Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 39. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Irena Grošelj Košnik, Iva Dimic, Suzana Lep Šimenko, Nada Brinovšek, Anja Bah Žibert, Jelka Godec, mag. Bojana Muršič, Violeta Tomić od 17.30 dalje, Andreja Potočnik, Vojka Šergan od 15.30 dalje, Janja Sluga od 16.30 dalje, Eva Irgl, Marjana Kotnik Poropat od 9.30 do 16. ure, Roberto Battelli, Primož Hainz od 16. ure dalje, Franc Breznik, Uroš Prikl od 9.30 do 16. ure, dr. Milan Brglez od 11.30, Matjaž Nemec od 13. ure in od 15. do 18. ure, dr. Franc Trček, Miha Kordiš, Kamal Izidor Shaker od 16. ure, Danilo Anton Ranc, dr. Matej T. Vatovec od 11. ure ter Janez Janša. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KMETIJSTVU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Tanji Strniša. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! S spremembo zakona se dopolnjujejo področja, ki so se izkazala za potencialno občutljiva oziroma zelo pomembna za kmetijstvo. Naj omenim področje verige preskrbe s hrano, začasnega in občasnega dela v kmetijstvu in ustanovitev čebelarske akademije. Na področju verige preskrbe s hrano so se leta 2014 sprejete spremembe zakona izkazale, da niso prinesle vseh želenih rezultatov in da je treba na tem delu zakon dopolniti. V predlogu je na novo definirana pravna domneva znatne tržne moči stranke, ki izhaja iz velikosti podjetja na nabavni strani in je opredeljena v višini 25 milijonov evrov letnega prometa, ustvarjenega v Republiki Sloveniji. Poleg omenjene domneve pa se znatna tržna moč lahko ugotavlja tudi iz obsega prodaje, odvisnosti ali višine letnega prometa stranke, še zlasti v razmerju do druge pogodbene stranke, ki v nasprotju z dobrimi poslovnimi običaji izkoriščajo drugo pogodbeno stranko. Bolj določno kot v veljavni zakonodaji so opredeljena nedovoljena ravnanja in prav tako zakon uvaja tudi obveznost pisnih pogodb; vendar samo za tiste pogodbene stranke, ki presežejo 15 tisoč evrov vrednosti prodaje med dvema subjektoma v enem letu. Nedovoljena ravnanja veljajo za vse člene v verigi preskrbe s hrano, razen za razmerja med zadrugo in člani zadruge, ker je ta amandma sprejel matični odbor na svoji seji. Obveznost pisnih pogodb pa velja za vse člane v verigi preskrbe s hrano, vključno za razmerja med zadrugo in člani te zadruge. V noveli zakona je tudi uvedena obveznost stranke z znatno tržno močjo, da izvaja dolžno nadzorstvo nad vsemi subjekti podjetja, tako da nadzoruje in preverja ravnanje podjetja, zaposlenih in zunanjih sodelavcev. Odgovornosti za to nadzorstvo ne more prenesti na drugo osebo. Zakon tudi spreminja višine glob, saj so bile sedanje globe neučinkovite in nesorazmerne. Drugo področje je področje začasnega dela in občasnega dela v kmetijstvu, ki se uvaja samo na področju rastlinske pridelave, kjer imamo zaradi zelo specifičnih naravnih pogojev in narave dela, ki je ne srečamo nikjer drugje, kjer potrebujemo bolj prožno obliko dela, ki bo delodajalcu – naročniku dela omogočala, da za krajši čas zaposli večje število delavcev izvajalcev. V ta namen predlog zakona uzakonja posebno obliko pogodbe civilnega prava, tako imenovane pogodbe o začasnem ali občasnem delu v kmetijstvu. Z vpeljavo te oblike dela v kmetijstvu se zmanjšuje delo na črno, omogoča brezposelnim osebam aktivno opravljanje določenega dela vsaj krajši čas in zmanjšuje ekonomsko odvisnost od prejemanja denarnega nadomestila. Poudariti velja, da se s to novo obliko dela ščiti izvajalca. Že sedaj se vsa sezonska dela ali pa velika večina po podatkih Gospodarske zbornice opravljajo v podjemni obliki. Za to obliko veljajo vsa določila zakonodaje, ki ureja področje varnosti in zdravja pri delu. Določena je tudi najnižja urna postavka. Naročnik dela se lahko poslužuje te nove oblike največ 120 dni v koledarskem letu, medtem ko je za izvajalca omejitev 90 dni v koledarskem letu. V zakonu se ureja tudi obveznost plačila prispevkov za socialna zavarovanja, pokojninsko, invalidsko in zdravstveno zavarovanje ter po amandmaju, sprejetem na matičnem odboru, oprostitev plačila posebnega davka na določene prejemke v višini 25 %. Še zadnje področje, ki ga želim izpostaviti. Z razglasitvijo svetovnega dneva čebel je Slovenija prevzela tudi odgovornost, da to idejo svetovnega dneva čebel uresniči v praksi. S tem je znanje na področju čebelarstva in njegovo širjenje postalo nacionalnega pomena. Z zakonom zato ustanavljamo Slovensko čebelarsko akademijo, ki bo pripomogla k izboljšanju znanja pri nas in predvsem k širjenju tega posebno vrednega čebelarskega znanja v mednarodni prostor. S tem bo tudi Slovenija prispevala k reševanju globalnih problemov, odpravi revščine in lakote v državah v razvoju. Spoštovani poslanci, zakon prinaša pomembne novosti in pomembne odločitve za kmetijski sektor, zato upam in prosim, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Tomažu Liscu. Izvolite.
Dobro jutro vsem skupaj! Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka z ekipo, kolegi in kolegice, lep pozdrav! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je zakon obravnaval na svoji 29. redni seji 6. marca 2018. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k členom predloga zakona. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Državnega sveta, ki predlog zakona podpira. Odbor je prejel tudi pripombe Trgovinske zbornice Slovenije. K predloženemu predlogu zakona je v poslovniškem roku amandma vložila Poslanska skupina Levica k 5. členu. Na klop so člani odbora prejeli: predloge koalicijskih poslanskih skupin za amandmaje odbora, predlog amandmaja poslanke Vojke Šergan k predlogoma za amandmaja odbora, predlog poslanca Franca Laja za amandma odbora, predloge za amandmaje odbora Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in predloge za amandmaje odbora Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi pisnega mnenja izpostavila ključne pripombe. V zvezi s predlagano ureditvijo nedovoljenih ravnanj je izpostavila vprašanje razmerja do ureditve prepovedi zlorabe prevladujočega položaja v skladu z Zakonom o preprečevanju omejevanja konkurence. Zakonodajno-pravna služba je opozorila tudi na nejasnosti glede opredelitve nedovoljenih ravnanj. Glede področja začasnega in občasnega dela v kmetijstvu je imela prav tako Zakonodajno-pravna služba pripombe, da to področje sodi na občutljivo področje opravljanja del z elementi delovnih razmerij, zato je Zakonodajno-pravna služba v zvezi s tem izpostavila zlasti vprašanje ustreznosti urejanja te vsebine v okviru področja kmetijstva in ne v okviru področja sistemske zakonske ureditve. V zvezi s predlagano ureditvijo, ki se nanaša na Slovensko čebelarsko akademijo kot notranjo organizacijsko enoto Kmetijskega instituta Slovenije, pa je Zakonodajno-pravna služba opozorila, da ne gre za vsebino, ki bi predstavljala zakonsko materijo in je tudi v neskladju s pravnosistemsko ureditvijo. Zakonodajno-pravna služba meni, da je ureditev, ki notranjo organizacijsko enoto opredeljuje na zakonski ravni, v nasprotju z hierarhijo pravnih aktov. Predstavnik Komisije Državnega sveta je predstavil mnenje Državnega sveta, ki je ob obravnavi predloga zakona največ pozornosti namenil vpeljavi možnosti začasnega ali občasnega dela v kmetijstvu. Čeprav Državni svet podpira uvedbo takšne oblike dela, pa meni, da bi bilo primerneje, da bi se le-te urejale v okviru delovnopravne zakonodaje in ne v okviru zakona, ki ureja kmetijstvo. Poudaril je tudi, da se Državni svet v razpravi ni strinjal s stališčem Zadružne zveze Slovenije, ki je predlagala, da se 61.f in 61.h člen predloga zakona ne uporabljata za zadruge v primerih, ko gre za poslovanje zadruge s kmetom. Direktor Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije je poudaril, da si zbornica ne želi, da bi zaradi predlaganih določb novele zakona o nedovoljenih ravnanjih med deležniki v verigi preskrbe s hrano prišlo na strani kupcev do oblikovanja nekih novih poslovnih modelov. V zvezi z določbami, ki urejajo sezonsko delo v kmetijstvu, pa je izrazil prepričanje, da le-te ustrezno rešujejo to specifičnost v kmetijstvu; ostaja pa anomalija v zvezi z obdavčitvijo tega dela. Predstavnik Ministrstva za finance je v zvezi s predlogom Kmetijsko gozdarske zbornice za spremembo 5. člena predloga zakona ponovil mnenje Vlade, da urejanje davčnih vsebin v nedavčnih zakonih ni primerno. Varuh odnosov v verigi preskrbe s hrano je predstavil številne primere nepoštenih praks, ki jih zaznava tudi Agencija za varstvo konkurence; in to v celotni verigi preskrbe s hrano. Predstavnik Javne agencije za varstvo konkurence je poudaril, da predlog zakona podpira, saj predstavlja nek minimum, ki je potreben, da se bo zakon lahko učinkoviteje izvajal. Predstavnica Zadružne zveze Slovenije je predstavila stališče zadruge, kjer ocenjujejo, da se 61.f in 61.h člen predloga zakona ne bi smela uporabljati za razmerje med zadrugo in njenimi člani. Predstavnica Trgovinske zbornice je povedala, da je zbornica kot deležnik v prehranski verigi pri pripravi novele zakona sodelovala, vendar, razen ene, nobena druga njihova pripomba ni bila upoštevana. Po mnenju zbornice so predlagane spremembe zakona v nasprotju z zakonodajnimi iniciativami na ravni Evropske unije. V razpravi je poslanec Levice predstavil amandma za črtanje 5. člena, ki bi po mnenju predlagateljev predstavljal novo obliko prekarnega dela, ki se uvaja pod pretvezo preprečevanja dela na črno. Odbor je na podlagi pisnih predlogov za amandmaje svoje amandmaje, ki so del poročila. Odbor se je tudi opredelil do vloženega amandmaja Poslanske skupine Levica k 5. členu in ga ni sprejel. Odbor se je opredelil do predlogov za amandmaje odbora in pri tem ni sprejel predloga Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov k 4. in 13. členu, Poslanske skupine SDS k 7. členu, poslanke Vojke Šergan za amandma k 4. členu; ni pa se opredelil do predlogov, ki so postali brezpredmetni. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del poročila odbora.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pozdravljam državno sekretarko z ekipo, kolegice in kolege! Po 25 letih uničevanja slovenskega kmetijstva in naše prehranske samooskrbe – samo v mandatu te vlade se je število kmetijskih gospodarstev namreč znižalo za najmanj 2 tisoč 750 kmetijskih gospodarstev – in sedaj sta ministrstvo za kmetijstvo in ministrstvo za delo, torej resorja, ki ju vodita socialdemokratska ministra, pripravila predlog zakona, s katerim krivdo za stanje slovenskega kmetijstva valita na sezonske delavce in jim pod pretvezo boja proti delu na črno jemljeta njihove osnovne delavske pravice. Sporočilo ministra Židana in ministrice Kopač Mrak je jasno: pravice sezonskih delavcev, njihove plače, dopusti, plačane bolniške, regres in vse ostalo, kar sodi zraven, so ena gniloba, katero je treba odstraniti; in to bomo s tem zakonom tudi storili. Zakon, ki ga obravnavamo, uvaja začasno ali občasno delo v kmetijstvu v panogah sadjarstva, vinogradništva, hmeljarstva in zelenjadarstva. Ta oblika predstavlja izjemo od prepovedi Zakona o delovnih razmerjih, ki določa, da se delo ne sme opravljati na podlagi pogodb civilnega prava, razen v primerih, ki jih določa zakon, to je Zakon o delovnih razmerjih. Povedano drugače, zakon uvaja možnost opravljanja dela na podlagi civilnopravne pogodbe, čeprav obstajajo vsi, ampak čisto vsi elementi delovnega razmerja. Torej gre za grob in nedopusten poseg v Zakon o delovnih razmerjih, ki se sprejema po skrajšanem postopku, mimo socialnega dialoga s predstavniki delavcev. Na neustreznost takšnega poseganja v Zakon o delovnih razmerjih pa opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Začasno ali občasno delo v kmetijstvu se bo lahko opravljalo največ 120 dni v letu. Če upoštevamo število delovnih dni v letošnjem letu, je to skoraj polovica vseh delovnih dni. Delodajalec bo torej skoraj polovico časa imel na voljo delovno silo, ki bo popolnoma fleksibilna in podplačana. Minimalna urna postavka za začasno in občasno delo bo 4,79 evra bruto. Pri 165 delovnih urah na mesec to ne bo zneslo niti za minimalno plačo. Upoštevati pa je treba tudi omejitev, da bo delavka ali delavec lahko delo opravljal največ 90 dni v koledarskem letu, kar pomeni, da bo zaslužek za lastno preživetje lahko dobil le za tretjino leta. Z desnjakarskim amandmajem, ki ga je na odboru predlagal Franc Laj, se je v obliki davčnih odpustkov to novo obliko prekarstva naredilo za delodajalce še bolj privlačno. Poleg tega, da naj bi rezanje delavskih pravic rešilo slovensko kmetijstvo in samooskrbo, je pretveza za uvajanje nove oblike prekarnega dela tudi boj proti delu na črno. To je neumnost. Delo na črno se ne zmanjšuje z uvajanjem novih oblik prekarnega dela; delo na črno se zmanjšuje z inšpekcijsko za delo, inšpekcijo, ki je pri nas na žalost kadrovsko podhranjena pod vsako mero in zato ne more opravljati svojih nalog, ki bi jih morala; za kar nosita neposredno odgovornost ministrica za delo in ta vlada. Zakon uvaja novo obliko dela, ki bo omogočala ekstremno izkoriščanje delovne sile. Namesto nadzora in uveljavljanja minimalnih standardov država legalizira izjemno prekaren in podplačan položaj delavk in delavcev v kmetijstvu. Poleg tega se z zakonom na popolnoma neprimeren in ustavno sporen način ustanavlja čebelarska akademija Slovenije, ki je zgolj in samo samopromocija ministra Židana pred prihajajočimi volitvami. Za konec pa zakon še dopolnjuje določbe v zvezi s prehransko verigo z namenom preprečevanja goljufij znotraj nje, kar bi sicer načelno v Levici podprli; a bomo zaradi vsega prej navedenega primorani v Levici glasovati proti predlogu tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Laj bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, državna sekretarka z ekipo, dragi poslanke in poslanci, vsem skupaj prav lep pozdrav! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo novelo Zakona o kmetijstvu, saj ocenjujemo, da prinaša več dobrega kot slabega, kar smo malo prej slišali. Menimo, da se na ta način celotna kmetijska panoga na nek način ureja, se ustvarja red; po drugi strani pa se s tem doseže tudi povečanje konkurenčnosti. Dovolite mi, da izpostavim nekaj koristnih zakonskih rešitev. Problem reševanja nepoštenih poslovnih praks v celotni prehranski verigi se kaže, da je zelo trd oreh. Upajmo, da bodo predlagane zakonske rešitve doprinesle k temu, da se te zlorabe v prehranski verigi zmanjšajo, omejijo in da na nek način tudi s tem zaščitimo najbolj šibki člen, to so kmetijska gospodarstva. Ne smemo si pa predstavljati tega, da v prihodnje ne bi prihajalo do nepoštenih poslovnih praks. Nepoštene poslovne prakse so se dogajale, se dogajajo in se bodo še naprej dogajale, ker na žalost v celotni panogi in na trgu diktirajo, narekujejo celotne procese in odnose najmočnejši, ki so kapitalsko izredno močno prisotni na trgu, in na ta način lahko tudi povečujejo svoj tržni delež. Kot drugo pomembno področje, ki ga želim izpostaviti, je možnost uveljavitve začasnega in občasnega dela v kmetijstvu. To pomeni neke vrste sezonsko delo. Na žalost se po tovrstnih delih povečujejo potrebe, ker je zaradi negativnih podnebnih sprememb vse težje načrtovati kmetijska opravila. Prav zaradi tega prihaja do tega, da se tudi na ta način zmanjšuje škoda, ki bi nastala ob nepravočasnem dokončanju raznih kmetijskih opravil. Žal se temu ne bo dalo v prihodnje izogniti, ampak se potrebe celo povečujejo. Prav zaradi tega, da kmetijska gospodarstva ne bi bila oškodovana glede obdavčitve teh del, sem predlagal tudi amandma, ki je bil na odboru sprejet, da se ta začasna in občasna dela, sezonska dela ne bodo obdavčila s 25-odstotnim posebnim davkom na prejemke. Mogoče bi še izpostavil pomembno zadevo, ki se bo uvajala s tem zakonom, in sicer izvajanje pripravništva pri javnih storitvah, javne službe. To je izrednega pomena, da prihaja do prenosa znanj. Le tako in s temi prijemi bomo lahko povečali konkurenčnost kmetijskega gospodarstva in tudi bistveno prispevali k povečanju samooskrbe. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Gospod Simon Zajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani! S spremembo zakona se dopolnjuje področje preskrbe s hrano, začasno ali občasno delo ter izobraževanje na področju čebelarstva. Dopolnitev vsebin se nanaša na področje verige preskrbe s hrano, in sicer z namenom izboljšanja odnosov v verigi preskrbe s hrano, kjer zaradi neenakomerne pogajalske moči med deležniki prihaja do nepoštenih praks. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo cilje in namene zakona, torej zaščito šibkejšega v tej verigi, v celoti podprli. O dilemah, ki smo jih izpostavili včeraj s predlaganimi rešitvami, saj ta zakon uvaja novosti, ki na ravni Evropske unije še niso usklajene, smo večkrat razpravljali, saj nismo želeli, da bi ta zakon povzročil neke vrste trgovinske vojne, poslabšal odnose med deležniki v verigi in poslabšal položaj slovenskega kmeta in domačih živilcev. Razprava se je osredotočala predvsem na določbe novega 61.f člena ter razloge za uvedbo in način njegovega izvajanja. Razprava se je vrtela tudi o vseh primerih naštetih nedovoljenih ravnanj in o usposobljenosti AVK za ugotavljanje teh nepravilnosti. Prav tako smo želeli tudi večjo jasnost v zvezi s predlaganimi rešitvami in opozorili glede poseganja v predpise o gospodarskih družbah in s tem povezanim korporativnim upravljanjem. V poslanski skupini upamo, da na matičnem delovnem telesu sprejete rešitve naslavljalo večino omenjenih dilem. V zvezi s tem želimo opozoriti, da smo razpravljali tudi o tem, kako pravno kvalificirati, kaj je pojem znatne tržne moči in kaj je predmet obligacijskega odnosa, kjer je na eni strani kot prodajalec kmet in na drugi zadruga, katere je član taisti kmet; oziroma kmet, ki sodeluje z zadrugo, vendar pa ni njen član. Zadruga lahko zagotavlja članom prednosti, ki jih člani s samostojnim nastopom na trgu ne bi mogli doseči ali pa bi jih dosegli v manjšem obsegu. Na podlagi sodelovanja članov lahko zadruga tudi izboljša pogajalski položaj članov na trgu in jim omogoča večjo konkurenčnost. Člani zadruge niso le vlagatelji kapitala, ampak v prvi vrsti uporabniki njenih storitev v najširšem smislu besede, zato zadruga ne more imeti statusa znatne tržne moči nad svojimi člani. V Poslanski skupini Stranke modernega centra pozdravljamo odločitev matičnega delovnega telesa, ki je podprl amandma naše članice Vojke Šergan, s katerim smo na podlagi navedenih argumentov dosegli, da se določbe 61.f člena ne upoštevajo v skladu z Zakonom o zadrugah za razmerja med zadrugo ter člani te zadruge. Z dopolnitvijo zakona se vpeljuje tudi možnost začasnega ali občasnega dela v kmetijstvu, ki se opravlja v določenem časovnem obdobju. Z novo obliko dela bi radi v kmetijstvu zmanjšali delo na črno, brezposelnim pa omogočili delo vsaj krajši čas. Kmetom omogoča najem dodatne delovne sile, s takšnimi delavci bo kmet sklenil posebno pogodbo o začasnem ali občasnem delu, ki bo predmet civilnega prava. Slednje rešitve v Poslanski skupini Stranke modernega centra sicer podpiramo, se pa zavedamo tudi dejstva, da uvajamo začasno ali občasno delo v kmetijstvu kot izjemo od temeljnega pravila Zakona o delovnih razmerjih ter s tem zmanjšujemo preglednost na trgu dela. Zavedamo se tudi, da občasni ali začasni delavci ne bodo imeli vseh pravic iz ZDR-1, bodo pa pokojninsko in invalidsko zavarovani, zanje bo zagotovljeno minimalno plačilo. Kljub temu pa pričakujemo, da bo pristojno ministrstvo za delo glede na to, da tega področja ni bilo sposobno urediti v svoji zakonodaji, po uvedbi tega instituta spremljalo njegove učinke, predvsem v luči dolgotrajnih posledic na položaj teh delavcev. Glede na podporo pobudi za svetovni dan čebel se je povečalo tudi zanimanje za slovensko znanje na področju čebelarstva, zato je pristojni resorni minister predlagal, da se z zakonom ustanovi Slovenska čebelarka akademija; in sicer kot posebna organizacijska enota Kmetijskega inštituta Slovenije. Kljub temu pa želimo opozoriti, da omenjene predlagane rešitve vzbujajo tudi pravne pomisleke, na katere je opozorila Zakonodajno-pravna služba, ker gre za vsebino, ki ne bi smela predstavljati zakonske materije, saj zakon posega v avtonomijo javnopravnih subjektov. Poleg tega pa predlagane rešitve prečijo področja oziroma vsebine in pristojnosti na področju raziskovalne in razvojne dejavnosti ter izobraževanja, čeprav gre za neformalno izobraževanje. Sporne pa so bile tudi povezave javnopravnega subjekta s pravnimi osebami oziroma osebo zasebnega prava. Predlog zakona bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra večinoma podprli, saj je bil večinske podpore deležen tudi na matičnem delovnem telesu. Zaradi omenjenih dilem in spornosti nekaterih predlaganih rešitev v zvezi z čebelarsko akademijo pa del Poslanske skupine Stranke modernega centra zakona ne podpira. Hvala.
Gospod Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Pomembna tematika, pomembne rešitve, ampak skrajšani postopek. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke še enkrat opozarjamo, da za tako pomembno materijo, kot je Zakon o kmetijstvu, in tako pomembne rešitve, ki jih ta novela prinaša, nikakor ni primeren skrajšani postopek obravnave. Zakon se dotika treh področij. Najprej področje nedovoljenih praks, ki govorijo o novih nalogah varuha na tem področju in govori o razmerju med kmeti, zadrugami in trgovci. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke niso vsi kmetje super in niso vsi trgovci slabi. Vedno je resnica nekje vmes. Kaj nam pomaga zaščita malega kmeta, če bo na primer moral ta kmet namesto v veliko trgovsko podjetje svoj proizvod, izdelek, na primer zelje, peljati na svoj gnoj, ker se bo ta grdi veliki trgovec odločil, da bo raje zelje uvozil iz druge države?! Tudi glede področja pisnosti pogodb imamo še vedno probleme v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glede 3. in 4. člena, ampak na to je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, ki je ugotovila »nejasnosti glede opredelitve nedovoljenih ravnanj«. Treba je na novo opredeliti nedovoljene prakse na tem področju, ampak po mnenju Zakonodajno-pravne službe in na podlagi izkušenj so te rešitve nedodelane in bodo marsikje na terenu namesto dobrih namenov imele slabe rešitve. Kar se tiče začasnega in občasnega dela ter področja, ki ga ta zakon ureja, moram reči, da je bila ravno to naša dilema, ali podpremo ali ne podpremo zakon. Ravno zaradi sprejetega amandmaja na seji odbora, ki olajša začasno in občasno delo v kmetijstvu, smo se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke odločili, da ne bomo nasprotovali temu zakonu. Sam prihajam iz Posavja in vem, kako pomembno je za naše sadjarje v poletnih in jesenskih dnevih, da dobijo hitro in kvalitetno delo na svojih sadovnjakih. Tretje vprašanje, na katerega je opozorila Zakonodajno-pravna služba in smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagali amandmaje na delovnem telesu, pa je uvedba čebelarske akademije v zakon. Pa dovolite, da preberem mnenje Zakonodajno-pravne službe: »Iz navedenega izhaja, da je področje urejanja Kmetijskega inštituta Slovenije v skladu s sistemsko zakonsko ureditvijo predmet podzakonskih splošnih aktov, zato je ureditev, ki njeno notranjo organizacijsko enoto opredeljuje na zakonski ravni, v nasprotju s hierarhijo pravnih aktov kot enem od temeljnih elementov ustavnosti in zakonitosti. Posebej kot sporno izpostavljamo še predlagano rešitev, ki v zakonsko ureditev vnaša določbo, da notranja organizacijska enota javnega zavoda izvaja svoje dejavnosti v prostorih Čebelarske zveze Slovenije, ki je pravna oseba zasebnega prava. Opozarjamo, da določitev prostorov, kjer notranja organizacijska enota javnega zavoda izvaja svojo dejavnost, ni zakonska materija, še bolj sporno pa je, da gre za nedopusten poseg v lastninsko pravico po 33. členu Ustave.« Skratka, ta zakon ima določene dobre nastavke. Še enkrat, na podlagi teme glede nedovoljenih praks – dobri nameni, a pravno sporne rešitve. Tudi glede dobrih namenov glede začasnega in občasnega dela v kmetijstvu – dobre rešitve, ampak tudi tu je Zakonodajno-pravna služba imela pripombe, da je v zvezi s tem izpostavila zlasti »vprašanje ustreznosti urejanja te vsebine v okviru področja kmetijstva in ne v okviru področja sistemske zakonske ureditve«. Prebral sem, kaj si Zakonodajno-pravna služba misli, z vsem spoštovanjem do čebelarjev, z vsem spoštovanjem do tega, da želimo biti najbolj znana država po čebelarstvu na svetu, da materija pa resnično, tudi iz tega področja, torej ustanovitev čebelarske akademije, ne sodi v zakon. Če želimo spoštovati pravno hierarhijo, tega dela v tem zakonu ne bi smelo biti. Zakon posega na tri pomembna področja, z dvema področjema se strinjamo: nedovoljene prakse, ja, ampak verjetno bo v praksi veliko problemov; začasno in občasno delo, ja, ampak je pravno sporno; in tretje, ustanovitev čebelarske akademije, ja, ampak zelo pravno sporno. Skratka, dobri nameni zakona, slabe rešitve zapisane v besedilu predloga zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, predstavniki Vlade, spoštovana kolegica in kolegi! Problem nepoštenih poslovnih praks na slovenskem trgu s prehrano je še vedno zelo prisoten kljub nekajkratnim poskusom ministrstva, da se te prakse končno prekinejo. Na to opozarjajo mnogi deležniki v verigi preskrbe s hrano, zato je tudi tokratna novela Zakona o kmetijstvu med drugim namenjena razreševanju določenih vprašanj s področja verige preskrbe s hrano. Gre predvsem za tiste rešitve, ki jih kodeks dobrih poslovnih praks med deležniki v verigi ni mogel rešiti. Tako se v noveli nedovoljena ravnanja določajo kot splošna prepoved, ki je dopolnjena z navedbo konkretnih prepovedanih praks. Zaradi lažjega dela Agencije za varovanje konkurence je v predlogu na novo definirana pravna domneva znatne tržne moči, ki izhaja iz velikosti podjetja na nabavni strani. Podjetje mora tako dosegati več kot 25 milijonov evrov letnega prometa, ustvarjenega v Republiki Sloveniji, da se smatra, da ima znatno tržno moč. Na delež letnega prometa podjetja je na novo vezana tudi višina globe za prekrške, ki jo v razponu lahko izreče že omenjena agencija. Predlog novele na novo določa tudi obveznost pisnih pogodb, kadar gre za posle, vredne več kot 15 tisoč evrov. Novela prinaša tudi možnost začasnega ali občasnega dela v kmetijstvu, s katerim se bo kmetom omogočilo, da pridobijo potrebno pomoč v točno določenem časovnem obdobju glede na proizvodni proces v panogi. Kadar se na primer rabi pomoč dodatnih obiralcev sadja, se bodo le-ti lahko zaposlili za določeno obdobje, vendar ne več kot 90 dni na delavca na leto. Na tem mestu bi želel opozoriti na kolizijo dveh različnih mnenj glede na oblike dela. Na eni strani smo se soočili s skrbjo zaradi uvajanja oblike prekarnega dela, ki mu sicer nasprotujemo tudi v naši poslanski skupini; na drugi strani pa imamo povečane potrebe po delovni sili v točno določeni kmetijski sezoni, ko se kmetje soočajo s tem, da ne dobijo potrebne pomoči. Ker smo na odboru sprejeli dopolnilo navkljub nasprotovanju Ministrstva za finance, da se dohodek na podlagi začasnega in občasnega dela v kmetijstvu izenačuje z na primer študentskim delom ali avtorsko pogodbo oziroma z dohodkom, prejetim za delo za spravilo pridelkov v okviru kmetijske panoge, smo se v Poslanski skupini Desus odločili za podporo takšni obliki dela. V Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da predlog zakona prinaša še eno pomembno rešitev, in sicer da se znotraj Kmetijskega inštituta kot posebna ustanova ustanovi Slovenska čebelarska akademija, ki bo skrbela za neformalno izobraževanje tudi na mednarodnem področju. Slovensko znanje na tem področju je namreč v tujini izjemno cenjeno, kar dokazuje tudi dejstvo, da je na pobudo Slovenije 20. maj razglašen za svetovni dan čebel, ki ga bomo letos obeležili prvič. Ker menimo, da predlog zakona prinaša dobre rešitve, bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi, predstavniki Ministrstva za kmetijstvo! Samooskrba s hrano je za državo strateškega pomena, zato se v Novi Sloveniji zavzemamo za boljše možnosti kmetovanja in celostni razvoj podeželja. To pomembno nalogo smo v Sloveniji zanemarili in čedalje bolj postajamo odvisni od nakupa živil v drugih državah. V primeru slabih letin, naravnih nesreč, vojne ali epidemij bomo bolj izpostavljeni težavam, saj v takšnih primerih vsaka država najprej poskrbi za svoje prebivalce; zato podpiramo povečanje pridelave domače hrane in s tem tudi izboljšanja samooskrbe. V Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo zaščito kmeta kot šibkejše stranke v verigi preskrbe s hrano, vendar ne moremo mimo dejstva, da imamo v predlogu zakona navedenih kar 23 nedovoljenih ravnanj. Bo predlog zakona res dosegel svoj namen?! Državni svet in Trgovinska zbornica Slovenije sta opozorila, da nedovoljena ravnanja niso skladna z značilnostmi nepoštenih poslovnih praks, kot jih opredeljuje Zelena knjiga Evropske komisije o nepoštenih trgovinskih praksah v oskrbni trgovini z živili in neživili med podjetji v Evropi. Prav tako presega opredelitev nedovoljenih ravnanj, kot jih določa dokument Vertikalni odnosi v verigi preskrbe s hrano, načela dobre prakse, ki je bil oblikovan v okviru iniciative za prehransko verigo na ravni Evropske unije. Poleg tega so opredelitve posameznih nedovoljenih ravnanj zelo ohlapne ter nejasne in omogočajo različne razlage, kar je v nasprotju z ustavnim načelom pravne države in zagotavljanjem pravne varnosti ter načelom zakonitosti v prekrškovnem pravu. To predstavlja veliko pravno negotovost za vse deležnike v verigi; predvsem pa za kmete, mala in srednja podjetja v verigi preskrbe s hrano. V Poslanski skupini Nove Slovenije opozarjamo tudi na obveznost pisnih pogodb in sestavin, ki jih predlog navaja. Sicer je v nadaljevanju člena navedeno, da pogodba v pisni obliki ni potrebna, če vrednost pogodbe med dvema subjektoma v posameznem koledarskem letu ne preseže 15 tisoč evrov. Če se postavimo na stran šibkejše stranke v verigi preskrbe s hrano, torej kmetov, lahko opazimo, da manjši kmetje nimajo časa, znanja in kadrov, da bi pripravljali pisno pogodbo in se prilagodili takšni ureditvi. Zato ponovno opozarjamo, da bodo prav najšibkejši v verigi preskrbe s hrano zaradi takšnih zahtev v praksi čedalje bolj izključeni s trga, saj se ne bodo mogli v zadostni meri v zahtevanem časovnem obdobju prilagoditi na nove zakonske zahteve. Predlog zakona predlaga možnost začasnega in občasnega dela v kmetijstvu, s čimer se bo pridelovalcem v rastlinski proizvodnji omogočilo, da s pomočjo začasnih in občasnih delavcev delo opravijo v točno določenem časovnem obdobju glede na potrebe. Predlog zakona predvideva tudi omejitve, in sicer da se tako delo ne sme opravljati več kot 120 dni na leto, ne glede na število na ta način zaposlenih oseb pri delodajalcu; prav tako pa delavec v taki obliki ne sme delati več kot 90 dni na leto. Krščanski demokrati pozdravljamo tako obliko dela, vendar menimo, da bi bilo to materijo ustrezneje urediti v zakonu, ki ureja to področje. Slovenska posebnost so razdrobljene obdelovalne površine, ki jih obdelujejo mali kmetje; hrana v verigi preskrbe s hrano je zato veliko bolj kakovostna, ker se prideluje v majhnih količinah. S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijstvu je vlada naredila korak naprej pri zaščiti malih kmetov, torej malih pridelovalcev hrane, zato v Poslanski skupini Nove Slovenije predlogu zakona ne bomo nasprotovali, čeprav menimo, da je to nek birokratski zakon in zmešnjava. Edina dobra zadeva so občasna in začasna dela, ki jih tukaj urejamo; vse ostalo pa bo verjetno morala v nadaljevanju prihodnja vlada bolj definirati, ker se bo veliko nedorečenosti pokazalo v praksi.
Hvala lepa. Gospod Jan Škoberne bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Državna sekretarka, kolegice in kolegi! Slovenska kmetijska politika je – vsaj sodeč po nekaterih ključnih statistikah – ena najuspešnejših znotraj Evropske unije. Kljub hudi krizi, ki je posledica sankcij proti enemu glavnih kupcev, Ruski federaciji, ter tudi posledici ujm, ki so prizadele ne le našo državo, ampak širšo Evropsko unijo, beležimo 6-odstotno povečanje vrednosti odkupa vseh kmetijskih proizvodov ter tudi denimo 4,2-odstotno rast odkupa mlečnih proizvodov, da ne omenjam dodatnega povečanja skupne površine obdelovalnih zemljišč na področju kmetijstva ter tudi denimo v zadnjih desetih letih bistvenega povečanja stopnje samooskrbe. Kljub temu pa se je treba zavedati, da na področju in v sektorju kmetijstva vse še ni postrojeno in je tudi današnji zakon o kmetijstvu priložnost, da na kateri od točk storimo še korak naprej. Ena od njih je zagotavljanje višje stopnje enakopravnosti ali odprava neenakosti znotraj verige preskrbe s hrano, kjer se je pogosto dogajalo, da so na račun kapitalske, organizacijske in tehnične moči veliki trgovci ali veliki lastniki postavljali v šibkejši, diskriminatoren položaj predvsem male kmete. Pokazalo se je, da je tudi z redefinicijo domneve tržne moči in novega nabora nedovoljenih ravnanj treba okrepiti varovanje najšibkejših znotraj kmetijskega sektorja. Če za primer povem samo to, kar je bilo izpostavljeno tudi na odboru, pogosto se je dogajalo, da so akcije, ki trajajo za kupce v velikih trgovskih centrih, ko morajo ponuditi tudi dobavitelji nižjo ceno za svoje kmetijske produkte, za kupce trajale 7 dni, za dobavitelje pa 14 dni, ker so bili v bistveno šibkejšem položaju nasproti močnejše trgovinske verige. Vse to so primeri, ki jih v naši državi ne potrebujemo in jih moramo izkoreniniti. Zato je pomembno, da se zakon ustrezno dopolni, četudi lahko ugotovimo, da so bile tudi na tej točki določene pripombe Zakonodajno-pravne službe. Druga izjemno pomembna kategorija tega zakona pa je, da naslavlja tudi strateške cilje Republike Slovenija na globalnem nivoju, in sicer boj proti globalni neenakosti in revščini ter internacionalizacijo slovenskega znanja. Kot veste, Slovenija je dosegla uveljavitev mednarodnega dneva čebel, ki seveda ni zgolj dan za razpravo o čebelah, ampak je predvsem dan za naslavljanje globalne neenakosti, ki zaradi omejenega dostopa do virov hrane in zaradi nespoštovanja našega okolja povzroča hude neenakosti, revščino in pomembne del sveta postavlja v hude stiske. Slovenija se je s svojim prizadevanjem za mednarodni dan čebel postavila v prve vrste boja proti tem globalnim neenakostim in pomembno je, da tudi z ustanovitvijo čebelarske akademije omogočimo internacionalizacijo slovenskega znanja ter slovenski zunanji politiki možnost, da milenijske cilje, ki so si jih zastavili Združeni narodi, uresničuje ne le na deklarativni ravni, ampak s konkretnimi aktivnostmi, skozi pomoč pri razvoju znanja; ker ne želimo dostavljati hrane, ampak želimo naučiti pridelovati hrano, da ne bodo manj razviti odvisni od razvojne pomoči, ampak bodo sami gonilo in kreatorji razvoja. Iz naštetega sledi, da bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in amandmaju, vloženem 21. marca 2018. V razpravo dajem 5. člen ter amandma Poslanske skupine Levica. Želi kdo razpravljati? Prosim, če se prijavite. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Levici smo predlagali črtanje 5. člena, ki uvaja novo obliko prekranega dela. Rešitev za naše kmetijstvo in nizko samooskrbo ni v tem, da še bolj izkoriščamo delavce v kmetijstvu. Moja babica Marija je bila prekarka, ampak to je bilo skoraj 100 let nazaj. Temu smo po domače rekli, da je hodila v tabrh, zvečer je prinesla malo moke za plačilo, da je lahko skuhala žgance šestim lačnim otrokom. Tega si ne želimo. Delo kot takšno v kmetijstvu je sezonsko, ni permanentno, vendar ima vse oblike delovnega razmerja. Zakaj smo proti temu? Tudi Zakonodajno-pravna služba je jasno povedala, da začasno ali občasno delo sodi na občutljivo področje opravljanja dela z elementi delovnih razmerij, zato se zastavlja vprašanje ustreznosti urejanja te vsebine v okviru področja kmetijstva; in ne v okviru področja sistemske zakonske ureditve, ki se nanaša na delovna razmerja, opravljanje dela oziroma urejanje trga dela. Zakon grobo posega v Zakon o delovnih razmerjih, sprejemamo ga po skrajšanem postopku, zakon ni bil usklajen s predstavniki delavcev. Seveda ste govorili s Sindikatom kmetov, vendar oni tukaj nastopajo kot delodajalci in zastopajo interes, nihče pa ne zastopa interesa delavcev. Skrajno neprimerno je, da se nova oblika prekarnega dela uvaja na tak način, mimo socialnega dialoga z zainteresiranimi. Dejstvo je, da je prehranska samooskrba slaba, vendar tega ne bomo rešili s tem, da še bolj izkoriščamo zaposlene, vendar drugače – recimo s kakšno pozitivno diskriminacijo. Govorili smo o težavah našega kmeta, kako se vključiti v velike prehranske verige velikih trgovcev. Tukaj naš kmet ni konkurenčen. Ampak če se radi primerjamo z Avstrijo, Avstrija ima pozitivno diskriminacijo in ne bo uvažala jagod, ker subvencionira svojega kmeta, da te jagode prideluje. Tukaj so rešitve, ki so bliže socialni pravičnosti in ne še večjemu izkoriščanju ljudi. Skoraj 3 tisoč kmetijskih gospodarstev je opustilo svojo dejavnost samo v času te vlade. Vse hujše so podnebne spremembe in jih ne naslavljamo na pravi način. Ne lotevamo se reševanja težav kmetov na pravi način in tukaj imamo sedaj še večjo prekarizacijo na področju kmetijstva. Če se dotaknem še čebelarske akademije in zakaj mislim, da je to samopromocija ministra Židana pred volitvami. Akademija označuje najvišjo znanstveno in umetniško ustanovo, šolo višje ali najvišje stopnje oziroma slavnostno prireditev s kulturnim sporedom. Nikakor ne more označevati organizacijske enote znotraj Kmetijskega inštituta. To čebelarsko akademijo bi morali ustanoviti s spremembo akta o ustanovitvi Kmetijskega inštituta in zato je po našem mnenju ureditev, ki njegovo notranjo organizacijsko enoto opredeljuje na zakonski ravni, v nasprotju s hierarhijo pravnih aktov kot enem od temeljnih elementov ustavnosti in zakonitosti. Že predhodniki so omenjali, da je v popolnem neskladju s 153. členom Ustave. Vsi se strinjamo, da je treba zaščititi čebele in da so čebele slovenski ponos; toda ne na tak način in ne s takšno pravno argumentacijo. Vsekakor bomo v Levici ta zakon podprli, če se bo črtal 5. člen, ki vpeljuje še večje izkoriščanje delavcev in prekarnost v kmetijstvu; drugače pa bomo prisiljeni mu nasprotovati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Tudi sam berem ta zakon kot neko kombinacijo predvolilnega piara in rokohitrskih rešitev. Začel bom pri piaru. Violeta je že jasno povedala, da čebelarska akademija kot nek piarovski projekt trenutnega kmetijskega ministra ni stvar, ki bi jo ustanavljali z zakonom, ampak gre za neko enoto znotraj Kmetijskega inštituta, ki bi jo morali ustanoviti s spremembo ustanovnega akta statusa Kmetijskega inštituta. Se pravi, to je notranjeorganizacijska stvar tega inštituta; ne pa nekaj, kar bi urejali z zakonom. To, da ste to stvar prenesli na zakonsko raven, ni nič drugega kot to, da poskušate s tem dobiti prepoznanje – Evo, minister je nekaj naredil za naše čebele, ustanovil je čebelarsko akademijo; čeprav ne gre za akademijo v pravem smislu, ampak samo bolj formalnopravno za neko organizacijsko enoto tam notri; in s tem nagovoril volivce, ki se zavedajo tega, da so čebele ogrožene predvsem zaradi herbicidov, podnebnih sprememb. Če bi vam res šlo za čebele, bi mogoče drugače glasovali, kot ste glasovali o zadnjem herbicidu, ki ga je poslušala Evropska unija prepovedati – glifosatu. Pa vemo, kako je glasoval naš minister takrat. Glasoval je proti prepovedi glifosata. In to je samo ena stvar, ki smo jo slišali. Ne vem, koliko drugih podobnih zgodb je bilo v tem mandatu v Evropski uniji, ampak herbicidi so tisti, ki ubijajo čebele. In če bi šlo za čebele, potem bi se s takimi potezami za njih potegovali, ne pa z nekim praznim predvolilnim piarom, kot je to, da se z zakonom ustanavlja nekaj, kar sploh ni zakonska stvar. To je prava zadeva. Druga. Zakaj pravim, da je po drugi strani ta zakon nek nabor rokohitrskih rešitev. Vsi vemo, da so slovenske kmetije v povprečju zelo majhne, da so njihova lastna sredstva zelo omejena; in iz tega izhaja, da težko zaposlujejo ljudi. Ampak odločitev ministrstva, ki ga vodi socialdemokrat, celo predsednik Socialnih demokratov, je, da bo ta problem reševalo na najbolj enostaven ali pa najbolj neoliberalen način, ki je – s prekarizacijo dela v kmetijstvu. Ne da bi se recimo potrudili spremeniti Zakon o javnih naročilih na način, da bi kmetje, ki so zdaj pod hudim cenovnim pritiskom velikih trgovcev, lahko bolje prodali svojo hrano recimo lokalnim šolam ali pa lokalnim javnim ustanovam. Ne, še zmeraj imamo v Zakonu o javnih naročilih z izjemo zelo majhnega deleža glavni mehanizem cenovni. Tudi oni cene kmetijskih proizvodov tiščijo navzdol in s tem plačilno sposobnost kmetij držijo na nizki ravni. To ste ohranili, ampak ne; odgovor bo prekarizacija dela. Drugi malo bolj kompleksen pristop bi bil, da se poskuša majhne kmetije povezati in da mogoče skupaj zaposlijo delavce, če same nimajo dovolj sredstev. Pa nisem videl nekih naporov v to smer. Seveda ste šli v najbolj rokohitrsko in neoliberalno rešitev, ki je, če je lastnih sredstev na kmetiji premalo, da bi zaposlili delavce, bomo te delavce toliko prekarizirali, da bodo lahko ljudje doživljenjsko opravljali neko študentsko delo na kmetijah. To je zdaj ta rešitev, ki je v zakonu. Mi smo vložili k 5. členu amandma, da se vsaj ta del o prekarnosti črta; čebelarsko akademijo vam puščamo, čeprav gre za lasten piar. Povedali smo, kaj si o takih pristopih mislimo, bo pa treba v naslednjih mandatih bistveno drugače pristopati. Če vam gre za čebele, biotsko raznovrstnost, se bo treba vprašati, kaj s herbicidi. Če vam gre za prihodnost slovenskih kmetij, se bo treba vprašati, kako povečati naročila tam, kjer jih lahko, in zmanjšati pritisk na ceno slovenskih proizvodov, predvsem pri lokalnih šolah, javnem sektorju, javnih ustanovah. Treba se bo vprašati, kaj storiti, da se poveča samooskrba s sadjem in zelenjavo. Pri zelenjavi je samooskrba trenutno samo 40-odstotna. In tako lahko kmetije pridejo do večjega kapitala, s čimer bi lahko na normalen način, ki ga predvideva tudi Zakon o delovnih razmerjih, začele zaposlovati ljudi. To, kar zdaj delate, je pa neka poceni potuha, ki ne bo dobra niti za delavce, ker jih pahne v prekarni položaj, niti za kmete, ker ne rešuje praktično nobene od njihovih težav. Upam, da zberemo med glasovanjem podporo za naš amandma, da vsaj ta prekarni neoliberalni del, ki je potuha, črtamo iz zakona.
Hvala lepa. Za besedo je prosila državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Tanja Strniša. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dovolite mi, da odgovorim na vse dileme, ki so bile izpostavljene; nekatere že v predstavitvi stališč poslanskih skupin, nekatere ob predlogu amandmaja. Najprej bi želela res jasno povedati, da nikoli, ampak res nikoli nismo trdili, da občasno delo v kmetijstvu. Ko gre za obiranje pridelka, ko gre za neka zelena dela spomladi ali poleti, nimajo narave dela, ki se po navadi ureja z delovnim razmerjem. Gre za delo, ki se dela po navodilih delodajalca, in gre za delo, ki se odvija v delovnem času, ki ga določi delodajalec. Kmetijsko podjetje ali pa kmet lastnik pove, kaj je treba narediti in kdaj je treba narediti. To nesporno drži. Kakšno stanje imamo v praksi, pa bom povedala na konkretnih podatkih. Ti podatki in tudi vsi drugi razlogi, zakaj smo se odločili za tako delo, so natančno obrazloženi v obrazložitvah k zakonu, ampak ker je danes ključen trenutek za to, da ta zakon dobi podporo, se mi zdi prav, da jih povem še enkrat tukaj pred vsem zborom. Po podatkih Gospodarske zbornice Slovenije za leto 2015 je bilo stanje ureditve dela v kmetijskih panogah sledeče. Še enkrat povem, govorimo samo za rastlinsko proizvodnjo, ta oblika dela ne bo veljala za kmetijstvo v celoti, ampak za točno določene kmetijske proizvodnje, kjer se to pojavlja – sadjarstvo, vinogradništvo, hmeljarstvo, zelenjadarstvo. To ne velja za poljedelstvo, ker je tam delo mehanizirano. To ne velja za živinorejo, čeprav imamo tudi konice, ampak je tam delo bolj predvidljivo. Skratka, v teh panogah je bilo v letu 2015 stanje sledeče. Od skupaj zaposlenih, redno zaposlenih in sezonskih delavcev, skupno število pogodb je bilo tisoč 187. Od tega je bilo 274 pogodb za nedoločen čas in 40 pogodb za določen čas, se pravi kategoriji iz delovnega razmerja. Potem pa 873 podjemnih pogodb. Podjemna pogodba je pogodba civilnega prava. Podjemna pogodba je isto plačilo dela, tudi za podjemno pogodbo je treba plačati socialne prispevke, ni pa v podjemni pogodbi določenih drugih pravic, ni določena minimalna plača. Mimogrede, jaz se ne strinjam s tem in moram zanikati to, kar je bilo povedano v uvodni obrazložitvi s strani Levice in poslanke Violete Tomić, da to ni minimalno delo. Ta postavka, ki je določena v zakonu in se tudi mora revalorizirati enkrat na leto, je izračunana iz tega, kar je pri nas z zakonom določeno kot minimalna plača. Jaz si želim, da bi bili delavci za to delo plačani boljše, jaz si želim; ampak mogoče je treba tudi nekaj vedeti o realnosti kmetijstva. Jaz ne vem, če je kmetovo delo bolje plačano na uro, kot je delo plačano sezonskemu delavcu. Ampak naj povem tudi iz svoje izkušnje. Jaz sem po izobrazbi agronom, sadjar in moja prva služba je bila tehnolog v kmetijskem podjetju v stari državi, v socializmu, ki je veliko dal na pravice delavcev, najbrž več kot danes. In tam smo prav tako za obiranje hmelja in sadjarstva, smo imeli to dvoje, imeli delavce, ki so takrat prihajali s Kosova, niso imeli delovnega razmerja, plačani so bili za svoje delo. In jaz v resnici ne poznam enega primera, ampak res ne enega primera katerekoli države, da bi se za to delo sklepala delovna razmerja. Zakaj? Jaz sem morala kot tehnolog načrtovati obiranje. In kaj je to pomenilo? Dva meseca nazaj nisi vedel, ali se bo začela določena sorta jabolk obirati 5. septembra, konec avgusta ali pa 15. septembra, ker je to odvisno od tega, kakšne so temperature, kakšno je poletje, koliko je dežja. In tudi ko se začne, se včasih zgodi, da zaradi toplega vremena vse hkrati zori, in potem imaš tri tedne časa, da obereš jabolka. Če nastopi deževje, imaš pa takrat še krajši čas; včasih je pa delo nekako normalno porazdeljeno. Ne moreš vedeti vnaprej, koliko ljudi boš rabil kakšen dan. V tem je ta problem sezonskega dela. In kako naj skleneš delovno razmerje?! Poleg tega je delo težko. Nam se je zgodilo, pa ne s tem sezonci, ki so prihajali s Kosova, ker ti so prihajali leto za letom, doma so imeli kmetije, jeseni pa so prišli k nam po dodatni zaslužek in še danes se dogaja; samo da je provenienca teh delavcev najbrž drugačna. Oni so bili vajeni del, ampak mi smo dobili vsako leto ljudi iz lokalnega okolja, ki so želeli pomagati, in še danes je tako. Ampak delo je težko in marsikdo ga ne zmore ter po dveh dneh odneha. In kaj boš potem? Tri dni, da objaviš za delovno razmerje in da potem najameš nekoga. Kaj se bo zgodilo v treh dneh? Jagode zgnijejo, jabolka prezorijo in potem se ne skladiščijo dobro v hladilnici ali pa ne prenašajo transporta. Jaz se opravičujem, ker grem v take fizične detajle, ampak imam občutek, da enostavno moram poslancem pojasniti, za kakšno delo gre in zakaj za to delo uvajamo neko izjemo. Ravno zaradi teh posebnosti, ki niso nikjer drugje. Da, pada dež tudi v gradbeništvu, zdaj delajo nekateri delavci ali pa gradbinci že po dežju ob avtocesti ali kje drugje. Ponekod si najbrž drugače delo organizirajo, ampak vsaj vedo, kakšne imajo róke in kdaj bodo delali; pri nas se pa še tega ne ve. Ko smo gledali, kako bi to uredili, ker nas boli to, da so sedaj na terenu podjemne pogodbe in da ljudje morda še minimalne postavke nimajo plače, ker jih nihče ne sili. Kako je na terenu? Več let smo to reševali, tukaj pa res ne gre za rokohitrske rešitve. Več let smo gledali, kakšno obliko bi dali, da bi zaščitili te ljudi, ki delajo, in hkrati ne postavili naših proizvajalcev v situacijo, ko bi imeli take težave z delavci, da bi jim to povzročalo ekonomsko škodo, ker se ne bi mogli prilagoditi razmeram na trgu, vremenu in še oviram, ki pridejo s strani takih delavcev. Zato smo se skupaj z ministrstvom za delo, kjer smo iskali te rešitve, odločili, da je ta odstop od postulata delovnega razmerja bolje urediti v Zakonu o kmetijstvu, ker res menimo, da ni primerljive panoge. Če bi bilo to v Zakonu o delovnih razmerjih, bi bila nevarnost, da bi se potem še kakšna druga panoga širila. Jaz ne najdem panoge, ki bi bila tako specifična in kjer bi bili dani razlogi za tak odstop, kot je za to sezonsko delo; zaradi tega je to pač v Zakonu o kmetijstvu in ni v Zakonu o delovnih razmerjih. Še več. Ko smo mi to medresorsko usklajevali, je bil predlog nekaterih ministrstev, da gremo drugo pot, da v Zakonu o delovnih razmerjih napišemo, da če gre pa za sezonsko delo v kmetijstvu, pa ne veljajo vse določene obveznosti glede sklenitve in tudi pravice iz delovnega razmerja ne veljajo, ker je to taka specifika. Kakšno je bilo takrat naše stališče? Da bi bil to še mnogo hujši poseg v delovno razmerje, ker potem bi pa sam institut delovnega razmerja, ki varuje pravice delavcev in je svet, najedal, ker bi mi rekli nečemu delovno razmerje, kar to ni. To je pač delo, priznano po civilni pogodbi. To ni delovno razmerje; ko ga ljudje sklenejo, vedo, da ne bodo imeli vseh pravic. Sedaj si pa predstavljate, da bi mi s takimi ljudmi sklenili pogodbo o delovnem razmerju, potem pa ne bi imel določenih pravic, ki jih drugi imajo. In se nam je zdelo bolj pošteno povedati in se na ta način tudi izpostaviti vaši kritiki, če smo že pri tem, da priznamo, da je institut delovnega razmerja pretog, da bi omogočal našemu sektorju, da normalno opravljajo te storitve. In smo priznali – ja, civilna pogodba; ampak v nasprotju s tem, kar je danes podjemna pogodba, smo vendarle v zakon čisto jasno zapisali, da veljajo tudi za to obliko: prepoved diskriminacije, prepoved spolnega in drugega nadlegovanja ter trpinčenja na delovnem razmerju, enaki obravnavi glede na spol, ker jaz ne vem, če je v civilni pogodbi komu zajamčeno, da bo ženska, ki obira pa težje dvigne tiste gajbe, dobila plačano ravno toliko na uro kot moški. Ravno tako velja prepoved dela otrok, določila, kar se tiče delovnega časa, odmorov, počitkov, odškodninska odgovornost, varstvo nekaterih kategorij delavcev glede prepovedi opravljanja del ter varstvo osebnih podatkov. Prav tako veljajo vsi predpisi, ki urejajo varnost in zdravje pri delu. Po mojem vedenju in prepričanju so ta določila namenjena tudi delodajalcem in jim gremo korak naproti, da lahko vzpostavijo neko razmerje z ljudmi, ki pridejo k njim obirat ali pa druga dela opravljat, ki je zakonsko regulirano. Prav tako pa ščitimo te ljudi, sezonska dela v kmetijstvu žal opravljajo ljudje z družbenega dna. Težko mi gre to iz ust, ampak ne znam drugače povedati. S to spremembo zakona jih ščitimo, da imajo vsaj osnovne pravice, osnovno plačilo; ne dajemo pa jim lažnega upanja, da je to delovno razmerje, zaradi nismo hoteli tega tako imenovati. Povedala bi še glede samega usklajevanja, da smo razmišljali glede teh rešitev. V kmetijstvu imamo tudi vrednotnice, ki so dopustne tudi za sezonsko delo v kmetijstvu, ampak samo ko nekdo dela pri fizični osebi, ne pa v podjetju. Poleg tega so tam prispevki še mnogo nižji, pa tudi nič drugega ni, razen plačila pri vrednotnicah, še prispevki so nižji. Mi spodbujamo rešitev, kakršna je s tem zakonom predlagana. Moram pa glede usklajevanja še dvoje povedati. Prvo je to, da smo s strokovnjaki z ministrstva za delo iskali in skupaj pripravili te rešitve, zakon je bil v javni razpravi dolgo, že pri prejšnji spremembi iste, pač potem nekoliko spremenjene določbe. Ampak dejstvo pa je, da mi nismo člani Ekonomsko-socialnega sveta in da na tem forumu ta zakon in te določbe niso bile obravnavane. In če bi slučajno še kdaj s svojo zakonodajo posegali v delovno zakonodajo, bomo na to dosti bolj pozorni. Drugo, mi smo seveda usklajevali s sindikatom kmetov, ampak drži, da so kmetje tukaj delodajalci. Je pa v naših posvetovalnih organih tudi predstavnik sindikata zaposlenih v kmetijskih in živilskih podjetjih. Na teh naših tradicionalnih svetih, mi smo kot ministrstvo zavezani k socialnemu dialogu in usklajevanju z našimi socialnimi partnerji, so bile te zakonske določbe usklajene. Če mi dovolite, bi pa še vseeno nekaj drugih zadev morala omeniti, in sicer v zvezi s čebelarsko akademijo. Odločno moram zanikati, da kakršenkoli drug namen, kot je ta, da posredujemo znanje v tretje države; bom tudi na konkretnem primeru povedala, da tudi ta ideja ni zrastla čez noč. Mi smo bili že avgusta 2016 zaprošeni s strani največje nevladne organizacije na svetu sploh, ki ima sedež v Bangladešu, imenuje se BRAC in ima 120 tisoč zaposlenih. Ustvari več milijard letno – pač ne prometa – dejavnosti in njeno glavno poslanstvo je spodbujanje delovnih mest na podeželju, odprava revščine, izobraževanje žensk, odpravljanje nepismenosti žensk. Delujejo v dvanajstih državah. Oni so nas prosili, da pridemo njihove kmete učit dela s čebelami. Mi imamo veliko znanja, znanje je tudi v več institucijah, na fakulteti, na Kmetijskem inštitutu, pri Čebelarski zvezi, na srednjih šolah. Mi bomo za Bangladeš ta pilotni projekt izvedli, vsaj računam, da ga bomo začeli izvajati letos. Sem za to, da bi se bili sposobni odzivati tudi na druge pobude. Enako prošnjo smo dobili iz Etiopije, Butana in še od drugod. Čebelarsko akademijo ustanavljamo samo zato, da bi imeli ekipo ljudi, ki bo sposobna hoditi v tretji svet učit čebelarstvo. In da lahko to delamo na eni ravni odličnosti čebelarstva Slovenije, smo se odločili, da to pripnemo Kmetijskemu inštitutu. Seveda bi lahko kot Vlada ustanovili čisto novo institucijo, ampak tukaj smo šli tudi iz vidika racionalizacije ali racionalne rešitve v to rešitev, da se to odvija v Kmetijskem inštitutu, ki pa je tudi z zakonom in ureditvijo dolžan, da na enem mestu pod svojo streho združuje vse čebelarsko znanje. Predvsem pa je to namenjeno treniranju, izobraževanju, usposabljanju trenerjev za delo v tretjem svetu. Upam, da bomo v tem smislu tudi uspešni kot država v prihodnjih letih, ker smo to dolžni. Svetovni dan čebel ni samo praznik 20. maja, svetovni dan čebel je gibanje za varstvo čebel in gibanje za doseganje ciljev trajnostnega razvoja do leta 2030, zato so ga priznale vse države sveta, ker je v ozadju to. Mi kot pobudniki tega ne moremo obstati s tem, da imamo čebelarski praznik 20. maja, ampak smo nekaj dolžni narediti. Ker smo majhen narod z majhnim proračunom, z majhnim številom resursov, lahko največ naredimo, če ljudi naučimo čebelarskega znanja. Tukaj moram še jasno povedati, da smo zavezani trajnostnemu kmetovanju. Gospodu poslancu Mescu moram povedati, da je Slovenija po mojem prva v Evropi prepovedala neonikotinoide zaradi pomora čebel z odredbo ministra v letu 2011. Evropska unija je šele dve leti kasneje sprejela prepoved uporabe neonikotinoidov in tista njihova prepoved je bolj omejena kot naša. Kar se tiče glifosata, mi smo napovedali, da po tem prehodnem obdobju oziroma po tem obdobju registracije, ki je bilo ponovno potrjeno na Evropski uniji, smo dali jasen znak, da bomo proti uporabi glifosata. Mi smo naredili cel program prilagoditve kmetijstva za tehnologije brez glifosata in tudi v vladni proceduri so spremembe akcijskega načrta, nacionalnega načrta za trajnostno rabo pesticidov, ki predvideva prepoved uporabe glifosata na javnih površinah, se pravi na nekmetijskih površinah, kjer se ga uporabi 70 %, z izjemo prehodnega obdobja za železnice, ker morajo v tem času nabaviti ustrezno mehanizacijo za drugačno zatiranje plevela na železniških progah. Naša zavezanost k temu, da zmanjšujemo kemijo v kmetijstvu, ni samo načelna, ampak tudi v čisto konkretnih že sprejetih ukrepih. In zdi se mi prav, da s tega mesta na to tudi opozorim. Jaz moram tudi odločno zanikati, da je namen teh sprememb zakona izboljšava stanja v kmetijstvu ali pa ureditev določenih področij v kmetijstvu. Ja, ampak za celoten ekonomski položaj kmetijstva imamo čisto druge vzvode in v tem se strinjam, da to ni. Zelo pomembna je ureditev sezonskega dela za hmeljarje, sadjarje, zelenjadarje in vinogradnike, ampak generalno imamo pa za kmetijstvo čisto druge instrumente. Kar pa se tiče javnega naročanja lokalne hrane, je bilo pa v zadnjem mandatu izjemno veliko narejenega. Zakon o javnem naročanju je bil že drugič spremenjen, da je te limite, do katerih je mogoče hrano izvzeti iz javnega naročanja in direktno naročiti, povečal, ker prej je bilo do 80 tisoč oziroma največ 20 %; zdaj pa ta omejitev velja na sklop. Ne glede na to, kakšna je vrednost javnega naročila hrane v enem zavodu, lahko do 20 %, če jih razdeli na več sklopov do 80 tisoč, se ta hrana naroči direktno iz okolja. To omogoča tudi velikim sistemom, kot so bolnišnice, veliki domovi, veliki šolski centri, da v celoti izkoristijo 20 % vseh nabav direktno iz lokalnega okolja. Poleg tega je zakon jasno povedal, da pri hrani ni merilo samo cena, ampak da je merilo lahko višja shema kakovosti. Mi smo v zadnjih dveh letih vzpostavili izbrano kakovost kot tisto shemo, ki je najbolj razširjena in ki je lahko zaradi tega preferenčni kriterij, ko se naroča javna hrana. Poleg tega se lahko upoštevajo tudi manjši stroški, okoljski stroški zaradi krajših transportov, tako da zavodi imajo orodja v zakonu in tudi v smislu drugačne podpore. Opravičujem se tistim poslancem iz našega odbora, ker smo to in podnebne spremembe že večkrat detajlno obravnavali, ampak bom povedala danes še enkrat. S podporo ministrstva se je razvil tudi softverski sistem za javno naročanje hrane, elektronski katalog za vse javne zavode, ki lahko pridobijo na uporabniško prijazen način podatke o lokalni hrani z vsemi specifikacijami. Zdaj skupaj z Ministrstvom za šolstvo razvijamo še nadgradnjo tega, za softversko povezavo z njihovimi knjigovodskimi programi, da bi bilo javno naročanje hrane tudi takrat, ko greš nad 20 % in moraš uporabiti Zakon o javnem naročanju čim lažje ter da bi se omogočil dostop do lokalne hrane. Res pa je, mi smo predlagali, da se hrana v celoti izvzame iz javnega naročanja, sploh za te ranljive skupine, za bolnišnice, za otroke, vrtce in podobno, ampak evropska direktiva ne omogoča. Mi smo dobili jasen odgovor od Ministrstva za javno upravo, da to ni mogoče. Moj odgovor sem s tem v tem delu zaokrožila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Luka Mesec.
Hvala lepa. Ker sem časovno omejen, se bom osredotočil samo na bistveno, in sicer na prekarno delo v kmetijstvu. Tudi sam vem, kako izgledajo trgatve, imam stare starše s kmetijo in sem se celo svoje otroštvo udeleževal raznih obiranj sadja, košnje in tako naprej. Ampak pri vašem predlogu ne gre za obiranje sadja, kot pravite, ampak gre za dela, ki lahko obsegajo do 120 dni na leto. Praktično do polovice vseh delovnih dni na leto lahko ta občasna dela, kot jim pravite, obsegajo, to je prva zadeva. Druga, sklicujete se na specifičnost dela v kmetijstvu, pri čemer ste izpostavili trgatve, da je treba grozdje pobrati v nekaj dneh, jagode, jabolka in tako naprej. Če bi bilo to res, potem bi bila stvar bistveno bolj omejena, ne 120. Ampak ker je 120, bom dal še nekaj primerov drugih panog, ki bi se lahko na enak način sklicevale. Gostinci tudi lahko rečejo – mi cel teden nimamo nič obiska, večina naših gostov, 80 % naših gostov pride v petek in soboto zvečer, torej potrebujemo v Zakonu o gostinstvu posebno obliko dela, to je občasno delo v gostinstvu, da bomo lahko ljudi tam zaposlovali. Enako lahko rečejo na smučiščih – mi smo odvisni od naravnih pogojev, sneg je samo dva meseca na leto, torej potrebujemo v naši panogi posebno obliko zakona. Enako lahko rečejo v Luki Koper, kjer to že na črno prakticirajo, rečejo – mi smo odvisni od prometa ladij, v ponedeljek pride ena, v torek jih pride 10, torej se naš obseg dela čez noč tako poveča, da nujno potrebujemo na razpolago široko mrežo prekarnih delavcev in potrebujemo posebno obliko dela. Če bi vi prišli na matični delovni odbor kot opozicijska stranka s takim predlogom, vam lahko povem, kaj bi se zgodilo s tem predlogom. Vi bi kot predlagatelji povedali, kaj želite, potem bi se oglasila Zakonodajno-pravna služba, ki bi vam povedala to, kar vam jaz, da je to v neskladju s sistemsko ureditvijo in tako naprej. Povedal bi še kakšen gost, član Državnega sveta in nato bi nek poslanec koalicije, dostikrat je kar kolega Škoberne odigral to vlogo, dvignil roko ter rekel: Jaz matičnemu delovnemu telesu predlagam, da je ta zakon nesistemski, Zakonodajno-pravna služba je povedala svoje, ni usklajen z matičnim zakonom o delovnih razmerjih in ni usklajen s socialnim dialogom, torej je neprimeren za nadaljnjo obravnavo. In tam nekje bi se pot takega zakona končala. To je v resnici tudi moje mnenje, da ta zakon ni usklajen niti s sistemsko ureditvijo niti ni domišljen in postavlja nek precedens za vse ostale panoge, ki si lahko na podoben način izmislijo argumente, zakaj bi pa ravno oni potrebovali neko posebno obliko občasnega dela. Razumem, če to počne neka desna [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa mag. Tanja Strniša, kot predlagatelj predloga zakona, izvolite.
Hvala. Če mi dovolite, samo na en element sem prej pozabila, ki pa je pomemben. Ravno to, na kar ste sedaj opozorili – 120 dni v letu. Na drugi strani imamo omejitev, 120 dni na leto je, ko delodajalec lahko tako obliko dela ima pri sebi na kmetiji, na posestvu. Omejitev na strani delojemalca pa je 90 dni. In to ravno s tega razloga, ker če nekoga specifično rabiš 120 dni, v resnici bi moral imeti za istega človeka, za iste spretnosti, za ponavljajoče delo delovno razmerje. Zaradi tega tudi omejitev na strani delojemalca. Ampak zakaj? Ključno je poudariti, da 120 dni v letu ni sklenjenih, gre za pretrgana dela, ker vmes pride slabo vreme ali pa obdobje, ko ni potrebno dodatno delo izven rednih zaposlenih. In ker ne gre za sklenjeno delo in ker se ne da načrtovati v nasprotju s primeri, ki ste jih navedli, ko gre za gostince, ki vedo, kdaj imajo dogodke za celo leto naprej, ali pa za Luko in podobne sisteme, kjer imajo tudi občasne velike potrebe po dodatnih delavcih; drži. Ampak ker lahko planirajo, lahko tudi drugače to delo organizirajo, medtem ko pa je tu delo precej nepredvidljivo in zaradi tega je pač ta prožnejša oblika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Kolegi iz Levice, mislim, da ste šli s tem amandmajem kot bosi v trnje in da vam je državna sekretarka lepo povedala. Pa še dobro si niste prebrali zakona, vsi. Popolnoma se strinjam z državno sekretarko, čeprav se redkokdaj. Verjetno na Odboru za kmetijstvo večkrat z Violeto kot pa z državno sekretarko, ampak tokrat se popolnoma strinjam z razlago, kar se tiče občasnega in začasnega dela. Violeta, verjetno se zelo dobro razumeš v konopljo; v sadjarstvo, zelenjadarstvo in vinogradništvo pa zelo slabo. Ker tudi državna sekretarka prihaja iz prakse, jaz zmeraj poskušam tistemu, ki ima prav, mu tudi dati prav. Vi pa bi radi samo nasprotovali, pa ni važno, kaj je. Tudi mi smo dali določene amandmaje pri tem zakonu, ki so bili zavrnjeni na odboru, ampak bomo ta zakon podprli ravno zaradi tega, kar je dobro za kmete, ki bodo tudi razumeli. To, kar hočete vi razveljaviti z vašim amandmajem. Ravno zato bomo mi to podprli, ker edino to bodo kmetje občutili. Kar se tega zakona tiče, bi še povedal, da smo mi tudi dali amandma, kar se tiče pisnih pogodb. Zato bi predlagal, kolegi iz Levice, da greste kdaj na kmete kaj delati, pa tudi mogoče določeni uradniki z Ministrstva za kmetijstvo, ker če bi državna sekretarka cel zakon pisala, bi bilo verjetno tudi kaj drugače. Zakaj? Pogodbe nad 15 tisoč evrov letnih pogodb z določenim trgovcem. Mi smo predlagali, da se to črta ali pa da se to poveča nad 90 tisoč; ravno zaradi jagod. Vem za primer, ko so jagode v Italiji, ki niso bile v rastlinjakih, pozeble in ni bilo jagod. Pri nas pa niso. Povpraševanje je bilo veliko v Italiji pa tudi pri nas in je naročil naš trgovec trgovske hiše pri nekomu nekaj kamionov jagod, verjetno z mislijo, da bo to preprodal tam, kjer jih ni. Ampak ker se mu je nekje zataknilo, mu jih je vrnil čez nekaj dni, pomečkane, propadle, vemo, koliko časa jagode zdržijo, ki bi jih lahko bogato prodal v Italijo. Lahko se zgodi, da tam, kjer ima določen trgovec sklenjeno pogodbo za dobavo, pride toča, sesuje pridelek in ne more trgovec tam dobiti recimo jagod in išče drugod. In en kamion, en šleper jagod je po mojem takrat, ko je dobra cena, vreden 15 tisoč evrov, ker gre notri toliko in toliko tisoč kilogramov. In če je to v sezoni, recimo takrat, ko so dopusti, ima pa ta večja trgovska organizacija sistem podpisovanja pogodb, da morajo štirje parafirati, kot pogodbo za maketo, in so slučajno ljudje na dopustu. Jagode so pokvarljiva roba in moraš v enem dnevu, dveh, treh največ posel narediti. In bo rekel kmet – ne morem, žal je kazen tako visoka, da ti ne morem pripeljati, če ne moremo prej skleniti pogodbe. Bom žal moral na gnojišče peljati jagode ali jih vreči stran, ker se mi ne izplača, da me dobijo in da plačam kazen. Za take primere se mi zdi, da je to 15 tisoč evrov premalo. Ne samo tisti izgovor, da kmetje takrat, ko je treba v sezoni delati noč in dan, mogoče tudi nimajo človeka, da bi sestavil pogodbo čez noč, sploh tam, kjer so starejši, mora mogoče počakati, da sin pride iz Ljubljane s fakultete pa da bo sestavil pogodbo. Gre za čisto življenjske primere, kjer bodo nastale težave. Poleg tega je bil pa še amandma sprejet na samem odboru, da so tisti, ki so v sklopu zadruge, izvzeti. Koliko pa je tistih, ki niso v zadrugi? Ali hočete zdaj vse v zadruge stlačiti? Tisti, ki so notri v zadrugi, pa ne. Ali je to prav? Po mojem ne, ne velja za vse. Tudi znotraj zadruge naj bodo pogodbe med temi. Tudi zadruge lahko svoje člane našajbajo, da ne rečem kakšnega drugega izraza. Tukaj imamo pripombe. Pa bomo zakon podprli, ker prinaša tudi dobro zadevo glede začasnega in občasnega dela. Skrajni čas je, da imajo kmetje to možnost. Gre tudi za ljudi, ki so na borzi dela, nekateri so nagnjeni na bolniške, jagode so zelo pri tleh, pa ga sune malo v križu in gre na bolniško drugi, tretji dan. In kaj naj ta stori? Išče drugega delavca pa pogodbo sklene za določen čas, tako kot trdi Levica, da mora biti vse po Zakonu o delovnih razmerjih. Ker delavcev manjka, tisti, ki je dober za delo, je v glavnem našel delo. Meni osebno so rekli na borzi dela, če mislite, da boste pri nas dobrega delavca našli, ne boste ga. Kmetom pa ne preostane drugega. In tukaj bi nekdo lepo izkoriščal tiste kmete. Tudi zdaj je primer, ko recimo pride inšpektor zjutraj ob osmih in reče – postrojite delavce na njivi. In mora iti po papirje, traja dve, tri ure. Sam kmet mi je rekel, potem gremo pa ob 12. uri na njivo poleti, ker imamo dve uri dela z inšpektorjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Ljudmila Novak, izvolite.
Vsako delo ima svoje zahteve in tukaj se tudi jaz z gospo državno sekretarko strinjam, da na kmetiji, v kmetijstvu so pogoji dela drugačni, da je veliko odvisno od vremena, od sezone in tako naprej. In govoriti o nekem prekarnem delu tukaj, to lahko govori samo tisti, ki hodi na kmetijo morda samo po kakšne pridelke ali pa na počitnice in nima stika z realnim življenjem, kakršno pač na kmetiji je. Velikokrat sem že poudarila to, da so kmetje preveč obremenjeni z raznimi predpisi, papirologijo, ob tem ko imajo obilico drugega dela. In ne predstavljam si, da bi zaradi nekih sezonskih del, takrat ko je višek sezone, ko res potrebuje nekoga, moral z njim skleniti delovno razmerje. Ravno zaradi tega, ker imamo to delovnopravno zakonodajo tako zategnjeno, je manj ljudi zaposlenih. To pravijo vsi delodajalci, ker si enostavno ne morejo privoščiti, kadar nimajo dela, da bodo imeli toliko zaposlenih. Sama že celo življenje živim na kmetiji in sem vesela tega; vedno pa poudarjam, da hvala bogu nisem odvisna samo od kmetije, ker vem, kako je tam vsak evro trdo pridelan in da je ogromno nekih drobnih del, ki jih ne moreš zaračunati, za katera ne dobiš plače, pa hkrati morajo biti opravljena. Zato vedno znova poudarjam, da si želim, da bi bili predpisi, zakonodaja takšni, da kmete ne bi ovirali pri delu, da bi bili jasni in pregledni; ne pa tako zakomplicirani, da potem si belijo glavo, kdaj pa kako naj to vse, hkrati pa imajo ogromno drugega dela. Govoriti o nekem prekarstvu na tem področju se mi zdi popolnoma nesmiselno. Druga stvar pa je tudi, ali res takšne delavce sploh lahko dobijo, kajti ni več veliko ljudi, ki so pripravljeni fizično delati tako težka dela, kot je prestavljanje gajb; čeprav je enostavno delo, je pa tudi fizično naporno. In sama se spomnim, ko sem bila še v osnovni šoli, sem komaj čakala, da so se začele počitnice, da sem lahko šla obirat ribez, ker je bila sezona za obiranje ribeza. Sem seveda proti izkoriščanju otrok za delo, ampak tudi v tem pogledu se mi zdi, da nikomur ne škoduje, če se vadi tudi pri takšnih delih in opravilih, kot sem jih tudi sama morala opravljati ali pa tudi moji otroci, da jim danes ni problem delati tega ali onega dela. Delajmo življenjske predpise in take, da bodo ljudi motivirali za delo.
Hvala lepa. Gospod Jan Škoberne, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Državna sekretarka, kolegice in kolegi! Mislim, da je bilo pred približno dvema mesecema na enem od usklajevanj oziroma na eni od javnih predstavitev, ko sem navrgel, da je to, kar se predlaga, pa res v nasprotju z Newtonovimi zakoni; in sem nazaj čez mizo dobil – gospod Škoberne, to pa menda veste, da v Sloveniji veljajo slovenski zakoni. In približno tega reda anekdote je tudi interpretacija kolege Mesca, da gre v primeru sadjarstva in teh občasnih del za povsem primerljivo situacijo s smučišči, ker pač sneg pada pozimi in takrat je sezona. Namenoma ali pa po pomoti je izpustil to, da pri večini dobrih smučišč – in trend v turizmu gre v to smer – je ključni del sezone poleti, spomladi, da se osredotočajo na komplementarne produkte; da pa seveda bistveno težje prepričamo jablano, da bo rodila januarja. In tako kot nekateri ne razumejo, da Newtonovih zakonov nismo sprejeli v parlamentu, kjer pač veljajo slovenski zakoni, tako tudi kdo ne razume, da razen če želimo z gensko spremenjenimi mehanizmi prepričevati jablane, hruške in morda kakšno trto, da bi obrodile tudi v najhujših zimskih pogojih, pač tega ne moremo. In zato gre tu za popolnoma neprimerljive in iz logično-argumentacijskega vidika popolnoma zgrešene razprave. Pa se niti ne bi pretirano osredotočal na to. Povedati želim, da gre za urejanje zelo zahtevnega in zelo učinkovitega področja. Seveda bo tovrstna ureditev podvržena tudi logičnim in smiselnim kritikam. Jasno. Ampak lahko se temu preprosto izognemo in rečemo tako, kot pravi Pedenjped – ni me, morda problem ne bo obstajal. Ostal bo. Lahko pa ljudem, ki to delajo, omogočimo zaščito, lahko jim omogočimo, da bodo imeli pokrite prispevke, da jim bo tekla pokojninska doba in tako naprej. Lahko pa se delamo, da tega ni, da za to ne vemo in bo ostalo neurejeno na škodo tistih, ki delajo. Ponovimo ta logični sklep – če so amandmaji za črtanje ureditve tega področja sprejeti in bo to črtano, bo zadeva ostala neurejena v škodo tistih, ki ta dela opravljajo. Ali želimo to doseči? Nekdo predstavi rešitev, kako izboljšati položaj, kako urediti. Ker ni v popolnosti tak, kot bi mi želeli, morda je celo v nasprotju z Newtonovimi zakoni, ker jih morda tu spremenimo, pa to ni; bomo tej rešitvi nasprotovali. Legitimno, ampak vsak si bo ustvaril svoj vtis, zakaj je tako. Ker najlažje je kritizirati, najlažje je reči, da imamo samo 40-odstotno samooskrbo. Drži, ampak je bila bistveno nižja v izhodišču. Letos je prvič dosegla ta nivo. Mleko – 130 %. Prav tako v sadjarstvu, na področju sadjarstva je izjemno nizka samooskrba v letošnjem letu. Drži, zaradi 90-odstotne pozebe. Ampak lahko je tudi za vreme, vremensko ujmo in še kaj kriva kar skupna evropska kmetijska politika. Tudi to je mogoče argumentirati. Da je povečevanje samooskrbe na področju žita in zelenjave povezano z izvedenimi ukrepi neposrednih plačil in podporami za to proizvodnjo, se običajno v takih točkah pozabi dodati. Skušam opozoriti, zakaj to govorim; da mi lahko nekatere argumente vzamemo iz konteksta, jim odrežemo namen, ki je dober, in jih postavimo v popolnoma drugačno okolje, kjer bodo funkcionirali drugače. Enako je s čebelarsko akademijo. Ja, obstajajo tudi drugi načini urejanja tega področja, ampak Sloveniji je Generalna skupščina Združenih narodov izrekla izjemno pomembno priznanje v njenih prizadevanjih za odpravo globalnih neenakosti s tem, da je potrdila svetovni dan čebel. In zdaj si bomo mi med seboj zmetali največ polen pod noge, kako ta projekt peljati naprej, ob tem da ga želimo peljati naprej, da imamo iskrene namene pomagati nerazvitim državam, da se vzpostavi znanje, veščina za to, da ne bodo odvisni od razvojnih pomoči, od intervencij imperialnega Zahoda; ampak da bodo sami, tako kot pravi anekdota, ne dobili ribo, ampak jo bodo sposobni uloviti. V tem primeru, da bodo razvijali svoje kapacitete, da si sami zagotovijo prehransko neodvisnost in razvojni potencial. Ja, lahko obstaja še kakšna alternativna verzija akademije, ki jo lahko vzpostavimo; ampak o tem se lahko pogovarjamo, parlamentiramo in projekt bo stal. Tisto, kar je temeljni namen za tem, ne bo uresničeno. Slovenija bo na koncu na deklarativni ravni prva v boju za zaščito biotske raznolikosti pa prva v boju proti revščini in globalnim neenakostim; a za to ne bo naredila nič. To je šele hipokrizija najvišjega reda. Mislim, da je treba pogledati tudi na tak način. S tem zakonom skušamo preprečiti izkoriščanje močnejšega v odnosu do šibkejšega, skušamo napraviti red znotraj prehranske verige, tudi na pobudo oziroma tudi zaradi primerov, ki jih je navedel varuh, ki je bil ustanovljen s tem namenom; in se sledi tem priporočilom. Skuša se ohraniti Slovenijo v prvi vrsti boja tistih, ki želijo drugačno okoljsko politiko, ki želijo narediti nekaj za boj proti globalnemu segrevanju, za boj proti globalnim neenakostim. Znotraj svojega sektorja v kmetijstvu želimo odpraviti možnost za delo na črno, ki se dogaja, zaščititi ljudi, ki so tudi zaradi svojega socialnega položaja, ki je izjemno žalostna okoliščina, prisiljeni sprejeti tudi takšna dela. Ni idealno tipsko; rešujemo pa situacijo in morda bo kdo prinesel boljšo. Ko bo na mizi boljša, bo treba podpreti tudi boljšo. Ampak samo zato, ker ni idealno tipska, je pa to slab argument, da se rešitve, ki so na mizi in so dobre predvsem za tiste, ki z njimi živijo vsakodnevno, ne bi potrdile. Hvala lepa, spoštovani podpredsednik.
Hvala lepa. Gospod Franc Jurša, izvolite.
Podpredsednik, zahvaljujem se za besedo. Lep pozdrav državni sekretarki, trem kolegicam in kolegu ter seveda vsem poslankam in poslancem, ki so v dvorani državnega zbora! Na samem začetku bom rekel, da vam je kolegica Ljudmila na tako ljudski način in lepo povedala, kako stvari stojijo na kmetiji. Vsi tisti, ki smo kmetijo občutili od znotraj, na to zadevo bistveno drugače gledamo kot tisti, ki jo gledate iz te dvorane ali pa tudi s Trga republike. To je prva zadeva. Druga stvar, ki jo želim izpostaviti, je, da v vsakem primeru to rešitev podpiram. Bil sem navdušen nad vnemo, na kakšen način je te zadeve obrazložila državna sekretarka. Mislim, da so to rešitve, ki bodo mogoče prinesle rezultate. Za eno sem siguren – akademijo. Spominjam se sedaj nazaj, bil sem še mlad, ko mi je eden od prleških čebelarjev rekel – Čebele moramo negovati; ne daj bože, da se zgodi, da s sveta odide zadnja čebela, potem tudi življenja ljudi na tej zemeljski krogli več ne bo. Če imamo to možnost in priložnost, da svoje znanje ponudimo državam tretjega sveta, moramo to zgrabiti s polno roko, s polno šako. Ta rešitev bi lahko bila mogoče tudi drugačna. Ne bom rekel, da je to sedaj najboljša rešitev, ampak je dobra. Če se bo pokazalo, da mora biti drugačna, potem se bo prišlo naprej na Vlado, nato v Državni zbor in se bo sprejela tudi določena sprememba; zakaj pač ne. Sedaj pa gremo na začasno ali občasno delo. Vse te dejavnosti, ki ste jih našteli in urejajo zadevo v zakonu, so take dejavnosti, ko je dejansko potrebnega ogromno ročnega dela. Lastnik kmetije, kmetijskega gospodarstva je tisti, ki bo narekoval, na kakšen način se mora izvajati to delo, to je logična zadeva. Spoštovani, ne si misliti, da bo tukaj ne vem kakšen naval, ne si misliti, da se bodo načini zelo hitro spreminjali. To je iluzorno pričakovati. Bom povedal na plastičnem primeru. Nekoč, ko smo v Sloveniji še pridelovali sladkor, so bila slovenska polja v nekaterih delih Slovenije zasejana s sladkorno peso. Sladkorna pesa tudi rabi kar precej ročnega dela. Kaj vi mislite, katere zadnjice so se v tej pesi najbolj dvigovale? Starejših žensk, ki so že bile v pokoju ali pa so že na kmetiji dejansko svoje oddelale; mladih študentov ni bilo na kmetiji. Verjemite, študentskega dela na kmetiji ni za pričakovati. Pa mogoče še nekaj glede same konkurence. Slovenija je mala država, meji z Avstrijo. Standard v Avstriji je bistveno višji, kot je v Sloveniji. Vsi tisti, ki so v neposredni bližini avstrijske meje, bodo šli delat v Avstrijo. Zdaj bom pa povedal primere črnega dela. V Sloveniji je moral kmet plačati 5 evrov na uro, če je hotel dobiti delavca. Kaj mislite, skoraj enkrat več je dobil tisti, ki je šel delat v Avstrijo, je dobil od 8 do 9 evrov. Že to je ena konkurenca in bomo zelo težko na slovenske kmetije dobili delavce, ki bi šli tudi na tak način delat. Ampak če ne bomo nekih stvari poskusili spreminjati, potem rešitve ne bomo imeli. Kar se tiče samooskrbe, samooskrba je nizka, je zaskrbljujoča. Odmiranje kmetij ali pa bom rekel brisanje kmetij, veste, mi imamo pač kmetijsko politiko takšno, kakršno ima zahodna Evropa, mogoče nekoč, v preteklosti bi morali razmišljati o drugačni strategiji razvoja kmetijstva v Sloveniji, ampak zdaj smo v pasti, iz te pasti ne moremo, male slovenske kmetije pa se težko prilagajo evropskemu trgu in [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Ivan Škodnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani sekretarka z ekipo, kolegice in kolegi poslanci! Moral sem se oglasiti, ker vendarle to področje kmetijstva dobro poznam, tako kot je rekel pred mano kolega Jurša, kdor ni živel na kmetiji in s tem živel, težko debatira in razpravlja o resnosti tega problema v kmetijstvu. Bil sem zelo pozoren tudi na začetku, ko je kolegica Tomić omenila recimo delavce neko obdobje nazaj, ki so jih imenovali taverhi, ta beseda, taverh, je tudi na Koroškem znana. Kakšen mesec nazaj, mogoče celo manj, sem govoril, kako so včasih ljudje prihajali na kmetije in pomagali, ampak za hrano, zgolj za hrano, ni jim bilo cilj kaj drugega. Tisto, kar je rekel zdajle kolega gospod Jurša, da bi prihajali študenti na določena dela na kmetije, jaz mislim, da tega ni. In tudi ne moremo govoriti o prekarnem delu na kmetiji, to je čisto posebno področje. Če hočemo kmetijstvu pomagati, potem moramo tudi ta predlog spremembe in dopolnitve tega zakona podpreti. Verjamem, da ni vse tako dobro, kot nekateri govorijo, ampak zdaj govoriti, da to vse izkoriščamo za predvolilni boj – vsi smo pred volitvami in vsi si nabiramo točke, tako da tu ni nihče izvzet, bodimo odkriti. Ampak tudi govoriti o tem, da to ni za velikega kmeta, to je samo za malega ali karkoli – pač enkrat dobi ena skupina kmetov nekaj zraven, enkrat druga, kmetu pa na splošno moramo pomagati, ker če mu ne bomo pomagali, potem se nam slabo piše. Saj vsi govorimo, tudi na odborih je bilo slišati, na odboru za kmetijstvo je večkrat, pa tudi na tem nazadnjem, ko smo ta predlog obravnavali, večjo naklonjenost podpori tega zakona. Govoriti o tistih, kaj pravzaprav je sezonsko delo – jaz to vidim, to je tisti čas, ko nekdo, pa naj gre recimo za vinogradnike, sadjarje, hmeljarje, sadjarstvo je zelo široko, nekdo je omenil jagode, ko dozorijo, jih je treba pobrati. Da bi takrat, ko je treba neko delo opraviti, šel kdo od kmetov ali delodajalcev, ki se pač s tem ukvarjajo, na zavod in bi rekel: »Tam je toliko in toliko ljudi brezposelnih, bi jih lahko dobili?« Skoraj nobenega ne bomo dobili, ker gre za posebno delo, to ni tako enostavno delo. Velikokrat se tu omenja, da prihajajo na taka dela Romuni – ja, tudi jaz to slišim. Zelo težko dobimo domače delavce, ampak če bomo neke stvari sprostili, da bodo zanimive, pa se bodo mogoče tudi našli doma taki, ki bi k temu prispevali neke stvari. Govoriti o nepoštenih trgovinskih praksah – jaz pravim, da so te povsod. V katerikoli dejavnosti se to dogaja, tako da to ni samo na področju kmetijstva. V same detajle tega zakona se ne bomspuščal, ker predvsem pri tistem amandmaju, ki nekako sprošča te sezonske delavce in ki govori v prid temu, to vsekakor podpiram. Moram reči, da bom ta zakon podprl, ker se mi zdi dober in da bomo vsaj v nekaj detajlih šli naproti kmetu, ker nobena zadeva tu ne more škoditi, ampak je samo dobra. Kar se tiče čebelarske akademije, jaz to razumem kot čisto nekaj svojega. Gre za neko potrditev ali neko dodatno priznanje slovenskim čebelarjem, ki se trudijo že vrsto let, in tudi neka priložnost, da so nas spoznali tudi v tujini, po celem svetu smo pravzaprav postali znani. Te stvari moramo izkoristiti tudi na področju turizma. Mislim, da bo ta zadeva šla v to smer in tukaj moramo ne glede na politiko, ne glede na tisto barvo, kakorkoli zdaj govorimo, stopiti skupaj in s tem prispevati tudi za povečanje samooskrbe v slovenskem prostoru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko počasi zaključimo razpravo? Hvala lepa. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 2. točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DIVJADI IN LOVSTVU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 19 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Predlog zakona je na 29. seji 6. marca obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Gospod Franc Laj bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite, gospod Laj.
Spoštovani predsedujoči, vsi ostali prisotni, še enkrat prav lep pozdrav z moje strani! Kot smo slišali, gre za spremembo 29. člena Zakona o divjadi in lovstvu z namenom, da koncesnine, ki jih plačujejo lovske družine, v skladu z Zakonom o varstvu okolja v 100-procentni višini prejmejo v svoje občinske proračune kot namenska sredstva in jih tudi namensko porabijo, in sicer za izvajanje ukrepov varstva in vlaganje v naravne vire. Mi podpiramo to zakonsko spremembo. Škoda, da na odboru ta predlog spremembe ni dobil zadostne podpore. Podpiramo pa zaradi tega – kljub temu da gre za mala sredstva, naj opozorim, da letna višina koncesnine za celotno ozemlje Republike Slovenije znaša približno 250 tisoč evrov, vendar ta majhna sredstva, če ostane pri tem, da 50 % ostane državi, 50 % pa pridobijo lokalne skupnosti, se teh 50 %, ki pripadajo državi, žal v integriranem proračunu izgubi, ponikne – bi bilo dosti boljše, ker bi ta sredstva dobila večjo pozornost, če bi pristala v občinskih proračunih. Zakaj? Zaradi tega, ker morajo občine ravnati namensko s temi sredstvi, kot sem poudaril, in za porabo teh sredstev morajo pripraviti tudi ustrezne občinske odloke. Tu vidim tisto dodatno vrednost, da bi bilo smiselno, da v bodoče ta sprememba dobi tudi podporo. Naj pa opozorim še na to, da Zakon o divjadi in lovstvu vsekakor potrebuje tudi obširnejšo spremembo. Hvala za vašo pozornost!
Gospod Simon Zajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani! Poslanci SDS so vložili predlog spremembe zakona, s katerim so predlagali, da namesto, da se koncesija deli 50 : 50 med državo in občinami, ta koncesija v celoti pripada občinam. V Poslanski skupini SMC smo temu prvotnemu predlogu zakona nasprotovali. V zvezi s tem bi želeli opozoriti na odločbo Ustavnega sodišča, ki je v odločbi številka U-I-98/04 navedlo, da za ureditev, pri kateri plačilo za koncesijo za upravljanje, rabo in izkoriščanje divjadi kot naravnega vira v celoti pripada proračunu Republike Slovenije in se ne deli med državo in občino, ni najti utemeljenih razlogov in je protiustavna. Odločbo je sicer izdalo na podlagi pobude lokalnih skupnosti, ki so zatrjevale, da so tako kot država upravičene do delne koncesijske dajatve. Enaka logika torej velja tudi za državo, ne moremo potem sprejeti ureditve, ki v celoti daje te koncesije na občine. V Poslanski skupini SMC smo bili sicer pripravljeni podpreti ureditev, kjer bi samo zvišali procente, ki gredo občinam, vendar poslanci SDS tega niso storili oziroma na mizo smo dobivali neke improvizirane amandmaje, ki bi obdržali 50 % za tiste občine, ki ne spoštujejo zakona in ne namenjajo teh sredstev namensko, nagradili pa bi tiste občine, ki zakon spoštujejo, in bi dali 80 % teh sredstev tistim občinam, ki ta sredstva namensko uporabljajo. Tako da je vse skupaj postalo že rahlo smešno in potem tega zakona nismo potrdili. Mislim, da odgovornost, da nismo našli ureditve, ki bi bila ustrezna, v celoti v tem primeru žal nosi predlagatelj. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, podpredsednik. Državna sekretarka, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo glasovali proti temu, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. S tem dajemo tudi možnost, da če resno mislijo tisti, ki tukaj govorijo, da je predlog [[…]]Oziroma saj to je tudi res, očitno bo zadeva počakala na naslednji mandat, če nam bo dano, Vladi, bomo to takoj naredili, če pa nam ne bo dano, bomo s predlogom – bolj jasnim, očitno, čeprav sem prepričan, da gospod Zajc ne bo imel možnosti o tem odločati – naslednji mandat prišli in se bo o tem tudi glasovalo. Je pa žalostno, da se ne more dati 250 tisoč evrov iz državnega proračuna ne za lovce, ampak za povračilo škode, ki jo povzroči divjad. Skratka, ta predlog ni za lovce, ta predlog je za lastnike kmetijskih zemljišč, ki jim divjad povzroča škodo. Vemo, kakšna je škoda, na odboru za kmetijstvo se je o tem že govorilo, se je že pogovarjalo, drugi problem so seveda tudi lovišča s posebnimi nameni, ampak tukaj se jih naš predlog ne dotika. Dejstvo je samo to, da glede na to, da so lovske družine finančno vedno bolj obremenjene zaradi škod, da je članstvo v Lovski zvezi Slovenije manjše, lahko rečemo, da očitno država sledi temu, da zada še poslednji udarec slovenskemu lovstvu, s tem pa seveda v finančnem smislu tudi direktno lovskim družinam, kajti če nimajo financ, ne morejo plačati škode, ki jo divjad povzroča. Kar smo na odboru ugotovili, je to, da očitno že sedaj številne občine ravnajo v nasprotju s tem, kar piše v zakonu. Skratka, da se mora namenski prihodek, ki ga občina dobi iz tega naslova iz proračuna, porabiti tudi kot namenski izdatek. Tako ima približno samo polovica občin sprejet odlok o trajnostnem gospodarjenju z divjadjo, morale pa bi ga imeti vse oziroma denar bi morale tudi, če ne preko odlokov, pa na drugačen način, nameniti direktno za dejavnost lova, za dejavnost preprečevanja škod od divjadi oziroma za direktno povračilo škode, ki jo divjad stori. Predlog je bil dobronameren, predlog je bil takšen, da so ga podprle nekatere organizacije, tako lovska kot občinske organizacije, in ne nazadnje je to predlog, ki mu niso nasprotovali, vsaj da bi dobili kakšen dopis, ne kmetje ne gozdarji. To se pravi, da če imamo strinjanje pri lovcih, pri kmetih, pri gozdarjih, pri občinah, potem je očitno Vlada samovoljno rekla: »Ne, tega pa ne želimo.« To, kar vladajoča koalicija v tem mandatu – lahko pogledamo odbore – prinaša na mizo, kako se na nekaterih odborih popravljajo amandmaji, kako se sklepajo neki kompromisi, kako tik pred zdajci na mizo dobivamo dokumente, ni izgovor, da se glasuje proti, ko se reče: »Ja, SDS je potem predlagal nek amandma, niti ga ni razdelil, predsednik ga je samo prebral, in tako naprej.« Skratka, to so za lase privlečeni argumenti. 250 tisoč evrov ne želite dati poslanci SMC in poslanci SD. Desusa ni bilo na seji odbora, da bi lahko glasoval, glede na to, da je ena poslanka lovka, sem prepričan, da bi bil mogoče vendarle, če bi bili takrat, predlog tudi sprejet. Govori se o ne vem kakšnem lobiju. Poglejte, v tem sklicu parlamenta smo samo trije poslanci lovci in za Lovsko zvezo Slovenije, za lovske družine, za divjad in posledično tudi za kmetijstvo in gozdarstvo v tem primeru ni bilo v tem mandatu narejeno nič. Razen seveda zviševanja odstrela, kar pa ni edina možnost in prinaša samo še dodatno škodo lovskim družinam, na kmetijskih zemljiščih in površinah pa se tudi ne bo poznalo, ker takšnega odstrela se žal ne da vršiti ob takšnem članstvu, predvsem kar se tiče številk.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani! Poslanska skupina Desus na seji matičnega delovnega telesa ni podprla novele Zakona o divjadi in lovstvu. K tej odločitvi je botrovalo več razlogov. Eden od njih je ta, da se strinjamo z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, da bi predlagane rešitve pomenile odstop od zakonske ureditve v skladu z Zakonom o varstvu okolja. Omenjeni zakon je sistemski zakon za podeljevanje koncesij na naravnih dobrinah in določa, da država kot lastnica divjadi, ki je naravna dobrina, podeli koncesijo za trajnostno gospodarjenje z divjadjo. Del plačila za koncesijo pripada tudi občini, na katere območju se koncesija izvaja. Drugi razlog, zaradi katerega nismo podprli predloga zakona, je ta, da mnoge občine nimajo sprejetega odloka, s katerim bi denar namenile za upravljanje ali gospodarjenje z divjadjo, zato se denar izgubi, čeprav je v veljavnem Zakonu o divjadi in lovstvu določeno, da se občini nakazana sredstva v proračunu občine izkazujejo kot namenski prejemki in porabljajo kot namenski izdatki za izvajanje ukrepov varstva in vlaganj v naravne vire, torej v gospodarjenje z divjadjo. Na seji matičnega delovnega telesa smo prisluhnili tudi predstavniku Lovske zveze Slovenije, ki je povedal, da je njim pravzaprav vseeno, komu gre denar, občini ali državi. Zanje je pomembno, da se denar dejansko porabi za namene, določene v veljavnem zakonu. Seznanil nas je tudi z dejstvom, da ima že omenjeni odlok za trajnostno gospodarjenje z divjadjo sprejet le polovica občin. To so zgledne občine, ki vrnejo denar nazaj v okolje, v skrb za naravne dobrine. V Poslanski skupini Desus upamo, da se bo prisluhnilo opozorilom Lovske zveze, da je denarja za gospodarjenje z divjadjo vedno manj, ne samo zaradi koncesij, temveč tudi vedno manjšega števila lovcev. Zato mnoge projekte težje uresničujejo, na primer ponovno naselitev risa ali pa celo izgradnjo nadvozov nad avtocestami, preko katerih bi lahko divjad prehajala varno in nemoteno. Takšno rešitev za priliv dodatnih sredstev Lovski zvezi Slovenije sicer prinaša vladna novela, vendar se bojimo, da je za njeno sprejetje že prepozno. Ker po naši oceni predlog te novele Zakona o divjadi in lovstvu ne bi prinesel pravih rešitev za to, da bi se denar, pobran od lovskih koncesij, dejansko vrnil v naravno okolje, nismo podprli tega predloga novele. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jan Škoberne bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Kot izhaja tudi iz nekaterih drugih obrazložitev, Socialni demokrati predloga zakona nismo podprli iz preprostega razloga, naslavlja približno 250 tisoč evrov, ki se lahko delijo med 212 slovenskih občin. Kakšen znesek to predstavlja, si lahko izračunate sami. Po našem mnenju gre torej predvsem za administrativno drugačno delitev sredstev, ki ne prinaša nobenega bistvenega učinka, in je trenutna ureditev bolj primerna kot rešitev, ki je predstavljena. Zato ne bomo nasprotovali sklepu, ki izhaja iz odločitve matičnega delovnega telesa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo. Edina obrazložitev predlagatelja o tem, zakaj je zakon potreben, v predlogu zakona je naslednja, citiram: »Ker so občine tiste, ki so z dobljenimi prejemki zavezane k izvajanju ukrepov varstva in vlaganj v naravne vire, menimo, da je primerno, da se celotna koncesijska dajatev nameni občinam oziroma je 100-odstotni prihodek občine.« Rekla bom samo to: tudi država je zavezana k izvajanju varstva in vlaganj v naravne vire. Iz tega se zdi nekako logično, da del koncesijske dajatve dobi tudi država. Še toliko bolj glede na to, da je država tista, ki ima lovsko pravico in jo podeljuje lovskim družinam. In še toliko bolj glede na to, da je divjad državna last, vsaj še zaenkrat in upamo, da bo tako tudi ostalo. Zato v Levici tega predloga nismo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je končan zakonodajni postopek o predlogu zakona. S tem zaključujem 3. točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SEMENSKEM MATERIALU KMETIJSKIH RASTLIN PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo dr. Janezu Posediju, generalnemu direktorju Uprave Republike Slovenije za varno hrano, veterinarstvo in varstvo rastlin. [[oglašanje iz dvorane]] Dobro. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Tomažu Liscu. Izvolite, gospod Lisec.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin obravnaval na 29. redni seji 6. marca letošnjega leta. Odbor se je seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k členom predloga zakona, pretežni del pripomb je upoštevan v sprejetih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predlog zakona podpira. V razpravi je sodeloval direktor Kmetijsko gozdarske zbornice, ki je poudaril, da je zbornica sodelovala pri pripravi predloga zakona in nanj nima pripomb. Razprave o posameznih členih predloga zakona ni bilo. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev koalicijskih poslanskih skupin ter jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del poročila odbora. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Simon Zajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite, gospod Zajc.
Spoštovani! S predlaganim zakonom se na jasnejši in enakopravnejši način določajo obveznosti dobaviteljev, ki se v Sloveniji ukvarjajo s pridelavo, pripravo za trženje oziroma trženjem semenskega materiala kmetijskih rastlin. S predlaganimi spremembami se veljavni zakon bolje prilagaja razmeram, v katerih opravljajo dobavitelji svoje dejavnosti. Dobavitelji bodo bolj enakopravno obravnavani, omogočeno bo lažje, bolj usklajeno, sistematično in učinkovito izvajanje uradnega nadzora v celotni dobavni verigi, od pridelave do končnega potrošnika, dosežena bo boljša uskladitev tega zakona z Zakonom o zdravstvenem varstvu rastlin in z Zakonom o prekrških. Poslanska skupina SMC podpira spremembe zakona, saj te zagotavljajo enakopravnejšo obravnavo dobaviteljev semenskega materiala kmetijskih rastlin ter učinkovitejše in pravičnejše sankcioniranje. Zavedati se namreč moramo, da je vzgoja lastnih semen ena najpomembnejših stvari v današnjem času. Če se tega ne bomo lotili, bodo avtohtona semena izpodrinjena s strani semen velikih multinacionalk. Zaradi zagotavljanja boljšega nadzora in enakopravnejše obravnave vseh dobaviteljev se predlaga, da se bodo morali vpisati v register dobaviteljev in zagotavljati sledljivost, pri čemer bodo imeli glede na vlogo v dobavni verigi manjše obveznosti kot dobavitelji, ki sami tudi pridelajo oziroma pripravljajo semenski material za trg. Z novelo zakona se znižujejo tudi najnižje predpisane globe za obstoječe prekrške in se usklajujejo z zakonom, ki ureja prekrške. Inšpektor bo lahko za ponavljajoče se iste kršitve po novem v hitrem postopku izrekel globo v znesku, ki je višji od najnižje predpisane globe. Dodajajo pa se globe za distributerje v primeru neizpolnjevanja obveznosti, ki so jim po novem naložene. Najvišje kazni so predpisane za hude kršitve, ko na primer dobavitelj nelegalno prideluje in trži semenski material, pri čemer se je treba zavedati, da je lahko seme izvor novih bolezni rastlin in podobno, zato moramo z zakonom zagotoviti zadosten preventivni učinek glob. Zaradi navedenih razlogov bo naša poslanska skupina, torej Poslanska skupina SMC, predlog zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa. Naj takoj na začetku napovem podporo Poslanske skupine Desus tudi temu predlogu novele Zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin, ki je zelo tehničen zakon in o njem na matičnem delovnem telesu praktično ni bilo razprave. Kot nas je seznanil tudi že minister, se na jasnejši in enakopravnejši način določajo obveznosti dobaviteljev, ki se ukvarjajo s pridelavo in trženjem semenskega materiala kmetijskih rastlin. Dobavitelji naj bi bili v skladu z novelo bolj enakopravno obravnavani glede na svojo vlogo v dobavni verigi. Hkrati naj bi rešitve zakona prinašale lažje, bolj usklajeno, sistematično in učinkovito izvajanje uradnega nadzora v celotni dobavni verigi in od pridelave do končnega potrošnika. Hkrati naj bi novela prinesla tudi boljšo uskladitev tega zakona z drugimi veljavnimi predpisi, zlasti Zakonom o zdravstvenem varstvu rastlin in Zakonom o prekrških. Tako se bodo morali dobavitelji, ki v dobavni verigi z namenom nadaljnje prodaje na debelo nabavljajo semenski material, ki ga prvič dajejo na trg, po novem vpisati v register dobaviteljev. Po ocenah ministrstva naj bi se v register dobaviteljev pri uporabi z varno hrano v šestih mesecih po sprejetju zakona vpisalo približno 50 distributerjev, ki se ukvarjajo izključno z nabavo in nadaljnjo prodajo semenskega materiala, poleg sedanjih 750 dobaviteljev, ki so že vpisani v register dobaviteljev. Vsi distributerji bodo morali zagotavljati sledljivost semenskega materiala in ga preverjati skladno s predpisanimi zahtevami na podlagi etiket in drugih dokazil, s katerimi je označen semenski material. Ker tudi v Poslanski skupini Desus menimo, da se bo s sprejetjem novele povečala varnost kupcev in se bodo hkrati zaščitili obstoječi proizvajalci semenskega materiala, bomo, kot sem napovedal že na začetku predstavitve stališča, podprli predlog zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jan Škoberne bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Najlepša hvala, ponovno. Spoštovani podpredsednik, državna sekretarka! Ustrezna ureditev in nadzor področja dobave semenskega materiala sicer zveni zelo tehnično, vendar še zdaleč ni nepomembno. Gre namreč za področje, ki pomembno posega v dva segmenta naše družbe in našega življenja. Prvi potencialno lahko naslavlja bistvene elemente zagotavljanja javnega zdravja, na drugi strani pa doseganje naših temeljnih ciljev tako okoljske kot kmetijske politike. Namreč ob vseh dogodkih, ki so spremljali oblikovanje in sprejemanje transnacionalnih prostotrgovinskih sporazumov in dogovorov tako med Evropsko unijo kot Združenimi državami Amerike in Kanado, je treba izpostaviti, da je ena izmed strateških odločitev tako Republike Slovenije kot Evropske unije, da prepreči vstop nekaterih ali pa večinsko gensko spremenjenih produktov na prostor in sektor kmetijstva tega kontinenta in naše države. Zato ni nepomembno, kako bomo regulirali dobavo semenskega materiala, in zato ni nepomembno, kako se zagotavlja sledljivost na tem področju. Poskrbeti namreč moramo, da se tudi skozi modificirane produkte potihoma ne prikrade v naš habitat nekaj, česar tu ne želimo. Zakon omogoča tudi ustreznejšo ureditev za zaščito kupcev, tako velikih kot malih, na tem področju in je s tega vidika vreden podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 4. točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VETERINARSKIH MERILIH SKLADNOSTI PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Tanji Strniša, državni sekretarki Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite, mag. Tanja Strniša.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanke in poslanci! V zadnjih dvanajstih letih od uveljavitve Zakona o veterinarskih merilih skladnosti se je epizootiološka situacija v Sloveniji in v Evropi ter sosednjih regijah močno spremenila, predvsem pod vplivom podnebnih sprememb in prostega pretoka blaga. Na območju EU se pojavljajo nove, posebno nevarne bolezni živali, ki so prej veljale za eksotične, sedaj pa predstavljajo vedno večje tveganje tako za zdravje živali kot ljudi, na primer aviarna influenca, bolezen modrikastega jezika, afriška prašičja kuga, vozličasti dermatitis, osepnica ovac in koz, kuga drobnice. Zaradi pojavljanja in širjenja omenjenih bolezni nujno potrebujemo sistem, ki bo omogočal hitro in učinkovito ukrepanje za preprečevanje vnosa in širjenja. V veljavnem zakonu niso določene pristojnosti generalnega direktorja v tej smeri, vendar se je v nekaterih primerih izkazalo za potrebno, da ima generalni direktor uprave za varno hrano in pristojne za veterinarstvo možnost izdaje aktov, ki veljajo na celotnem ozemlju ali delu ozemlja Slovenije ob strokovni podpori glede odločanja o ukrepih glede varovanja zdravja ljudi in živali, ko se taka bolezen pojavi. S predlagano spremembo se torej dodajajo pooblastila generalnemu direktorju za izdajo aktov, ki v tem primeru lahko veljajo v celotni Sloveniji ali na delu ozemlja in omogočajo hitro in učinkovito ukrepanje za preprečevanje vnosa in širjenja bolezni. Veljavni zakon določa tudi, kateri so odobreni laboratoriji in katere pogoje morajo izpolnjevati, v zakonu pa ni določeno, v katerih primerih pride do preklica imenovanja, zato je treba to dodatno določiti in hkrati določiti, da pritožba zoper odločbo o odvzemu koncesije ne zadrži izvršitve. V takem primeru bo dana možnost, da v primeru prenehanja koncesije generalni direktor lahko sklene pogodbo z drugim laboratorijem druge države članice, ki izpolnjuje pogoje iz relevantne evropske uredbe, saj je nujno, da se zagotovijo analize za neprekinjeno izvajanje uradnega nadzora. Nadalje je v veljavnem zakonu jasno določeno, da generalni direktor uprave z odločbo v upravnem postopku po uradni dolžnosti izmed imenovanih laboratorijev določi nacionalni referenčni laboratorij k vsakemu referenčnemu laboratoriju Evropske unije, ni pa določeno, v katerih primerih tak laboratorij izgubi status in da pritožba zoper odločbo o izgubi statusa ne zadrži izvršitve, kar se ureja z dopolnitvijo zakona. Predlog zakona torej določa, v katerih primerih Nacionalni referenčni laboratorij izgubi status: če mu je bilo odvzeto imenovanje, če krši obveznosti ali huje krši koncesijsko pogodbo; in da pritožba v takem primeru ne zadrži izvršitve. In še zadnja zadeva, v zakonu, ki velja, ima imetnik živali možnost odločanja bodisi za pregled vseh živali na gospodarstvu ali za usmrtitev le v primeru, ko je pri njem ugotovljena prisotnost prepovedanih oziroma nedovoljenih substanc v polovici ali več uradnih vzorcev, odvzetih kot statistično reprezentativni vzorec. V predlogu pred vami pa je natančneje razdelan postopek ravnanja na področju reziduov, kadar je ugotovljena prisotnost prepovedanih oziroma nedovoljenih substanc tudi v manj kot polovici uradnih vzorcev. V takem primeru se lastnik živali lahko sam odloči, da na lastne stroške da pregledati vse živali ali da se vse živali na njegove stroške usmrtijo, kar je v danem primeru za imetnika živali ugodneje. Verjamem, da bodo predlagane spremembe zakona prispevale k bolj učinkovitemu ukrepanju v primeru pojavov bolezni ter k učinkovitemu izvajanju uradnega nadzora za zaščito zdravja ljudi in živali, zato predlagam, da predlagano novelo zakona sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, gospodu Tomažu Liscu. Izvolite, gospod Lisec.
Hvala še enkrat za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani državna sekretarka s sodelavcem, kolegi, kolegice! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je predlog zakona obravnaval na 29. redni seji 6. marca letošnjega leta. Odbor se je seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k členom predloga zakona. Pretežni del pripomb je upoštevan v sprejetih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predlog zakona podpira. V razpravi so sodelovali predstavniki Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije, Veterinarske zbornice Slovenije in Sindikata kmetov Slovenije ter poudarili, da predlog zakona podpirajo. Razprave o posameznih členih predloga zakona ni bilo. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev koalicijskih poslanskih skupin ter jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del poročila odbora. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite, gospod Kopmajer.
Hvala lepa za besedo. Dovolite mi, da tudi pri tej točki že kar na začetku predstavitve stališča Poslanske skupine Desus napovem podporo noveli Zakona o veterinarskih merilih skladnosti, saj menimo, da prinaša dobre rešitve, ki se tičejo povečanega tveganja zaradi pojava nekaterih nevarnih kužnih bolezni pri živalih v naši okolici in posledično tudi v Sloveniji. Tako se z novelo dajejo pravne podlage generalnemu direktorju Uprave za varno hrano, da bo lahko uprava hitro in učinkovito ukrepala pri preprečevanju vnosa in širjenja nevarnih bolezni živali. Naj za lažjo predstavo naštejem nekaj teh bolezni, gre na primer za aviarno influenco, ki ji po domače rečemo tudi ptičja gripa, za bolezen modrikastega jezika, ki prizadene vse prežvekovalce, torej tudi domače živali, kot je drobnica, govedo, in tudi divjad, afriško prašičjo kugo, osepnico ovac in koz in tako naprej. Posledica takšnih bolezni je ogrožanje človeških življenj in nastanek velike gospodarske škode, zato je v primeru pojava teh nevarnih bolezni v naši soseščini in na domačih tleh nujno hitro ukrepanje tako konkretno na kmetijskih gospodarstvih kot administrativno z izdajo individualnih odločb na kmetijskih gospodarstvih imetnikov živali. Prav zaradi nujnosti se ne more čakati na objavo odločbe v Uradnem listu, saj gre pogosto za vprašanje ur ali celo minut, zato se daje pooblastilo za hitro ukrepanje direktorju Uprave za varno hrano. Za strokovno podporo pri odločanju o ukrepih glede varovanja zdravja ljudi in živali je predvidena nujna pomoč strokovnjakov, za katere mora biti predvideno plačilo, skladno s predpisi Vlade, ki urejajo sejnine in povračila stroškov. Kot sem že povedal na začetku predstavitve stališča, bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Simon Zajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani! Od uveljavitve veljavnega Zakona o veterinarskih merilih skladnosti se je situacija tako v Sloveniji kot v Evropski uniji in sosednjih regijah spremenila. Tudi v Sloveniji se zaradi pojavljanja in širjenja bolezni v naši bližini pojavljajo nove nevarne bolezni, ki predstavljajo tveganje za zdravje živali in ljudi, zato moramo spremeniti obstoječi sistem na način, da bo omogočil hitrejše ukrepanje za preprečevanje vnosa in širjenja bolezni ter s tem nastanka škodljivih posledic. Zavedati se moramo tudi ekonomskih posledic oziroma gospodarske škode. Bolezni imajo lahko velike ekonomske posledice, predvsem zaradi posrednih škod in izgub, ki nastanejo zaradi prepovedi premikov živali ali proizvodov tako na skupnem trgu Evropske unije kot pri izvozu v tretje države, prav tako pa tudi pri prepovedi lova. Ekonomsko škodo lahko povzroči tudi visok pogin. Ključna sprememba veljavnega zakona se zato nanaša na določanje pravne podlage generalnemu direktorju Uprave za varno hrano, veterinarstvo in varstvo rastlin, ki mu omogoča hitro ukrepanje. Danes ob sumu pojava oziroma širjenja nalezljivih bolezni Državno središče za nadzor bolezni izda navodila, ki se prek generalnega direktorja posredujejo območnim uradom, ki v nadaljevanju izdajajo odločbe. Ker taka ureditev povzroča predolg odziv, se zdaj predlaga, da bo lahko generalni direktor nemudoma razglasil potrebne aktivnosti ob izbruhu ali grožnji nekaterih bolezni na območju Slovenije. To pooblastilo je pomembno tudi za preventivno ukrepanje, ko je na primer bolezen že prisotna v sosednjih državah, pa še ni urejena s predpisi oziroma še niso bili sprejeti ukrepi na ravni Evropske unije. Enako velja ob pojavu posebno nevarnih bolezni ali bolezni, ki je pri nas nova. Tak primer je pojav bolezni vozličastega dermatitisa, ko je bolezen povzročila veliko gospodarsko škodo v sosednjih državah oziroma na Balkanu. Bolezen se hitro širi, predvsem s premiki živih živali. Za bolezen so značilne velike izgube. V preteklosti je bila bolezen omejena na države podsaharske Afrike, nato se je pojavila v vseh afriških državah, v letu 2015 se je bolezen prvič pojavila v Evropski uniji, razširila pa se je predvsem v države zahodnega Balkana – v Makedonijo, Srbijo, Albanijo, na Kosovo in v Črno goro. Spomniti pa velja tudi na intenzivno širjenje afriške prašičje kuge pri divjih prašičih v Evropi, še posebej pri prašičih se v takih primerih postavlja pod vprašaj vprašanje oskrbe in samooskrbe, saj v Sloveniji vzredimo le 30 % prašičev, ki jih potrebujemo. Zaradi navedenih razlogov bo naša poslanska skupina, torej Poslanska skupina Stranke modernega centra, predlog zakona podprla.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 5. točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VETERINARSTVU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Tanji Strniša.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Veterinarstvo je področje, ki se nenehno dopolnjuje in spreminja, predvsem zaradi vedno novih načinov nadzora in sistemov nadzora pridelave živil živalskega izvora. Prav tako je veterinarstvo področje, ki je v zakonodaji Evropske unije izredno natančno urejeno. Zakonodaja, ki ureja področje veterinarstva, je tudi v Republiki Sloveniji izredno obsežna in kompleksna, hkrati pa podvržena nujnim spremembam, če želimo, da je področje zaščite potrošnika in varovanja zdravja ter dobrobiti živali primerljivo in učinkovito urejeno. Prav dobrobit živali je osnovni cilj spremembe in dopolnitve Zakona o veterinarstvu. Skrb za dobrobit opredeljujemo kot veterinarsko dejavnost in jo vključujemo v mrežo javne veterinarske službe. Slovenija potrebuje na področju dobrobiti živali stalno strokovno in znanstveno podporo. Med veterinarske dejavnosti, ki jih opravlja Nacionalni veterinarski inštitut kot dejavnosti, za katere se podeli koncesija, se tako s spremembo zakona dodajata tudi dejavnost zaščite živali pred mučenjem in skrb za dobrobit živali. Navedeno bo omogočilo vzpostavitev nacionalnega referenčnega centra za dobrobit živali, katerega naloge vključujejo znanstvena in strokovna izhodišča v zvezi z dobrobitjo živali ter pripravo in izvedbo ocen tveganja s tega področja. Drugo področje, ki se ureja, je sklepanje kolektivnih pogodb na področju veterinarstva, s tem da se Veterinarski zbornici omogoči aktivna vloga. Za področje dejavnosti veterinarstva se je izkazalo, da je treba specifične okoliščine ustrezno urejati, saj gre za izvajanje javne službe, ki obsega delo v posebnih pogojih dela, zlasti kadar pride do izbruha bolezni živali. Med prvenstvene naloge, ki jih opravlja Veterinarska zbornica, spada tudi zastopanje članov in uveljavljanje interesov stroke. Glede na navedeno se v spremembi predpisa Veterinarski zbornici dodaja naloga sklepanja kolektivnih pogodb za dejavnost veterinarstva, seveda za področje zasebnega sektorja. Naslednja sprememba prinaša dodelitev koncesije za opravljanje javne veterinarske službe nosilcem na podlagi javnih razpisov, ki se objavijo v Uradnem listu, oziroma podelitev koncesije je ustrezno urejena v veljavnem zakonu, na področju koncesij pa se z novelo postopki dodelitve natančno opredelijo, glede prenehanja pa se dodatno določijo razlogi za odvzem koncesije v primeru nepravilnosti in hkrati se določi tudi, da pritožba zoper odločbo o odvzemu koncesije ne zadrži izvršitve. V primeru ugotovljenih nepravilnosti, ki so razlog za odvzem koncesije, je prav hitro ukrepanje ključno za to, da subjekt preneha izvajati koncesijsko dejavnost, ker izvajanje koncesijske dejavnosti obsega delo na področju varovanja zdravja ljudi in živali. Z navedeno spremembo se natančneje določajo vrste odvzema koncesije. Naj sklenem, da verjamem, da bodo predlagane spremembe zakona prispevale k utrjevanju zavedanja, da je skrb za dobrobit živali pomembna veterinarska dejavnost ter da je za učinkovito izvajanje nadzora nujno potrebna tudi znanstvena podpora na tem področju. Prav tako verjamem, da bodo predlagane spremembe utrdile vlogo Veterinarske zbornice pri konsolidaciji veterinarske stroke ter omogočile, da veterinarstvo kot stroka učinkovito izvaja delo na področju varovanja zdravja ljudi in živali. Zato predlagam, da predlagano novelo zakona podprete. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Tomažu Liscu.
Hvala, predsednik, za dano besedo. Še enkrat, spoštovani državna sekretarka s sodelavcem, kolegi, kolegice, vsem skupaj lep pozdrav! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o veterinarstvu obravnaval na 29. redni seji 6. marca 2018. Odbor se je najprej seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k členom predloga zakona, ki so upoštevane v sprejetih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Odbor se je prav tako seznanil tudi z mnenjem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predlog zakona podpira. V razpravi je sodeloval predstavnik Veterinarske zbornice Slovenije, ki je poudaril, da zbornica predlog zakona podpira in nanj nima pripomb. Razprave o posameznih členih predloga zakona ni bilo. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev koalicijskih poslanskih skupin ter jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del poročila odbora. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani prisotni! Hvala za besedo. Novela Zakona o veterinarstvu po oceni naše poslanske skupine prinaša pozitivne rešitve, kajti med zakonskimi rešitvami so določbe, da se skrb za dobrobit živali opredeli kot veterinarska dejavnost, s tem pa postane del javne veterinarske službe. To, da po veljavni zakonodaji ta skrb ni bila opredeljena kot del javne mreže, je oteževalo zagotavljanje strokovne in znanstvene podpore pri izvajanju predpisov s področja dobrobiti živali. Takšne dopolnitve so še posebej dobrodošle v teh sodobnih časih, ko se ljudje vedno bolj zavedamo, da smo mi odgovorni za dobro počutje živali, za njihovo varnost in zdravje, kajti ljudje smo tisti, ki predstavljamo njihov glas in zagovarjamo njihove pravice. Zato nas toliko bolj veseli, da se bosta zaščita živali pred mučenjem in skrb za njihovo dobrobit vključili med veterinarske dejavnosti, ki jih opravlja Nacionalni veterinarski inštitut in za katere se podeli koncesija. Gre za javno veterinarsko službo, ki vključuje znanstvena in strokovna izhodišča v zvezi z dobrobitjo živali, pripravo ter izvedbo ocen tveganj s tega področja. Ker se zavedamo, kakšno odgovorno delo opravljajo veterinarji in da gre pri njihovem delu za posebno specifiko, podpiramo rešitev, da se Veterinarski zbornici dodaja naloga, da sklepa kolektivne pogodbe za dejavnost veterinarstva v imenu zasebnih delodajalcev, podobno kot na področju zdravstva in delovanja Zdravniške zbornice. V veljavni zakonodaji je urejen postopek podelitve koncesije na področju veterinarstva, ni pa urejeno prenehanje pogodbe in odvzem koncesije zaradi nepravilnosti, zato se s to novelo daje pravna podlaga za razmejitev začasnega in trajnega odvzema koncesije zaradi ponavljajočih se kršitev. Hkrati je med zakonske rešitve dodana tudi določba, da pritožba zoper odločbo o odvzemu koncesije ne zadrži izvršitve, saj je v primeru nepravilnosti potrebno takojšnje ukrepanje. V Poslanski skupini Desus smo prepričani, da predlog novele prinaša rešitve, ki bodo pozitivno delovale na področju izvajanja veterinarskih služb, zato bomo predlog podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Violeta Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Živali niso nečuteč predmet, ampak so zmožne čutenja, samozavedanja in posledično tudi trpljenja. Kljub temu živali še vedno vsak dan izpostavljamo neustreznim življenjskim pogojem in slabemu ravnanju. Eden bistvenih razlogov za to je zasledovanje profita, ki ga kapitalistični sistem postavlja nad dobrobit vseh ostalih živih bitij. Skrb za dobrobit živali je v naši družbi zanemarjena in večinoma prepuščena posameznikom in društvom, ki se ukvarjajo z zaščito živali. Ta živijo od prostovoljnih prispevkov in prostovoljnega dela njihovih članov in podpornikov. Država pa se z dobrobitjo živali večinoma ne ukvarja. Zato v Levici pozdravljamo in podpiramo predlog novele Zakona o veterinarstvu, ki skrb za dobrobit živali vključuje v dejavnost mreže javne veterinarske službe. Veterinarstvo mora biti, poleg varovanja in izboljševanja zdravja živali, zagotavljanja zdravstvene ustreznosti krme, zagotavljanja reprodukcije živali z vidika zdravstvenega varstva živali in vseh drugih nalog, ki jih javna veterinarska služba opravlja, namenjeno tudi zaščiti živali pred mučenjem in skrbi za dobrobit živali. Z dopolnitvijo mreže javne veterinarske službe z dejavnostjo zaščite živali pred mučenjem in z dobrobitjo se omogoča podlaga za neodvisno znanstveno podporo na področju zaščite živali. Trenutno tako imenovanje na podlagi veljavnih predpisov ni mogoče, zato se Zakon o veterinarstvu z novelo, ki jo obravnavamo danes, ustrezno dopolnjuje. Poleg tega se z novelo zakona dopolnjujejo določbe v zvezi s koncesijami za opravljanje veterinarske službe. Tu so postopki dodelitve koncesij danes že natančno opredeljeni, glede prenehanja pa se dodatno določa, da pritožba zoper odločbo o odvzemu koncesije ne zadrži izvršitve. V primeru ugotovljenih nepravilnosti, ki so razlog za odvzem koncesije, je prav hitro ukrepanje ključno, da subjekt preneha izvajati koncesijsko dejavnost, ker izvajanje koncesijske dejavnosti obsega delo na področju varovanja zdravja ljudi in živali. Zadnja sprememba, ki jo zakon prinaša, pa je okrepitev vloge Veterinarske zbornice pri sklepanju kolektivnih pogodb na področju veterinarstva. Združevanje vseh veterinarjev v enotno veterinarsko zbornico je utrdilo veterinarsko stroko, vendar pa je od pravne ureditve nalog, ki jih opravlja Veterinarska zbornica Slovenije, minilo že veliko let, zato se je izkazala potreba po dopolnitvi nalog. Sprememba predpisa predlaga dodatno nalogo sklepanja kolektivnih pogodb za veterinarstvo. V Levici menimo, da je zakon dober in da so spremembe, ki jih prinaša, pozitivne. Predvsem pozdravljamo razširitev nalog javne veterinarske službe s skrbjo za dobrobit živali. Gre za majhen, a simbolen korak v smeri krepitve vloge države pri skrbi za dobrobit živali, zato bomo v Levici zakon podprli. Se pa ob tem zavedamo, da bo treba na skrbi za dobrobit živali v prihodnosti še veliko storiti, predvsem v prehranski industriji. Tu so živali žal obravnavane kot surovina v delovnem procesu, katerega namen je maksimizacija dobičkov lastnikov te industrije. Živali so izpostavljene slabim življenjskim pogojem in krutemu ravnanju, kar je posledica nizkih standardov za dobrobit živali, ki jih določa država. V Levici se zavzemamo za spremembe, ki bodo živalim omogočile življenje brez nepotrebnega trpljenja, za spremembe, s katerimi bomo kot ljudje končno tudi živalim pripoznali določene pravice, za spremembe, s katerimi živali ne bodo več surovina, predmet, lastnina, ampak tako kot mi čuteča bitja. In ker je skrb za dobrobit živali eden od temeljev, na katerih lahko gradimo te spremembe, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o veterinarstvu podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Simon Zajc.
Spoštovani! Veterinarstvo je področje, ki se nenehno dopolnjuje, saj je tudi v zakonodaji Evropske unije izredno obsežno in kompleksno, in sicer tudi zaradi zaščite potrošnika in varovanja zdravja. Vse več pozornosti Evropska unija posveča tudi zagotavljanju primerne prehrane, bivalnih razmer in optimalnega upravljanja z živalmi, zato moramo poskrbeti, da bi se živali počutile fizično in psihično čim bolje. Evropska unija zato prevzema vodilno vlogo na področju v skrbi za dobrobit rejnih živali. Slovenija je evropsko veterinarsko zakonodajo v svoj pravni red sicer že prenesla, zavedanje o pomembnosti dobrobiti za zdravje, dolgoživost, prirejo in tudi kakovost živil živalskega izvora pa je prišlo na vrsto kasneje. V tujini se sicer povečuje tržni delež izdelkov, ki izpostavljajo skrb za dobrobit živali, sicer pa tudi pri nas vse več rejcev vstopa v ukrep dobrobit živali. Ta ukrep, ki zagotavlja nadstandardne pogoje reje za boljše počutje živali, pri nas velja za prašiče, govedo in drobnico. Glavni cilj tega ukrepa je izboljšanje pogojev reje, torej standardov za krmo, namestitev, pašo in izpust živali, s tem pa tudi počutja domačih živali. Dobrobit živali vključuje zdravje, dobro počutje, naravno vedenje in tudi psihološko dimenzijo, da živali ne trpijo zaradi bolečin, strahu ali tesnobe. Takšna reja pomeni dodatno vrednost končnim izdelkom, mesu in mesninam, tako vzrejeno meso in pripravljeno mleko lahko dosežeta boljšo ceno na trgu. Osnovni cilj zakona je na podlagi navedenega kot veterinarsko dejavnost v mrežo javne veterinarske službe vključil tudi skrb za dobrobit živali. Po predlogu zakona bo to dejavnost opravljal Nacionalni veterinarski inštitut kot javno veterinarsko službo, ki vključuje znanstvena in strokovna izhodišča v zvezi z dobrobitjo živali, pripravo ter izvedbo ocen tveganja s tega področja. Nadalje se o predlogu zakona zaradi specifičnosti dela javne službe med dodatne naloge Veterinarske zbornice Slovenije določa naloga sklepanja kolektivnih pogodb za dejavnost veterinarstva v imenu zasebnih delodajalcev. Gre za podobno ureditev, kot jo pozna področje zdravstva, kjer to nalogo opravlja Zdravniška zbornica Slovenije. Predlog zakona prinaša tudi spremembe glede koncesij, in sicer se dodatno določa način odvzema koncesije. Predlagana sprememba določa začasni odvzem koncesije na podlagi odločbe o odvzemu koncesije, trajni odvzem je predviden za primere ponavljajočih se kršitev. Dodana je tudi določba, da pritožba zoper odločbo o odvzemu koncesije ne zadrži izvršitve, predvsem z namenom preprečevanja ponavljanja in nastanka okoliščin, kjer se kršitve lahko ponovijo. Zaradi navedenih razlogov bo Poslanska skupina SMC predlog zakona podprla.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 6. točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREJEMKIH POSLOVODNIH OSEB V GOSPODARSKIH DRUŽBAH V VEČINSKI LASTI REPUBLIKE SLOVENIJE IN SAMOUPRAVNIH LOKALNIH SKUPNOSTI PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Matejem Tašnerjem Vatovcem. Predlog zakona je na 33. seji 7. 3. 2018 obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo dr. Matej Tašner Vatovec.
Najlepša hvala, predsednik. Lep pozdrav vsem! Danes o predlogu Levice za pravično omejitev plač poslovodnih oseb v gospodarskih družbah v večinski lasti Republike Slovenije ne bomo glasovali. Z zavrnitvijo predloga zakona na odboru ste se poslanci namreč izognili glasovanju na plenarni seji, s tem ste tudi sami sebe razbremenili odgovornosti odločanja o predlogu Levice in s tem še enkrat izkazali doseg stopnje demokratičnosti. Kaj smo v Levici predlagali? Predlagali smo prenovo tako imenovanega Lahovnikovega zakona na tak način, da se osnovne plače direktorjev in ostalih poslovodnih oseb določijo v razmerju z najnižjo plačo v posameznem podjetju, in sicer v razmerju 1 : 5. To enostavno pomeni, da bi bil dvig najvišjih plač mogoč edino pod pogojem, da bi se dvignile tudi najnižje plače in da bi stagnacija ali pa upadanje plač najslabše plačanih delavcev pomenila tudi stagnacijo ali padanje plač tistih, ki družbo vodijo. Poleg tega smo predlagali, naj se na področje uporabe tega zakona zopet vključita slaba banka in podjetja pod okriljem SDH, torej izjemi, ki sta bili uveljavljeni v času vlad Janeza Janše in Alenke Bratušek. Izjemi, ki sta omogočili vodstvom podjetij, da so si ne glede na uspešnost poslovanja izplačevali astronomske plače in bogate nagrade. Sedanja omejitev, ki je vezana na povprečno plačo, pomeni, da je dvig najvišjih plač možen, ne da bi se to poznalo pri najnižjih plačah. Veljavna zakonodaja tako v ničemer ne vpliva na razmerje med najvišjimi in najnižjimi plačami in s tem na zmanjšanje dohodkovnih razlik znotraj podjetij. Nasprotno, veljavna ureditev ohranja plače in privilegije menedžerskega razreda, in to na izjemno visoki ravni. Direktorji državnih podjetij prejemajo tudi do 15 tisoč evrov mesečno, pri čemer pa je treba tem osnovnim plačam, ki jih omejuje Lahovnikov zakon, prišteti še 30-odstotni variabilni del, povračilo stroškov, posebna zavarovanja, bonitete in druge ugodnosti, in ne nazadnje bogate odpravnine, ki dosegajo zneske, primerljive z zneskom, ki ga delavci na minimalni plači zaslužijo v šestih letih. Na ta način lahko predsedniki uprav letno prejmejo tudi do 200 tisoč evrov, kar je toliko, kot prejemniki povprečne plače zaslužijo v desetih letih dela, delavci na minimalcu pa v dvajsetih. V Levici nismo predlagali nič radikalnega. Če bi bil naš predlog sprejet, bi ob predpostavki, da najnižja plača v podjetju znaša tisoč evrov bruto, direktor tega podjetja še vedno lahko prejel 5 tisoč evrov osnovne plače, z upoštevanjem variabilnega dela pa bi lahko prejel do 6 tisoč 500 evrov, ohranil bi tudi vse bonitete in bogate odpravnine v višini do 30 tisoč evrov. Tudi po našem predlogu bi menedžerji lahko še vedno dobivali višje plače kot najvišji državni funkcionarji, ki se uvrščajo v 65. plačni razred, torej predsednik Vlade, predsednik Državnega zbora, vrhovnega, ustavnega sodišča in ostali. Da ne bo pomote, plače politikov niso prenizke, plače menedžerjev so previsoke, plače delavcev pa so tiste, ki so dejansko prenizke. V Levici ne bomo sprejeli diskurza, ki mu večina očitno slepo sledi, torej še enkrat, problem niso prenizke menedžerske plače, problem so prenizke plače delavcev, ki delajo krepko preko 40 ur na teden in ki v teh podjetjih puščajo svoja življenja, zato da se lahko njihovi šefi nažirajo na presežkih, ki jih ustvari delavski razred. Problem so plače, ki ljudem ne omogočajo normalnega in dostojnega življenja. Dokler vladajoči razred ob ugodnih gospodarskih kazalcih in milijardnih dobičkih ne pristane na zvišanje najnižjih plač, nima nobene pravice zagovarjati stališča, da je plača v višini 6 tisoč 500 evrov ali več prenizka. Za ta luksuz menedžerskega razreda ni racionalne razlage, je le posledica razmerij moči v družbi. Stanje je takšno, ker si bogati med seboj razdelijo presežek, ustvarjen z delom vseh, medtem ko delavske plače ohranjajo na ravni, ki komaj, če sploh, omogočajo preživetje. Takšna razmerja za nas ne predstavljajo nekega naravnega stanja, temveč so zgolj posledica nadvlade in absolutne premoči kapitala, ni razreda menedžerjev nad delavstvom.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Marko Ferluga.
Hvala za besedo. Lep pozdrav državni sekretarki! Tako imenovani Lahovnikov zakon je bil v tem mandatu predmet premnogih polemik. Nekako se je ves čas nakazovalo, da bomo zakon popravili oziroma dopolnili, vendar soglasja nikoli ni bilo in verjetno ga še nekaj časa ne bo. Ob tem, da se je v tem času, tudi te koalicije, zgodilo še nekaj ekscesnih situacij glede izplačila nagrad menedžerjem, ki je bilo za kakršenkoli predlog sprememb tudi politično zelo težka poteza. Zdaj je tukaj predvolilni čas, ki vso to debato še bolj politizira brez realnih osnov in neke resne strokovne debate. Poslanska skupina Združen [[…]]Levica je v skrajšanem postopku v DZ [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Saj sem popravil, Levica, Levica, Violeta. Takoj vložila svoj predlog zakona, v skladu s katerim bi se višina plačila določila v razmerju z najnižjo bruto plačo, izplačano v podjetju, in ne v razmerju s povprečno bruto plačo, kot je bilo določeno do sedaj. Predlagajo torej, da mora biti omejeno razmerje največ 1 proti 5. Cilj predlaganega zakona bi tako bil doseganje bolj pravičnih plačnih razmerij v gospodarskih družbah v posredni ali neposredni večinski lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnosti. V poslanski skupini menimo, da predlog Levice plače še dodatno omejuje, kar bi lahko posledično pomenilo še bolj omejen nabor in izbor možnih kandidatov za zasedbo delovnih mest, ki so pomembna tako z vidika gospodarske rasti kot tudi za zagotovitev temeljnih storitev in dobrin za državljane Republike Slovenije. Časi socializma in uravnilovke so minili, žal. Večletno izvajanje obstoječega zakona je pokazalo težave pri pridobivanju ustreznega strokovnega kadra za nekatera najzahtevnejša delovna mesta. Rigidno določanje višin prejemkov le na podlagi velikosti družbe ni vedno najbolj smotrno, ker se s tem zanemarjajo tudi drugi prav tako pomembni vplivi in vidiki, kot so stanje konkurence, izvozna usmerjenost podjetja, izpolnjevanje zastavljenih ciljev, organizacijska kompleksnost, konkurenca v panogi, okoliščina, ali gre za družbo v prestrukturiranju in tako dalje in tako dalje. Vse navedeno pa bi lahko bistveno vplivalo na konkurenčnost državnih podjetij ter posledično tudi na vrednost državnih naložb. Vloženi predlog spremembe zakona na tovrstne dileme in vidike ne odgovarja, temveč bolj rigidno poseže v določanje višin prejemkov. Glede na dostopne informacije člani uprav in člani nadzornih svetov – tukaj bi lahko bila še dodatna debata o njihovi odgovornosti, ampak – v primerljivih družbah v Republiki Sloveniji ne prejemajo primerljivih plačil vodstvenih in konkurenčnih družb v Evropski uniji. Prav tako je treba izpostaviti, da so nacionalne zakonske omejitve za nekatera podjetja celo strožja, kot izhajajo iz evropskih ureditev. Poslanska skupina SMC kot liberalci, a ne neoliberalci ali socialisti, išče neko racionalno srednjo, če želite novo, moderno pot. V tem času smo želeli zakon spremeniti, zato da bi zagotovili boljše vodenje v podjetjih v državni lasti in v lasti lokalnih skupnosti, zato v Poslanski skupini SMC menimo, da predlagana sprememba Zakona o prejemkih poslovodnih oseb v gospodarskih družbah v večinski lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnosti ni ustrezna in bo morala počakati na čas po volitvah. Tu bodo potrebne določene spremembe, vendar ne v takšni obliki, kot jo želi predlagatelj. Hvala za poslušanje.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Tomaž Gantar.
Hvala, predsednik. Dober dan vsem! Cilj novele, zavrnjene na matičnem delovnem telesu, naj bi bilo doseganje bolj pravičnih plačnih razmerij v družbah v lasti Republike Slovenije in lokalnih skupnosti. Višina plačila poslovodnih oseb bi se tako določala v razmerju največ 1 proti 5 v razmerju z najnižjo bruto plačo v podjetju ali skupini za preteklo poslovno leto. Vprašanje plač je socialno izredno občutljivo. Preveliko število zaposlenih se s svojo plačo v državi, ki se danes lahko pohvali z visoko gospodarsko rastjo, resnično težko preživlja, na drugi strani pa imamo mnoge poslovodne osebe, direktorje, ki so še nedavno in visokim plačam navkljub pripeljali do velikih oškodovanj in propada mnogo podjetij. Zgrešeno bi bilo torej trditi, da je bilo takšno ravnanje le posledica njihovih neustreznih plač. Tudi višja plača sama po sebi žal ne pomeni, da bo vodilno mesto prevzel nekdo z visokimi moralno-etičnimi standardi. So pa tudi pri najbolj odgovornih delovnih mestih potrebna primerna plačila in tudi med temi so danes vsa razmerja porušena. Anomalije na tem področju so v večji meri posledica slabega nadzora in neodgovornosti nadzornikov, pogosto tudi same politike, ne pa same ustreznosti obstoječe ureditve. Vendar pa menimo, da je pred razpravo o plačah najbolj odgovornih v naši državi najprej treba poskrbeti za vse tiste, ki danes svojemu delu navkljub živijo pod pragom revščine Predlagana novela zakona še dodatno omejuje prejemke poslovodnih oseb v gospodarskih družbah v večinski lasti države in lokalnih skupnosti, kar je lahko za nekatere všečen predlog, ki pa bi lahko omejil že danes relativno slab nabor kandidatov za zasedbo delovnih mest, ki pomembno vplivajo na gospodarsko rast in tudi blaginjo vseh nas. V Poslanski skupini Desus verjamemo, da obstoječi zakon glede na naše razmere plače poslovodnih oseb ureja na primeren način, ki še vedno zagotavlja ustrezno možnost nadzora nad najvišjimi plačami, obenem pa tudi interes kvalitetnih kadrov za vodilna delovna mesta. Bi pa morali bistveno več pozornosti nameniti odgovornemu delu poslovodnih oseb in predvsem načinu njihove izbire, saj še vedno vse prepogosto velja: ni važno, kakšen je, važno je, da je naš. Predloga novele zakona v naši poslanski skupini ne bomo podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 7. točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O NAGRADAH REPUBLIKE SLOVENIJE NA PODROČJU ŠOLSTVA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Andreji Barle Lakota.
Najlepša hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! V bistvu je pred vami zakon o spremembah in dopolnitvah zakona, ki konceptualno ne posega v zdajšnjo ureditev, pa vendarle gre za spremembe, ki so zelo pomembne. Bom povedala, zakaj. O tem, da je izobraževanje pomemben dejavnik razvoja posameznika in družbe, najbrž ni treba posebej izgubljati besed, tudi o tem ne, da vloga učitelja ključno vpliva na kakovost izobraževanja. Ravno zato smo že pred več kot 50 leti začeli podeljevati tistim, ki s posebno kakovostjo opravljajo svoje poslanstvo, neke nagrade, jim dajati priznanja. Leta 1994 je bil sprejet zakon, za katerega zdajle predlagamo spremembe zakona, torej Zakon o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva. Ta zakon je urejal način in postopke in predvsem, kdo so tisti, ki lahko prejmejo nagrade. Z zdajšnjimi spremembami pa želimo urediti naslednje. Z zdajšnjimi spremembami želimo način podeljevanja nagrad urediti tako, da bomo imeli samo dve vrsti nagrad, in sicer za izjemne dosežke in za življenjsko delo, in nič več nagrade po posameznih področjih. Izkazalo se je namreč, da je kar nekaj tistih prejemnikov nagrad, ki bi jim lahko nagrade podelili na več področjih. Hkrati jasno opredeljujemo, kdaj in v kakšnem primeru bi lahko nagrado podelili oziroma nagrado podeljujemo za izjemne dosežke in za življenjsko delo. Tudi terminološko urejamo zakon, ki od leta 1994 ni bil spremenjen, in sicer tako da ga usklajujemo z ostalimi zakoni na tem področju in hkrati urejamo pogoje za svečano podelitev nagrad. Gre torej za manj zahtevne spremembe in dejansko ne posegamo v sam koncept zakona. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Prav lepo pozdravljeni! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 42. redni seji 7. marca letos obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Predloženi zakon je z vidika njegove skladnosti z ustavo in s pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika proučila Zakonodajno-pravna služba in k njemu podala pripombe. Njena predstavnica je pojasnila, da so bile vse njihove pripombe upoštevane v vloženih amandmajih koalicije. Svoje mnenje je podala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki je predlog zakona podprla. Uvodoma je predlog zakona predstavila predstavnica predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Andreja Barle Lakota. Sledila je razprava, ki je potekala predvsem o predlogu za amandma odbora, predloženem s strani poslanskih skupin koalicije. Z amandmajem se je med drugim predlagalo, da se pri sestavi odbora za podeljevanje nagrad na področju šolstva upošteva spolna uravnoteženost članov. Nekateri so ob tem menili, da je treba podpirati spolno uravnoteženost, da poklic učitelja pomeni poslanstvo in da je treba pripoznati in nagraditi delo v šolstvu ter se zavedati pomembnosti vloge učitelja v družbi. Po končani razpravi o posameznih členih predloga zakona je odbor sprejel amandmaja koalicijskih poslanskih skupin ter predlog za amandma odbora. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Irena Kotnik.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani državna sekretarka, kolegice in kolegi! Vloga učitelja se je v zadnjih desetletjih korenito spremenila. Temu so botrovale širše družbene spremembe, zagotovo pa tudi vzgojno-izobraževalnim institucijam lastni razlogi, ki se zrcalijo v vsakdanjem delu naših izobraževalk in izobraževalcev. Ne glede na vse spremembe, učitelji ves ta čas ohranjajo svoje ključno poslanstvo. So ključni nosilci in gradniki znanja naših predšolskih otrok, učencev, dijakov in študentov, zato je še kako pomembno, da država vsako leto prepozna izjemne posameznice in posameznike na različnih področjih in ravneh vzgoje in izobraževanja in jih za to tudi primerno nagradi. Zato smo kot celotna družba lahko ponosni, da je leta 2016 minilo že pol stoletja nagrajevanja izjemnih dosežkov na področju vzgoje in izobraževanja. Današnja novela Zakona o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva, ki konceptualno sicer ne posega v način in postopek podeljevanja nagrad, a odpravlja določene pomanjkljivosti, ki so se pokazale v dosedanjem izvajanju veljavnega zakona, se sprejema v senci nedavnih pogajanj s sindikati. Že v mesecu februarju ob prvi stavki zaposlenih v vzgoji in izobraževanju smo poudarjali, da je treba vprašanja, ki jih naslavljajo učitelji in vzgojitelji, reševati za skupno mizo in v dialogu. Če želimo govoriti o dobrobiti otrok, staršev in vseh zaposlenih, je to odgovornost tako Vlade kot sindikatov. Žal je danes več kot jasno, da se je Vlada v primerjavi z delom sindikalne strani pri iskanju rešitev obnašala veliko bolj odgovorno. Iskanje konsenza je vedno obojestranska dolžnost, zato so očitki – da je Vlada oziroma njen predsednik preprečila končanje pogajanj; kar se očita Vladi, ne drži – vsaj neresni, če že ne neodgovorni. Ne glede na to je treba izpostaviti, da so bili v zadnjem času storjeni pomembni koraki tako na področju plač kot tudi drugih ukrepov, ki so vplivali na izboljšanje položaja učiteljev. Ne pozabimo na napredovanje po plačnih razredih v letu 2018, izboljšanje socialnega položaja najslabše plačanih v skupini J, s spremembami in dopolnitvami kolektivne pogodbe za dejavnost vzgoje in izobraževanja so po več kot dveh desetletjih jasno začrtani okviri učiteljevega dela oziroma njihov delovni čas in delovna obveznost. S številnimi projekti se uresničujejo tudi zaveze o profesionalnem razvoju. Pri tem ne mislimo, da je profesionalno opolnomočenje učiteljev s tem zaključeno, vse skupaj nas v prihodnosti na tem področju čaka še veliko izzivov. V Poslanski skupini SMC bomo novelo Zakona o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva seveda podprli, veseli nas tudi, da smo s sprejetim amandmajem na seji matičnega delovnega telesa dosegli spolno uravnoteženost pri sestavi odbora, s čimer sledimo ureditvi na področju podeljevanja Puhovih in Prešernovih nagrad. Zaradi soočenja z izobraževalnimi, socialnim in ekonomskimi izzivi je vloga učiteljev vsak dan pomembnejša. Prav je, da se učiteljskemu poklicu posveča dovolj pozornosti, zato se še najprej s spoštovanjem ozirajmo na naše učitelje, tudi s podeljevanjem najvišjih nagrad na področju šolstva. Kakovost in odličnost našega vzgojno-izobraževalnega sistema namreč ne more nastati oziroma se razvijati brez njegovega ključnega stebra, to je učitelja. Hvala.
Preden dam besedo naprej, moram vseeno, čeprav je moja poslanska skupina, opozoriti, da en košček obrazložitve pa res ni bil o tej točki. Zadnji del, zadnja minuta je bila v redu, drugo pa [[…]]Tudi za druge bom prosil, da poskusimo, ker do konca moramo zdržati in tega bo sicer še veliko, ampak kaj drugega ne bom rekel, kot da opozorim. Če začnem pri svojih, je najbolj smiselno. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Peter Vilfan.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, ostali prisotni! Res se bom držal tega navodila in bom iskreno povedano čim bolj kratek. Nagrade Republike Slovenije na področju šolstva oziroma do leta 1994 poznane kot Žagarjeva nagrada se vsako leto podelijo za izjemne dosežke in življenjsko delo na področju vzgoje in izobraževanja. Prva Žagarjeva nagrada je bila tako podeljena že davnega leta 1957. Veljavni Zakon o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva je bil sprejet leta 1994, ravno zaradi terminološke zastarelosti, jasnosti zakonskih določil in njihove usklajenosti z drugimi predpisi s področja vzgoje in izobraževanja so potrebne predlagane spremembe, ki jih urejamo z novelo. V Desusu bomo predlog novele zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Pozdravljeni vsi v tej dvorani! Republika Slovenija pripoznava pomen posebnih dosežkov na področju vzgojno-izobraževalnega dela, zato ima razvit sistem podeljevanja nagrad, ki se sicer v različnih poimenovanjih podeljujejo že več kot 50 let. S tem izkazuje odnos do podsistema kot posebej pomembnega ne le za razvoj vsakega posameznika v njem, ampak tudi za razvoj družbe nasploh. Predlog novele Zakona o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva ne posega bistveno v koncept podeljevanja nagrad. Kot pojasnjuje predlagatelj, se jasneje opredeljujejo nagrade in njihovi prejemniki, predlog pa vsebuje terminološke uskladitve z drugimi zakoni s področja vzgoje in izobraževanja ter odpravlja nekatere manjše pomanjkljivosti veljavne ureditve. V Poslanski skupini Socialnih demokratov želimo ob tem izpostaviti, da je nagrada le ena izmed oblik priznanja države, nagrada je namenjena zgolj peščici posameznic in posameznikov oziroma skupinam, ki prispevajo k razvoju tega področja. Verjamemo, da ljudje tega poklica ne opravljajo zato, da bi prejeli to ali ono nagrado, ampak da sooblikujejo pogoje za lepšo prihodnost otrok. Glede na mednarodno primerjalne analize, ki naš sistem vzgoje in izobraževanja uvršča med najboljše, jim to tudi uspeva. Zato si je treba prizadevati in iskati načine, kako pripoznati in ustrezno ovrednotiti delo vseh zaposlenih v šolstvu. V Poslanski skupini Socialnih demokratov tako obžalujemo, da so pogajalci izpustili priložnost, da bi se za tako ovrednotenje tudi dogovorili. Želimo si namreč, da bi ne le kot politika, ampak tudi kot družba znali ceniti prispevek zaposlenih v vzgoji in izobraževanju, blagostanju celotne skupnosti. V poslanski skupini bomo predlog novele Zakona o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva seveda podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 8. točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODELOVANJU V KAZENSKIH ZADEVAH Z DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za pravosodje gospodu Darku Staretu.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada je decembra 2017 na redni seji določila besedilo predloga zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije v smislu zagotovitve implementacije Direktive o evropskem preiskovalnem nalogu. Cilj te direktive oziroma predlagane novele zakona je v tem, da se okrepijo inštrumenti za sodelovanje na področju pravosodja in da se čim bolj poenoti sistem sodelovanja med pristojnim organi držav članic Evropske unije na področju predkazenskega, kazenskega postopka in pa tudi v postopkih v zvezi s prekrški. Direktiva v ta namen vzpostavlja tako imenovani evropski priporni nalog, ki se lahko izda z izvedbo enega ali več preiskovalnih ukrepov oziroma preiskovalnih dejanj. Predlog novele zakona sledi sistematiki obstoječega zakona, ki je pri nas uveljavljen zaradi sodelovanja z državami članicami EU že od leta 2007, dopolnjujemo pa poglavje 9 z novim poglavjem 9.a, ki z namenom implementacije direktive določa posebna pravila v zvezi z nekaterimi posebnimi preiskovalnimi ukrepi, ki se nanašajo zlasti na zaslišanje prič s pomočjo videokonferenc, zaslišanje prič in izvedencev s tako imenovanimi telekonferencami, ki omogočajo zbiranje dokazov, zaseg predmetov, dokumentacije in pa seveda tudi zbiranje dokazov v realnem času, zlasti na področju spremljanja bančnega prometa in kontroliranih pošiljk. Kot rečeno, v bistvu dopolnjujemo obstoječi zakon z namenom implementacije direktive in v tem trenutku v Evropi poteka dokončna implementacija te direktive še v šestih drugih državah, zato predlagamo, da ta zakon sprejmete in na ta na način omogočimo bolj okrepljeno in učinkovito pravosodno sodelovanje na področju kazenskih postopkov in tudi postopkov o prekrških. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Janu Škobernetu.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Odbor za pravosodje je zakon obravnaval na svoji 47. seji, kjer se je seznanil z uvodno predstavitvijo, pisno podporo Vrhovnega sodišča in Vrhovnega državnega tožilstva ter glede na to, da ni bilo vloženih amandmajev, brez razprave glasoval o vseh členih zakona ter ga podprl. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Marko Ferluga.
Hvala za besedo. Pozdrav državnemu sekretarju, vsem poslancem! Temeljni cilj predlagane novele Zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije je prenos direktive, in sicer v zvezi s pridobivanjem dokazov v čezmejnih primerih na področju kaznovalnega prava, ki ga določa evropski preiskovalni nalog. V letu 2014 je bila sprejeta Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta, ki se nanaša na evropski preiskovalni nalog v kazenskih zadevah. Države članice bi jo tako morale implementirati do 22. 5. 2017. leta. Slovenija je Evropsko komisijo že obvestila o delni implementaciji, saj veljavni Zakon o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije že vsebuje ustrezno poglavje, ki v slovenski pravni red prenaša okvir sklepa Sveta o evropskem dokaznem nalogu za namene pridobitve predmetov, dokumentov in podatkov za uporabo v kazenskih postopkih. Novela s svojimi rešitvami spreminja določbe, ki urejajo evropski dokazni nalog, tako, da ustreza ureditvi širšega evropskega preiskovalnega naloga, določa pa tudi posebnosti v zvezi z določenimi preiskovalnimi dejanji oziroma ukrepi, zlasti s prikritimi preiskovalnimi ukrepi. Ponujene rešitve bodo v slovenskem pravnem redu poenotile sistem sodelovanja med pristojnimi organi držav članic Evropske unije na področju pridobitve dokazov za potrebe kazenskih postopkov in postopkov za prekrške. Do sedaj veljavni sistem je bil razdrobljen in zapleten, zato je sprejetje predlaganih sprememb potrebno. Poslanke in poslanci Stranke modernega centra podpiramo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije. Hvala za pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo dr. Vinko Gorenak.
Kar se tiče naloge oziroma zakona, ki je pred nami, gre za implementacijo evropskih predpisov. Naloga bi morala biti opravljena, to ste vsi pozabili povedati, pred enajstimi meseci, pa tega nismo opravili, tako da minister to nalogo opravlja z enajstmesečno zamudo. Kar se tiče vsebine, z njo nimamo težav. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani! Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, je plod uspešnega strokovnega in medresorskega usklajevanja, podporo pa sta mu izrekla tudi Vrhovno sodišče in Vrhovno državno tožilstvo. Povedati je treba, da k predlogu zakona Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in tudi Sodni svet nimata pripomb. Podlaga za implementacijo je Direktiva o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah, katere cilje je poenotenje sistema sodelovanja med pristojnimi organi držav članic Evropske unije zaradi pridobitve dokazov za potrebe kazenskih postopkov in postopkov za prekrške. Tako se na primer v naš pravni red vpeljuje ureditev širšega evropskega naloga, urejajo se prikriti preiskovalni ukrepi, uvaja se enoten instrument, to je enoten preiskovalni nalog, ki se izda za izvedbo enega ali več preiskovalnih ukrepov ali dejanj drugi državi članici Evropske unije. Pojasniti moramo, da se sistem sodelovanja med pristojnimi organi držav članic Evropske unije glede pridobitve dokazov za potrebe kazenskih postopkov in postopkov za prekrške ne nanaša zgolj na državljane držav članic Evropske unije, kot je na prvi pogled mogoče razumeti. Predlog zakona namreč ureja sodelovanje med državami članicami EU in ni vezano na državljanstvo oseb, ki storijo kaznivo dejanje ali prekršek, ampak se sodelovanje nanaša na kazniva dejanja, ki jih te države članice preiskujejo in so bila storjena na njihovem ozemlju. Z drugimi besedami, v ta krog oseb spadajo tudi prebivalci drugih držav, ki se na ozemlju držav članic Evropske unije ukvarjajo na primer z nedovoljenimi prevozi beguncev, kar je danes žal velika težava. To pomeni, da bo tudi v primeru, če nekdo iz tretje države pri nas ali v drugi državi članici Evropske unije stori kaznivo dejanje, sodelovanje med pristojnimi organi držav članic Evropske unije teklo v skladu z rešitvami v tem predlogu zakona. V Poslanski skupini Desus seveda takšne rešitve podpiramo. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji k dokončni določbi niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 9. točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREKINITVI POSTOPKOV PROTI DRUŽBENIKOM IZBRISANIH DRUŽB. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec gospod Janko Veber. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina enajstih poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jankom Vebrom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predlagatelju gospodu Janku Vebru.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem! Predlog zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb blaži hude posledice, ki jih nosijo državljani kot družbeniki v kapitalskih družbah, ker je ogroženo njihovo osebno premoženje. Leta 2007 je bil sprejet Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Sam cilj zakona je bil v osnovi dober, saj je imel za osnovni cilj iz sodnega registra odstraniti nedelujoče in nedokapitalizirane družbe, posredni cilj pa je bil tudi izboljšati plačilno disciplino in povečati varnost upnikov. Zakon zlasti pri reševanju problematike plačilne discipline ni dosegel pričakovanih učinkov, predvsem pa se je postavljalo vprašanje o ustreznosti določb, ki določajo, da so družbeniki kapitalske družbe ex lege odgovorni za obveznosti po uradni dolžnosti izbrisane družbe. To pomeni velik poseg v temeljna korporacijska načela in tudi v osebno lastnino družbenikov. Takšna ureditev prenosov obveznosti izbrisanih družb na družbenike je botrovala nastanku zelo spornih in tragičnih situacij. Državljani, ki so recimo vložili svoje lastniške certifikate v delniške družbe, v katerih so bili kot manjšinski delničarji, niso imeli nobenega vpliva na njihovo poslovanje; po izbrisu kapitalske družbe pa so kot družbeniki bili neomejeno odgovorni za obveznosti izbrisane družbe. Enako recimo delavci, ki so kot nagrado ob upokojitvi prejeli delnice, so kasneje nosili celotno breme izbrisane družbe. Tako morajo tisoči družbenikov še vedno na podlagi zakonske določbe oziroma neizpodbojne pravne domneve, da so s podpisom izjave pred notarjem prevzeli odgovornost, plačevati za obveznosti družbe, pri kateri so nastopali zgolj kot ustanovitelji ali družbeniki. Nekaj od teh ljudi je pod bremenom brezizhodnosti celo končalo svoje življenje. Gre za zelo resno stanje in ker je utemeljeno pričakovati, da bo Evropsko sodišče za človekove pravice ugotovilo kršitev človekovih pravic, na primer do varstva lastnine, je po mojem mnenju in tudi mnenju vseh, ki so podali podpise k splošni razpravi, treba preprečiti nadaljevanje nastajanja škod družbenikom, zoper katere se vodijo pravni in izvršilni postopki. To naj bi bilo doseženo s tem predlogom zakona tako, da bi se prekinilo izvajanje zlasti izvršilnih postopkov do končne odločitve omenjenega sodišča. V primeru, da sodišče ugotovi kršitev pravic družbenikov, bo zakon prispeval k zmanjšanju škode oškodovanim družbenikom. Če omenjeno sodišče ugotovi, da kršitve ni bilo, pa bodo upniki nadaljevali z izvršbami zaradi poplačila svojih terjatev. Sam cilj tega zakona je tudi v tem, da zasledujemo cilj vzpostavitve stanja, ki je veljalo v slovenskem pravnem redu pred uveljavitvijo Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. In s tem tudi ponovno vzpostavimo primerljiv pravni red glede korporativnega upravljanja podjetij v Sloveniji. Najpomembnejše pa je, da zmanjšamo stisko tisočih ljudi, ki so padli zaradi takšne zakonske ureditve v zelo hude težave. Hvala.
Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mirandi Groff Ferjančič.
Spoštovani predsednik Državnega zbora; spoštovani poslanke in poslanci! Leta 1999 je bil v Državnem zboru sprejet Zakon o finančnem poslovanju podjetij, katerega namen je bil predvsem izboljšati finančno disciplino, povečati varnost upnikov in omogočiti izbris nedelujočih družb iz sodnega registra brez likvidacije. Odstranitev nedelujočih gospodarskih družb iz pravnega prometa je zahtevala pravna varnost, zlasti varnost pravnega prometa, saj se je na ta način varovalo upnike in zmanjševalo nevarnosti pri poslovanju. Pravna posledica izbrisa je bila pravna domneva, da se z izbrisom šteje, da so družbeniki dali izjavo, da prevzemajo obveznosti izbrisane družbe. Predlog zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb, ki ga je vložil poslanec gospod Janko Veber, predvideva prekinitev vseh pravdnih, upravnih in izvršilnih postopkov, ki na dan uveljavitve predloga zakona še niso končani in v katerih upniki izbrisane družbe uveljavljajo terjatve zoper aktivne družbenike izbrisanih družb. Pomembno je poudariti, da je v zvezi s problematiko izbrisanih gospodarskih družb Ustavno sodišče odločalo v treh zadevah; pri tem je Ustavno sodišče v dveh zadevah že razveljavilo določbe zakonov, ki so določale ustavitev oziroma prekinitev še nedokončanih postopkov. Končne posledice ureditve iz predloga zakona bi bile tako za upnike enake, kot sta jih že predvidevali ustavno neskladni ureditvi. Ob upoštevanju odločb Ustavnega sodišča bi se s predlagano prekinitvijo postopkov, ki so v teku, in posegom v obstoječa pravna razmerja poseglo v pridobljene in pričakovane pravice upnikov ter s tem v pravico do sodnega varstva ter pravico do zasebne lastnine. Prav tako bi to pomenilo kršitev načela prepovedi retroaktivne veljave pravnih aktov, zato Vlada ne podpira Predloga zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb in meni, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, v njenem imenu mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo Predlog zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb podprli. Podprli ga bomo iz več razlogov. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da gre pri predlagani spremembi in prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb zgolj za začasni manever do dokončne odločitve Evropskega sodišča za človekove pravice v Strasbourgu. Glede na spremembo dejstva, in sicer da se je Evropsko sodišče za človekove pravice v Strasbourgu odločilo, da zadevo premakne na veliki senat, smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da je predlagana sprememba korektna in v dobro vseh. V Slovenski demokratski stranki nas preseneča stališče Vlade, da je že v prvem branju takoj odklonilno, proti predlaganim spremembam, kajti dejstvo je, da bo v primeru pozitivne odločitve Evropskega sodišča za človekove pravice v Strasbourgu v slovenski državi lahko prišlo do velikih odškodninskih tožb. Te odškodnine so lahko tudi v višini več kot ene milijarde evrov. Vlada s tem, da kar na hitro predlaga, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, prevzema tudi veliko odgovornost nase. Dejstvo je, da je obstoječi zakon, ki je naredil izbris družb brez predhodne likvidacije, unikum v Evropski uniji. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je obstoječi zakon, ki je takrat obveljal, posegal predvsem retroaktivno in da so bile tukaj, vsaj po našem mnenju, kršene tudi človekove pravice. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da predlog te spremembe zakona in začasna zaustavitev postopkov ne more vplivati na odločitev Evropskega sodišča za človekove pravice v Strasbourgu in odločitev velikega senata; začasna prekinitev pa mogoče lahko prepreči tudi tiste najbolj tragične dogodke, ki so se tudi pri sprejemu tega zakona dogajale. Treba je poudariti, da je prišlo do vrste nepravilnosti, do vrste kršitev in da smo bili zaradi sprejetja tega zakona priča tudi nekaterim tragičnim dogodkom. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da predlog, ki je bil pripravljen, ne posega direktno v kršitve ene ali druge strani. Prepričani pa smo, da bi bil lahko ta manever, ki začasno zaustavlja postopke izvršb, rubeža, do dokončne odločitve Evropskega sodišča za človekove pravice v Strasbourgu pozitivno naravnana smer. Naloga poslancev in poslank je, da poskrbimo za ljudi; in v tem primeru sem prepričan, da gre predlagana sprememba zakona in zaustavitev postopkov predvsem v to smer, da poskušamo zaustaviti določene nepravilnosti, ki so se v preteklosti zgodile. V Slovenski demokratski stranki poudarjamo, da Predlog zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družnb pomeni začasno odločitev, odločitev do dokončne odločitve velikega senata Evropskega sodišča za človekove pravice v Strasbourgu. Prepričani smo, da ne glede na končno odločitev ne posegamo v neke nepravilnosti oziroma da bi se z začasno zaustavitvijo teh postopkov naredila kakšna škoda na eni ali na drugi strani. Prepričani pa smo, da lahko s sprejetjem zakona preprečimo marsikatero škodo, ki bi se lahko v tem vmesnem obdobju zgodila. Vsi vemo, da Evropsko sodišče za človekove pravice potrebuje čas. Ocenjujemo, da je do dokončne odločitve verjetno, tudi po mnenju določenih strokovnjakov, med 8 in 12 mesecev in da v tem vmesnem obdobju naredimo tako imenovani status quo in se vse te odločitve začasno zamrznejo. Dejstvo pa je, da v primeru pozitivne odločitve za Civilno iniciativo nasilno izbrisanih podjetij in v primeru odločitve, da je država ravnala narobe in da so bile kršene človekove pravice in da je bil poseg v retroaktivnost napačen, bo vsekakor nekdo moral prevzeti odgovornost za vse odškodnine, ki bodo sledile. Odškodnine, ki bodo po nekaterih ocenah lahko tudi več kot ena milijarda evrov, bodo ponovno v breme davkoplačevalcev. Še enkrat, preseneča me odklonilno mnenje s strani Vlade. Dejstvo je, da gre danes tukaj notri za prvo branje tega zakona in smiselno bi bilo, da ga poslanke in poslanci tudi sprejmemo; kajti zavedati se je treba, da moramo poslanke in poslanci v nekaterih trenutkih delati tudi za ljudi.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, v njenem imenu gospa Marinka Levičar.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane in spoštovani, lepo pozdravljeni! Očitno je pred nami še ena odmevna zgodba, povezana z izbrisom. Republika Slovenije je julija 1999 sprejela Zakon o finančnem poslovanju podjetij, ki jih je iz sodnega registra izbrisal zaradi nedelujočega in nedokapitaliziranega položaja nekaterih družb; in to brez stečaja. Določil je, da so za poravnavo obveznosti tako izbrisanih družb odgovorni prav vsi družbeniki. Ti niso dobili odločb niti kakršnihkoli obvestil, da bi se lahko pritožili. Ostali so brez kakršnekoli pravne zaščite. S tem pa je prišlo tudi do različnih spornih situacij, ko so na primer državljani vložili svoje lastniške certifikate v te družbe in so, čeprav kot manjšinski delničarji niso imeli prav nobenega vpliva na poslovanje, bili odgovorni za obveznosti izbrisane družbe. Ali pa na primer, ko so nekateri delavci kot nagrado ob upokojitvi dobili delnice kasneje izbrisane družbe, lahko samo nekaj delnic, in so jim za poplačilo dolgov že zarubili in jim še rubijo od njihovih pokojnin ali od premoženja, ki so ga imeli. To se nam v Poslanski skupini Desus zdi popolnoma nevzdržno in vredno obsojanja, pa tudi krivično. Državni zbor je o tej problematiki sicer razpravljal že dvakrat, oba zakona pa je Ustavno sodišče razveljavilo, ker sta bila po njegovem mnenju v neskladju z Ustavo. Ob tem pa se je ustvarila še dvojna situacija. Nekateri morajo še vedno plačevati obveznosti izbrisanih družb, medtem ko drugi izbrisani po 17. novembru 2011 tega niso več dolžni plačevati. Po navedbah predlagatelja še vedno obstaja več tisoč prizadetih družbenikov, ki plačujejo praviloma skozi postopke izvršbe, ki so nastale leta 1999. Predlagatelj tudi zatrjuje, da je velika večina izbrisanih podjetjih v dolgovih zato, ker ta podjetja niso mogla izterjati terjatev, ki so imela druga podjetja od njih, večkrat zaradi počasnega in neučinkovitega pravosodja. Med njihovimi dolžniki naj bi bili tudi paradni konji slovenskega gospodarstva, kot denimo velika gradbena podjetja ali veliki trgovci. Med tako imenovanimi aktivnimi družbeniki, ki so jih sodišča razglasila za dolžnike, so se znašli tudi lastniki manj kot enoodstotnega deleža v podjetjih ali celo delničarji, ki so svoje delnice prodali tudi nekaj let pred izbrisom podjetja, na primer tisti, kot smo jih že omenili, lastniki certifikatov in razni takšni delavci, ki so dobili delnice kot nagrade ob upokojitvi ali zaradi kakšnih drugih razlogov, minimalno število teh delnic. Ob tem je treba poudariti, da je Evropsko sodišče za človekove pravice glede izbrisa podjetij v primeru Lekić proti Sloveniji najprej odločilo, da je izbris družbe L. E. brez predhodne likvidacije zakonit; pred kratkim pa je bila sprejeta odločitev, da bo zadevo obravnaval veliki senat. Predlagani zakon določa, kot smo že slišali od predlagatelja, začasno prekinitev vseh postopkov in dejanj, ki v zvezi s tem tečejo, in z dnem uveljavitve tega zakona za naprej ne dopušča uveljavljanja kakršnihkoli odškodninskih zahtevkov na tej pravni podlagi do odločbe Evropskega sodišča za človekove pravice. Ker je problematika zelo kompleksna, bomo poslanke in poslanci v naši poslanski skupini odločali po svoji presoji, na kar bo pomembno vplivala tudi razprava, ki bo sledila. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, v njenem imenu gospod Jan Škoberne.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Državna sekretarka, kolegice in kolegi! O problematiki izbrisanih gospodarskih družb in zlasti o problematiki njihovih družbenikov, ki so tako rekoč čez noč z vsem svojim premoženjem postali odgovorni tudi za obveznosti teh družb, je bilo v preteklosti v Državnem zboru že veliko razprave, ki je bila posledica sprejetja Zakona o finančnem poslovanju podjetij, ki je uveljavil domnevo, da gre v vseh primerih izbrisanih družb za družbenike, ki so zlorabili gospodarsko družbo za lasten interes oziroma so namenoma zlorabljali gospodarski pravni red. Vsi prisotni ter tudi prisotni že v katerem od prejšnjih sklicev Državnega zbora pa poznamo tudi dejstvo, da temu ni bilo tako in da je zakon, ki je bil sprejet, v tej točki izrazito pavšalen in krivičen. Posledice, ki jih imamo še danes, pa se kažejo predvsem v tem, da je več 10 tisoč ljudi posredno ali celo neposredno prizadetih na zelo različne načine, s tem ko morajo vračati dolgove, za katere niso krivi, odgovorni ali pa so bili to v resnično in izrazito nesorazmernem deležu. Ob tem mi dovolite, da povem, da je v sklicu 2008–2011 že poslanec Socialnih demokratov gospod Frangež skupaj s sopodpisniki Zakona o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb želel, da bi se ti postopki začasno prekinili; vendar pa je bil zakon, ki ga je Državni zbor takrat sicer sprejel, s strani Ustavnega sodišča prepoznan kot neustaven v bistvenih elementih in je bil s tega vidika razveljavljen. Krivica, ki se je zgodila in se še vedno dogaja, pa je ostala, zato Socialni demokrati menimo, da je zakon, ki je pred nami in skuša odpraviti te hude krivice ali pa jih vsaj omejiti ter začasno odložiti njihovo izvrševanje, dokler ne pride do končne odločitve, potreben in nujen ter ga bomo podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, v njenem imenu Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav. Drnovškova koalicija je leta 1999 sprejela zakon o izbrisu nedelujočih podjetij iz registra in o prenosu njihovih dolgov na lastnike. S tem naj bi iz sistema izločili bankrotirana in slamnata podjetja, da bi se povečala plačilna disciplina. Kar 92 % izbrisanih podjetij namreč ni imelo nobenega zaposlenega, so pa po drugi strani taista podjetja brez zaposlenih imela več kot 70 % vsega dolga med izbrisanimi. Ker ta podjetja niso imela zadostnega kapitala ali pa sploh niso imela nobenega kapitala, je bilo jasno, da iz njihovega premoženja ne bo mogoče poplačati njihovih dolgov. Namen zakona torej v osnovi ni bil napačen. Demokratični organi morajo poseči v zasebno lastnino, če je to v javnem interesu. Večina držav pozna institut spregleda pravne osebnosti, ki dopušča, da se obveznosti podjetja prenesejo na njegove lastnike. To je namreč način, da se prepreči delovanje slamnatih ali kaselc podjetij, ki jih njihovi lastniki uporabljajo zato, da se izognejo plačilu davkov ali pa obveznosti do zaposlenih. Izbris podjetij, ki ga je izvedla Drnovškova vlada, je bil skrajna oblika spregleda pravne osebnosti; vzrok pa je v tem, da sodišča niso bila sposobna procesirati toliko primerov po običajnih postopkih likvidacije. Žal pa je izbris podjetij povzročil precejšnjo kolateralno škodo. Zakon ni posegel samo v pravice aktivnih deležnikov, torej lastnikov, ki so imeli dejanski vpliv na poslovanje podjetij in so odgovorni za njihovo delovanje; ampak je posegel tudi v pravice pasivnih deležnikov, torej tistih, ki na poslovanje niso imeli nobenega vpliva. Najbolj krivično je, da so bili dolgovi bankrotiranih podjetij preneseni tudi na delavce in upokojence nekdanjih družbenih podjetij, ki so vanje vložili certifikate oziroma so jim delodajalci izplačali del plač v obliki delnic. To skupino prizadetih je načeloma rešila odločba Ustavnega sodišča iz leta 2002, ki je prepovedala prenos dolga izbrisanih podjetij na tako imenovane pasivne lastnike. Od te odločbe naprej je bil prepovedan prenos dolga na ljudi, ki niso imeli vpliva na poslovanje podjetij. Drug problem pa je bil, da so bili kriteriji za ta izbris leta 1999 preveč splošni, da bi lahko ločili dobičkarje, ki so firme izkoristili, da so se znebili dolgov, od delovnih ljudi, ki so z ustanovitvijo podjetja reševali svojo socialno stisko. Zavedati se je namreč treba, da je obnova kapitalizma v devetdesetih po več kot 35 letih polne zaposlenosti v Sloveniji prinesla množično brezposelnost, še posebej v nekdanjih industrijskih središčih, kot je Maribor. Ljudje so se zaradi takratne popularne ideologije podjetništva spustili v podjetništvo, da bi rešili svoje socialne stiske, ampak to se je za marsikoga končalo slabo, z bankrotom in uničenjem družin. Mimogrede, ta proces se ni ustavil leta 1999. Še danes so mali podjetniki pogosto žrtve kapitalizma. Če obiščete kakšno pro bono ambulanto, se o tem lahko prepričate na lastne oči. Večina ljudi brez zdravstvenega zavarovanja tam niso tujci, ampak uničeni podjetniki in njihovi družinski člani. Vebrov zakon je že tretji poskus, da bi se prekinili postopki proti nekdanjim lastnikom izbrisanih podjetij. Oba prejšnja poskusa je Ustavno sodišče razveljavilo, čeprav v podobnih primerih praviloma ščiti pravico do zasebne lastnine in do svobodne gospodarske pobude. Zelo verjetno je, da bi na sodišču padel tudi zakon poslanca Vebra, ki prav tako predlaga prekinitev postopkov; in to z enakimi argumenti. Vendar pa za konec velja pripomniti, da bi Veber, sedaj poslanec, imel bistveno večji vpliv na sprejetje tega zakona, ko je bil član vlade ali pa ko je bil predsednik Državnega zbora. Dolga leta je bil v ožjem vodstvu Socialnih demokratov in je bil seznanjen s problemom, saj so sami dvakrat vlagali zakona o isti problematiki; pa vendar se na izbrisane podjetnike ni spomnil takrat, ko je imel vpliv na to, ampak šele sedaj, ko ga najverjetneje nima več in ko se bližajo volitve. Levica se ne odloča na podlagi volilnih kalkulacij. Zakonu ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, v njenem imenu dr. Mitja Horvat.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik, za dano besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Republika Slovenija je 1999 sprejela Zakon o finančnem poslovanju podjetij, ki je bil leta 2007 prenesen v Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Cilj zakona je v osnovi administrativno-statistična potreba, da se iz sodnega registra odstranijo nedelujoče in nedokapitalizirane družbe. Posredni cilj pa je bil tudi izboljšati plačilno disciplino in povečati varnost upnikov. Zakon zlasti pri reševanju problematike plačilne discipline ni dosegel pričakovanih učinkov. Predvsem pa se je postavljalo vprašanje o ustreznosti določb, ki določajo, da so družbeniki kapitalske družbe ex lege odgovorni za obveznosti po uradni dolžnosti izbrisane družbe, kar pomeni velik sporni poseg v temeljna korporacijska načela. Namen zakona je bil torej v osnovi dober – sprotno ažuriranje sodnega registra ter uskladitev družb z veljavno zakonodajo; vendar pa zakon ni sprejemljiv v delu, ko so za obveznosti tako izbrisane družbe odgovorni družbeniki na podlagi neizpodbojne pravne domneve, da so dali izjavo, s katero soglašajo s sprejetjem take obveznosti. Ključna značilnost te ureditve je bila, da so aktivni družbeniki aktivno odgovarjali za obveznosti družbe v primeru, da je prišlo do izbrisa družbe iz sodnega registra brez likvidacije. Do takšnega postopka je prišlo, če družba več kot 12 mesecev ni opravila izplačil preko računa, če več kot dve leti ni oddala letnega poročila in če ni več poslovala na naslovu. Posebej je treba omeniti, kot je bilo poudarjeno že pri predhodnikih, da je Državni zbor dvakrat že razpravljal o tej problematiki; torej leta 2007, ko je ugotovil neprimernost opisane ureditve ex lege prenosa obveznosti izbrisane družbe na družbenike in v zvezi s tem sprejel Zakon o spremembah Zakona o finančnem poslovanju podjetij na seji 27. marca 2007. Le-ta je urejal ustavitev vseh postopkov zoper družbenike izbrisanih družb ter določal črtanje spornega četrtega in petega odstavka 27. člena Zakona o finančnem poslovanju podjetij, ki je vseboval neizpodbojno domnevo, da so družbeniki pred notarjem dali izjavo o prevzemu obveznosti izbrisane družbe. Drugič je Državni zbor leta 2011 sprejel Zakon o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb, s katerim je uredil postopek odpusta dolga družbenikom, ki so postali osebno odgovorni za obveznosti izbrisane družbe na podlagi omenjenega zakona. Oba zakona je Ustavno sodišče razveljavilo, ker sta bila po njegovem mnenju v neskladju z Ustavo, razen določbe 18. člena Zakona o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb, s katero so bile razveljavljene določbe od šestega do desetega odstavka 442. člena in 496. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, ki se nanašajo na prenos obveznosti izbrisanih družb na družbenike. Od 17. 11. 2011 je posledično izbris družb mogoče izvajati, vendar brez prenosa obveznosti na družbenike. Ustavno sodišče je menilo, da morajo družbeniki, katerih družbe so bile izbrisane do dneva uveljavitve Zakona o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb, vračati dolgove izbrisane družbe do dokončnega poplačila. S tem je ustvarjena dvojna situacija. Eni morajo plačevati obveznosti izbrisane družbe; drugi, ki so bili izbrisani po 17. novembru 2011, pa niso več dolžni plačevati obveznosti izbrisane družbe. Ta predlog zakona vsaj začasno odpravlja omenjeno diskriminacijo med podjetniki. S prenosom obveznosti izbrisanih družb ex lege brez posebnega postopka je država z zakonom nadomestila njihovo svobodno voljo, jim z izbrisom njihovih podjetij odvzela ta podjetja, poteptala ustanoviteljske pogodbe, ki so jih sklenili pred organi taiste države, jim praktično vzela opravilno sposobnost in jih trajno postavila v odnos do upnikov, ki še vedno izterjujejo več kot 16 let stare dolgove z oderuškimi obrestmi, tudi z več kot tisočodstotnim obrestovanjem. In odvzela jim je tudi možnost za ponovni vstop v družbo ter med aktivno in ustvarjalno populacijo Slovenije. Tisoči državljanov Republike Slovenije so trajno do svoje smrti obremenjeni s temi dolgovi. Breme, ki ga je država naložila delu dotlej najustvarjalnejšega, podjetnega in pogumnega dela nacije, je tolikšno, da je že v svoji osnovi neizvršljivo. Iz registra je bilo izbrisanih 17 tisoč 80 podjetij, s čimer je bilo neposredno ali posredno prizadetih vsaj 50 tisoč ljudi v Republiki Sloveniji. Dolgovi njihovih podjetij, ki so v nasprotju z načeli mednarodnega korporacijskega prava čez noč postali njihovi, so se povečali za šestkrat in več. Z izvajanjem Zakona o finančnem poslovanju podjetij in Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju je bila prekinjena njihova običajna življenjska pot. Postali so nesposobni zaradi trajnega konflikta z določbami Zakona o finančnem poslovanju podjetij, to pa je večino od njih pripeljalo do cilja brezizhodnega položaja. Posledično se je prelevil v razpadanje družin, blokado vseh sredstev za življenje, zaseg vsega premoženja, predvsem pa onemogočanje aktivnega in ustvarjalnega življenja, kar jim onemogoča servisiranje obveznosti, ki so čez noč postale njihove. Nekaj od teh ljudi je pod bremenom brezizhodnosti tudi končalo svoje življenje. Zaradi vsega navedenega bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Stranke modernega centra glasovali po svoji vesti. Najlepša hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zakona. Gospod Janko Veber, kot predlagatelj imate besedo prvi.
Hvala za besedo, predsedujoči. Želel bi se pred razpravami, ki bodo sledile, odzvati na stališče Vlade in tudi nekaterih poslanskih skupin. Želim posebej izpostaviti, da brez lastnine ni svobode. Vse, kar se je dogajalo s tem, ko je na tisoče državljanov verjelo, da bodo tudi svoje certifikate lahko vložili v podjetja in s tem uspešno nekako poskušali pridobiti del tistega, kar so sicer vse življenje pred tem ustvarjali in predstavlja njihovo skupno zasebno lastnino, se je vse skupaj obrnilo proti njim in jih spravilo v zelo hudo stisko. To je tudi edinstven primer v svetu, da je neka zakonska rešitev tako posegla v osebno lastnino posameznika in mu uničila življenje, mnogi so si tudi zaradi tega vzeli življenje. Ko poslušam stališče Vlade, sem presenečen, kajti če pustim vso to vsebino, ki sem jo predstavil in zaradi česar smo sploh do te točke prišli, ta zakon nima nobenih finančnih posledic za državni proračun. Še razbremeni sodišča v teh postopkih, ki jih peljejo, in bodo tudi sodišča lahko uspešnejše opravljala druge naloge. Če pa bo sodba na Evropskem sodišču za človekove pravice zaradi posega v zasebno lastnino uspela pri tisočih prizadetih, pa bodo posledice za državni proračun lahko tudi v višini ene milijarde. In ta zakon, ker nalaga, da se prekinejo ti postopki, ki tečejo na sodiščih, bo posledično doprinesel tudi k temu, da bo manj finančnih posledic ob morebitnem, nekako napovedanem ali pa skoraj že pričakovanem izidu na evropskem sodišču, da bodo vsi tisti, ki so se pritožili na evropsko sodišče, s tožbo tudi uspeli. Ni za zanemariti dejstva, da okoli 95 % primerov iz Slovenije, ki končajo na Evropskem sodišču za človekove pravice, dobijo; torej je nekaj narobe z delovanjem slovenske države in razumevanjem domačega prava ter tudi mednarodnega prava. In upam si trditi, da evropskemu sodišču niti ni treba preveč poglobljeno gledati vsebine zakona; samo pogledajo, če je zakon usklajen z mednarodnim pravom. To botruje tem posledicam, ki jih imamo v Sloveniji, da plačujemo visoke odškodnine za praktično do sedaj vse primere izbrisov. Ampak še enkrat, preseneča me mnenje Vlade, ker ima ta zakon dejansko lahko samo pozitivne posledice na proračun. Pričakoval bi, da bi iz tega razloga Vlada to tudi podprla. Zahvaljujem se tudi poslanskim skupinam, ki so izrazile podporo temu zakonu; in upam, da se bo tudi čim več poslancev v poslanskih skupinah, ki so napovedali, da bodo glasovali po svoji vesti, odločilo za podporo zakonu in da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Tudi sam menim, da bi bilo smiselno, če to podporo dobi, da je ta zakon sprejet še v tem sklicu Državnega zbora in da je tudi uvrščen na eno od morebitnih novih izrednih sej Državnega zbora. Moram pa se odzvati na navedbe Poslanske skupine Levica, ki jo je predstavljal gospod Luka Mesec. Osebno sem sodeloval pri teh postopkih zelo aktivno, da se preprečijo te krivice, ki so se zgodile, bil sem tudi sopodpisnik zakona, ki ga je takrat vložil kolega Matevž Frangež; in tudi kot predsednik Državnega zbora sem aktivno sodeloval pri razreševanju te problematike izbrisanih podjetij, tudi sprejemal tiste, ki so pomagali k temu, da je to besedilo dejansko tudi danes v Državnem zboru; in se poskušal vključevati v to, da bi preprečili tako hude posledice, kot so se dejansko zgodile pri mnogih v Sloveniji po nepotrebnem. Mislim, da ne bo nobene zamere, če tudi zelo osebno in direktno povem za gospoda Murka, ker je tudi zelo prizadet, bil je pogosto pri meni in sem bil pravzaprav edini, ki ga je od najvišjih funkcionarjev v državi sprejel. On je eden konkretnih primerov, ki doživlja to tragedijo tako nečloveškega zakona, ko ti zaradi tega, ko si družbenik v enem podjetju, posegajo potem v zasebno lastnino. Zato me preseneča, da se ob tako nepreverjenih podatkih, kaj sem sploh počel v Državnem zboru, posamezna poslanska skupina ali pa prav konkretna, Poslanska skupina Levica, privošči takšno izjavo. Čeprav smo pred volitvami, je še vedno naša dolžnost, da delamo v korist ljudi in da blažimo tiste posledice, ki jih je možno blažiti tudi s tem zakonom. Zato smo tukaj – da pomagamo in da delamo v dobrobit ljudi; ne da delamo v njihovo škodo, ali je to pet minut pred volitvami ali pa štiri leta pred volitvami. Dokler imamo mandat kot poslanci, imamo možnost sprejemati take ukrepe, kot je zapisan tudi v tem zakonu. Upam, da bo dejansko tudi prišel v obravnavo in sprejetje v tem sklicu Državnega zbora. Hvala.
Besedo ima gospod Zvonko Lah. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik. Tudi v Poslanski skupini Nove Slovenije bomo ta zakon podprli, čeprav nismo imeli stališča. V popolnosti se strinjam s stališčem, ki ga je tukaj predstavil kolega Mitja Horvat. Žalosti me, da bodo poslanci Stranke modernega centra glasovali [[…]]oziroma če bodo po svoji vesti, upam, da jih bo velika večina glasovala za ta zakon. Tudi sam sem bil obrtnik,podjetnik. K sreči nisem posloval s kakšnimi večjimi podjetji, ki so delala za državo in niso dobila plačano tudi od države ter niso poplačevala podizvajalcev, da so prišli podizvajalci v takšno situacijo, da se jim je izbrisalo firmo in zdaj trpijo. To se v demokratični Sloveniji ne bi smelo dogajati, da se sprejemajo taki zakoni. Če je kdo bral, kako je do tega zakona prišlo, kdo ga je predlagal in kdo je bil takrat proti temu zakonu. To se je tudi na hitro zgodilo, pod neko pretvezo, da so upnike enostavno izbrisali, da niso imeli več nobenih pravic zahtevati svojega denarja, marsikdaj krvavo zasluženega. In da se toliko časa to vleče in da od leta 2011 naprej nekaterim ni več treba plačevati, ker je tako odločilo Ustavno sodišče, tisti pred tem pa, Ali se je Ustavno sodišče prej motilo ali zdaj ne?! Zdaj pa imamo zadevo na evropskem sodišču, da bo o tem odločal veliki senat. In če bo ta zadeva pozitivno rešena za tega, ki se je pritožil, kaj potem?! Ali bo kdo odgovarjal? Ali bo kdo odgovarjal za tiste, ki so si vzeli življenja zaradi tega? Koliko krivic je bilo? S tem zakonom smo unikum v Evropi in toliko časa rabimo, da nas sreča pamet. Šele sedaj, ko je evropsko sodišče vzelo to zadevo pod drobnogled, da je tukaj nekaj narobe. Mene to žalosti. Ko govorimo, da si prizadevamo za vladavino prava – kakšnega? V Novi Sloveniji bomo ta zakon podprli, ker prinaša tudi, kot je bilo povedano, koristi za državo. Tudi sam predlagatelj je povedal. Sodišča sedaj ne bodo imela dela s tem toliko časa, dokler ne bo odločitev padla na evropskem sodišču. To je lahko pol leta. Rešimo vsaj tiste, ki so zdaj v procesu. Na koncu se res vprašam. Zopet bodo davkoplačevalci plačali milijardo zaradi nekih nepremišljenih ali izsiljenih ali ne vem v čigavo korist sprejetih zakonov. Tisti, ki so milijarde odnesli iz naših bank, pa ne bodo, zgleda, nikoli odgovarjali. In se vse to prenaša na tiste, kot je bilo že povedano, male podjetnike, ki naj bi bili osnova gospodarstva pri nas in tudi so v drugih razvitih država. To z enim zakonom uničiti [[…]]Tudi sam sem imel določene probleme s takšnimi butastimi predpisi in sem potreboval sedem let, da sem prišel do pravice. Sam zelo podpiram ta zakon, da se enkrat pride do resnice in da se te krivice popravijo, če bo tako odločilo evropsko sodišče. Potem pa se jaz sprašujem, kaj je delalo naše Ustavno sodišče v tem času. Ali so tudi vplivi na Ustavno sodišče, da se takšne stvari prej ne preprečijo pri nas doma. To še enkrat povem, v Poslanski skupini Nove Slovenije bomo ta zakon podprli in apeliram na največjo poslansko skupino, da tudi to podpre.
Besedo ima dr. Jasna Murgel.
Hvala lepa, predsedujoči. Zdi se mi, da je od velikega interesa za razpravo o tem zakonu ostalo bore malo, ampak vseeno. Jaz sem med tistimi, ki smo dali tudi podpis za splošno razpravo o tem predlogu zakona. Zakaj? Ker sem tudi strokovno spremljala na določeni stopnji in tudi na določeni stopnji odločala o postopkih o teh zakonih. Odločala sem na sodišču v postopkih, kjer so se postopki izvršbe nadaljevali, večinoma zoper družbenike izbrisanih gospodarskih družb. Večinoma je šlo zoper družbenike družb z omejeno odgovornostjo. Podpisala sem predlog za splošno razpravo, ker menim, da ne glede na to, da je Ustavno sodišče potrdilo stališče zakonodajalca, da je bila odločitev pravilna v tem, kar zadeva Zakon o finančnem poslovanju podjetij, ampak ker zadeva poteka še pred Evropskim sodiščem za človekove pravice, da je še v velikem senatu in da še vedno nimamo dokončne odločitve o tem vprašanju, sem se odločila, da to podpišem zato, da se pogovorimo o tem vprašanju, ki je pomembno za posameznike, ki so udeleženi v postopkih, ki potekajo proti njim. Večinoma gre za izvršbe, sama sem v teh postopkih odločala, gre za izvršbe, ki so se nadaljevale po tem zakonu. Naj povem tudi to, da vsaj izvršilna sodišča teh postopkov ne vodijo po postavki – izvršba proti družbeniku izbrisanih družb. Imajo sicer nekatere postavke, po katerih vodijo zadeve, ampak ko je že bil enkrat zakon sprejet v Državnem zboru pa je bilo rečeno z zakonom, da se vsi ti postopki ustavijo, smo jih fizično iskali po vpisniku, kje je zdaj tisti, ki bi se nadaljeval. Imeli smo jih na gospodarskem delu vpisnika in smo jih iskali, kje bi zdaj ti bili. Okoli 3 tisoč, če se prav spomnim, je od velikega števila izvršilnih spisov; v tistih časih je bilo 150 tisoč izvršilnih spisov na Okrajnem sodišču v Mariboru. Okoli 3 tisoč – se spomnim, da smo se takrat pogovarjali – je številka na Okrajnem sodišču v Mariboru teh družbenikov izbrisanih družb. In ker sem tudi poslušala zgodbe teh ljudi, ker sem se srečevala z njimi, sem se odločila, da podpišem tudi ta predlog za splošno razpravo o tem predlogu, da se ti postopki ne ustavijo, ampak prekinejo. Tudi Zakon o izvršbi in zavarovanju ima posebna pravila, katera lahko uporabimo, kadar se izvršba prekine; upnik ni oškodovan s tem, da se izvršba prekine. To pomeni, da se bo izvršba nadaljevala pod enakimi pogoji, potem ko bodo odpravljeni razlogi za prekinitev. Vendarle gre za veliko število oseb, ki so bile udeležene v teh postopkih, in mislim, da je treba opraviti vsaj splošno razpravo o tem, ali naj te postopke prekinemo. Treba je upoštevati in tudi razmisliti o argumentih, ki jih je dala Vlada, zato pa je splošna razprava, da se o teh vprašanjih pogovorimo, o njih razmislimo in na koncu glasujemo tako, kot mislimo, da je najboljše in da je prav. Kaj je bil razlog leta 1999, ko je bil sprejet zakon o finančnem poslovanju podjetij? Takrat smo prvič uvedli pravila o odgovornosti odgovornih oseb v gospodarskih družbah, ker nekaj časa pred tem smo uvedli tudi Zakon o gospodarskih družbah. Mi smo se na prehodu iz socializma, iz socialističnega sistema učili poslovanja v okviru gospodarskih družb. Veliko gospodarskih družb je bilo ustanovljenih, predvsem družb z omejeno odgovornostjo. To je bil nekako hit, ampak tudi nuja, da se lahko vzpostavi normalno gospodarsko poslovanje; tudi veliko delniških družb je bilo ustanovljenih. Tudi samostojni podjetniki so delali, ampak družba z omejeno odgovornostjo je nekako tista, ki jo lahko ustanovi tudi ena oseba in ki ima relativno lažja pravila za ustanovitev v primerjavi z delniško družbo. Bilo jih je veliko ustanovljenih in veliko je bilo takšnih, ki več niso poslovale, ki so bile le še zapis v takrat sodnem registru, ker Poslovnega registra Republike Slovenije takrat še nismo imeli; in je obstajal problem. Jaz razumem zakonodajalca, da je takrat obstajal problem, da smo imeli veliko mrtvih družb, ki niti pošte niso sprejemale, sploh niso poslovale. Lahko da so imele dolgove, večinoma so imele dolgove ali pa ne. Niso poslovale. Poznamo tudi gospodarske družbe, ki sta jih recimo ustanovila, tudi tega je bilo kar nekaj, dva zakonca ali partnerja. Veliko je bilo teh družb, glede katerih si je bilo treba na en način, kako naj rečem, naliti čistega vina, počistiti register, da se ve, da tudi udeleženci v pravnem prometu ter poslovnem prometu vedo, katera gospodarska družba še deluje in da na koncu koncev tudi gospodarski sistem očistimo tistega, kar več ni delovalo in se je samo zdelo, da obstaja; v bistvu pa je bilo zadolženo ali ni funkcioniralo. Ena od rešitev zakona o finančnem poslovanju podjetij je bila ta, da je zakon točno določil pogoj, katere družbe se lahko po uradni dolžnosti izbrišejo, to so družbe, ki niso funkcionirale. Družbeniki ali delničarji bi lahko po Zakonu o gospodarskih družbah tudi sami predlagali izbris gospodarske družbe, s tem da bi morali podati izjavo, da so vse obveznosti družbe poravnane. To je po Zakonu o gospodarskih družbah. In takrat bi jim tudi sodni register dovolil izbris, sicer pa ne. In ker je bilo treba nekako počistiti sistem, je ta zakon določil, da sodišče po uradni dolžnosti, če so obstajali določeni pogoji, če podjetje ni poslovalo nekaj časa, če ni podalo poročila, so obstajali pogoji, po katerih je bil lahko začet na sodnem registru postopek po uradni dolžnosti za izbris družbe – delniške družbe ali družbe z omejeno odgovornostjo. In potem, če je postopek končan, pri čemer je stranka bodisi delničar, družbenik, tudi upnik je imel možnost, da ko je dobil sklep o začetku postopka izbrisa, je lahko vložil ugovor in dokazal, da niso podani razlogi za izbris gospodarske družbe, torej delniške družbe ali družbe z omejeno odgovornostjo. Zakaj nekateri delničarji ali družbeniki te možnosti niso izkoristili, je eno vprašanje. Drugo vprašanje pa je spet, kako bi lahko delničar neke gospodarske družbe ali pa družbenik sploh dokazoval obstoj teh razlogov. Zelo težko je nekemu družbeniku – pozneje smo prišli v naslednjem zakonu do aktivnega družbenika, ki je potem bil zavezanec, ampak o tem bom spregovorila pozneje –, ali je sploh imel možnost dokazati, ker to dokazno breme je bilo na njem, na delničarju. Zamislite si, da ste delničar neke velike delniške družbe in da se le-ta izbriše, zdaj pa moraš ti dokazovati, da niso podani razlogi za izbris delniške družbe. Pa tudi če si družbenik družbe z omejeno odgovornostjo, je zelo možno, da nimaš dostopa do podatkov o tem, ali je družba dejansko delovala in da dejansko niso obstajali razlogi za izbris. Ampak to možnost so teoretično družbeniki in delničarji izbrisanih družb imeli. Če je niso izkoristili, pa so obstajali različni razlogi, zakaj nekdo morda tudi ni prejel pošte od registrskega sodišča, ker je bil naslov spremenjen ali karkoli. O tem sem veliko poslušala, da eni pač te pošte, sklepa o izbrisu sploh niso prejeli. Tu so spet različni razlogi, s katerimi se sodišča veliko ukvarjajo, kdaj je kdo dolžan sporočiti spremenjen naslov, tudi če je družbenik gospodarske družbe, ali je dolžan kot delničar spremeniti, ali ga sploh lahko obvestijo na pravi naslov. Tu je veliko vprašanj odprtih, ali je nekdo imel sploh možnost dokazovati, da v postopku ugovora zoper izbris po uradni dolžnosti niso podani razlogi za izbris. Če je bil ta postopek končan, je sodišče po uradni dolžnosti izbrisalo gospodarsko družbo iz sodnega registra, to je pomenilo njen konec, njeno smrt, tako kot vedno pomeni izbris iz sodnega registra. Potem pa je zakon vpeljal domnevo, da pa velja, da so ti družbeniki ali delničarji, če je ta družba izbrisana, prevzeli – kot je veljalo v takrat veljavnem 394. členu Zakona o gospodarskih družbah, zdaj imamo ZGD-1, ki nima enakega 394. člena – prevzeli obveznosti te družbe na sebe, da so osebno odgovorni za obveznosti družbe. To je, spoštovani kolegice in kolegi, pomenilo, da je delničar ali družbenik v kapitalski družbi, kadar govorimo o kapitalski družbi [[…]]To predavamo tudi študentom, osnovni namen kapitalske družbe, kar tudi njeno ime govori, je v tem, da jo ustanoviš oziroma si udeležen v njenem kapitalu zato, ker ne želiš, da prevzameš riziko na sebe s svojim lastnim premoženjem, ampak želiš del premoženja nameniti kapitalu določene družbe. Če tista družba propade, pač izgubiš ta kapital, ki si ga vložil v delniško družbo, torej delnico ali delež v družbi z omejeno odgovornostjo, delež družbenika. Ne odgovarjaš pa z lastnim premoženjem; če hočeš odgovarjati z lastnim premoženjem, pač odpreš espe, si samostojni podjetnik, tisto ni kapitalska družba, ne potrebuješ ustanovitvenega kapitala, ampak potem pač odgovarjaš z lastnim premoženjem. Ko smo sprejeli Zakon o finančnem poslovanju podjetij in tale postopek, po katerem je sodišče lahko izbrisalo kapitalsko družbo po uradni dolžnosti, po enem postopku, in smo določili možnost, da se potem, če se ta kapitalska družba izbriše, iz kapitalske družbe obveznosti prenesejo na osebo, ki je bil delničar ali družbenik, smo s tem nekako presegli pravilo o tem, da ne odgovarjaš s svojim osebnim premoženjem za obveznosti kapitalske družbe. Naenkrat smo prenesli odgovornost za obveznosti družbe, ki je bila izbrisana – seveda pod določenimi pogoji, to je vse res –, na družbenike in takrat so se večinoma v izvršilnih postopkih res množično začeli postopki proti družbenikom. V zakonu o finančnem poslovanju podjetij takrat ni bilo nobene izjeme, ki bi omogočala ugovor, s katerim bi lahko nekdanji družbenik oziroma delničar ugovarjal, da ni imel nobene možnosti vplivati na poslovanje družbe, nobene možnosti tudi ugovarjati ali kakorkoli. To smo sicer po teh kolobocijah, sagah ter spreminjanju zakona o finančnem poslovanju podjetij, ko smo sprejeli zakon o finančnem poslovanju in urejanju stečaja, ki ima zelo dolgo ime ZFPPIPP, nikoli ne znam celotnega naziva ponoviti. Ampak v novem zakonu o stečajnem postopku, v katerem smo uredili odgovornost članov uprave, odgovornost nadzornega sveta, poslovodstva družbe, smo tudi uredili to, da je lahko nekdo, ki ni bil aktivni družbenik, nekdo, ki ni imel možnosti velikega vpliva na poslovanje družbe, vsaj ugovarjal v postopku, ki se vodi proti njemu. Lahko je ugovarjal, recimo v izvršbi imamo en instrumenti – ugovor po izteku roka. Ko enkrat teče izvršba proti tebi, je zelo težko ugovarjati in se boriti proti sistemu. Saj je res, mi niti tega nismo čisto dobro [[…]], potem se je v sodni praksi razvilo, ali zdaj mora biti ta sklep o izvršbi proti družbeniku pravnomočen ali ne; ali kako je to. Dobro se spomnim tega zakona, potem smo se v začetni fazi tudi lovili v praksi. Ljudje so naenkrat dobili sklepe domov, po nekem času, ko se je ta družba izbrisala, in to je bilo objavljeno v Uradnem listu – sodišče dovoli izvršbo proti vam, in sicer kar na vse vaše premoženje; kar je pač ZFPPod dovolil. In potem se je začela drama, resnično osebna drama ljudi, ki na podlagi materialne osnove zakona o finančnem poslovanju podjetij sploh niso imeli možnosti dokazovati, vložiti kakršnegakoli ugovora, tudi po izteku roka. Zoper ta sklep o nadaljevanju izvršbe na družbenika ali na delničarja so lahko ugovarjali, ampak sodišče je reklo: Ali ste bili družbenik? Ja. Ali ste bili delničar? Ja. Potem nimamo nobene osnove, da ugodimo vašemu ugovoru in je pač zavrnilo ugovor zoper sklepa o nadaljevanju izvršbe na družbenika. In ko je enkrat ta sklep o izvršbi pravnomočen, gre izvršba na premoženje, na plače, hiše, na zemljišča, na vse, kar imaš, na delnice in pokojnine. Čas je tekel, to se ni odvijalo z bliskovito hitrostjo, kot pač zdaj deluje sodni sistem. Izvršba zdaj bistveno hitreje deluje, kot je delovala leta 2005, 2006, 2007, ker je bilo bistveno več zadev; zdaj so bistveno počiščene. To je bil res velik problem. Potem smo se spomnili s tem ZFPPIPP, da lahko ugovarja aktivni družbenik in tudi v Zakonu o izvršbi smo uredili to možnost ugovarjanja ter na kakšen način je treba to tudi vročati dolžnikom. Verjemite mi, cela kolobocija, cela drama se je odvijala na več ravneh, v kateri smo se mi, tudi sodišča, na podlagi zakona sproti nekako lovili in ugotavljali, kaj sploh narediti; medtem pa se je izvršba nadaljevala na premoženje teh ljudi, ki so nekoč bili družbeniki ali delničarji kapitalskih družb in so te deleže oziroma delnice kupili oziroma dali zato, ker so mislili, da nikoli ne bodo odgovorni za obveznosti te družbe. Jaz se lahko zdaj strinjam, da je to pravno vprašanje, o katerem odloča na koncu koncev sodišče. Pri nas se je odločilo Ustavno sodišče, je dalo prav zakonodajalcu, zadeva je vendarle na Evropskem sodišču za človekove pravice. Če kaj dolgujemo tem ljudem, ki so v teh postopkih udeleženi, je to, da opravimo splošno razpravo in razpravljamo o tem, ali je treba počakati do tega, da Evropsko sodišče za človekove pravice, ki se ne odloči kar tako, odloča v velikem senatu ter pove, ali je Slovenija tukaj posegla v lastninsko pravico vseh teh, ki so vložili vlogo na Evropsko sodišče za človekove pravice. In zaradi tega sem tudi podpisala ta predlog za splošno razpravo, ker mislim, da je o tem res treba razpravljati. Premoženjski zahtevki, ki so vloženi in do katerih lahko pride, pa so izračunljivi, ocenljivi z lahkoto. In če bo Evropsko sodišče za človekove pravice – jaz ne prejudiciram, ne rečem, da bo odločilo tako ali drugače –odločilo v prid tistim, ki so vložili pritožbo na Evropsko sodišče za človekove pravice, jim ugodilo, če bo reklo, da je Slovenija kršila njihove pravice, bo zelo z lahkoto izračunan ta znesek, ki ga dolguje država Slovenije tem pritožnikom, kar zadeva materialno škodo. O nematerialni škodi se ne pogovarjamo, tisto bodo morali dokazati. Materialna škoda, zneski, ki so bili izterjani, in zamudne zakonske obresti za obveznosti so kar zajetni in izračunljivi; morda ne čisto z lahkoto, ampak je mogoče relativno hitro priti do njih. In zato mislim, da lahko razmislimo o tem, da te postopke samo prekinemo, dokler ne pride do sodbe velikega senata Evropskega sodišča za človekove pravice. Sicer pa ta pogoj, ta 2. člen predlaganega zakona nekako ni, jaz mislim, da na ta način ne moremo pisati zakonodaje, da damo neko pogojno pravico, če sodišče ugotovi. Če kdo pozna takšno določbo, naj mi pove, ampak dobro, je pač dana notri. O njej bi res bilo treba razpravljati, verjetno bi tudi Zakonodajno-pravna služba kaj rekla o tem, ampak bistveno je, da dovolimo to možnost, da se pogovorimo o tem, ali je te postopke treba prekiniti, dokler Evropsko sodišče za človekove pravice o tem ne odloči. Zelo veliko je pravnih vprašanj, za katera nisem prepričana, da smo nanje dali čisto prave odgovore v našem pravnem sistemu. Ne rečem, kdo ima prav ali nima prav. Evropsko sodišče za človekove pravice je tisto, ki nam je tudi v primeru izvršbe, tega poseganja v nepremičnino za majhen znesek, nesorazmernega posega, reklo, ko smo vsi vztrajali in tudi Ustavno sodišče je reklo, da so imela slovenska sodišča prav, ter sem bila osebno prepričana, da Slovenija ni kršila Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic; pa je Evropsko sodišče za človekove pravice reklo, da je. In če je, je tudi prav, da te stvari popravimo. In zato mislim, da je treba opraviti to razpravo, razmisliti o tem, da te postopke prekinemo, počakati. Mislim, da ne bo dolgo, da bo veliki senat Evropskega sodišča za človekove pravice odločil. Potem bomo pa videli, ali postopke nadaljujemo, jih ne nadaljujemo in če je še kaj treba spremeniti v sedanjem ZFPPIPP. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Luka Mesec. Izvolite.
Najlepša hvala in lep pozdrav! Predlagatelju gospodu Janku Vebru sem dolžan nekaj pojasnil na moje očitke v stališču poslanske skupine, ki sem ga prej prebral in v katerem sem povedal, da je Janko Veber imel v svoji dolgi politični karieri dovolj priložnosti, da bi na stvar vplival. Bom ta očitek utemelji. Zakon je bil sprejet leta 1999, Janko Veber je bil poslanec v Državnem zboru leta 1999. Zakonodajno-pravna služba je pred sprejetjem tega zakona jasno opozorila na načelo odgovornosti po Zakonu o gospodarskih družbah in na prebijanje tega načela, da posameznik, lastnik za podjetje zdaj odgovarja po tem zakonu tudi z vsem svojim premoženjem. To je bilo jasno zapisano in tudi opozorjeno, da menijo, da je treba dodatno proučiti to splošno načelo, saj kapitalske družbe za svoje obveznosti odgovarjajo z vsem svojim premoženjem, ne pa s premoženjem lastnikov. Na to je bilo takrat opozorjeno in Janko Veber je bil seznanjen s tem opozorilom; ni pa glasoval proti temu predlogu. Predlog je bil sprejet s 53 glasovi za, nobenim proti. Janka Vebra na glasovanju bodisi ni bilo bodisi je potegnil kartico iz glasovalne naprave. Gospod Veber, prej ste omenjali podpise poslancev, skupino Matevža Frangeža, ki je poskušala popraviti te krivice. Jaz sem te podpise poiskal in na tem seznamu poslancev vas ni. Lahko naštejem, kdo je tam napisan: Matevž Frangež, Vili Rezman, Luka Juri, Andrej Vizjak, Franc Žnidaršič, Bogdan Čepič, Alojz (Lojze) Posedel, Bogdan Barovič, Alan Bukovnik, Matjaž Han, Vili Trofenik in Dejan Levanič. To so bili podpisani, vas pa ni bilo. Ta zakon te skupine je padel leta 2012 na Ustavnem sodišču. Leta 2013 ste, gospod Janko Veber, postali predsednik Državnega zbora. Leta 2015 ste postali član vlade kot minister za obrambo. Danes smo leta 2018. Vaša politična zgodovina soočanja s tem zakonom se vleče že od leta 1999, za popravo krivic pa ste se odločili praktično dva meseca pred državnozborskimi volitvami 2018. Od tod moj očitek, da morda ne gre toliko za resen poskus poprave krivic, ki so bile takrat storjene, kot bolj poskus reševanja vaše politične kariere.
Janko Veber, imate besedo kot predstavnik predlagatelja. Izvolite.
Bom še enkrat zelo jasno pojasnil. Tudi kot predlagatelj današnjega zakona sem jasno povedal, da je imel takrat zakon v svoji prvi obliki tudi pozitivne cilje in pomembne ukrepe, da se reši finančna nedisciplina in tudi izboljša položaj gospodarskih družb. To so bili tudi razlogi, s katerimi so takrat predlagatelji, predstavniki Vlade prepričevali poslance, da podpremo ta zakon. Pri izvajanju zakona se je seveda izkazalo, da so obremenitve, ki so prišle na družbenike, tako hude, da presegajo ne samo Zakon o gospodarskih družbah, ampak tudi ustavno zagotovljene pravice do osebne lastnine; zato sem ves čas aktivno sodeloval pri reševanju tega problema. Še enkrat poudarjam, če te nekdo v obliki vlade prepriča v začetni fazi leta 1999, da je s tem zakonom vse v redu, in če pozneje ugotoviš, da pa vendarle s tem zakonom ni vse v redu, mislim, da ima vsak moralno pravico, da odreagira in odpravi to krivico. To sem ves čas tudi počel in počnem tudi ta hip. Želim si, da bi imeli danes pred očmi ljudi, ki jim je treba pomagati, ublažiti te posledice; ne pa politizacije. Tega zakona nisem vložil zato, da bi se danes tukaj politiziralo, ampak da se Državni zbor aktivno vključi v ta proces in sprejme odločitev, ki bo v dobro ljudi. To sem ves čas tudi počel. Ko sem prišel do spoznanja, da je treba pomagati, ker se je zgodila krivica, sem to tudi storil. To počnem tudi v tem trenutku.
Repliko ima gospod Luka Mesec. Izvolite.
Gospod Janko Veber, 19 let ste rabili.
Dr. Mitja Horvat, imate besedo. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik, za dano besedo. Moram reči, da sem ne samo izjemno razočaran, pravzaprav ne najdem pravih besed, s katerimi bi opisal ta napad na spoštovanega poslanca Janka Vebra, ki je bil toliko prijazen, da je bil v našem imenu kot prvopodpisani pripravljen predstaviti naš predlog. Tudi sicer so mi znane aktivnosti spoštovanega poslanca Vebra, za katere pa očitno poslanec Luka Mesec ne ve, kakšne so bile njegove aktivnosti. Zato se mi zdi skrajno neprimerno in predvsem se mi zdi škoda. Danes smo imeli lepo priložnost in zato smo tudi predlagali, da v splošni razpravi govorimo o argumentih za ali proti takšnemu zakonu. Takšen izpad, preusmeritev pozornosti na osebno raven nekako ni primeren in bi se tudi sicer oglasil s kakšnim postopkovnim, ampak sem do konca upal, da boste kot predsedujoči tudi glede tega odreagirali. Ne glede na to, pač moral sem izraziti, ker je večina razprave potekala o tem vprašanju, zato se bom zdaj usmeril nazaj na predlog zakona in podprl tudi spoštovano kolegico iz Poslanske skupine Stranke modernega centra, ki ima bogate izkušnje s tem vprašanjem in nam je lepo ilustrirala tudi globino dogajanja ter posamezne primere, kako se je to zgodilo – dejansko za mnoge, premnoge čez noč, brez vsake možnosti, da bi sodelovali v postopkih. In če gre verjeti, pa nimam nobenega razloga, da ne bi verjel besedam, ki so jih predstavniki civilne družbe, ki se ukvarjajo s tem vprašanjem, predstavili tudi na Komisiji za peticije, človekove pravice in enake možnosti, za kar se na tem mestu še enkrat zahvaljujem tudi spoštovani predsednici gospe Evi Irgl, da je sklicala to sejo in da smo lahko iz prve roke od vseh predstavnikov akterjev dobili uvid v globino tega problema. Morda iz dosedanje razprave ni bilo dovolj razvidno, zato je treba opozoriti, da so ti ljudje čez noč postali iz upnikov dolžniki, čez noč so postali dolžniki, ker nekatera zveneča imena niso izpolnjevala svojih obveznosti. Iz gradiva, ki smo ga dobili v Državni zbor 30. aprila 2015, izhaja, da gre tukaj za imena, kot je SCT, Vegrad, Merkur, Primorje; pri čemer mi najverjetneje ni treba posebej izgubljati besed, kakšni so epilogi in kakšne epiloge v zvezi s tem še pričakujemo. Ne da bi se spuščal v podrobnosti, ker je podrobnosti samih postopkov lepo predstavila kolegica Murgel iz naše poslanske skupine. Gre za vprašanje občutka, kaj je prav in kaj je narobe; gre za to, da so se ti ljudje končno začeli pojavljati v javnosti s svojim primerom, izpostavili so se in tudi izpovedali svoje žalostne zgodbe, ki so se zgodile na tem področju. Kot smo uvodoma v stališču povedali, Poslanska skupina Stranke modernega centra razume dober namen zakona – plačilna disciplina; toda ali je ta zakon prinesel pri plačilni disciplini izboljšanje stanja pri prej imenovanih gospodarskih subjektih, paradnih konjih, nagrajencih in tako naprej. Gre za vprašanje, kjer moramo malo pogledati v sebe in premisliti, kaj nam je storiti; ne pa z očitki, zakaj se vsa ta leta ni zgodilo in zakaj nekdo osebno nečesa ni storil. Danes imamo pred seboj ta predlog, ko lahko nekaj naredimo, danes se nas je nekaj izpostavilo s tem, ko smo dali podpise za ta predlog zakona in tudi za to splošno obravnavo; iz preprostega razloga, da bi dobili čim več argumentov in da bi sprejeli družbeno odgovorno odločitev. Žal mi je in tukaj moram reči, tako kot že zdaj nekaj dni, poslancev ni. Ali je tema takšna, da ni primerna za razpravo, ali je tema takšna, ki nas zaradi dnevnopolitičnih razlogov ne pritegne do te mere, da bi o njej spregovorili, ali gre morda za zadrego. Na ta vprašanja si bo lahko odgovoril vsakdo, ki je v tem sklicu in ki je bil danes povabljen na sejo, sam. Če pogledamo nekaj razlogov, argumentov, ki jih navajajo prizadeti. Še enkrat ponavljam, vsaj kakšnih 30 tisoč podjetnih oseb je ta ureditev izločila iz gospodarskih procesov. Mnogih so polna usta skrbi za mala in srednja podjetja. Danes imamo s tem predlogom zakona veliko priložnost, da z malim korakom povrnemo nekaj zaupanja ljudem, ki se želijo s podjetništvom ukvarjati, da ne bodo prepuščeni na milost in nemilost močnim, da bodo imeli okolje, v katerem bodo lahko skladno s Ustavo, s pravnim redom izvajali svojo osnovno, z Ustavo zajamčeno pravico – svobodo podjetniške pobude. Kako povrniti tem ljudem? In nismo še posebej opozorili, kako povrniti vero in upanje njihovim družinskim članom, njihovim otrokom, danes že vnukom, da je pravni red tisti, ki jih bo varoval; da jih bo takrat, kadar bodo skladno z ustavnopravnim redom izvajali svojo dejavnost, ta red tudi varoval. Sam se spomnim razprav iz tistega čas, ko je šlo za vprašanje, kaj je z našimi podjetniki, Ali je to spoštovano delovanje, aktivnost v družbi; ali se vzbuja nek odnos, ki ga tisti, ki so bili prizadeti v zadevni zadevi, imenujejo tudi kriminalizacija podjetništva? To je za moj okus eno temeljnih vprašanj, s katerim se moramo spopasti in se odločiti, po kakšni poti bomo krenili naprej. Razumem, da so lahko v vsej tej množici oseb bili tudi posamezniki, ki so morda zlorabljali obstoječ sistem; ampak danes v tem primeru, s tem zakonom ne govorimo o teh primerih. Tukaj smo zato, da pet pred dvanajsto lahko nekaj naredimo že sami, ne da bi čakali na tak ali drugačen rezultat velikega senata Evropskega sodišča za človekove pravice. Ponujena možnost je pred vami in upam, da bomo zmogli toliko moči, toliko samokritičnosti, toliko vesti, da bomo tem ljudem v tem trenutku vsaj olajšali breme, ki ga nosijo zaradi dogajanja v zadnjih, kot smo ugotovili, devetnajstih letih. Najlepša hvala.
Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnica Vlade in predstavnik predlagatelja predloga zakona. Kot prva dobi besedo predstavnica Vlade, in sicer državna sekretarka na Ministrstvu za finance mag. Miranda Groff Ferjančič. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Želela bi izpostaviti, da Vlada ne nasprotuje rešitvam, vendar opozarjamo, da morajo te rešitve upoštevati tudi odločbe Ustavnega sodišča, ki je o teh zadevah že razpravljalo. Zato bi želela izpostaviti odločbo iz leta 2012, ko je Ustavno sodišče določilo, da se zakonodajalec ne more sklicevati na domnevno protiustavnost ureditve, ki je bila predmet presoje Ustavnega sodišča, pa to neskladje ni bilo ugotovljeno. Veliko smo danes slišali o čakanju na odločitev Evropskega sodišča za človekove pravice, vendarle je treba povedati, da je sodišče že odločilo na prvi stopnji. In opozorila bi rada, da 91. odstavek njihove odločitve, ko izpostavljajo, da »gledano v celoti so določbe zagotavljale jasen in celovit okvir zakonodaje, katere cilj je bil okrepiti pravno varnost udeležencev na trgu in zaščito upnikov.« Lahko ugotovimo, da je sodišče v tem konkretnem primeru, ki ga je že presojalo na prvi stopnji, soglasno ugotovilo, da 1. člen protokola 1 ni bil kršen; ukrep izbrisa družbe brez predhodne likvidacije in prehod odgovornosti za dolgove družbe na aktivne družbenike je bil po mnenju sodišča zakonit in je imel legitimen namen. Končna odločitev o usodi zakona je v rokah vas, poslancev. Rada bi pa na koncu še izpostavila, da bodo končne posledice ureditve iz predloga zakona verjetno za upnike enake, kot jih je že predvidevala ustavno neskladna ureditev v Zakonu o finančnem poslovanju podjetij, novela B, in Predlog zakona o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb. S predlagano prekinitvijo postopkov, ki so v teku, in posegom v obstoječa pravna razmerja bi se ob upoštevanju že citirane določbe iz leta 2012 in odločbe Ustavnega sodišča 117/07 posegalo v pridobljene in pričakovane pravice upnikov in s tem v pravico do sodnega varstva ter pravico do zasebne lastnine. Prav tako bi ta ureditev pomenila kršitev načela prepovedi retroaktivne veljavne ureditve pravnih aktov in načela zaupanja v pravo. Še enkrat, Vlada ne nasprotuje rešitvam, vendar pa opozarjamo oziroma predlagamo, da so predlagane rešitve skladne z odločitvami Ustavnega sodišča. Hvala.
Besedo ima predlagatelj gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo še enkrat. Ob tej priložnosti želim zelo jasno izpostaviti, da zakon govori o tem, da mirujejo postopki v Sloveniji, dokler se ne konča postopek na Evropskem sodišču za človekove pravice. S tem zagotovo ne kršimo prav nobene odločbe, tudi Ustavnega sodišča. Kajti ta zakon tudi zelo jasno govori, če bi Evropsko sodišče za človekove pravice zavrnilo pritožbe, se vsi ti postopki nadaljujejo. Če pa bo odločilo v prid pritožnikom, pa bo ta zakon imel pozitivne posledice, ker bo stroškov pri obravnavi vseh teh primerov bistveno manj. Kar pa je zelo pomembno, vsem tistim tisočim ljudem, ki so vključeni v te postopke, vsaj nekoliko razbremenimo ta čas, dokler se ne odloči Evropsko sodišče za človekove pravice; in to je za mene najpomembnejše. Ob vsem spoštovanju do odločbe Ustavnega sodišča, ki je že ovrglo neke podobne primere – ne takšnega, podobne primere –, je dejstvo, da mnogi primeri na evropskem sodišču padejo zaradi tega, ker se ne upošteva prav ta dimenzija, da je Slovenija socialna država, pravna in socialna. Ta vidik socialne države pogostokrat botruje ravno temu, da Evropsko sodišče za človekove pravice odloči drugače, kot je Ustavno sodišče v Sloveniji. Če bi pogledali cel niz odločitev evropskega sodišča, bi ugotovili, da je temu tako in da imamo zelo žalostno statistiko, ko se odloča o socialnih pravicah v Sloveniji na Ustavnem sodišču. Menim, da je ta zakon res zelo pomemben, da predvsem razbremenimo ljudi ta hip, posledično tudi sodišča; in lahko bi imel, bo imel tudi ugodne finančne posledice, če se bo evropsko sodišče odločilo v korist tožnikov. In to je tisto, kar moramo imeti ves čas pred očmi, da ublažimo te posledice, ki jih ta hip imajo predvsem ljudje. Ne ustanove – ljudje!
Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ugotavljam, da ne, zato tudi zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanje. S tem prekinjam 23. točko dnevnega reda in 39. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14.30. Hvala lepa.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 2., 4., 5., 6., 8., 9., 23., 13., 26., 17. in 18. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijstvu; po skrajšanem postopku Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 21. 3. 2018. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Levica k 5. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica ima dr. Matej Tašner Vatovec.
Najlepša hvala, predsednik. V Levici bomo ta naš amandma podprli. Zakaj? Zakon predvideva, da s tem 5. členom vzpostavimo nek poseben status za delavce v kmetijstvu, poseben status, ki prekarizira to področje. Ta status uvaja, da bi lahko kmetije najemale začasne prekarne delavce za 120 dni letno, kar predstavlja približno polovico vseh delovnih dni v posameznem letu. Določba, ki gre jasno mimo določb Zakona o delovnih razmerjih, je določba, ki predstavlja obvod od ZDR. Zakon o delovnih razmerjih namreč že sedaj omogoča, da določene panoge, ki so sezonsko intenzivnejše, skladno z ZDR najemajo delavce. To, da se sedaj v zakonu uveljavlja še neka nova kategorija prekarnih delavcev, govorimo pa o Zakonu o kmetijstvu, je nekaj, kar bi moralo biti popolnoma nedopustno, ker že obstajajo zakonske podlage za to. To bo pomenilo, da pristajamo na to, da se določene panoge še dodatno in izdatno prekarizirajo. To je enako, kot bi rekli, da potrebujemo poceni delovno silo za opravljanje osnovnih nalog, v kmetijstvu bo na koncu izpadlo tako; istočasno pa to predstavlja nek nevaren precedens. Kdo zagotavlja, da ne bo naslednjič neka druga zbornica ali pa kakšni gostinci rekli – Zakaj pa nimamo mi v našem zakonu določbe, ki nam bi omogočala, da na takšen način najemamo delavce? To je dodaten socialni damping, je dodatno prekariziranje trga dela v tej državi in zato v Levici predlagamo, da se ta določba enostavno črta. Tu apeliramo na razum vseh, predvsem na predstavnike tistih resorjev v vladi, ki pokrivajo ta področja, torej ministrstvo za socialne zadeve in tudi ministrstvo za kmetijstvo. Gre za ministra iz kvot Socialnih demokratov, ki na ta način enostavno brišejo neke striktne določbe, ki bi morale veljati splošno, in sicer da delo v tej državi ne bi bilo prekarizirano. To, kar počnejo, je pa ravno nasprotno; na vsaki točki fleksibilizirati delo in spravljati ljudi v zelo neenak in tudi podrejen položaj.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospa Ljudmila Novak.
V Novi Sloveniji amandmaja Levice ne bomo podprli. Nesmiselno je tukaj govoriti o prekarnem delu. Gre namreč za to, da bodo kmetje najeli delovno silo takrat, ko jo potrebujejo, ko je treba obirati sadje oziroma opraviti določena opravila v kmetijstvu. Ne moremo govoriti, da morajo kmetje zaposliti nekoga za celo leto, če imajo delo ob določenem času. Vsak poklic ima svoje zahteve. Ta rešitev, da bodo lahko najemali delavce takrat, ko jih potrebujejo, je pravilna, zato smo proti temu amandmaju.
Je še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Amandma bom seveda podprl. Podprl ga bom, prvič, zato, ker se delovna razmerja ureja v zakonu o delovnih razmerjih, ne pa v zakonu o kmetijstvu, zakonu o gradbeništvu, zakonu o gostinstvu in ne vem še čem. Zakon o delovnih razmerjih je regulator delovnih razmerij. Tisti, ki so nasprotovali že med razpravo, so nekako poskušali prikazati, kot da v Sloveniji obstaja samo ena oblika dela. To je redna zaposlitev za celo leto ali pa nedoločen čas, onkraj tega pa ni nič. V resnici imamo celo vrsto možnosti za občasna, začasna in podobna dela; prav nobene potrebe ni, da se na ta način z nekim novim prekarnim institutom uvaja bypass regulacije delavske zakonodaje in delavskih pravic. In zato smo v Levici pripravili ta amandma. Že na razpravi sem opozoril, da če bi neka opozicijska stranka prinesla tak ukrep v Državni zbor, ne bi doživel niti razprave na matičnem odboru. Povedali bi, da ureditev ni sistemska, ker je to treba urediti v sistemskem zakonu, povedali bi, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo; in debata bi bila zaključena. Ampak vlada ima za svoje predloge malo drugačne vatle kot za opozicijske predloge; je pa mogoče zdaj na strani poslancev, da presodimo, koliko kredibilen ta predlog, ki ga je vlada prinesla pred nas.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti pa 53. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti pa 6. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 2. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin; po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet.S tem zaključujem 4. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o veterinarskih merilih skladnosti; po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 5. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o veterinarstvu; po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet.S tem zaključujem 6. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nagradah Republike Slovenije na področju šolstva; po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 8. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije; po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker v drugi obravnavi amandmaji h končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 9. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb je primeren za nadaljnjo obravnavo. Kakšna obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Ne.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Milan Brglez.
Najlepša hvala. Vsekakor bi rad povedal to, da bom zakon podprl, ker je to tisto minimalno, kar je pravzaprav možno narediti. Mislim, da je to tudi tisto, kar je še možno narediti v slovenskem pravnem redu. Na vso srečo smo del tudi kakšnih drugih pravnih redov, še zlasti pravnega reda Sveta Evrope, kadar se takšne krivice znotraj našega pravnega reda ne morejo dokončno razrešiti. Hkrati pa bi se rad zahvalil poslancu Janku Vebru, nekdanjemu predsedniku Državnega zbora, ker vem, da se je s to zadevo soočal. Res se mu zahvaljujem, da je ta zakon sploh vložil, in mislim, da je prav, da mu to zahvalo izrečem. Najlepša hvala!
Še kakšna želja? Bom počakal predsednika, da bo predsednik sprožil glasovanje.
Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 2. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem 23. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih; v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 12. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 13. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 26. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za sprejem avtentične razlage 631. člena Obligacijskega zakonika. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: Predlog za sprejem avtentične razlage 631. člena Obligacijskega zakonika se sprejme. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. V Slovenski demokratski stranki se zelo dobro zavedamo problematike in vseh krivic, ki so bile storjene vsem podizvajalcem, ki za svoje dobro opravljeno delo niso dobili nobenega plačila. Veliko obrtnikov, veliko malih družb je dejansko zaradi posledice neprejetih plačil za svoje opravljeno delo propadlo, jih danes ni več med nami; veliko pa jih je ob svoj poslovni zaslužek in z drugimi posli pokrivajo ta velik manko, ki se jim je krivično zgodil. Zaradi tega, da se ta krivica vsaj deloma poravna oziroma da damo možnost, da se poplačila deloma le lahko izvedejo, smo predlagali avtentično razlago 631. člena Obligacijskega zakonika, saj se zavedamo, da neposredna plačila podizvajalcem v obligacijskem pravu sploh niso uveljavljena. Če bi živeli v normalni, pošteni državi in če bi vsi izvajalci svoje podizvajalce plačevali, potem tega sploh ne bi rabili. Tako pa je treba plačila podizvajalcem tudi uveljaviti v Obligacijskem zakoniku. Zaradi tega smo predlagali to avtentično razlago, da se lahko vsaj delu podizvajalcev to poplačilo sploh izvede. Predlagamo, da se ta avtentična razlaga podpre in da vsaj v enem delu popravimo te krivice, ki so bile storjene tem izvajalcem.
Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti pa 20. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet; zato prehajamo na odločanje o predlogu besedila avtentične razlage. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti pa 19. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je besedilo avtentične razlage sprejeto. S tem zaključujem 26. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o reševanju stanovanjske problematike mladih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o reševanju stanovanjske problematike mladih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti pa 31. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel; zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 17. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o načinu izgradnje infrastrukture in pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala srednje Save. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o načinu izgradnje infrastrukture in pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala srednje Save je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti pa 29. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel; zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 18. točko dnevnega reda. Prekinjam 39. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Obveščam vas, da se bo čez 15 minut v velikem salonu začela 67. nujna seja Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo ter 65. nujna seja Odbora za zunanjo politiko.