Dobro jutro uvažene zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom 17. sjednice Hrvatskog sabora. I dogovorili smo se da danas nastavljamo sa Prijedlogom odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske, pa bi vidim dignuta je jedna ruka. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, pozivam se na članak 173. Poslovnika Hrvatskog sabora i molio bih vas da kao predsjedavajući osigurate provedbu Poslovnika. Naime, još 20. studenog prošle godine predsjedniku Hrvatskog sabora podnio sam Prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Prošli su svi rokovi u kojem je postupak trebao biti završen, a od matičnog odbora i Odbora za zakonodavstvo nema nikakvog odgovora ni postupka. Zato molim da sukladno članku 172. i 173. Poslovnika osigurate da se poštuju prava zastupnika.
Evo osigurat ću odmah, pa evo predsjednik odbora da čujemo.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Na današnjoj sjednici Odbora za zakonodavstvo je upravo ova problematika bila predviđena kao točka dnevnog reda. Dakle, sve je pripremljeno, rokovi su poštivani. Odbor za zakonodavstvo i svim članovima i vanjskim članovima podijelio odgovarajući materijal uključiv i prijedlog uvaženog zastupnika i na idućoj sjednici će se o tome dakle i raspraviti i donijeti odluka. Dakle, mišljenja sam da u tom smislu apsolutno Poslovnik nije povrijeđen i Odbor za zakonodavstvo će ispuniti svoju poslovničku obvezu vrlo brzo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Dakle, prelazimo na prvu točku dnevnog reda, a to je - Prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske Predlagatelj: Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada je dostavila odluku o prihvaćanju ovog prijedloga kao prijedloga Vlade, a koja vam je podijeljena na klupe. Raspravu su proveli Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici, odnosno sad će stići svaki čas. Amandman je podnio zastupnik Dragutin Lesar. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks i predsjednik Odbora za Ustav i Poslovnik. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 20. travnja ove godine na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. stavak 1. podstavak 4. Poslovnika Hrvatskog sabora kojim je propisano da u postupku promjene Ustava Republike Hrvatske odbor priprema prijedloge odgovarajućih akata proveo je raspravu o Prijedlogu odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske. Uvodno je predsjednik odbora podsjetio članove odbora na dosadašnji tijek ustavnih promjena, te je istaknuo da je 1. listopada 2009. godine Vlada Republike Hrvatske podnijela Prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske sa prijedlogom nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske koji je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora raspravio na 38. sjednici od 13. listopada 2009. godine, te Hrvatskom saboru većinom glasova predložio da prihvati odluku o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske sa Prijedlogom nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske koji je podnijela Vlada Republike Hrvatske. Rasprava o rečenom prijedlogu odluke na sjednici Hrvatskog sabora zaključena je 14. listopada 2009. godine, ali se o njemu nije glasovalo jer je dogovoreno da se zastane sa postupkom dok se u dnevni red sjednice Hrvatskog sabora ne uvrsti najavljeni Prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske sa Prijedlogom nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske koje je podnijela skupina od 52 zastupnika u Hrvatskom saboru. Prijedlog odluke skupine zastupnika Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav raspravio je na 39. sjednici 20. listopada 2009. godine, te je jednoglasno prihvatio zaključak da se prihvaća prijedlog 52 zastupnika u Hrvatskom saboru da se pristupi promjeni Ustava Republike Hrvatske. Nakon rasprave o Prijedlogu odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske s Prijedlogom nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske koji je podnijela skupina od 52 zastupnika u Hrvatskom saboru na sjednici Hrvatskog sabora 22. listopada 2009. godine Sabor nije glasovao o prijedlozima odluka već je utvrđeno da će se ustrojiti paritetna radna skupina i radna skupina u sastavu Vladimir Šeks, Josip Leko, Ana Lovrin, Emil Tomljanović, Ingrid Antičević Marinović, Goran Beus-Richembergh, Neven Mimica, Stanko Grčić, Milorad Pupovac i Marin Brkarić nastojala je pronaći zajednička rješenja i formulirati zajednički usuglašeni Prijedlog nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske uzimajući u obzir prijedlog Vlade Republike Hrvatske i prijedlog skupine zastupnika kao ovlaštenih predlagatelja. Paritetna radna skupina je na sedam sastanaka, te konzultacijama između pojedinih članova radne skupine određenim tematskim cjelinama vezanim za promjenu Ustava postigla suglasje glede utvrđivanja zajedničkog Prijedloga nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske u svezi glave I. Izvorišne osnove, članka 7. Oružane snage, članka 9. europski uhidbeni nalog, novog članka 27a. javno bilježništvo, članka 31. nezastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije, članka 53. Hrvatska narodna banka, čl. 82. potrebne većine za odluku o prelasku ili djelovanju Oružanih snaga preko granica RH, čl. 90. Donošenje državnog proračuna, čl. 123. koji se odnosi na Državno sudbeno vijeće, Čl. 124. Državno odvjetništvo i Državno odvjetničko vijeće, čl. 125. Odluke o izboru sudaca Ustavnog suda i čl. 132. Pravo na lokalnu i područnu samoupravu te nove Glave 7a. čl. 141a do 141d EU. Na posljednjem sastanku paritetne radne skupine održanom 15. veljače 2010. godine zaključeno je da nije postignuto suglasje u vezi čl. 15. Dopunsko pravo glasa nacionalnih manjina, čl. 45. Ostvarivanje biračkog prava hrvatskih državljana bez prebivališta u RH, čl. 65. Obvezatnost općeg obrazovanja te čl. 86. i 141. Ustava RH koji se odnosi na referendum te je predloženo da se podnositeljima prijedloga Odluke o pristupanju promijeni Ustava RH, Vladi RH i predstavnicima skupine zastupnika u Hrvatskom saboru uputi materijal sa cjelokupne rasprave u Radnoj skupini i stajalištima Radne skupine. Nadalje, predsjednik odbora izvijestio je članove odbora da se s obzirom da Radna skupina nije uspjela utvrditi zajednički prijedlog Nacrta promjene Ustava RH, a u cilju nužne prilagodbe ustavno-pravnog, gospodarskog i administrativnoga sustava RH za potrebe pristupanja i članstva u EU predlaže pristupanje promjeni Ustava RH u dijelu koji se odnosi na čl. 9. stavak 2. Europski uhidbeni nalog, čl. 53. Hrvatska narodna banka, uvođenje novog čl. 53a u Ustav RH koji se odnosi na Državni ured za reviziju, čl. 5. stavka 2., čl. 117. stavak 3. i 118. stavak 1. Izvori prava, čl. 120. koji se odnosi na sudačku dužnost, čl. 121. stavka 3. na sudački imunitet, čl. 122. stavak 2. na trajnost sudačke dužnosti, čl. 123. što se odnosi na Državno sudbeno vijeće, čl. 124. na Državno odvjetništvo i Državno odvjetničko vijeće, čl. 132. Pravo na lokalnu i područnu samoupravu, čl. 141. i 86. Referendum te uvođenje nove Glave 7a. Europska unija, Ustav RH sa člancima i naslovima iznad njih koji glase: 141a Pravna osnova članstva i prijenos ustavnih ovlasti, 141b Sudjelovanje u institucijama EU, 141c Pravo EU i 141d Pravo građana EU. Također se predlaže dopuna izvorišnih osnova na način da se uz navedene nacionalne manjine dodaju i sljedeće nacionalne manjine: Bošnjaci, Slovenci, Crnogorci, Makedonci, Rusi, Bugari, Poljaci, Romi, Rumunji, Turci, Vlasi i Albanci. Dopuna čl. 31. Ustava RH dodavanjem novog st. 4. kojim se propisuje nezastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije te propisivanje obveze i roka donošenja ustavnog zakona za provedbu Ustava RH i stupanja na snagu promjena Ustava. Prijedlogom odluke zadužuje se Odbor za Ustav i politički sustav da na temelju i okviru navedenih izmjena i dopuna te provedene rasprave u Hrvatskom saboru podnese Hrvatskom saboru prijedlog za utvrđivanje Nacrta promjene Ustava RH. U raspravi je većina članova odbora podržala prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH ističući da su u dosadašnjem postupku u cijelosti poštovana načela demokratske procedure te da je postignut visok stupanj suglasnosti glede predloženih promjena. Manjina članova odbora u raspravi je izrazila protivljenje predloženoj odluci držeći da promjene Ustava RH trebaju obuhvatiti i način ostvarivanja biračkog prava hrvatskih državljana bez prebivališta u RH te obvezatnost općeg obrazovanja. Nakon rasprave odbor je većinom glasova, 7 glasova za i 3 glasa protiv, predložio Hrvatskom saboru da donese Odluku o pristupanju promjeni Ustava RH. Prijedlog te odluke glasi: Odluka o pristupanju promjeni Ustava RH – Pristupa se promjeni Ustava RH prema prijedlogu Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH sa prijedlogom Nacrta promjene Ustava RH koji je na temelju čl. 142. Ustava RH podnijela Vlada Republike Hrvatske 01. listopada 2009. godine i prema prijedlogu o pristupanju promjeni Ustava RH sa prijedlogom Nacrta promjene Ustava RH kojeg su na temelju čl. 142. Ustava RH podnijeli zastupnici u Hrvatskom saboru 16. listopada 2009. godine. I to prvo, Dopunom izvorišnih osnova na način da se uz navedene nacionalne manjine dodaju i sljedeće nacionalne manjine: Bošnjaci, Slovenci, Crnogorci, Makedonci, Rusi, Bugari, Poljaci, Romi, Rumunji, Turci, Vlasi i Albanci. Drugo, izmjenama i dopunama Ustava RH vezanim uz pristupanje Republike Hrvatske EU u dijelu koji se odnosi na a) čl. 9. st. 2. Ustava RH, Europski uhidbeni nalog, b) čl. 53. Ustava RH, Hrvatska narodna banka, c) uvođenje novog čl. 53a u Ustav RH Državni ured za reviziju, d) čl. 5. st. 2., članak 117. st. 3. i 118. st. 1. RH Izvori prava, e) čl. 120. Ustava RH Sudačka dužnost, čl. 121. st. 3. Ustava RH Sudački imunitet, čl. 122. st. 2. Ustava RH Trajnost sudačke dužnosti, h) čl. 123. Državno sudbeno vijeće, čl. 124. Državno odvjetništvo i Državno odvjetničko vijeće, čl. 132. Pravo na lokalnu i područnu samoupravu, čl. 141. i 86. koji se odnosi na Referendum i uvođenje nove Glave 7a. EU u Ustav RH sa člancima i naslovima iznad njih koji glase 141a Pravna osnova članstva i prijenos Ustavnih ovlasti, 141b sudjelovanje u institucijama EU, 141c. pravo Europske unije i 141d. pravo građana Europske unije. I dopunom članka 31. ustava Republike Hrvatske dodavanjem novog članka 4. kojim se propisuje nezastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije. Propisivanje obveze i roka donošenja Ustavnog zakona za provedbu Ustava Republike Hrvatske te stupanje na snagu promjena Ustava. I sukladno odredbi članka 57. stavka 1. i podstavka 3. i 4. Poslovnika Hrvatskoga sabora Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav će na temelju i u okviru prijedloga odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske iz točke 1. ove odluke i provedene rasprave u Hrvatskom saboru, podnijeti Hrvatskom saboru prijedlog za utvrđivanje Nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? DA. Ministar pravosuđa uvaženi Ivan Šimonović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada Republike Hrvatske jučer je donijela odluku kojom prihvaća prijedlog Odbora za Ustav, kao svoj prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske. Vlada time šalje poruku o žurnosti ustavnih promjena, ali isto tako naglašava da se time ne zatvaraju vrata nastavku razgovora, da se i onako bliska shvaćanja prije izglasavanja sadržajnih promjena potpuno usklade. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu i prvo su na redu klubovi. NO, prije nego što krenemo ja bih molio sve sudionike rasprave da se drže teme jer tema je točno određena, izmjena i dopuna Ustava da ne bi morao tu malo ono štelati da se vrate natrag, pa molim da se držite teme. Prvo je na redu Klub zastupnika Nacionalnih manjina uvaženi zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nije lako govoriti kao prvi o tako osjetljivoj materiji kao što je Ustavna materija, mi nećemo kriti da nismo htjeli biti prvi da smo čekali prije saznati što će reći i stranka, dominantna stranka na vlasti i dominantna stranka iz oporbe minimum, kako bi se mogli ravnati u tim polemikama koje su bile posljednjih dana, međutim, izgleda da svatko čeka što će reći drugi i na kraju je ispalo nama iz nacionalnih manjina da govorimo prvi. Mi se nećemo povući i reći ćemo točno ono što mislimo. Klub nacionalnih manjina kao prvo pozdravlja promjene, inicijativa za promjene Ustava kako su predložene od Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav i to promjene oko koje se tiče Europskog uhidbenog naloga, Hrvatske narodne banke, Državnog ureda za reviziju, Sudačkog imuniteta, trajnosti sudačke dužnosti, Državnog sudbenog vijeća, Državnog odvjetništva i Državnog odvjetničkog vijeća, pravo na i posebno pravo na lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu. Naravno posebno i promjene oko referenduma. Što se tiče promjene oko referenduma pripadnici Kluba, članova Kluba nacionalnih manjina su poznato Eurofili i takve promjene koje daju mogućnost, koji daju izvjesnost pristupanja Europskoj uniji naročito su pozdravljene. Također, dopuna članka 31. Ustava Republike Hrvatske sa novim stavkom koji se propisuje ne zastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenog djela iz procesa pretvorbe i privatizacije također Klub nacionalnih manjina prihvaća. Znači prihvaćaju se sve promjene koje su predložene u materiji Ustava ali to je gotovo larpurlartistički reći da prihvaćamo promjene preambule Ustava koji zapravo napokon rješava jedan problem koji se vuče od sredine 90-tih godina, kao prvo opet vraćaju Bošnjake i Slovence u preambuli Ustava a kao prvo to se proširi na sve druge nacionalne manjine, rome i sve druge nacionalne manjine koje do sada su bile izvan preambule Ustava, nisu nikada ni bile i sada će po prvi put shodno Ustavnom zakonu, prepisujući drugim riječima Ustavni zakon biti će navedene u preambuli Ustava. Znači pozdravljamo sve promjene koje su predložene. Zbunjuje nas ono što nije rečeno a ne ono što je rečeno. Kao prvo nas zbunjuje polemika koja se vodila posljednjih mjeseci oko glasovanja Hrvata izvan domovine, zbunjuje nas kako proliferacija ili širenje biračkih mjesta ali zbunjuje nas i njihova redukcija, ustvari oba dvije podsjećaju na nešto što ne bi trebalo biti Ustavna materija na izborni inženjering, oba dvije. I zato mi očekujemo da oporba i HDZ brzo dolaze do zajedničkog stava jer mi ne možemo čekati dugo promjene Ustava, i zato apeliramo da brzo se dolazi do zajedničkog stava jer iskreno rečeno takva polemika oko Ustava nas zbunjuje i mi prema tome ne znamo kako se odnositi osim da kažemo dogovorite se i osim da kažemo nemojte uvoditi u Ustav izborni inženjering. Naravno, da to upravo to, sa oba jer je i širenje izbornih mjesta i redukcija izbornih mjesta je to. Drugo, širenje je već sada bilo na zadnjim izborima, a redukcija se predviđa. Nađite kompromis molim vas, pa da možemo pristupiti izbornim promjenama. Ja ću govoriti riječima koje zaslužuje takva polemika. Treća stvar, zbunjuje nas ono što nije rečeno o jednom problemu koji se tiče ustavne materije. Ne tiče se Ustava, ali što se tiče nas iz nacionalnih manjina je itekako je povezano sa našim stavom koje ćemo imati prema ustavnim promjenama. Jer je i Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina je ustavna materija. Mi ne krijemo da čitavo ovo vrijeme i radna grupa koja se s tim bavila, a i izvan radne grupe imali smo razgovore oko dodatnog prava glasa. Vi znate da se to tiče članka 15. Ustava Republike Hrvatske koji kaže da se zakonom može pored općeg biračkog prava, pripadnicima nacionalnih manjina osigurati posebno pravo da biraju svoje zastupnike u Hrvatski sabor. Model je bio dogovoren, model je bio usuglašen. Ono što nas zbunjuje je da niti Vlada nije o tome rekla o tome ništa, niti predlagač, odnosno Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, odnosno gospodin Šeks u ovom slučaju nije o tome rekao ništa. Zapravo mi ne znamo stav, službeno, mi samo znamo neslužbeni stav, ali ne poznamo službeni stav Vlade, niti poznamo službeni stav stranke dominantne stranke na vlasti. I zbog toga moramo reći da smo suzdržani u definiciji ustavnih promjena, jer je to za nas od presudne važnosti. Jer to je bitka koju mi vodimo ne 5, niti 10, niti 15 nego od 1992. od kada smo ovdje u Saboru. jer smatramo da je velika nepravda da birač pripadnik nacionalnih manjina mora birati između svog građanskog prava i svog etničkog prava. Smatramo da je Ustav jasan u tom pogledu, jer daje tu mogućnost, smatramo da smo postigli oko toga velike korake, da smo postigli velike korake naprijed. I na kraju zbunjuje nas što nitko ne govori o tome, pa i kada se obećalo da će se sa ove govornice govoriti o tome. Znači, pozdravljamo promjene, očekujemo suglasnost između stranke na vlasti i stranke oporbe oko glasovanja Hrvata izvan domovine na principijelnoj razini i očekujemo da će se u materiju ustavnih promjena uvoditi i to već od danas promjene koje se tiču Ustavnog zakon koji će trebati biti izglasane paralelno sa promjenama Ustava. Ja mislim da sam bio dosta jasan i da smo se shvatili. Hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks. Izvolite.
Svakako je dužnost reći da je ono što je gospodin zastupnik Furio Radin iznosio ovo kao jedan problem. Radi se o sljedećem. Skupina zastupnika predložila je da se promjenom Ustava promjeni članak 15. i da se stavak 3. promjeni na način, da pripadnici nacionalnih manjina pored općeg biračkog prava imaju posebno pravo biranja svojih zastupnika u Hrvatski sabor što se posebno uređuje zakonom. Vladajuća koalicija i zastupnici nacionalnih manjina, smo raspravljali to pitanje i suglasili se oko toga da se biračko pravo nacionalnih manjina uredi Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i Izbornim zakonom u skladu s time. Dakle da se ne dira u postojeću ustavnu odredbu iz članka 15. stavak 3. Ustava. Budući da normalno predlagatelji ove ustavne promjene klubovi zastupnika, ova tri kluba zastupnika nisu povukli taj dio za promjenu Ustava, dakle da se mijenja članak 15. stavak 3. to nismo mogli niti Odboru za Ustav niti u drugim raspravama i formalizirati. Ali evo sada Vlada izrađuje već nacrt prijedloga Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, prema kojem nacrtu Ustavnog zakona i on će doći vrlo brzo u saborsku proceduru će biti uvršteno upravo ona načela za koje su pledirali pripadnici nacionalnih manjina. Prema onim modelima da se zadovolje politički interesi nacionalnih manjina. Jedan taj model glasi najkraće rečeno, najsažetije rečeno, da pripadnici nacionalnih manjina koji sudjeluju u ukupnom stanovništvu Hrvatske sa manje od 1,5% imaju pored općeg biračkog prava i dopunsko pravo glasa, a oni koji se dijele iznad 1,5% imaju samo opće biračko pravo prema jednom posebnom modelu koji je u opticaju i koji će biti ugrađen u izmjenu i dopunu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Prema tome, Vlada će zapravo, Vlada bi trebala predložiti prijedlog izmjena i dopuna Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i prijedlog izmjena i dopuna Izbornog zakona koji tehnički konzekventno provodi onaj politički dogovor da i pripadnici nacionalnih manjina u ovom opsegu imaju pored općeg biračkog prava i dopunsko biračko pravo. Dakle ja vjerujem jer se radi taj nacrt, ja imam jednu radnu verziju nacrta toga u Uredu za zakonodavstvo Vlade da će taj nacrt ugledati svjetlo dana, a da će se u pripremi toga nacrta da će se uključiti i zastupnici iz reda nacionalnih manjina, kolega Furin, kolega Pupovac i ostali sa vladinim Uredom za zakonodavstvo idući tjedan se uključite, uključit ćete se da e uglazbe sve one potrebne reference koje se odnose na dopunsko pravo glasa pripadnika nacionalnih manjina. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, slušajući uvaženog zastupnika Furia Radina koji je govorio u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina dijela vladajuće koalicije i njegovo opetovano konstatiranje da je zbunjen sad razumijem zašto je zbunjen. Dakle, očito ne postoji temeljna komunikacija unutar vladajuće koalicije. Vi biste kao član vladajuće koalicije o ovim važnim pitanjima o kojima trebamo razgovarati svi trebali biti informirani prije nas, mi smo ipak oporba koja također želi sudjelovati u ustavnim izmjenama. E sad zamislite kako je nama, ali mi se ne osjećamo ni tužno ni zbunjeno i nije ovo uopće pitanje kako se mi osjećamo nego gdje u ovom trenutku stojimo. Evo recimo Vlada, očito vladajuća stranka očito ne informirajući cijelu vladajuću koaliciju je donijela odluku da iz nekog razloga koji može biti možda i plemenit i ispravan, možda može biti u hrvatskom interesu nastavi sa procesom koji smo počeli prije dvije godine i o tome nas je informirala preko medija. Premijerka koja je donijela tu političku odluku je danas trebala biti ovdje s nama ne cijeli dan, 15 minuta da nam objasni političke razloge zašto se jedan proces koji je zamišljen i započet na drukčiji način sada nastavlja ovako, a znamo da je formalno ali i stvarno za trajanje i završetak tog procesa potreban neću reći konsenzus ali skoro konsenzus u ovom Saboru. Dakle, niti je hrabar onaj koji govori za sebe da je hrabar, niti je pošten onaj tko stalno govori za sebe ja sam pošten, niti je odlučan onaj koji stalno govori da je odlučan i da se ne boji. Ovo je tema o kojoj smo danas trebali razgovarati. I ja pozdravljam jučerašnje izjave nakon sjednice Vlade i premijerke i nekih drugih protagonista na javnoj sceni koji su snizili tenziju, odnosno koji su učinili sve da tenzije ne bude. Ovo je vrlo ozbiljan razgovor koji danas ovdje moramo voditi. Dakle ovo nije, ovo što je došlo iz Odbora za Ustav i Poslovnik ovo nije europski paket. Ovo je europski paket promjena Ustava plus još nešto ekstra. To je nečiji meni. Dakle, meni koji je rađen i kuhan po nečijem ukusu i okusu, po nečijim apetitima, po nečijoj želji. To nije rezultat konsenzusa i dogovora. A mi smo u dogovor i razgovor krenuli u dobroj vjeri prije više mjeseci i pretpostavljali da u toj dobroj vjeri nastupa i druga strana. Kad kažem druga strana to shvatite uvjetno jer tu je više strana. Dakle, nije druga strana samo HDZ. Tu je jedan veliki broj protagonista i sugovornika. Tu je i javna scena. Tu su i nevladine organizacije. Tu su i legitimni predstavnici manjina. Tu je i oporba i SDP. Jer slušajući potpredsjednika Sabora koji govori o izmjenama, o proceduri izmjena Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina to je Ustavni zakon. Za njegovo donošenje je potrebna dvotrećinska većina. Nisam čuo da je spomenuo da u tim razgovorima bi trebala sudjelovati i oporba ne samo SDP nego i svi drugi zainteresirani članovi ovog Sabora. To je zajednička stvar. To nije pitanje nikakvog back room dealinga ili dogovora u krajnjoj sobi. O tome moramo otvoreno razgovarati. I sada smo dobili od Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav jedan prijedlog, jedan akt koji je Vlada prihvatila i sada bismo na temelju toga trebali donijeti ustavne promjene zato jer što? Jer je to rekao netko izvana, jer je to rekao netko ovdje u Hrvatskoj, jer smo se tako dogovorili. Pa nismo se tako dogovorili! Mi naime već mjesecima na žalost ne komuniciramo, a mjesecima smo na našu inicijativu i tada uz volju vladajuće stranke komunicirali. Prema tome, temeljna poruka ovog današnjeg razgovora u Saboru na kojem je morala biti čelna osoba vladajuće političke stranke barem kratko da nam priopći politički racional ove odluke je natrag za stol, natrag u razgovore. Vremena ima itekoliko puno. Ovo ne smije biti nikakav izgovor ni vladajućoj stranci, ni nama, a mi nudimo razgovor i nudimo kompromisna rješenja. Čemu je mjesto u Ustavu? Netko kaže, neka tema je previše tehnička za Ustav, netko kaže nije tehnička. U Ustavu je mjesto onome što mi kao predstavnici građana u razgovoru sa širom javnošću i međusobno ocijenimo da je mjesto u Ustavu. Ustavi izgledaju različito. Britanski Ustav nije napisan, Ujedinjenog Kraljevstva. Američki Ustav je skup načela. Talijanski Ustav kolega Radin započinje ako se dobro sjećam sa formulacijom da je Talijanska Republika utemeljena na radu la voro. Šta to znači? To je očito u tom trenutku u Italiji značilo puno. Znači i danas. Kada bismo tako započeli svoj Ustav netko bi rekao Ustav na takav način ne treba počinjati. Stvar je političkog trenutka i političkog dogovora, političkih faktora, javnih, društvenih faktora šta će biti u nekom Ustavu, pa tako i kada je u pitanju očito neuralgična točka ovih naših razgovora jedna od ali najvažnija a to je model glasovanja u inozemstvu. Taj model glasovanja vi ste spomenuli može biti i proliferacija biračkih mjesta, a onda kažete brine vas i redukcija biračkih mjesta. A ono što mi želimo je po prvi puta ni proliferacija, ni redukcija, nego definicija. Definicija koju do sada nismo imali, ali to nije jedina tema. To je možda prijeporna tema u ovom trenutku, ali nije jedina tema. I mi vidimo u ovom meniju koji je složio jedan vješti šef možda baš ne iz mišelinovog restorana ali tu vidim šefove prste, dio dakle koji je nužan za pregovore sa Europskom unijom i za zaključenje određenih poglavlja koja još uvijek stoje otvorena. Dio koji se odnosi na opću tematiku, na nezastarijevanje na primjer kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije. To je prijedlog koji je SDP pokušavao afirmirati nekoliko godina. Na kraju je prihvaćen i dobro je da s time idemo. Ima još cijeli niz stvar o kojima je netko u ovom trenutku na odboru, a prije tog odbora u Saboru valjda i nekom političkom tijelu odlučio da podvuče crtu. Koje bi to još teme bile o kojima smo očito prekinuli razgovor? Pravo na pristup informacijama kao dio ustavne materije. Netko će reći to je banalna stvar. Mi ćemo reći to je važna stvar, o njoj moramo razgovarati. Članak 45. opća materija ostvarivanja biračkog prava pa i definicija gdje se to bira, odnosno gdje se glasuje u Hrvatskoj, šta je to Hrvatska i šta je Hrvatska izvan hrvatskih granica. To je važna neuralgična točka naše novije povijesti. Donošenje državnog proračuna kakvom većinom, najobičnijom kao do sada ili kvalificiranom većinom od 77, 78 zastupnika. I to je bačeno van. Status Pučkog pravobranitelja, način biranja sudaca Ustavnog suda sve se to negdje izgubilo u prijevodu. O svemu tome je netko donio, u ovom trenutku, političku odluku. Međutim, nas čeka ozbiljan proces i na kraju odluku donosimo dvotrećinskom većinom. I ponavljam, još jednom, natrag za stol, vratite se za stol, moramo nastaviti razgovarati o tome. I drago mi je da je predsjednica Vlade i predsjednica HDZ-a jučer rekla da ne zatvaraju vrata drugim dogovorima i razgovorima. Tim više vrijedi pitanje, a čemu onda ova odluka Odbora za Ustav i Poslovnik? Jer ona djeluje kao nešto konačno. Je li kritičan trenutak hrvatskih pregovora? On je kritičan globalno gledano jer zaostajemo, ali radi se o tjednima i mjesecima koje još uvijek imamo pred sobom i o tome možemo razgovarati. Prijedlog SDP-a, ali i prijedlog HNS-a, IDS-a, zastupnika Stranke umirovljenika će biti formuliran u obliku amandmana na ovu odluku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav i sadržavat će upravo ove dopune. Dakle, prijedlog da se razgovara u procesu izmjena Ustava i o ovim stvarima koje sam sada naveo pa i o načinu glasovanja izvan RH što držimo da mora biti ustavna materija, a to držimo iz političkih razloga. Zato jer je zadnjih 20 godina to, nažalost, ozbiljna točka prijepora. Krenuli smo u te razgovore s HDZ-om sa različitih pozicija. Pozicije naše i pozicije nama bliskih stranaka, da ih ne svojatam, partnera u tom pitanju, istomišljenika, je bilo da je to pravo naprosto loše i da je višak. I da bi se trebalo glasati samo na teritoriju RH. Dapače, čak je u prvom prijedlogu izmjena Ustava od prije nekih pola godine koji je došao iz Vlade, iz ove iste kuhinje, stajala prva odredba da se na referendumu odlučuje većinom glasova palih na teritoriju RH. Od toga se odustalo u roku od 2 dana. Vjerojatno, pretpostavljam, jer je predlagatelj bio svjestan da time kompromitira cijeli izborni model koji je u Hrvatskoj na snazi. Jer ako se na referendumu odlučuje samo većinom glasova u RH, a kako se to na drugim izborima, predsjedničkim i parlamentarnim, istom logikom, odnosno protiv te logike odlučuje na drukčiji način. Od toga se odustalo u nekoliko dana. I onda smo razgovarali, pa je bilo prijedloga o tome da se glasuje dopisno. To možda funkcionira u nekim državama, ali mi živimo u Hrvatskoj i živimo u svom političkom kontekstu. Pa se onda nakon toga predlagalo da se dogovore određene kvote. To je informacija javno, dakle prezentirana sa predsjedništva jedne velike hrvatske stranke. I nakon toga niti riječi. Dakle, spremni smo bili za dijalog, za dogovor. Ne za sitnu trgovinu nego za dogovor. To su stvari o kojima bi se nakon što se dogovori izašlo pred javnost i snosilo za to odgovornost, politički profit ili političku štetu. Hrvatska država je po našem sudu i to je naš, ja bih rekao kompromisan prijedlog, i neću svojatati raspoloženje javnosti, baš me zanima što o tome misli šira hrvatska javnost, naš nekakav razuman, civilizirani prijedlog je bio da se glasuje tamo gdje je Hrvatska država, a za nas je to, kolegice i kolege, izvan RH samo tamo gdje su hrvatske institucije, institucije Hrvatske države. A to su hrvatska veleposlanstva i hrvatski konzulati. Smatramo to kompromisnim i razumnim stavom i nečim što je u interesu i građana BiH i hrvatskog naroda u BiH. I smatramo da je to pravedno i dobro. I smatramo da konačno o tome moramo donijeti rješenje i da to moramo, i da bismo to trebali promijeniti. Ako HDZ smatra da to nije tako neka to kaže, ali o tome trebamo otvoreno razgovarati, to pitanje traumatizira. Što vidim kao brigu za Hrvate u BiH? Pa sigurno ne najave da će im biti, a te najave su, neću za to nikoga optužiti, ali bilo je najava evo od sutra ćemo zaista u Hrvatskoj strogo tretirati prebivalište. To unosi nemir među bosansko-hercegovačke Hrvate. Jer je 15 godina u Hrvatskoj vladao model prema kojem je netko mogao živjeti izvan Hrvatske i imati prijavljeno prebivalište u Hrvatskoj i ostvarivati sva socijalna prava u Hrvatskoj iz hrvatskog proračuna. Mi nismo protiv toga da ljudi ostvaruju neka od prava jer kao brigu za Hrvate izvan RH vidim prije svega financijsku brigu. Ta posebna skrb se uvijek piše sa određenim brojem nula. Jedino je bitno da to uredite na pošten, transparentan i ispravan način. Toga u ovih 20 godina nije bilo. I zato kao uznemirujuće za Hrvate u BiH vidim upravo najave, a ljudi se toga plaše jer su na tome bazirali svoju egzistenciju, jer im je to netko dao, i to se sad ne može uzeti preko noći. To je za mene problem, a ne, to je veći problem nego gdje se glasa. Govorimo o EU, naravno ustavne promjene treba usvojiti u Hrvatskom saboru da bi neka poglavlja mogla biti zatvorena. Nekad je bilo drukčije, sada je ovako. Imamo pred sobom još nekoliko, više mjeseci za razgovor. Ja ću vam pročitati sada dokument, neću reći da je to najviše tijelo EU jer je hijerarhija tijela u EU malo drukčija nego u Hrvatskoj, ali to je u svakom slučaju jako važno tijelo EU, a nakon zadnjih statutarnih, institucionalnih promjena u EU još važnije. To je Europski parlament. Neki od vas su i bili u Europskom parlamentu kada je donošena ova rezolucija,a donesena je 10. veljače 2010. godine povodom Izvješća o Hrvatskom napretku u pregovorima na prijedlog predlagatelja, odnosno izvjestitelja za Hrvatsku, ali nakon temeljite i vrlo oštre rasprave u odborima i u plenumu. Dakle, to nije ničiji privatni dokument, to je dokument koji je prošao temeljitu raspravu u Europskom parlamentu i o kojem se glasalo i ova verzija je dobila većinu, dakle većinu i ljevice i liberala i dijela pučkih stranaka. A u točki 36. i 37. stoji da Europski parlament, dakle kao kolektivno tijelo, poziva Hrvatsku vladu i sve hrvatske političke snage da djeluju konstruktivno i da jačaju bosansku suverenost i pomognu tekući proces ustavnih promjena. Točka 37., poziva Hrvatsku vladu to reconcider, dakle da još jednom razmotri, svoju politiku dvostrukog državljanstva posebno prema hrvatskim građanima koji imaju stalno prebivalište u BiH. Poziva Hrvatsku vladu da nađe fer i održivo rješenje za te građane. Ovo možete tumačiti ovako ili onako, ali sigurno ne možete tumačiti, a svatko tko je od vas bio u Europskom parlamentu, ne možete tumačiti kao potporu nastavku dosadašnje prakse. Dakle, niti proliferacija biračkih mjesta, niti njihova redukcija nego definicija. A da je te definicije bilo prije 5, 10 ili 15 godina stvari bi bile puno mirnije. Koju mogućnost imamo sada? I nemojte da vas zaslijepe interesi dijela elite jedne političke stranke. Jer HDZ-e će, govorimo potpuno otvoreno, još neko vrijeme imati potporu u BiH.
Privedite kraju, vrijeme vam je isteklo.
Hvala lijepo potpredsjedniče, volim kad ste tako … [[Govornik se ne razumije.]] Po prvi puta imamo priliku u 20 godina Hrvatske države u jednom, u nizu važnih pitanja, ali u jednom naročito osjetljivom pitanju, donijeti rješenje kompromisom koji će nam omogućiti da sljedećih 10 godina … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite mi smo na ti?
Zahvaljujem. Isteklo vam je zaista vrijeme.
Za sljedećih 10 godina radimo po jednom kompromisnom modelu kao zreli ljudi, sve drugo je nasilje.
To su vaši međusobni odnosi. To su vaši međusobni odnosi, radim ja svoj posao. Hvala lijepa. Hvala lijepa. Na redu je nekoliko, dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Ivan BAgarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Milanoviću dopustite mi da ispravim vaša dva, tri kriva navoda. Posve je pogrešan navod kazati kako je financijska briga prioritet Republike Hrvatske prema Hrvatima izvan Hrvatske, ona je važna ali nije prioritet. Kada su u pitanju Hrvati iz Bosne i Hercegovine prioritet je politička potpora prije svega. Kada su u pitanju Hrvati izvan Republike Hrvatske općenito prioritet je izgradnja sustava, obostranih veza Hrvata izvan Republike Hrvatske i nikako nije prioritet samo financije. Druga stvar kazali ste što je to interes Hrvata u Bosni i Hercegovini, mislim dopustite mi da to kažem u svoje ime, interes Hrvatskih državljana iz Bosne i Hercegovine je biti jednak svim hrvatskim državljanima bez obzira gdje se nalaze i nema drugih interesa. I treća stvar i tim zaključujem, kažete da glasovanje Hrvata izvan Hrvatske mora biti Ustavu ne mora, Slovenci su stavili glasovanje Slovenaca izvan Slovenije Zakonom o slovencima izvan Slovenije i to su regulirali da se učini dopisno, civilizirano i to je jedini civilizirani način jednak svima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ja bih molio sudionike rasprave da se drže vremena. Imamo drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Dragan Vukić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodin MIlanović je naveo više netočnih navoda od kojih ću ja pokušati ispraviti samo jedan. Govoreći o interesu Hrvatskog naroda i načinu glasovanja u Bosni i Hercegovini, gospodin MIlanović je rekao da je interes tog naroda da glasuje u konzulatima i veleposlanstvima. To jednostavno nije točno, interes naroda je da ima pravo glasa što mu garantira i Ustav, a izbornim zakonom je reguliran način glasovanja. Kako i u Bosni i Hercegovini tako i u cijelom svijetu i na taj način između ostalih 150 zemalja svijeta riješilo glasovanje svojih državljana izvan matične države. Hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagača uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks. Izvolite.
Ja sam veoma zahvalan poštovanom kolegi predsjedniku SDP-a gospodinu Zoranu MIlanoviću što je Prijedlog Odbora za Ustav usporedio sa jednim kulinarskim uratkom jednog vještog šefa kuhinje. Kuhinje su u modi, ja to ocjenjujem kao veliki kompliment, jer ja pratim emisiju na HTV-u od gospođe Ane Ugarković i to pratim jako dobro i ja vidim jako dobro da vi to kolega MIlanović pratite. Ja to isto također kao i vi isto kao što je navela jučer predsjednica Vlade nastojimo održati politiku otvorenih vrata, da nije ovo definitivno i zaključeno, sve izvan ovoga što je u prijedlogu Odbora i u prijedlogu Vlade, da je to drugo sve definitivno zaključeno. Zato sam naglasio ako ste pažljivo pratili da Odbor za Ustav da predlaže Saboru da izradi nacrt Ustava i na temelju i u okviru prijedloga Odbora za ustav, i prijedloga Vlade ali i na temelju provedene rasprave u Hrvatskom saboru. To stoji u prijedlogu Odbora za Ustav i to sam sada isto iznio. Vidite, dvojbena je situacija oko toga da li je oporbi uskraćeno, i da li zatvorena su joj vrata, nisu. MI smo imali niz dogovora i razgovora, pred cijelom Hrvatskom javnošću, da bi mogli valorizirati oko čega je zapravo i gdje nastao glavni prijepor i glavni spor, potrebno je iznijeti nekoliko činjenica koje moraju biti poznate, koje trebaju biti osviještene. A to je uporedni prikaz onoga što je prijedlog Vlade u pogledu promjene Ustava sa onim što je bio prijedlog skupine 52 zastupnika i zastupnica iz tri oporbene stranke. I sada kada se gleda taj uporedni prikaz, prijedlog za promjene Ustava od 52 zastupnika i zastupnica, ima samo 6 točaka koje nisu u prijedlogu Vlade ili vladajuće koalicije, samo 6 točaka. I to vidite koje su to 6 točaka, ja ću navesti da bi javnost izvrsno znala u čemu je prijepor. To je bilo unošenje u Ustav javnog bilježništva, to je vladajuća koalicija prihvatila da se unese u Ustav. To je donošenje proračuna većinom svih glasova svih zastupnika i to je vladajuća koalicija prihvatila. I treće kod izbora Ustavnih sudaca izbor dvotrećinskom većinom u Hrvatskom saboru. Dakle, to su ta tri prijedloga za promjenu Ustava koja su došli iz reda oporbe koje je vladajuća koalicija prihvatila. Ima još tri koji se odnose na članak 15. u kojem smo malo prije raspravljali, a to je prijedlog oporbe bio taj da se izmijeni članak 15. stavak 3. Ustava i da se to da pripadnici svih manjina imaju dopunsko pravo glasa pored općeg prava glasa. To u vladajućoj koaliciji smatramo i smatrali smo i to smo imali razgovore i rasprave sa predstavnicima nacionalnih manjina da se to razriješi ne Ustavom nego da se riješi sa Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina. Imali smo još prijedloge od oporbe da se samo odluka o pristupanju promjeni Ustava donosi dvotrećinskom većinom i nacrt promjenom Ustava da se donosi dvotrećinskom većinom. I konačno kao kruna svega imali smo zahtjev za promjenu članka 45. Ustava prema kojem je oporba inzistirala što stoji u službenom prijedlogu da hrvatski državljani koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj da im se dokine pravo glasovanja izvan Hrvatske. Dakle, vidite što je prijepor? Prijepor je u jednoj jedinoj točki. Kako izaći iz toga prijepora? Niz sastanaka, niz rasprava smo obavljali između pripadnika vladajuće koalicije i pripadnika opozicije. Vrtile su se različite ideje. I ovo što vi kažete kolega Milanoviću ovo je točno što je europski Parlament naveo da se s posebnim osvrtom u odnosu prema Hrvatskoj rješava pitanje dvostrukoga državljanstva. Ali ovo je pitanje dosega rješavanja dvostrukog državljanstva. Drugo, mi smo se nastojali usuglasiti da se glasuje institutom dopisnog glasovanja, da se razmatrali smo ideje i o tome i oko kvota, razmatrali smo ideje da se pitanje glasovanja hrvatskih državljana koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj riješi ugovorima o dvojnom državljanstvu. I nismo se suglasili oko svega toga. Dakle, ključno na kraju sada ključno i jedino pitanje je to što poštovani kolega Milanović prebacuje odgovornost za neusuglašavanje i ne prihvaćanje na vladajuću koaliciju, a odgovornost na vladajućoj koaliciji, na Vladi i HDZ-u postoji zato što kao što je vidljivo iz ovoga rastera, iz ovoga prikaza što vladajuća koalicija nije prihvatila 100% prijedloge oporbe. Da smo prihvatili 100% znači ono ključno 100% je ta izmjena članka 45. Ustava glasovanje hrvatskih državljana izvan Republike Hrvatske način i mjesto glasovanja. I to kada vladajuća većina to ne prihvaća, onda se od strane SDP-a prigovara vladajućoj većini i Vladi da je ona odgovorna za zastoj u pregovorima i za zastoj u usuglašavanju. Ili drugim riječima da smo prihvatili sve 100% onda bi se to radio o kompromisu. Nije kompromis ako jedna strana mora prihvatiti od druge strane sve 100% to nije kompromis, to spada u neki drugi kategorijalni aparat koji se odnosi na ultimatume, koji se odnosi na diktate, to spada u nešto drugo. Stoga je ključno pitanje i ja se slažem da nađemo i u daljnjem tijeku rasprave, da nađemo i da iznađemo kao odgovorni i savjesni političari da nađemo rješenje i oko ove ključne točke prijepora. Ima vremena, ima i kroz ovu raspravu i nakon ove rasprave, i nakon glasovanja i nakon ponovne rasprave na Odboru za Ustav, ima vremena. Ja vjerujem da će svi odgovorni koji su odgovorni za Hrvatsku da će naći rješenje i za ovu prijepornu točku.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvo uvaženi zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovani kolega ispravljam dva netočna navoda. Prvo da ovo nije kompromis. Ovo je kompromis, ali taj kompromis pomaže SDP tako da odstupa u pregovorima od svog početnog stajališta. HDZ ne mrda. Drugi netočni navod tiče se rezolucije europskog Parlamenta i točke 37. o dvostrukom državljanstvu izvan Republike Hrvatske hrvatskih državljana u Bosni i Hercegovini. Ova je formulacija da ste ju pročitali znali biste vrlo ozbiljna. Ja je u potpunosti čak ne podržavam, jer ne želim djelovati po diktatu europskog Parlamenta nego kako se mi dogovorimo u Hrvatskoj. Ali pročitajte ju pa ćete vidjeti da se unutra cjelokupna politika problematizira i dovodi u pitanje. O tome kako će biti na kraju odlučujemo mi. I za kraj molim vas da nas više ne uveseljavate ovim intervencijama, to je trebala raditi premijerka. To je njezin posao da nam objasni politički kontekst cijele priče, kao predsjednica HDZ-a. imate pravo koristiti to svoje pravo. Evo možete svaki puta komentirati ovako pola sata.
Zahvaljujem. I drugi je ispravak netočnog navoda Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, vi ste rekli da bi kompromis bio kada bi jedna strana prihvatila u potpunosti zahtjeve druge strane. Ja sam sudjelovao u ovim razgovorima i mislim da je kompromis nešto drugo. Da je kompromis kada svaka strana odstupi od svojih inicijalnih prijedloga i da je to pravi kompromis. A na tom putu smo u pregovorima do sada bili. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje. ... [[Upadica se ne razumije.]] Zahvaljujem. Nakon prve rasprave pa ćete dobiti ponovno riječ. ... [[Upadica se ne razumije.]]
Pročitajte Poslovnik.
Molim vas uvaženi potpredsjedniče, dat ću vam riječ nakon prve rasprave kluba, pa ću vam dati riječ u ime predlagatelja.
Ja mogu tražiti riječ uvijek.
Nakon ispravka ne.
Nakon ispravka, ja ne tražim odgovor na ispravak. Ja uvijek imam u skladu sa Poslovnikom predlagatelj tražiti i dobiti riječ. Ja uvijek imam pravo tražiti i dobiti riječ u ime predlagatelja.
Hvala na pomoći. Hvala lijepo.
Hoću reći samo jednu jedinu stvar. ... /Govornici govore u isti glas, ne razumije se.
Izvolite.
Moglo se to obaviti i na drugi način. Ja sam to mogao i sa mjesta. Vi zapravo hoćete da ja budem na govornici. Hvala lijepa na tome. Kolega Hrelja, vi ste mene krivo razumjeli. Ja nisam, ja sam ironično govorio da je kompromis taj ako jedna strana prihvati i treba prihvatiti sto posto sve od druge. To je jasno negacija kompromisa. Kompromis je to da svatko popusti u nečemu i da se nađe zajedničko rješenje. To je kompromis, a nije kompromis to ovo što predlaže SDP kad kaže da je kompromis kada mi prihvatimo sto posto njihovo da je to onda kompromis. Daklem, tu smo se razumjeli.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Ja i dalje tvrdim da su u prethodnim razgovorima obje strane odstupile od svojih početnih pozicija. Bile su na putu kompromisa i taj put je trebalo nastaviti i ništa više.
Zahvaljujem. I sad nastavljamo dalje raspravu po klubovima. Na redu je uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, umirite desnu stranu, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Evo već nekoliko dana slušamo stalno polemike tko će biti odgovoran ako se ovaj Ustav ne usvoji, pa je tako rekla premijerka biti će opozicija. Tko je odgovoran za gospodarsku situaciju? Opozicija. Tko je odgovoran za brodogradnju? Opozicija. Ne znam poljoprivredu? Opozicija. A to što je ova vladajuća pozicija konja od 20 godina jahala 16 godina pa joj je lipsao i ne može se ispraviti zato je isto valjda odgovorna opozicija. Međutim, što želim reći? Ništa dramatično se neće dogoditi iako ne promijenimo ovaj Ustav. Osnova ovih izmjena jasno tiče se ovog udruživanja, razdruživanja, točnije referenduma. Ustav propisuje da se udruživanje provodi po referendumu većinom glasova ukupnog broja birača u državi. Istina, mi smo specifična država. Mi niti znamo koliko imamo građana, niti znamo koliko imamo birača. Samo znamo da imamo više birača od stanovnika što je jedan fenomen. U 20 godina imali smo 20 različitih izbornih ciklusa, a još taj moment nismo ustanovili. Sad se normalno predlaže da to bude većina od većine. Znači, od onih 50% plus jedan 50% koji će biti za Europsku uniju. Međutim, s druge strane kada je Europa jedan takav prioritet, kada je Europa ili Europska unija takav kapital, takav dobitak za Hrvatsku zašto onda mi danas sumnjamo u razum, u inteligenciju, u razboritost hrvatskih građana i mislimo da hrvatski državljani ne bi bili za ulazak u Europsku uniju i zašto onda mijenjamo upravo te kvote ili te većine. Ja isto osobno mislim da nam Europska unija treba. Mislim da bi u svakom slučaju dobili nadpolovičnu većinu bez obzira na broj birača. Mislim da isto tako nitko dobronamjeran neće opstruirati hrvatsku šansu za ulaskom u Europsku uniju. Neće to zasigurno ni građani Hrvati iz Bosne i Hercegovine, jer što će nama biti ovdje bolje. Biti će bolje jasno i njima iako bih ja rekao na temelju 20 godišnje prakse njima u Bosni i Hercegovini će otprilike biti isto, a nama će biti gore. Znači, ako je Europska unija takav kapital zašto bi netko rezao granu na kojoj se svi možemo pod navodnicima sjesti. Cijeli spor znači ovdje je gospodo nastao oko toga gdje će glasati građani Bosne i Hercegovine. Da li će moći glasati ispod svake kruške, svake šljive ili isključivo u ambasadi u Sarajevu, odnosno mendule bi reko Hrelja ili će glasati u konzulatima. Evo ja osobno mislim da oni uopće ne bi trebali glasati niti za govorim sada hrvatsku opciju u Europskoj uniji, niti bi oni trebali glasati za hrvatskog predsjednika, niti za Hrvatski sabor. A ako da, onda lijepo neka se to glasanje organizira u ambasadi u Sarajevu, odnosno u našim konzulatima. Ali sad kome to ne odgovara da se to na jedan takav način organizira? Kada bismo s druge strane građane Hrvatske na nekom pod navodnicima referendumu pitali da li su za promjene Ustava u tom dijelu ne, da građani mogu glasati samo u ambasadama ili konzulatima ili da uopće ne mogu glasati ja vas uvjeravam da bi 80% građana Republike Hrvatske rekli da je ova postojeća praksa u najmanju ruku bila štetna. Drugi će reći, pa ne znam i neki hrvatski državljani na primjer mogu glasati za talijanski Parlament. Ja kažem ni to nije u redu. Neka svatko o svojoj sudbini odlučuje tamo gdje naprosto živi. Ali ono što je sigurno najmanje u redu, da zbog političkog interesa vladajuće većine već 20 godina u Hrvatskoj se vodi jedna politika segregacije nacionalnih manjina, odnosno jedna otvorena diskriminacija onih koji su na neki način hajde usuđujem se kazati zaštitnici tih nacionalnih manjina. Mi danas opet ne govorimo o dvostrukom pravu glasa što je apostrofirao i zastupnik talijanske zajednice gospodin Furio Radin malo prije sa ove govornice. Velika većina kada bi se uveo takav jedan institut to bi iščitavali kao pogodovanje manjine na račun većine. Ali istinu jako dobro zna predlagač ove odluke da se naprosto i išlo još tamo devedesetih godina ili kada je to već uvedeno '95. čini mi se sa svjesnim ciljem da se diskriminira pojedine političke grupacije. Ako npr. Srbi, ne znam, Talijani, Albanci, Romi mogu glasati samo za svog zastupnika, onda se kažnjavaju stranke, neke stranke, a onda se s manjincima u pravilu lako može istrgovati potpora, a stranke osakatimo za nekoliko desetina tisuća glasova koji u pravilu nisu glasači HDZ-a. E vidite gospodo, to je naprosto bit. To je ta politika segregacije, to je ta politika diskriminacije. Segregacije do manjina, diskriminacije do stranaka koje iskreno progovaraju o problemima manjina. Istina je da tu problematiku nije, ne da nije razumio nego nije htio kada se pojavio kao predlagač ispred 3. siječanjske administracije razriješiti niti gospodin Arlović. Što je on napravio? On je povećao broj manjinskih mjesta i indirektno želio, nije to želio, ali je cementirao, ja bih rekao, ovu postojeću stranku na vlasti. S druge strane, imamo ili u praksu je ušlo da sa 350 glasova de facto može netko ući u Hrvatski sabor. Istina je, isto tako, i to treba naglasiti, da je 3. siječanjska administracija promijenila većinu prilikom usvajanja proračuna RH, činjenica da je ta praksa tada koristila 3. siječanjsku administraciji, sada koristi ekipi na vlasti. Čak to ne bi trebalo mijenjati jer sam duboko uvjeren da će doći do promjene vlasti. Znači, bez da se zajamči 100% da će prestati ta diskriminacija i segregacija ja sigurno osobno neću podržati ovaj Ustav. E sada kada govorimo tko je, oko tog konsenzusa ili kompromisa, što je ovdje 100%, što je 90% ili 50%. Ja tvrdim da je možda u tom glasu građana BiH, jer to su konkretni glasači, brojke, mandati, većina u Parlamentu, zapravo sadržano 99% interesa same opozicije. Drugo, da li ima pojedinih spornih odredbi? Ja tvrdim da ima. To je u onaj dio Ustava koji se tiče područja lokalne samouprave. Evo, ako se ne varam, ministar predlaže 4 sada trgovačka suda. Ja vas molim da to ne dirate po brojkama itd. onaj sud u Pazinu je na 4. mjestu, daleko, bez obzira što Istra ima samo 200 tisuća stanovnika, ali ono što naprosto mene na neki način, pod navodnicima "plaši", to je naprosto definiranje sad Hrvatske u 5 regija. Gdje bi županije trebale ostati bez samouprave. Ja tvrdim da daleko sporiji, lošiji, neizvjesniji razvoj Istra bi imala da je u sastavu neke, ja ću je nazvati, imaginarne zajednice općina kako smo ih imali do '90-te godine sa nekih 800 tisuća stanovnika no što ima danas. Ali da je tome tako e onda bi još više stradavali oni koji su izvan tih prostora, prije svega ovdje mislim na državni proračun. Tvrdim da se regije prepoznaju, da se one ne nameću. Brojke u tom konkretnom slučaju nisu bitne, bitna je volja građana, povijest, kultura, identitet, a ne isključivo volja ekipe na vlasti koja nas je na neki način, usuđujem se kazati, dovela do ambisa. Dovoljno je, s druge strane, pogledati grb, zastavu pa da se naprosto vidi po čemu se Hrvatska prepoznaje. Ovo što sad netko predlaže Hrvatsku u 5 regija to je centralizacija u centralizaciji. Ja sam siguran da građani Istre na to neće pristati, neće to prihvatiti i svoju samoupravu na neki sebi svojstven način će i braniti. Sad kada gledamo daljnje ustavne promjene vidimo da će u RH moći glasati i članovi EU tj. državljani iz Europe koji u nekoj općini, gradu, županiji, ne znam, imaju vikendicu, imaju apartman itd. Moći će, znači, glasati na općinskim, na gradskim, pretpostavljam na županijskim izborima. A to je apsurdno isto, po meni, ali obveza je preuzeta i što ćemo sada? Ali, s druge strane, lokalnu samoupravu Ustavom ne želimo ojačati. Hrvatsku ne želimo decentralizirati, a bez da Hrvatsku decentraliziramo Hrvatsku nećemo promijeniti. Ovlasti i novac i dalje, kojega ima svakim danom sve manje, ostaje na državnoj razini, uzjahalo se tog, kao što rekoh, vranca, sad se zna smjer, međutim ja se bojim da je taj smjer loš prema provaliji. Doduše, kao što rekoh, taj vranac je lipsao, ta beštija je na koljenima, taman bi joj rekli Istrijani kad smo ga naučili da ne jede, on nam lipsa, a pitanje je što će biti sutra iako bih najradije da sam u krivu i da sve krene na bolje preko noći. Da se vratim, isto tako, na tu lokalnu samoupravu. Kad se Hrvatska najbrže razvijala? Kad je bila najviše decentralizirana. Od '74. do '90-te. Sve što je tada ostvareno od '90-te godine nadalje je centralizirano i jasno privatizirano. I zato sprovedimo decentralizaciju. Jasno da nitko nije, kad govorimo o ovim izmjenama, odnosno odluci ustavnoj, protiv toga da se u izvorišne osnove vrate Bošnjaci i Slovenci, treba pitati, opet ću reći, 3. siječanjsku administraciju kad smo 2 puta mijenjali Ustav zašto ih nismo nakon '98. vratili? Dobro je da se tu sada spominju Crnogorci, Makedonci, Romi, Turci, Albanci, Vlasi itd., nitko nije protiv europskog uhidbenog naloga, nitko nije protiv nezastarijevanje pretvorbe iako je to u odluci moglo biti i možda jasnije apostrofirano jasno je da isto, bez obzira na te institute nezastarijevanja pretvorbe, jednostavno ne vjerujem da će se ikome po tom pitanju nešto dogoditi. Mislim da ona antologijska parola, gotovo a dicta gospodina Rojsa "Tko jamio, jamio." , i dalje će biti na snazi i mislim da bi vis-a-vis te izgovorene rečenice možda mu bilo mjesto negdje uz ove velikane i njemu jer je najbolje oslikao valjda situaciju koja je vladala u Hrvatskoj '90-ih godina. Ako netko vis-a-vis te odredbe i dođe na udar znate tko će biti? To će biti neki neuspješni tajkun, a uspješnima se neće dogoditi ništa i to je naprosto bit. Što će reći da opet nema spremnosti da se revidira pretvorba, a kamoli da će netko revidirati privatizaciju T-HT-a, hrvatskih banaka itd. Mi se, ne znam, … [[Upadica se ne razumije.]] Ili TDR-a, svejedno, kao što netko ovdje sada dobacuje. No da se vratim na tu pretvorbu. Dok su stjecali neki imetak drugi vidimo da su ginuli, ali sada oni prvi imaju, a ovim drugima će se dosta toga kao invalidima dosta toga prepoloviti ili ukinuti. Svim tim mjerama, sirotinji ćemo i dušu izvaditi, ali tajkun ja sam uvjeren neće ništa izgubiti, samo će još dobiti a njima bi možda trebalo i imovinu „konfiscirati“. Jednom riječju od revizije pretvorbe i privatizacije neće biti ništa, to je puka obmana, ali sada se isto čovjek postavlja pitanje negdje sam to pročitao, da li ćemo revidirati samo pretvorbu od 91. do 95. ili i onu nakon toga. A kako ćemo recimo revidirati tamo gdje su ušli stranci itd. Na žalost pretvorba se može revidirati samo revolucijom a to se valjda neće dogoditi jer bi to možda bilo još i gore od onoga što imamo. I konačno za kraj, zašto mijenjati tu većinu za provedbu Europskog referenduma, mislim da to nije potrebno, to će biti hrana, kada već dobacujete, da netko želi uvesti novu Jugoslaviju, kao što je netko imputirao nekima sa Pantovčaka, iako je to smiješno, Hrvatska neće Jugoslaviju zbog Vukovara, Srbija zbog Kosova, Bosna zbog Ahmića ili Srebrenice, Crnogorce i Makedonce nitko ne pita, a Slovencima je i ovako idealno i to će na kraju tako i završiti. Znači još jedanput za kraj, jasno je da se protivimo mogućnosti da se glasa pod svakom kruškom ili svakom šljivom u susjednoj Bosni i Hercegovini i da to kao praksa ne vodi ništa.
Molim vas držite se vremena. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2 Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta, u 10 sati i 49 minuta. Sada imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je na redu gospodin Ivan BAgarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Dragi brate Kajine, šta ti bi? Dakle, ispravljam apsolutno netočan navod i pitam te zašto dezinformiraš Hrvatsku javnost i vlastite građane. Dakle, nije prijepor glasovanje Hrvata iz Bosne i Hercegovine, niti kako si kazao građana Bosne i Hercegovine jer i ja bih bio protiv takve vrste glasovanja da je to tako. Nego dakle, govorimo o glasovanju Hrvatskih državljana izvan Republike Hrvatske, onih koji žive u Austriji, Njemačkoj, u Sloveniji, u Australiji pa i u Bosni i Hercgovini, znači to je netočno. S druge strane ovo o kruškama i jabukama, to vam mogu samo oprostiti odnosno prijeći preko toga ako ste pod utjecajem proizvoda od krušaka i jabuka, a ako niste onda bi bio ili šljiva, tamo u Bosni i Hercegovini ima dobrih proizvoda, onda se barem ispričajte. Evo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je ispravak uvaženi zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Kajin imate pravo misliti što god hoćete, imate pravo i govoriti ali nemate pravo vi niti nitko drugi vrijeđati niti omalovažavati Hrvatske državljane u Bosni i Hercegovini. Oni su za razliku od vas legalisti i poštuju Ustav i zakone Republike Hrvatske. Što i vama toplo preporučujem i nadam se da će netko iz vaše stranke ograditi se od ove vaše izjave. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada je na redu ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Reče kolega Kajin, kada bi građane pitali i nastavi da bi vjerojatno 80% njih vjerojatno reklo da bi podržalo promjene postojećih izbornih modela u Hrvatskoj. Građane u Ustavnim promjenama moguće je doista pitati, ali samo na referendumu ne u anketama i toplo očekujem od kolega Kajina da se pridruži zahtjevu da se po članku 86. Ustava raspiše referendum o ovim promjenama.
Zahvaljujem. Na redu je ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Evo, gospodin Kajin je imao cijeli niz netočnih navoda, jedan od njih je višekratno ponovio, citiram: „ekipa na vlasti koja je dovela državu do ampisa, pa je kasnije govorio do ponora“. Netko tko danas zagovara revoluciju što je također izrekao, ako ne poštuje demokratski poredak govoriti da je ekipa na vlasti dovela do ampisa je potpuno netočno. Drugi navod netočan gdje se zalaže za decentralizaciju, istovremeno govori o zajednici općina koja ne bi bila učinkovita, a istovremeno višekratnom u ovom Saboru zagovarate da su bivše općine upravo bile onaj model kojemu vi težite. Sukladno interesu sukladno temi vi mijenjate mišljenje.
Zahvaljujem. Bez dobacivanja. Na redu je ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolega Kajin je rekao da ostaje na snazi „Tko je jamio, jamio“. Mislim da živimo u trenutku kada Hrvatska država i Vlada koja ju vodi je pokazala i dokazala da ovo nije točno, i sustav pokazuje i dala bih jasnu poruku da tome nije bilo tako i da neće biti tako. Kolega Kajin vi ovakvim vašim stavom vi ne želite unošenje odredbe o nezastarijevanju pretvorbenog kriminala što se jako čudim, nekada ste bili jako za, ali ste propustili priliku promjena Ustava 2001. godine pa je niste unijeli, sada se opet protivite ali narodu poruke krive šaljete.
Zahvaljujem. I zadnji ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan MIlinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolege su ispravili već niz netočnih navoda, zasigurno je meni je upao onaj da se u Bosni i Hercegovini glasuje pod svakom šljivom i kruškom, to je netočno. Glasuje se na izbornim mjestima sukladno izbornom zakonu i vaša rasprava je na neki način sve što mi činimo i Vlada to je ništa. Ja bih rekao da je vaša rasprava svašta, ali ste napredovali jer ste vi u vašem svaštarenju proširili vaš interes i od šuma i gora i na konja, evo na neki način jer konj je plemenita životinja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba SDSS-a uvaženi zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedničke, gospodo ministri, kolegice i kolege. Nije prilika zastupnika nekog parlamenta česta da u svojem mandatu raspravljaju o Ustavu i promjenama Ustava. Mnogi zastupnici prođu više mandata i više mandatnih ciklusa a da tu priliku nemaju. Mi zastupnici ovog saziva Hrvatskog sabora tu priliku imamo i ona je po mnogo čemu za nas jedinstvena. Jedinstvena je zato što je povezana sa procesom završetka pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom, jedinstvena je zato što u tim promjenama trebamo reformirati Ustav i pojačati ustavnost i ustavne vrednote u Republici HRvatskoj na osnovu onoga što smo uvidjeli kao nužno i neophodno. I u skladu s tim za mene kao zastupnika ovog Sabora, dilema koja se u posljednje vrijeme javlja Europa ili Ustav je lažna dilema. Za mene je samo pitanje neće li se stvoriti druga dilema Ustav ili cirkus? Ja bih htio da mi to ovdje izbjegnemo. Što se tiče mojih skromnih mogućnosti i kluba kojem pripadam, a htjeli bismo da te mogućnosti budu ojačane i da se to ne dogodi. A kako stvari stoje ili kako su stvari krenule, mi zapravo od te lažne dileme sve više idemo prema stvarnoj dilemi, a to je ili temeljni državni akt ili politički cirkus. S obzirom na okolnosti u kojima se nalazimo kao društvo i s obzirom na povjerenje koje bismo trebali zadržati kod građana kako bismo ispunili ono što je naša ustavna zadaća, apsolutno bismo trebali izbjeći i trunke mogućnosti da sa svojim raspravama bilo ovdje, bilo izvan Sabora doprineseno tome da se rasprava o Ustavu počinje pretvarati u svojevrsni politički cirkus. Što se mene tiče rasprava o Ustavu, što se kluba SDS-a tiče i mene kao jednog od zastupnika i ovlaštenog da ga iznesem ovdje pred ovim Saborom, ja raspravu o promjenama hrvatskog Ustava vidim u prvom redu kao jačanje ustavnih vrednota u Republici Hrvatskoj i jačanja osjećaja ustavnosti, a time i osjećaja zakonitosti u Republici HRvatskoj. Možemo mi donositi zakone, možemo mi zazivati reforme, ali ukoliko svojim primjerom o ovako važnim stvarima kod građana i kod javnosti ne stvorimo osjećaje da nam je primarni cilj jačanja ustavnosti koja sasvim sigurno nije osobito jaka kada je posrijedi stanje svijesti i percepcije u Republici Hrvatskoj, onda nećemo ispuniti tu zadaću. Zato bih predložio da ovu dilemu Europa ili Ustav ostavimo po strani. To je jedno i drugo. Mi trebamo Ustav radi nas i mi trebamo Ustav radi toga da bismo bili jači u procesu koji je pred nama, a to je pristupanje Europskoj uniji da bismo bili jači kao sutrašnja članica Europske unije, a ne zato da bismo ispunili neki formalni uvjet jer taj formalni uvjet je najlakše ispuniti. Brojna su pitanja otvarana tokom rasprave o promjenama Ustava. I kao član radne grupe kojoj je predsjednik grupe gospodin Šeks, do vrijeme dok smo radili doista izvrsno vodio i najveći dio rasprava, a to mogu posvjedočiti bile na najvišem nivou. I u tom smislu je šteta što nije bilo prilike da se pokaže koliko stupanj zrelosti i koliki stupanj odgovornosti u tim raspravama je bio manifestiran sa različitih strana. I od predstavnika HDZ-a i SDP-a i od predstavnika HSS-a i HNS-a i IDS-a i SDS-a i drugih koji su u tome sudjelovali. I šteta je što je ta rasprava prekinuta. I ja se nadam a i stav je mojeg kluba da pomognemo da se ta rasprava nastavi. Ne zato da bi netko imao 100% od onoga što traži, a da netko ne bi imao ono što također smatra za važnim, nego zato da se rasprava završi na način da svi kažemo, jee oko ovoga smo se suglasili, oko ovoga se nismo suglasili. A to nismo postigli. Ono što bih htio kazati u vezi sa samom ustavnom materijom odnosi se na dva aspekta. Ove druge koji su navedeni u prijedlogu Vlade i ove druge koje je najavio kolega Milanović kao sadržaj amandmana grupe stranaka, u najvećoj mjeri ili gotovo 100% smatram prihvatljivim za klub SDS-a. Ali postoje dva mjesta, dvije ustavne materije, dvije ustane točke koje su na različite načine predmet političkih prijepora, gotovo svakodnevnih i istovremeno predmet ustavnih prijepora, a to je pitanje biračkog prava manjina i pitanje biračkog prava dijaspore. I to jesu doista važna pitanja. I mi smo sada 2010. godine u prilici da neke elemente lošega nasljeđa, a istovremeno loše prakse pokušamo izmijeniti, popraviti i dovesti do stanja koje možda neće biti idealno ni za manjine, ni za dijasporu ali će biti rezultat dogovora da se nešto popravi i da se nešto promijeni, da se postigne kompromis. I ako mi dozvolite ja bih na osnovu svojih skromnih mogućnosti uvida u tu materiju rekao nekoliko riječi i o jednom i o drugom. Motiviran jednom jedinom stvari, a to je ako ne da baš sasvim prekinemo manipulaciju sa predstavništvom manjinskih mandata u Hrvatskom saboru i predstavništvom dijaspore, onda barem da to reduciramo do moguće mjere. Jer nemojmo se zavaravati svih ovih godina to jeste bio slučaj. Time se na različite načine manipuliralo bilo tako što se nastojalo izjednačavati, bilo tako što se nastojalo politički profitirati u tom pogledu jer se jedno predstavništvo gledalo kao lijevo, drugo predstavništvo gledalo kao desno i kao kompenzacija za ove ili one tipove političke moći. To nije pošteno ni prema manjinama niti je pošteno prema dijaspori. To nije pravi smisao niti jednog niti drugog. I ako biste pitali jedne i druge rekli bi vam ne. Tu praksu treba promijeniti. Što se tiče zastupljenosti manjina, mi mislimo da sadašnje stanje sadrži jednu vrstu neustavne prakse. Neustavna je praksa da se opće biračko pravo oduzima onima koji žele konzumirati posebno biračko pravo. To je protivno Ustavu. To što Ustavni sud nije imao i nije imao i nema petlje do danas da obrani ustavnu materiju u toj stvari to je na diku Ustavnome sudu. To što mi nismo imali petlje da ovdje jednim autentičnim tumačenjem Ustava damo isto tako jedno tumačenje to je i nama na diku, ali to treba reći. Nitko nikome ne može oduzeti opće biračko pravo samo zato što je po osnovi tekovina našega Ustava zajamčeno i posebno biračko pravo, a svatko može odlučiti hoće li koristiti posebno biračko pravo ili neće, da li mu treba ili mu ne treba. Zato pustimo onima kojih se to tiče i kojima smo dali to pravo. I u tom smislu je potrebno prekinuti tu praksu, da se ljudi opredjeljuju da li će tekovine općeg biračkog prava koja je opća za sve demokracije i tekovinu posebnog biračkog prava koja je naša tekovina i dijela drugih zemalja da li će se opredjeljivati između toga jer nema opredjeljivanja i ne može biti opredjeljivanja iz toga, osim što će sami birati kao i svi drugi hoće li koristiti bilo jedno, bilo drugo ili će koristiti to pravo općenito uopće. Drugu stvar, nezakonito je na biračkom mjestu narušavati tajnost biračkog postupka, a to se svih ovih godina događalo. Pripadnici nacionalnih manjina, kolegice i kolege, dođu na biračko mjesto, njih se pita da li žele glasovati kao pripadnici manjine ili žele glasovati kao građani. To je narušavanje tajnosti biračkog postupka. Njih se ne pita hoće li glasovati za Janka ili Marka, ali ih se pita hoće li glasati za listu manjine ili hoće glasati za ovo a to je već i birački postupak i to mi moramo prekinuti. Na stranu što to stvara loše osjećajte, na stranu što to kod ljudi stvara osjećaj segregacije i što to jeste osjećaj segregacije na biračkom mjestu. I zato mnogi ljudi se sklanjaju i ne žele se naći u toj situaciji. I to mnoge ljude da tako kažem tjera od toga da koriste bilo jedno, bilo drugo pravo i da uopće izlaze na izbore. Treću stvar koju bih htio kazati, barem kad je u pitanju klub SDSS-a, a vjerujem isto tako i kad je u pitanju dobar dio zastupnika nacionalnih manjina. Naš cilj je da i smisao našeg djelovanja u Saboru jeste da stvorimo integrirani model demokracije, a ne koegzistenciju politički geto. I mi bismo htjeli da manjinski mandati ne budu sredstvo za odražavanje manjina u političkom getu, nego da se otvori put za participaciju i za predstavništvo koje će prevladati takvu praksu koja je možda u desetljeću, prošlom desetljeću možda bila i neizbježna zbog konceptualnih i drugih razloga. Ali danas je vrijeme da s time prekinemo. I zbog toga modele koje mi predlažemo su od velike važnosti za nas. Pozivamo i predstavnike vladajuće stranke s kojim smo o tome razgovarali ili opozicije da se usuglasimo oko toga. Što se tiče dijaspore na žalost nije mi ostalo mnogo vremena, ali htio bih kazati ukratko nešto, gospodine potpredsjedniče. To rješenje mora biti takvo da ono doprinese stabilnosti susjedne države Bosne i Hercegovine. Dosadašnja rješenja tome nisu doprinosila. To rješenje koje tražimo mora biti rezultat unutrašnjeg konsenzusa u Hrvatskoj, a ne nadglasavanja jedne ili političke opcije. To je važno za Hrvatsku i važno zbog ovog trećeg što ću reći. To rješenje bez obzira što bi možda bilo pošteno da nađemo neko idealno rješenje, ali moramo naći neko prijelazno rješenje zato da pomognemo pripadnicima ne samo hrvatskih državljana kao što se ovdje govori nego hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini. U vremenima koja predstoje kada su u pitanju unutrašnje uređenje Bosne i Hercegovine mi moramo voditi računa o tome kako ćemo se odnositi prema stečenim pravima i prema modelu koji smo do sada imali. I zato nisam ni za kakvo da tako kažem rezanje niti sam za bilo kakav radikalizam, ali jesam za to da se nađe kompromis oko toga. I na kraju klub SDSS-a će podržati ovaj prijedlog Vladin ukoliko se donese zaključak da će se nastaviti razgovori o ovim otvorenim pitanjima. I zato plediramo da se taj zaključak donese, jer smatramo da su ove stvari i suviše važne, i suviše bitne da bismo ovdje se mogli oko toga preglasavati ili da bismo mi mogli sudjelovati ili doprinositi preglasavanju ovog ili onog stajališta, a to bi u krajnjoj liniji bilo suprotno našem dubokom uvjerenju koje sam ovdje iznio ili barem u nekoliko istina. Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. I moja isprika svima vama zato što svako malo ispravljam netočne navode i pokušat ću se suzdržati u buduće od toga. Međutim, kolega Pupovac s kojim se slažem u velikom dijelu izlaganja je izgovorio jednu stvar koja je netočna, ali koja je vrlo važna. Dakle, on je kazao da dosadašnji način glasovanja Hrvata, odnosno hrvatskih državljana u Bosni i Hercegovini nije doprinosio stabilnosti Bosne i Hercegovine. Ja bih kazao da je to apsolutno netočno. Stabilnost Bosne i Hercegovine apsolutno ne ovisi od toga kako će hrvatski državljani glasovati u Bosni i Hercegovini. Stabilnost Bosne i Hercegovine dragi moji ovisi prije svega od toga kako će narodi živjeti u Bosni i Hercegovini i kako će se Bosna i Hercegovina urediti kao država i da se postigne puna jednakopravnost sviju, a ne da bude Bosna i Hercegovina podijeljena na ovaj način kako je i da Hrvati u njoj doista budu posve zakinuti i posve ja bih rekao marginalizirani. Prema tome moja potpora BiH i poziv svima vama da dadnemo doista potporu BiH, ali punu jednakopravnost sviju u BiH kako bi ona to bila.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom po klubovima i sad je na redu uvaženi Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici, gospodo ministri, pardon. Evo, ovdje pred nama je prijedlog Odluke o pristupanju i promjeni Ustava RH, a u samom ovom materijalu pobrojana su, dakle svi članci i materije na koju se odnose promjene koje će biti, dakle ono što će biti obuhvaćeno promjenama Ustava RH kako bi, kako to i piše ovdje, napokon bili što bliže pristupanju i EU. Govorilo se o raznoraznim menijima, potpisima itd., ali i o onome što je ponuđeno, dakle u posljednjem listu, zadnjem listu ovoga materijala, ali i onome što je ostavljeno, rekao bih kao zasladak, kako se hrvatski kaže desert, a to je ono što moramo razgovarati, kako reče moj prethodni gospodin Pupovac, i o čemu treba nastaviti dalje razgovore. A to je biračko pravo manjina i dijaspore. Ono što je HDSSB u razgovorima, dakle Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje koji je odašiljao delegacije na razgovore sa predsjednikom odbora, razgovarali smo i sa predstavnicima ostalih stranaka u svezi ustavnih promjena, a na čemu je HDSSB inzistirao je regionalna, ustavna, dakle ozakonjenje regionalne podjele RH, regija, zatim smanjenje broja zastupnika u Hrvatskom saboru, dvodomni Parlament koji bi jamčio ravnomjeran razvoj svih regija i krajeva RH. Na samim sjednicama nismo nailazili na komentar naših prijedloga, kao što je poznato, evo kolegi predsjedniku Odbora za Ustav. Ali evo ovdje, vidimo u materijalu koji je predviđen da u čl. 132. Ustava RH Pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Ne znam i dok ne budu prijedlozi gotovi što to zapravo znači i u kojem obliku, stupnju administrativno-upravnom dijelu, a sukladno promjenama i administrativno-upravnog ustroja RH, dakle ono što se govori o eventualnom ukidanju nekih općina itd., što će to zapravo značiti? Danas sam čuo ovdje od Kajina da je to nekakvih 5 regija itd., ali zapravo sam sadržaj jasno da mi nije poznat jer još nije ni izišao. Točno je i to da građani RH, odnosno Hrvatski sabor čl. 86. Ustava ima pravo raspisati referendum o prijedlozima ustavnih promjena RH. Pa da ne odlučuju onda 153 zastupnika ovoga Sabora nego da građani RH odluče na referendumu kako je to predviđeno. Sporan je, za HDSSB, dakle sporna je promjena čl. 141. Ustava RH jer kako je već netko rekao ovdje za građane RH, dakle radi se o referendumu za ulazak ili pristupanje EU, za građane RH zar sumnjamo, zar mi imamo pravo sumnjati da oni ne žele u EU pa onda smanjujemo kvotu ili smanjujemo cenzus na referendumu od izlaska birača pa do onih koji glasuju za jasno ili protiv? Dakle, i tu smo na sjednicama davali prijedlog da postoji i kompromis između dakle ovog prijedloga kojim se predlaže promjena Ustava RH čl. 141., a koji sada glasi da RH, dakle Odluka o udruživanju RH donosi se na referendumu većinom glasova ukupnog broja birača u državi. To je sadašnji čl. 141. koji je predviđen za promjenu, dakle traži se natpolovični izlazak na biralište, a ne natpolovični broj glasova za. Ako znamo da je na posljednjim izborima evo za predsjednika Republike bilo negdje blizu 4 milijuna i 900 tisuća birača, ako znamo da RH po posljednjem Popisu stanovništva iz 2001. godine ima 4 milijuna i 365 tisuća građana, stanovnika onda je jasno da birački popis nije uređen. Jasno je da razlika od nekih 600 skoro tisuća glasova je jedna čudna stvar. Pa i kada uzmemo glasove dijaspore onda je također opet ta brojka, rekao bih, tu brojku od 4 milijuna i skoro 900 tisuća glasača nemoguće dosegnuti. Onaj meni s početka koji nije u igri trenutno ovim prijedlozima, a koji sam nazvao zasladak ili desert, zanimljiv je utoliko što se o njemu u ovoj raspravi kod mojih prethodnika stalno govori o glasovima Hrvata ili građana sa dvojnim državljanstvom u BiH. Kako to da nitko ne spomene druge države s kojima postoji Ugovor o dvojnom državljanstvu? Što je sa glasovima državljana Hrvatske i Srbije? Nitko to ne spominje ovdje. Zašto to nitko ne spominje? Pa imamo i mi dvojno državljanstvo kojima ljudi, dakle državljani i Republike Hrvatske i Republike Srbije. Kako to nije zanimljivo nikome u raspravi nego smo stalno, da kažem, na tapeti su državljani BiH i Hrvatske? Jasno je da postoje kod izbornog procesa postoje manipulacije, svima je jasno, postoje manipulacije od izlazaka umrlih, od dvojnih glasovanja u Republici Hrvatskoj i u Republici Bosni i Hercegovini, pa kada govorim o Srbiji i u Srbiji, to se mora urediti i može se urediti jednim drugim zakonskim rješenjima, kako je rekao kolega Bagarić u jednoj ispravci netočnog navoda čini mi se. Dakle, sukladno svojoj politici decentralizacije i regionalizacije, HDSSB je predlagao na sastancima ove grupe za Prijedlog promjene Ustava ono što zapravo Slavoniju tišti i zbog čega je Slavonija zaista vidno da kažem zaostala u odnosu gospodarski, kulturno, športski na svaki način u odnosu na ostale krajeve Republike Hrvatske i postala je najsiromašnija regija sa najlošijim fiskalnim kapacitetom naših županija, izuzmimo tu Osječko-baranjsku ali ove ostale 4 su zaista katastrofa. To su argumenti koji su razvidni iz podataka iz Državnog zavoda za statistiku, Državne revizije itd., i zbog toga je HDSSB stao kada se već vidi da u ovoj državi svatko vuče za svoje, jasno da HDSSB tamo gdje stanuje, tamo i vuče, to je jasno za Slavoniju i Baranju, ne mislim u smislu samo gospodarskom financijskom i ostalome nego i političkom. Netko je ovdje govori o uspješnosti decentralizacije iz doba Ustava SFRJ iz 74. godine pa do 90. i da je u to vrijeme bio znatan gospodarski rast upravo iz razloga decentralizacije. Tada je u Slavoniji postojala zajednica općina koje su bile tada u Slavoniji, kao općina Slavonski brod, Našice, Gradiška, Osijek, Virovitica, Slatina itd., Vinkovci, Vukovar, Županja, Ilok. Ne bismo li bez ikakvih aluzija u smislu prošlosti, da ne bi netko krivo shvatio, budući postoji poglavlje o regionalnoj strategiji, regionalnom ustroju, Republika Hrvatska pristupanjem u Europsku uniju napokon dobije jedan pravičan, da se uradi i u Ustavu Republike Hrvatske nešto u svezi i naši prijedlozi u svezi ravnomjernosti razvoja, ravnopravnosti u glasovanju, u tim promjenama smo tražili dvodomni parlament Republike Hrvatske zastupnički dom i Dom regija, sa ukupnim smanjenjem broja zastupnika u Hrvatskom saboru. I to za 20% u odnosu na današnji broj koji broji 153 dakle to bi bilo negdje oko 126 zastupnika u dva doma koji bi jamčio ravnopravnost i ravnomjernost razvoja svih regija. Kažem nisam dobio tada odgovor u tim razgovorima ali evo u ovom materijalu, u odluci o pristupanju promjeni Ustava nalazim ovdje članak 132. Ustava Republike Hrvatske, pravo na lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Ako to ostaje pri današnjem ustroju, dakle županije koje se smatraju regije to je žalosno. Regija u Europi je nešto sasvim drugo nego što se danas kod nas govori regionalna područna samouprava, područje županije. U svim mogućim elementima koje karakteriziraju određenu regiju koja se danas naziva kod nas županija. Prema tome, ako smo i u tome europejci ili eurofili, ili eurorealisti, onda ugledajmo se u tom segmentu decentralizacije i regionalizacije države uljuđene Europe. Nadalje, mišljenja sam da pristupanjem Hrvatske Europskoj uniji, mijenja se i smanjuje vrlo vjerojatno, smanjuje uloga Hrvatskoga sabora u odlučivanju. Dio zakonodavne aktivnosti Hrvatski sabor prenosi na Vladu. Vlada zakonodavne prijedloge EU-a treba dostaviti Saboru u određenom roku a o tim zakonima Vlada svoje mišljenje. Naime, Hrvatski sabor mora i u Ustavnim promjenama odrediti svoje mjesto i poziciju kao zakonodavno i predstavničko tijelo u važnosti u Republici Hrvatskoj. Pa spominjem samo da je pravna osnova sustava nadzora rada Vlade pa i predsjednika Republike regulirana u Francuskom parlamentu člankom njihovog ustava 88. koji kaže da će Vlada u nacionalnoj skupštini i senatu dostaviti nacrte Europskih zakonodavnih akata kao i ostale nacrte i prijedloge tih akata Europske unije čim budu proslijeđeni Vijeću Europske unije. Prema tome, moramo misliti na buduću ulogu Sabora Republike Hrvatske. I još nešto sam htio da li je to tehnička omaška ili ne, reći da je Vlada preuzela dakle kako reče u uvodu, Vlada Republike Hrvatske prihvaća prijedlog Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kao svoj prijedlog o pristupanju promjena Ustava Republike Hrvatske. Nadnevak je 27. travnja a u materijalu piše da je sjednica održana 28. travnja. Ovaj predmet je napisan datum 27. travnja, Vlada je održala sjednicu 28. travnja danas je 28. travnja, ne znam da li Vlada sada trenutno održava sjednicu, ali zanimljivo je ova brzina ili ne znam ni ja, ili lakoća pisanja ovih materijala, ne znam. Pogreška je li? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a govorit će najprije uvažena zastupnica Ana Lovrin, a iza toga uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo ministri, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog odluke o pristupanju promjena Ustava Republike Hrvatske prema prijedlogu kojeg je podnijela Vlada i prema prijedlogu s nacrtom promjena koje je podnijela grupa zastupnika, a u onom dijelu u kojem su ti prijedlozi usuglašeni. Dakle, kao što vidimo većina predloženih izmjena jest nužnost ustavno-pravne prilagodbe za pristupanje Europskoj uniji bilo kao otklanjanje ustavnih zapreka, bilo kao otvaranje ustavnih mogućnosti za direktno usklađenje zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Ali ne treba to shvatiti na način kao da je neka imaginarna europska sila naredila da mi izmijenimo Ustav, već upravo u smislu završetka pregovaračkih pregovora i političkog konsenzusa ulaska u Europsku uniju, svih političkih čimbenika u ovoj zemlji, a iz razloga boljitka hrvatskih građana i ulaska u uređeni pravni demokratski i prostor gospodarskog boljitka. Izvan mogućnosti izmjena u odnosu na pristupanje Europskoj uniji, ovim se izmjenama obuhvaćaju i neke izmjene koje su rezultat drugih inicijativa, ali ja bih rekla također pridonose vjerodostojnosti Republike Hrvatske, odnosno daju dodatne ustavne garancije poštivanja prava nacionalnih manjina, te borbe protiv svih oblika kriminala i korupcije. Dakle, u smislu ove druge skupine dopuna, to je svakako dopuna izvorišnih osnova uvrštavanjem svih nacionalnih manjina koje biraju svoje zastupnike u Hrvatski sabor na koji se način u potpunosti osigurava ustavna ravnopravnost pripadnicima svih nacionalnih manjina sa svim pravima građana hrvatske nacionalnosti. Druga je izmjena u ovom smislu je uvođenje ustane osnove za kazneni progon i ne zastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela počinjenih u procesu pretvorbe i privatizacije, čime se otklanja nepravda i zapravo se rješava bespomoćnost sustava pred nemogućnošću progona za ova kako se smatra teška kaznena djela za koja bi nastupila zastara prema sadašnjim odredbama. I još nešto što možda nije na prvi pogled uočljivo, a to je dizanje na ustavnu razinu odredbe o obvezne oduzimanje imovine stečene takvim kaznenim djelima koju mi imamo danas zagarantirano zakonom za druga kaznena djela. A za ova kaznena djela posebno se to diže na ustavnu razinu. I naravno nakon ovog otvaranja ustavne mogućnosti nužna je daljnja zakonodavna razrada u tom smislu. U odnosu na prvi dio spomenutih ustavnih promjena, one se odnose prije svega na one promjene koje omogućavaju dovršetak pregovaračkih procesa u pojedinim pregovaračkim poglavljima, pa je to prije svega poglavlje Monetarne politike, i ekonomska i monetarna politika, dakle neovisnost Hrvatske narodne banke i ispuštanje odredbe da je ona odgovorna Hrvatskom saboru. Dakle, poglavlje Financijskog nadzora i posebni neovisni položaj Državnog ureda za reviziju kao najviše revizijske institucije. Poglavlje 24. – Pravda, sloboda, sigurnost Europski uhidbeni nalog kao jedan od važnih alata i instrumenata za uzajamnu pravnu pomoć i učinkovitu borbu protiv organiziranog kriminala, čime će Hrvatska ući u jedinstveni pravni prostor sa ostalim zemljama Europske unije i koja će poštivati međusobno izručivanje bilo radi kaznenog progona bilo radi izvršenja kaznenih sankcija. Moram reći da se ovom odredbom ne otvara mogućnost izmjenom dakle samo mogućnost za Europski uhidbeni nalog, već se otvara mogućnost sklapanja međusobnih međunarodnih ugovora za izručenje država, onda kada država ocjene da imaju međusobno povjerenje u pravne sustave. U poglavlju 23. – Temeljna prava, obveza je Republike Hrvatske osigurati aktivno biračko pravo, aktivno i pasivno biračko pravno građanima Europske unije za izbore za europski Parlament i za izbore na lokalnoj razini kao i za državljane svoje vlastite države. Nadalje, u poglavlju 23. jačanje neovisnosti, nepristranosti, profesionalnosti sudbene vlasti i pravosuđa u cjelini a na što se odnosi set predloženih izmjena koje se odnose na sastav Državnog sudbenog vijeća, Državno-odvjetničkog vijeća pa se u tom smislu brišu odredbe o tome da Hrvatski sabor bira članove ovih vijeća da bi se izbjeglo bilo kakvu politizaciju prilikom izbora pravosudnih dužnosnika. Zatim odredbe o sudačkoj dužnosti, odredbe o imunitetu sudaca gdje se izričaj usklađuje sa novim Zakonom o kaznenom postupku. I na kraju trajna imenovanja sudaca na trajnu dužnost. Dakle, nema više tzv. probnog roka za suce, također u smislu neovisnosti suca i neovisnosti o daljnjem izboru. I samo nekoliko riječi o institutima koji u ovoj izmjeni nema, a koji su puno spominjani u raspravama, a radi se o glasovanju dijaspore, kao da je to važne najvažnije pitanje, pitanje europeizacije. A ja bih samo rekla da ćemo mi ući u Europu i da nas nitko ne pita hoće li dijaspora glasovati. A prema podacima od 27 zemalja Europske unije u 19 zemalja pravo glasa imaju građani države koji nemaju prebivalište u toj zemlji. Dakle, ako je bilo zloporaba ne treba ih rješavati ustavno-pravnim institutom već razraditi zakonom. Ali izgleda da se ne radi o zloporabama već o tome da se nekome želi oduzeti pravo glasa. A što javnost o tome misli? Javnost je rekla dva puta na izborima što misli, jer je izabrala stranku koja je u svom programu imala pravo glasa dijaspore. Dakle, na kraju čuli smo i od zastupnika Milanovića da je pročitao neki, da neko europsko tijelo kaže Hrvatskoj da preispita dvostruko, europski Parlament, dobro, da preispita pitanje dvostrukog državljanstva za građane Bosne i Hercegovine. Također mnoge zemlje Europske unije imaju dvostruko državljanstvo. I zašto se baš nitko nikada, a čuli smo samo da je jedanput spomenuto, nije spomenuo zloporaba drugih dvostrukih državljanstava prije svega okolnih zemalja, Srbije u kojoj se također zbog neizručenja danas ... veliki broj osuđenih i osumnjičenih osoba za najteže zločine. Hvala lijepa.
Uvaženi zastupnik drugi dio Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Kao što je kolegica Lovrin dala stručni okvir razloga naših prihvaćanja ovih izmjena. Ja ću to zaokružiti još sa nekoliko političkih podataka. Donošenje Ustava je povijesna činjenica, povijesni dokument i povijesni događaj u svakom Parlamentu pa će tako biti i ovaj puta. I ovaj puta će se citirati ova sjednica da li smo bili sposobni sami odlučiti o svojoj sudbini, da li smo partikularne interese metnuli ispred interesa države. I do sada smo u izmjenama zakona znali ubacivati svoje stranačke interese. Ovaj puta to neće biti moguće jer nije nađen konsenzus, suglasje i zato mi predlažemo da ove izmjene prihvatimo zbog toga jer je to interes građana ove države i to je važniji i najvažniji interes građana ove države u ovom trenutku. Mi bi također mogli ići sa našim stranačkim interesima i zapakirati ih u ulazak u Europsku uniju s promjenama koje su neophodne. No, mi to ne bi željeli napraviti jer bi ovaj puta pozvali sve one koji mogu suspregnut se od pakiranja stranačkih interesa u opći interes, a to je izmjena u smislu ulaska u Europsku uniju. Na stranici 15. predgovora prošlog Ustava 2005. godine tadašnji potpredsjednik Sabora gospodin Mato Arlović piše. "Promjene Ustava bile su nužne jer su one ispunile obećanje biračima, pa su ove promjene govori o tom Ustavu jedan od pokazatelja poštivanja volje biračkog tijela zbog parlamentarne većine koja im je to obećala na čelu sa vladajućom koalicijom. Ovaj puta bi mi kao parlamentarna većina se odrekli ovakvoga prava, pa ne bi tražili na primjer povratak imena hrvatskog državnog Sabora i to zapakirali kao uvjet za ulazak u Europu izglasavanje novoga Ustava, izmjene Ustava. Mi ne bi upakirali čak niti promjenu dana državnosti sa obrazloženjem da 25. lipanj nije zaživio jer to nije dan kad je država stvorena. Tog dana smo donijeli odluke koje smo odmah za tri mjeseca prolongirali. Mi ne bi upakirali ni jedan stranački interes nego bi preporučili da ovaj puta ne budemo političari, nego da budemo državnici. Svatko tko digne ruku za ove izmjene reći će da za Europsku uniju, da za boljitak, da za okruženje parlamentarne demokracije, pravnih država, da za tržište koje će omogućiti bolji život našim građanima. Ono što ćemo odlučiti na ovoj sjednici citirat će i naši potomci i reći će jesmo li smogli snage da uklonimo jednu zapreku na putu prema Europi ili smo si sami dodali još jednu zapreku. A sjetite se koliko smo truda uložili da otklonimo, da riješimo brojne teške zapreke. Sjetite se Haaga, sjetite se izručenja hrvatskih generala Haaškom tribunalu, sjetite se ZERP-a, sjetite se teške odluke o arbitraži, o sporazumu sa susjednom prijateljskom Slovenijom. Hoćemo li sada dodati sami još jednu barijeru ili ćemo reći ne, sazreli smo da ovaj puta kažemo da Europskoj uniji. To ovisi samo o nama, ovisi o ovom sazivu Sabora i zbog toga će se ova sjednica citirati u budućnosti. Ja mislim da bi u ovom trenutku trebalo prihvatiti ove izmjene i zato jer u nas gledaju i zemlje u okruženju. Ako je Hrvatska sazrela prebroditi partikularne stranačke interese i gledati dobro svoje zemlje, znači da je sazrela gledati i dobro regije koja čeka da mi riješimo ovaj problem. Ali isto tako ćemo i budućim prijateljima u Europskoj uniji pokazati da smo sazreli donositi odluke o svojoj sudbini. I zato predlažem da prihvatimo ove izmjene, a ne da si postavimo još jedne topničke dnevnike na putu za Europsku uniju. Predlažem da prihvaćanje ovih amandmana bude zadnja stranica u topničkim dnevnicima, a to prihvaćanje da bude prva stranica u novom dnevniku na kojem će na naslovnici zlatnim slovima pisati europska Hrvatska. Jer za europsku Hrvatsku smo živjeli, za nju smo se borili, za nju smo ginuli i nju smo sanjali. Da li će ostati nedosanjani san ovisi o dizanju ruku na kraju ovog zasjedanja Parlamenta. I zato u ime Hrvatske demokratske zajednice i našega kluba unaprijed zahvaljujemo svima onima koji će dignuti ruku za europsku Hrvatsku. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa radom. Klub HNS-a, uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče i gospodo ministri, kolegice i kolege. Dakle, ovdje se radi o promjeni Ustava koje naravno treba mijenjati malo i rijetko. Toga se do sada nismo držali i nadam se da ćemo se od sada na dalje držati jer je Ustav jedan ozbiljan dokument, nije nikakva patetika, nije nikakvo zazivanje promjene svog političkog profila. Ustav je dokument kojim mi kažemo tko mi jesmo, kojim jedna politička nacija Ustavom izražava svoje razumijevanje o tome tko je ona. I očito je da smo u ovom trenutku neposredno potaknuti na ustavne promjene postojećim, barem deklarativno konsenzusom o članstvu Hrvatske u Europskoj uniji. To je neposredni povod. Međutim, naravno to nije nešto što smo saznali sada. Naša temeljna odluka da idemo u Europsku uniju i da počnemo cijeli taj proces je u sebi sadržavala i ovu odluku. Dakle, u sebi je sadržavala i odluku da ćemo promijeniti hrvatski Ustav barem u onim dijelovima koji omogućavaju Hrvatskoj članstvo, prvo postizanje statusa članice, a kasnije onda naravno i funkcioniranje u Europskoj uniji, unutar Europske unije. Procedura je inicirana kroz dvije inicijative ili dva postupka. Jedan je bio prijedlog Vlade i drugi je bio prijedlog oporbenih zastupnika. Nakon jedne neobične i čudnovate procedure gdje je inicijativa išla kroz Odbor za Ustav i Poslovnik i politički sustav, pa kroz radnu skupinu, pa su se usklađivale stranke u hrvatskom Parlamentu oko temeljnih stavova, pa se sve ponovno vratilo ili je preuzeto od strane Odbora za Ustav. Predsjednik Odbora za Ustav kolega Šeks je bez konsenzusa većinom glasova progurao ovaj prijedlog koji je danas pred nama. Dakle, da budemo potpuno si na čistom, ovaj prijedlog koji je danas pred nama nije rezultat konsenzusa iako smo svi svjesni činjenice da Ustav možemo promijeniti isključivo konsenzusom, odnosno barem slaganjem dviju najvećih stranaka u Parlamentu, od kojih je jedna vlast, a druga opozicija. Meni ili izbor koji imamo pred sobom pod naslovom "Odluka o pristupanju promjeni Ustava RH" je kombinacija različitih stvari. Dakle, taj meni uključuje i ono što je neposredno vezano za pregovore i ostvarivanje članstva RH u EU. I ono što je posredno, dakle indirektno vezano za članstvo Hrvatske u EU. Kao što je primjerice referendum koji nema nikakve veze sa bilo kakvim odredbama o poglavljima ili bilo čime drugom nego naprosto jedna procjena na koji način bi referendum mogao ili ne uspjeti. Uključuje i ono što je nužno za buduće funkcioniranje RH u EU, ali uključuje naravno i ono što uopće nije vezano za EU u smislu kriterija budućeg funkcioniranja ili postizanja članstva čak i indirektno kao što je slučaj sa referendumom. Dakle, da budemo potpuno jasni ovaj prijedlog ovdje bi se mogao nazvati nekom vrstom "Šeksovog menija". Dakle, izbora iz onog što su različiti predlagatelji i inicijatori predlagali, nešto Vlada, nešto HDZ, nešto oporba, nešto nevladine udruge, nešto najrazličitiji čimbenici recimo u cijelom procesu ili šire u hrvatskom društvu iz čega je kolega Šeks napravio ovu špajs kartu. Dakle, ovaj prijedlog koji je pred nama birajući neke stvari i uključujući ih u ovaj prijedlog i odbijajući neke stvari i ne uključujući ih u ovaj prijedlog. Ono što je dobro i pozitivno i čini mi se jedan element konsenzusa je da je očito da i Vlada i Vlado i opozicija razumiju da je očito da je u Ustavu potrebno nešto mijenjati i europeizirati i izvan onoga što je neophodno za EU. Mislim da su to i neki kolegice i kolege koji su prije mene govorili naglasili, recimo kad se uvode poimence sve nacionalne manjine u Izvorišne osnove ili u preambulu, ili kad se govori o nezastarijevanju kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije. Dakle, očito je da su svi akteri u ovom procesu prepoznali da je potrebno europeizirati institucije i procedure koje se definiraju Ustavom i izvan onoga što je neophodno za članstvo Hrvatske u EU. Slažemo se u klubu HNS-a da je to tako i mislimo da je to jedan element konsenzusa jer je očito da je svrha cijelog europskog procesa u Hrvatskoj europeizacija funkcioniranja Hrvatske države, dizanje na civiliziranu razinu funkcioniranja naših institucija čak i onda kad nužno u mnogim europskim državama institucije funkcioniraju i ispod te razine. Za nas je u interesu da svoju zemlju dovedemo do razine u kojoj ona postaje korisna i pozitivno funkcionira za svoje građane. To je poanta cijelog europskog projekta. Članstvo u EU je samo posljedica, to je samo rezultat činjenice da smo mi uzeli sistematizirano iskustvo drugih zemalja Europe i primijenili ga na svoju zemlju da bi si ubrzali i olakšali dizanje standarda funkcioniranja vlastite države. To je smisao. I u promjenama Ustava je onda očito pametno, preporučljivo, nužno, a dio i naše obveze prema ljudima koji su nas birali u Parlament. Jer Parlament je mjesto u kojem se Ustav donosi, Ustavotvorne skupštine su mjesta u kojima se Ustavi donose, zato se između ostalog Parlament i bira. Dakle, obveza je da te standarde dižemo i koristimo europske kriterije ili preduvjete samo kao minimum za nas. To nije za nas dosta, to je ono što je naš minimum. Mi moramo i možemo, ja se nadam, u perspektivi ići i iznad toga. Prijedlog ove odluke koja je pred nama ne objašnjava ni na koji način zašto baš ovaj izbor? Zašto ulaze baš ove stvari koje nisu vezane na članstvo u EU? Zašto ulaze baš ovi elementi koji nisu vezani na funkcioniranje unutar EU, a zašto ne neki drugi? U tome se očito ne slažemo i u tome postoji razlika između HDZ-a i opozicije. Nisu navedeni argumenti zašto baš te izvaneuropske promjene Ustava, a ne neke druge. Naše razlike, može biti, da proizlaze iz činjenice da drugačije imamo, naprosto drugačiji stav, o tome što znači civilizirano uređenje države. Temelj civiliziranog uređenja države po mišljenju nas u klubu HNS-a je nedvojbena legitimnost institucija. Mora se znati tko glasa i na temelju čega institucije države imaju legitimitet. U trenutku kad ne znate tko glasa, kad vam pisanim izvješćem kažu da imate između 400 tisuća i 900 tisuća ljudi na popisima birača za koje se ne zna da li postoje to nije civilizirano uređenje države. To ozbiljno dovodi u pitanje legitimitet institucija države. Treći element je da je za donošenje Ustava nužno 2 trećine. Prema tome, bilo koje forsiranje da se na nekakve političke ucjene ili na nekakve pritiske ili bez argumenata pokuša isforsirati da bi se Ustav donio bez dvije trećine ili da bi se sad tu netko prestrašio da bi ga se nešto etiketiralo uopće ne dolazi u obzir. I mislim da nije pametno tim putem ići. Ovo je ozbiljni zadatak za ozbiljne ljude i nadmetanje o tome da su oni ili ovi veći europejci veći od drugih, bilo bi smiješno da nije žalosno ljudi jer ovaj projekt je vrlo ozbiljan projekt i kao i svugdje drugdje među svim našim strankama postoje ljudi koji taj projekt bolje razumiju i koji ga slabije razumiju. Ali bi trebali svi razumjeti da pokušajem nadmetanja i pritiskanja bilo koje strane da zbog toga što će se prestrašiti da će ih se prikazati kao neeuropske, prihvati nešto što je ne hrvatski, što ne štiti interese ljudi u ovoj zemlji, na račun nekih eventualnih profita u izborima, to ipak ne. To nije pametan način u situaciji kada trebate 2/3, zato što ne radi i neće raditi. Neće se Ustav moći promijeniti na silu. Što se tiče rokova, rokovi za okončanje naših pregovora, ako ćemo pošteno u najboljem slučaju, sa pretpostavkom da će se najbolje ići, zadnji rok je prva sjednica u rujnu ove godine, da se ne bi s time međusobno nadglasavali to je zadnji rok, pod uvjetom da okončamo pregovore ove godine, što je po mom dubokom uvjerenju naš nacionalni interes naš cilj, ne zato da bi mi okončali pregovore, nego da bi do tog roka dosegli jedan minimum europeizacije svoje vlastite zemlje. Razlika između prijedloga Vlade i HDZ-a i dodatka na taj prijedlog ili proširenja tog prijedloga, koji predlažu i s kojim amandmanom će zajednički ići klubovi HNS-a, SDP-a i IDS-A i zastupnik Hrvatske stranke umirovljenika gospodin Hrelja, proširuje promjene Ustava na još 8 članaka, dakle proširuje promjene Ustava na članak kojim se regulira ostvarivanje biračkog prava, jer smatramo to ne jednom od točaka, nego ključnom točkom u definiranju legitimiteta institucija koje su izabrane u Hrvatskoj a buduće uloge Hrvatske u regiji i stabiliziranju regije. Kako će se to promijeniti nije predmet današnje rasprave, predmet današnje rasprave je samo koji članci će se mijenjati, a kako će se promijeniti razgovarat ćemo kada za to dođe vrijeme. Ali primjerice i članka 7. koji je ovdje zaboravljen, a bez promjena članka 7. ne možemo funkcionirati unutar NATO-a samo da podsjetim perjanice europejstva u Hrvatskom saboru, dakle bez promjene članka 7. ne možemo funkcionirati u okviru NATO-a, prema tome moramo mijenjati članak 7. Treba promijeniti i Ustavom definirati pravo na pristup informacijama, treba državni proračun o čijem prolasku ovisi Vlada donositi natpolovičnom većinom svih kao što se i bira Vlada, jer kada pada proračun, pada i Vlada, prema tome, očito je da proračun treba donositi po istom principu po kojem se bira Vlada, ali to je jedna točka na koju se nota bene i Vlada i opozicija i čak i … složili. Ali nije ušla u ovaj prijedlog. I konačno biranje ustavnih sudaca uz još nekoliko točaka. Dakle, cijeli smisao je da danas dogovorimo ne nužno sadržaj pa čak niti uopće kako promijeniti koje članke, nego identificiramo članke koje trebamo promijeniti a naša rasprava kasnije će se voditi o tome kako ali naravno u taj menu mora biti uključeno ono što je predmet traženja svih koji su nužni za promjenu Ustava jer inače naravno ne može uspjeti. Hvala.
Hvala. Nisam čuo točno što ste rekli ali uvažena zastupnica pustim vam da govorite dulje i nemojte na taj način reagirati jer kao što ste rekli ozbiljan je ovo dom, a ozbiljan je i dokument po kojem radimo a u njemu nema vas da ste izuzeti na bilo koji način. Idemo dalje sada sa ispravcima, ima jedan ispravak netočan navod, najprije a to je uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče ja bih ispravio netočan navod poštovane zastupnice Pusić, koja je u svome govoru rekla da se radi o političkom forsiranju, političkom ucjenjivanju i užurbavanju Ustavnih promjena. Ja bih vas gospođo Pusić podsjetio da je 2001. godine kada ste donosili Ustavne promjene prošlo mjesec dana od pokretanja postupka do izglasavanja ustavnih promjena. Ovdje smo od 2009. godine već više do 6 mjeseci od prvog prijedloga da se krene u Ustavne promjene, od prvog nacrta, do drugog nacrta, do dvije rasprave u Hrvatskom saboru, do osnivanja radne skupine koja je imala 7 sastanaka, do širih rasprava na pravnim fakultetima u Zagrebu i Rijeci, do sudjelovanja stručnjaka, do našeg zajedničkog sastanka sa razno raznim udrugama, … više desetaka navrata ove ustavne promjene, ja bih rekao da HDZ u ovom trenutku ima ključnu odgovornost za nacionalne interese Hrvatskog naroda, a to je da 2010. godine završimo pregovore za pristup naše zemlje u Europsku uniju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks. Izvolite.
Hvala lijepa. U uvodu misija za promatranje predsjedničkih izbora, Organizacija za Europsku sigurnost i suradnju kao i Državno izborno povjerenstvo ocjenjujući rezultate izbora kako parlamentarnih 2007. godine, tako i predsjedničkih izbora ove godine, ocijenila je da su i jedni i drugi izbori, dakle parlamentarni i predsjednički izbori provedeni u skladu sa načelima i drugim međunarodnim standardima za demokratske izbore Organizacije za Europsku sigurnost i suradnju da su bili pošteni i da su bili korektni i u skladu sa najvišim demokratskim standardima demokratske procedura. Kolegica Vesna Pusić u svom pleudajeu pledira prvom redu i propituje mogućnost i nužnost ustavnih promjena sa stajališta europeiziranja institucija i procedure radi funkcioniranja radi funkcioniranja hrvatske države. Dakle, kolegica Pusić u ime svoje stranke težište stavlja na one ustavne promjene koje su po njenom stajalištu nužne i potrebne radi europeiziranja funkcioniranja institucija Hrvatske države. I onda postavlja i drugo pitanje, po kojem kriteriju i na temelju čega, zašto je napravljen baš ovaj izbor u prijedlogu Odbora za Ustav i u prijedlogu koji je prihvatila i Vlada kao svoj prijedlog za promjenu Ustava? Ili drugih riječima, kolegica Pusić navodi da se radi o mom meniu, da sam ja glavni koji je odabrao taj menu u koji će ući ustavne promjene, da sam ja tu špajz kartu ili taj menu da sam ja napisao i ponudio gostima na jelovniku da ta jela izaberu ili da ih ne izaberu, ili da ih kušaju ili ne kušaju. Tome ne će biti baš sasvim tako. Prvo procedura za izmjene Ustava je vrlo striktno regulirana. Vi ste kolegice Pusić iznijeli da je malo neobična procedura primijenjena u ovom slučaju kod ove izmjene Ustava. Na stanoviti način da, ali ne kontra ustavnih odredbi ne protiv njih. Procedura je određena člancima 142. do 145. Ustava. Predviđeno je podnijeti promjene Ustava može jedna petina zastupnika, predsjednik Republike i Vlada. Prijedlog za promjenu Ustava podnijela je i Vlada, podnijela je i jedna petina zastupnika više od jedne petine. I ti prijedlozi su ušli u parlamentarnu proceduru. Nakon što je političkim dogovorom raspravljen prijedlog da se pristupi promjeni Ustava sa nacrtom promjene Ustava, iznijet od strane Vlade, od strane vladajuće koalicije i vladajuća koalicija i opozicija su se suglasili i složili da se zastane i ne glasuje o prijedlogu da se pristupi promjeni Ustava koji je bio predložen od strane Vlade, da se zastane i pričeka da dođe i najavljeni prijedlog promjene Ustava koji je predložila skupina zastupnika iz ove tri oporbene stranke. Mi smo već tada da smo se držali slijepo, striktno Ustava trebali na toj sjednici u listopadu nakon što je raspravljen prijedlog da se pristupi promjeni Ustava od strane Vlade glasovati, da se pristupi toj promjeni Ustava. Nismo to već smo upravo da se ostvari prostor i otvori mogućnost da glasuje, da se dođe i drugi prijedlog pričekali. Došao je taj drugi prijedlog, mi smo taj drugi prijedlog u odboru jednoglasno podržali, za razliku od prijedloga Vlade koji nije odbor jednoglasno podržao. I nakon rasprave koja je bila u Hrvatskom saboru ponovo smo se sa političkim konsenzusom dogovorili da bismo došli do zajedničkog prijedloga da osnujemo jednu paritetnu radnu skupinu. Bilo je 5 zastupnika iz vladajuće koalicije, 5 zastupnika iz oporbene koalicije. I tu smo pokušali pronaći zajednički. Mi smo već tada da smo se kažem držali kruto, slijepo, da smo se držali ustavne odredbe i procedure za promjenu Ustava, trebali jednostavno glasovanjem odlučiti koji ćemo prijedlog da se pristupi promjeni Ustava pustiti u daljnju proceduru. Mogli smo dakle sa većinom glasova i tada donijeti odluku da zaustavimo u toj fazi oporbeni prijedlog da se pristupi promjeni Ustava. Nismo to učinili. A sada nam se upućuju prigovori da se radilo o neobičnoj proceduri. Ta procedura nije bila protiv Ustava, bila je u duhu Ustava, bila je u duhu ustavnih onih odredbi koje reguliraju proceduru. I nastojali smo do krajnjih granica doći do konsenzusa. Sa pravom kaže gospođa zastupnica Vesna Pusić da ovaj prijedlog nije rezultat konsenzusa. Nije. Jer se konsenzus nije mogao postići. Nije se mogao postići iako su se vladajuća koalicija na sve moguće načine iznosila sve moguće različite prijedloge da dođe do potpune suglasnosti. Suglasnost nije postignuta u biti samo oko jednog jedinoga pitanja. Mi nismo formalizirali onu suglasnost koju smo postigli o tome da se ne mijenja članak 15. stavak 3. Ustava, dakle da se način glasovanja da se pripadnici nacionalnih manjina pored općeg imaju i dopunsko pravo glasa. To smo ostavili za Ustavni zakon o nacionalnim manjinama i o Izborni zakon. Jedino se nismo usuglasili oko ove jedne jedine stvari. Oko referenduma smo već postigli suglasnost s time da taj referendum se riješi, ali nismo to formalizirali, da se riješi upravo na ovom tragu kako je ovdje predloženo u ustavnim promjenama. I dali smo itekako objašnjenje za sve ovo kako vi kažete da nije objašnjeno zašto baš ovaj izbor. I u prijedlogu za promjenu Ustava, i na sastanku Odbora za Ustav, na brojnim sastancima, na brojnim 7, 8 sastanaka radne skupine itekako su dati objašnjavani razlozi zašto baš upravo ovaj izbor. Ovaj izbor zato što smo kod njega postigli puni konsenzus, a ne u ovaj izbor ne ulazi ono što nismo postigli puni konsenzus osim nekoliko iznimaka gdje smo i postigli konsenzus ali nisu uvršteni u ovaj prijedlog odbora. Nisu uvršteni zbog toga što smo se odlučili za to da idemo sa promjenama Ustava samo u Izvorišnim osnovama, dopuna Izvorišnih osnova, Europska unija i nezastarijevanje za ova kaznena djela. I zato smo dali itekako razloge i obrazloženja zašto baš ovaj izbor. I ovo nije izbor sa meni karte Vladimira Šeksa. Ovo je izbor sa parlamentarne većine vladajuće koalicije i Vlade. Daklem, on se slaže i sa mojim osobnim izborom. Slaže se.
Hvala lijepa.
Prema tome, kolegice Pusić mi smo dali objašnjenje i razgovore na sva pitanja, i odgovore na sva pitanja, a slažem se s time da nastavimo raspravu i o ovim drugim dijelovima koje ste vi predlagali.
Hvala lijepa. Imamo i jedan ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Prvo samo da ne trošim na ovo vrijeme da mi računate, ali ja se ispričavam ako ste vi bilo šta razumjeli nepristojno kad sam se vama zahvalila. Zaista sam vidjela da ste mi dali malo duže od onog kad je već treptalo i zato sam vam se zahvalila. A što se tiče ovoga, budući da se kolega Šeks većinu svojih netočnih navoda, onda naknadno i sam ispravio. Prvo je rekao da nije točno ono što sam ja rekla da je bila neobična procedura, ali onda je rekao da zapravo je i bila neobična procedura. Naravno da je bila neobična procedura, jer smo raspravljali o dva prijedloga za promjenu Ustava i nismo o ni jednom glasali. Dakle, ostao je lebdeći u Saboru. To, ako to nije neobična procedura onda ne znam što je. Ali na kraju ste se i sami ispravili, složili ste se sa mnom da je malo bila ipak neobična. Drugo, suglasnost nije postignuta oko jednog pitanja kažete vi, a onda ovdje ne navodite u člancima za promjenu Ustava nego stvari o kojima je postignuta [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju!]] suglasnost. Prema tome, prvo to pitanje je ključno, a drugo oko mnogih pitanja koje smo mi inicirali da budu predmet promjena je također postignuta suglasnost i nije dato nikakvo objašnjenje zašto ona nisu uvrštena u prijedlog.
Hvala lijepa. A ovo za prekoračenje, to bumo poslali račun, ne preostaje drugo. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. U ime kluba HSLS-a SDA, Antun Korušec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HSLS-a i SDA Hrvatske uvažava činjenicu da pripreme za članstvo u Europskoj uniji podrazumijevaju promjenu Ustava Republike Hrvatske radi osiguravanja odgovarajućih ustavno-pravnih osnova za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, te za učinkovito funkcioniranje republike Hrvatske u istoj uniji. Time ćemo zapravo regulirati ustavno-pravne prilagodbe kojima će se uzeti u obzir novo političko i pravno okruženje u kojem se Republika Hrvatska nalazi uoči i nakon pristupanja Europskoj uniji. Svakako treba reći da je nužnost ustavnih promjena sugerirana i od strane te Europske unije tijekom procesa pregovora o pristupanju u određenom broju pregovaračkih poglavlja. Svjesni te i takve situacije i obveze Prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske predložila je Vlada Republike Hrvatske 1. listopada 2009., te 52 zastupnika Hrvatskog sabora dana 15. listopada 2009. godine. Na početku ustavnih promjena i to želim reći izraženo je zadovoljstvo hrvatske javnosti, pa i Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav što postoji velika podudarnost u prijedlozima promjena Ustava. U raspravi je konstatirano da postoje i razlike u pristupu pojedinim prijedlozima promjene Ustava. Upravo zbog toga je paritetna radna skupina na 7 sastanaka u međusobnim konzultacijama, dogovorima i razgovorima postigla suglasje na sljedećim promjenama Ustava. Glava I. Izvorišne osnove i to posebno pozdravljam u ime Kluba zastupnika Hrvatsko socijalne liberalne stranke i Stranke demokratske akcije Hrvatske. Dakle, posebno je važno za ovaj klub što se uz navedene nacionalne manjine dodaju i sljedeće nacionalne manjine: Bošnjaci, Slovenci, Crnogorci, Makedonci, Rusi, Bugari, Poljaci, Romi, Rumunji, Turci, Vlasi i Albanci. Suglasje je postignuto u članku 7. koji se odnosi na Oružane snage, članku 9. europski uhidbeni nalog, novom članku 27a. javno bilježništvo, članku 31. ne zastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije, članku 53. Hrvatska narodna banka, članku 82. potrebna većina za odluku o prelasku ili djelovanju Oružanih snaga preko granica Republike Hrvatske. Članku 90. donošenje državnog proračuna, 123. Državno sudbeno vijeće, 124. Državno odvjetništvo i Državno odvjetničko vijeće, članak 125. odluka o izboru sudaca Ustavnog suda, članak 132. pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu i nova glava VIIa. koja se odnosi na Europsku uniju. Dakle, na tim područjima postignuto je suglasje o nabrojanim tematskim cjelinama. U odluci o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske koja je predmet ove saborske rasprave, predmet razmatranja su i cjeline Ustava koje se odnose na sudačku dužnost, sudački imunitet, trajnost sudačke dužnosti, Državni ured za reviziju i referendum. Pitanja o kojima nije postignuto suglasje ili suglasnost do kraja su pitanja koja se odnose na članak 15. dopunsko pravo glasa nacionalnih manjina. Članak 45. ostvarivanje biračkog prava hrvatskih državljana bez prebivališta u Republici Hrvatskoj, obvezatno opće obrazovanje i određena razmimoilaženja u mišljenjima koje se odnose na referendum na članak 86. i 141. Klub zastupnika HSLS-a i SDA Hrvatske smatra da su ustavne promjene stvaranje okvira u kojima će se živjeti nekoliko godina, pa je stoga zaista nužan kompromis parlamentarnih stranaka za dobrobit građana. Zato raspravu treba voditi i u Saboru i u javnosti, u smirenoj atmosferi. Tako ćemo pokazati da je ulazak Hrvatske u Europsku uniju prioritetni interes svih stranaka i da tu možemo postići suglasje. Posebno treba istaknuti dvije činjenice, a na kraju je današnja rasprava pokazala da je zapravo samo jedna sporna. Prvo što je ostalo neriješeno, a što je izuzetno bitno u neriješenim pitanjima je dodatno pravo glasa za pripadnike nacionalnih manjina, ali to se po ocjeni zaista ovog kluba, a i po ocjeni Kluba nacionalnih manjina, Kluba SDSS-a može riješiti izmjenom ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina i izbornog zakonodavstva. Dakle, ostaje neriješeno glavni prijepor glasovanje državljana bez prebivališta u RH, ono je neusuglašeno i vjerojatno najveći problem u približavanju stavova. Ovdje također, poštovane kolegice i kolege, moramo biti realni i moramo uvažavati određene činjenice. Podsjetit ću, da se prema istraživanjima jedne agencije iz veljače 2010. godine, ne govorim o osobnim stavovima, ne govorim o stavovima zastupnika i zastupnica u Hrvatskom saboru, govorim o istraživanju agencije iz veljače 2010. godine gdje je 50-ak% hrvatskih građana zauzelo stajalište za ukidanje prava glasa dijaspori uopće. Daljnjih 30-ak% smatra da bi biračko, naime glasačko pravo Hrvatima koji žive izvan Hrvatske trebalo znatno reducirati. Dakle, 80-ak% građana Hrvatske želi određenu promjenu sadašnjeg modela glasovanja za dijasporu. Želi određenu promjenu. Smatram da je i na tom pitanju koje ostaje kao glavno pitanje razgovora, međusobnog uvažavanja, međusobne tolerancije i međusobnog dogovora dakle smatram da je za to pitanje također moguće postići kompromis u interesu Hrvatske, u interesu europske Hrvatske, u interesu svih državljana Hrvatske koji na dan izbora glasuju i u drugim državama svijeta. S tim ću i zaključiti, klub HSLS-a i SDA Hrvatske podržava Odluku o pristupanju promjeni Ustava RH sa željom da se nakon provedene rasprave u Saboru što jedinstvenije utvrdi prijedlog za utvrđivanje Nacrta promjene Ustava RH. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. I u ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Ustav je najviši pravni akt, temelj i okvir pravnog sustava te ujedno i najznačajniji politički dokument države. Ustav propisuje osnovna načela ustroj i djelovanje političkog sustava te ga se, kako kažu, treba mijenjati malo ili rijetko. S druge pak strane odluka o članstvu u EU jedna je od najvažnijih odluka jedne europske države koja za posljedicu ima niz promjena te je stoga potrebno da se ta promjena koja će se odraziti na funkcioniranje same države i njezinih građana prepozna i u njezinom najvišem pravnom aktu. Nakon što postane članica svaka država na ustavno-pravnoj razini treba riješiti niz zahtjeva koji proizlaze iz integracijskog procesa. Tako su mnoge države koje su ušle u članstvo tijekom posljednja 2 vala proširenja svoje ustave mijenjale kako bi se prilagodile novoj stvarnosti. Sve države, osim Cipra, koje su EU pristupile u sklopu zadnjeg proširenja mijenjali su svoje ustave prije ili nakon pristupanja, a opseg promjena je zbog specifičnosti ustavno-pravnog uređenja svake države bio različit. Danas je stoga pred nama prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH. Korak je to koji je nužno napraviti kako bi se omogućila potrebna prilagodba pravnog, gospodarskog i administrativnog sustava pristupanja i članstvu Hrvatske EU. Članstvo u EU također podrazumijeva i prijenos određenih ustavnih ovlasti na institucije EU, izravan pravni učinak i primjenu prava EU te garanciju određenih prava građanima EU na području RH. Svaka država kandidatkinja prije pristupanja treba utvrditi ustavno-pravnu osnovu na temelju koje će pristupiti EU, a koja može podrazumijevati i raspisivanje referenduma. To je osim zakonom i podzakonskim propisima uređeno i Ustavom RH te je stoga u sklopu priprema za članstvo potrebno provesti odgovarajuću ustavno-pravnu prilagodbu u odnosu na novo političko i pravno okruženje u kojem će se Hrvatska naći uoči i nakon pristupanja EU. Neka pitanja ustavno-pravnog karaktera pojavljuju se i tijekom pregovaračkog procesa kao sastavni dio pojedinih pregovaračkih poglavlja. Poput npr. pitanja položaja Narodne banke Hrvatske ili izručenja hrvatskih državljana na temelju europskog uhidbenog naloga. Uvođenjem europskog uhidbenog naloga otvorit će se nove mogućnosti kažnjavanja za kaznena djela neovisno o tome gdje se osumnjičeni nalazi, a podrazumijeva i predaju osobe u drugu državu već u trenutku kada se protiv nje pokrene kazneni postupak za neko od 32 kaznena djela navedenih u nalogu. Kao što su terorizam, rasizam, trgovina ljudima, korupcija, teška ubojstva ili trgovina drogom. Postojeća ustavna odredba čl. 9. ne dopušta izručivanje hrvatskih državljana drugim državama te zbog toga predstavlja prepreku za izvršavanje europskog uhidbenog naloga. Integracijski proces od RH također zahtijeva da u okviru usklađivanja s pravnom stečevinom EU uredi položaj Hrvatske narodne banke kako bi se osigurala potpuna neovisnost te institucije te omogućila njezina integracija u europski sustav središnjih banaka. Potrebno je urediti i pitanje neovisnog položaja Državnog ureda za reviziju kao najviše revizijske institucije RH. Kroz promjene bi bilo dobro ojačati neovisnu poziciju Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća od bilo kakvog utjecaja izvršne i zakonodavne vlasti. Članstvo u EU također traži da se osigura pravni okvir u ostvarivanju prava građanima EU na lokalnu i područnu samoupravu budući da im se Ugovorom o osnivanju europske zajednice jamči aktivno i pasivno biračko pravo na lokalnoj razini u državama članicama EU u kojima borave, a nisu državljani te države. Što se izvora prava tiče u EU u njih se ubrajaju osnivački ugovori, ali i pravila poput uredbi, direktiva ili odluka koje institucije EU donose na temelju osnivačkih ugovora, a na koja se stranke u sudskim postupcima mogu pozvati kao na izvor subjektivnih prava. Potrebno je stoga sudovima dati ustavnu osnovu da izravno primjenjuju pravo EU. Prema postojećoj Ustavnoj odredbi za pozitivan ishod referenduma traži se vrlo stroga većina, odnosno većina glasova svih birača u državi. Što znači da je svaki neizlazak na referendum glas protiv, što bi u slučaju da se referendum organizira na temelju postojeće Ustavne odredbe mogao u pitanje dovesti to da referendumom do izražaja ne dođe stvarna volja biračkog tijela. Nesumnjivo je stoga je potrebno pristupiti Ustavnim promjenama koje su nužne kako bi se zaokružio jedan dugi proces pripremanja i prilagodbe za članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Vjerujemo da je moguće postići kompromisna rješenja koja u ovom trenutku još uvijek nisu postignuta, i ostvarili suglasje prilikom donošenja ovog najvišeg pravnog akta. Stoga će Klub Hrvatske seljačke stranke podržati ovu odluku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Tom raspravom smo završili raspravu po klubovima, prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo je na redu uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministri, kolegice i kolege. Naravno kada god se donosi Ustav, kada god se mijenja Ustav da sam taj proces, da sam taj postupak izaziva veliku pozornost javnosti, to je sasvim normalno i očekivano jer u Ustavu se određuje koje ćemo mi vrijednosti štititi, koji su to društveni odnosi od takvog značaja da moraju uživati posebnu ustavnu zaštitu, koje su to vrijednosti koje moraju biti uzdignute na Ustavnu razinu. Nama je ovdje ponuđeno, iz kuhinje, kako su to moji prethodnici rekli, HDZ-a, što se skuhalo, što je na menu. Ima samo desert, a od slatkiša već građane trbuh boli, nema glavnog jela, zato ću ja odmah reći da ni ja kao ni kolege iz SDP-a nećemo staviti potpis na vaš jelovnik ali vjerujemo i dalje da o Ustavnim promjenama moraju se nastaviti razgovori. Zbog čega? Zbog toga što ovaj paket koji ste vi ovdje donijeli čini krnje promjene Ustava, pa zar ćemo mi otići u Europu sa krnjim izmjenama Ustava? Krnjavim? Je li to naša sudbina? Zbog čega nešto što je od takve važnosti za Hrvatske građane ne nailazi razumijevanje i potrebu da to mora biti uneseno u Ustav. Zbog čega sve ono što su rekli mnogobrojne udruge, zbog čega ono što je rekao pučki pravobranitelj, koji je jučer dao jedno sjajno izvješće o stanju ljudskih prava i o politizaciji i dalje državne uprave, i o nužnosti depolitizacije i izvrgao se silnoj srdžbi i gnjevu HDZ-ovih zastupnika jer vlast zabranjuje probleme. Sve je to dobro. Međutim, zaštita ljudskih prava to je ono na čemu mi u Klubu SDP-a inzistiramo, zbog toga nam je jako važno kakav će položaj imati pučki pravobranitelj, kao jedina institucija koja se nije dala zaplašiti i koji ima itekako rezona da sve ono što je on naveo u svojim mjerama a i o potrebi Ustavnih promjena kako bi ta institucija radi bolje zaštite građana dobila i svoje bolju Ustavnu poziciju. Kako je to moguće da jednostavno nije vama interesantna institucija prava na pristup informacijama. Vidimo da se zakon izigrava do besvijesti, a to je glavna antikorupcijska mjera i glavna preventivna mjera. Jer kada je vlast do krajnosti otvorena, transparentna male su mogućnosti za nekakve marifetluke ili korupcijska ponašanja. Međutim, nema toga. Zašto vam nije stalo na Ustavno pozicioniranje i oživotvorenje obveznog i besplatnog školovanja, tko se to boji vlastitih školovanih građana. Međutim, evo dakle, uglavnom zaista nije sporno ono što se našlo u Ustavnim promjenama i u prijedlogu, najveći je problem ono čega nema. Kaže kolegica u ime Kluba HDZ-a što je to vama važno glasovanje dijaspore. Zapamtite gospodo iz HDZ-a, Hrvati u Bosni i Hercegovini nisu dijaspora. Počesto veliki Hrvati idu na ruku nekim novobošnjačkim povjesničarima i ideolozima koji u svojim „istraživanjima“ navode da su upravo samo Bošnjaci i Muslimani starosjedioci a da su Hrvati došli tek nedavno. I upravo ovakve poruke koje vi odašiljete iz Sabora da su Hrvati dijaspora idu toj vodi, dajete vodu na taj mlin. Hrvati iz Bosne i Hercegovine ne bi trebali biti glasačka mašinerija. Zbog čega ovo pitanje ne želite riješiti, je li to jedan i dalje ostaje izborni instrument za polit inženjeriju, za jedan vulgarni makijavelizam, pristojnim građanima i glasačima jedno je od većih razočarenja koalicije iz 2003. godine koncem bilo upravo što se nisu dogodile potrebne izmjene. Dakle takva jedna briga i sada ignorancija građana i potrebe i zahtjeva građana, ogromne većine građana da se to pitanje riješi na jedan transparentan način, nitko ne oduzima pravo Hrvatima u Bosni i Hercegovini dvojno državljanstvo, niti pravo Hrvatskim građanima, odnosno Hrvatskim državljanima bez obzira gdje se nađu da glasuju, dapače. A zar je potrebno ići u predizborno vrijeme i strašiti ljude, zar je potrebno govoriti kako će im ona druga opcija oduzeti dvojno državljanstvo, zar je potrebno strašiti te ljude koji su inače tamo već dosta isfrustrirani, umjesto da se jača njihova samosvijest kao samobitnog konstitutivnog naroda, briga svakog dana za te ljude tamo ili samo onda kada trebaju zaista oni biti glasači i obična izborna mašinerija. Samo da se podsjetimo. Prvih pet godina nije bilo ovakvog izbornog rješenja, nije bilo te posebne liste. I kada se to događa? Upravo onda kada stvari već ne idu baš dobro, kada je prigustilo pa je trebalo onda iskoristiti na ovakav način te glasove. I nitko nema ništa protiv, da ljudi glasuju. Ali da ono bude transparentno, da se zna gdje glasuju. Zar nije nešto najnormalnije da se hrvatskim teritorijem smatra nešto što se i po udžbenicima smatra što je hrvatski teritorij van granica, dakle diplomatska predstavništva, avioni, brodovi, konzularna predstavništva. Čemu je tu uopće sporno? Dakle, to podrazumijeva i sređivanje birača, sređivanje biračkih spiskova, popisa. Pa prisjetimo se malo nešto što je prije nedavno godinu, dvije osramotilo Hrvatsku diljem Europe. Kada dođu izbori duše se uznemire, pa onda eto tako evo jedan primjer. Anđa Besar iz Čapljine koja je umrla 2000. godine i glasovala je 2005. godine. Istina nije glasovala 2007. iako je imala biračko pravo, nego je tek prije godinu dana maknuta sa biračkog popisa. Dakle, to je to glasovanje kada i mrtvi glasuju. I još je veliki broj takvih osoba koje su umrle a čijim imenima se manipulira. To su stvari koje građani hoće da se riješe. Ali vi to ne želite. Kažete čak da to nije bitno, da to nije problem. Onda ste vi gluhi, nijemi i slijepi i onda ne čujete što građani govore. Koliko je opasan taj proces upravo koji se koristi zloupotrebljavajući upravo njihovo izborno pravo, nazivajući te ljude evo danas smo čuli gospođa Lovrin je rekla dijaspora, koliko je opasan taj termin morali su reagirati i visoki crkveni dostojanstvenici Katoličke crkve nastojeći upravo da se pridobije ta nova samosvijest ukorijenjenosti hrvatskih bića i Hrvata u Bosni i Hercegovini. Dakle, gospodo ono što vi često govorite i ono što je HDZ počeo time svoju politiku u Hrvatskoj. Imamo Hrvatsku, imamo dijasporu, imamo Ustav, dajete to imamo zamijenite umjesto glagola imati biti. Pa neka svatko bude u Hrvatskoj. Neka budu i Hrvati u Bosni i Hrvatskoj i neka Hrvatska bude uljuđena zemlja i kao takva neka onda uđe u Europsku uniju.
Hvala lijepa. I sada idemo najprije ispravci netočnog navoda. Ima ih poviše. Pa onda najprije uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ispravljam netočan navod kolegice Antičević-Marinović. Rekla je da je jučer Pučki pravobranitelj prilikom podnošenja izvješća bio izvrgnut srdžbi i gnjevu HDZ-ovih zastupnika. Točno je naprotiv drugo, da je bio izvrgnut argumentiranom oponiranju i osporavanju paušalnih i netočnih ocjena, a kontrirali smo mu konkretnim primjerima provedbe Zakona o depolitizaciji državne uprave, na konkretnim primjerima koji su bili nazočni tom prigodom u toj dvorani. I nadalje, netočno je da sam rekla za konstitutivni hrvatski narod u Bosni i Hercegovini da je dijaspora, govorila sam o pravu glasa za dijasporu i za sve Hrvate koji su državljani Republike Hrvatske, a nemaju prebivalište na području Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Na redu je ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Evo zastupnica netočno kaže da ovaj paket čini krnje promjene Ustava. To je netočno jer je upravo Vlada svojom spremnošću na dijalog, s obzirom na svijest da se radi o temeljnom dokumentu za sve građane i građanke u Hrvatskoj za kojim se jamči sigurnost i dovela do ovako visokog stupnja suglasja.
Zahvaljujem. Na redu je ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Antičević nitko nije rekao da su Hrvati u Bosni i Hercegovini dijaspora i zašto onda zapravo dezinformirate hrvatsku javnost. To nitko nije rekao. Dakle, mi govorimo o Hrvatima, hrvatskim državljanima, zapravo ne o Hrvatima nego o hrvatskim državljanima, među kojima ima etničkih i ne Hrvata i pravo na glas onih koji nemaju prebivalište u Hrvatskoj. S druge strane, mrtvi neka počivaju u miru božjem. Klonimo ih se. Ažurnost biračkih popisa nema veze s pravom glas. Da li je se možda dogodilo da je netko krivo prekrižio ime i prezime osobe koja je došla na biralište? Ima ime i prezime isto ono koje nije nažalost pobrisana a preminula je. Odnosno nemoguće je pročistiti u toj mjeri biračke popise, jer ljudi premine i nekoliko dana prije izbora. Prema tome, nemojmo obmanjivati, ja moram kazati da ste doista obmanuli javnost. Hvala vam.
Vrijeme. Sada je na redu uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegica je rekla i optužila nas da nam nije stalo za pravo na pristup informacijama. Kolegice to nije točno jer postupamo po zakonu koji ste donijeli 2003. godine. A samo da vas podsjetim da su izmjene i dopune Zakona o pravu na pristup informacijama, u planu za drugi kvartal ove godine, znači bit će do kraja ovog zasjedanja radi prilagodbe pravnim stečevinama Europske unije. I drugi netočan navod kolegice koja je rekla da se oni zalažu za transparentno glasovanje hrvatskoga naroda u Bosni i Hercegovini je kolegice da im što više otežate, odnosno onemogućite sudjelovanje na izborima, odnosno njihovo glasovanje za izbore za Hrvatski sabor.
Hvala. Sada je na redu ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, ponovno ispravljam netočni navoda da je "Iz kluba HDZ-a došla tvrdnja da su Hrvati iz BiH dijaspora". To mi nikada nismo rekli. Mi dobro znamo što znači dijaspora. Dijaspora su raseljeni narodi pod silom osvajača pod komunističkom silom u 50 godina komunističke diktature. Tu ne spadaju Hrvati iz BiH. oni su autohtoni u Bosni i Hercegovini. Autohtoni narod i to dobro zna kolegica koja sad telefonira umjesto da sluša ispravak netočnog navoda, ali to spada u obiteljski bonton. I ona namjerno nama podmeće tu laž, jer zna da je upravo HDZ bio taj koji je najzaslužniji da su Hrvati i ostali autohtoni u Bosni i Hercegovini nakon napada Jugoslavenske narodne armije u studenome '92. na Bosnu i Hercegovinu, na selo Ravno naseljeno Hrvatima.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ispravit ću netočan navod govoreći o Hrvatima u Bosni i Hercegovini. Uvažena zastupnica rekla je, evo hvala lijepa sad sluša, ne telefonira više. Rekla je da su za HDZ oni obična izborna mašinerija. Dakle, ja molim bez podcjenjivanja bilo koga u ovom Visokom domu, a jednako tako čini mi se da se ovim potenciranjem teme samo skreće pozornost o onome o čemu želimo razgovarati. Dakle, to su ustavne promjene vezane uz Europsku uniju i nadam se da nitko neće glasati protiv toga. Pozivam na zdrav razum. A kad već govorimo o ovome ili onome, a da je po SDP-u još ne bismo bili ni u NATO-u nego bismo još valjda o tome raspravljali. Hvala lijepa.
Hvala. Sada je na redu još jedan ispravak, uvaženi zastupnik Ivan Škaričić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod gospođe Antičević Marinović, a to je kad je rekla da su Hrvati u Bosni i Hercegovini glasačka mašinerija, te da se koriste za izborni inženjering. Mislim da je to nedopustivo i nije točno. Nitko, ama baš nitko, niti jedan čovjek nije u sklopu nekakve mašinerije, nego ima svoju slobodnu volju da glasa na izborima, a tako i Hrvati u Bosni i Hercegovini. Isto tako smatram da je vrhunac cinizma dati im pravo da glasuju, a ograničiti to na nekoliko lokacija. Hvala.
Zahvaljujem. Sad imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice Ingrid, raspravljamo o odluci o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske, a u raspravi smo o toj temi uveli izraze jelovnik, meni, špajs karta. Dobro da je potpredsjednik Šeks priznao da on nije autor, ali da mu je ova špajs karta po šmeku napravljena. Međutim, kad ste spomenuli već i pučkog pravobranitelja moram istine radi reći da ni u meniju vašeg prijedloga ustavnih promjena pučkog pravobranitelja nije bilo i da tu temu u raspravi sam načinjao jedino ja. Kako će rasprava izgledati kad dođemo do sadržaja ustavnih promjena ako ovako različito s različitim informacijama iz one paritetne skupine raspravljamo samo o odluci da pristupimo promjenama Ustava. Ako je ovo špajs karta onda jedna stvar fali na njoj, a to je cjenik, cijene te karte. I uvjeravam vas da uvijek kao što je to u životu i nakon ovoga doći će konobar i reći će platiti molim. I jedna i druga strana predlagatelji pozivaju se na građane u različitim situacijama s različitim argumentima potkrepljujući svoje tvrdnje i svoje stavove. A ako se mi ne možemo dogovoriti o sadržaju čak ni o ovoj jelovniku ustavnih promjena kako bi bilo da te građane na koje se svi pozivamo pitamo o sadržaju ustavnih promjena kad one budu napisane bez obzira tko će ih pisati, bez obzira tko će im biti autor pa da oni odluče da li je i ova špajs karta i kasnije glavno jelo sa ili bez deserta za njih prihvatljiva. To se zove inače kad se građane pita to se zove referendum.
Zahvaljujem. Ja bih molio ipak uvažene zastupnice i zastupnici, mi govorimo o temeljnom dokumentu jednog naroda i svi ste to lijepo izrekli, pa oprostite uvažavajući i jelovnik i špajs kartu i sve one koji se time bave, ali nemojte nazivati svoj temeljni dokument i špajs karta i jelovnik i sve ono ostalo što zaista nema nikakve veze. Molim vas! Kao što smo uvodili neke druge riječi koje nisu bile u redu molim vas da ipak zadržimo razinu rasprave o Ustavu Republike Hrvatske kao temeljnom dokumentu jednog naroda. Hvala lijepa. Dakle, više dostojanstva i prema samim sebi i prema Domu, ali i prema narodu na kojeg se vrlo često ovdje smo pozivali. Sada bih molio predstavnika predlagatelja, u ime predstavnika predlagatelja uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Kolegicu Ingrid Antičević Marinović ću prvo podsjetiti ponovo na ono što sam iznio u jednom od svojih izlaganja, istupa da je organizacija za Europsku sigurnost i suradnju OESS njen Ured za demokraciju i ljudska prava i predsjedničke izbore i parlamentarne izbore ocijenio poštenim, korektnim i uz primjenu demokratskih standarda i mjerila civiliziranoga svijeta. Stoga njena tvrdnja da zato što je u tim izborima jednom od tih izbora što je glasovala jedna preminula osoba, da je Hrvatska osramoćena jednostavno ne stoji. A sramoćenje Hrvatske nije, dakle nastupilo zbog toga, nije ga uopće nastupilo. Moglo bi nastupiti da vi svojom neistinitom izjavom sramotite Hrvatsku. Nije isto ona poruka da hrvatski narod da je poruka iz okrilja HDZ-a glasi da je hrvatski narod u Bosni i Hercegovini dijaspora. To nikada iz HDZ-a nije došlo, niti će doći i nemojte to onda podmetati. To je podmetati. Nikakva dijaspora nije. Mi ovdje raspravljamo o pravu hrvatskih državljana bez obzira na nacionalnost i vjeru i bilo koje druge osobine na njihovom biračkom pravu. Hrvatski državljani koji imaju prebivalište izvan Hrvatske nisu samo Hrvati. To su i Srbi, to su i Bošnjaci, to su i Mađari, Talijani i razni drugi. Nisu samo Hrvati. Radi se daklem, bitno je hrvatski državljani. I stavljati u kontekst toga da je ključno i bitno samo da se ukine 11. izborna jedinica prijedlog ustavnih promjena, tri oporbene stranke smjera jasno i precizno da se ukine 11. izborna jedinica. Izborni zakon koji je donijet '99. godine, donijeli su ga pravni eksperti. Njegovi pisci, autori su bili pravni eksperti, većina je bila iz okrilja SDP-a, i mi smo donijeli taj Izborni zakon i po tome Izbornom zakonu su provedeni izbori i 2000-te godine i 2003. i 2007. godine. Prema tome, ako treba nešto mijenjati onda treba mijenjati Izborni zakon. Nemojte se referirati na promjenu Ustava jer u tom čl. 45. Ustava stoji da RH osigurava svojim državljanima, svojim građanima da glasuju kada se nađu izvan zemlje i na drugi način utvrđen zakonom. Taj drugi način je riješeno sa Izbornim zakonom. Zato nemojte skretati pozornost na nešto što nije predmet ustavne materije. To je predmet izborno pravo mjesta kako i gdje će se glasovati, to je predmet izbornog zakonodavstva i pratećih propisa vezanih uz izborno zakonodavstvo. Drugo, ne radi se o nikakvom krnjem Ustavu. Što znači krnji Ustav? Pa ovo nije donošenje novoga Ustava i vi ste u vašem prijedlogu za promjenu Ustava imali svega 5, 6 različitih točaka koji su bili drugačiji nego što su bili, osim onih koji su bili u prijedlogu Vlade. Rekli smo da ste vi u prijedlogu za promjenu Ustava, osim onoga što je bilo u prijedlogu Vlade, stavili da se proračun donosi većinom svih glasova, a ne kao što je predsjednik vaše stranke ili vi govorio o, ili gospođa Pusić, dvotrećinskom većinom. To nije bilo ni u vašem prijedlogu pa treba malo paziti, treba čitati ono što se sam napiše pa to treba dobro pročitati. Drugo, javno bilježništvo da se ustavni suci donose dvotrećinskom većinom to je bilo isto u vašim ustavnim promjenama. I ovo da se dokine biračko pravo hrvatskih državljana da moraju glasovati, doći, da moraju glasovati u Hrvatskoj. I to je sve. Dakle, kako ste vi neke imali neke nove, cjelovite ustavne promjene? Niste imali. S pravom niste imali. Dakle, ne radi se o krnjem Ustavu, treba poznavati elemente doktrine ustavnog prava pa onda raspravljati, a ne neupućen u elementarne pojmove iz ustavnog prava govoriti o krnjem Ustavu. I konačno jedno čuđenje, vi se čudite kolegice Antičević, da je problem u tome, nije problem u onome što piše, što je u prijedlogu nego da je problem onoga čega nema u ovim promjenama Ustava. Pa kao primjer ističete Pučkog pravobranitelja, ističete pravo na pristup informacijama. Pa da vas ja podsjetim na nešto. Ja sam upravo kao predsjednik Odbora za Ustav pozvao sve udruge civilnog društva i one su na jednom okruglom stolu u Hrvatskom saboru u 2 navrata sve svoje različite inicijative obrazložile, podastrle te inicijative udruga civilnog društva su bile i na savjetovanju na Pravnom fakultetu u Rijeci, bili su u Novinarskom domu u organizaciji GONG-a, bili su isto na jednome okruglom stolu, na jednoj raspravi u organizaciji Transparency Internationala, bili su u organizaciji Zaklade "Hienrich Bell" i na svim tim raspravama svugdje sam ja sve te prijedloge i sve te inicijative dostavio ovlaštenim predlagateljima, dakle za promjene Ustava, i pozivao ih, a posebno pozivao vas jer je na jednoj raspravi predsjednik SDP-a Milanović govoreći u zgradi Vlade kad smo usuglašavali te ustavne promjene upravo govorio o tome pa zašto se u Ustav ne unese pravo na pristup informacijama? Zašto se u Ustav ne unese ovo, zašto se u Ustav ne unese ono? Ono što se odnosi na inicijative iz civilnog društva? Ja sam im odgovarao uvijek, pa vi ste gospodo, vi ste ovlašteni predlagatelji, stavite vi to u prijedlog Ustava. Niste nikada stavili to u prijedlog Ustava niti, sve do današnjega dana, ni sada ne stavljate to u prijedlog Ustava, a onda kritizirate, izražavate čuđenje zašto to nije stavljeno u prijedlog Ustava. I da je sada još vi retorički to, vapite ovdje, pozivate, vama nije stalo iz HDZ-a da se to unese u Ustav. Vama to nije stalo iz HDZ-a, iz vladajuće koalicije da se ti instituti unesu u Ustav koji predlažu udruge civilnoga društva. A vama je stalo. Ako vam je stalo pa onda predložite to da se unese u Ustav. Pa predložite na propisani i valjani način, a ne samo lamentiranjem i pričama bez konca i kraja. Stoga onoga što nema u prijedlogu za promjene Ustava nema ga zbog toga što to nisu predložili nitko od ovlaštenih predlagatelja za promjenu Ustava. Niti skupina zastupnika, jedna petina, niti predsjednik Republike, a niti Vlada, a niti vi. Pa prema tome onoga čega nema u prijedlogu za promjenu Ustava o tome se niti ne raspravlja.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Između svega ostaloga ispravit ću ovo što mogu sada odmah i dokumentirati, ako nećete i ovaj transkript proglasiti netočnim. Vi ste rekli da sam ja izmislila, da ja lažem kad sam se pozvala i da vi nitko u HDZ-u niste rekli o dijaspori. Ja sam citirala gospođu Lovrin pa izgleda da vi ne znate ne samo što činite više ne znate ni što govorite. I ja bih predložila da se u Ustavu ugradi da je zabranjena laž. Evo ovo je rekla kolegica i to sam ja citirala. I samo, evo slušajte što je rekla vaša kolegica Lovrin, "i samo nekoliko riječi o institutima koji u ovoj izmjeni nema, a koji su puno spominjani u raspravama, a radi se o glasovanju dijaspore.", kao da je to važno, najvažnije pitanje, pitanje europeizacije. A ja bih samo rekla da ćemo mi ući u Europu i da nas nitko ne pita hoće li dijaspora glasovati. I vi meni predbacujete da ja izmišljam i lažem. Može vas biti sram.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnice zašto na taj način raspravljate? Zašto pokušavate vrijeđati cijeli jedan Klub zastupnika? Molim vas … [[Upadica se ne razumije.]] Pa vas nitko nije vrijeđao, vama je … [[Upadica se ne razumije.]] Pa molim vas lijepo, ne možete sa svakim polemizirati, morate šutiti dok vam se govori, morate. Ja vas molim da ne vrijeđate ostale zastupnike u Saboru jer na to nemate nikakvo pravo. Niti je to lijepo, niti je to potrebno. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik i potpredsjednik Sabora Vladimir Šeks.
Članak 209. Poslovnika, kolegice Antičević ja vama nisam rekao da vi lažete, to se vama pričinilo. Isto kao što vam se pričinilo da sam ja, kada ste citirali izvadak iz fonograma zastupnice Lovrin. Gospođa zastupnica Lovrin govorila je o glasanju dijaspore a vi ste to preveli u svome nastupu malo prije da je HDZ pružao poruku da je Hrvatski narod u Bosni i Hercegovini dijaspora. To su dvije različite stvari, to valjda uviđate i sama osim ako se niste žestoko posvađali sa elementarnom logikom. A ja se nemam vama što ispričavali, jer nisam ništa vam na žao učinio, vi biste se trebali ispričati jer ste mi dobacivali nešto ono čega bi se stidit trebali.
Hvala. Nema razloga da se zaoštrava na takav način rasprava. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom, na redu je uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, ja ću nastojati kako ste vi rekli dostojanstveno razgovarati o ovom vrlo važnom dokumentu i pokušati ne upotrebljavati izraze koji su se ovdje jutros upotrebljavali. Čuli smo jutros ministra Šimonovića koji je govorio u ime Vlade Republike Hrvatske i koji je rekao dvije ključne napomene, jedna je da je žurnost oko donošenja ovih promjena i druga je da nisu zatvorena vrata za daljnje pregovore do završetka izglasavanja ovih Ustavnih promjena što znači da su otvorena vrata i da će se ja se nadam razgovori nastaviti kako bismo došli do konsenzusa. Također smo višekratno čuli predsjednika Odbora za Ustav i Poslovnik gospodina Šeksa koji nam je govorio o proceduri, koji nam je iscrpno obrazložio proceduru, koji je eto možda i priznao da je možda neobična, ali da je bila u skladu sa Ustavom, da procedura poštuje članke Ustava 142. do 145. i da je u duhu Ustavnih promjena. Također su pred nama dva prijedloga, jedan je Vladin prijedlog drugi je prijedlog 52 zastupnika. Čuli smo da se nije glasovalo ni o jednom, ni o drugom, kao rezultat našeg zajedničkog dogovora, formirala se paritetna radna skupina, radna skupina je više puta zasjedala nije se uspjelo doći do konsenzusa. No bez obzira na to, nadamo se da će tijekom nastavka procedure ipak doći do konsenzusa i da će se razgovori nastaviti. Činjenica je da je nužnost donošenja ovih Ustavnih promjena proizašla iz razloga prilagodbe zakona oko ulaska u Europsku uniju i oko toga nema dvojbe, tu imamo konsenzus, isto tako su predložene neke izmjene kao rezultat različitih inicijativa, a to je oko čega se također svi slažemo dopuna izvorišnih osnova sa uklapanjem u Ustav svih nacionalnih manjina kako bi postigli ustavno ravnopravni status. Također druga novina je uvođenje nezastarijevanja kaznenih djela ratnog profiterstva, znači nastoji se ukloniti nepravde koje su se događale. Isto tako za naglasiti je dizanje na Ustavnu razinu, što je rekla naša predstavnica kluba gospođa Lovrin, oduzimanje nezakonito stečene imovine za vrijeme tih radnji, to je važno dizanje na Ustavnu razinu. Slažem se da sve ovo skupa doprinosi europeizaciji koju smo ovdje jutros uveli kao termin i više puta o njoj govorili. Pa čak i kad predlažemo neke institute koje neke stare Europske demokracije nemaju ali mislim da je to dobro za Hrvatsku i vjerujem da smo oko toga svi složni. Isto tako smo čuli govoriti od predsjednika Odbora gospodina Šeksa da se naša dva prijedloga razlikuju samo u 6 točaka i da smo tih 6 točaka uglavnom usuglasili oko javnog bilježništva o čemu je govorio jutros ovdje, oko donošenja proračuna, oko dvotrećinske većine za biranje Ustavnih sudaca, oko također članka 15. stavak 3. Ustava gdje predlažemo i vjerujem dogovorili da će se pristupiti pisanju Ustavnog zakona oko članka 15. jedino oko čega se nismo složili to je članak 45. i vjerujem da oko toga još ima prostora za razgovor i cijela ova polemika se ne vodi oko suštine ustavnih promjena, nego baš oko ovog članka oko kojeg se nismo dogovorili. Dakle, nije 100% prihvaćeno ono što je predloženo sa obje strane, znači kada bi bilo, bio bi kompromis, na žalost nije došlo do kompromisa. Ja vjerujem da nećemo dopustiti da nas članak 45. zaustavi, pa ću se usuditi reći, na putu u Europsku uniju, i bilo je danas govora, i ovih dana je inače bilo govora je li lažna dilema Ustav ili Europska unija, ipak je dilema, ja se nadam da taj članak 45. ne može biti prepreka na našem putu u Europsku uniju. Ne vjerujem da ima bilo tko u ovom Saboru tko bi želio blokirati naš put u Europsku uniju. Vi znate da je puno toga što gubimo i naš plan je bio i to govori sama predsjednica Nacionalnog odbora gospođa Pusić da želimo završiti pregovore do kraja ove godine ako je to ikako moguće, a vjerujem da je moguće, ona napominje kao krajnji rok sjednicu Sabora u rujnu mjesecu ja mislim da nema smisla ni razloga da mi čekamo taj krajnji rok i da moramo naći način kako se dogovoriti i kako okončati ovo prije ljeta kako bismo završili pregovore i kako bismo baštinili ono sve što nas čeka u Europskoj uniji, a nadam se da ovaj dokument, slažem se sa kolegom Pupovcem koji je rekao da ovaj Ustav donosimo prije svega zbog nas samih, naravno, ali to nije samo Ustav koji donosimo zbog nas samih nego i sve ove Europske zakone koje smo usklađivali ovih godina, svaki put smo započinjali našu raspravu pa i u Odboru za Europske integracije, ne mijenjamo ove zakone i usklađujemo sa Europskom stečevinom zbog Europe nego zbog nas samih. Znači sve one silne 474 zakona koje smo donijeli, 1000 i nekoliko akata, smo donijeli zbog nas samih, vjerujem, pa onda zbog Europske unije. Tako i ovaj Ustav i ja vjerujem da ćemo se oko toga dogovoriti znači ipak ostaje dilema, Ustav, promjene Ustava ili završetak pregovora. Moramo naći načina za izlazak iz ove situacije i ja vjerujem da ćemo u tome uspjeti. Malo smo ovdje jutros govorili o suštini promjena više smo govorili o proceduri i više smo govorili o onome o čemu se ne slažemo. Ja želim još jedanput ponoviti. Imamo samo nekoliko situacija oko kojih se nismo složili. A to je članak 45. znači ostvarivanje biračkih prava ostvarivanja hrvatskih državljana bez prebivališta u Hrvatskoj. Nismo se dogovorili oko obvezatnog obrazovanja, ali to zato i nema u ovom prijedlogu. Nismo se dogovorili oko članka 15. dopunskog prava glasa, glasa nacionalnih manjina. Ali vjerujem da ćete prihvatiti da idemo u pisanje Ustavnog zakona oko izmjena novog Ustavnog zakona koji će to regulirati. Znači, ono što bih ja željela reći, ako se netko protivi ali vjerujemo da ćemo se urazumiti. Ne bi bilo dobro da se ide na to da se ne završe pregovori i nije dobro da se ide na ukidanje 11. izborne jedinice. Jer iz svega proizlazi da su samo ove dvije ključne teme. Znači, ukidanje 11. izborne jedinice i završetak pregovora. To Hrvatskoj nije u interesu i ne vjerujem da će u ovom Saboru ikome biti to u interesu. Još jedanput je važno napomenuti kada se govorilo o onoj gospođi iz Čapljine, nisam htjela ispraviti netočan navod, ali ako je OSS okvalificirao zadnje parlamentarne izbore predzadnje parlamentarne izbore, zadnje predsjedničke izbore kao korektne, mislim da onda taj jedan primjer ne može se upotrijebiti izraz sramoćenje Hrvatske. Mislim da Hrvatska nije osramoćena i da sasvim u dobrom pravcu idemo, ali naravno to će ovisiti o svima nama ovdje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I sada imamo dvije replike, prvi je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolegice Šuica i vi ste rekli da je potrebno hitno mijenjati Ustava Republike Hrvatske radi pridruživanja ili ulaska u Europsku uniju. Ja to naprosto ne mogu razumjeti kako je to sada opet hitno, jer vas moram podsjetiti daje ovaj Sabor 14. listopada prošle godine raspravljao o Vladinom prijedlog ustavnih promjena, a 22. listopada prošle godine od grupe oporbenih zastupnika. Danas je 28. travnja, 6 mjeseci održali su samo 7 sastanaka u pokušaju dogovaranja zajedničkog prijedloga. Javnost o sadržaju različitih predloga sadržaja tih prijedloga gotovo da ništa nije znala, dok definitivno jedna i druga strana rekli nismo se dogovorili i najavili kako će to biti. Pa ako je to tako hitno što se radilo 6 mjeseci u paritetnoj skupini da se poslužim tim izrazom koji piše u izvještaju. 6 mjeseci nikome nije bilo hitno, a sada tvrdite da Sabor hitno mora promijeniti Ustav jer je inače ugroženo približavanje Hrvatske Europskoj uniji. I drugo. Da oni koji su protiv ovih ustavnih promjena su protiv ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Ja sam protiv predložene odluke o promjeni Ustava. I sada me možete optužiti da sam protiv ulaska Hrvatske u Europsku uniju, ali nisam. I cijelo vrijeme vam ponavljam da osim sadržaja bitan je i način. Vi građane na koje se pozivate ne želite pitati o ničemu pa ni o ustavnim promjenama. A europski referendum hoćete osakatiti na način da samo četvrtina građana o tome donaša odluku, samo četvrtina. I velite da je hitno. Hitno vama, ne građanima Hrvatske, vama je hitno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Ovako malo prije sam rekla, citirala sam ministra koji je u ime Vlade rekao da ove promjene zahtijevaju žurnost. I slažem se sama s tim stavom. Što se tiče 6 mjeseci o kojima vi govorite, iscrpno je gospodin Šeks jutros u 3, 4 navrata obrazložio i opisao u svom izvješću svog Odbora za Ustav što je se sve radilo od prvog listopada, pa 16. listopada, pa 20. listopada, pa paritetna skupina, pa pokušaj dogovora, pa razni okrugli stolovi. Itekako je javnost bila uključena, itekako je javnost upoznata sa sadržajem ustavnih promjena i vjerujem da to vi niste pratili.
Na redu je replika uvaženog zastupnika Antun Vujić. Izvolite.
Dajem repliku zato što se sa duhom i namjerom kolegice Šuice slažem, ali bih želio jedan detalj na neki način raščistiti. Nisu pravni razlozi ti kao što ste rekli po mom mišljenju koji stoje na putu da bi donijeli ove ustavne promjene, nego su politički. To je čak i gospodin Šimonović rekao da ima mnogo elemenata koji pa čak niti poglavlje o pravosuđu ne bi bilo zbog samog poglavlja smeta, nego zbog određenih političkih razloga. A i mi ovdje smo se uglavnom usuglasili oko svih neophodnih pravnih razloga. Nismo se usuglasili oko političkih razloga, nažalost. A mislim da smo tu mnogi na krivom putu zato što uvrštavamo u političke razloge nešto što ne bi smjeli, a o čemu je vrlo dobro, pošteno i vrlo korektno govorio gospodin Pupovac, a to je da dva snopa pitanja, pitanje dakle glasovanja Hrvata izvan Hrvatske i pitanje glasova manjina promatramo kao dio političkog plijena nekih stranaka, jedne ili druge, treće ili četvrte. Mi ne bi smjeli uopće o tome govoriti za koga će oni glasati niti ih na taj način promatrati. Time stvarno širimo nepravdu i prema jednima i prema drugima. Ovdje se radi o principijelnim pitanjima, pa principijelna pitanja mogu biti riješena na principijelan način, a mogu biti riješena u okviru 11. izborne jedinice jel to možda ste krivo rekli nitko ovdje nije predlagao danas ukidanje 11. izborne jedinice, dapače. Hoće li taj put voditi putem fiksne kvote, hoće li voditi na neki drugi način, to je na odgovornosti svih nas, onih koji vode ove pregovore, ali i svakog zastupnika osobno ovdje u Saboru, da se ovo donese i da se taj problem prevlada. Ne smijemo dozvoliti situaciju u kojoj će jedna grupacija govoriti da je za neki neuspjeh kriva druga, a druga politička grupacija da je kriva ona prva. Jer oni koji će nas procjenjivati će treći da smo svi zajedno krivi.
Privedite kraju.
I prema tome ja bih samo još samo jednu rečenicu, a to je da se u ovom momentu svi slažu da dalje treba nastaviti razgovore da se to onda izraz riješi o prihvaćanju ovih amandmana koje smo mi dali, jer to je na tom tragu.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Pa slažem se sa gospodinom Vujićem da su sigurno politički razlozi, ali isto tako želim reći da dosadašnje zakonodavstvo ovo koje je na snazi je legalno i poznato u svijetu. Isto tako se pozivam na ono što je rekao prije gospodin Šeks da ne miješamo izborno zakonodavstvo i ustavno pravo. Znači, u svakom slučaju ima prostora za razgovor između naše dvije grupacije i treba se oko toga usuglasiti. Ja vjerujem da hoćemo jer je to jedini put ka izglasavanju ustavnih promjena.
Hvala lijepo. U ime predlagatelja uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Vladimir Šeks. Izvolite.
Hvala lijepa. Cijeli pledoaje gospodina zastupnika Lesara bio je za njegov prijedlog da se u ove ustavne promjene uvrsti da se promjena Ustava radi na referendumu, da se raspiše referendum na kojem će biti donijeta odluka da ili ne i kakva promjena Ustava sa kritikom da je dosadašnji rad na promjeni Ustava rađen iza leđa javnosti, da javnost nije upoznata sa ovim ustavnim promjenama. Ja ovdje želim reći da to jednostavno nije istina, da to nije točno. Hrvatska javnost je u velikoj mjeri upoznata u detalje sa svim ustavnim promjenama kako i na koji način još 2008. godine, kolega Leko se sjeća jako dobro, da smo mi iz Odbora za Ustav pozvali sve da podastru svoje inicijative oko mogućih promjena Ustava u Saboru na okruglom stolu pod egidom Odbora za Ustav došlo je stotine različitih prijedloga od građana, udruga, svih mogućih za promjene Ustava. Nakon toga je vladina radna skupina gdje su bili svi eksperti ustavnog prava gdje su bili predstavnici pregovaračkog tima, gdje su bili iz Ureda Predsjednika Republike, iz zastupnika, Ustavnog suda, raspravljala o onim ustavnim promjenama koje su potrebne za pristupanje Hrvatske Europskoj uniji. U ovom Visokom domu koje je najviše predstavničko tijelo građana, koje je najveće ogledalo javnosti tu se raspravljalo u niz navrata o ustavnim promjenama. Raspravljalo se o ustavnim promjenama na raznim okruglim stolovima, na raznim znanstvenim i stručnim skupovima, na Pravnom fakultetu u Zagrebu, u Splitu, u Rijeci. U Splitu nije, bit će u Splitu. Mi smo pozvali sve rektore, sve dekane svih fakulteta, političkih znanosti, Filozofskog fakulteta, Pravnog fakulteta, Ekonomskoga da organiziraju te rasprave u svojim sredinama, u svojim sveučilišnim, nastavnim, akademskim sredinama. Zaklade brojne su organizirale svoje rasprave. GONG, Transparence Ineranational, stotine i stotine pojedinaca su se javljale sa svojim inicijativama i idejama za ustavne promjene. Imamo ih na neizmjerno mnoštvo jedno koji su slali i zastupnicima i Hrvatskom saboru i Predsjedniku Republike i predsjednici Vlade i članovima Vlade, klubovima zastupnika. Daklem, javnost, brojni nastupi koji su bili na televiziji, na radiju, gdje se raspravljalo o ustavnim promjenama. I sada je pitanje jedno, a tko još može tvrditi da javnost nije upoznata sa ustavnim promjenama da se nešto radi iza leđa javnosti. Vjerojatno oni koji su prespavali sve te moguće rasprave i sve te različite dijelove ustavne rasprave koji su prespavali ovaj zimski san ili bili kao medvjedi pa se sada probudili i sad odjedanput nisu bili jasno u snu da su mogli pratiti da se javnost raspravlja o ovim ustavnim promjenama. Zato kolega Lesar koji stalno pledira da se na tome odluči referendumom. Pa što je Hrvatski sabor kao najviše predstavničko zakonodavno i ustavotvorno tijelo nego najviši izraz hrvatske javnosti, hrvatskih građana. Pa mi smo po Ustavu ovlašteni i dužni da donosimo Ustav, da raspravljamo o Ustavu. Mediji prate sve ove faze ustavnih promjena od prije dvije godine. Zašto mediji se samo skoncentriraju na nešto što golica javnost? O onim brojnim ustavnim promjenama koje su itekako značajne za život hrvatskih građana, za život Hrvatske, za funkcioniranje političkoga, pravnoga, gospodarskog sustava. Ali koji su u isto vrijeme i značajni i važni i za pristupanje Hrvatske u Europskoj uniji, ali prvenstveno su važni za život hrvatskih građana i građanki. To kao što su primjerice oko jačanja nezavisnosti Hrvatske narodne banke, unošenja u Ustav državnog instituta za reviziju, cijeloga pravnoga okvira europskog zakonodavstva koji se involvira u ustavni poredak Hrvatske. Sve to skupa jednostavno prolazi pored onih koje zanimaju samo senzacionalističke tako stvari koje jesu važne, ali se ono što je najvažnije jednostavno ispušta iz vida i sve se skoncentrira na to, na način i kako će negdje netko glasovati. A sve ove krupne promjene za život hrvatskih građana, za život Hrvatske, za funkcioniranje političkog sustava to jedan dio medijske javnosti ne zanima. To je njima dosadno, to je njima, bitno je šta je tko nekom nešto rekao, ovako neku začkonjicu. To o tome se vrvi, a što je sa onim ozbiljnim emisijama koje su bile na radiju, stotinama emisija koje su bile na radiju, na središnjim, na radio Zagrebu, na lokalnim radio postajama, na Hrvatskoj televiziji, na drugim televizijama koje su bile, na lokalnim televizijama, to kao nije javnost, to nije javna rasprava. Je sve i svaki glas koji se čuje u javnosti pa makar i najmanji glas i najtanji glas to je glas javnosti. Taj glas se i najbolje čuje i u Hrvatskom saboru jer to je jedino pravo mjesto, gdje se one odgovorne javnosti, gdje se izražava glas hrvatskih birača, hrvatskih građana i cjelokupne Hrvatske kao predstavničkoga tijela. Zato ne stoje te teze i te tvrdnje da se nešto radi mimo javnosti, protiv javnosti, bez javnosti, a iza leđa javnosti, protiv javnosti. Javnost je itekako uključena i bit će i dalje uključena sa još većim kapacitetom nego što je to dosada u daljnjem nastavku rada na ustavnim promjenama.
Zahvaljujem. Pa i javnost je i danas uključena preko direktnog televizijskog prijenosa. Time bi završili prijepodnevno zasjedanje. U 15 … [[Upadica se ne razumije.]] Nitko nije vidio … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ispravljam navod da smo imali demokratsku javnu raspravu. To je naprosto netočno. Mi smo imali demokratsko urešavanje vašega prijedloga. Jer da je to bila rasprava javna onda bi se barem jedan prijedlog te javnosti, da ne kažem da se nije usvojilo ni ono što je 52 zastupnika ovog Parlamenta predložilo, to nije bila demokratska javna rasprava, to je bilo urešavanje vašega prijedloga. I nemojte podmetati ovu priču, to što ste vi to pustili u javnost to ne znači da je to bila demokratska javna rasprava. Idemo bez toga u ustavne promjene.
Hvala lijepa, ali o nekakvom prijedlogu koji treba napraviti se vodila javna rasprava, za Boga miloga! No dobro. U 15 sati nastavljamo, na redu su prvi, molim vas, prvo je na redu uvaženi zastupnik Boris Kunst, a iza toga uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Hvala lijepa i dobar tek. Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem onako kako sam i najavio. Na redu je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, kolege zastupnici. Pa doista je šteta što su oporbeni zastupnici potrošili cijelo prijepodne pričajući javnosti o svemu i svačemu, pa čak i o mrtvim dušama, ali ne i o suštinskim prijedlozima u promjeni Ustava. Oporba je bila danas toliko žučljiva u svojim raspravama koliko nisu bili ni slovenski parlamentarci kada su raspravljali o našoj Savudrijskoj vali i blokadi pregovora za Hrvatsku. Nema razloga da se prolijeva toliko žuči na današnjoj raspravi da se spominju nekakve špajs karte, jelovnici itd., jedino ako nisu u pitanju neke probavne smetnje nekih zastupnika vezane uz tu špajs kartu. Ali izgleda da tako mora biti jer ako je po onoj tko će kome ako neće svoj svome tada ova oporbena agresija očito opravdava tu sintagmu. Naprosto ne želim vjerovati da ovdje danas nekome nije jasno da svako daljnje odgađanje promjene Ustava i to onih dijelova koji su vezani za završetak pregovora sa EU tzv. europskim dijelom, zaustavilo bi daljnji proces pregovora jer se ne bi mogli na vrijeme donijeti određeni zakoni iz paketa EU, a koji su vezani na Ustav RH. Posljedice bi tada bile dalekosežne za Hrvatsku jer tada se ne bi uspjelo do kraja ove godine završiti sve potrebne pregovore oko ulaska Hrvatske u EU, a što vjerujem da bi trebao biti od svih nas zajednički cilj. Negdje sam ovih dana pročitao kako je netko iz oporbe kazao da ako se Ustav mijenja samo zbog potrebe ulaska RH u EU kaže tada je to interes samo političke elite, a ne hrvatskih građana. Pa pitam vas ja kakva je to čista demagogija? Prije svega tko može tvrditi da interes hrvatskih građana nije da Hrvatska uđe u EU? To nije istina, to je čisti blef. Baš suprotno. Ja smatram da velikoj većini, najvećoj većini hrvatskih građana je itekako veliki interes da Hrvatska uđe u ekonomski jaku i pravnu sređenu EU. A što ima toliko sporno u predloženim izmjenama Ustava da oporba to ne prihvaća i ja bih rekao uzalud prolijeva toliku žuč? Je li sporno to što sve nacionalne manjine se navode u Izvorišnim osnovama Ustava? Pa mislim da to nije sporno i to ne bi trebalo biti sporno. Je li sporno primjena europskog uhidbenog naloga? Držim nikako. Da li je sporna neovisnost HNB-a i Državne revizije? Pa mislim da na tome upravo oporba i inzistira. Vjerujem da nije sporno ni to što se ukida zastara ratnog profiterstva iz dijela pretvorbe i privatizacije. Sve ovo nije sporno. E sad je očito ostalo sporno glasovanje hrvatskih državljana izvan RH. Pa eto, ako se tu ne može postići dogovor, ne može doći do nekog kompromisa, da to bude uređeno Ustavom pa neka se to pitanje uredi Izbornim zakonom. Zašto bi to pitanje moralo baš biti uređeno Ustavom kad ima država koje to isto tako uređuju svojim Izbornim zakonom. Zašto oporba inzistira i ucjenjuje da se to pitanje mora riješiti Ustavom, a ne zakonom? Pa očito imaju neku svoju izbornu računicu koja je veća od interesa hrvatskih građana, a očito da je to da Hrvatska što prije, a hrvatski građani normalno imaju svoj interes da Hrvatska što prije završi proces pregovora i to do kraja ove godine kako je u principu i planirano. Zato, moja oporbena gospodo, manite se ćorava posla ako vam nije cilj da Hrvatska čeka svoj ulazak u EU zajedno sa nekim drugim bivšim Republikama ex Jugoslavije. Ako je, budite otvoreni pa onda i to recite. Vjerujem da svojim ponašanjem sami sebi radite medvjeđu uslugu. Jer ako onemogućite ulazak Hrvatske u EU, a eto ja vjerujem da to ni Slovencima nije uspjelo nadam se da neće ni vama, u predviđenim rokovima kasnije ćete vi morati objašnjavati građanima Hrvatske čemu je to bilo toliko protivljenje vaše stranke i zbog čega ste bili protiv tih ustavnih promjena. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Na početku svoje rasprave želim istaknuti da podržavam prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH. Znamo da je Vlada Republike Hrvatske u listopadu prošle godine podnijela prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH s prijedlogom Nacrta promjene Ustava RH. Znamo da su zastupnici Hrvatskog sabora u listopadu 2009. godine podnijeli prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH s prijedlogom Nacrta promjene Ustava RH s ciljem da se izmjene odredbe Ustava RH u pitanjima važnim za pristupanjem Republike Hrvatske EU. Kolika je važnost ustavnih promjena? Koliki je interes stručne javnosti i javnosti uopće? Koliko su važne rasprave za donošenje ustavnih promjena govori i sama činjenica da je nakon provedene rasprave o prijedlogu Vlade RH te nakon provedene rasprave o prijedlogu zastupnika Hrvatskog sabora prije izjašnjavanja Hrvatskog sabora ustrojena paritetna radna skupina s ciljem da ista pronađe zajednička ustavna rješenja i predloži usuglašeni prijedlog Nacrta promjene Ustava. Brojni sastanci radne skupine rezultirali su suglasjem u većem broju pitanja. Stoga je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložio da se pristupi promjeni Ustava dopunom izvorišnih osnova, odnosno uvođenje u preambuli Ustava Republike Hrvatske svih nacionalnih manjina, te da se provedu izmjene i dopune vezane uz pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji koje se odnose na više članaka Ustava taksativno navedenih, te da se unesu dopune o nezastarijevanju kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije. Nadalje, predlaže se propisivanje obveza i roka donošenja Ustavnog zakona za provedbu Ustava Republike Hrvatske te stupanja na snagu promjene Ustava. Siguran sam da se ovim prijedlogom odluke ide u dobrom smjeru, a i sve rasprave su pokazale da su Ustavne promjene neminovne za Republiku Hrvatsku i njen ulazak u Europsku uniju. Vjerujem da će ova rasprava u Hrvatskom saboru to pokazati te da će dati dobar temelj za izradu Prijedloga za utvrđivanje Nacrta promjene ustava Republike Hrvatske. Radi navedenog, a imajući u vidu nužnost potrebe dovršetka pregovora o pristupanju, osiguravanjem odgovarajuće Ustavno-pravne osnove za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, te ostvarivanja članstva i učinkovitog funkcioniranja Republike Hrvatske Europskoj uniji podržavam Prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske kako je to utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav a koji je prihvatila i Vlada Republike Hrvatske na svojoj jučerašnjoj sjednici.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre, uvaženi kolegice i kolege. Evo, ja ću uvodno naglasiti da ovu Odluku o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske apsolutno treba podržati i to po mom mišljenju iz tri osnovna razloga. Prvi od njih je dakle u sadržajnom smislu, dakle u smislu predloženih izmjena konkretnih ustavno-pravnih instituta. Drugi je u procesnom ili proceduralnom smislu dakle samim se prijedlogom odluke treba zadužiti Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav da na temelju i okviru navedenih odnosno predloženih izmjena i dopuna te provedene rasprave u Hrvatskom saboru, ponavljam provedene rasprave u Hrvatskom saboru, podnese Hrvatskom saboru prijedlog za utvrđivanje nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske. I treće a što smo imali prilike čuti u ime Vlade Republike Hrvatske, od uvaženog ministra pravosuđa, na samom početku rasprave, dakle ovom Odlukom ili prijedlogom odluke ni u kom slučaju se ne zatvaraju vrata, ne ukida se mogućnost za daljnju raspravu prijedloge za pojedine ustavno-pravne institute koji se u postupku same izmjene dakako mogu na drugi način razriješiti. Što se tiče samih konkretnih izmjena i dopuna Ustava Republike Hrvatske, odnosno ovoga što je danas pred nama, najveći dio odnosi se na proces pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji s jedne strane, s druge pak strane budućem članstvu Republike Hrvatske u Europskoj uniji, odnosno odnose se na razradu njezine ustavno-pravne pozicije. Shodno izloženom te promjene dakle ili najveći dio tih promjena, možemo sistematizirati u dvije zasebne grupe i prva od njih je odnosi se na pitanja ustavno pravne institute čija promjena podrazumijeva izmjenu nacionalnog zakonodavstva a samim tim usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije a pogotovo kada se radi o pitanjima iz pravosudne problematike, dakle onih pitanja koja se odnose na reformske zahvate u okviru pravosuđa ili završetku tog procesa usklađivanja ili u potpunosti usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije. Od tih pitanja, mislim da ih je i u samoj raspravi vrlo bitno naglasiti, dakle od tih pitanja ustavno-pravne naravi naročito treba skrenuti pozornost na izmjene ustava koje bi na omogućile na drugačiji način urediti institute vezane za obnašanje sudačke dužnosti, sudačkog imuniteta, trajanje sudačke dužnosti, te ustavno-pravne odredbe koje se odnose na način biranja, članstvo u Državnom sudbenom vijeću i Državnom odvjetničkom vijeću. Ovim institutima u pravnom smislu treba nadodati i one odredbe koje se odnose na europski uhidbeni nalog, Hrvatsku narodnu banku, Državni ured za reviziju, a vrlo je bitna predložena izmjena Ustava Republike Hrvatske koja zapravo direktno regulira što predstavlja izvore prava u Republici Hrvatskoj. U drugu grupu ustavno-pravnih pitanja ulaze ili ta pitanja sačinjavaju oni ustavno-pravni instituti koji će u svojoj punini zaživjeti tek pristupanjem Republike Hrvatske Europskoj uniji a oni se odnose na pravnu osnovu članstvu, prijenos ustavnih ovlasti, sudjelovanje u institucijama Europske unije, pravo građana Europske unije. E sada, shodno svemu izloženom treba naglasiti, a već su neki od kolega to već debelo podvukli, da bez izmjene Ustava Republike Hrvatske u gore naznačenom smislu ne samo da nema ustavno-pravne osnove za pristupanje Europskoj uniji, već ukoliko se izmjene se ne dogode proces pregovaranja, a koji je vezan pogotovo za izmjenu zakonodavstva u segmentu pravosuđa ne može se nastaviti, a samim tim niti zaključiti. Dakle, ove izmjene i dopune Ustava Republike Hrvatske su nužne u postupku pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji i bez njih je taj postupak nemoguće dovršiti. Slijedom izloženog ovim Ustavnim promjenama treba pristupiti bez odugovlačenja i bez jalovih ustavno-pravnih rasprava koje sam proces nepotrebno odugovlače, a u konačnici bi imale za rezultat neispunjenje obveza Republike Hrvatske, upravo u smislu pristupanja Europskoj uniji. I na samom kraju dopustite mi isto tako nekoliko rečenica o jednom ustavno-pravnom institutu o kojem je i danas bilo ne znam iz kojeg razloga najviše riječi, govora, najviše osvrta i neki su uvaženi zastupnici spomenuli i to s pravom čak i nepotrebne žuči kada se raspravlja ili razgovara o tom ustavno-pravnom institutu. Pretpostavljam o kom institutu se radi, to je članak 45. Ustava. Dakle, to je onaj dio Ustava koji određuje pravo glasovanja, dakle svih državljana Republike Hrvatske bez obzira na prebivalište, državljana Republike Hrvatske koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. U tom članku 45. Ustava, dakle Ustav u svojoj punini razrađuje opće jednako biračko pravo kao nedjeljiv i univerzalni ustavno-pravni institut koji je razrađen na način da svi hrvatski državljani, ponavljam svi hrvatski državljani imaju opće i jednako biračko pravo sa navršenih 18 godina u skladu sa zakonom. Biračko pravo se ostvaruje na neposrednim izborima i tajnim glasovanjem. Ustav isto tako nalaže u članku 45. da se na izborima za Hrvatski sabor i predsjednika Republike Hrvatske ostvarenje biračkog prava ima osigurati državljanima Republike Hrvatske koji se u doba izbora zateknu izvan njezinih granica tako da mogu glasovati i u državama u kojima se nalaze. Dakle, nesporna je činjenica da se svim državljanima Republike Hrvatske u inozemstvu treba omogućiti glasovanje, a što se opet treba urediti ne direktnom ustavnom odredbom, po mom mišljenju sasvim sigurno ne direktnom ustavnom odredbom, već Izbornim zakonom i gdje uvijek na raspolaganju kao što se između ostalog ustavno-pravnoj teoriji i stručnoj literaturi možemo pročitati i pronaći, dakle postoje dva način ili dva rješenja. Prvo od njih je glasovanje u diplomatsko-konzularnim predstavništvima tamo gdje to strana država dozvoljava, i drugo naravno dopisno glasovanje, odnosno glasovanje putem pošte. I zaključno. Evo ovu odluku apsolutno treba poduprijeti, a sve ono što u ovoj izmjeni Ustava je "sporno" o čemu se još mora raspravljati i treba raspravljati, to ne smije uvjetovati, odnosno zastajkivanjem ili zastojem u procesu izmjene Ustava. Ove ustavne promjene su nužne u prvom redu i radi dovršetka pregovora ili procesa pregovora ... pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, a potom naravno definiranje ustavno-pravne pozicije Republike Hrvatske kada ona postane punopravnom članicom Europske unije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre, kolegice i kolege. Pa evo dakle pred nama se nalazi Prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske koji je utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav nakon što su provedene rasprave u Saboru i to 14. listopada 2009. o prijedlogu odluke o pristupanju promjene Ustava s prijedlogom nacrta promjene Ustava koje je uputila Vlada Republike Hrvatske. I 22. listopada prošle godine također o izbornom predmetu koje su podnijeli 52 zastupnika Hrvatskog sabora. Nakon provedene obje rasprave kao što je već i rečeno nije se glasovalo ni o jednom prijedlogu odluke, već je utvrđeno da se ustroji paritetna radna skupina koja će pokušati usuglasiti prijedloge i rješenja iz oba prijedloga. Radna skupina je nakon niza sastanaka i međusobnih konzultacija usuglasila većinu. Govori se čak 90% rješenja iz oba prijedloga ustavnih promjena, dakle prijedloga Vlade i prijedloga skupine zastupnika. No međutim, oko određenih instituta nije postignuto suglasje. O kojim se konkretno institutima i člancima radi u raspravi je već rečeno pa ih neću ponavljati. S obzirom da je prošlo više od 6 mjeseci od rasprava o ustavnim promjenama u Saboru, radna skupina kao ni političke stranke nije se uspjela u potpunosti usuglasiti. Mislim da je opravdan prijedlog da se nastavi postupak izmjena i dopuna onih odredbi ustava koje su usuglašene, odnosno koje su potrebne za dovršetak pristupnih pregovora i članstvo Hrvatske u Europskoj uniji. Naravno to ne znači da i dalje nije moguće usluglašvanje i postizanje konsenzusa o preostalim otvorenim pitanjima ustavnih promjena i uvjeren sam da će i ova rasprava tome svakako doprinijeti. Iz dosadašnjih rasprava proizlazi da najveći prijepor ovom postupku promjena ustava izaziva ostvarivanje biračkih prava hrvatskih državljana koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Prijedlog skupne zastupnika SDP.a, HNS-a i IDS-a bi je da se ukine mogućnost glasovanja hrvatskim državljanima na posebnim izbornim mjestima u inozemstvu. Sada je aktualan koliko sam razumio prijedlog da bi hrvatski državljani u inozemstvu mogli glasovati samo u veleposlanstvima i konzularnim predstavništvima i govori se da je to nekakav kompromis. Ali kada je riječ o ovom aktualnom prijedlogu skupine zastupnika, mišljenja sam da to više nije ustavna materije, već materija koja se uređuje ili se može urediti zakonom. Taj prijedlog o određivanju mogućnosti glasovanja samo u veleposlanstvima i konzularnim predstavništvima nije nikakve suštinske prirode i ne zadire u institut općeg biračkog prava, jer državljani koji imaju prebivalište izvan Hrvatske bi i dalje imati pravo glasovati izvan područja Republike Hrvatske. Iz toga proizlazi da se takvim prijedlogom samo tim ljudima želi otežati pristup biračkim mjestima, želi im se stvoriti dodatne troškove čime ih se želi demotivirati za izlazak na izbore. Mislim da to niti je opravdano niti je korektno prema tim ljudima. Također smatram da opravdanje za uvođenje takvog načina glasovanja nije niti ne može biti sprečavanje mogućih nepravilnosti. One se rješavaju na druge načine. Prije svega poboljšanjem i unaprjeđenjem sustava kontrole i nadzora nad provedbom izbora, uređivanjem i ažuriranjem biračkih popisa. Isto tako naglasit ću da povezivanje biračkog prava sa plaćanjem poreza i sličnim uvjetima sa ustavno-pravnog stajališta ne stoji. Za ostvarivanje općeg biračkog prava potrebno je ostvariti tri preduvjeta i to određenu dob, kod nas je to navršenih 18 godina života, poslovnu sposobnost i državljanstvo. Također želim reći kada je riječ o glasovanju dijaspore da se javnosti stvara dojam kako je to neka naša hrvatska umotvorina, da takva mogućnost postoji samo kod nas. To je naravno potpuno krivo i netočno. Treba reći da najveći broj država u Europskoj uniji kroz različite modele omogućava ostvarivanje biračko pravo svojim državljanima koji žive, odnosno imaju prebivalište izvan područja matične zemlje. Na kraju ću reći da se nadam da smo kao zastupnici ovog Visokog doma toliko odgovorni da odlučivanje o ustavnim promjenama neće usporiti ili ugroziti europski put Hrvatske. Znamo da je nužnost određenih ustavnih promjena naznačena i od strane Europske unije tijekom procesa pregovora o pristupanju u određenom broju pregovaračkih poglavlja pri čemu su pojedine ustavne promjene utvrđene kao izravni uvjet za zatvaranja poglavlja. Evo iz navedenih razloga podržat ću ovaj prijedlog odluke o pristupanju promjene Ustava Republike Hrvatske koju je utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i kojeg je prihvatila Vlada Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Josip Salapić.
... [[Govornik se naknadno uključio.]] danas prije svega odgovornost za ono što je pred Republikom Hrvatskom a to je završetak pregovora za ulazak u Europsku uniju, te zatvaranje te zatvaranje institucionalnoga i pravnoga okvira da bi naša država postala punopravna članica Europske unije. Odgovornost na Hrvatskoj demokratskoj zajednici i vladajućoj koaliciji je da do kraja ove 2010. godine se završe pregovori što je započela i Vlada SDP-a, a završava danas Vlada HDZ-a sa svojim partnerima. Prije svega tri rasprave, demokratska procedura koja je trajala 6 mjeseci, puno prijedloga, puno i mogu reći i kompromisa od prve rasprave ovdje od prijedloga Vlade do rasprave koje je predložilo 52 zastupnika SDP-a do zaključaka radne skupine koja je imala više od 7 sastanaka do stručnih rasprava na tribinama, seminarima, okruglim stolovima. Mislim da je 6 mjeseci dovoljno da u ovom ključnom trenutku kažemo da je vrijeme na svim zastupnicima ovdje u Hrvatskom saboru da prije svega preuzmemo odgovornost za završetak ovog vrlo važnoga akta. Temeljni pravni dokument u državi hrvatski Ustav ne mijenja se svake godine. Mijenja se na onaj način i mogu reći slobodno u povijesnim trenucima. Ovo je povijesni trenutak za našu zemlju, povijesni trenutak da shvatimo svi zastupnici ovdje u Visokom domu Hrvatskom saboru da preuzmemo odgovornost i da omogućimo našoj Vladi da do kraja 2010. godine zaključimo pregovaračko poglavlje pregovore oko pristupa naše zemlje Europskoj uniji, te da se nađe kompromis i suglasnost ovdje u Hrvatskom saboru da ono što se dogovorilo na obje strane, na oba nacrta na radnoj skupini ovdje u Hrvatskom saboru usvojimo. Mislim da tu nema nikakovih nedoumica i nesuglasica, da crta nije podvučena, da sve ono što je ostalo nejasno još uvijek na nama zastupnicima, na radnom tijelu, Odboru za Ustav i Poslovnik ostaje da se razgovara. Ali je došlo vrijeme s obzirom da je već pola 2010. godine da u ovom trenutku prihvatimo ove promjene. Ja ih podržavam, a nadam se da ćemo svi kolege podržati ovdje u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Goran Beus Richemergh. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Silvano Hrelja. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Gubi pravo na raspravu. I sada je na redu onda uvaženi zastupnik Neven Mimica. Ima ga. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. U pitanjima promjene Ustava na djelu je rekao bih ovdje u Hrvatskom saboru i prema Hrvatskom saboru a poglavito prema oporbi u Hrvatskom saboru svojevrsna manipulacija, proceduralna i sadržajna manipulacija. Kažem proceduralna manipulacija jer je Odbor za Ustav i Poslovnik odlučio preglasavanjem dokinuti mandat neograničeni mandat saborski koji je imala paritetna radna skupina i koja je dobila taj mandat od Sabora da uskladi stajališta i prijedloge dva ovlaštena predlagatelja. To je napravljeno na način da se zadiralo i u sadržaj onoga što je dogovoreno na paritetnoj radnoj skupini. Znači, ne samo da je ta paritetna skupina dezavuirana, za očekivati je bilo barem da se ta radna skupina obrati Hrvatskom saboru i podnese izvješće što je što nije, što može što ne može napraviti, a ne da to umjesto nje napravi Odbor za Ustav. Nego je taj Odbor za Ustav napravio i sadržajnu manipulaciju kada je odlučio svojevoljno rekao bih po kriteriju korisnosti za vladajuću stranku birati između onoga što je već dogovoreno na radnoj skupini kao opseg, pa čak i konkretan sadržaj i izričaj ustavnih promjena i predložiti Saboru preglasavanjem donošenje odluke o pokretanju ustavnih promjena i o opsegu koje te promjene trebaju obuhvatiti. Po svemu ocjenjujem da je vladajući HDZ krenuo putem koji ne vodi nikuda, koji ne vodi k rješenju, koji može završiti samo u istjerivanju krivca za ne donošenje ustavnih promjena a to je posao koji nikome ne treba. To je posao koji ne može donijeti rezultata i bilo bi dobro na vrijeme vratiti se razumu, vratiti se racionalnom političkom razmišljanju, promišljanju i odlučivanju i vratiti se za stol na kojemu bi se postigla po meni moguća suglasnost o opsegu i sadržaju ustavnih promjena. Naime, odgovornost, rekao bih neprenosiva odgovornost je na Vladi, na svakoj Vladi u svakoj državi da stvara uvjete za izvršavanje, za ostvarivanje nacionalnih i državnih prioriteta i interesa. Tako je i na ovoj Vladi neprenosiva odgovornost da stvori uvjete za završetak pregovora i za ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Pokušaj da se ta odgovornost prebaci na drugoga jednostavno ne pomaže. Čak i kad bi se uspjelo u toj nemogućoj zadaći prebacivanja neprenosive odgovornosti, čak kad bi se kojim čudom to i uspjelo rezultata ne bi bilo. Ako bismo imali krivca ne bismo imali Ustav. Prema tome, mislim da je odgovornost to veća pred svima da se vratimo političkom razumu i da dogovorimo način kako već na ovoj fazi utvrđivanja odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske i utvrđivanju opsega tih promjena kako ih nadopuniti na način da se omogući kvalitetna konsenzualna rasprava o tome kako izaći ili kako doći u situaciju da u onoj trećoj fazi ne dolazimo u Sabor sa nacrtom promjena oko kojih bi postojala neizvjesnost kako će koja politička stranka glasovati o njoj. Često ovaj posao proglašavanja unaprijed opstrukcije onda traženja krivaca, lociranja krivaca kako je to netko već i izjavljivao ne vodi do uspjeha. Narod zna da istjerivanje jedne životinje može završiti istjerivanjem sasvim neke druge. Prema tome, kada govorimo o tom poslu u koji se očito upustio vladajući HDZ, poslu unaprijed traženja alibija za odlaganje završetka pregovora unutar samonametnutih rokova držim da tu jednostavno ne smijemo i nećemo, što se mene tiče ja ne želim sudjelovati u takvoj vrsti rasprave o hrvatskome Ustavu. Glavni razlog ili glavni prijepor naizgled je činjenica da oporbeni zastupnici ili ovlašteni predlagatelji iz kruga oporbenih zastupnika zadržavaju svoju inicijativu da se Ustav promijeni i u čl. 45. u kojem se radi o načinu ostvarivanja biračkoga prava državljana RH s prebivalištem izvan RH, a ne o, kako je tendenciozno i na ovom današnjem zasjedanju pokušano prikazati i iskriviti tu inicijativu u pokušaj ukidanja prava glasa za dijasporu. Prema tome, radi se o načinu ostvarivanja prava glasa, o definiranju toga načina glasovanja i to je pitanje koje kažem naizgled je u suštini i na vrhu interesa za koji držimo da se treba definirati i u ovim izmjenama Ustava. Međutim, radi se i o širem problemu. Naime, Odbor za Ustav, pa i Vlada je to prihvatila, izašao je pred Sabor sa suženim ne cjelovitim, okrnjenim europskim paketom ustavnih promjena pod izlikom da se radi o europskom paketu bez kojega se ne može završiti proces pregovora o ulasku Hrvatske u EU. Da, taj paket sadrži i dijelove ustavnih promjena bez kojih se ne mogu završiti pregovori, ali on ide i dalje od toga. Ide i djelomično i u područje stvaranja uvjeta za normalno funkcioniranje Hrvatske kasnije u članstvu EU. I nije spor u tome što ide i dalje od uvjeta za završetak pregovora, ali je spor u tome i problem u tome što ide nedovoljno daleko u tome. Naime, po nama, ovo je izuzetna prava prigoda da taj europski paket učinimo cjelovitim, da ga ojačamo sa svim onim odredbama, a mi smo predložili 8 takvih dopunskih odredbi. Znači, proširenje opsega ustavnih promjena još na 8 područja sa kojima bi tek taj europski paket zaista bio europski, sa kojima bi tek se moglo govoriti o cjelovitom omogućavanju funkcioniranja Hrvatske unutar EU u uvjetima koji znače jačanje ljudskih prava i temeljnih sloboda, koji znače jačanje osobnih i političkih prava i sloboda. Takav cjeloviti paket je nešto što jednostavno o čemu moramo razgovarati i za što pozivam sve strane da ponovno sjednu za stol i da bez ovako proširene odluke ne donose odluku koja jednostavno ne može dovesti do uspješnog završetka ovoga procesa. Ja jesam za europski paket, ja jesam za cjelovito rješenje svih pitanja koja omogućavaju Hrvatskoj funkcioniranje u EU. Znači, europski paket da, ali ne europska dopisnica kao što je ovaj prijedlog koji je danas nama na stolu. Da se nije vodilo računa o ukupnosti potreba ustavnih promjena pokazuje i činjenica da je jednostavno izostavljen iz ovog obujma promjena čl. 7. Ustava koji govori o načinu donošenja odluka o angažiranju Hrvatskih Oružanih snaga i savezničkih snaga bez koje izmjena jednostavno Hrvatska ne može funkcionirati kao članica NATO saveza i ne može izvršavati svoje obveze unutar NATO saveza. Prema tome, izvršavanje te međunarodne obveze nije moguće po sadašnjem obujmu Ustava i to je još jedan od razloga zbog kojega treba proširiti obujam promjena i zbog čega treba ponovno vratiti stvari na ozbiljnu raspravu o tome što sve treba sadržavati ovaj europski paket ustavnih promjena. Hvala.
Zahvaljujem. Na kratko ćemo prekinuti sjednicu kako bi u vaše i u svoje ime pozdravio članove izaslanstva Odbora za pitanje Europske unije Bundestaga Savezne Republike Njemačke koji su u službenom posjetu Hrvatskom saboru. Dobro došli! [[Pljesak.]] A mi nastavljamo dalje s našim radom. Imamo 3 ispravka netočnog navoda na izlaganje uvaženog zastupnika Nevena Mimice. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Pa kolega Mimica je netočno tu rekao što nije istina ni točno da je to proceduralna i sadržajna manipulacija ako sam ga dobro shvatio, a zapisao sam što je rekao. Pa nije proceduralna, kolega Mimica vi to jako dobro znate da je sukladno Ustavu i Poslovniku Hrvatskog sabora Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav uputio znači ovo u proceduru u Parlament. Znači, nema nikakve tu proceduralne poštivanje zakona. Što se tiče sadržajne manipulacije, pa vi niste ni jednom riječju rekli što je sporno osim sada čl. 7. koji ste naveli, a lijepo vam je rekao kolega Šeks da sve što je oporba predlagala odbor je prihvatio. Osim samo jedne sporne stvari, a to je bilo glasovanje hrvatskih državljana izvan RH. I tu je bilo pitanje gdje se ne slažemo, a sve ostalo je bilo prihvaćeno. Znači ne možete govoriti ništa o sadržaju nego o tome gdje se ne slažemo, a ne želite prihvatiti da se Zakonom o izborima to riješi.
Hvala lijepa. Na redu je ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Pa evo gospodin Mimica je rekao da je vladajući HDZ krenuo putem koji ne vodi nikud, vratite se razumu. Nije točno, u ime Vlade jutros je ministar Šimonović, a i sama premijerka jučer je rekla da su vrata otvorena za pregovore i dakle put ne vjerujem da ne vodi nikud. Vjerujem da ćemo naći dogovor. Drugi netočan navod, ne želim sudjelovati u takvoj vrsti rasprave o Ustavu, a upravo ste u njoj sudjelovali i itekako ozbiljno razgovarali. Prema tome netočan je navod. I treći, okrnjeni EU paket. Mislim da taj okrnjeni EU paket ne stoji iz razloga koji je upravo gospodin Kunst rekao.
Zahvaljujem. I Frane Matušić ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Netočno je kolega Mimica vi to dobro znate da je netočno da vladajući traže unaprijed alibi za eventualno kašnjenje pregovora. Vi jako dobro znate da se pojedina poglavlja u pregovorima ne mogu zatvoriti ako se ne naprave izmjene Ustava. Jasno da ukoliko dođe do opstrukcije s vaše strane da se neće moći dovršiti pregovori. Prema tome, ne tražimo mi unaprijed alibi mi samo upozoravamo na žurnost tih promjena i drugo … spominjete članak 7. Pa postavlja se pitanje kako onda sada Hrvatske snage sudjeluju u borbenim snagama NATO Saveza, temeljem čega, ako vi kažete da je nemoguće u budućnosti slati te snage. Temeljem čega smo ih do sada slali.
Zahvaljujem. Na redu je u pojedinačnoj raspravi gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Hvala lijepa. Kada čovjek pročita ovo Izvješće Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav od 20. travnja onda na drugoj stranici u trećem odlomku stoji: „Na posljednjem sastanku paritetne skupine održanog 15. veljače“, pazite paritetna skupina se od 15. veljače do 4. mjeseca nije sastajala, „zaključeno je da nije postignuto suglasje u vezi članka 15.(1), članka 45.(2), članka 65.(3), članka 86.(4), članka 141.(5)“. Dakle, gospodine potpredsjedniče Sabora nije točno da postoji nesuglasje oko samo jedne točke, nego u svom izvješću pišete da postoji nesuglasje oko 5 točaka. Drugo, ja vidim stvari malo drugačije od onoga što je ovdje predstavljeno i onoga čemu je ovdje govoreno. Govorit ću samo o jednome aspektu to je članak 65. Članak 65. Ustava govori o obaveznom obrazovanju. O članku 65. Ustava postoji konsensualno suglasje da taj članak treba mijenjati, ja ću vam navesti nekoliko podataka. Vlada je predložila promjenu tog članka, predstavnici Vlade su na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu odustali od one formulacije koju su predložili i ostalo je da se nađe odgovarajuća formulacija za zamjenu postojećeg članka 65. SDP pa su se onda priključili HNS i IDS je predložio svoju verziju članka o obveznom i besplatnom obrazovanju ali to nije bilo prihvatljivo, potom su predstavnici SDP-a bili kod potpredsjednika Sabora i predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, i kako se nismo mogli složiti potpredsjednik Sabora je ovlastio predsjednika Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu da zajedno sa predstavnicima SDP-a nađu prihvatljivo rješenje. Rješenje je prihvaćeno nakon sat vremena, ali ga je predsjednik odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav odbio. Dakle, molim vas postoji suglasnost, bez ikakovih do sada manifestiranih otpora i drugačijih mišljenja da se članak 65. Ustava mijenja. MI moramo naći načina da nađemo zajedničku formulaciju da ga zajedno promijenimo. O čemu je zapravo ovdje riječ? Riječ je o obrazovanju koje je glavni motor razvoja čovječanstva u 20. i 21. stoljeću i možemo ga zapravo proglasiti jednim od ključnih elemenata za dobrobit pojedinaca i za dobrobit ljudi uopće i o tom obrazovanju, odnosno statusu obrazovanja u Ustavu govorimo iz dva specifična rakursa ili dva specifična elementa. Jedan je kolegice i kolege da je 200 godina stara tradicija, naime od kada Europa počinje državno kontrolirati obrazovanje, da obrazovanje ima dvije komponenta, jedna od tih komponenti je obrazovanje za rad, odnosno obrazovanje koje će osposobiti ljude da privređuju sredstva za život. Druga specifična okolnost je da je 20. i 21. stoljeće u kojima strahovito brzo i strahovito enormno raste količina spoznaja i znanja, te se obrazovanje specificira ali istodobno se produljuje. Proces obrazovanja se produljuje i to je situacija u gotovo svim razvijenim zemljama. Dakle, konstantno se produljuje školovanje, dapače, sasvim je jasno da formalno obvezno školovanje ne može biti dostatno za cjelokupnu ljudsku egzistenciju nego se onda uvodi još cjeloživotno učenje ili drugačije govoreći da skratim cijelu priču obrazovanje je permanentno u današnjemu svijetu. Europske države to rješavaju na različite načine, neke Ustavima, neke različitim zakonskim mjerama, ali gotovo sve, a sve zemlje Europske unije imaju obvezatno obrazovanje do stjecanja prve kvalifikacije. Dapače, zemlje europske unije, kontinentalne zemlje Europske unije i stimuliraju različite oblike obrazovanja i nakon prve kvalifikacije pa je u cijelom nizu Europskih zemalja visoko obrazovanje gotovo potpuno besplatno. Takve promjene, u sustavima obrazovanja prepoznate su u Hrvatskoj kolegice i kolege, SDP to već u nekoliko mandata ima u svom programu, HNS to ima u svom programu, HSLS to ima u svom programu, Vlada u zadnja dva mandata ima srednje obrazovanje u svom programu. Strategijski dokumenti Vlade o razvoju Hrvatske, o razvoju sustava obrazovanja u Republici Hrvatskoj, saborski dokumenti priznaju potrebu za obrazovanje, dakle ili obaveznu srednju školu ili obrazovanje do prve kvalifikacije. Dakle, postoji suglasje postoji politička atmosfera, postoji nasušna potreba da se to riješi. I stoga je nužno ja mislim da se oko toga usuglasimo i dogovorimo. Da nađemo neku smislenu i stručno dogovorenu formulaciju koja će zadovoljiti buduće promjene ali i koja će počivati na trenutačnim mogućnostima. Osim toga ja bih vas podsjetio da smo i po Ustavu i po prisezi koju smo izricali kada smo se prihvaćali mandati obavezni brinuti o zajedničkom i općem dobru. Nema boljeg načina u relativno Hrvatska je relativno neobrazovanog stanovništva, da to činimo nego tako da unapređujemo obrazovanje. To mora biti manifestacija naše brige za opće dobro, svih nas, i nadam se da će oko toga biti također pozitivni konsenzus. Stoga oko onoga oko čega postoji suglasje, kolegice i kolege, moramo naći dovoljno političkog uma da nađemo zadovoljavajuće i stručno prihvatljivo rješenje i da na taj način također smognemo dovoljno političke volje da napravimo osnovu za drugačiji obrazovni sustav koji će unapređivati ovu zemlju i njezine građane.
Zahvaljujem. Na redu je u pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo nakon pažljivo saslušane rasprave od jutra do sada, ja bih ukratko želio dati punu potporu ovim najavljenim promjenama Ustava koje su dakle prije svega potrebne kako bi Hrvatska osigurala ulazak u Europsku uniju, a ulazak Hrvatske u Europsku uniju je dobro koje je dobro za sve, koje je dobro u tom slučaju i za Hrvate izvan Hrvatske. S druge strane također moja potpora i svim onim točkama oko kojih su se svi usuglasili, a ići će u paketu izmjenama Ustava, dakle mislim na ono nezastarijevanje kriminala u pretvorbi i za ona pitanja koja su također važna i koja su po sebi ja bih rekao možda pitanje jednoga i na koncu konaca duga Hrvatske prema nekom vremenu u kojem nažalost je bilo i onoga što ne želimo zapravo da se više u Hrvatskoj ne ponavlja, a to je da se događa i kriminal u pretvorbi i privatizaciji. Također moja potpora i svim odredbama koja se odnose na prava nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj jer je to naprosto demokratska stečevina. Iako nije predmet današnjih izmjena i promjena Ustava, dakle pitanje glasovanja hrvatskih državljana izvan Republike Hrvatske naprosto se je nemoguće danas ne osvrnuti na to pitanje jer se današnja rasprava uglavnom nažalost vodila oko toga pitanja. Ne želim ovdje nikome odgovarati, nego želim zapravo iskoristiti ovih par minuta zbog hrvatske javnosti kako ne bi dosadašnje rasprave stvarno naše ljude koji gledaju ovaj prijenos dovele u zabludu. Ne govorimo kada govorimo o pravu glasovanja Hrvata izvan Hrvatske ne govorimo separatno o pravu jednih dakle izdvojeno pravo jednih u odnosu na druge. Govorimo općenito i ne govorimo o svim Hrvatima jer svi Hrvati izvan Hrvatske ne mogu glasovati na izborima za Sabor i za predsjednika Republike Hrvatske nego govorimo isključivo o hrvatskim državljanima. Dakle, hrvatski državljani imaju jednako pravo sa svim hrvatskim državljanima bez obzira gdje oni žive. U svijetu postoji 115 zemalja i velika većina njih su u Europskoj uniji koji dopuštaju pravo glasa svojim državljanima izvan matične zemlje. Sada je sasvim drugo pitanje na koji način će biti uređen taj mehanizam ostvarivanja toga prava. I posve se slažem s onima koji ne misle da to treba biti regulirano Ustavom. Već sam jutros kazao npr. Slovenci su to riješili posebnim zakonom, Zakonom o Slovencima izvan Slovenije kojim su dali pravo glasovanja svojim sunarodnjacima izvan Slovenije. Neki drugi su riješili na drugi način. Mi ovdje ne trebamo ja bih rekao doticati ona pitanja koja nas dijele, nego trebamo se zadržati na onim pitanjima koja nas povezuju i koja idu na dobro Hrvatske. A nije dobro Hrvatske ako se dijelimo i po pitanju promjene Ustava, a jedini cilj promjene Ustava je ulazak Hrvatske u Europsku uniji kojeg držimo da je sam po sebi dobar. Prema tome, ja stvarno pozivam i molim ajmo se stvarno vratiti malo sebi, svojim izvorima, svojim na koncu konaca i teretima prošlosti kroz koje je ovaj narod prolazio kako bi ostvario između ostaloga suverenu državu. Ako se tome vratimo onda ćemo imati puno više odgovornosti i nećemo postavljati pitanja koja nemaju veze sa promjenom Ustava obveznom za pristupanja Europskoj uniji. Evo recimo kolege iz SDP-a kolege iz drugih oporbenih stranaka one ne spore, i to je dobro, ne spore pitanje prava glasa hrvatskih državljana izvan Hrvatske, ali spore način spore osobito pitanje pravo glasa Hrvata iz Bosni i Hercegovine. Mislim da u ovoj današnjoj raspravi to je prevladalo, nažalost bez ikakve potrebe. Neshvatljivo je ako se ne osporava to pravo da se postavlja pitanje i govorio o ovom pitanju na način da se to pravo uskrati. Dakle, ne možemo govoriti o pravu ali onda osigurati sve žive mehanizme da bismo zapravo to pravo uskratili i svesti se na jednu onu sintagmu one basne o rodi i lisici u smislu one ponude hrane iz onih zdjela iz koje niti jedna niti druga nije mogla jesti. Ne možete prihvatiti pristup, imaju Hrvati recimo u Bosni i Hercegovini pravo odnosno hrvatski državljani sudjelovati u izborima sa Sabor Republike Hrvatske ali ćemo im ograničiti pristup. Pa to je onda korektnije kazati, hajmo dokinuti ovo pravo. Jedini odgovor, civilizirani odgovor na ovo pitanje, dakle ako ne želimo ljude maltretirati izvan Hrvatske je zapravo već ponuđen i nije mi jasno zašto je odbijen. Živimo u 21. stoljeću i poznata je tehnologija glasovanja, ja bih rekao bez muke i bez svih ovih mogućih osporavanja i pitanja. Pa to je dopisno glasovanje. To je mehanizam kojeg su usvojili brojni narodi, nije mi jasno zbog čega od njega bježimo i zbog čega ga ne prihvatimo kao jedan doseg jedno na koncu civilizacijski, tehnološki doseg i kojeg koriste europski narodi, prema tome može ga koristiti i hrvatski narod. Ponavljam oko 115 zemalja svijeta omogućuje pravo glasa svojim državljanima izvan matičnih država. Među njima su recimo i Italija, i Mađarska, i Španjolska, i Irska, i Slovenija. Italija ima 12 zastupnika u jednom domu a u drugom 6. dakle i svi mogu glasovati u konzulatima i svi mogu uputiti svoj glas kao dopisni. Zanimljivo je spomenuti da je Francuska također omogućila svim svojim državljanima izvan Francuske glasovanje na izborima. Međutim oni nisu imali predstavnike birane u francuskom Parlamentu niti imaju zastupnike, ali su najavili da će od 2012. godine uvesti i to pravo. Dakle, trend, ja se ispričavam ali stvarno je nemoguće govoriti. Dakle, trend u Europskoj uniji je da se to pravo omogući a ne da se to pravo spriječi. sa citatom kojeg je iz jednog teksta u kojem govori jedan od najpoznatijih stručnjaka u međunarodnom pravu, čovjek našeg korijena Mark Đigara. On je kazao doslovno ovako a živi u Francuskoj. Zabraniti ili ograničiti skupini građana i pripadnika nacije da sudjeluju u glasovanju. Znači, otežati im državljanstvo, isključiti ih od nacionalnog korpusa i lišiti ih prava. To su diskriminatorske prakse na uštrb javnih individualnih sloboda, arhaične i ne bi smjele postojati u istinskoj demokraciji. Evo, pozivam vas sve da se doista priklonimo tom jednom europskom pristupu i u ovom pitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Danijel Srb. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Pa je onda na redu uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Mislim da su dvije pojave najsnažnije utjecale i obilježile uspostavljanje Hrvatske države, a to je brutalni rat i proces pretvorbe i privatizacije. To smo osjetili, osjećamo i osjećat ćemo dugo u budućnosti. Bojim se i od jednog i od drugog ostat će trajni ožiljci. I kako danas u cijeloj raspravi nitko nije se osvrnuo na onaj dio kojim se u ovom Prijedlogu odluke o pristupanju promjene Ustava Republike Hrvatske osvrnuo na onaj dio koji, dodatku stavka 31. Ustava Republike Hrvatske i dodatkom stavka 4. kojim se želi postići da ne dođe do zastarijevanja kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela o procesu pretvorbe i privatizacije mislim da taj dio zaslužuje posebnu pozornost. I zato taj iako podržavam u cjelini ovaj prijedlog posebice ga podržavam zbog tog dijela. A zašto taj dio podržavam? Pa zato što je nesporno da je u procesu pretvorbe i privatizacije počinjeno mnoštvo kaznenih djela, zato što je nesporno da mnoga kaznena djela nisu sankcionirana i to dosta i zbog zastare. Nesporno je da je bilo i ratnog profiterstva. Nesporno je da su se mnogi proizvodi za vrijeme rata prodavali Hrvatskoj po trostruko većim cijenama, a nekima se nije ni plaćalo ono što je isporučivano. Nesporno je da se i novac od prikupljanja novca za oružje upotrebljavao u druge svrhe i osobne, a vrlo često čak i za sudjelovanje u procesu pretvorbe i privatizacije. Podržavam ovo i zbog nikad neobjavljenih menadžerskih ugovora o kojima se godinama govorilo. Zbog toga i zbog toga što su novopečeni tajkuni i tajkunčići otpuštali radnike, zatvarali tvrtke, prestajali sa osnovnom djelatnošću, rušili postojeće poslovne objekte i na istom zemljištu sagrađivali stambene objekte sa tvrtkom sa jednim zaposlenim ostvarujući enormne profite, a mnogi su ostali i bez posla. Podržavam i zato što je zbog načina na koji je proveden proces pretvorbe i privatizacije u Hrvatskoj ostalo bez posla 400000 ljudi. I zbog toga što nikad nije razjašnjeno kako su banke postajale vlasnicima turističkih objekata, hotelskih poduzeća i velikih turističkih kompanija. Kako su banke svoja potraživanja nastala temeljem zelenaških kamata pretvarajući ih u poslovne udjele i u dionice postajali vlasnici na taj način. I zbog toga podržavam zato što nikad nije razjašnjeno i odgovarano, oni nisu odgovarali koji su državnu imovinu prodavali kao svoju i dobili zato naknadu, kupoprodajnu cijenu a nikad nisu niti tu kupoprodajnu cijenu vratili državi, niti su za to odgovarali. Podržavam i zato što je nekada u procesu pretvorbe i privatizacije bilo zakonski određeno da potraživanja koja su starija od 60 dana nisu ulazila u temeljni kapital, a mnoge tvrtke su ta potraživanja starija od 60 dana nakon pretvorbe i privatizacije naplaćivala u desetcima milijuna tadašnjih maraka i nikad za to nitko nije odgovarao. Podržavam i zato što su nikad nije razjašnjeno kako su mnoge, a najviše banke od državnih institucija kupoprodajom stjecale mnoge dionice na trgovačkim društvima za jednu kunu ne po dionici za jednu kunu za sve dionice. A samo nekoliko mjeseci nakon toga prodavale ponovo državnim institucijama za desetke milijuna kuna ili njemačkih maraka tada. Samo jedna banka je u jednoj transakciji tako 68 milijuna eura prodala državnoj instituciji dionica koje je prethodno stekla za jednu kunu. Podržavam i zato što se nikad nije razjasnilo kako je moguće da se dokapitaliziraju privatna poduzeća a da se ne stekne vlasništvo nad tim poduzećima niti ima potraživanja uopće evidentiranima za to što se ulagalo u privatna poduzeća. Podržavam i zato što nikad nije razjašnjeno koliko je uloženo u Plivu, a kako su pojedine privatne tvrtke proizašle iz Plive, a danas se predstavljaju kao najmoćniji privatni poduzetnici koji čak pokušavaju kupovati ostatak Hrvatske. I zbog toga što nikad nije razjašnjeno kako je privatizirane velike banke u Republici Hrvatskoj, kako su privatizirane telekomunikacije, kako je Pliva, kako su privatizirani hoteli i sve ostalo. I unatoč svemu ovom što sam rekao postoje oni koji kažu da je pretvorba i privatizacija najbolje što se dogodilo Hrvatskoj od njenog osamostaljenja. Je, za njih i za njihove unuke. Ali za mnoge u Hrvatskoj nije. Mrzim to što moram reći da sreća nije prva riječ koja mi pada na pamet kad pomislim na pretvorbu. Puno toga mi pada na pamet osim sreće. Ali početkom '90-tih bila je dvojba ili u rat ili u pretvorbu i privatizaciju. Domoljubi odlučiše u rat, a oni drugi u pretvorbu i privatizaciju. Istodobno se nije moglo na 2 mjesta biti. Ali oni koji su u tom sudjelovali drukčije na to gledaju od onih koji su bili u ratu i koji nisu u tom sudjelovali. Što je logično. Uvijek oni na koje se odnosi nešto gledaju malo sa subjektivnošću, gledaju kako opravdati svoje postupke i ja ih razumijem. Od vrana se nikad nije očekivalo da hvale bilo koju drugu boju osim crne. Tako i oni koji su privatizirali poduzeća što će drugo nego hvaliti tu pretvorbu i privatizaciju. I od tih istih dolaze takve teze da su postignuti fantastični pozitivni učinci kroz pretvorbu i privatizaciju. Pa naravno, ako i ovo govorim nije znak da podržavam ono uređenje koje ne diktira tržište, ono gdje nema privatnog kapitala i poduzetništva, ali i uz pretvorbu i privatizaciju nismo dobili dovoljan stupanj razvijenosti tržišnih odnosa koji danas je glavna prepreka suzbijanju gospodarskog napretka. I zapravo vrlo često dolazi i do uvreda od onih koji su glavni kreatori. Kažu da svi koji misle drukčije i koji ne misle kao oni smatraju ih, kako kažu doslovno, budalama i neznalicama. Ja ih razumijem, razumijem da brundaju jer svi koji su u brlogu u pravilu brundaju. Ali ovo će biti prigoda da ovim promjenama ne zatvorimo oči nad prošlošću. Da se omogući razotkrivanje eventualno počinjenih kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela u procesu pretvorbe i privatizacije. Ali ovo je i prigoda za satisfakciju svim žrtvama te pretvorbe i privatizacije i tog ratnog profiterstva. Ovo je i od iznimne važnosti za budućnost Hrvatske države jer tko zatvara oči nad prošlošću ne vidi ni današnjicu dobro, a ostat će slijep i u budućnosti. Stoga, podržavam ovaj prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo 1 repliku, to je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani kolega Mariću, doista dijelim pa gotovo sve argumente plemenite vaše koje ste naveli iz kojih ćete razloga podržati Odluku o pristupanju promjenama Ustava. I u pravu ste za od jedno od najvećih zala Hrvatske koje još i dan danas plaćamo izuzetno visokom cijenom se desilo kriminalom u pretvorbi i privatizaciji. Međutim, ja izražavam bojaznost, strah, rezervu da samim ugrađivanjem odredbe u Ustav o tome da ta kaznena djela ne zastarijevaju nećemo riješiti gotovo ništa. Jer da bi takva odredba Ustava dobila operativnu funkciju trebat će promijeniti 10-ak zakona od Zakona o kaznenom postupku, Državnom odvjetništvu, USKOK-u i da sada dalje ne nabrajam, jer neće biti specijalnih retroaktivnih istraga u sferu pretvorbe, odnosno krađe i pljačke u privatizaciji. Možda netko slučajno nesmotreno, nesposoban, naivan uleti u mrežu pa se i nađe nešto iz tog doba. I drugi razlog mog straha je, ili nevjerice, u tome da velika većina njih, kolega Mariću, koji su kad su jedni odlučili obrana, a drugi privatizacija, i formalno nisu na vlasti i u vlasti, ali su na pozicijama u Hrvatskoj gdje imaju toliko snažan utjecaj na političko odlučivanje da za operativne provedbe takve ustavne odredbe i vraćanje nade žrtvama te pretvorbe neće biti gotovo ništa. Oni su upravo kroz taj kriminal
Privedite kraju, vrijeme. Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lesar mene nije strah kao što je vas strah. Ja se nadam, ali nikad ne prejudiciram niti prognoziram. Ovim samo iskazujem radost što se stvara, stvorit će se politički okvir, dakle politička volja postoji, a na drugim institucijama je koliko će se to sprovesti u djelo. Oni koji žele napraviti nešto ima načina kako će to napraviti. Oni koji ne žele uvijek će naći izliku da to ne naprave. Dakle, politička volja postoji sa ovom idejom i to je odraz političke volje. A na neovisnim institucijama je da odrade svoj dio posla. Ja nisam za to, niti može biti rješenje, da se pomogne siromašnima tako da se uništi bogate. Ne, ne može se nikako tako pomoći siromašnima, ali trebaju se kazniti oni koji su počinili kaznena djela.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom i na redu je uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Najprije nešto načelno. Čini mi se da bi se svi ovdje u sabornici složili da je Ustav općenarodni pravni akt. Dakle, općenarodni zakon u čijem kreiranju i donošenju moraju sudjelovati i mora im se omogućiti da sudjeluju i građani i državne i društvene institucije. To je akt koji projektira, anticipira izgradnju pravnog poretka u sljedećem periodu barem 10 godina. I odnosi se na sve pravne subjekte, bilo da se radi o fizičkim osobama, građanima, ljudima i gospodarskim i drugim subjektima. Dakle, nije dobro da se pod izlikom bilo čega ubrzava ili pritišće donošenje tog pravnog akta. Drugo što želim reći, a i ispraviti pojedine današnje sudionike koji su u političkom smislu nekorektno podmećali i imputirali da SDP zagovara ukidanje 11. izborne jedinice ili da se ne glasuje ili da ne glasuju građani, državljani Republike Hrvatske koji žive ili prebivaju izvan Republike Hrvatske, to je naprosto politička podvala. Treće što želim reći, proces postupak donošenja izmjena ili novele ovog Ustava bio je u režiji vladajućih. I stalno se manipuliralo sa vremenom i obimom promjena Ustava. DA bi javnost mogla sama zaključiti treba navesti nekoliko činjenica. Vladajući su samoinicijativno, u dobrom duhu, poštujući značenje Ustava i znajući za potrebe promjene Ustava, uvažavajući važnost promjena ustava, u veljači 2008. godine pokrenuli inicijativu i o tome je govorio potpredsjednik uvaženi kolega Šeks, poslali poruku, poziv društvenim i pravnim institucijama u Republici Hrvatskoj i drugima, i pojedincima i građanima i udrugama da podnesu inicijativu za promjenu i izmjenu Ustava Republike Hrvatske. Tada je HDZ mislio da ćemo brzo, ili da ćemo polako ići u izmjenu Ustava u interesu svih građana. Međutim, okolnosti koje su tada nastale eutanazirale su tu inicijativu, umrtvile, ubile cijelu godinu dana, da bi u veljači 2009. godine izostavili Sabor kao legitimne predstavnike građana, i pozvane da po Ustavu da sudjeluju i kreiraju promjenu Ustava, zanemarili i otišli u vladu, što je i dalje legitimni, ali to jednostranački jer Vlada je uvijek jednostranačka bez obzira na koaliciju i tamo su išli kreirati promjenu Ustava Republike Hrvatske. Tamo su išli kreirati izmjenu i to godinu dana nakon početka. I tada se opet javlja problem e sada bi mogli špekulirati ne odgovara vladajućima, ponovno eutanaziranje rada i Vladine skupine, umrtljivanjem, da bi krajem 2009. odlučili se ubrzati promjene Ustava i to ponovno iz Vladinog rakursa. Tada zastupnici legitimno njih 52 nastoji zaštititi one građane i interese koje predstavljaju, i potpuno ustavno zakonito i ravnopravno dolaze sa svojom inicijativom za promjenu Ustava Republike Hrvatske. Tada ponovno kreirajući ono što se danas događa, kažu neka oba prijedloga dođu ravnopravno u Sabor, koja je bila svrha tih prijedloga, zašto smo ih stavili na raspravu u Hrvatski parlament, pred Hrvatsku javnost da bi na kraju, nije, ili je ponestalo želje da se dogovara po političkoj volji dakle, zna se tko ima većinu u Odboru za Poslovnik, Ustav i politički sustav, koje bi promjene valjalo donijeti u promjeni Ustava. Da je situacija još da tako kažem više manipulirana, radna skupina koja je osnovana od ovog tijela, Hrvatskog parlamenta, od predstavnika građana, kao paritetna, jer imamo dva prijedloga koji imaju istu vrijednost Ustavnu i političku, nije završila posao, nije se obratila ovom Parlamentu i rekla mi ne možemo dalje, tražimo upute Parlamenta. Nego je ponovno po političkoj moći i političkoj volji vladajućih rekla nećemo više raspravljati jer se nama više ne raspravlja, idemo sa prijedlogom Odbora za Ustav, i preglasavanjem dođu sa prijedlogom ustavnih promjena, to su činjenice. Međutim, valja napomenuti radi Hrvatske javnosti da je u paritetnoj radnoj skupini za institute za koje su bili zainteresirani vladajući traženo rješenje pa je radna skupina formirala nekoliko puta pod skupinu da institute koji su bili sporni da se dođe do nekog kompromisa i ta podskupina vrati se u radnu skupinu Hrvatskog parlamenta. Tako je bilo sa definiranjem dodatnog prava glasa, javnost to mora znati, pa je radna skupina rekla, ok, to ne možemo ovdje izdefinirati valjalo bi da se konzultira predsjednica Vlade i koalicijski partner, pa je radna skupina rekla ok koalicijski partner iz SDSS-a i predsjednica Vlade će naći rješenje za dodatno pravo glasa nacionalnih manjina. Za sporno pitanje zastare, zastarijevanja za ratno profiterstvo također smo imali različita stajališta pa je radna skupina rekla da će predsjednik radne skupine i predstavnik SDP-a naći formulaciju koja će zadovoljiti radnu skupinu i doći do konsenzusa. Isto tako je bilo sa člankom 65. koji je recimo za SDP neuobičajeno važan, za politiku SDP-a pogled na razvoj hrvatske je neuobičajeno važan, a to je da se osigura školovanje na teret društva do prvog zanimanja. Pa je ta problematika delegirana u Odbor za obrazovanje i znanost. Dakle, kada se željelo i kada je postojala volja da se nađe kompromis i nađe rješenje onda se to i radilo. Kako je u početku promjena u prijedlogu Vlade odnosno u čak i idejama u samoj radnoj skupini došao prijedlog da se na referendumu o pristupanju Europskoj uniji mogu glasovati svi državljani Republike Hrvatske ali odlučuju oni koji žive u Republici Hrvatskoj, postavlja se pitanje što je sa člankom 45. Reakcija na to je bila da taj člana, odnosno način kako su se do sada održavali izbori, stvara sumnje u regularnost, stvara podjele među Hrvatskim nacionalnim bićem, stvara podjele među biračkim tijelom, izaziva sumnje u regularnost, postavilo se pitanje kako riješiti to i Ustavom i zakonima. Pa je bila inicijativa da se glasuje dopisnim putem, da se riješi međudržavnim sporazumom, čak ne od oporbe, da je problem tu tu da postoji došao je i prijedlog Vlada Republike Hrvatske da se mijenja Zakon o prebivalištu. Sve je to u sklopu rješavanja pitanja kako bi nastavio, prostim rječnikom rečeno trovati odnose u hrvatskom biračkom tijelu. Što sada oporba traži? Traži da u ime budućnosti nađe se rješenje koje će moći zadovoljiti da taj proces hrvatske institucije i Hrvatska država može nadzirati i kontrolirati da nema sumnje u ispravnost, istinitost i poštenje provedenih izbora.
Privedite kraju.
To je minimalni zahtjev koji svaki pametan čovjek u Hrvatskoj će podržati. Mi ne tražimo ništa što bi koristilo bilo kojoj partikularnoj želi ili stranci. Privest ću kraju. Kažem još jednu stvar. Ustava Republike Hrvatske treba riješiti vrlo važno pitanje, a to je pitanje odnosa Hrvatskog sabora i Vlade kada je Hrvatska u Europskoj uniji. Neki misle daje to pitanje riješeno.
Zahvaljujem.
Mislim da nije ni to riješeno. Drugim riječima nije istina da je samo jedno pitanje sporno među sudionicima koji bi trebali i morali usuglasiti se za donošenje Ustava, nekoliko pitanja nije riješeno.
Hvala lijepa. A mogli ste i jednom ste završili, a vi se javljate. Najprije imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo zastupnik Leko je netočno rekao da se radi o podvali da netko podvaljuje SDP-u da hoće ukinuti pravo glasa, da budem precizna državljanima Republike Hrvatske izvan Hrvatske odnosno koji nemaju prebivalište na području Hrvatske. To je jednostavno netočno. Jer evo ja čitam i imam u ruci prijedlog grupe 52 zastupnika od kojih je otprilike 85% SDP-ovaca koji kažu da predlažu da se u članku 45. na kraju dodaju riječi u Republici Hrvatskoj, a stavak 2. se briše, što znači da bi ostao tako izmijenjeni članak da hrvatski državljani imaju opće jednako biračko pravo glasa sa navršenih 18 godina i da ga ostvaruju neposrednim izborima, tajnim glasovanje u Republici Hrvatskoj. Stavak 2. koji sada u Ustavu govori o eventualnom načinu glasovanja.
Zahvaljujem. Vrijeme.
bi se brisao tim prijedlogom, dakle pročitala sam prijedlog.
Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Leko. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegica ispravlja što ja nisam rekao, čak navodi što sam rekao da ga krivo interpretira. U Republici Hrvatskoj se podrazumijeva sve što je Republike Hrvatska to zna kolegica, to su zaista predstavništva diplomatska i konzularna Republike Hrvatske. Ne može manipulirati da bi se svidjela. To nije fer.
Hvala lijepa. Niste rekli koji je članak povrijeđen tako da je to ispalo šeprtljavo. I to nije nikakva povreda Poslovnika. A sada imamo još jednu repliku, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Kolega Leko u ovoj raspravi između ostalog i o tome što je sve Odbor za Ustav propustio na plenarnu sjednicu, a što je stavio sa strane, čuo se argument naravno da se propustio onaj paket koji prije svega ima veze sa ulaskom u Europsku uniju i preduvjetima. Kasnije smo čuli da postoje nekakvi izuzeci. Time smo zapravo dobili argument da može i ovako, može i onako, ali samo kada je to u režiji HDZ-a. Ja ću podsjetiti da ima 6 pitanja iz inicijative i Vlada ili grupe zastupnika o kojima se radna skupina u potpunosti složila i usuglasila dakle čak i tekst ustavnih članaka koji su ispušteni iz ovog prijedloga. Dakle, 6 vrlo konkretnih pitanja, dva koja se odnose na Oružane snage, Javno bilježništvo, donošenje državnog proračuna, biranje sudaca Ustavnog suda i glasovanje manjina. Dakle, tih 6 pitanja koja po ničemu nisu bila sporna niti između dva predlagatelja niti među članovima radne skupine namjerno su izostavljena. Argument da u ovu priču idu samo oni članci koji se tiču Europske unije ne stoji i to smo već čuli, jer naprosto dva elementa nemaju veze s tim. Dakle, kada je po srijedi kako to tumači HDZ onda može biti taj argument korišten, a kada to govorimo mi onda to više ne vrijedi. To nije korektno. I ja vas pitam i kao člana odbora i kao člana radne skupine kako vi gledate na taj problem što 6 stvari koje smo totalno usuglasili uopće ne vidim ovdje u ovim prijedlozima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega vi ste sudionik radne skupine kao i ja. Atmosferu ste vidjeli, rezultat znate jer je ovdje. Naša želja je da se traže neiscrpnih snaga da bi se došlo do konsenzusa. To je interes sviju ne samo ljevice, nego desnice i sviju. Drugo što želim reći manipulacija je i sa da će ne donošenje Ustava kada to predviđa ili hoće vladajući zaustaviti ulazak u Europsku uniju. Mi svi znamo da je ministar Šimonović na sjednici Vlade rekao da je za zatvaranje poglavlja 23. nisu uzroci u pravnom sustavu niti u pravosuđu, nego u politici i u politici. I ostaje da je to u politici, u političkoj sferi. Prema tome, vladajućima je izgovor, izlika je pritisak da se donese izmjena Ustava po njihovoj želji Europska unija, a ne interes da se nađe rješenje koje odgovara svima.
Ovo moram reći zbog ispravka i one povrede Poslovnika da je ispravak replika bila na nešto što vi uopće niste govorili, a vi ste replicirali na repliku koja nije postojala. Ali dobro. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Jednog bi pročitao Šemso Tanković ga ni, pa onda tak. Nema ga gubi pravo na raspravu. A zato ima na pravo na raspravu u ime predlagatelja uvaženi Vladimir Šeks.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Nekoliko objašnjenja posebno vezanih uz teze koje je u svojoj raspravi iznio moj kolega poštovani zastupnik Josip Leko. Ako se već vraćamo u genezu nastanka ustavnih promjena na koju se vratio i podsjetio zastupnik Leko sa jednom tezom zapravo koja se provlači kroz cijeli njegov nastup da je selektivno po nekim kriterijima isključivo u skladu sa interesima vladajućih, da se cijele ustavne promjene i proces odvija, da se selekcionira i ulazi u određene ustavne promjene prema raspoloženjima u ovom vremenskom slijedu otprilike dvije godine prema političkim interesima vladajućih, a ne interesa društva u cjelini treba reći nekoliko stvari. Kada je početkom 2008. godine bilo vrlo zrelo i izvjesno vrijeme da će se otvoriti širom vrata otvaranju pristupnih pregovora, otvaranju poglavlja, kada je to bilo jako izgledno tada se je sva pažnja skoncentrirala na to da se promjenom Ustava osigura potrebna niža količina datih glasova za referendum. Daklem, bilo je sve usredotočeno na pitanje promjene Ustava za kod članka 141. stavak 4. jer se po tom članku traži jedna vrlo, vrlo teška otežana većina za valjanost referenduma i za uspjeh na referendumu. U sklopu toga sam ja pozvao kao predsjednik Odbora za Ustav ali tada i po političkom nalogu vladajuće koalicije sam pozvao sve političke stranke, sve one, cjelokupnu javnost da predloži svoje prijedloge i svoje viđenje mogućih ustavnih promjena. Došli su brojni prijedlozi u pisanoj formi u Sabor organizaciji našeg Odbora za Ustav je održana prezentacija tih ideja i tih inicijativa. Mnogi su koji su predlagali te inicijative i ideje ih i usmeno predložili i tada nakon toga je zaključak bio sljedeći, da se poziva članovi Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da predlože eksperte za ustavno pravo koji će u jednoj radnoj skupini koja će po njihovom pozivu biti ustrojena, koja će napraviti jedan nacrt ustavnih promjena uzimajući u obzir sve inicijative koje su date. U nekoliko navrata sam kao predsjednik toga odbora pozivao sve članove Odbora za Ustav i svih stranaka koji su, onom dijelu koji su u Odboru za Ustav da mi predlože nekoga od stručnjaka da se ustroji jedna radna skupina koja će sve moguće prijedloge i inicijative obrazložiti i pretočiti ih u neki nacrt ustavnih promjena, u neki predložak. Unatoč višekratnih poziva nitko od ni stranaka pozicije ni stranaka opozicije nije predložio nikoga. I ta inicijativa je onda i onda je daljnji rad na ustavnim promjenama zamro. Usput su se još nešta, se dogodilo još nešta, da su se ideje koje su se vrtile koje su bile iznijete u javnost oko promjene ustavnih ovlasti Predsjednika Republike pretvorile u to da je dobar dio političke javnosti i medija najedanputa to aktualizirao i kanalizirao i stavio u fokus, stavio u žarište kao da HDZ sada, upravo sada ovim ustavnim promjenama želi skinuti ovlasti aktualnog predsjednika Republike Stjepana Mesića i da tu želi daklem skresati mu ovlasti i pretvoriti ga u jedan fikus. To je toliko bila jedna zlurada i maliciozna platforma na kojoj se počelo, koji je počeo impregnirati cijelu javnost. Sa druge strane nitko nije predložio nikoga u tu radnu skupinu. I rad je zamro. Došla je 2009. godina kad je bilo izgledno da postoje šanse da se jednim bržim tempom počinju otvarati i pojedina poglavlja i uopće ovi pregovori. Očekivao se rasplet sa Slovenijom i tada Vlada osniva radnu skupinu. Svi eksperti, profesori ustavnog prava iz cijele Hrvatske, iz Ureda predsjednika, iz glavnog pregovaračkog stožera, Ustavnog suda, zastupnici rade na tome da izrade predložak promjena Ustava vezanih za pristupanje Hrvatske Europskoj uniji. Ta radna skupina to radi. To je ekspertna radna skupina, a šef sam bio ja, ali onaj operativni šef koji je bio šef ... [[Govornik se ne razumije.]] je bio profesor sa katedre ustavnog prava Rodin i oni sastavljaju, daklem oni daju ton tim promjenama Ustava vezanim za pristupanje Europskoj uniji. To se predaje Vladi i Vlada na osnovu toga radi, na osnovu toga predloška ide sa prijedlogom za promjenu Ustava. U skladu sa Ustavom Vlada je predlagatelj i ide za promjenu Ustava. Tada dio oporbe kaže e nećete vi tako sami. Morate u Saboru se treba prebaciti težište i tu treba biti nukelus odakle će se odvijati aktivnosti gdje će se tražiti konsenzus oko Ustava. Ne možete vi sami tako, ne može Vlada sama tako. Iako Vlada može, iako je Vlada ovlaštena po Ustavu isto kao što je ovlaštena i jedna petina zastupnika da pokrene inicijative za promjene Ustava. I tada mi u Saboru čekamo na temelju političkog dogovora da i vi iz oporbe svoj prijedlog za promjenu Ustava stavite na stol, raspravljamo ga i Odboru za Ustav i u Saboru i tada ustrojavamo tu paritetnu radnu skupinu na koji nastojimo naći zajednički prijedlog promjene Ustava. Mi smo došli, sada moram završiti pa ću u završnom osvrtu se osvrnuti i na taj dio zašto i kako, iz kojih razloga, što se događalo, što je bilo nakon rada u radu, tijekom rada i po završetku rada te paritetne radne skupine radi davanja jednoga objašnjenja koje je važno kao ključ za razumijevanje i sadašnjih nastalih nekih problema. Ali o tome ću nešto reći u završnoj riječi. Ali samo na kraju, ovo što želim reći kolegi Leki, odgovornost zašto 2008. godine nije došlo do ustanovljavanja te radne skupine koja bi izradila nacrt Ustava na temelju svih inicijativa leži podjednako na svim stranama ovoga procesa.
Zahvaljujem. I zadnji javljeni pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege. Ja bih najprije u svom uvodu rekao da se slažem sa svim saborskim zastupnicima i predstavnicima klubova koji su kroz današnju raspravu govorili o značaju Ustava, o privilegiju, ako tako mogu reći, pojedinog saziva ili zastupnika da tijekom svog mandata mogu odlučivati o Ustavu i o ustavnim promjenama. Uistinu i sam ocjenjujem dakle da je o najvažnijem pravnom aktu u RH čast sudjelovati u toj raspravi i samim time rasprava oko donošenja Ustava onda i zahtijeva tolerantnu raspravu jer se i ustavne promjene praktično niti ne mogu donijeti ukoliko ne postoji sporazum, dogovor svih bitnih hrvatskih političkih stranaka. Ja sam, kad sam se prijavljivao za raspravu, bio sam uvjeren da ćemo upravo na tom tragu i ovu današnju raspravu dovršiti i da ćemo govoriti o svim onim važnim, presudnim stvarima koje ove ustavne promjene podrazumijevaju, a koje će omogućiti da Hrvatska dovrši pregovore za punopravno članstvo u EU, ali s druge strane ne manje važno koje će ustavne promjene legitimirati Hrvatsku kao državu, pravnu državu, kao državu vladavine prava u kojoj će sudstvo biti potpuno neovisno, u kojemu će se omogućiti potpuna neovisnost HNB-a, Državnog ureda za reviziju. Dakle, i svih onih bitnih ustavnih promjena koje su ovom Odlukom o pokretanju promjena Ustava i zacrtane. No, cijela se rasprava, ili gotovo, da budem precizniji, veći dio rasprave svodi se na pitanje o čl. 45. Ustava koji govori o pravu glasovanja hrvatskih državljana izvan Domovine. Ja moram reći da je jutros na početku same sjednice Vlada se o tome očitovala na način da je ministar pravosuđa u ime Vlade RH rekao 2 bitne stvari. A to je, dakle najprije, da zbog žurnosti postupka i procesa pregovora o pristupanju Hrvatske u punopravno članstvo EU potrebno je donijeti Ustav sada u ovakvom obimu ustavnih promjena koje je predložio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. I s druge strane da dogovor, kompromis o svim drugim pitanjima i prijeporima koji su proizišli iz dogovora ili pokušaja dogovora tijekom 2 godine od kada se krenulo u izmjene Ustava mogu se rješavati i kroz ovu raspravu ili naknadnom izmjenom Ustava. Uostalom o tome je rekao i Odbor za Ustav i Poslovnik u 2. točki prijedloga odluke gdje je kazano da sukladno odredbi čl. 57. st. 1. podstavka 3. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav će na temelju i u okviru prijedloga Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH iz točke 1. ove odluke i ono što je sada vrlo bitno, provedene rasprave, u Hrvatskom saboru ponijeti Hrvatskom saboru prijedlog za utvrđivanje nacrta promjene Ustava RH. Na taj način i Vlada RH i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav govore da su vrata otvorena kad je u pitanju postizanje punog konsenzusa oko donošenja ustavnih promjena. A iz govora predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav čuli smo i nedvojbeno je da je u najvećoj mjeri postignut sporazum između vladinog prijedloga ili prijedloga većine u Hrvatskom saboru i prijedloga 52 saborska zastupnika koji su jasno sukladno Ustavu podnijeli svoj prijedlog ustavnih promjena. Prema tome, i tu se ne mogu složiti sa gospodinom Lekom kad kaže da je ovaj prijedlog koji je na klupama eutanazirao veliki broj ustavnih promjena kojega su predložili grupa od 52 saborska zastupnika. Zato držim da ako već govorimo o potrebi dogovora oko čl. 45. da onda budemo tu posve jasni i posve iskreni. Dakle, čl. 45. propisano je pravo glasovanja svih hrvatskih državljana, pravo glasovanja hrvatskih državljana koji žive izvan RH. Kao što tim člankom nije podrobnije opisan ni način ni model izbora za sve hrvatske državljane koji žive u RH ja ne vidim zbog čega bi mi sada kroz ove ustavne promjene inzistirali da u bitnome odredimo model, način glasovanja hrvatskih državljana koji žive izvan RH. Tim više što upravo kroz ovu ustavnu promjenu i ove ustavne promjene uvodimo dopunsko pravo glasa I začudo ne inzistiramo da kroz ove ustavne promjene riješimo način, model tog dopunskog prava glasa, odnosno modela ostvarivanja dopunskog prava glasa ali kada je u pitanju biračkog pravo glasovanja i biračkog pravo glasovanja Hrvatskih građana koji žive izvan Republike Hrvatske onda je prijedlog da upravo kroz ove Ustavne promjene riješimo taj model koji se odnosi na pravo glasovanja Hrvatskih građana koji žive izvan Republike Hrvatske. To se pravo mora riješiti i može riješiti Zakonom o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, i ne treba ukoliko smo svjesni da na drugi način ne možemo onemogućiti ili izmijeniti model glasovanja državljana izvan države, rješavati Ustavom. Ocjenjujem dakle da u ovom trenutku oporbene stranke znajući, i posve svjesno da su svjesne da će se taj prijedlog kojega oni predlažu može riješiti zakonom, međutim, taj se zakon donosi natpolovičnom većinom svih zastupnika, pokušavaju ga upravo kroz donošenje promjena Ustava koje su potrebne ulazak Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju, na određen način provući kroz izmjene Ustava gdje postoji kočnica, postoji obveza, postoji na kraju krajeva ustavna kategorija da se te ustavne promjene ne mogu donijeti bez suglasnosti svih stranaka u Saboru. Prema tome, po meni je to presudan moment kada govorimo o tome tko i na koji način metodom ucjene pokušava izglasati ustavne promjene u Republici Hrvatskoj. Ja držim da ovakav prijedlog Ustavnih promjena možemo zajedno podržati a način i rješavanju prava glasa Hrvatskih državljana koji žive izvan Republike Hrvatske rješavati posebnim zakonom kao što je to riješeno za sve ostale Hrvatske državljane. Prema tome, podržat ću svakako ovakav prijedlog zakona, Ustavnih promjena, slažem se da se nastave razgovori pa i u okviru ovih ustavnih promjena, dogovora vezanog za pravo glasa Hrvatskih državljana koji žive izvan Republike Hrvatske ali to ne može biti uvjet da ovakve ustavne promjene donesemo. Prema tome, u tom smislu jest prijedlog Vlade da se u tim mogućim izmjenama ne Ustava, nego po mogućnosti Zakona o izboru zastupnika riješi upravo tim aktom.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvo je uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bačić, pažljivo sam slušao, nekoliko puta ste se složili za nastavak razgovora kako bi se postigao dogovor. Moram reći da me čudi takvo traženje jer postoji diskrepancija u prijedlogu. Kažete ja se zalažem da se nastave dogovori, pregovori kako bi došli do konsenzusa i prihvatili Ustavne promjene, a ja predlažem da se prihvati prijedlog Vlade. Iskrenost vaših nastojanja ne može biti na političkoj moći parlamentarne većine, nego na prihvaćanju amandmana koji predlaže parlamentarna manjina kako bismo mogli obuhvat promjena staviti ravnopravno u dogovore. A vi to kao javnosti, kao pozivam vas da se razgovara, ali prihvatite stajalište Vlade, to je naprosto diskrepancija neiskreno. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Tada, gospodine Leko ja se zalažem da se nastave razgovori oko definiranja tog modela. Međutim, svima nama je poznato, ja nisam imao vremena u 10 minuta reći ono što sada mogu odgovoriti. A to da je kroz razgovore o ostvarivanju prava glasa Hrvatskih državljana bilo više prijedloga. Jedno od njih je dopisno glasovanje kao mogućnost, drugi prijedlog je bio utvrđivanje kvota, prema tome, ostaje i za to se zalažem, ostaje i dalje mogućnost da kroz raspravu o Ustavnim promjenama, ili što ja mislim da je bolje i za što se zalažem, i to sam nekoliko puta spomenuo, dakle da taj model, kako i na koji način, gdje u svijetu Hrvati koji žive izvan Hrvatske mogu glasovati se riješi zakonom a ne Ustavom. Zašto? Zbog toga što nama nitko u Hrvatskom saboru i svim Hrvatskim građanima ne jamči da će ovakav Izbornih zakon dočekati još 10 budućih izbora za zastupnike. Hoćemo li onda drugačije pristupati tom pravu glasa. Ako primjerice ne bude 11. izborna jedinica na ovakav način organizirana. Ja mislim da o tome trebamo razmišljati, ja mislim da promjene Ustava, mijenjati, kada god budemo mijenjali ako budemo mijenjali izborni zakon u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Druga replika je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Bačiću kao jedan od snažnijih argumenata potpore ovom prijedlogu rekli ste da će Odbor za Ustav pripremati Nacrt prijedloga promjena Ustava na temelju provedene rasprave. Kako to u praksi izgleda ilustrirat ću vam na sljedeće. Govorili ste o želji za dogovor, pa ste spominjali ucjene, što je malo kontradiktorno nije bitno. Tri puta ponavljam u svojoj raspravi da smatram da je suština promjena Ustava takav da građani moraju o tome odlučivati na referendumu. Čuo sam danas nekoga da je rekao pa što hoćeš mi smo od naroda izabrani zastupnici pa imamo pravo, to su nam građani dali, mijenjati Ustav, ali kada su ti građani bili na izborima, oni su znali neki to možda ne znaju, da u članku 86. Ustava piše da Hrvatski sabor o promjeni Ustava može raspisati referendum. A građani ove države ucjenjuju da kada nema suglasje u Parlamentu, i kada prijeti opasnost da se ne dobije suglasnost 102 glasa za promjenu Ustava, a Europa je jedini razlog zašto ga trebamo mijenjati, stalno govorite, da će onda oni koji su skrivili takvu situaciju u Parlamentu pravorijek dati građanima, a mi imamo upravo takvu situaciju. Tvrdite da je Europa razlog za promjene Ustava, dogovora nema jer oporba tvrdi da niste uvažili većinu njihovih zahtjeva, tražite konsenzus i odbijate svaku pomisao na raspisivanje referenduma i niste za dogovor. Pa s kim? S građanima se sada trebate dogovarati jer druga strana vam veli da dogovor neće dati. O tome se radi. Prema tome, ako doista vjerujete da će rasprava utjecati na sadržaj ustavnih promjena onda recite raspišite u prijedlog odluke da će se raspisati referendum.
Zahvaljujem. Vrijeme isteklo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lesar ja sam citirao točku 2. odluke o pristupanju promjene Ustava Republike Hrvatske i tu piše što se očekuje i što se može očekivati od same rasprave. Nije točno i to nikada nisam rekao niti mislim da mijenjamo Ustav samo zbog ulaska u Europsku uniju to je jedan od važnih razloga, ali sam rekao da nas ovakva promjena Ustava legitimira kao državu vladavine prava, neovisnosti sudstva i svega onoga što sam malo prije govorio. Što se tiče referenduma, mislim da vam je predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav danas već o tome govorio. Dakle, ustavna obveza je da se ustavne promjene donose u Saboru i ta je odgovornost data nama saborskim zastupnicima. A što se tiče referenduma, točno je. Bit će referendum upravo i u najvećem dijelu oko onoga što ćemo mi ovim ustavnim promjenama ako ih u ovakvom kontekstu usvojimo ... i to je naša obveza da na referendumu se naši hrvatski građani izjasne o onome što ćemo mi ja se nadam i siguran sam ovim ustavnim promjenama usvojiti.
Zahvaljujem. Na redu je treća replika uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačiću pozdravljam vaš otvoreni, racionalni i jasan govor, a potaknut sam odgovoriti odnosno dodati kako je interes Hrvata izvan Hrvatske prije svega dobro Hrvatske. Dakle što je dobro Hrvatske to je interes Hrvata izvan Republike Hrvatske. Pa ako je u interesu Republike Hrvatske da se otvori pitanje načina glasovanja Hrvata izvan Republike Hrvatske onda budimo sigurni da možemo biti svi apsolutno da se otvori to pitanje. Međutim, nemojmo se lagati, nemojmo se obmanjivati. Dakle oporba, opozicija kada to pravo kaže da dopušta, a onda sve čini da ga uskrati je u najmanju ruku oprostite ali licemjerno. S druge strane čuo sam jutros tvrdnje ovdje kako je tobože to pitanje se osporava jer ima nekakvih manipulacija, nekih prevara. Pa ako je to tako to je sramota sviju nas. Međutim ako nije bilo tih prevara ni na posljednjim predsjedničkim niti na parlamentarnim izborima i ako Izborno povjerenstvo nije imalo nijedan slučaj takav, pa što to insinuiramo, što se lažemo. Na koncu konaca ne možemo više varati, Bogu hvala da je tako i da netko hoće ne može. Ako je prijavljen na jednoj strani ne može na drugoj glasovati itd. prema tome klonimo se toga. S druge strane imamo europski model, a europski model je da ljudima daju pravo glasa, a europski model je omogućiti im dopisno glasovanje. Pa što nemamo povjerenja u sebe, ne živimo u prošlom stoljeću. Zašto ne koristimo te metode i omogućimo ljudima normalan pristup. Ako im to omogućimo budite sigurni da će onda glasovati i za one koji im to omoguće bez obzira koji su, a neće ih doživljavati tuđima. Pa nemojmo se dijeliti.
Zahvaljujem. I sada u ime Vlade uvaženi Ivan Šimonović ministar pravosuđa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Na početku današnje rasprave istaknuo sam dvije dimenzije. Jedan je dimenzija žurnost, a drugo je potreba za postizanjem suglasnosti. Što se žurnosti donošenja ustavnih promjena tiče, tome u prilog govore kako tehnički tako i politički razlozi. Što se tehničkih razloga tiče bez ustavnih promjena, a i bez donošenja nekih zakona za koje su ustavne promjene pretpostavka nama hrvatskog pristupa Europskoj uniji. Što se političke dimenzije tiče, mi smo u trenutku kada se pregovori lome i kada se lomi da li će Hrvatska do kraja ove godine završiti pregovore ili neće. Usvajanjem ustavnih promjena šalje se jasna poruka o spremnosti i zrelosti Hrvatske da i uz kompromise uspijeva realizirati svoje ključne vanjsko-političke ciljeve. To me ujedno dovodi i do druge osnovne teze a to je potreba za postizanjem suglasnosti. Upravo kao što brzina znači poruku Europskoj uniji o zrelosti Hrvatske, isto tako suglasnost u postizanju ustavnih promjena šalje istu poruku. Slušajući današnje diskusije s pažnjom konstatiram da je iz svih njih proizlazila briga i skrb za hrvatske nacionalne interese. I ja sam sasvim siguran da će uvažene zastupnice i zastupnici istu takvu brigu i razumijevanje za širu sliku uzeti u obzir prilikom napora za postizanje suglasnosti o ustavnim promjenama. Još jedanput bih samo spomenuo, molim vas učinite sve što možete da se sporazum postigne što prije, jer time jačate pregovaračku poziciju Vlade u odnosu na Europsku uniju ili u odnosu na mogućnost pravovremenog završetka pregovora. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. I završna riječ u ime predlagatelja uvaženi potpredsjednik Doma Vladimir Šeks. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Čast mi je da mogu pred ovim Visokim domom još jedanput se obratiti i nastojati na neki način iznijeti neko završno stajalište ovom trenutku nakon ove rasprave Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je po saborskom Poslovniku mjerodavan da priprema prijedloge odgovarajućih akata vezanih za promjene Ustava. Sada bih se odmah vratio na onaj dio rasprave koji sam počeo ali sam morao radi vremenskog tjesnaca prekinuti u raspravu ili polemiku sa mojim kolegom potpredsjednikom odbora gospodinom Lekom, što se događalo i sa datim objašnjenima u vezi toga što se događalo nakon što je naša paritetna radna skupina od nas 10 koji smo kolega Mimica i ja bili neki supredsjedatelji ili sukoordinatori kada je počela svoj rad i kada je imala 7 sesija i nekoliko podsesija. Mi smo dakle išli tamo gdje nisu bili usuglašeni prijedlozi ili zajednički prijedlozi, identični prijedlozi iz vladinog prijedloga za promjenu Ustava i iz prijedloga skupine zastupnika članak po članak. I tada smo nakon 6 ili 7 sjednica te radne skupine došli do niza rješenja koje smo predložili, koje smo lijepo sistematizirali i ustanovili gdje se prijedlozi razlikuju, gdje su identični, a gdje prijedloga ima kod jednog predlagatelja, a kod drugoga nema. I mi smo doista u tom radu koji je bio pred očima cijele javnosti, ali jasno novinare i medije zanimali su samo neki drugi detalji koji su bili izvan ključnih i glavnih strateških prijedloga promjena tako da je jako malo se od toga u medijima nešto i objavljivalo osim štikleca nekih. Mi smo razriješili niz dilema. Štoviše mi smo našli određene formulacije i određena rješenja koja su bila različita kako onih u prijedlogu Vlade, tako i onih koji su bili u prijedlogu skupine zastupnika. Mi smo delegirali određene teme, najkompliciranije teme kao što je bila jedna recimo oko razrješavanja nezastarijevanja kaznenog dijela propisanih zakonom za vrijeme Domovinskog rata, agresije na Hrvatsku, mirne reintegracije, ugroženosti Republike Hrvatske u pretvorbi i privatizaciji i ratnom profiterstvu. To je bio prijedlog skupine zastupnika. Bio je iniciran od strane još ranije od Ive Josipovića dok je bio saborski zastupnik. I kolega Leko i ja smo našli u nizu rasprava naših uzajamnih u četiri oka mi smo našli to rješenje koje su predlagatelji prihvatili. Mi smo našli još niz drugih rješenja. Našli smo rješenja koja su vezana bila za prelazak Oružanih snaga preko granice Hrvatske, potrebne većine, interpelacije Predsjednika Republike, Vlade, Sabora. Sve smo mi to našli rješenja koja su bila različita od onih koja su bila kako u prijedlogu Vlade kako su bila i u prijedlogu skupine zastupnika. I onda smo konstatirali na kraju da nismo mogli, a rješavali smo jedino i isključivo samo konsenzusom da nismo došli do suglasnosti oko nekih rješenja. Jedno je bilo i ovo oko izmjene članka 65. Ustava gdje je isto radila jedna radna skupina, gdje se u okviru te radne skupine bili delegirani kao njeni izaslanici su bili i gospodin Leko i gospođa Lugarić, a to se prenijelo i na odbor za, mjerodavni odbor gdje se pokušao naći zajednički prijedlog. Jer je Vlada imala svoj prijedlog kako izmijeniti članak 65. Predlagatelj i skupine zastupnika imali su svoj prijedlog, prijedlog koji je smjera u tome da se osigura besplatno školovanje do stjecanja prvog zvanja. O tom smislenom dijelu Vlada je imala drugačiju jednu formulaciju da se osigurava obvezatno i besplatno opće obrazovanje niti u tome tragu, jer ako se stipulira da Ustavom se zajamči pravo i dužnost da država plaća školovanje do prvoga zvanja onda je to vezano za proračun itd. Daklem, tu je bilo, tu se nije uspjelo naći rješenje i nije se uspjelo naći rješenje oko ključnoga dijela a to je na članak 45. promjene Ustava. Vidite, Vlada je u svom prijedlogu za promjenu Ustava, odnosno skupina zastupnika predložila je sljedeće, citiram iz obrazloženja. "Dopunom ovog članka Ustava određuje se da hrvatski državljani ostvaruju svoje opće i jednako biračko pravo na izborima koji se održavaju u Republici Hrvatskoj. Time se ukida glasovanje na posebnim izbornim mjestima u inozemstvu. Pravo glasa ostaje za sve hrvatske državljane, ali svi hrvatski državljani sa prebivalištem u inozemstvu ostvaruju to pravo na izbornim mjestima u Republici Hrvatskoj." To je iz obrazloženja prijedloga skupine zastupnika za promjenu Ustava uz članak 8. prijedloga promjene. I tu je to, mi na radnoj skupini smo mi to delegirali da se posebno ovaj problem razriješi na razini predsjednice Vlade, predsjednice stranke, daklem u ime vladajuće koalicije zajedno sa predsjednicima triju stranaka SDP-a, HNS-a i IDS-a. I nakon toga je održano nekoliko sesija sastanaka u zgradi Vlade sa predsjednicima ovih naznačenih stranaka pozicije i opozicije i njihovim, uz njih smo bili svakako je bilo još nekolicina kod SDP-a bio je kolega Milanović, bio je kolega Mimica, kolega Leko, kolegica Ingrid, bio je kolega Richembergh ako se ne varam uz gospodin Čačić, gospođa Pusić, od IDS-a je bio. Oni su bili vrlo rijetki da ih je teško zapamtiti. I bilo je nas nekoliko iz HDZ-a. I sad smo mi tu raspravljali o tome kako razriješiti to pitanje. Lako je bilo doći do pitanja oko referenduma. Tu smo se mi već u radnoj skupini usuglasili da referendum, da je za uspjeh referenduma dovoljna većina onih koji pristupe referendumu neovisno o broju koji pristupi i da se to protegne i na državni referendum, onaj iz čl. 86. po svim pitanjima i da se još uvede institut savjetodavnog referenduma. Jedino je na ovim raspravama, na ovim razgovorima izražene su bile dileme i razlike oko broja birača potrebnih za raspisivanje referenduma. Sad je to 10%, doista to je vrlo teško prikupiti, to je 430, 450 tisuća birača da bi se raspisao referendum. I tu su padali različiti prijedlozi da to bude negdje 3%, negdje 5%. Neki su se zauzimali da ostane postojeće stanje i zato kada ja kažem što smo mi konstatirali na kraju da se nismo oko toga suglasili, oko referenduma, nismo se suglasili samo oko toga je ostalo otvorenim da li će biti potrebni broj ili postotak za raspisivanje referenduma 10% kao što je u pozitivnom ustavnom tekstu ili 3% ili 5%? I počela, ali ključna rasprava je bila, sve drugo je bilo, i oko čl. 65. to smo svi držali to će se lako razriješiti jednom zgodnom formulacijom da svi budu zadovoljeni, samo je ostalo ključno pitanje isto tako i oko čl. 15-oga st. 3. što znači da zastupnici, da nacionalne manjine imaju pored općeg, biračkog prava da mogu imati i posebno biračko pravo, tzv. kolokvijalno dvostruko pravo glasa. Tu smo se mi već na poziciji i oporbe i vladajućih suglasili da se to pitanje ne rješava promjenom Ustava nego da se to rješava sa Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i konzekventno tome sa Izbornim zakonom. Ja vidim danas da ste vi već u vašem prijedlogu amandmana na prijedlog da se pristupi promjeni Ustava, ova 3 kluba SDP-a, HNS-a i IDS-a ispustili čl. 15. stavak 3. Pretpostavljam da ste se s time suglasili da to ostane u Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina da se tamo to rješava jer to nema u prijedlogu odbora, nema u prijedlogu Vlade, promjena čl. 15., a vi ga isto ne predlažete posebno. Nadam se da nije, da vas nisam upozorio da ste to ispustili. Pretpostavljam da ste to racionalno ostavili da se to rješava ustavnim zakonom. I sad su došle razne ideje, sad su se vrtile razne ideje kako izaći iz toga sa jedne strane Vlada nije predlagala nikakvu promjenu čl. 45. Ustava, ostavljalo se da ostaje postojeća norma koja kaže da se i zakonom može odrediti gdje će i kako će glasovati hrvatski državljani koji imaju prebivalište u inozemstvu. I tako je to bilo i izbornim zakonima od '99. godine i održani su i parlamentarni izbori po tom Izbornom zakonu i 2000. i 2003. i 2007. godine. Tada je već došlo do jednih promjena u smjeru gdje dio ovih koji su bili od skupine zastupnika, koji su bili kao što sam iznio tvrdo početno, na tvrdoj početnoj poziciji da se dokida, kao što je pisalo u obrazloženju prijedloga za promjenu Ustava, da se dokida pravo glasovanja hrvatskih državljana samo na biračkim mjestima izvan Hrvatske i sad su već to probijali i lansirali teze da se to može proširiti i na biračka mjesta, ali u veleposlanstvima i konzulatima. Jer da se i to smatra teritorijem Hrvatske. Dakle, tu je već došlo do jednoga reteriranja ili jednoga posebnoga objašnjenja. Prihvatimo i to da je bilo to jedno objašnjenje da se pod tim mislilo da se biračka mjesta u veleposlanstvima i konzulatima trebaju držati da su to biračka mjesta na teritoriju Hrvatske i na području Hrvatske. Nismo se uspjeli složiti na tim raspravama oko toga. Bila je jedna ideja, prva koja je došla, a to je da se to riješi ugovorima o dvostrukom državljanstvu, o reguliranju dvostrukog državljanstva sa bitnom drugom idejom koja je bila u pozadini te osnovne ideje, a to je da se sa tim ugovorima razriješi to na način da oni državljani koji imaju dvostruko, osobe koje imaju dvostruko državljanstvo da glasuju tamo i za ona tijela, državna tijela, tamo gdje imaju prebivalište. Ta ideja, to nije bila ideja, ja sam iznio to kao jednu ideju, ta ideja je došla iz jednih drugih ekspertnih pravnih krugova. Ja sam tu ideju iznio na tom sastanku, vi ste bili kolega Leko, kolega Mimica isto tako, tamo i mi smo sa tom idejom rekli idemo mi pred naše koalicijske partnere da vidimo, da osluhnemo što oni o toj ideji misle. Kada smo mi to s njima raspravili tada smo došli do spoznaje da postoji niz vrlo teških, gotovo nemogućih uvjeta, da se ta ideja realizira u praksi jer dovoljno je bilo samo da jedna ili dvije ili tri države koje su ključne i bitne da odbiju zaključiti takve ugovore o državljanstvu, a to je posebno bilo, posebno je to bremenito bilo da se takvi ugovori naprave i sa BiH i sa Srbijom. Tako da ako se ne bi takav ugovor uspio ostvariti to bi bio šepavi pravni poslovi, nepotpuni. I tako da smo mi priopćili da to ne možemo, da se ta ideja ne može realizirati. Onda smo mi izašli sa idejom o dopunskom pravu glasa. Ta ideja iako je ima, imamo tu raste jedan u brojnim Europskim zemljama, se dopisno pravo glasa ostvaruje kako na predsjedničkim parlamentarnim izborima, tako i na referendumu, ta ideja je na žalost dočekana na nož od strane glavne oporbene stranke i njenog predsjednika, posebno sa jednim obrazloženjem da mi nismo nacija koja je na takvom stupnju kulturnoga i društvenoga razvitka, da bi se taj institut dopisnog glasovanja promijenio, jer da smo mi skloni malverzacijama, prevarama i da je to dominanta jedna osobina, što je bilo vrlo jedna neugodna prispodoba za to iznijeti, ali se alimino odbilo da se uopće o tome raspravlja. Ja sam na toj nekoliko puta bio teško povrijeđen od nekih predstavnika koji su demonstrativno napustili dvoranu, jer da oni to neće slušati, da oni to ne mogu vidjeti, da oni to ne mogu slušati, jedan je povukao drugoga pa su otišli izvan dvorani u kojoj se raspravljalo. Uzalud ih je predsjednica Vlade pozivala da pokažu bar malo poštovanja prema tuđem mišljenju i tuđe stajalište, ali to je bilo odbačeno. Nakon toga, je došla ideja opet iz redova oporbe o fiksnoj kvoti. Da mi razmotrimo fiksnu kvotu, koja znači to da sada je primjena nefiksne kvote za 11. izbornu jedinicu, i po toj ne fiksnoj kvoti su u dvoje prethodnih parlamentarnih izbora su bila u 2003. a u 2. ako se ne varam 4. četiri zastupnika su bila izabrana, istina bili su izabrani iz jedne političke opcije, iz stranke. I sada je došlo do prijedloga ajde fiksna kvota, sada smo mi počeli raspravljali u okviru vladajuće koalicije što je to fiksna kvota, a onda je predsjednica HNS-a gospođa Pusić,tada ne znam je li predsjednica ili više nije bila predsjednica rekla može fiksna kvota ali to može biti 1. ili 2. Pa smo rekli kako 1. ili 2. To smo mi jasno prenijeli tu ideju u 1 ili 2 našim koalicijskim partnerima koji su rekli hvala lijepo na takvoj ponudi i tu je stalo, još je bilo nekih kontakata u tzv. Tihoj diplomaciji između šefova ili glavnih šefova ili do šefova stranaka i jedne i druge opcije da se pokuša naći oko tog članka 45., i nije bilo više sve gotovo pat pozicija ukopali smo se svi i na jednoj i drugoj poziciji i nema ništa. Nakon toga je odjednom predsjednik SDP-a izašao na konferenciji za tisak i rekao da HDZ je zaustavilo rasprave o Ustavnim promjenama i da će biti odgovorno ako ne dođe do ustavnih promjena a Ustavne promjene su preduvjet za završetak pregovora a pregovori su preduvjet za ulazak Hrvatske u Europsku uniju i da će dakle HDZ i vladajuća koalicija da ćemo biti odgovorni zašto nije došlo do promjene Ustava. Pa smo mi na konferenciji za tisak rekli, stani malo, nismo mi odgovorni, mi smo zastali zato što smo oboje smo se ukopali ne možemo natrag, nećemo biti mi odgovorni, biti ćemo svi zajedno odgovorni ako ne dođe do promjene Ustava, ali ne možemo biti odgovorni za to da prihvatimo 100% sve što se prihvaća od jedne strane i da s time prihvaćanjem 100% da time prihvaćamo spremnost da dođe do promjene Ustava, svi smo odgovorni kaže Petar Šegedin, je svi smo odgovorni ali nismo kao u … farmi, svi smo odgovorni samo su neki odgovorniji. I nakon toga smo imali radnu skupinu na kojoj smo trebali samo konstatirati, 15. veljače ja sazivam tu radnu skupinu i kažem sljedeće: zaključno mogao bih reći da je postignut vrlo visok stupanj suglasnost oko toga da nema suglasnosti oko ova četiri rješenja i stoga predlažem sljedeći zaključak: na radnoj skupini za izradu Prijedloga nacrta promjene Ustava RH nije postignuto suglasje glede utvrđivanja zajedničkog prijedloga nacrta promjene Ustava RH u vezi članka 45. što je točno. U vezi članka 15. što je isto točno jer je ostao visiti u zraku prijedlog skupine oporbenih zastupnika, danas vidim da je preko ovih amandmana skinut s dnevnog reda, osim ako nije pogreška, članka 141. stavak 4. i 86. dakle referenduma. Jer se nismo usuglasili samo oko onog dijela vezanog za referendum koji se odnosi na postotak birača potreban za raspisivanje referenduma i članak 65. Ustava jer su ostale one dvije formulacije jedna je ostala vaša, jedna je ostala od Vlada i nikako se nisu pomaknuti mogli niti jedni niti drugi. I to dakle, mi smo usuglasili da se nismo usuglasili oko ovih 4. rješenja ali kada se gleda numerički onda je to zapravo oko 5 i ako je referendum 4, 86. i 141. jednoga pa ih onda ima ukupno 4. To smo mi dakle oko toga se nismo, smo se usuglasili oko čega se nismo u usuglasili, nakon toga smo bili prozvani da mi blokiramo Ustavne promjene, mi smo na to odgovorili, predsjednica Vlade u ime vladajuće koalicije je dan prije sjednice Odbora za Ustav objavila da želimo Ustavne promjene samo u onom dijelu koje se odnosi na unošenje nacionalnih manjina osim onih koji se već nalaze u izvorišnim osnovama u izvorišne osnove osim onih za Europsku uniju, a pod Europskom unijom podrazumijevamo i ono što je vezano za referendum i konzekventno tome iza 86 referenduma. I ono što smo izrazito držali da je vezano upravo za pristupanje Europskoj uniji, a u svezi poglavlja 23. – Pravosuđe i osnovna prava za borbu protiv korupcije i organiziranog kriminala, a to je da se da ustavno-pravni temelj za borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije dakle za nezastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva, kaznenih djela u postupku pretvorbe i privatizacije u određenom vremenskom okviru. I da se da ustavni temelj za oduzimanje svake koristi koja je postignuta izvršenjem tih kaznenih djela da izgubi svako nadu da će ikada zadržati pa i kada bude imao 150 godina da će zadržati plodove svoga kriminalnoga rada. To smo htjeli ustavnim temeljem i tu smo bili suglasni sa SDP-om i sa njegovim izvornim prijedlogom koji je to je predsjednik Josipović to izvorno na kojem je velikim dijelom temeljio svoju izbornu kampanju o novoj pravednosti i dobio ono što je na izborima u velikoj mjeri i zaslužna ta njegova dio kampanje oko toga, da je bio izabran za predsjednika Republike. Dakle, tu smo se usuglasili kolega Richemberg, upravo u tome. Nismo ništa selekcionirali. Dakle ovo se sve isključivo odnosi na pristupanje Europskoj uniji za otvaranje i zatvaranje pojedinih poglavlja i za što brži ulazak odnosno pristupanje Hrvatske Europskoj uniji. Iznimka je samo ova jedna jedina, a to je unošenje u izvorišne osnove svih nacionalnih manjina. Sada i na Odboru za Ustav u skladu sa tim stajalištem vladajuće koalicije i Vlade jednostavno raspravili i glasovali idemo prema onim ustavnim promjenama za koje postoji konsenzus. I uistinu kada vi gledate ove ustavne promjene koje su u prijedlogu Odbora za Ustav koje je Vlada prihvatila kao svoje kada vidite da je tu točno sve ono oko čega je postignut potpuni konsenzus a samo je jedan dio kojega treba još posebno uglaviti a to je oko većine potrebne za raspisivanje referenduma. To bi se riješilo u daljnjoj raspravi i riješilo bi se utvrđenjem prijedloga nacrta prijedloga Ustav u Odboru za Ustav. Stoga zaključno ja predlažem da prihvatite kolegice i kolege ovaj prijedlog da se pristupi promjeni Ustava, a u pogledu ovih amandman koje ste izdali koje sam malo prije vidio, ćemo se još očitovati. Iako je tih amandman dobar dio i onih koji su već bili gdje su usklađena sva rješenja. Sada ima nekih novih odjedanput oko članka 38. ima nekih starih i to ćemo još predlagatelj odbor će to još razmotriti zajedno sa vladajućom koalicijom i očitovat ćemo se onda prilikom glasovanja u petak o tim amandmanima kao i o amandmanu zastupnika Lesara koji predlaže da se promjene Ustava donesu na referendumu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani kolega Šeks nije točno da se nije uspjelo naći rješenje za izričaj članka 65. Ustava obzirom da je delegirana radna podskupina koju ste vi čak spomenuli u svom izlaganju došla do konsenzualnog rješenja koje je nažalost odbila jedna osoba tj. vi koji usput budi rečeno to konsenzualno rješenje nije niti proslijedila ovoj paritetnoj skupini koja je odlučivala o promjenama Ustava. To naravno te činjenice ništa ne mijenjaju na stvari da zapravo postoji opće konsenzus svih stranaka i javnosti da treba promijeniti članak 65. Ustava u smislu produljenja trajanja obveznog obrazovanja što je ne samo za javnost, nego i za nas u SDP-u jedna od ključnih politika. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče SAbora. Uvaženi je potpredsjednik SAbora i predsjednik Šeks rekao je da je sa mnom polemizira. To nije točno i naprosto nije moguće. On prakticira isti model kod donošenja Ustava kao što polemizira sa mnom. On govori, a ja moram šutjeti, niti imam poslovničke mogućnosti da polemiziram s njim. Dakle, to je zaista nemoguće.
Ali molim vas to nije ispravak netočnog navoda ako on govori, a vi morate šutjeti. Time smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se zato steknu potrebni uvjeti.
Dame i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom. Molim predstavnika kluba predlagača gospodina Zorana Milanovića da uzme riječ budući da je tražio stanku u ime kluba. Izvolite. I da vas bolje čuju možda bi bilo dobro da baš i ovdje dođete. Jel'?
Hvala vam gospodine predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Mi ćemo a vi odlučite tražiti da se glasuje o odbijenom dijelu amandmana. Još jednom. Dakle, postoji procedura za izmjenu hrvatskog Ustava. Odluka koju je predložio Odbor za Ustav, a danas bi je trebao usvojiti Hrvatski sabor sadrži onaj bitan okvir i definira članke o kojima se razgovara. Ne definira njihov krajnji sadržaj. Inzistiramo, tražimo, predlažemo i u skladu sa time ćemo i glasovati danas da kompletno svi prijedlozi uđu unutra, pa i članak 45. kojim treba dogovoriti po prvi puta u 20 godina Hrvatske države kompromisno, konsenzualno, razumno za jedan duži niz godina kako se glasuje u Hrvatskoj, kako se glasuje izvan Hrvatske. Naš prijedlog je da to bude na jedan kompromisan način. Puno puta ponavljam tu riječ, da se glasuje tamo gdje je Hrvatska država, a to su hrvatska veleposlanstva i konzulati i u BiH, i u Australiji i u Njemačkoj i to je tema za razgovor. Dugujemo to hrvatskoj javnosti. Želimo čist, transparentan i moderan europski proces. O tome govori i Rezolucija Europskog parlamenta. Zašto ne želite da to uđe u odluku samo tema. Dakle, kao tema, kao članak 45. Mi niti jedan od ovih članaka ako danas usvojite odluku ne definiramo kako će konačno izgledati. Mi umjesto toga samo kažemo u ovom trenutku o tome ćemo razgovarati. Vi to ne želite u odluci koja je forma, a forma je važna nego nudite poseban zaključak. Dajete riječ. Poštujem vašu riječ, međutim ponavljam da li europski pregovarači uzimaju riječ ili žele malo čvršću obavezu kad zatvaramo određena poglavlja o Europskoj uniji. Ovo je strogo formalan proces u ovom trenutku. Bojim se da na takav način šaljete poruku da o tome i ne želite ozbiljno razgovarati. Morat ćemo približiti stajališta. Pred nama je još dovoljno mjeseci. Još jednom apeliram u ime klubova SDP-a, HNS-a, IDS-a, u ime zastupnika stranke umirovljenika Silvana Hrelje da formalno u odluci, a ne u zaključku kažemo da ćemo razgovarati i o načinu glasovanja u Hrvatskoj i inozemstvu. Želimo da Hrvatska po prvi puta u 20 godina usvoji jedan jasan, transparentan model, europski model, model zbog kojega nećemo već za godinu dana jedni drugima predbacivati vi ste radili ovo, vi ste radili ono, vi ste nepošteni, vi varate. Model koji će odgovarati Hrvatskoj, hrvatskim građanima, Hrvatima u Bosni i Hercegovini, Hrvatima u Australiji, a ne samo dijelu političke elite bilo koje političke stranke, bilo koje političke stranke. Dakle, donijet ćete odluku za koju ćete skupit ili nećete skupit većinu. Ali ovo je samo prvi korak u procesu koji mora završiti dvotrećinskom odlukom u našem Hrvatskom saboru. Za tu dvotrećinsku odluku potrebna je jedna velika većina. Dakle, klub SDP-a i HNS-a, IDS-a i ne samo da je potrebna velika većina nego je potreban dogovor. Do sada je Ustav uvijek u Hrvatskoj bio mijenjan što dobro što loše u sadržaju voljom i silom tehničke većine, dvotrećinske. Ovo je prvi puta prilika da se u 20 godina nalazimo se u prilici da nas okolnosti tjeraju da ta odluka bude rezultat dogovora. Dogovora nema bez razgovora. Razgovore smo počeli oko nove godine. Razgovarali smo nekoliko puta. Nudili smo rješenja mi iz SDP-a. Nudili smo nekakav srednji put. Odstupamo od svog bazičnog stava da je model glasovanja u inozemstvu loš. I nudimo nekakvu sredinu. Ne možemo se dogovoriti ako ne želite razgovarati i ako obavezu da se razgovori vode ne formaliziramo u ovoj odluci. Zato taj zaključak nema smisla i zato klub SDP-a i partneri i HNS i IDS neće glasati za ovaj zaključak jer je on besmislen ako ta obaveza ne stoji u odluci. Odluka je bitna. Ona je formalna. Svaka čast svačijoj časnoj riječi, ali postoje procedure. Postoji država, postoje institucije i to nam je iznad svega. To je važna stvar u ovoj priči. I još jednom vas molim da razmotrite svoj stav i da se ne nalazimo u situaciji da već na početku formalnog dijela procesa se moramo suprotstaviti ovakvom načinu rada. Ustava nema bez dogovora, a dogovora nema bez vaše spremnosti na razgovor, razgovor koji vodi prema nekakvoj razumnoj sredini. Prekinuli ste ga prije dva mjeseca. Pozivam vas ponovno za stol. Hvala vam. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Kao što sam već istakao, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav prihvatio je, nije prihvatio amandman Kluba zastupnika SDP-a, HNS-a, IDS-a i zastupnika Silvana Hrelje u dijelu koji se odnosi na izmjenu članka 45. Ustava Republike Hrvatske o ostvarivanju biračkih prava držeći da je to pitanje predmet daljnjeg usaglašavanja, te predlaže da se to pitanje raspravi u okviru rasprave o Prijedlogu za utvrđivanje nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske. Gospodin Milanović je zatražio glasovanje o tome. Dakle, glasujemo isključivo o točci d) čl. 45. Ustava RH Ostvarivanje biračkih prava kojeg predlagač i Vlada ne prihvaća. Molim uključimo se i glasujmo o tom amandmanu, dijelu ovog amandmana koji se odnosi na čl. 45. Dakle, glasujemo o prijedlogu klubova ovih koje smo naveli na dijelu koji se odnosi na čl. 45. Molim rezultat. Za ovaj prijedlog je glasovalo 55, 7 suzdržanih i 73 protiv. Dakle, ovaj dio amandmana nije prihvaćen. U skladu sa čl. 143. Ustava RH Sabor većinom glasova svih zastupnika odlučuje da li će pristupiti promjeni Ustava. Znači, da nam je za donošenje ove odluke potrebno najmanje 77 glasova. Dajem na glasovanje prijedlog Odluke o pristupanju promjene Ustava RH koji je utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i koji prihvaća kao svoj Vlada Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo o odluci o pristupanju promjeni Ustava. Molim rezultat. Utvrđujem da je prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH kako je utvrdio odbor i Vlada prihvaćen sa 82 glasa za, 1 suzdržan i 53 protiv. Molim? Hvala lijepa. Znači, donijeli smo Odluku o pristupanju promjeni Ustava RH kako je utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i koji prihvaća kao svoju odluku Vlada Republike Hrvatske zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Hvala lijepa. Dobar dan dame i gospodo, zastupnice i zastupnici nastavljamo sa radom ove sjednice i kao prvo prelazimo na prijedlog Odluke o pristupanju promjeni Ustava RH. Prije nego krenemo u ovu točku dnevnog reda molim uključimo se radi provjere kvoruma. Molim uključimo se. Rezultat? 109 evidentiranih, imam dojam da nas ima i više pa molim da se prebroje, ali ipak radi toga što su potrebne 102 glasa za jednu odluku i tako, 117. Dame i gospodo prelazimo na prijedlog Odluke o pristupanju promjene Ustava RH. Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Rasprava je zaključena, ali molim klub SDSS-a predložio je zaključke. Molim predstavnika predlagatelja, zastupnika Milorada Pupovca da obrazloži zaključak koji je samo upućen, a nije obrazložen. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Kao što znate Klub zastupnika SDSS-a je tokom saborske rasprave o prijedlogu Vlade za izmjene Ustava RH iznio stajalište kako je neophodno da se razgovori o mogućem sadržaju nacrta, prijedloga nacrta izmjene Ustava nastave i isto tako u ovom prijedlogu zaključka koji smo uputili Klub zastupnika SDSS-a smatra da se prijedlog Vlade i amandmani klubova zastupnika SDP-a, HNS-a, IDS-a i zastupnika Silvana Hrelje iz Hrvatske stranke umirovljenika trebaju smatrati ravnopravnim i da onda Odbor za Ustav i Poslovnik ta 2 prijedloga razmotri i pretvori ih u jedinstven prijedlog za početak rasprave o izmjenama Ustava. Koliko razumijemo Odbor za Ustav i Poslovnik je na svojoj jučerašnjoj sjednici donio određene zaključke. Prvo, ti zaključci se sastoje u sljedećem, da se najveći dio amandmana klubova SDP-a, HNS-a, IDS-a i zastupnika Silavana Hrelje uvažava i postaje sastavni dio zajedničkoga prijedloga. Osim onog amandmana koji se odnosi na izmjenu čl. 45. Ustava RH. A u vezi sa tim amandmanom Odbor za Ustav i Poslovnik u svojem zaključku predlaže da se i o tom spornom preostalom, neusuglašenom momentu također tokom rasprave o prijedlogu izmjena Ustava razgovara i da se dođe do nekog usuglašenog zajedničkog, kompromisnog rješenja. U tom smislu klub zastupnika SDSS-a, a slično je vjerujem isto tako i sa Klubom zastupnika nacionalnih manjina koji je iznosio zastupnik Furio Radin mi smatramo da su se stekli uvjeti da se može krenuti u otvaranje rasprave u Hrvatskom saboru o izmjenama Ustava. S tim što trebamo biti do kraja svjesni da jednu od najvažnijih stvari u vezi sa izmjenama Ustava, a to je pitanje čl. 45. ostavljamo zapravo za raspravu, ostavljamo za razgovore, ostavljamo za usuglašavanje na način na koji se to činilo i ranije pa je taj proces prekinut i u koji je bila involvirana i Vlada, a koliko razumijem ovaj put bi u taj proces bi se odvijao u prvom redu na ovoj strani Markovoga trga i pod ovim krovom, a to znači unutar Hrvatskoga sabora. Mi smatramo da takvo stajalište naravno povlači niz pitanja. Zašto ne odmah, zašto na taj način? Ali Klub zastupnika SDSS-a smatra da to jeste osjetljivo pitanje i da upravljati nalaženjem rješenja za to osjetljivo pitanje, treba na što je moguće mudriji i vještiji način i da ukoliko se rukovodimo tom vrstom cilja da u konačnici prije dolaženja do Prijedloga nacrta izmjena Ustava dođemo do suglasnosti u tom pitanju da ovaj prijedlog Zaključka kojeg smo mi predložili je zapravo u najvećoj mogućoj mjeri ili gotovo u potpunosti konzumiran te ga mi iz toga razloga gospodine predsjedniče povlačimo.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Ovaj Prijedlog je povučen. Gospođe i gospodo napominjem da će se istovremeno izrađivati Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina kojima će se regulirati prava u svezi sa glasovanjem nacionalnih manjina s Nacrtom promjena Ustava. Navedeni akti istovremeno će se uputiti u saborsku proceduru, te će se o Izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina glasovati prije glasovanja o promjeni Ustava. Odbor za rad i socijalno partnerstvo predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zaključka koji glasi: Hrvatski sabor osnovat će tijelo koje će pratiti rad nadležnih institucija zaduženih za otkrivanje i sankcioniranje kaznenih dijela počinjenih tijekom pretvorbe i privatizacije, a koje će o svom radu jednom godišnje podnijeti izvješće Hrvatskom saboru. Molim predstavnika predlagatelja predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav gospodina Šeksa da se očituje o predloženom zaključku. Izvolite.
Nesumnjajući u dobre i plemenite namjere Odbora za rad i socijalnu politiku držim da nije u skladu sa Ustavnim poretkom Republike hrvatske osnivanje takvog jednog posebnog tijela u predloženom smislu stoga držim da ovaj Zaključak ukoliko ga predlagatelj ne povuče ne treba prihvatiti.
Hvala. Molim predstavnika Vlade gospodina Šimonovića, da se također očituje o prijedlogu.
Vlada je suglasna sa stavovima Odbora. Vlada je suglasna sa stavom Odbora za Ustav, kako ga je upravo formulirao gospodin potpredsjednik Šeks.
Dajem na glasovanje prijedlog Zaključka odbora za rad i socijalno partnerstvo, kojeg Vlada odnosno predlagač ne prihvaća. Molim uključimo se i glasujmo. O prijedlogu Odbora za rad i socijalno partnerstvo, kojeg Vlada odnosno predlagač, predsjednik Odbora za Ustav ne prihvaća, izvolite se izjasniti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat je za ovaj Prijedlog glasovalo je 9, suzdržanih 5, protiv 116, prema tome ovaj Zaključak nije prihvaćen. Zastupnik Silvano Hrelja predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zaključka koji glasi: Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 60 dana od provedene rasprave u Hrvatskom saboru, osmisli i provede javnu raspravu o Nacrtu promjena Ustava Republike Hrvatske. Molim predlagatelja, predsjednika Odbora za Ustav izvolite.
Obzirom da je Ustavom i Poslovnikom predviđena procedura izmjena i dopuna Ustava predlažem da se ovaj Zaključak prijedlog zaključka gospodina Hrelje ne prihvati.
Hvala. Predstavnik Vlade, gospodin ministar Šimonović.
Vlada također predlaže ne prihvaćanje.
Hvala lijepa. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zastupnika Silvana Hrelje kojeg Vlada odnosno Odbor ne prihvaća. Može rezultat. Ovaj zaključak nije prihvaćen jer je dobio 18 glasova za, 19 suzdržanih i 85 protiv. Amandmane je podnio zastupnik Dragutin Lesar, te zajednički Klubovi zastupnika SDP-a, HNS-a i IDS-a i zastupnik Silvano Hrelja. Dakle, molim predstavnika predlagatelja, predsjednika Odbora gospodina Vladimira Šeksa da se izjasni o prijedlogu amandmana koje je podnio gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je na jučerašnjoj sjednici jednoglasno zaključio da ne prihvaća, da se ne prihvati amandman gospodina zastupnika Dragutina Lesara kojim se predlaže da Hrvatski sabor o Prijedlogu za promjenu Ustava Republike Hrvatske raspiše referendum sukladno članku 86. Ustava Republike Hrvatske. Dakle, Odbor je jednoglasno zaključio da se ovaj amandman ne prihvati.
Hvala. Molim predstavnika Vlade ministra Šimonovića.
Vlada također predlaže da se ovaj amandman ne prihvati.
Hvala. Molim gospodina Lesara.
Hvala gospodine predsjedniče. Potpredsjednik Šeks izostavio je još jedan argumenat Odbora za Ustav u kojem piše da je Ustavnim promjenama postignut visoki stupanj suglasnosti, zbog toga smatraju da referendum nije potreban. Taj visoki stupanj suglasnosti vidjeti će se prilikom glasanja. Ali i drugo, poslali ste poruku građanima ove države, kada politička elita u Ustav ili u Zakon upiše riječ može, kao što to piše u članku 86. Ustava, da Sabor može raspisati referendum, to samo znači da to može, građani to mogu dobiti kada na vrbi rodi grožđe. I tražim glasanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Stavljam amandman gospodina Dragutina Lesara na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo o amandmanu kojeg predlagatelj ne prihvaća. Rezultat? Ovaj amandman je dobio dva glasa za, 4 suzdržana i 115 protiv. Hvala lijepa. Imamo amandman o pristupanju promjene Ustava Republike Hrvatske koji je podnio Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika HNS-a, Klub zastupnika IDS-a i zastupnik Silvano Hrelja. I molim da se o tome izjasni predsjednik predstavnika predlagatelja, predsjednik Odbora za Ustav gospodin Vladimir Šeks. Izvolite.
Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je većinom glasova 7 glasova za i 5 protiv djelomično i u izmijenjenom obliku prihvatio amandman Kluba zastupnika SDP-a, HNS-a i IDS-a i zastupnika Silvana Hrelje tako da glasi: "U prijedlogu odluke o pristupanju promjene Ustava Republike Hrvatske u točci 1. iza podtočke 3. dodaju se nove podtočke 4., 5., 6., 7., 8. i 9. koje glase: "O izmjenama i dopunama čl. 7. Ustava Republike Hrvatske Oružane snage Republike Hrvatske. Izmjenama i dopunama čl. 38. Ustava Republike Hrvatske pravo na pristup informacijama. Izmjenama i dopunama čl. 65. Ustava Republike Hrvatske obvezatnost i besplatnost školovanja. Izmjenama i dopunama čl. 90. Ustava Republike Hrvatske donošenje državnog proračuna. Izmjenama i dopunama čl. 92. Ustava Republike Hrvatske pučki pravobranitelj. I izmjenama i dopunama čl. 125. Ustava Republike Hrvatske izbor sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske." S time da dosadašnja podtočka 4. postaje podtočka 10. što znači da je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav prihvatio sve ove amandman ili sav ovaj amandman u integralnom dijelu sa prijedlogom da se uvrsti u prijedlog odluke o pristupanju promjene Ustava Republike Hrvatske. S time da je u pogledu onog dijela amandmana ili amandmana ako ga se uzme kao zasebni amandman ovih rečenih kluba zastupnika i zastupnika Silvana Hrelje, u dijelu koji se odnosi na izmjenu čl. 45. Ustava Republike Hrvatske ostvarivanje biračkog prava zauzeo stajalište da je to pitanje predmet daljnjeg usuglašavanja, te predložio da se to pitanje raspravi u okviru rasprave o prijedlogu za utvrđivanje nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske. U svezi s time odbor je donio vlastiti zaključak većinom glasova koji glasi: "Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav će prigodom rasprave o prijedlogu za utvrđivanje nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske raspraviti sve prijedlog u svezi čl. 45. Ustava Republike Hrvatske". Dakle prijedlog Odbora za Ustav da Hrvatskom saboru je da se rasprava o čl. 45. nastavi u okviru Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Prilikom utvrđivanja prijedloga nacrta o promjeni Ustava Republike Hrvatske. I Odbor za Ustav prihvatio je sve ostale amandmane Klubova zastupnika SDP-a, HDS-a, IDS-a i zastupnika Silvana Hrelje.
Hvala. Molim predstavnika Vlade ministra gospodina Šimonovića da se očituje.
Vlada predlaže prihvaćanje ovog amandmana u izmijenjenom obliku, te izražava zadovoljstvo napretkom u postupku usuglašavanja, te pozdravlja izraženu spremnost odbora da prigodom rasprave o prijedlogu za utvrđivanje nacrta raspravi sve prijedloge u vezi čl. 45. Ustava, te očekuje da odbor taj svoj zaključak dosljedno provede te poziva na nužne kompromise da bi se postigao konsenzus oko sadržaja promjena.
Hvala lijepa. U ime klubova gospodin zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Predsjednik Odbora za Ustav je prije nekoliko minuta rekao da postoji procedura za izmjenu Ustava. Dakle, utvrđujemo okvir za izmjenu ustava i definiramo koji su to članci. Ono što je Odbor za Ustav iz našeg amandmana prihvatio davno su dogovorena rješenja koja su potpuno neproblematična i oko kojih je postignuta suglasnost jako davno. Međutim čl. 45. nije uvršten nego nam se nudi da se on regulira posebnim zaključkom odbora, dakle ne odlukom, ne definiranjem okvira, nego posebnim zaključkom. To je jedno obećanje ili čak časna riječ. Pa bih postavio pitanje da li i u razgovorima sa Bruxellom zatvaramo poglavlja tako da damo časnu riječ ili da prema proceduri o kojoj ste malo prije govorili stvari definiramo unaprijed. U tom smislu mi tražimo glasovanje o našem amandmanu kako je predložen i pozivamo još jednom na stvarni razgovor, na stvari kompromis i na poštivanje procedure. A procedura je takva da se u odluci, a ne u zaključku utvrde sve točke razgovora. Zaključak je časna riječ. Vjerujem vam, ali postavljam da li i u Burxellesu prihvaćaju časnu riječ ili formalni dokument? Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. O ovim amandmanima koji su nabrojeni koji su prihvaćeni osim koji se odnosi na članak 45. ovako odbor nije prihvatio Kluba zastupnika SDP-a, HNS-a, IDS-a i zastupnika Silvana Hrelje u dijelu koji se odnosi na promjenu članka 45. Ustava Republike Hrvatske ostvarivanje biračkih prava, držeći da je to pitanje predmet daljnjeg usuglašavanja te predlaže da se to pitanje raspravi u okviru rasprave o prijedlogu utvrđivanja nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske. Prema tome, mi ćemo samo glasovati na onaj dio koji se odnosi na čl. 45. koji predlagatelj ne prihvaća. Ostali su prihvaćeni. Izvolite. ... [[Upadica se ne razumije.]] Nastavljamo sjednicu u 11,45 stanka dotle. Izvolite.
Predlažem da još probamo odraditi točku 2., 3., 4. Ima vrlo malo a skoro i ništa prijavljenih pa bi mogli to odraditi. Prelazimo na točku 2. dnevnog reda - Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnjeg i o imenovanju novog člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Vlada je predložila sve odluke na temelju članka 31. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Prijedlog akta primili ste poštom. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivan Bubić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Odredbom članka 31. stavka 2. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja utvrđeno je da predsjednika i članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja imenuje i razrješava dužnosti Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. U smislu odredbe člana 32. stavka 2. citiranog zakona predsjednik i članovi Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja imenuju se na razdoblje od pet godina i mogu biti ponovno imenovani. Kako dosadašnjem članu Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospodinu Mladenu Cerovcu istječe mandat od pet godina s danom 13. travnja 2010. godine Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 18. ožujka 2010. godine utvrdila Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja radi isteka mandata. Na istoj sjednici Vlada Republike Hrvatske je utvrdila Prijedlog odluke o imenovanju novog člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja kojom odlukom za novog člana vijeća predlaže dosadašnjeg člana vijeća gospodina Mladena Cerovca. Odredbom članka 32. stavak 1. citiranog zakona propisani su uvjeti za imenovanje, a koje uvjete predloženi član ispunjava u cijelosti. Budući kao magistar prava s položenim pravosudnim ispitom i najdužim praktičnim i teoretskim iskustvom iz prava tržišnog natjecanja zaposlen u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja od 1997. godine i jedan je od njenih osnivača sada obavlja dužnost zamjenika predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Isto tako, član je Radne skupine za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji za poglavlje 8. tržišno natjecanje. Stoga predlažem usvajanje Prijedloga odluka o razrješavanju dosadašnjeg i imenovanju novog člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospodina Mladena Cerovca. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. I glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Idemo dalje, prijedlog Odluke o razrješenju dosadašnjeg i imenovanju novog člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog Odluke o razrješenju člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ova odluka je prihvaćena većinom glasova, 125 glasova za, 1 suzdržan, ništa protiv. I drugo dajem na glasovanje prijedlog Odluke o imenovanju člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog odluke je prihvaćen većinom glasova, 119 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv, tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Prelazimo na treću točku dnevnog reda - Prijedlog odluke o razrješenju člana Državnog sudbenog vijeća Predlagatelj: Odbor za pravosuđe Odbor za pravosuđe dostavio je ovaj prijedlog na temelju članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijale ste primili poštom. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Otvaram raspravu. Nema nitko prijavljen. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Prijedlog odluke o razrješenju člana Državnog sudbenog vijeća, predlagatelj je Odbor za pravosuđe, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju člana Državnog sudbenog vijeća. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ova odluka o razrješenju je prihvaćena većinom glasova 116 glasova za, 1 suzdržan ništa protiv.
Prelazimo na točku četiri - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama i talozima iz 2004. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 533 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Mario Babić, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo zastupnici. Još u doba jedrenjaka brodovi su u skladištima krcali kamenje i pijesak koje je služilo za poboljšanje brodskog stabiliteta i mogućnost kormilarenja u nevremenu. U to vrijeme na ovim hrvatskim prostorima balast se nazivao sovrnja, mjesta u luci gdje se balast krcao zvali su saunare, a u odredišnim lukama izgrađene su cijeli dijelovi luka, lukobrani, gatovi od kamenja koje su brodovi iskrcavali kao balast. Početkom gradnje željeznih brodova balast se više nije krcao kao kruti balast, kamen i pijesak nego se u brodske trup počeo ugrađivati posebni tankovi u kojima se ukrcao morski balast. E upravo u to doba time počima velika opasnost od onečišćenja mora morskim balastom. Naime, brodovi krcaju balast u raznim lukama, oceanima gdje žive razni agresivni organizmi koji kad promijene medij, kad promijene more u kojem žive onda postaju agresivni, izuzetno opasni tako da danas brodski balast jedan od najvećih onečiščivaća svjetskih mora. Republika Hrvatska izrazito je zainteresirana da potpiše Konvenciju o balastu, jer je Hrvatska izuzetno i ugrožena od morskog balasta. Želim naglasiti da se u sjeverno jadranskim lukama izmanipulira godišnje preko 50 milijuna tona opasnog tereta, a od tih 50 milijuna tona opasnog tereta samo 10 do 20% izmanipulira se u hrvatskim lukama. Međutim, brodovi koji prevoze taj opasni teret, brodovi koji krcaju taj opasan balast 70% plovidbe Jadranskim morem provedu u plovidbi kroz naše teritorijalno more i kroz naš ZERP. I to je razlog zašto se mi izuzetno zalažemo da se uredi pitanje krcanja balasta i da se konvencija ratificira. Upravo zbog angažmana hrvatske Vlade i Ministarstva mora Međunarodna pomorska organizacija proglasila je Republiku Hrvatsku kao vodećeg partnera u tom svjetskom globalnom sistemu balasta. Što je to Republika Hrvatska uradila? Kao prvo 2006. godine uz pomoć ... [[Govornik se ne razumije.]] instituta i norveške Vlade izrađena je studija s kojom se predlaže da Jadran postane posebno osjetljivo morsko područje. U okviru tog projekta predlagali smo da se u Jadranskom moru zabrani iskrcaj bilo kakvog balasta čije je porijeklo izvan Jadrana. Kontaktirali smo, dogovarali se sa svim jadranskim državama i u početnoj fazi smo dobili izuzetnu podršku. Međutim, kad smo počeli razgovarati o restrikcijama što bi to značilo onda je ta podrška malo splasnula, premda zadnjih mjeseci očekujemo da će nas naše susjedne države podržati i da ćemo uspjeti proglasiti Jadran posebno osjetljivim područjem. Druga mjera koju smo napravili upravo u odnosu na balast jest ta da je ministar 2007. godine donio Pravilnik o upravljanju balastnim vodama u našem teritorijalnom moru u unutrašnjim morskim vodama. Tim pravilnikom obvezali smo sve brodove da daju podatke o količini, vrsti i mjestu ukrcaju balasta, a lučke kapetanije smo ovlastili da obavljaju ispitivanja i uzorkovanja balasta na brodovima koji uplovljavaju u naše teritorijalno more. Mislim da smo u tome imali izuzetan uspjeh, jer sve manje brodova koji su krcali balast u venecijanskim lagunama, iskrcavali u našim lukama više ne iskrcaju taj balast u naše teritorijalno more. Slijedom iznesenog poštovani zastupnici molimo vas da podržite ovaj prijedlog zakona jer to će biti jedan prilog zaštiti Jadranskog mora po konvenciji i naši, hrvatski brodovi, morat će dodatno ulagati u opremanje, ali će nam biti daleko veća korist što ćemo zaštiti naše more. Velike svjetske države koje imaju jake tankerske flote, razvijenu industriju, one usporavaju potpisivanje konvencije jer njima nije interes, ali Republici Hrvatskoj kao obalnoj državi, kao državi koja živi od mora, od ribarstva apsolutno je interes da potpiše konvenciju. Stoga vas, još jednom molim, da podržite potpisivanje konvencije, donošenje zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvo klubovi, imamo 2 kluba. Prvo je uvaženi zastupnik Branko Bačić u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će prijedlog Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim i balastnim vodama i talozima iz 2004. godine. Maloprije je uvaženi kolega državni tajnik gospodin Mario Babić rekao povijest otkada praktično je plovidbe da postoji balast koji jednostavno doprinosi sigurnosti i stabilitetu broda. No pravi problem sa balastom javlja se jasno od kada postoje čelični brodovi, od kada brodovi koriste more ili vodu za balast koji jasno onda doprinosi sigurnosti same plovidbe. Pravi problem sa balastnim vodama javlja se 1980-ih godina kada inače se podiže svijest o zaštiti morskog okoliša i kada je utvrđeno da velika opasnost morskom okolišu zbog promjene i raznovrsnosti mora prijeti od strane balastnih voda koje u pojedine luke donose brodovi. I stoga je od tada pa sve do evo prije 6 godina kada je potpisana Međunarodna konvencija o nadzoru i upravljanju balastnim vodama i talozima bilo govora, razgovora o mogućnosti da se na pravilan način tretiraju balastne vode koje dolaze u pojedine luke. Potpisana konvencija, ono što je bitno, podrazumijeva 2 standarda u tretiranju balastnih voda. Prvi standard jest da brodovi su dužni na određenoj udaljenosti i na određenoj dubini izmijeniti balastne vode pa se to može nazvati standardom metode. A drugi je, standard kvalitete, to je onaj standard koji podrazumijeva da se na brodovima napravi uređaj za pročišćavanje koji bi prije ispuštanja balastnih voda u more ispustili relativno prihvatljivu količinu organizama koji neće doprinijeti daljnjem onečišćenju mora. Mi smo u Hrvatskoj potpisnici te konvencije, jasno zbog toga je i ratificiramo, ali smo neovisno o tome što sama konvencija nije stupila na snagu, o tome je već nešto prije rekao kolega državni tajnik, ministar mora, prometa i infrastrukture uz suglasnost ministrice zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva donio pravilnik kojim je naložio svim brodovima koji uplovljavaju u hrvatske luke zabranu izmjene balastnih voda u Jadranu. Jasno, dakle da ukoliko samo jedna jadranska država, jedna obalna država kao što je Hrvatska, takav pravilnik ne donese, a ostale države, prvenstveno Italija u čije luke uglavnom i uplovljava najveći broj brodova koji sa sobom dovoze balast onda sam taj pravilnik ne može postignuti onu svrhu zbog koje je on i donesen. Stoga, pravo rješenje može biti tek onda kad ova konvencija stupi na snagu i kad ona obveže sve države koje su obalne države jadranskog mora, da na isti način kao što je to predvidio i pravilnik kojega je donio i ministar i oni nalože brodovima koji u njihove luke uplovljavaju da na isti način tretiraju balastne vode. Problem balastnih voda u Hrvatskoj je posebno izražen i u procesu odlučivanja RH o projektu "Družba Adria". I praktično je upravo kroz studiju utjeca na okoliš koja je bila utvrđena i donesena u postupku projekta "Družbe Adria", Republika se Hrvatska izjasnila o statusu projekta "Družba Adria". Sam projekt može profunkcionirati onog trenutka kada se ovaj drugi standard kojega sam maloprije spomenuo, a to je standard kvalitete koji će naložiti brodovima da prije iskrcaja balastnih voda su dužni balastne vode pročistiti tada bi taj projekt u potpunosti sa ekološkog aspekta, da ne govorim o gospodarskom aspektu za RH bio u potpunosti prihvatljiv. Ono što je važno još spomenuti to je da je u tom procesu tretiranja balastnih voda, u procesu odlučivanja naspram mogućnosti iskrcaja balastnih voda u Jadranu i način kako pristupa tretiranju balastnih voda RH regionalni lider u ovom dijelu Europe. Dakle, sve ono što mi u Hrvatskoj činimo upravo je na tragu, a rekao bih, usudio bih se reći, i ispred same konvencije jer smo, kao što sam rekao niz mjera u očuvanju morskog okoliša poduzeli kad je u pitanju očuvanje morskog okoliša. I još jedna važna stvar, mislim da je gospodin državni tajnik spomenuo je, a to je da je Hrvatska organizator i vodeća država u dijelu koji se odnosi na podnošenje deklaracije Međunarodnoj pomorskoj organizaciji dokumenta o proglašenju Jadrana posebno osjetljivim morskim područjem. Evo već duži niz godina pokušavamo i sve ostale države, obalne države Jadranskog mora, uvjeriti u ispravnost takve odluke da gotovo sve države prihvate sve ono što smo mi podrazumijevali da bi ta deklaracija trebala značiti i što bi obvezivala i luke i brodove koji u te luke uplovljavaju kako i na koji način tretirati balastne vode kako bismo sačuvali najčišće more na svijetu, a to je dakle Jadransko more. Dakle, iz svega toga što sama konvencija donosi i iz razloga što mi kao država u tom smislu provodimo jasno da će HDZ-e dakle prihvatiti i podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Klub HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pred nama je prijedlog kojega će klub Hrvatske narodne stranke liberalnih demokrata naravno punoga srca prihvatiti i založiti se da Hrvatski sabor kao zakonodavac učini sve što je u njegovoj moći da se ovo područje uredi i da se Jadran zaštiti koliko god je to moguće na vrijeme, odnosno prije moguće ekspanzije tankerskoga prometa koji najizravnije zapravo ugrožava Jadran jer svi tankeri koji idu ne samo prema našim lukama, nego i lukama Kopra, Pirana isto tako i Trsta zapravo su potencijalna opasnost za postojeću bio raznolikost Jadrana i autohtonost njegovih vrsta. Činjenica je da se u ovoj priči, u priči dakle o međunarodnoj konvenciji Hrvatska nalazi daleko više na strani zemalja žrtava, nego na strani zemalja onečišćivača. Jer kada pogledamo zapravo kako teče postupak ratifikacije onda je sve jasno, do sada je konvenciju ratificiralo tek 20-tak država, i to uglavnom malih, one čije su teritorijalne vode su izravno izložene balastnim vodama, a veliki igrači države u kojima su registrirani veliki sustavi pomorskoga prometa, dakle velike brodarske kompanije s jedne strane i države koje iz svojih luka crpe bitan profit, kao što je nama susjedna Italija, još uvijek se drže po strani ove Konvencije i činjenica je da će ona stupiti na snagu praktički tek kada joj se pridruži najmanje 20 država. MI smo 2007. godine donijeli odgovarajući pravilnik kojim pokušavamo zaštititi svoj dio Jadrana i ovo što kolega Bačić kaže, dok god Italija ne napravi isto teško možemo govoriti o tome da smo odradili posao za čitav Jadran, međutim, sreća u nesreći su tzv. Morske struje koje uvijek idu na štetu naših susjeda, tako kada god oni zagađuju onečišćuju Jadran na ovaj ili onaj način, da li svojom industrijom u sjevernoj Italiji ili zbog između ostaloga balastnih voda, to najprije osjete oni, upravo osjeti njihov turizam i njihova obala s druge strane Jadrana. Da li će logika kapitala i logika profita biti i dalje dominantna nad logikom zdravog razuma i očuvanja okoliša, vjerojatno će biti i dalje jaka i dominantna na žalost jer u svijest usudio bih se reći političara jer oni donose odluke ovakvog tipa još uvijek ne dopire dovoljno opasnost koju sa sobom nosi između ostaloga i ova vrsta onečišćenja. Godišnje se u svijetu preveze 12 milijardi tona balastnih voda i s njima više od 4,5 tisuće raznih vrsta organizama i oko 3 tisuće različitih planktonskih vrsta. Pogledamo li kako je prošao Mediteran, bez Jadrana vidjet ćemo zapravo koji su pravi mogući razmjeri ekološke ugroze koju donosi intenzivan brodski prije svega tankerski promet, kada govorimo o tome onda mislimo prije svega na pomorske pravce koji idu od Gibraltara do Dardanela odnosno koji preko Sueskog kanala ulaze u Sredozemlje. Jadran jest dio Sredozemlja i teško da će za vazda moći biti isključen iz ukupne priče o njegovoj ekološkoj stabilnosti ali je činjenica da još uvijek hvala Bogu spada u ona mora koja su natprosječno čista odnosno podprosječno ugrožena. Kada bi svi oni koji brinu o donošenju političkih odluka ovakvoga tipa koje su fundirane na znanosti, na znanju ali i svijesti o okolišu radili svoj posao i podizali standarde prije svega u tehnologiji tretmana balastnih voda pretpostaviti je da bi kvaliteta mora oko nas bila viša i dulje bi trajala. I da ne duljim, ponovit ću samo da će Klub HNS-a poduprijeti Prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama i talozima donešene 2004. godine s Konačnim prijedlogom zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. Posebno mi je drago i sigurno ću dati potporu Prijedlogu Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama i talozima iz 2004. s Konačnim prijedlogom zakona iz razloga što je vidljivo u materijalima da Hrvatska itekako daje značaja ovakvim potvrdama zakona. Ako znamo da 90% svjetske robne razmjene odvija se morem, koja je u konačnici jedno od ekološki najprihvatljivih oblika prometa onda znamo koliki broj brodova prolazi i ispušta balastne vode u more. Sam državni tajnik je spominjao nekakve podatke koji su sigurno interesantni ali isto tako moramo znati da u Jadransko more, a naročito u području, vi ste sami negdje naznačili u području Šibenika zbog prijevoza kamena u Italiju svi brodovi dolaze upravo sa balastnim vodama i znamo što to znači za taj dio Jadrana, ali isto tako znamo što znači za gornji dio sjevernog Jadrana gdje dolaze tankeri koji prolazi prema Trstu i dijelu Slovenije. DA je pitanje balastnih voda itekako bitno raspravljao je Američki kongres, razmatrao je zakon kojim bi brodari morali na plovila instalirati sustave za sterilizaciju koji bi pobili sve strane bilje i životinje. O tome se vrlo ozbiljno razgovaralo u Američkom kongresu, dakle, dao se jedan od prijedloga koji proučavajući na brodovima cirka od 32 tisuće tona nosivosti, na relacijama od Sjeverne Amerike za sjevernu Europu došlo se do zaključka čak da bi došlo do uštede na gorivu negdje oko 150 tisuća dolara na takvom jednom putovanju. Ne samo da se o tome raspravlja ozbiljno na način da se gleda o onečišćenju na neki način već o uštedama koje bi se na takav način sprovodile. Dakle, više modela su predloženi, sigurno da je dobro da Hrvatska potvrdi ovu Konvenciju koja će biti potvrđena naravno kada se skupi broj država koje su potrebne, i 12 mjeseci nakon toga došlo bi do potvrđivanja. Iako je sama Hrvatska pristupila rješavanju problema kroz niz aktivnosti prvenstveno donošenje Pravilnika o upravljanju i nadzoru vodenog balasta koji se primjenjuje negdje od 1. rujna 2004. godine, zbog osjetljivosti tema koje se njime razrađuju Republika Hrvatska ratifikacijom ove Konvencije daje jasan znak o svojoj opredijeljenosti za razvoj pomorstva, na temeljima zaštite okoliša i održivog očuvanja prirodnih stanovišta. Isto tako kada razgovaramo o tome možemo i dobiti podatak da Jadranom prođe cca 5 tisuća tankera, a po statistici na njih tisuću recimo dogodi se jedna nesreća. Većina tih tankera ima balastnu vodu i plus nesreće koje se dešavaju na njima pa sada moramo znati i biti svjesni toga što želimo i koliko je bitna potvrda ove konvencije. Isto tako u Jadranskom moru godišnje se izbaci oko 2,5 tisuće tona balastnih voda. Pa kada to sve pogledamo i razmotrimo ovu konvenciju, dakle nema razloga da se ona ne prihvati po hitnom postupku. Pa stoga ponovit ću još jednom da ću itekako i kao osoba koja dolazi sa mora i zna što znači život na moru i koliko je bitno da ne dođe do invazije ako možemo tako reći ovih štetnih tvari koje bi se mogle itekako dešavati na našem moru i dešavaju se. I rekli smo ovi podaci koji su sami vidljivi to i mogu učiniti. Pa prema tome, prihvaćam i dapače dat ću potporu ovom prijedlogu Zakona o potvrđivanju međunarodne konvencije. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodin potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče. Odmah na početku ću reći da ovaj prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama i talozima ću podržati jer mi se čini da je ovo iznimno važno. Zapravo u vremenima kada se brod i kada je balast bio od kamenja i pijeska nije se moglo niti slutiti kakva će balast postati prijetnja u ovim našim vremenima za svjetska mora. Ali razvojem svjetske trgovine uvjetovan je i povećan promet morima uz pozitivne efekte donio je i ozbiljne prijetnje za različite oblike zagađenja morskog okoliša. Balastne vode su problem kada se nekontrolirano ispuštaju u nove eko sustave nepripravne da ih prime i apsorbiraju. Tako se procjenjuje da se dnevno sa balastnim vodama prevozi oko 3 tisuće različitih živih organizama. Dakle, svjesni opasnosti zbog povećanog brodskog prometa Jadranskim moram i Republika Hrvatska se 2004. godine se uključila u rješavanje tih problema izradivši studiju da bi se po prvi put razmotrio problem unosa štetnih organizama u Jadransko more. Donešen je i pravilnik dakle u nizu ovih prepoznavši realnu opasnost ali i da smanji rizike koji proizlaze iz prijenosa morskih organizama i Međunarodna pomorska zajednica organizira Konferenciju o upravljanju balastnim vodama u Londonu 2004. godine gdje je prihvaćena i usvojena Konvencija o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama. Konvencija je prvi puta na jasan i cjelovit način uredila upravljanje balastnim vodama kao najvećem prijenosniku štetnih organizama. Dakle, predviđanja su da će konvencija ispuniti stupanja na snagu tijekom ove godine. Da bi ona ispunila uvjete potrebno je da je potpiše i pristupi joj najmanje 30 država sa preko 35% ukupne bruto registarskih tona težine. U poglavljima propisuje se plan upravljanja balastnim vodama tako da se na svakom brodu mora nalaziti i primjenjivati plan upravljanja balastnim vodama, voditi se dnevnik koji se čuva dvije godine. Propisano je i kada izvršiti izmjenu balastnih voda. Tako se kaže da je najbolje vršiti izmjenu balastnih voda kada je brod udaljen 200 morskih milja od najbližeg kopna. Upravljanje na način koji mi želimo postići ova konvencija želi postići smanjivanje i konačno zaustavljanje prijenosa od štetnih vodenih organizama. Ako imamo u vidu da je Jadransko mora posebno osjetljivo more, a bogatstvo Jadranskog eko sustava iznimna, Republika Hrvatska dakako treba prednjačiti i u inicijativama da bi se sačuvalo to bogatstvo. A ova konvencija je korak u tom smjeru i zato ću je podržati. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa Prijedlogom oluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji u Afganistanu. Pa onda Prijedlog oluke o izmjeni i dopuni popisa trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Prijedlog kandidata za izbor člana Državnog sudbenog vijeća itd.
Prelazimo na konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama i talozima iz 2004. godine, hitni postupak, P.Z.br. 533. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o nadzoru i upravljanju brodskim balastnim vodama i talozima iz 2004. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 124 glasa za, 1 suzdržan i ništa protiv.