaosob ako je to u redu? Hvala lijepo.
Objedinjena je rasprava i zahvaljujem se ministre na inicijativi.
Hvala lijepo. Dakle, zašto smo uvodili tri stupa mirovinskog osiguranja? Razlog je vrlo jednostavan da u vrijeme kada je sustav međugeneracijske solidarnosti na neki način uspostavljen, u vrijeme jednog velikog vojskovođe Bismarcka tada je taj sustav služio tome da vojnici koji odlaze u rat kada se vrate kući imaju sigurnost i da za vrijeme ratovanja ne razmišljaju o svojoj mirovini i svojoj sigurnosti u starosti. Sustav je bio održiv do onog trenutka dok je više ljudi radilo, a manje ih bilo u mirovini. Međutim, kada dođe do starenja stanovništva kao što Hrvatska u ovom trenutku je tada taj sustav dolazi u probleme. Jer sve više ljudi uživa mirovinu, a sve manje ljudi radi. Napominjem da smo krajem '80-ih i početkom '90-ih u Hrvatskoj imali 2 milijuna zaposlenih ljudi, dakle građana RH a otprilike oko 500 tisuća umirovljenika što je 1 na prema 4 što je izuzetno dobro za mirovinski sustav. Međutim, mi u ovom trenutku smo negdje skoro pa 1 na prema 1, dakle zavisi o tome koliko imamo umirovljenika ili koliko imamo zaposlenih je negdje otprilike 1 na prema 1,19, 1 na prema 1,22 ovisi kada gledate. Dakle, nešto što zvoni za uzbunu i stoga je i predložena mirovinska reforma sa tri stupa sa vrlo jasnim ciljevima, veća plaća i duži radni vijek automatski rezultiraju i većom mirovinom iz drugog stupa bez potrebe da se to uređuje u mirovinske formule. A duži radni vijek smanjuje pritisak na mirovine iz prvog stupa jer veće su onda uplate u prvi stup zbog duljeg radnog vijeka a kraći period isplate mirovina zbog kasnijeg umirovljenja. To su zakonitosti mirovinskog sustava koje tako zvuče grubo ali su takve kakve jesu. Stoga smo mi i u Zakon o mirovinskom osiguranju krenuli tim putem da što više promoviramo duži ostanak u radnom odnosu i da na takav način smanjimo i pritisak na prvi mirovinski stup i u tome treba gledati i sve one mjere koje smo predložili za sam Zakon o mirovinskom osiguranju. Prinos ostvaren kroz upravljanje fondovima povećava mirovinu. Negdje je neformalni konsenzus da se upravljanje fondom smatra uspješnim ako je stopa prinosa 2 do 3 postotna boda iznad inflacije. S druge strane očekuje se da će fondovi imati pozitivan učinak na razvoj tržišta kapitala i domaćih investicija, a time i na rast BDP-a. 1990. i to treba stalno i upamtiti da reforma nije počela 2002., ona je tada završila u prvom dijelu, ona je početa 1990. kad je donesen Zakon o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima kojeg sada dijelimo u dva posebna zakona, Zakon o obveznim i Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Dakle, ovaj stari zakon je imao dosada 7 izmjena, a Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje je imao dosada tri izmjene. Napominjem da je ovaj treći zakon donesen na neki način da se samo pokrije pravna praznina do onog trenutka kada će se početi isplaćivati mirovine iz drugog i trećeg mirovinskog stupa i da je bilo potrebno da se naprave izmjene i da taj sustav bude sigurniji. Koji su razlozi uvođenja tri stupa mirovinskog osiguranja? Dakle, inicijalni plan je bio da će izdvajanjem za drugi stup se postupno povećavati do 10%, dakle negdje do 9% do 2010. Dakle to se nije nikad napravilo, na neki način se sustav 2004.konzerveriao, dakle nije se išlo niti prema povećanju izdvajanja za drugi mirovinski stup ali ni prema onom drugom što mnogi danas zagovaraju da se onda drugi mirovinski stup vrati državi, dakle da se vrati u proračun jer se na takav način popune proračunske rupe. Također smo tada početkom mirovinske reforme na neki način one koji su bili u dobi između 40 i 50 godina malo gurnuli prema drugom mirovinskom stupu i mnogi od njih nisu bili dovoljno ili neće biti dovoljno u drugom mirovinskom stupu da iz toga imaju dostojnu mirovinu, i to smo ispravili da je moguće da se izađe iz drugog mirovinskog stupa i vrati se u prvi jer su mirovine s obzirom da je period kapitalizirane štednje izuzetno mali. Zakonom o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju uveden je dodatak na mirovinu u rasponu od 4-27% ali samo za umirovljenike u prvom mirovinskom stupu i ako hoćemo i želimo da nam mirovine drugog mirovinskog stupa budu održive, tada moramo taj dodatak dati i ljudima koji su u drugom mirovinskom stupu. I također formula za mirovine za osobe koje su istovremeno i u prvom i drugom stupu je sada izrazito nepovoljna jer je ona predviđena da mi sada izdvajamo 10% u drugi mirovinski stup do čega se nije došlo. Stoga smo mi u Zakonu o mirovinskom osiguranju predvidjeli drugačiju formulu koja će reflektirati postotak izdvajanja u drugi mirovinski stup. Dakle, prema važećoj formuli za umirovljenike koji primaju mirovine samo iz prvog stupa je ona standardna formula dok je formula za mirovine, za umirovljenike iz prvog i drugog stupa takva da će te mirovine ako ne napravimo promjene a mi smo te promjene najavili u Zakonu o mirovinskom osiguranju biti svega 25-30% plaće što smatramo da je neprihvatljivo i da je stoga potrebno stvari promijeniti. Kada govorimo o troškovima sustava prema izvorima HANFA-e troškovi mirovinski osiguravajućih društava, društava koji upravljaju fondovima su negdje otprilike oko 0,68% dakle troškovi poslovanja u odnosu na prosječnu imovinu, dok su kad govorimo o HZMO mada to nije komparabilno i to ne iznosim tu da sada kompariramo jedno i drugo, dakle, to su potpuno drugačiji sustavi osiguranja negdje otprilike rashodi za poslovanje kroz izdaci za mirovine 1,21% dakle nije mi cilj da uspoređujem što je skuplje što je jeftinije nego da samo vidimo koji su odnosi troškova. Kakvo nam je trenutno stanje? Imamo 4 obvezna mirovinska fonda, 23 dobrovoljnih mirovinskih fondova od kojih je 6 otvorenih mirovinskih fondova, 17 zatvorenih i jedno mirovinsko osiguravajuće društvo. Ukupno od 2002.do danas do kad je reforma zaživila u punom obimu, imamo milijun 692 218 članova, to ne znači da je toliko i osiguranika jer su se neki pojavili u drugom stupu pa onda izašli iz njega al se još uvijek njihovi, nema uplata, neki su i ušli pa su u ovom trenutku nezaposleni, tako da je ovo samo broj računa koji imamo u obveznim mirovinskim fondovima. Kad govorimo o otvorenim dobrovoljnim mirovinskim fondovima, tu apsolutno nismo zadovoljni, 2013.je bilo svega 201 tisuću članova, dakle premalo i smatramo da treći mirovinski stup treba unaprijediti i razmišljati onako kako se treba razmišljati s obzirom da smo negdje jedan na jedan, jedan radi jedan je u mirovini, da već kada krenemo u svijet i tržište rada da već tada treba razmišljati o mirovini i da treba početi štediti u trećem mirovinskom stupu, danas kada su plaće male je to futuristički govoriti o tome ali sustav ne radimo za danas, sustav radimo za ubuduće, za sljedećih 10 ili 20 godina i da se zna da se mirovina bi se trebala sastojati iz prvog, drugog i trećeg mirovinskog stupa. Broj zatvorenih dobrovoljnih mirovinskih fondova je također mali, svega 23 tisuće članova. Ono što je karakteristika da smo pokrenuli osnivanje zatvorenih mirovinskih fondova ali ih nismo promovirali i na tom području treba napraviti određene pomake i zbog toga ovaj Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima izuzetno izvjesno važan. Kolika je neto imovina fondova do danas? Negdje preko 57 milijardi, dakle ogromna suma novaca, to su naša sredstva, svih nas koji smo u drugom mirovinskom fondu, dakle svih građana RH. Gdje su uložena ta sredstva? dakle, uložena su vrlo konzervativno pretežno u državne obveznice RH, dakle nije nam se desilo ono što je bilo predviđeno kada smo krenuli ovo da ta sredstva ulažemo u naše tvrtke, da to bude motor i generator razvoja tržišta kapitala, razvoja financijskog tržišta u Hrvatskoj, kada pogledate na zagrebačkoj burzi, a opet s druge strane jedan osniv motora su društva koja upravljaju mirovinskim fondovima, dakle mirovinski fondovi su oni koji ipak na zagrebačkoj burzi su oni koji su jedni od glavnih ili većih igrača. Ali opet kad gledate u strukturu gdje su uložena ta sredstva? ta su sredstva vrlo konzervativno uložena su u državu. Kakve su nam neto uplate? Dakle, tu je jedan kratki pregled prema samim fondovima koliko u koji fond uplaćujemo, koliko kao što vidite i isplate i uplate iz drugih fondova tu ova tablica je samo zato da vidite da ono što bi trebalo biti logično da ljudi gledaju u kojem fondu imaju bolji prinos pa da onda sredstva transferiraju iz jednog u drugi fond. Napominjem da je sam prelazak iz jednog fonda u drugi potpuno besplatan, dakle treba samo REGOS-u dati obavijest da želi iz jednog fonda u drugi. Kod nas još uvijek nije razvijena ta svijest oko toga da su to sredstva koja su moja, vlastita sredstva i da bi trebalo gledati u koji fond ulažem, na koji način. I tu će biti velika uloga i REGOS-a i Ministarstva rada ali i svih ostalih da taj način razmišljanja vratimo u Hrvatsku. Koliko je neto imovina, dakle od 2002. do danas 2,5 milijarde kuna, dakle otvoreni dobrovoljni mirovinski fondovi, dakle treći stup nismo zadovoljni 2 milijarde je premalo i očito da još uvijek taj način štednje nije ono što je zaživjelo u Hrvatskoj i koje bi trebalo biti jedan od motora samog mirovinskog sustava. Kada govorimo o neto imovini zatvorenih dobrovoljnih mirovinskih fondova ona je još manja, negdje manje od 500 milijuna kuna što opet govori da smo na tom području nismo uspjeli i zato smatramo da ćemo i sa ovim novim zakonom o dobrovoljnim mirovinskim fonodovima i taj dio promovirati i taj omogućiti da se što više otvori mirovinskih fondova za treći mirovinski stup. Koji je novi zakonodavni okvir. Dakle, zakonima detaljnije uređujemo postupak licenciranja mirovinskog društva, mirovinskih fondova, mirovinskog osiguravajućeg društva, članova uprave, nadzornog odbora i osnivača. Također uvodimo veće zahtjeve za članove uprave i članove nadzornog odbora. I uspostavljamo organizacijsku strukturu sa jasnim linijama odgovornosti jer društvo za upravljanje mirovinskim fondovima su kao i svaka investicijska društva i u tome smatramo da bi trebali važiti ista pravila kao i za te druge institucije. Također precizno definiramo organizacijske zahtjeve i to što se tiče sustava upravljanja rizicima, internu reviziju, praćenje usklađenosti sa propisima, aktuarsku funkciju to je važno samo za mirovinsko osiguravajuće društvo. Reguliramo sukob interesa, mjere za neprekidno poslovanje, izdvajanje poslova, politiku nagrađivanja, vođenja i čuvanja poslovne dokumentacije društva također i primjereno upravljanje informacijskim sustavom. Posebno definiramo ovim zakonom sustav upravljanja rizicima koji do sada nije bio riješen za društva koja upravljaju mirovinskim fondovima. Dakle i što se tiče strategije politike, postupke i mjere upravljanja rizicima i tehnike mjerenja rizika sa ciljem da sredstva koja su tamo u tim fondovima budu sigurna i da budu očuvana. Također propisujemo način financiranja društva, uspostavu pravila za provedbu promidžbenih aktivnosti, detaljnije propisivanje prikaza rezultata poslovanja društva i fondova i definiranje obveza i odgovornosti depozitara za mirovinske fondove. Koje smo promjene planirali? Jedna od najvećih promjena što se tiče obveznih mirovinskih fondova je uvođenje tri portfelja ovisno o profilu prinosa i rizika. Portfelj A najveći očekivani prinos uz najveći preuzeti rizik. Taj portfelj je rezerviran za one koji tek ulaze u tržište rada, dakle oni koji počinju tek štedjeti. B je očekivani prinos i preuzeti rizik u skladu sa postojećim, dakle to je ono što je i sada, jedan način ulaganja i u državne obveznice ali i u dionice tvrtki. I C, najmanji očekivani prinos uz najmanje preuzeti rizik, dakle to je ulaganje u državne obveznice i karakteristika je da svi oni koji budu štedjeli u fondovima i došli do trenutka kada im nedostaje 5 godina do odlaska u mirovinu tada će se sustav će automatski transferirati njihov portfelj u C bez obzira da li su bili A ili B. U smislu kategorizacije dakle to je nova stvar koja će omogućiti da se što lakše sustav menagerira i da imamo ono što želimo a to znači da se sredstva ne ulažu samo u obveznice države nego da se ulažu i u tvrtke. Također mijenjamo ograničenja ulaganja što se tiče domaćih dionica po postojećem zakonu je bilo 11% ukupno imovine, ograničenje do 10% izdanja, sada omogućavamo 25 do 30% uz maksimalno 20% izdanja uz mogućnost i 100% izdanja, dakle ono što nam se dešavalo sada da su mirovinski fondovi ulazili u tvrtke ali zbog ovih ograničenja nisu mogli i upravljati tim tvrtkama jer im je falio, jasno nisu mogli imati veći postotak u samim tvrtkama. Sa ovim omogućavamo da mirovinski fondovi uđu i u više od 25 plus 1 dionicu i da s time preuzmu odgovornost upravljanja. Što se tiče domaćih korporativnih obveznica ograničenje je bilo 2% dakle sada idemo do 30%. I ono što je novo je mogućnost ulaganja sredstava u infrastrukturne projekte Republike Hrvatske do 15%. Dakle, sa ovima očekujemo veći udio ulaganja u domaću imovinu te jasno s time i otvaranje novih radnih mjesta. Što se tiče samih ulaganja postoji također ograničenje. Ograničenje je vezano uz valutu isplate mirovine. Prema tome je što se tiče obveznih mirovinskih fondova oni mogu ulagati samo u obveznice koje su denominirane u kunu. Kune to znači nije moguće ulagati u obveznice koje su u stranoj valuti. Dok dobrovoljni mirovinski fondovi, to otvaramo tržište i tu će biti moguće ulaganje. To je izbor onoga tko štedi u trećem mirovinskom stupu. Kada govorimo o promjenama, omogućujemo dakle ulaganja iznad dosad dozvoljenih 10% izdanja u pojedine dionice, jasno uz poštivanje propisanih dodatnih organizacijskih funkcijskih zahtjeva. Također je mirovinskim fondovima omogućeno sudjelovanje u infrastrukturnim projektima, dakle sve sa ciljem da se što više ulaže u domaću imovinu. Što se tiče naknade predviđamo smanjenje naknada za upravljanje do 2015. godine. Moguće je zaračunati maksimalno 0,45% godišnje od ukupne imovine umanjenje za financijske obveze mirovinskog fonda, a za svaku daljnju godinu stopa naknade se umanjuje za 7% u odnosu na stopu naknade koja se primjenjivala u prethodnoj godini. Također, s obzirom da fondovi upravljaju različitim tvrtkama, relevantne osobe mirovinskog društva nemaju pravo na nagradu ili naknadu s osnova članstva u nadzornom odboru nekog društva temeljem vlasništva. Dakle ono što se danas dešavalo, da su oni koji rade u mirovinskom fondu bili onda u 5, 6, 7 upravnih odbora, za to su dobivali naknade. Sad će moći biti u koliko hoće ali bez naknade. I uvodimo izvještavanje Hrvatskog sabora jednom godišnje svako mirovinsko društvo, znači obvezno mirovinsko društvo podnosi izvještaj o radu mirovinskih fondova kojima upravlja. Dakle tu u Saboru ćemo imati priliku čuti i vidjeti kako koji od fondova posluje i kako koji od fondova radi. Dajemo mogućnost da društvo upravlja i s dobrovoljnim mirovinskim fondovima, dakle ono društvo koje upravlja obveznim mirovinskim fondovima moći će upravljati i sa dobrovoljnim mirovinskim fondom što do sada nije bilo moguće. Na REGOS prenosimo dosta obveza, izvještavanje članova na godišnjoj razini o imovini na osobnom računu, s druge strane kada govorimo o građanima koji nisu razvrstani, dakle koji ne iskažu želju u koji fond žele da im se uplaćuje drugi stup. Do sada je to bilo razmjerno veličini fonda, dakle onaj tko je bio najveći dobio je najviše tih građana. Dakle u ovom trenutku idemo svima jednako, dakle svi će dobivati dakle od tih ljudi koji nisu se odlučili za mirovinski fond svaki fond će dobivati jednaki broj s time da će REGOS imati dodatne napore da dođe do svakog tog čovjeka i da mu ponudi da sam odluči u koje će mirovinsko društvo. Također, uvodimo mogućnost ostvarivanja prava na mirovinu iz drugog stupa prema ZOMO dakle za one koji su ostvarili staž sa povećanim trajanjem, dakle oni koji sigurno neće biti dovoljno dugo u drugom mirovinskom stupu da bi im mirovina bila primjerena. Što se tiče imovine, član obveznog mirovinskog fonda po ostvarivanju prava na starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu prema ZOMO, dakle Zakon o mirovinskom osiguranju prenosi se u mirovinsko osiguravajuće društvo. Ovdje smo također omogućili onima koji su stariji od 55 godina i koji su članovi Fonda duže od 10 godina, a ostvarili su pravo na invalidsku mirovinu zbog potpunog gubitka radne sposobnosti, odnosno obiteljsku mirovinu, iza smrti člana fonda mogu ostvariti mirovinu iz prvog i drugog stupa ukoliko je to za njih povoljnije, ali mogu ostvariti mirovinu i iz prvog stupa, dakle omogućavamo da se pravednije prema njima postupa. Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, cilj je uređenje sustava, poticanje većeg uključivanja, da društvu dajemo mogućnost osnivanja i upravljanja otvorenim investicijskim fondovima sa javnom ponudom. To do sada nije bilo moguće. Također dodatno usklađujemo sa europskim direktivama i omogućavamo da se obavlja i prekogranična djelatnost, dakle u drugim državama članicama Europske unije i obrnuto, dakle da će u Hrvatsku vjerojatno doći i neka druga mirovinska osiguravajuća društva. Mirovina iz dobrovoljnog mirovinskog osiguranja može se najranije ostvariti s 50 godina života. Tu također uvodimo novosti, dakle isplata može biti putem mirovinskog osiguravajućeg društva, ali i putem fonda uz uvjet da je imovina niža od 50 000 kuna, isplata je periodična i traje najmanje 5 godina, dakle a za sve one koji imaju premalu akumulaciju sredstava u drugom mirovinskom stupu iz kojega bi onda dobivali relativno nisku mirovinu omogućavamo dakle ako je to manje od 50 000 kuna da se isplaćuje direktno, dakle ne preko moda. Također je moguća djelomična isplata u visini od najviše 30% iznosa na računu člana ili više, ali jasno maksimalno do 10 000 kuna ili jednokratna isplata ukoliko je član stariji od 50 godina, a na računu ima manje od 10 000 kuna, sve sa ciljem da u sustavu omogućimo onima koji nisu redovito radili, koji nisu redovito uplaćivali da ta sredstva koja su tamo da budu iskorištena na najbolji mogući način. Cjelovito uređenje mirovinskog osiguranja dakle kad govorimo o Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima oni su ona zadnja karika, dakle oni isplaćuju mirovine iz drugog mirovinskog stupa, oni su i također investicijsko društvo kao i svako drugo jer ona sredstva koja dođu iz drugog mirovinskog stupa naravski da se trebaju oplođavati, da treba ih ulagati dalje, a ne da stoje samo na računu tako da i njima uvodimo sve ono što bi trebalo to mirovinsko osiguravajuće društvo ispunjavati, kao i svako drugo investicijsko društvo. Uvodimo dva nova programa, dakle mirovine na temelju jednokratne uplate osoba u mirovinsko osiguravajuće društvo, dakle netko može uplatiti i jednokratno mirovinsku rentu i dokupljenu mirovinu sve sa ciljem da što više omogućimo da se koriste sredstva i da se može dobiti dostojna mirovina, ne samo iz prvog i drugog mirovinskog stupa nego i ovaj dio koji je vezan uz mirovinsku rentu, uz dokup mirovine, uz jednokratni uplatu. Dakle, sve su to instituti koji se mogu, bit će moguće koristiti za razliku što nismo koristili do danas. Također definiramo odgovornost mirovinskog osiguravajućeg društva u slučaju postizanja slabih ili negativnih poslovnih rezultata, uvođenje naknade za uspješnost. Dakle, tu stvari isto tako definiramo da bude jasno i ograničenja, a ne da se sredstva na netransparentan način troše. Naglasak je na načelima ulaganja imovine za pokriše tehničkih pričuva, ograničenje ulaganja i postupanje u slučaju prekoračenja ograničenja ulaganja. Dakle, tu HANFA će imati veliku ulogu u kontrolu mirovinskih osiguravajućih društava jer su to sredstva iz kojih treba isplaćivati mirovine svih onih koji unesu sredstva u drugi mirovinski stup. Također smo kod Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima detaljno propisali zahtjeve adekvatnosti kapitala, podigli smo iznos jamstvenog kapitala za mirovinsko osiguravajuće društvo koji je sada prema važećim propisima EU iznosi 22,8 milijuna kuna. Iznos jamstvenog i temeljnog kapitala se naravno usklađuje prema indeksu potrošačkih cijena država članica. Sve ovo o čemu danas ćemo razgovarati ide sa time da se što više ljudi odluči i na treći mirovinski stup. Dakle, da što više građana sudjeluje u trećem mirovinskom stupu, da se što više razvije industrija, da se što više takvih dobrovoljnih fondova osniva bilo otvorenih, bilo zatvorenih jer je to još jedna dodatna korist za građane kad govorimo o mirovinama i visini mirovina nakon završetka radnog vijeka. Ova nova dva instituta koja uvodimo u mirovinsko osiguravajuće društvo je doživotna ili privremena, mi imamo pet godina obračuna isplata ugovorenog iznosa. Dakle, mirovinska renta. Visina mirovinske rente određuje se na temelju ukupnog iznosa uplate poslodavca. Iznimno u slučaj doživotne rente dio u visini 30% može se isplatiti jednokratno na zahtjev radnika. I radnik i društvo sklapaju ugovor o renti, dokupu mirovine. Dakle, tu postoji dvostrani ugovor. Što se tiče Ministarstva financija, Ministarstvo financija s obzirom da ova renta, mirovinska renta i dokup mirovine su neoporezivi. Ministarstvo financija će svojim zakonima ograničiti neoporezivi dio, dakle sumu mirovinske rente. Kad govorim o dokupu mirovine to je doživotna obročna isplata ugovorenog iznosa. Za razliku od rente se nasljeđuje. Visina dokupljene mirovine određuje se u visini razlike između starosne i prijevremene starosne mirovine, isplaćuje se u mjesečnim obrocima doživotno, usklađuje se kao i mirovine prema ZOMO i prenosi se na obitelj. Dakle, mi smo tu kao Vlada stali na stanovište da je ovaj institut koji je u Hrvatskoj zaživio [[Upadica predsjednik: Poštovani ministre vrijeme je od pola sata isteklo. Privedite kraju pa ćete u nastavku.]] Evo odmah za dva slajda. Dakle, predvidjeli smo da postoje dva načina rješavanja. Jedan je preko trgovačkog društva, to je prijedlog zakona koji je uputila Hrvatska stranka umirovljenika a drugi način je preko mirovinskog osiguravajućeg društva i smatramo da treba otvoriti tržište i da će onda i tvrtke i radnici odlučivati da li će dokup mirovine ići preko trgovačkog društva ili će ići preko Zakona o mirovinskom osiguranju [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] I za kraj kad govorimo o vrijednosti, može evo zadnji slajd. Dakle, efekt ukamaćivanja uz pretpostavku mjesečne uplate u fond od 400 kuna u 40 godina članstva član će uplatiti ukupno 192000 kuna uz pretpostavku prinosa od 5%. Ukupna imovina kod umirovljenja je bila oko 600 tisuća kuna, dakle uz pretpostavku neto prinosa [[Upadica predsjednik: Bit će prilike još.]] od 5% 370000 kuna. Dakle, mislimo da je sustav održiv i da sustav treba dalje unaprijediti. Hvala lijepo. Ispričavam se.
Hvala lijepo ministre. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Evo poštovani ministre, naime želim konstatirati da papir sve trpi. No, vidljivo je da definira se politika nagrađivanja isto tako i zajamčeni prinosi vezano za fondove. No, on što je vidljivo i što osjećamo po terenu to je da fondovi se slabo kontroliraju. Svi smo svjedoci da, banke su se dobro kontrolirale, pa je 26 banaka završilo u stečaju i da moraju isplaćivati štedne uloge. A kad su u pitanju fondovi to nećemo osjetiti danas, ni sutra nego kad budu trebali isplaćivati upravo zajamčene prinose ili ono što su evidentirali na onom papiru kojem sam rekao da papir svašta trpi, onda ćemo vidjeti u šta su ulagali a ono što osjećam na terenu ulaže se i u neke stvari u čišćenje bilance banaka gdje pojedini sustavi propadaju pa bilo da su u pitanju i obveznice i neki drugi vrijednosni papiri. Moje je osnovno pitanje i na neki način sugestija, puno se više i snažnije mora definirati odnos HANFA-e prema sustavima i kontrola sustava koja mora biti vrlo detaljna i puno jača i snažnija nego što je u ovom trenutku.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Mirando Mrsić.
Poštovani zastupniče, ako ste dobro iščitali zakon, sva tri zakona onda unutra vidite da je HANFA i debelo u sustavu i da smo ovlasti HANFA-e maksimalno proširili do toga da HANFA prati i onaj dio koji je vezan uz bonuse, ljudi koji vode. Dakle, u slučaju da je prinos padao ukidaju se bonusi, nagrade i sve ostalo, a s druge strane mi smo i predvidjeli da ovdje u Saboru se jedanput godišnje podnese izvješće o radu svakog fonda. Prema tome, to će biti javna tribina da kažu što i kako rade. I s druge strane im uvodimo dosta ograničenja i izvještavanja i po novome Risk Managementa. Dakle, puno stvari koje do sada u tim fondovima nije bilo od sada će biti. Dakle, puno veća kontrola ali i puno veća organiziranost. Ali s druge strane omogućavamo društvima za upravljanje da onda ulaze u tvrtke i da imaju pravo upravljanja. Sada sa ovim postotkom koji su imali nisu imali pravo upravljanja i uđete u fond, a drugi upravlja, uđete u tvrtku a drugi upravlja za vas. Prema tome, sada im dajemo i odgovornost možete ući, imat ćete većinu i imate odgovornost za upravljanje s time, to je naš novac.
Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici dakle čuli smo uvodno obrazloženje prijedloga Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 526., prijedloga Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 527, prijedloga Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 524. Tako ćemo voditi i objedinjenu raspravu. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješće o ovim? Nema zainteresiranih. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika o sva tri prijedloga zakona. Prva na redu je poštovana Vanja Posavac, klub SDP-a u Hrvatskom saboru.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Odmah na početku reći ću da će klub SDP-a podržati i prijedlog Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, o dobrovoljnima i o mirovinskim osiguravajućim društvima. Naime, sustav mirovinskog osiguranja u RH uređen je kao trodijelni mirovinski sustav kojeg čine obvezno mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti, obvezno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje i dobrovoljno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje. Obvezno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje i dobrovoljno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje uređeni su Zakonom o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima i Zakonom o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje te propisima za njihovu primjenu. Dosada u sklopu dijela mirovinskog sustava koji se provodi na temelju individualne kapitalizirane štednje osnovano je i djeluje 4 obvezna mirovinska fonda, 23 dobrovoljnih mirovinskih fondova od kojih je 6 otvorenih i 17 zatvorenih mirovinskih fondova te jedno mirovinsko osiguravajuće društvo. Na dan 30. rujna obveznim mirovinskim osiguranjem na temelju individualne kapitalizirane štednje obuhvaćeno je milijun i 685 tisuća 689 osiguranika. Prateći kretanja u sustavu mirovinskog osiguranja ukazala se zapravo potreba razdvajanja dvaju postojećih sustava individualne kapitalizirane štednje obvezni i dobrovoljni na dva posebna zakona. Na taj način omogućit će se daljnji razvoj i unapređenje sustava individualne kapitalizirane štednje s ciljem bolje buduće socijalne sigurnosti osiguranika, a i u svjetlu ulaska u EU. Ovim se zakonskim prijedlogom precizno reguliraju uvjeti za osnivanje i prestanak rada mirovinskih fondova i mirovinskih društava za upravljanje mirovinskim fondovima, njihova organizacijska struktura, temeljni kapital i disperzija ulaganja imovine članstva kako bi sustav bio stabilan i bez potresa. Također, detaljno se propisuje sustav upravljanja rizicima koje mirovinsko društvo mora sadržavati, način financiranja rada društva, revizija i izvještavanje o radu društva. Kao što smo čuli obvezno je izvještavanje mirovinskih društava jedanput godišnje Hrvatskom saboru. Uvode se unutar postojećeg sustava tri nove kategorije mirovinskih fondova, A, B i C koji se s obzirom na razdoblje umirovljenja članova razlikuju po ograničenjima ulaganja i investicijskoj strategiji. Odredbama predloženog zakona propisuju se uvjeti i način izbora mirovinskog fonda A, B ili C uvjeti postojanja člana mirovinskog fonda, promjene kategorija mirovinskog fonda i uvjeti prelaska članova u mirovinski fond kojim upravlja drugo mirovinsko društvo. Osiguranici koji si osigurani u sustavu obveznog mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti prema Zakonu o mirovinskom osiguranju i koji su mlađi od 40 godina obvezno se osiguravaju na temelju individualne kapitalizirane štednje u mirovinskom fondu koji sami izaberu te postaju članovi tog mirovinskog fonda pri čemu osiguranik može biti članom fonda kategorije A-A koja je do referentnog dana kao što smo čuli ostalo 10 i više godina, a članom mirovinskog fonda kategorije B ako je do referentnog dana ostalo 5 ili više godina, a znači kategorija je C najmanje očekivani prinos uz najmanji i preuzeti rizik. Ono što je važno da osiguranik može biti članom samo jednog mirovinskog fonda i imati samo jedan račun u tom mirovinskom fondu a doprinosi za obvezno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje uplaćuju se po zakonom utvrđenoj stopi, a prikupljena sredstva doprinosa za obvezno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje središnji registar osiguranika raspoređuje u mirovinske fondove. Također, zakonom je propisano i vođenje osobnih računa i vrednovanja imovine pri čemu se uplaćeni doprinosi u mirovinski fond i preneseni računi knjiže u korist osobnih računa na ime člana, a sredstva na osobnom računu člana mirovinskog fonda su njegova osobna imovina koja ne može biti predmetom ovrhe ili osiguranja protiv člana mirovinskog fonda niti dio njegove stečajne ili likvidacijske mase. Odredbama su propisani oblik i tvrtka mirovinskog društva, određene su dozvoljene djelatnosti mirovinskog društva koje mogu biti isključivo osnivanje i upravljanje obveznim mirovinskim fondovima pri čemu je dužnost svakog mirovinskog društva osnivanje i upravljanje jednim mirovinskim fondom svake kategorije A, B i C. Pored navedene djelatnosti društvima za upravljanje omogućeno je osnivanje i upravljanje dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Također, popisuje se minimalni temeljni kapital mirovinskog društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondom u iznosu od 40 milijuna kuna, odnosno dodatno uvećan iznos najnižeg temeljnog kapitala koji je propisan zakonu koji uređuje osnivanje i poslovanje dobrovoljnih mirovinskih fondova ukoliko mirovinsko društvo obavlja i djelatnost upravljanja takvim fondovima. Novina u odredbama predloženog zakona sadrži i mogućnosti da osiguranici koji su ostvarili staž s povećanim trajanjem tijekom svog radnog vijeka a ostvaruju pravo na mirovinu prema Zakonu o mirovinsko osiguranju mogu ostvariti pravo na mirovinu iz drugog mirovinskog stupa. Kao što smo čuli ovim zakonom regulirana je promidžba mirovinskih fondova i odnosi sa članovima. Predloženim zakonom također se propisuje i rad središnjeg registra osiguranika koji obavlja poslove prikupljanja i kontrole podataka po osiguranicima a time se zaokružuje i pojeftinjuje sustav. Što se tiče dobrovoljnih mirovinskih fondova, naime dobrovoljnim mirovinskim osiguranjem na temelju individualne kapitalizirane štednje na dan 31.svibnja 2013.godine obuhvaćeno je ukupno 219 tisuća 830 osiguranika od čega je 196 tisuća 676 osiguranika u otvorenim a 23 154 u zatvorenim mirovinskim fondovima i naravno da s tim ne možemo biti zadovoljni. Predloženim zakonom dakle utvrđuje se područje njegove primjene, te propisi EU koji su preneseni na nacionalno zakonodavstvo. Odredbama o dobrovoljnim o zakonom o dobrovoljnim mirovinskim fondovima se propisuje zabrana poslova ponude mirovinskih programa i upravljanja dobrovoljnim mirovinskim fondovima bez odobrenja hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, vođenje registra mirovinskih društava i dobrovoljnih mirovinskih fondova, objava popisa na internetskim stranicama, pravni oblici mirovinskih društava, razgraničenje osnovne od pomoćnih djelatnosti mirovinskog društva, kategorije djelatnosti mirovinskog društva kao i obvezu prethodnog odobrenja za rad i teritorijalno određenje obavljanja djelatnosti mirovinskog društva te mogućnost rada na razini čitave EU osnivanjem podružnica ili izravno na temelju slobode pružanja usluga. Utvrđuje se i visina temeljenog i minimalnog kapitala kao i kapitalni zahtjevi za mirovinsko društvo koje upravlja zatvorenim mirovinskim fondom s definiranim primanjima. Najniži iznos temeljenog kapitala mirovinskog društva iznosi 15 milijuna odnosno 22,800 milijuna kuna ako ono upravlja zatvorenim fondom s definiranim primanjima. Također mirovinsko društvo je obvezno uvijek održavati kapital društva u iznosu od najmanje jedne polovice najnižeg iznosa, temeljnog kapitala utvrđenog ovim zakonom. Utvrđuju se uvjeti za člana mirovinskog društva, kriteriji koji se uzimaju u obzir prilikom ocjenjivanja primjerenosti, prikladnosti i financije stabilnosti dioničara ili članova mirovinskog društva za upravljanje odnosno izravnih ili neizravnih imatelja kvalificiranih udjela. Propisuju se tijela mirovinskog društva, uvjeti ograničenja za obavljanje funkcije članova uprave, člana nadzornog odbora mirovinskog društva itd., regulirano je članstvo u dobrovoljnom mirovinskom fondu otvorenim i zatvorenom, način ostvarivanja prava članova fonda na mirovinu, mogućnost privremene i doživite isplate mirovine koju obavlja mirovinsko osiguravajuće društvo ili iznimno dobrovoljni mirovinski fond te propisan način vođenja registra članova. Naravno članstvo u fondu počinje sklapanjem ugovora u članstvu s mirovinskim društvom koje upravlja odabranim fondom i upisom u registar članova. Ista osoba može biti istodobno član jednog ili više fondova. I naravno uz ova dva zakona je vezan i neminovno se mijenja i prijedlog i Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima. Predloženim zakonom se na cjelovit i precizan način uređuje poslovanje mirovinskih osiguravajućih društava, precizno se definira predmet poslovanja, a to je isplata taksativno navedenih vrsta mirovina te se razgraničavaju poslovi koji su u izravnoj ili neizravnoj vezi s predmetom poslovanja mirovinsko osiguravajućeg društva, propisani su pravni oblici mirovinskog osiguravajućeg društva i definirano je povećanje temeljenog kapitala mirovinskog osiguravajućeg društva koje se povećava u odnosu na važeći zakon na 22,5 milijuna kuna što je u skladu sa standardima država članica propisanim europskim propisima. Također daje se mogućnost Vladi RH da intervenira odlukom na prijedlog nadležnog ministarstva u slučaju dostave obavijesti od strane Europske komisije o kontroli i prilagođenim iznosima kako bi se u slučaju potrebe moglo prontno reagirati. Utvrđuju se i organizacijski zahtjevi koje mora ispunjavati mirovinsko osiguravajuće društvo a uvodi se i obveza uspostave sveobuhvatnog i učinkovitog sustava upravljanja rizicima. Predlaže se osigurati temeljeno usklađenje koje je potrebno i dovoljno kako bi se osiguralo priznavanje sustava izdavanja odobrenja za rad i bonitetnog nadzora. Predviđena je i mogućnost poslovanja društva izvan granica RH, u državama članicama EU za što su propisani posebni uvjeti sukladno propisima koja istovjetno područja reguliraju na području EU. U odnosu na ponudu mirovinskih programa, predloženim se zakonom ista proširuje na dva nova dobrovoljna mirovinska programa za radnike i službenike u strogo propisanim uvjetima i pod određenim okolnostima. Novi dobrovoljni mirovinski programi su mirovinska renta i dokup mirovine uvođenjem kojeg se u određenoj mjeri rasterećuje sustav osiguranja generacijske solidarnosti omogućavanjem financiranja od strane poslodavca sredstva za isplatu novog mirovinskog davanja. Mogućnost davanja ponuda mirovinskih programa proširuje se i na druge pravne osobe u RH temeljem ugovora o poslovnoj suradnji kao i na društva u drugim državama članicama. I na kraju osiguranje socijalne sigurnosti u starosti na razini države organizira se prvenstveno putem mirovinskog sustava kojim država na određeni način garantira osobe koje su u propisanom razdoblju uplaćivale doprinos za mirovinsko osiguranje i na taj način dakle osiguravaju odgovarajući stupanj socijalne sigurnosti kada izađu iz svijeta rada. S obzirom da svi znamo da sustav generacijske solidarnosti ne može jedini izdržati i da je zapravo u dobrovoljnim mirovinskim fondovima premalo onih koji su se u to prijavili Klub SDP-a podržati će donošenje ova tri zakona. Zahvaljujem.
Hvala i vama i klubu. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa kolegice ova zadnja praktički vaša rečenica me ponukala da se javim, s obzirom da ste rekli da generacijska solidarnost ne može iznesti ovaj teret. Pa ja se sa time mogu složiti ali zbog čega? Zbog toga što imamo taj obavezni fond koji nosi 5%. Imamo osim toga i neću reći povlaštene mirovine nego one koje su po posebnim propisima. I kada bi to jedno s drugim zbrojili onda nisam baš siguran odnosno čak štoviše prije neki dan na okruglom stolu je izneseno od kolege Hrelje jedna računica po kojoj ispada da u tom slučaju obavezna, generacijska solidarnost može funkcionirati. Samo mi je nejasno ako već zastupate taj stav zbog čega mislite da je, zašto je drugi stup uopće dobar? Što dobivamo mi s tim? Ja nisam čuo osim onog mišljenja Vlade koje sam čuo koje ste pročitali, ja nisam čuo obrazloženje što dobivamo mi s tim? Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Vanja Posavac.
Zahvaljujem. Poštovani kolega možda ja nisam bila dovoljno jasna iako sam rekla u nekoliko rečenica. Mislim da je vrlo jasno što dobivamo time a to je da dobivamo ipak mogućnost da ćemo jednog dana u mirovinu otići sa malo više novaca nego što odlazimo danas. Ali koliko ja znam, ja sam to u svojoj raspravi rekla, možda me niste pažljivo slušali.
Hvala lijepa poštovana zastupnica Vanja Posavac. Idemo na raspravu dalje po klubovima zastupnika. Na redu su Hrvatski laburisti i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Ova tri zakona su slijed Zakona o mirovinskom osiguranju koji je prošao prvo čitanje i Hrvatski laburisti imaju jako puno pitanja i jako puno nedoumica kada su u pitanju prvenstveno ovaj zakon o obaveznim mirovinskim fondovima i drugi mirovinski stup. Zašto imamo pitanja? Pitanja prvenstveno imamo iz razloga jer kada je donašan drugi mirovinski stup bila su neka druga vremena, više radnika je radilo, bila su neka veća plaća i bilo je drugačiji način izdvajanja i znatno veća sigurnost. U međuvremenu došlo je do velikih promjena. Sada kao što smo i čuli imamo skoro broj radnika i broj umirovljenika 1:1. Imamo jednu situaciju da plaće nam padaju, za primjer Njemačka ovih dana je dogovorila minimalnu plaću od 8,5 eura što je povećanje i negdje kada to pretvorimo u kune to je negdje 63 kuna, naša minimalna plaća kada 2984 kune pretvorimo u satnicu kao što je sat ove njemačke minimalne plaće to je 16 kuna, znači minimalni sat u Njemačkoj je četiri puta veći nego u Hrvatskoj. U svim nekim nastupima govori se kako je cijena rada u Hrvatskoj previsoka i da bi trebala biti manja. Evo primjer kako u Njemačkoj cijena rada nije prevelika i govori se o toj minimalnoj plaći koja se povećava. Zašto o tome govorim? Zato što je bitan uvjet visina plaća, izdvajanje u pojedine fondove. Ako su plaće male onda su izdvajanja mala. I sada za primjer kada govorimo o drugom stupu mirovinskog osiguranja onda svi oni koji govore da to daje nekakvu sigurnost radnicima ja odgovorno tvrdim da svim onim radnicima sa manjim plaćama nema nikakvu sigurnost i da oni nikakvu bolju računicu neće imati u tom drugom mirovinskom stupu. Taj dio mogu imati bolje mirovine jedino oni koji imaju natprosječne plaće i za njih može i nešto značiti više taj drugi mirovinski stup. Znajući da uvođenjem mirovinskog stupa je na neki način bio i projekt Svjetske banke i praktično sa uvođenjem drugog mirovinskog stupa trebalo se dio izdvajanja doprinosa za mirovinsko osiguranje smanjiti iz proračuna i da ono ide praktično privatnim bankama koje su osnovali privatne fondove. I da na osnovu raspolaganja tih novaca ostvaruju i određene profite i određenu dobit. To mogu potkrijepiti i sa određenom činjenicom da negdje ova četiri obavezna mirovinska fonda negdje oko 300 milijuna kuna godišnje ostvare novaca ali u taj dio 300 milijuna kuna je negdje i oko 60 milijuna kuna trošak REGOS-a. S druge strane kada usporedimo da negdje oko 360 milijuna kuna košta HZMO sa sadašnjih 3000 zaposlenih i svim onim troškovima, onda uspoređujemo što znači kad je u pitanju trošak drugi mirovinski stup. S druge strane, izdvajanje u proračun kako sve više odlazi starije generacije u mirovinu koji još uplaćuju 20% u proračun jer su njihova izdvajanja za mirovinsko osiguranje 20%, sve manje tih nestaje i sve više je onih koji uplaćuju samo sa 15%, a to znači da i priliv u državni proračun je manji jer ovaj drugi dio 5% ide u privatne mirovinske fondove. I nešto s čime se jasno mi Hrvatski laburisti nikako ne slažemo, a to je pitanje država je odredila i obvezala sve da moraju 5% uplaćivati u privatne mirovinske fondove koje su osnovale privatne banke. Kako će se ti fondovi i te privatne banke odnositi prema tim novcima, pogotovo u dijelu u ovom o kojem je ministar govorio uvodimo tri portfelja A, B i C, sa većim rizikom, a to znači da postoji mogućnost propadanja dio financijskih sredstava i da članovi pojedinih fondova mogu ostati bez tih novaca, a mogu i na neki način i da izgube ta sredstva i da ostanu uskraćeni za dio mirovina. Kad uzmemo taj drugi mirovinski stup danas ja mislim da bi mogli nabrojiti na prstima koliko je ljudi ostvarilo mirovinu iz tog drugog mirovinskog stupa. Manje-više svi su prenesli onog trenutka kad su išli u mirovinu svoja novčana sredstva u prvi generacijski mirovinski stup zato što im je to bilo povoljnije i zato što su im bile na osnovu toga osigurane veće mirovine. Postavlja se jedno određeno pitanje, dio zemalja kojima je isto Svjetska banka nametnula taj drugi mirovinski stup poput Poljske, Češke i Slovačke, odustale su i ukinule su taj drugi mirovinski stup. Zašto su one to ukinule, nismo ni pokušali ni analizirati, nismo ni pokušali vidjeti koji su razlozi njih na to nagnali. S druge strane imamo i dio zemalja poput Estonije, Litve i Latvije koje su smanjile izdvajanje doprinosa za taj drugi mirovinski stup negdje 2-3% i on je daleko manji nego kod nas 5%. Ministar je danas rekao da negdje zadnji podaci govore da negdje ima oko 57 milijardi novaca, sredstava, imovine u sva četiri obavezna mirovinska fonda i ako uzmemo podatak da je 31.12. prošle godine bilo 51 [[Upadica predsjednik: Pustite ministra da sluša.]] Bilo 51 milijardu imovine u tim fondovima, to znači da u ovih 11 mjeseci je negdje oko 6 milijardi financijskih sredstava više u tim fondovima, ta četiri fonda i postavlja se pitanje koliki je onda profit tih fondova ako znamo da u godini dana negdje izdvajanja su oko 5 milijardi financijskih sredstava u te fondove. S druge strane, država kroz proračun i ovih 15% i ovih koji izdvajaju 20% ostvaruje negdje oko 19,5 milijardi kuna za isplate mirovina i nedostaje joj blizu 16 milijardi financijskih sredstava. Da bi pokrilo taj deficit mora se zaduživati, mora dizati nepovoljne kredite i mora plaćati kamate. Mi nismo izanalizirali i kada smo predlagali ovaj dio izmjene zakona i mirovinsku reformu, nazovimo je ovako na neki način mini mirovinsku reformu, nismo vidjeli ni bolje ni loše strane što bi se moglo desiti u kraćem periodu, ali i u nekom duljem periodu. Ministar je danas naznačio kroz svoju prezentaciju i puno puta je upotrijebio riječ očekuje se ili očekujemo, a očekuje se ili očekujemo ne daje baš nekakvu veliku garanciju. I to su na neki način i razlozi da Hrvatski laburisti neće podržati ovaj dio izmjene ili ovih novih zakona, prvenstveno jer smo smatrali da o ovom području treba provesti jednu ozbiljniju raspravu, da oko ove ozbiljnije rasprave trebalo bi uključiti puno više stručnih ljudi koji bi trebali izanalizirati budućnost što očekuje umirovljenike u nekakvom narednom periodu. A bojim se da ovakvim naglim potezom, a prvenstveno u zakonu stoji da on stupa na snagu 1. siječnja iduće godine što to znači da mi imamo vrlo malo vremena između prvog i drugog čitanja, da zakoni su bili na raspravi negdje u ljetno periodu i da kvalitetno o ovom pitanju i vrlo bitnim zakonima nije provedena jedna kvalitetna, sveobuhvatna rasprava na osnovu sučeljavanja argumenata i struke i da nismo na osnovu toga i odredili si put kako osigurati bolju i sigurniju budućnost umirovljenicima. Jer bojim se da svi oni koji će biti osuđeni na ovaj dio prvog mirovinskog stupa generacijske solidarnosti da kroz naredno razdoblje ne mogu se nadati nečemu boljem, a pogotovo ne na osnovu određenih aktivnosti koje provodi ova Vlada a to je pitanje i smanjivanje plaća, a i u dijelu, dio naznaka koje je došlo i dio informacija koje imamo Hrvatski laburisti da se i priprema jedan određeni zakon koji će državne službenike i u javnim službama sve one, a prvenstveno to se odnosi na prijelazno razdoblje za žene koje ostvare uvjete za punu mirovinu neće moći raditi do 65 godina, nego po sili tog zakona će ih se otjerati u mirovinu što će biti i daljnje opterećenje Mirovinskog fonda. A na naznake uz stalni rast nezaposlenosti ne možemo ni očekivati neke bolje rezultate. Zato mislim i to je razlog da Hrvatski laburisti neće podržati ove zakone, jer je trebalo ovom području pristupiti puno ozbiljnije i puno kvalitetnije. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Idemo na replike. Prva replika poštovanog zastupnika Srđana Gjurković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Više je tu činjenica na koje bi se želio, koju bih želio replicirati, ukazati. Prva je u biti ona ključna. Vi kažete neće imati sigurnost oni s manjim plaćama. Gledajte, ovaj zakon dapače daje dodatnu sigurnost u odnosu na dosadašnji zakon posebno regulirajući rizike. Dakle, sigurnost je ono što se temelji na određenim rizicima bilo kojeg fonda, ulaganja itd. Ovaj zakon po tom pitanju je čak rigidniji nego što su bili dosadašnji zakoni, iako u biti smo na neki način na tržištu kapitala. Ne govorim o raspravi o tome da je mogućnost ulaganja u infrastrukturu, odnosno dapače puno je bolje kad se može preuzeti kontrola nad tvrtkama nego kad se ste samo sudionik toga. Šta znači neće imati sigurnost? Ako vi imate kvalitetna ulaganja, a to posebno su manje-više sve vrijednosnice i obveznice i ako imate prinose od 9 do 15% na ulaganje to je prosjek prinosa temeljem Izvješća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga iz prošle godine, onda ne možete slati poruku građanima da je loša sigurnost. Jer od 9 do 15% malo gdje i malo tko danas, pa i u Europi, a neću reći i u Hrvatskoj može imati određeni prinos na određeno ulaganje. Prema tome, kad vi kažete nije provedena javna rasprava o ovome zakonu. Pa rasprava se radila, rasprava se radi i danas i radit će se do drugoga čitanja, onda ja mogu reći da vi niste dobro ni proučili uopće mirovinske fondove. Jer da ste pročitali Izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga koje smo imali ne tako davno onda bi neke odgovore i činjenice mogli imati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Gjurković, vi ste rekli da neće imati sigurnost oni s manjom plaćom. Da, ja to mogu i tvrditi. Ministar je ovdje govorio o nekim iznosima i uzeo je za primjer 400 kuna. Radnik sa minimalnom plaćom će izdvajati 140 kuna. Pitanje njegovog rada i koliko vremena je recimo proveo na Zavodu za zapošljavanje da bi radio i da bi izdvajao ta određena sredstva u drugi stup mirovinskoga osiguranja. Ako je tri ili četiri ili pet godina bio na Zavodu za zapošljavanje nema uplata, nema ni novaca. Prinose govorimo o nečemu idealnoj situaciji kada su plaće normalne, kada se stalno radi, kada nema nezaposlenosti i kada na Zavodu za zapošljavanje nema 360000 nezaposlenih koji jednostavno ne mogu doći do posla. To su razlozi zašto mi Hrvatski laburisti upozoravamo da je potpuno jedan drugačiji trenutak i jedna drugačija situacija i da moramo kada o nekim zakonima raspravljamo itekako uzeti te činjenice u obzir. Nije dovoljno reći samo nadamo se ili očekujemo, nego moramo imati i neke tvrdnje za nešto. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Branko Vukšić i njegova replika.
Uvaženi kolega Tušak, ja ću samo na početku pošto se isto tiče vaše rasprave. Meni je sad sve jasnije zašto je gospodin Linić sve popularniji političar i zašto ga uvažavaju i lijeva i desna strana i opozicija zato što svakog sluša, zato što svakim polemizira, zato što uvažava i najoštrije kritike dok recimo to slučaj ovog ministra koji nam danas govori gospodina Mrsića nije. Vi ste govorili o problemima drugog mirovinskog fonda, stupa pardon. Ili možemo i fond zvati. Drugi mirovinski stup je još jedan proizvod. Tu ste u potpunosti u pravu bankarskog, novčarskog sektora. I ne bi bilo tog proizvoda da tu nema profita i da nema zarade prije svega za banke i novčarske institucije. Nije niti jedan od tih instrumenata napravljeno koje rade banke zato da bi netko drugi zaradio nego da bi oni zaradili, pa ako što ostane možda i drugi zarade. To je prije svega. Točno ste dijagnosticirali nismo napravili analize. Ja sam bio u onoj kategoriji koja je mogla birati hoće li drugi znači po godinama hoće prihvatiti drugi i ići sa 5% drugi stup ili neće. Tada sam razgovarao sa onima koji se razumiju i koji su stručnjaci i rekli su ne, ne isplati ti se. Mnogi, tisuće ljudi su naivno povjerovali propagandi koja je početkom 2000. mislim Račanova Vlada provodila i danas će dobiti iz tog drugog stupa kad će ići u mirovinu crkavicu, naročito oni s manjim plaćama. Bacili su novac u vjetar. Bilo bi poštenije da se naprave analize i da se ne štiti upravo banke i novčarske institute.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Žagar. A ima odgovor? Ispričavam se. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vukšić rekli ste zašto je ministar Linić sve popularniji. Pa kako ne bi ministar Linić bio sve popularniji kad ministar Linić kaže moramo uzeti novce da bi osigurali u proračunu za redovitu isplatu mirovina. Ako imamo milijun i 200 tisuća umirovljenika jasno da je kod njih sve popularniji jer to daje umirovljenicima sigurnost da će biti isplaćene mirovine. Ali samo isplaćene mirovine. A kada ste govorili o drugom stupu i bankarskog novčarskog sektora ja se potpuno sa vama slažem jer tko ne bi volio da vam 5% izdvajanja netko dade jer je država donijela takav propis da bankarskim privatnicima u fondovima 5% novaca dođe i dato im je da sa tim novcima upravljaju. Kako će sutra oni upravljati kad bude donesen ovaj zakon, kad ćemo imati portfelj A, B i C koji će biti rizičan i ti novci ako negdje i propadnu tko će biti odgovoran ako tih novaca neće biti? Sigurno nitko, onda će se reći vi ste sami odgovorni jer ste se odlučili za portfelj A.
Poštovani zastupnik Tomislav Žagar i njegova replika.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Uvaženi kolega Tušak pa evo možda ovi kolege ne toliko stariji po godinama nego koji su se ranije rodili se možda sjećaju što je stroža, to je u Slavoniji bio madrac koji je bio punjen slamom, i nekad su ljudi novce čuvali u stroži za starost. Istina je, a to smo već u par rasprava ovdje kod izmjena i donošenja zakona govorili, da ovaj sustav međugeneracijske solidarnosti nije održiv jednostavno iz niza razloga da ih sad ne ponavljam. Mislim da je danas ministar to više puta naveo. Jednostavno u danim okolnostima je to tako. Jednostavno je medicinski jedna stvar, ljudi žive duže, sve manje je razlika između toga kad odlaze u mirovinu. Ali da se vratim sad na ovu poantu zapravo replike što sam vam htio izreći kolega Tušak. Dakle, vi govorite da, a to smo i prošli put imali priliku čuti, da sustav mirovinskog osiguranja ili sustav mirovina se ne može gledati samo u današnjem presjeku vremena, mi moramo gledati u budućnost. Jednostavno taj sustav se mora mijenjati jer je ovako neodrživ. Vi kad kažete da se oko 20 milijardi, nešto manje od 20 milijardi uprihoduje dakle od ovih 15% ili 20% onih koji samo su u prvom stupu, a 5 milijardi od ovih 5% koji idu u drugi stup i da možda bi trenutno bilo bolje da svih 20% ide u prvi stup ali dugoročno to je model koji neće biti ili nije održiv. A što se tiče fondova, uplaćivanja u fondove, naravno da bankari i svatko tko raspolaže s novcem ili tko ulaže novac očekuje i zaradu. Mi dajući novac njima zapravo očekujemo da oni u ime nas nešto odrade da bi se taj novac oplodio, a onda indirektno to svrhu ima ako taj novac pametno ulažu da mogu potaknuti gospodarstvo. Evo, tu su ciljevi drugoga stupa, tako ih barem ja vidim.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Da, kolega Žagar ja se mogu sa vama složiti da ljudi žive duže, ali vijek života u Hrvatskoj je daleko manji nego u nekim ostalim europskim zemljama. O tome danas nismo ni riječi prozborili. O tome nismo poslužili se ni određenim argumentima. I ja se potpuno sa vama slažem da sustav treba mijenjati. Ja sam u svojoj diskusiji tako i govorio da sustav treba mijenjati ali sustav treba prije toga dobro izanalizirati i onda na osnovu određene analize, na osnovu određene procjene, na osnovu određenih argumenata, činjenica i pristupiti promjeni određenog sustava. Mi nismo to napravili, ministar nam je danas napravio tu jednu prezentaciju projekciju koju ja svaka mu čast lijepo ga je bilo za slušati ali nije mene mogao uvjeriti, a ja vjerujem da nije uvjerio ni one ostale što nas to u budućnosti može čekati. Puno je tu bilo riječi da ćemo vidjeti što će se praktično dešavati. I to je eto razlog zašto Hrvatski laburisti ne mogu podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnica Vanja Posavac i njena replika.
Zahvaljujem. Kolega ja razumijem vašu zabrinutost i razumijem vas kad neprestano i stalno pričate o nezaposlenima i treba pričati, svi smo mi zabrinuti zbog nezaposlenih. No međutim, ovim zakonom se ipak radi i o onima koji su zaposleni i koji dakle uplaćuju drugi pa čak i u treći mirovinski stup a isto tako dakle i ovi zakoni vezano uz to nisu napravljeni i doneseni u roku tjedan, dva, tri nego se rade mjesecima pa čak i do godinu dana se pripremaju. A ako ćemo s jedne strane kažete niste ništa u dvije godine napravili, a onda tražite dubioznu analizu, analizu ne znam do kad. Dakle, nešto se mora napraviti jer očito da neke stvari u tom sustavu ne štimaju. A kad kažete da nije provedena javna rasprava to jednostavno nije točno jer je javna rasprava provedena, zakon je u prvom čitanju što znači da još uvijek ima vremena i mislim da ima sasvim dovoljno vremena za sve one koji žele podnijeti amandmane, koji žele podnijeti svoje prijedloge a ja vaš nitijedan prijedlog u vezi ova tri zakona nisam čula.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Pa kolegice Posavac prvenstveno mi nemamo više ispravak netočnog navoda. Da imamo ja bih vam mogao ispraviti vaš navod jer ja nisam rekao da nije provedena javna rasprava, nego ja sam rekao da je javna rasprava bila u ljetnom periodu, što nije dobro. Znači nešto mi govorite što ja nisam rekao. Drugo, rekli ste da sam ja zabrinut za nezaposlene, ne ja sam zabrinut i za nezaposlene i zabrinu za zaposlene, oni koji imaju malu plaću, oni koji jedva kraj sa krajem u mjesecu podmire sa svojim primanjima, zabrinut sam i za one koji rade a ne dobe plaće, zabrinut sam i za one koji će ostati bez posla i to uvijek u svojim diskusijama želim na neki način i reći. Ako ne bi tako govorio onda bi govorio u svoje ime, ne u ime tih ljudi koji su me birali u ovaj Sabor, i zato želim uvijek sa čistim obrazom pred njih otići i za njih se boriti ovdje u ovom saboru, ako to netko drugi ne želi i ako misli netko da mora slušati svoju partiju kako ona nalaže, meni u mojoj stranci nitko ne može naložiti da ja govorim ono što ja hoću, a ako postoje određene nesuglasice ili neka razmimoilaženja onda se uspijemo itekako dogovoriti zajednički kako ćemo nastupiti, ali nitko mi do sada nije zabranio da ja o nečemu govorim što ja hoću. Hvala.
Hvala i vama. Nova replika poštovanog zastupnika Igora Rađenović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa dapače gospodine Tušak, treba govoriti, to je naš posao, treba govoriti otvoreno, treba govoriti ono što mislimo ali treba biti i odgovoran kada govorite a ne samo gledati ono što bi se eventualno nekome moglo svidjeti ili što vam u ovom času odgovara. Mirovinski sustav RH kao i svi mirovinski sustava zbog sustava međugeneracijske solidarnosti dolazi u probleme ali hrvatski je specifičan i vi ste toga svjesni zbog tog odnosa umirovljenika najbolji podatak da 1,5 milijardi kuna svaki mjesec u deficit zapravo ulazi iz mirovinskog sustava. znači svaki mjesec nedostaje u odnosu na doprinose, nedostaje 1,5 milijardu kuna 12 mjeseci 18 milijardi kuna za funkcioniranje mirovine. Prema tome moramo biti odgovorni kad o tome raspravljamo. Vi ste na početku svoje rasprave rekli, njemački model evo sada su se dogovorili, 8,5 eura minimalna satnica, to je 4 puta više nego u Hrvatskoj, e pa kad ja vas pozivam da onda budemo principijelni, pa velite da se zakoni donose na brzinu, da se donose bez analiza. Ajde vi onda dobro analizirajte njemačke zakone pa recimo analizirajte upravo Zakon o radu njemački i vidjet ćete da u suprotnosti sa ovim vašim parolama da je tamo recimo Zakon o radu daleko fleksibilniji nego što je to prijedlog što se tiče, ohooo da što se tiče ovih 56 sati rada. To ćete tamo vidjet, pročitajte, analizirajte zakone kada ih predlažete kada želimo biti kao Njemačka onda preslikajmo i nešto iz Njemačke što nam se u tom času ne sviđa. Jednako tako preslikajte i taj jučerašnji dogovor kada u Njemačkoj koalicija zajednička na prijedlog laburista omogućuje da se u mirovinu ide već u 63 godini ukoliko ste odradili 45 godina staža, znači to je Njemačka, zato Njemačka između ostalog i ima 4 puta veću plaću zato što i sve druge stvari slaže daleko realnije i daleko odgovornije od nas. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala lijepo. Pa kolega Rađenović, ja se mogu s vama i složiti kada su u pitanju određena zakonska rješenja da ona nisu u njemačkom zakonu tako idealna. Ali jel vi znadete sad vas moram pitati otvoreno da li u Njemačkoj praksi postoji kolektivno pregovaranje, postoji tarifni kolektivni ugovori koji štite određene, postoji određeno socijalno partnerstvo, socijalni dogovori između socijalnih partnera i koji razgovaraju na osnovu argumenata činjenica, projekcija i određenih stvari. Toga kod nas nema. Kod nas su doneseni zakoni koji su uveli kolektivne ugovore, nije se htjelo razgovarati o činjenicama, nije se htjelo razgovarati o nekim stvarima nego sve smo ukinuli, sve smo izbrisali i sad idemo opet pregovarati. E ako nećete pregovarati sad i oko Zakona o radu, nećete prihvatit, mi ćemo dati u prvo čitanje pa onda ako se udobrovolje ovi sindikati onda možda ćemo se dogovoriti, ako se ne udobrovolje idemo većinom izglasati ovdje u ovom Saboru. To nije dobro za Hrvatsku. Bez socijalnog partnerstva, bez dogovora neće biti ni napretka, mi ćemo samo srljati dublje i još više ćemo ulaziti u određenu krizu. Mora postojati socijalno partnerstvo a ako ga nema onda ne piše nam se dobro.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa pomoćnicom, kolegice i kolege. Dakle, paket od tri zakona, jedan je u biti usklađenje sa pravnom stečevinom, direktivama, a ono šta naravno trebam istaknuti da u ime Kluba HNS-a da ćemo podržati sva tri zakona i naravno iznijet, pohvalit i dosadašnje javne rasprave i situaciju u kojoj posebno kod Zakona o obveznim mirovinskim fondovima imamo dva čitanja, [[Upadica Leko: Molim da se ne ometa ministra kako bi mogao čuti izlaganje. Hvala lijepa.]] tako da iznesem i neka otvorena pitanja, rasprave, prijedloge da do drugog čitanja da li možemo neke stvari možda i korigirat, unaprijedit ali i otvorit neka pitanja. Dakle prvo ono šta do sada još je ključno sigurno za kazati a to je da kada govorimo o obveznim mirovinskim fondovima, o četiri obvezna mirovinska fonda da 31. prosinca 2012. bilo je milijun 652 tisuće 802 člana. Već smo čuli od ministra milijun 685, 689 članova je sa 30.9. ove godine. Dakle, povećanje obveznog mirovinskog fonda je bilo 4,9 milijardi neto doprinosa prošle godine. Neto imovina obaveznih mirovinskih fondova tada je iznosila 31. prosinca 51,1 milijardu kuna, 24,51% više nego 31. prosinca 2011. godine. Imovina društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima na dan 31. prosinca 2012. iznosila je 557,7 milijuna kuna, 8% više u odnosu na isti dan 2011. godine, dakle iznimno bitno po pitanju imovine društva kada govorimo o rizicima, o sigurnosti i u biti o kvaliteti tih mirovinskih fondova. Sasvim kako sam i u replici gospodinu Tušaku rekao sami mirovinski fondovi u ostvarenju tih prinosa prošle godine bili su u rasponu od 9,3 do 15,1%, prema tome apsolutno način rada, upravljanja je jedan od profitabilnijih da tako kažem. A s druge strane ukazuje da se i kvalitetno ulagalo ali pod maksimalnom kontrolom sa maksimalnom sigurnošću. Društva za upravljanje u 2012. godini ostvarili su dobit nakon oporezivanja u iznosu od 111,4 milijuna kuna, 30% manje nego u 2011. godini. S time da naravno razlog leži u smanjenju naknade za upravljanje i prebacivanje dijela troškova središnjeg registra osiguranika na društva za upravljanje a ne naravno samo zbog lošeg upravljanja nego doslovno zbog toga šta su se određene nove obaveze odnosno nova ulaganja smanjivali. Ono kada raspravljamo i kada danas i u budućnosti o imovini obveznih mirovinskih fondova, odnosno ulaganjima i članku 125. novog, prijedlogu novog zakona onda uvijek govorimo gdje se to ulaže. Znači do sada se to ulagalo a ulagati će se i dalje u vrijednosne papire, instrumente tržišta novca uz uvažavanje propisanih ograničenja ulaganja na način koji osigurava kvalitetu i profitabilnost cjelokupnog portfelja fonda za održavanje odgovarajuće likvidnosti i smanjenje rizika. Dakle, do sada imovina mirovinskih fondova najvećim dijelom bila je uložena na domaćem tržištu oko 88% imovine i to u domaće državne obveznice dok su se strana ulaganja uglavnom odnosila na dionice i investicijske fondove. I to je u biti ključ tog menadžmenta, ulaganja, upravljanja, prijenosa i sigurnosti sredstava koje fondovi, s kojima fondovi upravljaju sa tih 5% koliko u te fondove ulažu građani Republike Hrvatske. E sada kada govorimo o osnovnim pitanjima koja se uređuju predloženim zakonom uvijek raspravljamo o načinu upravljanja ulaganja i načinu rada društava koje upravljaju tom imovinom. U ovom zakonu imamo određene dopune, izmjene i ograničenja pa u ime Kluba HNS-a bih otvorio par pitanja za raspravu i razmišljanje. Početi ću oko rasprave oko pravo na nagradu, odnosno naknadu sa osnova članstva u nadzornom odboru nekog društva temeljem vlasništva mirovinskog fonda nad dionicama. Ovdje u prijedlogu zakona se ograničava pravo na naknadu a smatramo da kada se odgovara za svoj rad po Zakonu o trgovačkim društvima i ostalim zakonima ograničenje prava na naknadu nije niti tržišno niti dobro. Naravno da po tom pitanju ako su predlažemo da ako su imenovani od strane glavne skupštine društva da onda imaju pravo na naknadu jer to je nešto šta je po Zakonu o trgovačkim društvima i sasvim logično i jasno da oni koji odgovaraju za donošenje određenih odluka imaju pravo i na naknadu a posebno ako ih skupštine po tom pitanju nominiraju. Isto tako kada raspravljamo o samoj činjenici da bi društvo za upravljanje mirovinskim fondovima morali podnositi godišnje izvješće Saboru Republike Hrvatske to je Članak 150. otvara se pitanje a zašto ne bi onda sva javna poduzeća dali direktno izvješće Saboru. A zašto nam onda služi HANFA. Mi u izvješću HANFA-e dobivamo izvješće o radu svih, ne samo mirovinskih fondova osim svih osim bankarskog sustava i kontrolinga kojeg HANFA obavlja. Dakle, mi imamo i druge agencije, regulatore koje obavljaju određene aktivnosti koje u biti sumiraju rad i analizu svih onih za koji posao su ovlašteni kao regulatori. Tako da smatram da bi bilo dobro ako a dobro je da s obzirom na iznose, odgovornost i potrebu izvješća pred Hrvatskim saborom da HANFA bude nositelj izvješća, da HANFA bude ta koja daje odgovore prvenstveno, a tek onda privatni mirovinski fondovi jer bi došli onda u jednu koliziju. Rasprave sa privatnim mirovinskim fondovima, a bez HANFA-e kao regulatora koji bi trebao prvi dati odgovore. Ako nešto nije u redu onda dolazimo u jedan problem u kojem mi direktno idemo prema mirovinskim fondovima, a regulator i onaj koji treba davat ocjene i štitit interese građana koji su u obveznim mirovinskim fondovima, ali u dobrovoljnim nemamo prilike i mogućnosti da dobijemo odgovore na ta pitanja. Dakle po tom pitanju mislim da je iznimno bitno znači dolazak pred Hrvatski sabor na plenarnu sjednicu, davanje izvješća privatnih društava direktno nije uputna na ovakav način bez HANFA-e jer na taj način ulazimo u jedan prostor u kojem onaj koji mora regulirat i koji mora biti glavni i odgovorni za funkcioniranje i nadzor mirovinskih društava dolazimo do onog tzv. bypassa i same rasprave i sama izvješća nisu onda adekvatna ako nemamo HANFA-u tu kao nositelja, a onda eventualno mirovinska društva koja bi davala određene odgovore. Mislim da po tom pitanju sigurno da bi odbori unutar Hrvatskog sabora mogli raspravljat kao što mogu i danas raspravljat i pozivat temeljem izvješća recimo državne revizije određene tvrtke, kao što mogu pozivati i ministarstva na raspravu i odgovornost nakon izvršene državne revizije. Isto tako odbori bi trebali imat mogućnost direktno zvat članove uprave određenih mirovinskih fondova i raspravljat o tome u prisustvu i izvješću HANFA-e, ali mislim da na plenarnu sjednicu samo je HANFA ta koja bi trebala davati izvješće i davati odgovore o radu. Isto tako kad govorimo o mogućnosti smanjenja plaća u društvima za upravljanje mirovinskim društvima, članak 220., posao HANFA-e je kontrola rada takvih društava. Ako se drži da ona moraju bit profitabilna tada se trebaju smanjivat naknade za upravljanje, ali ulazit u prostor ograničavanja plaća je malo prevelik korak. Puno kvalitetnije i puno adekvatnije kao i kod drugih regulatora, da smanjuje se određena naknada koja se onda može definirati temeljem određenih realizacija, zadanih ciljeva, ostvarenja, sigurnosti itd. I još jedno otvoreno pitanje po pitanju članka 125., dakle imovina mirovinskog fonda može se sastojati isključivo od pa se sad nabraja od čega. U stavci 11 do sada je bilo drugih vrsta imovine koja je proizašla iz imovine iz točke 1 do 10 ovoga stavka s tim da u ovom prijedlogu zakona imamo točku, a do sada u zakonu je bilo kao imovine koju posebnim pravilnikom odredi agencija s obzirom na sigurnost i isplativost te imovine. Dakle smatramo da po tom pitanju bi ovaj prijedlog mogao se nadopuniti, odnosno zadržati onaj dio zakona iz članka 125. stavak 11. u cjelini jer otvaramo naravno i taj prostor daljnjeg i dodatnog ulaganja koje je potrebito i na tržištu kapitala, a naravno pod kontrolom i nadzorom HANFA-e. Isto tako, otvoreno je i uvijek će bit otvoreno pitanje dodatnih ulaganja odnosno otvaranja prostora ulaganja. Ovdje imamo slučaj ulaganja, naravno mogućnost ulaganja u državnu imovinu odnosno infrastrukturu. Sasvim je jasno da je ovo ključan prostor za otvaranje mogućnosti ulaganja mirovinskih fondova prilikom koncesioniranja Hrvatskih autocesta i time se u biti dobiva onaj kvalitet da mi imamo mogućnost sami da na drugi način sudjelujemo, participiramo i budemo profitabilni kroz mirovinske fondove i zadržavanje tog upravljanja, odnosno mogućnost sutra profitabilnosti ulaganja u autoceste. Otvara se pitanje naravno i ulaganja u npr. neizlistane kompanije na tržištu kapitala, pa samo po tom pitanju čisto primjeri da svjetska iskustva mirovinskih fondova kažu da oni mogu ulagat najčešće do 5% imovine za neizlistane kompanije. Isto tako norveški mirovinski fondovi mogu ulagat čak do 10% neizlistane kompanije i … fondove, a švedski do 10, islandski do 20, finski do 10. Dakle osim iskustava za Hrvatsku je razlog takvog razmišljanja sutra u zakonu da u našoj zemlji nisu se dovoljno dobro razvili fondovi privatnog kapitala kao ni FGS-ovi te je jedan od načina i pomoći malim firmama direktno kroz mirovinske fondove, ali naravno ne ugrožavajući i ne dovodeći u rizik da bi se sredstva mogla ne povratit nego dapače, da se kvalitetno kapitaliziraju. Evo uz par komentara, primjedbi i rasprava još jednom u ime kluba HNS-a podržavamo ova tri zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ima sada nekoliko replika pa idemo po redu. Poštovani zastupnik Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Kolega, vi ste sad već drugi puta spomenuli da je prijenos tih fondova 9 do 15% Ja moram priznat da je prije neki dan na okruglom stolu bili su predstavnici ministarstva, bili su sa Ekonomskog instituta. Svi su baratali činjenicom da je prinos od 5 i pol do 6%. Ovo mi dođe ono jako puno puta ponovim neistinu ona postaje istina jer se nitko nije bunio. Ako je to 15% onda nama ne treba nikakva reforma jer onda su ti prinosi sasvim dovoljni da fond funkcionira normalno. Spomenuli ste izvješće Saboru članak 150. i smatrate da nema potrebe za tim. Ja ću vas podsjetiti na neke slučajeve nekih banaka koje su propadale, pa je oko toga se dizala cijela hajka. Ali u tim bankama su ljudi ulagali novce dobrovoljno. Ovo je nešto što je obvezni fond i mislim da građani imaju barem na ovaj način pravo znati što se s tim dešava bez obzira što su privatni fondovi, odvajanje u te fondove obavezni. I prema tome, čim je nešto obavezno za građane mislim da imaju pravo na povratnu informaciju. Što se tiče samog postojanja tog drugog fonda čak ako bi on bio pod upravljanjem što smo imali svojevremeno priliku ga staviti. Zašto ne bi s njim upravljala FINA, Hrvatska poštanska banka dok je još u vlasništvu države. Pa sav taj višak prihoda s obzirom da je država u krizi, da ide čak u prodaju svoje srebrnine, pa nek' se s tim puni onda državni proračun. Ali ne, mi to dajemo, ako je to tako jednostavno i dobro, lova curi [[Upadica predsjednik: Hvala.]] zašto to onda dajemo privatnicima. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, ja sam vašem kolegi jasno rekao, pa evo ja ću i vama isto kazati. Dakle, izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Pa valjda njima vjerujemo. Prinosi od početka poslovanja su između 5,80 i 4,63 od početka poslovanja. Prošle godine prinosi su između 9 i 15%. Prema tome, prinosi na ulaganje nisu mali. Molim? Tko je to platio. Kolega Šuker, vama ću poslije replicirati. Dakle, ovo je dobro bilo ulaganje, ovo su bili dobri zakoni. Ovaj zakon sam po sebi još dodatno regulira, ali i dodatno osigurava ne samo kvalitetne prinose, nego da ta sredstva hrvatskih građana se ponovo ulažu ne samo u obveznice Republike Hrvatske nego u infrastrukturne projekte, u razvoj i gospodarstvo. Prema tome, jedan od boljih načina kako vlastiti novac ulagat a da građani, doslovno građani imaju od toga prinos, odnosno dobit ako je to jednostavnije i po narodnom rječniku za shvatiti.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić i njegova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ma ono o čemu sam mislio razgovarati već je kolega Novak konzumirao u svoj replici, ali moram ponoviti. Naime, taj članak 150. Dakle, o tome bi li i mirovinski, privatna društva trebala podnositi izvješće Hrvatskom saboru iako postoji HANFA. Dakle, tako je bilo postavljeno i HANFA bi mogla to iznijeti ovdje. Međutim, mislim da upravo iz ovih razloga iz kojih je govorio i kolega Novak i s obzirom da su to uplate građana i da smo mi i građanski narodni zastupnici morali bismo pored HANFA-e, izvješća HAHFA-e dobiti i izvješće mirovinskog fonda. Naime, kako bih ja znao i svake godine ovdje intervenirao da nema takvog izvješća, da nepripadnih mirovina u Mirovinskom fondu se isplaćuje 120 milijuna kuna godišnje. Svake godine sam to govorio ovdje direktoru Mirovinskog fonda iz godine u godinu dok nije gospodin ministar došao na ideju kako riješiti problem isplate nepripadnih mirovina, dakle upotrijebio i OIB. To je dakle nedavno bilo i sve ostale mjere kojim je zapravo zapriječio ono što dotadašnji Mirovinski fond i oni koji su bili u Vladi, prijašnja Vlada nije uspjela zapriječiti stalno ponavljanje isplate nepripadnih mirovina, a to sam samo znao tako što sam dobio izvješće Mirovinskog fonda. I zašto bi sad to prekinuli to mi nije jasno?
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Dakle, poštovani kolega ja nisam mislio prekinit, nego ovdje se u biti u zakonu govori o tome da bi mirovinci da ih tako nazovem ovdje pred Hrvatskim saborom davali izvješće o svom radu. Ja sam rekao da bi prvenstveno trebalo da daju izvješće odborima, a Hrvatska agencija za nadzor financijskih ona bi trebala kao i do sad, možda izdvojeno posebno ističući mirovinske fondove sa još detaljnijim izvješćem izvješćivati. Ali smatram da direktno četiri mirovinska fonda bez Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga ne bi trebala ovdje izlagat o svome radu, jer oni mogu izlagat o svom radu ali bez Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Nema smisla da mi analiziramo njihov rad, jer je ključna agencija kao regulator koja nam daje ulazne podatke da bi mi mogli imati stav, da bi mi mogli relevantno raspravljati o tome. Prema tome, oni mogu biti prisutni zajedno sa Hrvatskom agencijom za nadzor financijskih usluga ako postoje određena direktna pitanja. Ali ključna je HANFA jer HANFA je ta koja kaže je li dobro, nije dobro, HANFA je ta koja na kraju krajeva sankcionira. Pročitajte zakon. On je vrlo strog. I današnji zakon, prijedlog zakona ali i dosadašnji zakoni. Prema tome, ulaganja u obveznice, vrijednosne papire, ulaganja malo koja su neću reći slobodnija u infrastrukturu određene tvrtke i upravljanje tim tvrtkama je vrlo strogo i nadzirano od HANFA-e. Prema tome, direktno da mirovinci da kažem u navodnike dođu bez HANFA-e ovdje ne bi bilo dobro, ne bi dobili taj kvalitet.
Nova replika i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala predsjedniče. Pa kolega Gjurković već su mi kolega Novak i kolega Grubišić dio oduzeli pa neću se ponavljati u toj diskusiji ali me je nešto malo zainteresiralo kada ste rekli da će se moći ulagati u autoceste. E sad, ako uzmemo financijsku mogućnost fondova za ulaganje u ono što je propisano zakonom to je vrlo mali iznos, mogućnost u ceste, jer maksimalni dio iznosa 3% iznosi pa sad ako uzmete ukupnu vrijednost sva 4 mirovinska fonda koja evo ministar je rekao na današnji dan imaju 57 milijardi onda si preračunajte 3% koliko je to i kolika je ta vrijednost od naših autocesta. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, evo sama činjenica koju ste vi sada rekli samo toliko samo pokazuje koliko su ograničenja sigurnost smanjenje rizika ulaganja i u ovome zakonu ali i dosada bilo. A s obzirom da Hrvatska vlada ima i priprema niz infrastrukturnih projekata ali i drugih projekata koji osim vrijednosnih papira i obveznica mogu ulagati mirovinski fondovi samo otvara prostor da sigurno se ulaže novac hrvatskih građana u RH, da se smanji i onaj mali udio koji se ulaže u fondove koji nisu u RH i da u biti mi s tim novcem imamo kvalitet i prinose ulažući u Hrvatsku a ne vani i ono malo koliko se vani ulaže, 20-ak posto.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Hrvatske stranke umirovljenika i poštovani zastupnik Željko Šemper.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Mirovinska reforma i u okviru nje Zakon o mirovinskom osiguranju krenula je od 1. siječnja '99. godine, a posljedica njene primjene je šteta novim umirovljenicima do danas iznose i do 30 milijardi kuna. Uzroci su neprimjerena aktualna vrijednost mirovine kao posljedica pokradenih mirovina starih umirovljenika u razdoblju '93.-'98. godina a ni kasnije obeštećenje ni dodaci nisu korigirali aktualnu vrijednost mirovine, a trebali su. Od 1. siječnja 2002. uz stup generacijske solidarnosti u funkciji su još 2 stupa, drugi stup kao obvezno mirovinsko i treći stup kao dobrovoljno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje. Njihova zadaća je bila da se svaki mjesec 5% doprinosa prikuplja na štednju zaposlenika na njihov osnovni račun i da kumuliraju kapital predviđen za isplatu budućih mirovina osiguranika. Uz njih je prema Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima uređeno i mirovinsko društvo koje se bavi isplatom mirovina iz oba stupa na temelju individualne kapitalizirane štednje. Prema Zakonu o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima u drugi stup obvezno su se morali upisati osiguranici do 40. godine života, dok su oni od 40. do 50. godina života sami mogli odlučiti o članstvu i štednji u drugom stupu. Snažna medijska promidžba značajno je djelovala na jedan dio osiguranika pa se tako u drugom stupu našlo gotovo 100 tisuća tzv. "dobrovoljaca". Odluka je bila teška no neki od njih već su nakon 5 godina shvatili da je njihova odluka bila pogrešna. Osobno sam 2006. godine od umirovljenih članica drugog stupa dobio jedno od prvih rješenja. Nakon nepunih 5 godina članstva, što je stvarno malo, i štednje na računu bilo je tek 10-ak tisuća kuna. Njezina mirovina iz drugog stupa bila je 27 kuna. Umirovljena je s 54 godine života, njezina ušteđevina od 10 tisuća kuna raspoređena je do njezine 85 godine i naravno nije mogla biti veća od ovih 27 kuna. Iz ovih podataka, kao i niza drugih rješenja, u sljedećim godinama logičan zaključak je bio da se bez minimalno 20-ak godina štednje i iznadprosječne plaće ne može očekivati neka povoljnija mirovina. Osim toga što je bilo najgore članovi drugog stupa kod odlaska u mirovinu nisu imali pravo na dodatak od 4 do 27% razmjerno stažu u prvom stupu što bi taj problem smanjilo za 70%. Uz to problem je bila i restriktivna formula za izračun osnovne mirovine za razdoblje od dana upisa u drugi stup do dana umirovljenja. Na temelju tih saznanja HSU već 2008. godine predložila je Vladi RH da se dobrovoljcima omogući povratak u prvi stup zajedno sa ušteđenim sredstvima i izračun mirovine kao da nikad nisu bili članovi drugog stupa jer je pojedinačna šteta iznosila od 400 do 1200 kuna prema paroli veća plaća veća i šteta. No, u našem mirovinskom sustavu loše odredbe zakona ili razne nepravde ne mogu se ispraviti preko noći pa smo ispravak nepravde čekali 5 godina i dočekali 2 mjeseca prije parlamentarnih izbora. Tako je 15. listopada 2011. izmjenom Zakon o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima omogućen izlazak iz drugog stupa za one osiguranike koji su 2002. ušli u njega dobrovoljno, a dobili pravo na mirovinu samo iz prvog stupa što je za njih bilo daleko povoljnije. Kakvo je stanje danas u drugom mirovinskom stupu? Na dan 30. rujna ove godine ima preko milijun i 600 tisuća osiguranika, a njihova mirovina je dosegnula 57 milijardi kuna. Veći dio uložen je u državne obveznice, manji dio i u dionice. Troškovi upravljanja naknade HANFA-i REGOS-u u 2012.godini su iznosili do 240 milijuna kuna. Ove se jeseni dosta o sudbini drugog stupa a tom prigodom slušamo i o budućim mirovinama od 60-70% prosječne plaće. To je stvarno procjena samo što će pitanje na to reći 665 tisuća novih umirovljenika koji su danas s prosječnom mirovinom 2000 kuna na 36% prosječne plaće. Činjenica da su uplatom 5% doprinosa u drugi stup za pet milijardi kuna umanjena ukupna sredstva za isplatu mirovina iz prvog stupa što se mora nadoknaditi iz državnog proračuna. Naravno da u to vrijeme krize za posljedicu ima i nestabilnost ukupnih državnih financija a hirovito financijsko tržište još od 2008.godine smanjilo je štednju i očekivane učinke u potvrđivanju ove štednje. Oblik ove štednje je model svjetske banke koji se primjenjuje u bivšim socijalističkim zemljama i ima različitu sudbinu. Mađarska je izvršila nacionalizaciju ukupne štednje, Poljska je prvo prije dvije godine smanjila stopu sa 7,3 na 2,3% a ovih dana raspravlja šta će biti sa tom štednjom. Češka i Slovenija prihvatile su dobrovoljni stup a Estonija i Letonija i Litva smanjile su stope doprinosa. Dosadašnja primjena ovog zakona kako kaže predlagatelj ukazala je na potrebu razdvajanja dva postojeća sustava individualne kapitalizirane štednje u dva posebna zakona. Bitno je da se unutar postojećeg sustava uvede u tri nove kategorije mirovinskih fondova od portfelja a, b i c s obzirom na razdoblje umirovljenja članova i rizičnost ulaganja u statističke strategije. Propisan je način upravljanja imovinom mirovinskih fondova s ciljem smanjenja rizika pada vrijednosti, disperzijom ulaganja, ograničenja su s obzirom na vrstu imovine u koju ulažu mirovinski fondovi a b ili c te u koju je imovinu zabranjeno ulaganje imovine mirovinskog fonda. Uvođenjem ova tri portfelja koje osiguranici mogu odabrati ovisno o vremenu, dok ne navrši uvjet za starosnu mirovinu, omogućava se ulaganje mirovine mlađih članova u rizičnije financijske instrumente koji nose veći prinos to je fond a sve do konzervativnih ulaganja imovine u fond c kojima je preostalo pet godina do dobi za starosno umirovljenje. I dalje će biti sve više rasprava o budućnosti i sudbini drugog stupa, da li ga ukinuti što mnogi predlažu, ili je pametno u vrijeme krize i da li je moguće povećati stope doprinosa. Postoji više razloga da se provede cijela i ta rasprava a najvažniji su svakako demografske promjene, nedostatak gospodarskog rasta, velika nezaposlenost i naročito hirovito financijsko tržište. Prvi stup pokriva određeni socijalne rizike kao što su najniža mirovina, invalidska, obiteljska i ima dosta elemenata solidarnosti dok se za drugi stup to ne može reći ali zato ima rizik loših upravljanja i ulaganja te štednje, naknada i dosta visokih troškova upravljanja. Nema odgovorni što za pogrešno ulaganje, za niske prinose, teret rizika je isključivo na pojedincu. Drugi stup je nepovoljan za osiguranika s primanjima nižim od prosjeka, za žene, za zaposlene na povremenim i određenim poslovima. Vlasnici mirovinske štednje ništa ne odlučuju, nemaju nadzor, sve je u rukama fondova odnosno banaka. Ovaj prijedlog ulaganja na tri stupnja rizičnosti nije garancija i jamstvo većih prinosa zbog toga Hrvatska stranka umirovljenika zastupa mišljenje da uz prvi stup treba postojati drugi stup kao dobrovoljna štednja jer su procjene da će se ovakva štednja kakva je danas isplatiti osiguranicima s većim primanjima a to je maksimalno do 20% osiguranika. U početku mirovinske reforme mislili smo da će taj nemali kapital biti u cilju ulaganja u gospodarstvo, u nove tehnologije i radna mjesta i na takav način se najbolje oploditi. No danas vidimo da su takva očekivana iznevjerena i otišla u drugom pravcu. Hvala.
Replika Ivana Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Šemper nije dobro koristit teške riječi, vi ste rekli pokradene mirovine, očigledno ste zaboravili 93.inflacija tisuću i još nešto posto, stabilizacijski program, 30 i više posto okupirane Hrvatske, milijun izbjeglih i prognanih. To je bila situacija 93,-te. Vlada je napravila to što je napravila, nitko nikom nije ništa ukrao, međutim kad ste već rekli pokradene mirovine onda bi bar bilo pošteno reći da je Hrvatska država na ime tih mirovina koje nisu isplaćene platila 15 milijardi kuna ekvivalent Autoceste od Karlovca do Splita. u tu povratom duga umirovljenicima otišlo je kompletno skoro 40 i još nešto posto dionica HT-a koje su prodane, isto tako i dionice Ine. Nitko ne kaže da je umirovljenicima u tom trenutku bilo lako, da nisu bili oštećeni ali nemojte govoriti da je netko pokro jer u tom trenutku je država vjerojatno imala prioritete obrane i zbrinjavanja onoga koji su prognano izbjegli a kasnije kad se situacija popravila s 15 milijardi kuna u dogovoru sa udrugom umirovljenika oko projekta i programa je vratila. Prema tome, ako optužujete onda bar i priznajte. Ali molim vas lijepo nitko ništa nikome nije ukrao i ne koristite se teškim riječima.
Odgovor na repliku, Željko Šemper.
Poštovani kolega, ja mislim da se svi dobro sjećamo kompletne procedure prelaska u mirovinske reforme na novi Zakon o mirovinskom osiguranju, što je donio taj zakon novim umirovljenicima i ako vi mislite i da to nisu pokradene mirovine čini mi se, imali ste riječ, o pokradenim mirovinama govorio sam o razdoblju u mirovinama od 99-te godine do danas [[Upadica,Zgrebec: Kolega Šuker, izvolite da odgovori se.]] od 93-98 su se mirovine usklađivale prema Valentićevim uredbama mimo zakona … …/Upadica Zgrebec: Kolega Šuker, molim vas, imali ste repliku, saslušajte odgovor. i zbog toga su stari umirovljenici dobili svoje obeštećenje, dobili su 100% i 6 kuna, dobili su i 0,5 do 20% povećanje mirovina. U tom vremenu novi umirovljenici imali su za posljedicu novu aktualnu vrijednost mirovine koja je izračunata na krivoj razini mirovina 31.12.'98. Ako su se, dodatak 100 kuna i 6% i povećanje do 20% uzeli u obzir kao povrat obeštećenja onda se aktualna vrijednosti mirovine trebala korigirati za te iznose. I danas smo mi novi umirovljenici 470 kuna u prosjeku manji od starih. To na godišnjoj razini u 2013. godini iznosi 3,7 milijardi. Toliko na znanje.
Srđan Gjurković, replika.
Poštovani kolega, puno ste dali nekakvih upitnika, nesigurnosti i građani nemaju mogućnost kontrole itd.. Gledajte mirovinski fondovi imaju vrlo, vrlo dobar nadzor. I poseban nadzor i neposredan nadzor, provjeravaju se i društva za upravljanje i organizacija posla, upravljanje fondom, ulaganje imovine pod upravljanje, upravljanje rizicima fondova društva, kontrola izračuna vrijednosti imovine. Posredni nadzor vrši se na dnevnoj razini. Prema tome, nadzor mirovinskih fondova jedan je od najučinkovitijih i to jasno se do sada pokazuje i takav će i biti i mora biti u budućnosti. Prema tome, postoje oni koji su i obučeni i licencirani i nadzirani od Hrvatskog sabora u izvršenju svoga posla ali i drugih institucija tako da nema igre sa fondovima mirovinskim na način na koji ste vi to željeli na neki način prikazati. Prema tome, kontrola je iznimno, iznimno stručna i do sada se pokazala i biti će tako u budućnosti. Prema tome, da građani mogu nadzirati, oni mogu nadzirati izvješća, temeljem izvješća mogu vidjeti točno gdje se ulagalo, koliko se ulagalo, koliki su prinosi itd.. Ali da građani neposredno, to bi bilo naravno i nemoguće zato postoji HANFA. I do sada nije bilo primjedbe po pitanju nadzora od strane HANFA-e a sva regulatorna i akti zakonski i podzakonski su poprilično dobro postavljeni, hvala.
Odgovor na repliku Željko Šemper.
Ja nisam govorio da ne postoji kontrola HANFA-e i određenih institucija koje to trebaju raditi, ja sam govorio o tome da sam štediša, osim toga što može saznati koliko je na njegovom osobnom računu njegove štednje nema nikakvu drugu kontrolu i saznanje u šta je sve uloženo, koliko je oplođeno, koliko je izgubljeno zbog krivih ulaganja, to ne znamo. Znamo samo ukupan koliki je prinos i koliko svaki štediša ima na svom računu. Štediša drugih informacija nema.
Nastavljamo raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker. Niste zapisani. Izvolite kolega, Boro Grubišić.
Ovo u dva dana već me ne primjećuju ali dobro. Kolega Šemper, ja sam sa mnogim vašim postavkama poprilično suglasan no ona zadnja rečenica u kojoj ste rekli o ulaganjima mirovinskih fondova, ja bih s obzirom da ste vi i u vladajućoj koaliciji nešto vama predložio da na tome forsirate i ustrajete. Naime, radi se trenutno i raspravljamo o monetizaciji Hrvatskih autocesta. Vlada smatra i sasvim je sigurna da onaj tko bude uzeo Hrvatske autoceste, dakle monetizirao da će imati dobit, da neće bez veze uzimati Hrvatske autoceste. Ja znam da je ovo ograničenje od 3% jedno limitirajuće dakle ograničenje koje ne dopušta toliko veliko ulaganje. Ali ako smo sigurni da će za 50 godina onaj tko bude monetizirao Hrvatske autoceste imati dobit, zašto onda ovih 57 milijardi kojih postoji u privatnim mirovinskim, zapravo nisu to privatni, to su naši novci. I ja vjerujem da bi svaki hrvatski građanin, svaki hrvatski građanin rado pristao na takvu soluciju. Da bude da kažem monetant odnosno jedan od onih koji bi monetizirali a time bi i Hrvatske autoceste da kažem ostale u nekakvom, u sigurnom vlasništvu ili ne bi se optuživali ovako kao što sada optužujemo da ćemo nekome strancu dati Hrvatske autoceste u monetizaciju. Dajmo, prilagodimo i zakonske odredbe. Pa to nije problem promijeniti. Mislite li i vi da bi to bilo korisno i za naše osiguranike. Evo ja sam u drugom stupu, rado bih pristao biti evo da ti novci i moj dio ode za monetizaciju naših Hrvatskih autocesta. Ako je država odredila drugi stupa isto kao što su nas i mamili na kredite u švicarcima, uđite, uđite, uđite u drugi stup, biti će vam dobro. Ima REGOS pa će vas on usmjeriti kamo treba. 80% je REGOS usmjerio 20% smo otišli. Pa onda može i ovo usmjeriti nas isto tako.
Hvala. Odgovor na repliku Željko Šemper. Odgovor na repliku.
Pa kolega Grubišić evo ja se sa vama slažem da je to trebalo i bilo bi bolje da je ulagano u gospodarstvo, bio bih sretan da je recimo uloženo u nekakvu tehnologiju, u novu proizvodnu liniju u mojoj Podravci, otvorila bi se nova radna mjesta, bilo bi više doprinosa za mirovine. I mislim da i danas imamo dosta ciljeva koji bi mogli financirati sa tim velikim sredstvima za naše pojmove. Ne znam da li je dobro da ulažemo u monetizaciju, međutim imamo mi i drugih projekata koji su potrebni ovoj Hrvatskoj. To je Plomin, to su hidrocentrale i dosta projekata gdje bi se ta velika financijska sredstva mogla uložiti i koja bi donosila i nova radna mjesta i rast gospodarstva i smanjenje nezaposlenosti.
I sada kolega Ivan Šuker u ime kluba HDZ-a.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa žalosno je da nas je ovoliko u sabornici, a raspravljamo o zakonu koji kad pogledate jučer i prekjučer smo raspravljali o proračunu, onda na rashodovnoj strani proračuna ovaj dio koji reguliraju ovi zakoni je izuzetno težak. Druga stvar, ovaj zakon tangira nekoliko milijuna Hrvata i kad raspravljamo o ovome mi raspravljamo o ovom zakonu kao da u Hrvatskoj u ovom trenutku ništa ne postoji, kao da ovaj zakon se počinje primjenjivat na nešto što je potpuno novo, nema nikakvih problema, nema nikakvih zaostataka. I druga stvar, govorimo o ovom svemu skupa kao da nismo svjedoci što se događalo prije 4 godine na svijetu. Također možda bi bilo dobro da je gospodin ministar kad je govorio o ovom svemu skupa rekao i koliki je bio gubitak ovih dobrovoljnih mirovinskih fondova u krizi. A ako znamo da su oni preko 60% svojih sredstava ulagali u državne obveznice tu praktički nisu izgubili ništa jer onaj prijenos koji su upisali vrijednost obveznica je ostala praktički ista jer su malo porasli, tu nisu izgubili ništa. Dakle ono malo što su investirali u dionice nešto drugo imali su gubitak preko milijardu kuna. Prema tome, moramo bit svjesni da u financijama sve što donosi nekakav visoki profit nosi sa sobom i visoki rizik. Nema visoke zarade bez visokog rizika, to naprosto u financijama ne postoji i tko god misli da je to tako taj se grdno vara. Naići će nekakva druga kriza i dogodit će se nekakav drugi gubitak. No što mi imamo danas u Hrvatskoj? Imamo prvi stup mirovinskoga koji ima milijun i 250 tisuća umirovljenika, njih 750 tisuća ima mirovinu ispod 3000 kuna, dakle i sa takvim niskim mirovinama nažalost u državnom proračunu svake godine moramo osigurati 18 milijardi kuna iz poreznih prihoda da bi isplatili mirovine. I ono što je najgore, o tome sam govorio nekoliko puta pa čak i više nego kolege iz HSU-a za ovom govornicom, mi u ovom trenutku u Hrvatskoj imamo četiri vrste umirovljenika, ovisno u kojem trenutku tko je išao u mirovinu. Zašto govorimo četiri vrste umirovljenika, zato što imaju četiri vrste dodataka jer na osnovnu mirovinsku reformu od '99. su se radile nekakve reforme, mini reforme 2002., pa 2005. i to je proizvelo nakon onih umirovljenika koji su na određen način oštećeni, koji su išli u mirovinu do '98., proizvelo druge umirovljenike koji …. Pa smo 2004. zapravo 1.1.2005. onih 6% i 100 kuna dodatka koji je bio na mirovinu za umirovljenike koji su izgubili u nekom periodu nešto i ako se to čak po sporazumima koji su potpisani tretira kao jedan dio povrata duga umirovljenicima, uključilo mirovinsku osnovicu. Gledajte kolegice i kolege, zašto to govorim? U prvoj godini to uključenje je koštalo 100 milijuna kuna. Evo gospodin ministar može potvrditi da danas to uključenje 6% plus 100 kuna na godišnjoj razini košta skoro milijardu kuna iz jednostavnog razloga što kad govorimo o mirovinama on proizvodi onaj ciklički porast, možemo ga najslikovitije usporediti sa pravokutnim trokutom. Dakle imate dvije katete, imate hipotenuzu koja raste, dakle sve što date u mirovinama, sve što se sljedećih godina multiplicira pa najbolji primjer su indeksacije mirovina. Jer pogledajte, svi makroekonomski pokazatelji i referentne veličine temeljem kojega su se indeksirale mirovine u prošloj godini su bili vrlo niski, pa možemo reći skoro ako ne uzmemo inflaciju na najnižim mogućim razinama, međutim kad to sve skupa pogledate to je podiglo trošak mirovina za preko 500 milijuna na godišnjoj razini. Pa su se onda pojavili umirovljenici koji su otišli u mirovinu, jedni su otišli do tada, drugi su otišli do tada i pojavila se razlika u mirovini od 20% pa su se tu davali određeni dodaci. Zašto to govorim kolegice i kolege? Pa zato što me strah ovog drugog stupa mirovinskog i daj Bože da bude to kao što je govorio gospodin ministar, kao što je govorio kolega Gjurković. Jer gledajte, ako oni koji su nosioci bili izrade mirovinske reforme '99. su napravili procjenu da izdvajanje u drugi stup mirovinskog do 2010., a to se trebalo početi primjenjivati ili 2001. ili 2002., ali do 2010. je on trebao narast na 10%, dakle duplo više od onoga što mi sad izdvajamo i da je to nekakav adekvatan postotak koji garantira nekakvu pristojnu mirovinu u nekakvim budućim vremenima. Mi smo ostali na 5% i tvrdimo da ćemo s tim imat nekakve kvalitetne mirovine. Daj Bože. Ja bih htio da se prevari onaj tko je predlagao takav mirovinski zakon, a isto tako da smo se prevarili mi koji smo radili nekakve druge procjene u nekakvim kasnijim godinama i da stvarno ljudi koji izdvajaju 5% u ovom trenutku da će imati dovoljno visoke mirovine. Međutim isto tako moramo bit spremni jer stalno svi govorimo da smo socijalna država. Ako u datom momentu kad budu došli prvi umirovljenici koji će imat recimo pola staža u jednom, dakle samo prvom mirovinskom, a drugu polovicu staža će imat prvi i drugi stup mirovinskoga i kad se počnu isplaćivat te mirovine, ako tada vidimo da ta isplate mirovine iz drugog stupa mirovinskog nisu adekvatne država će naprosto morat reagirat, morat će reagirat jer nećemo moći dozvolit da naši građani žive ispod nekog socijalnog minimuma. Dakle to je ono što se može dogoditi. Drugi stup mirovinskoga, gledajte, koliki su njegovi prinosi. Pa ne treba biti ni previše stručnjak za matematiku ni za izračune ako se godišnje izdvaja u prosjeku negdje 4 milijarde i 600 prosjek je zadnjih 10 godina. Ako je to 10 godina, onda je to negdje 11, onda je to negdje 47, osam milijardi kuna. I ako je danas imovina fondova tolika i tolika, ako su fondovi u 70% slučajeva svoja sredstva plasirali u državne vrijednosne papire, a kamate na državne vrijednosne papire tamo reći ću i za razdoblje prije nego što sam ja bio ministar dakle kretale su se između plasman ovih obveznica na domaćem tržištu između 4 i još nešto do 6 i 20, 6 i 30 posto, pa možemo reći da je nekakav prosječan prinos na državne obveznice bio 5 i još nešto posto. I ako vi imate 60% kapitala po tom prinosu, ako imate pet kriznih godina kada vrijednost državnih obveznica Republike Hrvatske nije raslo nego su bile tu negdje na toj razini, onda to samo govori koliko to može biti rizično. Međutim, isto tako kolegice i kolege kad bi ministar financija objavio tko su kupci obveznica Vlade Republike Hrvatske i sad ove koje su izdane i možemo govoriti o njima prije četiri, pet godina, nebitno je pa ćete vidjeti koliki mirovinski fondovi kupuju obveznice Republike Hrvatske. Dakle, oni djeluju i kupuju na cijelom tržištu. I ministar je spomenuo da su mirovinski fondovi, itekako su trebali sudjelovati i djelovati na razvoju tržišta kapitala. Da, to je tako i to je normalna stvar i logična stvar da je to ministar rekao. Međutim, na žalost tržište kapitala u Hrvatskoj je osakaćeno i ono praktički ne postoji. To moramo reći iskreno jer u onom trenutku kad su prodane dionice najvećih hrvatskih tvrtki, dakle tu mislimo na Plivu, na ZABA-u, na INA-u, na HT vi danas s obzirom da je daleko u problemima praktički nemate nešto značajnije na hrvatskom tržištu s čim bi se značajnije trgovalo i gdje bi Hrvatski mirovinski fondovi ulagali. I logična stvar da je njima najlogičnije ulagati u državne obveznice jer tu je najveći i najsigurniji prinos. Jer bez obzira što nas ove međunarodne rejting agencije dobro deru, ja i dalje mislim da Hrvatska uopće nije rizična zemlja za ulaganje i da onaj tko uloži u hrvatske vrijednosne papire će bit sigurno da će mu ti novci bit vraćeni. Ali kažem netko nam je postavio nekakve ljestvice i mi svi to na žalost skupo plaćamo. Ali kad govorimo o tome onda nikako iz te igre ne smijemo isključiti niti drugi, niti treći stup mirovinskog. Zašto? Zato što i jedni i drugi novce koje prikupe od hrvatskih obveznika će plasirati na to tržište. Da li i nemam uopće namjeru tu polemizirati i zato se ne držim, neću ići po nekakvim zakonskim odredbama. Zašto? Zato što je većina članaka u zakonu usklađena sa direktivama EU i sa iskustvima nekih zemalja koji imaju daleko to više. Bilo bi sad glupo polemizirati da li je to ovako, da li je to tako. Da li će se uložiti u neke vrijednosne papire ovoliko i onoliko. Ja pretpostavljam da je ministarstvo i oni ljudi koji su to pripremali imaju najviše podataka i da su tu našli nekakvu, najracionalniji postotak. I kažem ne bi si naprosto uzeo za pravu da kažem, e trebalo bi uložiti ovdje ovoliko, ovdje onoliko, jer kad bi čovjek to govorio onda bi naprosto morao pred sobom imati hrpu papira i temeljem toga donositi i odnositi procjene. Kažem to je, ali zašto zato sve govorim ovo unaprijed upravo da upozorim na odgovornost ministarstva na te članke u što se može uložiti i koliko novaca. Jer prvotna odredba za koju nas svi optuživali da 60% novaca od mirovi8nskih fondova se mora uložiti u vrijednosne papire Republike Hrvatske je bilo iz jednostavnog razloga da ti novci ostanu Republici Hrvatskoj. Tada se Hrvatska niti nije mogla baš zadužiti vani i plaćale su se relativno visoke kamatne stope. I onda logična stvar je bila ako već moramo platiti kamatu da bolje da uzmemo novce koje imamo u Hrvatskoj i da te kamate platimo Hrvatskoj. Međutim, sada je situacija sasvim drugačija. Mi smo ne samo članice EU, nego smo i u zajednici financijskog tržišta u Europi i logična stvar da su ove stvari unešene. Ulaganja u infrastrukturne projekte itd. kolegice i kolege nemojmo se zavaravati. Pa neće doći mirovinski fond i reći nekom gradu evo mi ćemo tebi dati 15 milijuna za tvoju vodovodnu mrežu. Mislim naprosto zašto? Zato što se tako razmišlja i tako se govori. Dakle, da bi oni uložili u infrastrukturne projekte netko mora izaći sa nekakvim vrijednosnim papirima, ponudit ih nekom i reći to se, ti papiri se izdaju za to i to. Vi uložite u to. Koliko ćete platiti, koliki će biti prinos mislim najbukvalnije da kažem. E sad, da, da nema tu. Isto tako ti mirovinski fondovi, te obveznice u datom momentu ako procijene da je njihova cijena otišla gore iznad one kad su ih oni kupili i ako je prinos tako oni mogu napraviti procjenu da im je možda to bolje u tom trenutku prodati, a kupit nešto drugo. Ne mora značiti da će oni trajno imati te papire kod sebe. Prema tome, zato govorim da trgovanje na burzi je vrlo rizično. Mnogi su ostali bez kuće i bez kućišta 2009., desete, jedanaeste i dvanaeste. I zato ovi papiri nisu nimalo bezazleni. I onaj tko upravlja fondovima itekakvu odgovornost imaju. Oni su do sada zbog zakonskih odredbi praktički bili limitirani bilo kakve odgovornosti jer su morali uložiti 60%. Ali ponavljam, možda bi dobro bilo ne zbog toga da se nekoga proziva, nego samo zbog toga gospodine ministre da mnogi koji, ne bih sad želio nikoga uvrijediti se nisu bavili s tim poslom, … [[Govornik se ne razumije.]] što to znači kad sa malo novaca koji ste uložili u nekakve rizične plasmane samo u jednoj godini izgubite preko milijardu i pol kuna, a to se dogodilo ovim fondovima kad je počela gospodarska kriza. I da ste vidjeli koliko je novaca uloženo u to, pa bi vidjeli kako je to mali iznos. Međutim, svejedno je milijarda i pol otišla. S druge strane kolegice i kolege zašto je Podravka došla u probleme? Pa kad je počela gospodarska kriza ona je imala zalog nekakve dionice za nekakve kredite i počela padat vrijednost kredita. Naprosto onaj tko je dao novce je rekao ja više neću tvoje dionice, daj ti meni na tu razliku između dionica i onoga koliko su onda vrijedile danas, daj ti to meni izvoli platiti. Prema tome i naši fondovi … [[Govornik se ne razumije.]] naprosto ne moramo bit svjesni toga, a ne reći nije to samo uložit novce i to sve čeka tako i tako. Zato su pojedine odredbe ovog zakona, prije svega kontrola, ljudi koji će biti na čelu ovih fondova itekako bitni, pa čak zato kažem ne želim polemizirati o postotcima gdje se može koliko uložiti sa dobrom vjerom da oni koji su to predlagali da su napravili dobru računicu. I druga stvar, monetizacija autocesta i mirovinski fondovi. Nije dobro kad iz istih jasli plaćate sve. Ovo su još uvijek nažalost iste jasle bez obzira koliko mi to rekli da to je tako i da to nije tako. I zato mislim, to je moje mišljenje, a na to me ponukalo najviše što fondovi se baš nisu pretrgli da kritiziraju ovaj zakon, očigledno su njima odredbe dobre, mislim gospodine ministre možda je trebalo malo više vremena da ovo sve što bi se reklo dobro oprostite mi na izrazu … [[Govornik se ne razumije.]] da možda svi zajedno bez lijeve, desne, srednje, ove, one strane donesemo nešto što će biti dobro jer kažem u konačnici ako pogriješimo sutra ćemo svi to sve plaćati. Od toga naprosto ne možemo pobjeći. I zato jesam replicirao kolegi Šemperu. Da li je to bila greška ili nije, ali kažem milijun prognanih, rat, okupirana država, dogodilo se što se dogodilo. Međutim, kolega nemojte zaboraviti da u vrlo teškim trenucima kad je Hrvatska trebala se gospodarski oporaviti mi smo sa 15 milijardi ipak vratili dug umirovljenicima i ovo što je gospodin ministar potvrdio kontinuirano svake godine skoro milijardu kuna nas košta onih 6% plus 100 kuna koji je uveden zbog toga da bi se vratio dug umirovljenicima. Pa kad uzmete da je to uvedeno 2005., a da je taj iznos negdje 2009. došao na milijardu kuna pa kad tome dodate onih 15 milijardi onda ćete vidjeti da je to danas iznos preko 20 milijardi. Samo još jednu rečenicu, molim vas. Zato kolegice i kolege ako se ovdje pogriješi to bi nas u budućnosti moglo silno koštati. Hvala lijepo.
Replika, Željko Šemper.
Pa evo kolega Šuker meni je drago što se nakon 15 godina evo vraća praktički ono što smo govorili da je, doduše to je obeštećenje, ali nešto bih drugo htio reći. To je ono što ste rekli da postoje 4 vrste mirovina. Ja se slažem da praktički svaki zakon koji donosimo da za tu generaciju važe neki drugi uvjeti umirovljenja i smatram da imamo dosta lošije i na brzinu formirane zakone koji ne vode računa da li će sljedeća generacija biti na toj razini jer manje-više znamo da svaka reforma pa tako i ova mirovinska je više restriktivna a ne ide na to da bude nešto bolje. Kao primjer naveo bih u sadašnjem aktualnom Zakonu o mirovinskom osiguranju to je obračunsko razdoblje. Mi smo uvijek tvrdili, dobio sam nedavno i mišljenje jednog suca koji radi u radnoj skupini za taj zakon i rekli smo da je obračunsko razdoblje svake godine tri godine veće. Znači, '99. godine u mirovinu se išlo po 10 najboljih godina, 2009. po 40 godina. U okviru jednog zakona znači to je jedna velika nejednakost i zbog toga je kao rezultat bio Zakon o dodatku od 4% do 27%. Samim time taj zakon je donio to da smo smanjili razlike između starih i novih umirovljenika, ali glavni cilj tog zakona je bio ujednačavanje mirovina novih umirovljenika međusobno jer je za isti staž, za istu plaću, za iste godine života onaj tko je otišao '99. godine imao 2 500 mirovinu, a onaj 10 godina kasnije 2 000 jer mu je ulazio u izračun čitav radni vijek.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Pa zato pametni ljudi ne rade mini reforme mirovinskog sustava, ili naprave reformu ili podvuku crtu i kažu od sutra ide ovako jer ako se radi ono što smo mi napravili, dakle i koalicijska Vlada 2002. i mi 2005., onda se događa ovo o čemu sada govorimo. Jer vi naprosto ne možete ljude koji su u različitim političkim sustavima, u različitim gospodarstvima, u ratnim uvjetima dobivali plaću od nekakvih 100, 150 maraka do 2 000 maraka one Markovićeve dvije godine pa opet pali na 150 maraka u ratnim godinama Hrvatske pa došli su na nekakav prosjek od 300, 400 maraka i onda su otišli u mirovinu i sad ćete mi vi reći da je to pravična mirovina. To je naprosto nemoguće. Druga stvar, svi zaboravljamo da je bio onaj kapital fond ili kako se zove da su u njemu bile dionice vrlo vrijedne dionice hrvatskih tvrtki. Gdje je to i kako završilo o tome ne bih htio govoriti, a taj kapital fond je osnovan upravo zbog toga da oni koji nisu uplaćivali mirovinske u sustav mirovinski da sa tim dionicama se poboljšao standard najugroženijih umirovljenika. Međutim, želio bih također nešto reći, početkom krize 2009. kad sam si ja uzeo za pravo kao tadašnji ministar financija da predložim da bi bilo najpametnije da se ukine ovaj drugi stup mirovinskoga i da svi umirovljenici koji budu išli u budućim vremenima dok se ne napravi mirovinska reforma u Hrvatskoj imaju po svim istim pravilima u tom trenutku u tom fondu je bilo negdje oko 40-ak milijardi kuna da se na takav način smanji javni dug RH za 40 milijardi i druga stvar da se u državni proračun svake godine osigura 4,5, 5 milijardi novih prihoda, toliko bi bio manji deficit i manje potrebe za zaduživanjem. Skoro su me razapeli ovi vlasnici 4 fonda. Zašto? Pa kad bi vi godišnje dobivali 200 milijuna za upravljanje i sad vam to tamo nekakav šašavi ministar financija hoće uzeti pa i vi bi pucali po njemu iz svih oružja. Možda bi bilo najpametnije da smo to tada napravili.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Dakle, poštovani kolega Šuker ne mogu se ne složiti s vama u smislu razmišljanja, odnosno stava da smatrate da su hrvatske obveznice dobre, pozitivne, odnosno sigurne za ulaganje a ono što se iščitava a to je 9 što izmjena što Zakona o obveznom mirovinskom osiguranju ukazuje da i opozicija u ovom trenutku i pozicija imaju slična stajališta po pitanju i sigurnosti i rizika i ulaganja. I još jednom želim naglasiti da je posao HANFA-e iznimno, iznimno bitan i da neovisno o kontroli s naše strane kontroli u biti građana, kontroli saborskih zastupnika i Vlade ključna je HANFA koja mora odraditi posao po pitanju nadzora na mirovinskim fondovima i na taj način vjerujem da ne samo da taj prinos koji uvijek želimo da bude bolji da će biti ulaganja biti dovoljno kvalitetna a s druge strane sigurna.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Gjurković, s obzirom da sam bio u prilici da moram osigurati sredstva za povrat duga umirovljenicima, s obzirom da sam bio u prilici da moram provest odluku o uvrštenju 6% plus 100 kuna u osnovicu i s obzirom da sam bio u prilici da računamo koliko bi trebalo platiti između novih i starih umirovljenika i kad to sve skupa zbrojim, kad vidim koliko to košta Hrvatsku državu ja naprosto ne mogu u ovom zakonu ne raspravljat o tome da kažem da ne sumnjajući u dobre namjere, da je sve dobro, ali upozoravajući da to može biti i ovako i onako i prema tome ja se nadam da ćemo dobiti još određene podatke ministarstva do drugog čitanja iako drugo čitanje može biti za sedam, osam dana. Ali ponavljam kolegice i kolege u onom trenutku kad dođete na burzu, vi ste na tržištu, može se dogoditi ovo i ono a hrvatske firme baš pogledajte ih koliko imaju dionica i gdje je tu sad neka veća trgovina dionicama da bi sad recimo nekakvi mirovinski fond ušao sa 50 ili 100 milijuna. Oni su nažalost osuđeni na državne obveznice, na nekakvo hadlanje sa poslovnim bankama i to je to. Mi nažalost financijskog tržišta nemamo dok se ne pojavi novih 10,15,20 kvalitetnih tvrtki koje će vrijedit nekoliko milijardi kuna i kad počne trgovanje sa njihovim dionicama, kad pojedini gradovi ili poduzeća za određene infrastrukturne projekte koji će evidentno donosit prinose budu izdavali vrijednosne papire, onda ćemo vidjet ali danas je još uvijek daleko jeftinije dignut kredit nego izdat obveznice za nekakav iznos od 15 ili 20 milijuna kuna. To je isto tako činjenica, prema tome prostor u koji bi mogli ulagati ti fondovi je skučen ali ponavljam imamo loša iskustva i nemojmo samo da nam se to ponovi jer kažem mene je strah što će biti sa ovim drugim stupom mirovinskog i stvarno gledajući sad državni proračun ja ne vidim u sljedećih pet ili sedam godina da će si država moć dozvolit luksuz da se oslobodi pet milijardi prihoda za prvi stup mirovinskog a da razina mirovine ostane ovakva a da ta sredstva preusmjeri prema drugom stupu mirovinskog, milim da bi ministru Liniću i ono malo kose što ima na glavi skočilo do neba.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepa. Kolega Šuker, točno je. evo danas se vidi koliko važna materija ima i zastupnika u raspravi, evo svega skupa sedam koliko vidim. I ja sam jer nisam stručnjak u ovoj materiji, nisam ekonomski gospodarski stručnjak pa sam zvao pravnika iz pravne službe, iz područne službe u Osijeku i raspitao se. Rekao je, Boro nemam ti što reći za taj zakonski prijedlog osim da ponovno apostrofiraš ono ne pripadnu mirovinu koju sam ti već ranije rekao, jel. Čak mi je dao imena koji primaju nepripadne al to nije bitno. No ono što ste vi sami rekli da je kriza zahvatila svjetska ekonomska, da je zahvatila naravno i Hrvatsku da ne kažem još i u većoj mjeri i ja sam kao pripadnik ovog drugog stupa obveznik drugog stupa, primao u prvim godinama nakon što sam se upisao u taj drugi stup poput onih koji su vabili za kredite u švicarcima, jel dobivao izvješća, dobivao sam izvješća o porastu tog mog udjela tamo u tom drugom stupu. Nakon par godina više tih izvješća nije bilo. Ne znam što se dogodilo i onda zaista sumnjam, ne sumnjam nego zapravo je potvrdno ono što ste vi sami rekli da je došlo do toga da smo izgubili možda nekih milijardu i pol kuna u tim kretanjima, ulaganjima itd. O tome, o odnosu između monetizacije Hrvatskih autocesta i ovih mirovinskih fondova, naše autoceste, naše pare možemo nekom drugom prilikom ali valjalo bi možda malo razmisliti o tome.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Kolega Grubišić, kažemo da politika ne upravlja dobro i da zbog toga treba monetizirati Hrvatske autoceste. Tko kaže da će sutra oni koji sutra dođu upravljat bolje i da će garantirat prinos za buduće hrvatske umirovljenike. Prema tome ali ponavljam i ono što sam rekao i večeras nekoliko puta, svako ulaganje na burzu je rizično. Prema tome drugi stup je vrlo rizičan i ministar je dobro rekao, a, b, c visoki rizik visoki prinos i onaj mislim da je c mali rizik mali prinos. To vam je ista priča u razvijenim zemljama Zapadne Europe, imate gradske banke koje su najrizičnije ali daju najveću kamatu, imate nekakve kantonalne ili kakve banke koje su malo manje rizične i imate malo veću kamatu i imate državne banke koje su najmanje rizične ali dobijete najmanju kamatu, prema tome ista priča, izvolite odlučite se. Dakle, ista priča kao i na burzi. Prema tome, mi se naprosto ulazimo u jednu novu sferu rizika ali postavlja se samo pitanje da li smo spremni za to s obzirom na veliki broj umirovljenika, na užasasn loš omjer zaposlenih i umirovljenih, na užasno lošu da tako kažem starosnu dob onih koji su u mirovini, jer kod nas nažalost puno ljudi u mirovini je 20, 30 godina i kad se sve to skupa zbroji, onda kažem ne sumnjajući u loše namjere zakona ali sve ove stvari moramo imati na vidiku jer ovaj niz zakona ne donosimo u sustav koji ne postoji, mi donosimo u sustav koje je bremenit problemima da se ovo primjenjuje. Dakle, otvaram vam mogućnosti. nitko nije protiv toga, ali ponavljam neke stvari ipak treba voditi računa o njemu.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Ljiljana Cvjetović izvolite.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Prema prijedlogu Zakona o mirovinskom osiguravajućim društvima program mirovinske rente sukladno odredbi članka 2.točke 5 je dobrovoljni mirovinski program u okviru kojeg poslodavac sklapa sa mirovinskim osiguravajućim društvom ugorov o uplati sredstava za mirovinsku rentu kojom svom radniku vrijeme njegovog umirovljenja u obvezno mirovinsko osiguranju osigurava doživotnu ili privremenu obročnu isplatu ugovorenog iznosa radi dugoročnog osiguranja dodatnog prihoda nakon njegovog umirovljenja. Nadalje prema članku 120 stavku 1. prijedloga zakona iznos mirovinske rente određuje se na temelju ugovorenih i uplaćenih sredstava umanjenih za naknadu društva s obzirom na godine života korisnika mirovinske rente. Ugovoreno razdoblje isplate, oblik isplate i druge elemente aktuarskih izračuna a isti čini obvezan dio ugovora o mirovinskoj renti. Ta odredba kao ni ostale odredbe prijedloga ne sadrži nikakva ograničenja u pogledu određivanja ukupne svote koja će se uplatiti mirovinskom, osiguravajućem društvu. A niti u pogledu svote mirovinske rente koja će se ubuduće isplaćivati korisniku. Što upućuje na to da su moguće uplate neograničene visine na ime te rente. Moguća je i skraćena isplata mirovinske rente u roku od 5 godina s jednokratnom isplatom od 30% ugovorene osigurane svote. Time se ovim prijedlogom zakona 1. otvara zakonska mogućnost, uplata sredstava neograničene visine u korist pojedinca. Na primjer, menadžer u privatnim i javnim društvima na ime mirovinske rente oslobođenih od poreza. I 2. ozakonjuje mogućnost nesmetanog izvlačenja novca iz poslovnih subjekata. To jest pranja novca koje će se legalno obaviti u roku od 5 godina s početkom isplate od 50-te godine života i uz jednokratnu isplatu od 30% od ukupno uplaćene svote. I to u aktualnom trenutku kada Ministarstvo financija ukida sve vrste poticaja. Valja svakako napomenuti da mirovinska renta kao institut već odavno postoji u životnim osiguranjima u sklopu sustava osiguranja imovine i osobe pa će se unošenjem toga instituta u mirovinski sustav s jedne strane narušiti taj sustav a s druge strane otvoriti dvojba za društva za osiguranje imovine i osoba u pogledu provedbe svojih programa mirovinske rente. Konačno, uređivanje mirovinske rente još jednim zakonom izvan Zakona o osiguranju suprotno je pravnom poretku i ustavnom načelu vladavine prava. Iz svega navedenog proizlazi da mirovinska renta kako je ovdje predložena ne može činiti dio ovog prijedloga zakona i da odredbe o njoj iz prijedloga treba brisati. Hvala.
Hvala lijepa kolegice. I kolega Željko Šemper, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani ministre, kolegice i kolege. O mirovinama iz obveznog osiguranja članak 112., 114. ovaj prijedlog sadržava iste odredbe kao i važeći zakon. Te odredbe članu fonda daju mogućnost da pri umirovljenu disponira svojom mirovinom mimo mogućih kasnijih obveza prema članovima svoje obitelji. To je suprotno naravi i svrsi obveznog mirovinskog osiguranja i ograničava prava tih članova obitelji u odnosu na opseg zaštite prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Radi se o odredbama, oblicima mirovina u djelu sa pojedinačnim i zajedničkim mirovinama kao i mirovinama sa zajamčenim razdobljem a posebno odredbama o imenovanju korisnika. Budući da se radi o mirovinama iz obveznog mirovinskog osiguranja i kako bi se osiguralo da davanja iz obveznog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje pružaju jednaki opseg zaštite korisnicima prava kakav se primjenjuje prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Nužno je preispitati te odredbe a posebno odredbe o imenovanju korisnika te iz uskladiti sa tim zakonom. Time će se ispraviti ono što je pogrešno urađeno u važećem zakonu. Mirovine iz dobrovoljnog osiguranja, tu postoji još veća sloboda ugovaranja mirovina pa se može ponuditi doživotna starosna mirovina, privremena starosna mirovina, promjenjiva mirovina, djelomične jednokratne isplate i druge vrste mirovina u skladu sa mirovinskim programom u članku 115 prijedloga zakona. Međutim, ovdje se ipak radi o mirovinskom osiguranju a ne o osiguranju osoba gdje pojedinac raspolaže svojom policom. Zbog toga u ovome dijelu prijedloga zakona predlažemo preispitati, odnosno podići predloženu najnižu starosnu granicu za starosnu mirovinu od 50 godina. Jer u tim godinama još nije nastupio rizik starosti a u međuvremenu je došlo do značajnog produženja životnog vijeka a time i trajanja korištenja mirovine. Naime, u kapitaliziranom osiguranju ranijim umirovljenjem manja je ukupna svota na osobnom računu a dulje je razdoblje korištenja mirovine. To jedno s drugim ima za posljedicu značajno manju stopu mirovine u isplati a time i manji opseg materijalne i socijalne sigurnosti korisnika. Preispitati odnosno ukloniti odredbe o mogućoj jednokratnoj isplati do 30% od ukupne svote sa osobnog računa člana fonda. Naime, tim smanjenjem sredstva raspoloživi za isplatu mirovine za gotovo 1/3 smanjuje se razmjerno visina buduće mirovine. A isto tako trebalo bi preispitati odnosno ukloniti odredbu o mogućnosti ugovaranja skraćenog trajanja isplate mirovine iz dobrovoljnog mirovinskog osiguranja do 5 godina. Naime, time se skraćuje i trajanje dodatne materijalne i socijalne nesigurnosti korisnika mirovine. Sve što smo ovdje naveli primjereno je životnim osiguranjima a ne mirovinskom osiguranju čija je svrha pružanje dodatne materijalne i socijalne sigurnost korisnika po povlačenju iz svijeta rada. Stoga navedene odredbe prijedloga zakona potrebno je preispitati i urediti u skladu sa prirodom i svrhom mirovinskog sustava. Što se tiče dokupa mirovine, u pogledu tog programa on je u predloženom obliku predmetom posebnog zakonskog prijedloga Hrvatske stranke umirovljenika koji je u Hrvatskom saboru u završnom zakonodavnom postupku. Prije svega dokup mirovine, kao svojevrsna otpremnima koja se isplaćuje mjesečnim obrocima spada u područje rada a ne mirovinskog sustava i nije jasno u zakonodavnim okvira toga sustava. To proizlazi iz njegova sadržaja, njegove naravi i svrhe kako je navedeno u tekstu konačnog prijedloga zakona o doživotnoj otpremnini, odnosno dokupe mirovine iz kojega je preuzet sadržaj odredaba o dokupu mirovine u ovaj prijedlog zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima. S time u vezi s gledišta uređivanja pravnog sustava neprimjereno i neumjesno je isti institut uređivati s dva ili više zakonskih okvira i ponavljati zakonske odredbe istoga sadržaja. to bi bilo isto kao da se donesu dva Zakona o porezu na dohodak pa da Porezna uprava ili obveznik poreza biraju koji će zakon primijeniti. Jednako kao i za mirovinsku rentu uređivanje dokupa mirovine u Prijedlogu zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima na isti način kao u konačnom prijedlogu zakona o doživotnoj otpremnini, odnosno dokupu mirovine jest ozbiljno narušavanje pravnog sustava i suprotno je ustavnom načelu vladavine prava iz članka 3. Ustava Republike Hrvatske. Također ovdje želim ukazati na normativnu zbrku, odnosno nedosljednost predlagača ovog prijedloga zakona. Iz ocjene stanja kao i iz ponuđenog nam zakonskog teksta nedvojbeno je da se davanja iz kapitaliziranog mirovinskog osiguranja u Republici Hrvatskoj oblikuju, isplaćuju i ostvaruju kao davanje primjenom načela definiranih doprinosa. S druge strane, dokup mirovine je davanje koje se temelji na kombinaciji načela definiranih doprinosa i definiranih davanja što je u neskladu sa načelom definiranih doprinosa na kojemu se temelji mirovinsko osiguranje, na temelju individualne kapitalizirane štednje u Republici Hrvatskoj. Doda li se tome da se u Prijedlogu zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima zabranjuje da se na području Republike Hrvatske nudi mirovinski program s definiranim davanjima, članak 266. onda nam je jasno kako se dokup mirovine kao definirano davanje uopće može nuditi kao mirovinski program. To je još jedan razlog više za uklanjanje dokupa mirovine iz prijedloga ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, vi govorite o preispitivanju određenih stavki ovih zakona, a ja vas pitam, dakle ja koji uplaćujem u drugi mirovinski stup, ne vi i koji možda želim uplaćivati u treći dobrovoljni zašto ja ne bih odlučivao o tome gdje i kako ću ja koristiti ta sredstva odnosno kome ću usmjeriti. Dakle, vi moje individualne slobode ograničavate. I drugo, kad se radilo o povratu onog dijela mirovina o kojem kolega Šuker raspravlja, onda kad je bio jednokratni popust onda se niste bunili, a sad se bunite kad je jednokratni popust od 30%.
Završna riječ ministra gospodina Miranda Mrsića. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici. Drago mi je da je sama materija koja je izuzetno komplicirana i vidi se po broju diskutanata, ali to je bilo očekivano zato što ej ovaj dio s jedne strane izuzetno stručan i s druge strane je vezan uz posebnu problematiku, tako da je i očekivana rasprava za ova tri zakona. Kad govorimo o izdvajanju u drugi mirovinski stup točno je da je negdje otprilike do 2010. prema projekciji mirovinskog sustava trebalo izdvajati negdje otprilike oko 9% u drugi mirovinski stup. 2002. se pokrenula reforma i ona je trebala bit nastavljena. Nije se krenulo niti u jednome niti u drugom pravcu i sad smo tu di jesmo. Izdvojila su se sredstva u drugi mirovinski stup. Ona su uložena u određene obveznice, u dionice i vrlo su, dakle mirovinski fondovi su važni ulagači na Zagrebačkoj burzi. I možemo reći da Zagrebačka burza i ovisi o mirovinskim fondovima u velikoj mjeri. Ono što treba predvidjeti da moramo povećati izdvajanje u drugi mirovinski stup, ali to izdvajanje za drugi mirovinski stup treba biti vezano uz tri stvari, a to je razvoj tržišta kapitala u Hrvatskoj, razvoj tržišta rada u Hrvatskoj. Negdje 2 milijuna zaposlenih ljudi u Hrvatskoj. Dakle, moramo težiti prema tome i moramo težiti prema rastu bruto domaćeg proizvoda. Bez toga izdvajanja u drugi mirovinski stup neće biti moguće, odnosno nećemo imati prostora da povećamo izdvajanje u drugi mirovinski stup. Prema našim projekcijama koje smo radili tri su stvari koje se trebaju desiti, a dakle nije obećanje, nego je projekcija. Dakle, kad radite mirovinski sustav onda radite projekciju njegovog razvoja sa premisama i sa onim podacima koje imate i kako predviđate. Dakle, mi moramo doći do 7% izdvajanja u drugi mirovinski stup. S druge strane mi moramo koliko god to bude bolno izdvajati, odnosno povećati drugi mirovinski stup za dodatak koji smo dali u prvi mirovinski stup, dakle od 6 do 27%. Dakle, to je jedan teret koji nas čeka ali on će moći biti ostvariv onda kada jasno naraste BDP i kada se razvija ekonomija. Dakle, bez toga neće biti moguće dalje razvijati drugi mirovinski stup i to je ono čemu svi težimo. Dakle, svi težimo da Hrvatska ide naprijed, da se Hrvatska razvija i sa tim razvojem Hrvatske ide i ovaj dio koji je vezan uz mirovinsku reformu. Dakle, vraćanje dodatka u drugi mirovinski stup i povećanje izdvajanja u drugi mirovinski stup. To su premise koje su važne da dođemo do onog cilja koji smo postavili, a to je da mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa budu negdje otprilike 60% plaće i to je ostvarivo. To je apsolutno ostvarivo. I kada govorimo o razvoju mirovinskog sustava onda treba ga i bazirati na razvoju a ne na stagnaciji ili nazadovanju. Jer Hrvatska će se pokrenuti, hrvatski BDP će rasti zapošljavat ćemo ljude. Prema tome, to su one premise na kojima gradimo i sam razvoj mirovinskog sustava. Jasno da je važna kontrola, dakle kontrola je nešto što je u ovim predlošcima zakona izuzetno razvijeno, HANFA je jedan od mehanizama, Sabor je drugi. Dakle ono što ću vjerojatno trebati u sljedećoj godini kada budu izvješća fondova za 2013., to jednostavno spojiti sa izvješćem HANFA-e i jednostavno na taj način imate i jednu i drug stranu. Dakle imate izvješće fonda, ali imate i izvješće HANFA-e koja je regulator i ona je zadužena za nadzor samih fondova. Najlakše bi bilo i to bi svaki ministar financija podržao, uzet drugi stup, prebacit u prvi stup, riješio ministar financija svoje probleme za svoj mandat, može stavit prst u uho, a za onda tko dođe iza njega i tko dođe za 15 godina će ga spominjati zašto se to desilo. Dakle mi smo odgovorni prema mladim generacijama koje će primati mirovine koje su sada u tržištu rada i za njih moramo postaviti sustav iz kojega će oni moći dobivati dostojne mirovine. Stoga treba osim drugog mirovinskog stupa razvijati i treći mirovinski stup, dobrovoljnu štednju, nove oblike dobrovoljne štednje i to je ono što smo i ovim prijedlozima zakona omogućili, omogućili smo da se stvari razvijaju. Nadamo se da će ovom disperzijom portfelja A, B i C da ćemo dinamizirati ulaganja u Republiku Hrvatsku, da ćemo dinamizirati ulaganje fondova u naše tvrtke. Jasno da će ostati i dalje jedan veliki dio koji će biti vezan u ulaganja fondova u državne obveznice. I kad govorimo o modovima, dakle mod je isto tako investicijski fond. U ovom trenutku kada sredstva dođu u mirovinsko osiguravajuće društvo, kad vam izračunaju kolika će vam biti mirovina, ta sredstva koja jesu unutra će se i dalje oplođavat, dakle ona će se dalje ulagati, neće stajati tamo na računu, a s druge strane modovi trebaju osigurati da kad nam se izračuna da ćete dobivati mirovinu toliku i toliku, da sve do kraja vašeg života vi imate i možete uživati tu mirovinu. S druge strane, kad govorimo o ova dva nova proizvoda, da napomenem da smo i sada imali mogućnost jednokratne uplate u mirovinsko osiguravajuće društvo i temeljem toga onda dobivanje dijela mirovine. Mirovinska renta i dokup mirovine su dva instituta koja su kad gledamo sa financijske strane potpuno ista kao i ono što dolazi od samih obveznih mirovinskih fondova jer i mirovinski obvezni fond će vaša sredstva koja su na vašem računu u jednom trenutku kad odete u mirovinu transferirati u mod i stoga će vam se izračunati mirovina i tu ćete mirovinu uživati do kraja života. Kod dokupa mirovine isto tako, netko će isto jednu sumu izdvojiti, uložiti u mirovinsko osiguravajuće društvo i stoga ćete vi dobivati onaj dodatak na mirovinu. Kad govorimo o mirovinskoj renti ista priča, netko će sredstva na vaš račun uplatiti u mod i moći će vam isplaćivati rentu. Napominjem da nije točno da će ovo biti iskorišteno za isplaćivanje bonusa menadžerima jer će Ministarstvo financija donošenjem ovog zakona utvrditi koji je onaj porezni minimum ispod kojega nema poreznog opterećenja, a iznad čega će biti mirovinska renta oporezovana i tu ja ne vidim nikakvih problema. Ono što je za razliku od možda nekih drugih zakonskih prijedloga koji isto tako tretiraju ovu problematiku je da ovdje kad govorimo o temeljnom kapitalu znači mod jamči sa 22,8 milijuna kuna temeljnog kapitala i s druge strane kad govorimo o zaštiti onoga tko potpiše ugovor sa modom o dokupu mirovine, jednokratnoj uplati, renti ili isplati mirovine, onda su te zaštite više značajne. Osim toga i sam ugovor između onoga tko uživa mirovinu, onoga tko mu isplaćuje mirovinu. Druge stvari su ovdje također riješene tako da je sigurnost zajamčena što se tiče same isplate mirovina iz modova. Ja se nadam da s obzirom da nije bilo velikih primjedbi, ako ima još primjedbi do drugog čitanja mi ćemo razmotriti primjedbe i uvažiti ih ako budu prihvatljive. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo najvjerojatnije sutra.
Prijedlog Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 526. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakona o obveznim mirovinskim fondovima 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Predloženi zaključak prihvaćen je sa 76 glasova za, 4 protiv i 14 suzdržanih. Sad ćemo prekinuti sjednicu, nastavit ćemo je u utorak 3. prosinca prijedlogom zakona o izmjeni i dopuni Zakona o cestama s konačnim prijedlogom zakona. A podsjećam članove Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Dakle ovako, prekidamo sjednicu. Nastavit ćemo u utorak u 9,30 točkom dnevnog reda prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o cestama s konačnim prijedlogom zakona, a nakon toga ide prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o željeznici s konačnim prijedlogom zakona. Sad podsjećam članove Odbora za Ustav da trebaju otići na zakazanu sjednicu. Zahvaljujem, ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 13,39 SATI.
I još ćemo kao što smo se dogovorili raspraviti - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 528 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministra poduzetništva i obrt gospodin Dražen Pros. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Pred vama je dakle Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama sa konačnim prijedlogom zakona, dakle jedan zakon kojim se uređuju pitanja osnivanja slobodnih zona, upravljanja slobodnim zonama te uvjeta za obavljanje gospodarske djelatnosti u slobodnim zonama. Dozvolite mi nekoliko riječi koje su vezane za današnji sustav slobodnih zona i nekoliko ključnih podataka. Sustav slobodnih zona u Republici Hrvatskoj reguliran je dakle ovim Zakonom o slobodnim zonama koji datira još iz 1996. godine, ali i izmjenama i dopunama ovog zakona iz 2005., 2008. godine. Danas u Republici Hrvatskoj aktivno je 14 slobodnih zona u kojima kao korisnici posluje 234 tvrtke i to su većinom mali i srednji poduzetnici sa prosječno 34 uposlena, sa visokim udjelom izvoza u ukupnom prihodu korisnika od 72,5% a zapošljavaju nešto više od 7 900 djelatnika. Broj korisnika povećan je dakle 3% u odnosu na 2011. godinu, ukupan prihod u 2012. godini dakle bio je 5,7 milijardi kuna, dakle 2,3% više no u godini prije. Dobit 649,5 milijuna kuna, dakle 7,5% više u odnosu na 2011. godinu. Osnovni razlog donošenja ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama je njegovo u potpunosti usklađivanje sa važećim carinskim propisima RH. Isto tako izjednačavanje uvjeta poslovanja u slobodnim zonama sa uvjetima poslovanja zajedničkog tržišta Europske unije. Usklađivanje sa izmjenama sustava državne uprave, dakle govorim o osnivanju Ministarstva poduzetništva i obrta kao nadležnog ministarstva za slobodne zone, a sve to u cilju olakšavanja poslovanja korisnika koncesija i korisnika slobodnih zona na području RH, a nakon pristupanja Hrvatske EU. Dozvolite da istaknemo osnovna područja koja se uređuju ovim zakonom. Prije svega u potpunosti se harmonizira sustav slobodnih zona u RH s uvjetima poslovanja na zajedničkom tržištu EU u smislu carinskog i poreznog tretmana. Zatim, omogućuje se produljenje postojećih koncesija za slobodne zone u RH, a što dosadašnjim zakonom nije bilo moguće. Unapređuje se odnos davatelja koncesije i korisnika koncesije slobodne zone. I dalje omogućuje se korištenje poreznih povlastica za postojeće korisnike slobodnih zona i to do 1.01.2017. godine kao i korištenje svih poticajnih mjera za investicije u slobodnim zonama kako za postojeće tako i za nove korisnike slobodnih zona. Oslobađa se plaćanja PDV-a pri izvozu dakle roba, odnosno usluga izvan područja EU. Dozvolite da nešto detaljnije obrazložimo ovo. Slijedom navedenog ovim se izmjenama i dopunama zakona predlaže izvršiti usklađenje nadležnosti i naziva tijela državne uprave sukladno važećim propisima kojima se regulira njihova nadležnost, a kako bi se ukinule administrativne poteškoće do kojih dolazi zbog neusklađenosti nazivlja i djelokruga rada u postojećem zakonodavnom okviru. Dakle, i ovim usklađivanjem se olakšava poslovanje korisnika koncesija i korisnika slobodnih zona ali je naravno to u interesu i potencijalnim investitorima, posebice iz trećih zemalja koji su zainteresirani za poslovanje u slobodnim zonama. Ovim izmjenama i dopunama isto tako predlaže se unapređenje odnosa davatelja koncesije i korisnika koncesije za slobodne zone kroz jedno detaljnije propisivanje rokova za dostavu dokumentacija te načina i rokova plaćanja naknade za koncesiju a koja će se dodatno urediti i podzakonskim propisom, dakle Pravilnikom, kojega donosi ministar nadležan za poduzetništvo i obrt a uz suglasnost ministra financija. Ujedno se propisuje i obaveza korisniku slobodne zone da korisniku koncesije dostavlja podatke o poslovanju u slobodnoj zoni i pri tome nužno je spomenuti kako se podaci o poslovanju korisnika slobodnih zona prikupljaju u svrhu izrade godišnjih izvješća o poslovanju slobodnih zona u RH, a koja se jednom godišnje podnosi Hrvatskom saboru dakle prije svega Vladi RH i naravno Hrvatskom saboru. I ovom prilikom evo koristim ovu priliku zapravo najaviti kako ćemo ovih dana, vjerojatno sljedeći tjedan, na sjednici Hrvatskog sabora razmatrati i Izvješće o poslovanju slobodnih zona za 2011. i 2012. godinu. Dakle, prvo takvo izvješće napravljeno od dana stupanja na snagu Zakona o slobodnim zonama od 1996. godine. Nadalje, izmjenama i dopunama predlaže se uskladiti odredbe zakona u onom dijelu koji se odnosi na carinski nadzor nad smještajem unošenjem, odnosno iznošenjem robe iz slobodne zone a sa važećim carinskim propisima u RH. Naime, postojeći zakonodavni okvir za slobodne zone ne predviđa mogućnost produženja koncesije za slobodne zone kao niti odreknuća od koncesije tijekom razdoblja određenog u odluci o davanju koncesije. I upravo zato se ovim izmjenama i dopunama zakona uvodi mogućnost produženja koncesije na zahtjev osnivača zone ali također i odreknuća koncesije za slobodne zone. Ove mogućnosti produženja koncesije odnosno odreknuća predlažu se u cilju utvrđivanja pravnog osnova za postupanje davatelja koncesije za slobodne zone temeljem gospodarskog interesa osnivača, odnosno korisnika koncesije kao i korisnika slobodnih zona. Jer koncesije za slobodne zone se u pravilu daju na rok od 25 godina, a tijekom tog razdoblja naravno da postoji i realna mogućnost promjene i gospodarskog interesa ali i uvjeta poslovanja u slobodnim zonama. Dozvolite mi da još jednom na kraju istaknem da donošenjem ovog zakona se omogućuje nastavak poslovanja u slobodnim zonama nakon pristupanja Republike Hrvatske EU u skladu sa pravnom stečevinom EU i naravno nacionalnim zakonodavstvom RH. Dakle, Vlada Republike Hrvatske polazeći prije svega od gospodarskog interesa osnivača odnosno korisnika koncesija za slobodne zone kao i samih korisnika slobodnih zona predlaže usvajanje ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Tomislav Klarić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo imamo pred sobom izmjene i dopune zakona iz 2008.i u biti mislim da su ove izmjene i dopune prihvatljive budući da se radi o stvarima koje se odnose i na usklađenje sa novonastalim stanjem kad se jedno ministarstvo praktički podijelilo na dva, to su oni zadnji članci. Ono što mi je u startu bilo malo diskutabilno je ovaj dio koji se odnosi u članku 1 na produženje koncesije u slučajevima ukoliko je 50% dobiti ostvareno od prihoda iz poslovanja izvan područja RH sagledavajući činjenicu da prema Zakonu o PDV-u a između ostalog i samo tumačenje slobodnih zona da su slobodne zone van teritorija RH. Međutim svjesni smo i sami da je u nekim situacijama moglo dolazit i do nekakvih zlouporaba, da su pojedini korisnici slobodnih zona pod pogodnostima uvjetima slobodnih zona ovaj ostvarivali i te pogodnosti. U ovom dijelu mislim da stanje u naših 13 sada postojećih zona na teritoriju RH u onom djelu i kopnenom ali i priobalnom djelu nisu ispunile u punom smislu svoju svrhu i prvotnu namjenu a to je rješavanje pitanje nezaposlenosti, povećavanje i prometa, proizvodnje izvoza i svega onog ostalog što su namijenjene budući da je nažalost za sad još uvijek slaba popunjenost svih tih zona na našem području. Ono što me ovom zakonu a onda obrazloženju i primjedbama koje su bile dostavljene malo potaklo na razmišljanje je i načelna primjedba koje je dala luka Rijeka i mislim da bi i resorno Ministarstvo ali i Ministarstvo gospodarstva i čitava naša Vlada i svi mi zajedno morali razmišljati na način da štitimo interes RH u smislu konkurentnosti svih onih ostalih zemalja u našem bližem i daljnjem okruženju. Ovdje prvenstveno mislim na ovu primjedbu luke Rijeka koja se odnosi na pogodnosti koje se ostvaruju u luci Kopar dane od strane Slovenije. Oni su te pogodnosti jer su pod pojmom ekonomske zone ostvarivali dosad te pogodnosti a u biti su i pravi konkurent i po meni u ovom trenutku jedini najveći, našoj najvećoj i najjačoj luci Rijeka i mislim da bi se ministarstvo tu trebalo dostatno potruditi, luci Rijeka dat još nekakve pogodnosti a onom smislu koji je svakako i daljnja kočnica razvoju te naše najveće luke svakako i ravničarska pruga i ovaj dio još nedostajeće prometne povezanosti tako da u narednim godinama će se taj dio morati pokrenut jer željeznička pruga bez obzira i na autoceste i sve ovo što je proteklih godina izgrađeno na našem području, prvenstveno ovdje mislim na autocestu Rijeka-Zagreb i dalje poveznicu prema Sloveniji i zapadnoj Europi ništa ne može zamijeniti željezničku prugu u tom smislu u tonaži, bruto tonskim kilometrima koji se mogu izvest iz bazena Rijeke koji su još uvijek za sad puno manji nego što su bili prije rata i slična situacija i sa lukom Ploče i na tom prostoru. U svakom slučaju, zakonska rješenja, prijedlozi koji su ovdje dati pozdravljam u članku 4 i ovaj dio gdje se definiraju rokovi u kojima koncesionar mora uplatiti sve iznose iako ukoliko pogledate i izvješće ministarstva upućeno prema Vladi još uvijek sve te naše zone na čitavom području RH nisu polučili onaj rezultat koji bi valjda svima nama trebao biti prioritet ne samo punjenje državnog proračuna već i otvaranje novih radnih mjesta prvenstveno proizvodnju ali svakako podatak da je u 2012.bilo 227 korisnika sa 7931 zaposlenim. U današnjoj situaciji i kad praktički svakodnevno naši sugrađani ostaju bez svojih radnih mjesta nije beznačajan podatak ali treba sagledavat i sve ostale stvari koje se odnose na ovaj dio. U članku 7 možda bi pomoćnik ministra mogao ga malo pojasniti budući da bi tu moglo doći do nekakvih različitih tumačenja što znači ako korisnik nije započeo sa radom u 90 dana od dana izvršnosti rješenja iz stavka 1 ovog članka u članku 22.stavka 3 koji se mijenja, jer ugovor o koncesiji je jedno, povjerenstvo i svi oni koji daju uvjete korisniku zone što on mora ispuniti u onom djelu izgrađenosti, opremljenosti da bi on mogao započeti s radom, koliko ostali propisi koje on mora ispuniti u tijeku izvršnosti ovog rješenja se kose sa tih 90 dana il dal se tu može ići u susret. Ponavljam ovih 50% u članku 1 koji sam spomenuo i na neki način ga razumijem u onom smislu da se spriječi da u takve zone ulaze oni koji neće ostvarivat veći dio svog rada, dakle ono što uđe u industrijsku zonu da se dodatno obogati, da se nakon toga izvuče van, da li je taj rez 50%, da li to mora biti baš 50% ili od do mislim da bi u tom djelu možda moglo se napraviti neku korekciju ali u svakom slučaju je dobro da se na neki način ogradimo, zaštitimo na taj način da onaj tko uđe u slobodnu zonu koristi sve te pogodnosti onda mora i izvršavati tu svoju prvotnu namjenu i funkciju same slobodne zone. Članci 15., 16. i ovaj dalje dio koji se odnosi na same promjene nazivlja u onom smislu Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva sada se zamjenjuje riječima sa ministarstvima nadležnim za poduzetništvo i obrt. Samo je po sebi razumljivo i to bi ukratko bilo to. Hvala.
Hvala i vama kolega. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom. Nisam mislio govoriti u ove kasne sate s obzirom da smo već a skoro 9 sati u raspravama. Ali s obzirom da sam poslušao dobro i pozorno izlaganje gospodina zamjenika ministra i zatim se konzultirao i raspitao kod, ovdje kod nazočne gospođe pomoćnice ministra, o čemu se radi zapravo ovdje. 14 slobodnih zona u Republici Hrvatskoj, jedna od njih je i u Slavonskom Brodu, slobodna zona "Đuro Đaković", da budem jasan pa sam i zbog toga htio govoriti. Dakle, od '96. godine su odlukom, odnosno Zakon o slobodnim zonama je izglasan od strane Hrvatskog sabora u svibnju '96. a eto Sv. Ante 13. lipnja '96. godine su zapravo objavljene u "Narodnim novinama" i započeo je taj rad u slobodnim zonama. Od tada je prošlo 17. godina. 17. godina Hrvatski sabor nije dobio izvješće, niti jedno izvješće. Što se to zbiva, kako posluju, jel' posluju pozitivno, koliko ima subjekata, dakle korisnika slobodnih zona, kako i surađuju i kakvi su odnosi sa jedinicama lokalne samouprave na kojoj oni postoje. Dakle, luka Rijeka itd., Slavonski Brod, u krugu tvornice "Đuro Đaković" je i slobodna zona "Đuro Đaković". Kasnije je došla kao što se ovdje dijelom i napominje i carinska uprava koja je nekada bila isključivo u Osijeku, sada je, pa joj nije bilo isplativo, robu koja se ulazi u slobodnu zonu morate ići u Osijek ili ne znam ni ja gdje. Sada je to odmah jedna uz drugo. Ali ima jedan problem, moram vam reći i to kada ste već ovdje da vam napomenem. Pristupni put od 600 metara sa tzv. brze ceste koja ide kroz Slavonski Brod je problem i lokalne samouprave i države. Dakle, jedan protok roba je vrlo, vrlo otežan jer cijeli ulazi i izlazi slobodne zone "Đuro Đaković" ide kroz pola grada. I imate pola sata kao iz Zagreba do Ivanje reke barem pola sata da kamion ili bilo što uđe i iziđe iz slobodne zone "Đuro Đaković", koja je igrom slučaja ostala u centru grada. Dakle, pola grada je preko autoceste i željezničke pruge a pola je do Save. Tako da je nekada "Đuro Đaković" koji je bio na periferiji grada ostao sada, širenjem grada ostao u centru grada. Pa i slobodna zona "Đuro Đaković". Moram reći da doduše na županijskoj skupštini i na gradskom vijeću Slavonskog Broda dobivamo redovito godišnja izvješća o radu slobodne zone "Đuro Đaković". Dakle, barem tu ajde oni lokalni čelnici i vijećnici, skupštinari u županijskoj skupštini imaju određena saznanja i slobodna zona "Đuro Đaković" u posljednje vrijeme, u posljednjih par godina djeluje pozitivno i ona je da kažem u plusu. Ono što je zanimljivo je osim ovoga neizvješćivanja Hrvatskog sabora o, i zato sa radoznalošću i velikim interesom iščekujem i očekujem barem ovo izvješće za ove dvije godine, 2011., 2012. jako me zanima. Naime, zanimam me i usporediti rezultate i rad svih 14 zona pa onda mogu ocijeniti i rad naše Slavonsko Brodske zone, slobodne zone "Đuro Đaković". Točno je da je u članku 7. kako je rekao je rekao, sada da pređemo bar na sami zakon, dakle Ministarstvo nadležno za poduzetništvo i obrt je dakle nadležno za ove zone, dakle da se stavi u jedan okvir dakle Ministarstva za poduzetništvo i obrt. Drugo, da oni koji već koriste koncesiju dakle koji već tamo postoje da moraju ponovo, dakle aplicirati se za novo vremensko razdoblje od 3 godine, dakle do 2017. godine. I sada još jedno pitanje koje sam zaboravio pitati ali će mi nakon moje rasprave nadam se biti odgovoreno. Što nakon dakle 1.1.2017. godine? Što će se dogoditi? Ima li i dalje produživanja ili prestaje uopće, … [[Govornik se ne razumije.]] prestaju ovi uvjeti koji su do sada vladali za rad u slobodnim zonama, prestaju važiti? S obzirom na pristupanje Europskoj uniji na uvjete direktive i sve ostalo koje Europska unija propisuje za ovakvu vrstu poslovanja u slobodnim zonama. Ono što je osnovno to je da je i što je pozitivno da 50% ukupnih prihoda iz poslovanja korisnici ostvaruju izvan područja Republike Hrvatske. To znači u poslovanju sa inozemstvom. I to je ono što zapravo doprinosi i izvozu, donekle i zaposlenosti iako znamo da ona u tim zonama sve skupa nije velika ali kako kažu zrno po zrno pogača, cigla po cigla palača. Pa tako i ovaj rad u slobodnim zonama ne treba podcijeniti niti broj zaposlenih u tim slobodnim zonama ne treba podcijeniti. A rezultate, statistike se nadam vidjeti na izvješću koje će evo kraja ove 10. sjednice Hrvatskoga sabora, zasjedanja, da ćemo to dakle ugledati i nadam se da će doći na dnevni red ove sjednice jer zaista sam zainteresiran vidjeti komparativne podatke za svih 14 zona i što one znače i donose jedinicama prije svega regionalne, dakle županije u kojoj se nalaze. Dakle, ponovo se vraćamo na članak 7. i on je i meni zapeo … ako korisnik koncesije ne započne s radom zone u roku od 90 dana od dana izvršnosti rješenja iz stavka 1. ovog članka gubi sva prava određena tim rješenjem, a u tom stavku 1. dakle koliko ja vidim ono što je glavno to je 50% da je ukupnih prihoda u poslovanju, iz poslovanja izvan područja Republike Hrvatske. O ostalim člancima gospodin Klarić je sve lijepo rekao pa ne bih se ponavljao. Uglavnom, s obzirom da po prvi puta na svjetlo dana zapravo izlaze slobodne zone iz svog bunkera u kojemu su bile 17 godina podržat ću ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepo.
Hvala. Želite li zamjeniče ministra završno? Dražen Pros, izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice. Evo dozvolite mi na kraju samo još odgovor uvaženom zastupniku gospodinu Klariću, uvaženom zastupniku gospodinu Grubišiću, možda jedno kratko pojašnjenje. Kada smo govorili o institutu ekonomske zone, to je nešto što, dali ste primjer i Slovenije, hrvatsko zakonodavstvo ne poznaje taj institut ekonomske zone. U Republici Hrvatskoj na sve investicije u slobodnim zonama odgovarajuće se primjenjivati Zakon o poticanju investicija i unapređenju investicijskog okruženja. Kad govorimo o članku 7. možda još jednom da kažemo, svi dokumenti moraju biti prije dobivanja našeg rješenja apsolutno čisti da tako kažem i zaista nema razloga da se ne započne sa radom unutar tih 90 dana. Naše iskustvo i iskustvo Ministarstva poduzetništva i obrta je zapravo to da se sve rješava u roku od 80 dana. Evo hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Đuro Đaković je 2026. ističe. … [[Upadica se ne razumije.]] I da samo to kažem, vi ćete imati zaista nadam se već sljedeći tjedan priliku zaista vrlo detaljno dobiti izvješća dakle ne samo o slobodnoj zoni Đuro Đaković nego zaista jednu kvalitetnu usporedbu sa svim slobodnim zonama u Hrvatskoj, razdoblje 2011.-2012. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Tomislav Klarić ima repliku.
Možda se nismo razumjeli. Ja jesam spomenuo taj termin budući da je lučka uprava odnosno Luka Rijeka dala tu primjedbu. Ja sam svjestan da ne može ući u ovaj zakon, međutim sugerirao sam vam da promislite u budućnosti na koji način omogućiti i Luci Rijeka pa i Đuri Đakoviću i svim ostalim korisnicima tih slobodnih zona, pogodnosti sličnih kakve su u našem okruženju kako bi bili još konkurentniji svima njima ostalima. I još mi je nešto zapalo u oko, vezano u ovom dielu u zakonu je propisano gdje se područja zone određuju katastarskim česticama ili točkama na obali mora u lučkim bazenima. Mislim da bi zgodnija formulacija bila budući da su već broj samih zona definiran u Republici Hrvatskoj, da su prostorno-planske već one locirane i regionalnim prostornim planovima i svim našim, da ova formulacija u članku 2. uđe u područje zone na kopnenom području obuhvaćeno katastarskim česticama. Umjesto tih katastarskih čestica i na morskom području određeno spojnicama točaka uđe jednostavna formulacija … zone na kopnenom području, obuhvaćeno prostorno-planskom dokumentacijom. To pojednostavljuje, a naročito s ovog dijela što još uvijek imamo u Republici Hrvatskoj dostatno nesređen katastar, a možda će nadam se kojim zakonom bit konačno takve nekakve zone proglašeno interesom Republike Hrvatske što sam vam predlagao u prošlom amandmanu kako bi se lakše moglo izvlastit i krenut u realizaciju samih zona. Evo hvala.
Hvala lijepa. Kolega Grubišić, nisam razumjela šta ste htjeli. … [[Upadica se ne razumije.]] Replika je bila na izlaganje zamjenika ministra. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo sutra. Sutra ćemo u 9,30 početi sa Konačnim prijedlogom zakona o provedbi Uredbe EZ br. 850/2004 o postojanim organskim onečišćujućim tvarima. Hvala lijepa. Danas ipak u malo normalnije vrijeme završavamo.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 528. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra poduzetništva i obrta gospodina Dražena Prosa da se izjasni o amandmanima Odbora za zakonodavstvo. Amandman jedan na članke 1. i 11.
Prihvaća se.
Prihvaća se? Postaje sastavni dio zakona. Amandman dva na članak 15.?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Zahvaljujem. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Rezultat? Zakon je prihvaćen sa 94 glasa za i 1 suzdržanim. Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Damir Kajin izvolite.