Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 10. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Andreja Rihter, Zmago Jelinčič Plemeniti, Ljubo Germič, Bogdan Barovič, Milenko Ziherl, mag. Franc Žnidaršič, Tone Anderlič od 16.00 dalje in Rudolf Petan do 16.00. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNEM TOŽILSTVU. Državni svet je na 12. izredni seji 29.9.2009 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta Rajku Fajtu za obrazložitev zahteve sveta.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, lep pozdrav v teh jutranjih urah! V Državnem svetu smo sledili vaši razpravi v Državnem zboru in tako kot vi smo se predvsem osredotočili na obravnavo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju in ostalih treh zakonov, Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi, Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem pravobranilstvu in Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu. Seveda smo samo sledili tej osnovni razpravi oziroma posledično. Upoštevali smo dejstvo, da je ustavo treba spoštovati, in to, kar je določeno za sodnike kot funkcionarje, smo tudi vzeli v obzir. Iz same razprave in potem iz predlaganih zakonov smo ugotovili, da bo zakon imel kar velike finančne posledice. In sicer ugotavljamo, da je bilo na eni strani sporočeno, da je zaradi nesistemskega reševanja položaja oziroma nagrajevanja sodnikov le-te to pahnilo v položaj, ko poklic sodnika ni več privlačen. Po drugi strani pa ugotavljamo, da imamo velike čakalne vrste za pripravnike, ki bi želeli sodniško službo opravljati. Nizek družbeni ugled, ki ga je bilo iz razprave zaslediti, je seveda kontradiktornost. Na drugi strani pa zagotovilo ministra, da se bo v enem letu število zaposlenih sodnikov zmanjšalo za 116, kar je približno za 9%, in s tem je bila podana utemeljitev, da finančnih posledic ne bo. Mi ugotavljamo nasprotno, torej, da 5,8 oziroma nekaj milijonov evrov bodo posledice, ki bodo sledile. Težko verjamemo, da se bo število zaposlenih v tem letu zmanjšalo za teh 9% oziroma skoraj 10%, ko na drugi strani poslušamo o velikih sodnih zaostankih. Ocenjujemo torej, da finančne posledice bodo vsekakor bodo, saj je uvrščanje zdaj namesto v 40. avtomatsko v 47. razred, po informacijah, ki jih imamo, po ocenjujemo, da nekako sodniki dosežejo 47. razred v 10-ih letih, zdaj bodo pa že v startu v 47., bo v teh naslednjih letih imelo še kako občutne finančne posledice. Zato smo ob spoštovanju vseh dejstev, spoštovanju Ustave in tako dalje, kljub vsemu ocenili, da je primerno, da vso zadevo obravnavate še enkrat in ocenite, ali je zakon v tej obliki in s temi finančnimi posledicami tudi sprejemljiv. Tako kot pa je v demokraciji, pa se je podobno zgodilo tudi v Državnem svetu pri odločanju. Verjetno bi bilo smiselno odločati o zakonih v paketu - obravnavali smo jih nekako v paketu, vendar glasovali ločeno in je pri Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki je bil nekako osnova oziroma je osnova za vse ostale zakone, bilo glasovanje 15:15, ostali zakoni, torej predloga zakona o sodniški službi in državnem pravobranilstvu nista dobila podpore, medtem ko - bom rekel, se je zgodilo nekaj nepredvidenega oziroma nekaj nenavadnega, torej Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnega tožilstvu, pa je predlog za še enkratno obravnavo v vašem cenjenjem zboru dobil podporo, kar se je vsem zdelo nelogično, vendar v demokraciji je vse mogoče. Hvala.
Hvala lepa. Zadevo je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku Antonu Colariču za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod državni sekretar, kolegice, kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 21. nujni seji 8. oktobra kot matično delovno telo obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu, ki ga je Državni zbor sprejel na 9. seji 22. septembra letos. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo prejeli zahtevo Državnega sveta z dne 29. 9. in popravek z dne 30. 9., mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 7. 10. in mnenje Vlade z dne 8. 10. 2009. Na seji je sodeloval tudi predstavnik Državnega sveta, državni svetnik Rajko Fajt, ki je k dopolnitvi obrazložitvi zahteve Državnega sveta povedal, da Državni svet zahteva ponovno odločanje le o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu in ne tudi o drugih s tem zakonom vsebinsko povezanih zakonih, ki jih je prej v uvodu tudi citiral, ki so bili v okviru zakonodajnega postopka obravnavani sočasno. Povedal je, da ne more navesti posebne utemeljitve za takšno odločitev, dejstvo pa je, da je bilo razmerje med glasovi za in proti pri glasovanjih o posameznih zakonih zelo tesno in izidi glasovanj so pripeljali do situacije, da je bil veto izglasoval le na Zakon o državnem tožilstvu. Cilj vseh navedenih zakonov je bila uskladitev plač sodnikov in drugih pravosodnih funkcionarjev s funkcionarji drugih vej oblasti, zato se zakonske spremembe poleg tega, da vzpostavljajo novo plačo ureditev za sodnike, nanašajo tudi na državne tožilce, pravobranilce. Iz obrazložitve zahteve Državnega sveta izhajajo razlogi, zaradi katerih Državni svet nasprotuje novi ureditvi plač pravosodnih funkcionarjev, in že v uvodu je gospod Fajt to še enkrat obrazložil. Na odboru je sodelovala tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe, ki je predstavila pisno mnenje te službe v katerem ugotavlja, da je iz obrazložitve zahteve za ponovno odločanje razvidno protislovje, saj Državni svet po vsebini nasprotuje Zakonu o sistemu plač v javnem sektorju, ki ureja uvrstitev v plačne razrede in njihove razpone, vrste in višine dodatkov ter postopek usklajevanja plač pravosodnih funkcionarjev, sodnikov, tožilcev in državnih pravobranilcev, formalno pa vlaga zahtevo za ponovno odločanje le zoper Zakonu o državnih tožilcih. S procesnega vidika tako obstaja nasprotje med zahtevkom, to je zahtevo za ponovno odločanje o Zakonu o državnem tožilstvu, in obrazložitvijo zahteve, v kateri Državni svet nasprotuje, vsebini drugega zakona, to je Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, pa tudi drugih zakonov, ki so bili v postopkih - Zakon o sodniški službi in Zakon o državnem pravobranilstvu. Na seji Odbora je sodeloval tudi predstavnik Vlade, ki se je strinjal z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in menil, da argumentom, ki jih navaja Državni svet, obrazložitvi zahteve ni mogoče slediti. Zato je tudi Vlada predlagala Državnemu zboru, da ob ponovnem glasovanju zakon ponovno podpre. Člani odbora o zahtevi Državnega sveta niso razpravljali [[...]]
Prosim, mir v dvorani!
[[..]]odbor pa je z večino glasov sprejel mnenje, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu ustrezen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagateljici zakona za obrazložitev mnenja. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Pred vami je ponovno odločanje o noveli zakona o državnem tožilstvu. Kot je bilo povedano že večkrat v okviru obravnave celotnega paketa tako imenovane plačne reforme pravosodnih funkcionarjev, je ta zakon del paketa štirih zakonov, ki vsebinsko in celovito ponovno urejajo plačni sistem funkcionarjev v pravosodju. Vsebinsko so rešitve te plačne reforme zajete v zakonu o sistemu plač v javnem sektorju. Področni zakoni, če jim smem tako reči, zakon o državnem tožilstvu, zakon o sodniški službi in zakon o državnem pravobranilstvu pa to vsebinsko ureditev prenašajo v področno zakonodajo za vsako kategorijo navedenih funkcionarjev v pravosodju. Kot je bilo razvidno že iz predstavitve predstavnika Državnega sveta, so poglavitni argumenti zahteve za ponovno odločanje nanašajo na zakon o sistemu plač v javnem sektorju in ne na zakon o državnem tožilstvu, ki je predmet ponovnega odločanja. Kot je bilo že večkrat povedno, je Vlada in kasneje parlament s sprejetjem zakona o sistemu plač v javnem sektorju razrešil protiustavno stanje, ki ga je na področju te plačne ureditve že dvakrat ugotovilo Ustavno sodišče. Vlada meni, da je sprejeta odločitev in način razrešitve tega protiustavnega položaja sedaj izveden na ustavno skladen način in zaradi tega se je vseskozi zavzemala za to, da vsi štirje zakoni stopijo v veljavo istočasno. To je potrebno zaradi ohranitve enotnega sistema, ki je uveden in katerega želimo tudi naprej vzdrževati v sistemu plač funkcionarjev v pravosodju. Če Državni zbor na ponovnem odločanju ne bi podprl zakona o državnem tožilstvu, bi s tem povzročili neko novo anomalijo glede na to, da zakon o državnem pravobranilstvu je bil sprejet in ni razlogov za neuveljavitev tega zakona. Glede na to, da o vsebinskem in tem osrednjem Zakonu o sistemu plač v javnem sektorju trenutno odloča Ustavno sodišča, prav tako o Zakonu o sodniški službi, bi po mnenju Vlade dejansko z odlogom uveljavitve teh dveh zakonov nastale protiustavne posledice, zaradi česar je utemeljeno pričakovati, da referenduma o tem vprašanju ne bo. Torej bi z nesprejetjem novele Zakona o državnem tožilstvu povzročili situacijo, ko bi državni tožilci bili deležni nekega drugega sistema plač, ki ne bi imel podlage v obstoječi oziroma veljavni zakonodaji, ki sicer ureja sistem plač v javnem sektorju. Ta situacija bi bila nenavadna, tako kot je nenavadno tudi dejstvo, da je v ponovnem odločanju Zakon o državnem tožilstvu, kar je povedal že predstavnik Državnega sveta. Zaradi tega Vlada ocenjuje in predlaga, da Državni zbor ob ponovnem odločanju novelo Zakona o državnem tožilstvu podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima dr. Vinko Gorenak, v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa. Pravkar smo ponovno slišali, kako smo oziroma še odpravljamo protiustavno stanje na tem področju. To je sicer res, ampak protiustavno stanje popravljamo na način, ki škoduje slovenskim javnim financam in ki škoduje tudi slovenski državi. Namreč, nikjer ni bilo rečeno, da je treba plače dvigniti za 7 plačnih razredov. Kar pa se tiče trenutne situacije, je res nekoliko zapletena, zaradi tega, ker Zakon o sistemu plač v javnem sektorju ni v veljavi, ta zakon je krovni zakon, Zakon o sodiščih ni v veljavi, Zakon o državnem pravobranilstvu je v veljavi, pa vendar se ga ne more izvajati, ker ni v veljavi Zakon o sistemu plač v javnem sektorju. Kar se tiče Zakona o državnem tožilstvu, imamo pred seboj veto. Kar se tiče Poslanske skupine SDS, bomo seveda ravnali povsem enako, kot smo ravnali do sedaj. To pa pomeni, da tudi tega zakona iz načelnih razlogov ne bomo podprli. Gre pa za naslednjo zadevo. Pravzaprav moram reči, da je na nek način situacija res nenavadna, kajti doživeli smo veto prav na tožilski zakon, tožilstvo kot organizacija pa je zaradi vodje tožilstva, ki je koaliciji v napoto, ki se je koalicija želi v vsakem primeru znebiti je tisti, s katerim imamo torej težave ne samo zaradi tega zakona, ampak zaradi početja koalicije do vrhovne državne tožilke. Kar se tiče Poslanske skupine SDS, znamo ločiti delo od nedela, znamo ločiti situacijo, ko nimamo nobenih zaostankov, kar velja za tožilsko organizacijo, ali skoraj nobenih zaostankov, od tiste, ki je na sodiščih, kjer pa imamo zaostanke kljub napredku še vedno zelo velike. Številke, ki so bile predstavljene na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, ki o delu tožilske organizacije zelo jasno povedo in to je treba slovenski javnosti povedati, da je v času vodenja tožilske organizacije s strani sedanje vrhovne državne tožilke gospe Brezigarjeve prišlo do bistvenega napredka. Bistvenega napredka v vseh številkah. Te številke je ona sama predstavila in tožilska organizacija po naši oceni danes deluje relativno normalno, relativno dobro, napredek je očiten. To pa kljub temu seveda ne moti koalicije, da ne bi kar na kakšna poslanska vprašanja kakšne poslanke, če želite, šli v demontažo tožilstva - mislim na nadzor tožilske organizacije v Ljubljani, pri čemer se zgovarjamo seveda na to, da so bili tovrstni nadzori tudi v preteklem mandatnem obdobju. Saj se res, ampak v preteklem mandatnem obdobju je bil nadzor nad tožilsko organizacijo v Kopru administrativne narave, nanašal se je na neke kadrovske evidence in je bil končal v štirih urah. Nadzor nad tožilsko organizacijo v Ljubljani pa seveda poteka ne vem koliko časa že, celo z dovoljenjem Vlade. Kakšni bodo rezultati, bomo videli, dejstvo pa je, da vsaj po neuradnih informacijah ta nadzor izvršujejo celo tisti, ki so pristojni za zapore. Verjetno bolj, bom rekel, s kakšno nalogo, kaj naj tam najdejo kot pa s kakšnim realnim razlogom. To je torej demontaža tožilstva, v vsakem primeru iz političnih razlogov. Bolje bi bilo, če bi koalicija zelo jasno povedala, "gospa Barbara Brezigar, mi vas ne maramo, zamenjali vas bomo." Za to seveda imate vso pravico, imate vso možnost in imate vso zakonsko osnovo in za to niso potrebne nobene diskreditacije, prelaganje poročil, ki jih ena od poslanskih skupin proučuje že mesec in pol, pa še ne nadaljujemo. Kakorkoli, zakon, ki je pred nami, z naše strani ne bo deležen podpore. Razlogi za to, kot sem poudaril, so načelne narave. Ravnali bomo enako, kot smo ravnali pri našem prvem glasovanju, in nič drugače. In zdi se mi, da je ta situacija taka, da je mogoče celo dobro, da ta zakon danes ne dobi podpore, da počakamo tudi na odločitev Ustavnega sodišča o sistemskem zakonu oziroma o referendumu, zato da bi lahko dobila koalicija možnost in priložnost, da se ponovno ozre sama vase, da naredi neko avtorefleksijo in ponovno odloča o vseh zakonih oziroma pripravi nove. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovani predstavnik Vlade! Govorila bom o dopolnitvah in spremembah Zakona o državnem tožilstvu in ne o generalni državni tožilki gospe Barbari Brezigar, tako kot je bilo to pri predstavitvi poslanskega stališča pred menoj, ko pravzaprav nismo nič slišali o tem, kar je predmet razprave, pač pa o pregledih, tožilki in tako naprej, čeprav ne nazadnje v zadnjih dneh lahko beremo, kako izvaja mobing nad svojimi sodelavkami, predvsem tistimi, ki ji niso po godu. Skratka, Državni svet je na svoji izredni seji konec prejšnjega meseca na zahtevo skupine svetnikov glasoval o štirih zakonih, ki se vežejo na urejanje plač v pravosodju. Državni svet je po razpravi, v kateri so svetniki v glavnem govorili o višjih plačah sodnikov, kar bi naj bila po njihovem mnenju napaka, kasneje predlagani odložilni veto na novelo Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, pa tudi na predlog za odložilni veto Zakona o sodniški službi in Zakona o državnem pravobranilstvu zavrnil. Je pa Državni svet sprejel veto na novelo Zakona o državnem tožilstvu, čeprav je bilo pričakovati, da bodo glasovanja podobna ali vsaj enaka pri vseh štirih zakonih, ki so med seboj povezani. Skratka, prišlo je do zmedenega glasovanja državnih svetnikov in tudi do absurdne situacije, kajti ne nazadnje materija Zakona o državnem tožilstvu neposredno niti v resnici sploh ne ureja plač državnih tožilcev, pač pa je to zgolj v posrednem smislu. Ne nazadnje, kar se Poslanske skupine Zares tiče, ugotavljamo, da ta zakon ureja tudi določene zadeve, povezane z izvajanjem in plačevanjem dežurstev na tožilstvu ki bodo poslej urejena bolj racionalno. Zato menimo, da je smiselno zakon podpreti. Prav tako menimo, da enostavno vsi štirje zakoni predstavljajo celoto in da kljub tej absurdnosti, ki so nam jo povzročili državni svetniki, ko je izločen samo eden od zakonov, ki pa sploh ne ureja tistega, o čemer so diskutirali in želeli doseči s svojim vetom, smo prisiljeni danes ponovno glasovati o zakonu in v Poslanski skupini Zares bomo Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu ponovno podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS o ponovnem odločanju Zakona o državnem tožilstvu. Stališč Poslanske skupine DeSUS bo jasno in kratko. Ustavno sodišče je podalo oceno o neustavnosti ureditve plačnega sistema pravosodnih funkcionarjev, na podlagi upoštevanja te odločbe smo na prejšnji redni seji sprejeli paket novel, ki ugotovljeno neustavnost odpravljajo, na kar so celoten paket sprejetih sprememb obravnavali državni svetniki in zgolj za novelo Zakona o državnem tožilstvu vložili zahtevo po ponovnem odločanju. Glede na to, da omenjeni zakon predstavlja zgolj enega izmed štirih zakonov, v katerih je upoštevana odločitev Ustavnega sodišča, in da za takšno, lahko bi rekli nenavadno, odločitev predstavniki Državnega sveta niti nimajo neke posebne utemeljitve, da se obrazložitev zahteve po ponovnem odločanju v bistvu nanaša na celoten paket oziroma na Zakon o sistemu plač v javnem sektorju, glede katerega pa veto ni sprejet, ter glede na to, da poslanci DeSUS-a vedno trdno stojimo na stališču, da je nujno ugotovljene neustavnosti in nezakonitosti treba čim hitreje odpraviti, bomo tudi tokrat prispevali svoje glasove k sklepu, da je sprejeti zakon o državnem tožilstvu ustrezen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Gvido Kres v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo že ob obravnavi Zakona o sistemu plač v javnem sektorju podali mnenje, da bi dvig plač razmerja v plačnem sistemu javnega sektorja samo poslabšal in ne uskladil, kot naroča ustavna odločba. Razmerja bi se še dodatno poslabšala ob dejstvu, da Vlada namerava dodatno znižati druge plače v javnem sektorju. Sindikati javnega sektorja trdijo, da se Vlada z njimi sploh ni posvetovala o predlaganih rešitvah in da se z nekaterimi ne strinjajo. Na drugi strani pa Sodni svet podpira predlog sprememb, kar potrjuje, da se je Vlada glede uvajanja dinamike sprememb posvetovala s pravosodnimi funkcionarji. Sprašujemo se, ali so pravosodni funkcionarji več vredni kot ostali v javnem sektorju, ki prav tako delajo pošteno, njihovih zahtev pa ni javno slišati. Predlogi se nam zdijo nenavadni in očitno nekateri pozabljajo, da smo v tem času globoko v krizi, da se gospodarstvo bori za preživetje in da se prilivi v proračun enormno manjšajo. Po našem mnenju zdaj pač ni primeren čas za zviševanje plač, saj tisoči po državi izgubljajo službe in živijo na robu obupa in socialne varnosti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke torej menimo, da rešitve ne bodo izboljšale učinkovitosti tožilstva. Zaradi teh sprememb ni nobene garancije, da bo manj korupcije in da bo zato kakšen primer prej raziskan in kakšen kriminalec prej za zapahi. Zato bomo ponovno glasovali proti Predlogu Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke pozdravljamo veto Državnega sveta na novelo zakona o državnem tožilstvu, saj odločno nasprotujemo dvigu plač državnih tožilcev, škoda je le, da Državni svet veta ni izglasoval še za ostale tri zakone, ki višajo plače poleg državnih tožilcev še sodnikom in državnim pravobranilcem. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke se ob tej razprvi sprašujemo, kje bo Vlada Republike Slovenije pridobila sredstva za vsa povišanja plač. Ali ne poteka že dlje časa javna razprava o raznih varčevalnih ukrepih, o zamrznitvi rasti plač, celo pokojnin, pri tem pa je Državni zbor s koalicijsko večino že sprejel kar tri predloge sprememb zakonov, ki vsi povišujejo dohodke tako sodnikom kot tudi državnim pravobranilcem, torej ne ravno prebivalstvu, ki živi na robu preživetja. Sedaj pa ponovno odločamo še od četrtem predlogu. Vlada bi želela plače povišati tudi državnim tožilcem. V Sloveniji je znano dejstvo, da se odločbe Ustavnega sodišča običajno ne izpolnijo v roku. Celo spisek je namreč takšnih ali drugačnih sodnih odločb, ki bi jih morali že zdavnaj uveljaviti s spremembo zakonodaje, a jih še nismo. Ravno ob tem spoznanju in znanem dejstvu je za Poslansko skupino Slovenske nacionalne stranke popolnoma neprimerno, da v sedanjem času globoke krize drastično povečujemo plače dobrostoječega dela prebivalstva iz razloga uskladitve z odločbo Ustavnega sodišča. Po navedbah predlagatelja naj bi bil cilj predlagane novele namreč prav ta, torej uskladitev plač sodnikov, tožilcev in pravobranilcev s funkcionarji drugih vej oblasti na podlagi odločb Ustavnega sodišča. Rešitve, ki jim sledi predlagatelj pri odpravi neustavnosti zakonske ureditve iz obeh odločb Ustavnega sodišča, so po mnenju Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke že same po sebi diskriminatorne, ustavno sporne in ne upoštevajo ključnih razlik med vsemi tremi vejami oblasti. Če so si torej posamezne veje enakovredne glede pogoja za zasedbo določenega mesta in glede trajanja mandata, naj imajo tudi enakovreden dohodek. Če pa temu ni tako, naj se razlike med posameznimi vejami oblasti upoštevajo tudi pri določitvi višine dohodka. To je namreč edina pravična rešitev. Nedopustna je situacija, ki je predmet trenutne primerjave in po kateri se morajo predstavniki zakonodaje in izvršilne oblasti vsake štiri leta potegovati za svojo funkcijo, medtem ko je sodnikom in tožilcem to potrebno le enkrat v življenju. Pri tem se očitno popolnoma spregleda zanesljivost in trajnost sodniškega poklica, kot da je ta brez nikakršne vrednosti. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke poleg tega tudi ne moremo spregledati dejstva, da so o sodniških, posledično tudi tožilskih plačah ter o njihovi ustavnosti in protiustavnosti odločali ravno sodniki, katere višina plače je ravno tako odvisna od njihove sprejete odločitve. Ali je mar mogoče šteti takšno odločitev kot objektivno in nepristransko? Glede na to, da Zakon o državnem tožilstvu s predlagano novelo po našem mnenju neutemeljeno zvišujejo plače državnim tožilcem, v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke predložene novele ponovno ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Anderlič v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani! Ko človek prebere zahtevo za ponovno odločanje Državnega zbora o noveli zakona o državnem tožilstvu, ima občutek, da gre za tekst, ki je bil napisan v drugem zakonu, pa se potem univerzalno uporablja za vse, ki se nanašajo na to področje, in argumenti iz tega poročila preprosto ne pritrjujejo temu, da bi Državni zbor na ponovnem odločanju moral ali da bi bil kakršenkoli argument naveden, da bi spremenil stališče, ki ga je z ustrezno večino oblikoval ob sprejetju zakona. Nesporno je, da bi če bi samo odločba Ustavnega sodišča bila predmet urejanja ali zahteve iz odločbe predmet urejanja v tem zakonu, to morali storiti. Kakorkoli že, red, pravni red, v tej državi je narejen tako, da ob negativnih mnenjih Ustavnega sodišča o določenih odločitvah Državnega zbora mora ta te stvari v določenih rokih popraviti - mi menimo, da kljub vsemu in kljub pripombam, kljub težkim časom in podobno je sistem plač na način, kot je bilo zastavljeno in kasneje popravljeno. Mi poznamo vsi skupaj, kako dolgo in na kako dramatičen način so se sprejemale odločitve na področju urejanja plač v javnem sektorju in na koncu je prišlo do takih odločitev, da jih je bilo preprosto treba v bistvu uskladiti in prilagoditi tako, da so urejene na način, kot je to bilo to že večkrat povedano. Ne glede na to je pomemben prispevek v noveli zakona na tistem področju, ko gre za urejanja dežurstev, ko gre za zagotavljanje večje varnosti, ko gre za zagotavljanje večje preglednosti, ko gre za urejenost tega področja na boljši način, kot je bilo to prej in če tudi zaradi vseh ostalih razlogov ne bi bilo smiselno zakona ponovno podpreti, ga je treba vsaj v tem delu. Prikladno je reči, čas je tak, nečesa ne urejajte, ne dvigujte plač. Seveda gre za razmerja, gre za stvari, ki so urejene znotraj samega področja in ne gre za avtomatično poviševanje plač, ampak za usklajevanje in seveda za tiste z najnižjimi postavkami tudi za usklajevanje na višjem nivoju. Vsi razlogi, ki smo jih lahko prebrali v poročilu Državnega sveta ob tem zakonu, nas prej prepričujejo v to, da glasujemo ponovno za zakon, saj ta obrazložitev, kot rečeno, je bila napisana k trem zakonom, seveda najbolj k tistemu o urejanju vprašanj sodnikov, ne pa toliko za področje tožilstva. To pomeni seveda, da je bila volja zaustaviti proces sprejemanja in urejanja razmer v Državnem zboru, ne pa, da bi resnično dobili skozi predloge, ki jih Državni svet daje, boljše rešitve, nacionalnejše in seveda za vse bolj sprejemljive. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo ponovno glasovali za zakon.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Že ob predstavitvi stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov k noveli Zakona o državnih tožilcih točno pred mesecem dni sem poudarila, da gre za paket med seboj neločljivo povezanih zakonov, ki urejajo plače pravosodnih funkcionarjev, in da se s tem uresničujeta dve odločbi Ustavnega sodišča. Ta novela je bila skupaj z ostalimi tremi zakoni sprejeta, sedaj pa o njej ponovno odločamo, ker si je Državni svet premislil. Na 35. seji Komisije Državnega sveta za državno ureditev so svetniki novelo zakona podprli in to odločitev tudi posredovali Državnemu zboru. Zakaj so se kasneje odločili drugače, ne vemo natančno. Iz razprave na matičnem delovnem telesu Državnega zbora ob obravnavi zahteve Državnega sveta o ponovnem odločanju pa lahko razberemo, da tudi predstavnik Državnega sveta ne ve, zakaj je do tega prišlo oziroma ne more navesti posebne utemeljitve za takšno odločitev. Tudi iz same zahteve Državnega sveta, na kar je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, je razbrati protislovja. Napadajo novelo Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, veto pa izglasujejo le na novelo zakona o državnih tožilcih, v kateri se ne urejajo ne plačni razredi, ne razmerja niti ne drugi dodatki, pač pa se na novo urejata tudi pripravljenost in dežurstvo, ki sta glede na posebno naravo dela nujni sestavini oziroma nujni sestavni del izvajanja državnotožilske funkcije. Predlagana rešitev, to je pripravljenost, pomeni dosegljivost državnega tožilca v času dežurstva, da državni tožilec opravlja državnotožilsko funkcijo, torej predlagana rešitev zagotavlja opravljanje nujnih procesnih dejanj in usmerjanje policije v predkazenskem postopku. Torej zaradi nerazumljivega ravnanja Državnega sveta ali vsaj nam nerazumljivega ravnanja Državnega sveta smo soočeni s situacijo, ko je že prišlo do medsebojnega neskladja. V veljavi je že novela zakona o državnih pravobranilcih, čakamo na odločitev Ustavnega sodišča o zahtevi za razpis zakonodajnega referenduma k noveli zakona o sistemu plač v javnem sektorju in noveli zakona o sodniški službi, danes pa ponovno odločamo o noveli zakona o državnih tožilcih, ki je zgolj logična posledica prvih dveh. Naj torej razume, kdor more! Kot sem že poudarila, ne glede na to, ali so nam sodniki, tožilci, pravobranilci všeč, je treba odločbo Ustavnega sodišča spoštovati. Sodnike, tožilce, pravobranilce pa je treba stimulirati, da bodo bolje opravljali svoje delo oziroma jih je treba sankcionirati, če tega ne počnejo, ampak v skladu z zakonskimi določbami, ne pa zaradi nejasnih potez tokrat tudi Državnega sveta, povzročati določene pravne posledice, ki so že nastale zaradi neskladnosti med zakoni. Bojim se pomisliti, da bi utegnil kdo celo razmišljati v smeri, da je treba poskušati izpodkopati enega od temeljnih postulatov naše ustavnopravne ureditve, namreč z ustavo zapovedane delitve treh vej oblasti in njihovega medsebojnega učinkovanja in enakopravnosti. Še posebej neprimerno ali, če hočete, tudi preveč ceneno pa se mi zdi danes in tukaj peti hvalo aktualnih generalni državni tožilki ali pa morda celo navajati tudi njene napake. Za to verjemite, bodo še priložnosti. Danes pač ponovno odločamo o Zakonu o državnem tožilstvu. In v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo tudi tokrat novelo zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 26.b točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZADRUGAH. Državni svet je 12. izredni seji, 29. 9. 2009 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta Cvetku Zupančiču za obrazložitev zahteve Sveta.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade Republike Slovenije! Na zahtevo Državnega sveta bo Državni zbor ponovno odločal o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah, ki ga je Državni zbor sprejel na 9. seji 25.9.2009. Državni svet je sprejel sklep, naj Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah na podlagi ocene, da bi posledice črtanja celotnega poglavja o zadružni reviziji dolgoročno negativno vplivale na organiziranost in poslovanje zadrug. Gre za mnogo več kot zgolj za to, da Zadružna zveza ne sme opravljati revidiranja v včlanjenih zadrugah, čeprav bi bila možnost izvajanja zadružne revizije po zadrugah koristna zaradi specializacije in 15-letnih izkušenj iz revidiranja zadrug s strani Zadružne zveze, ki je pridobila dovoljenje za revidiranje zadrug. Tudi ne gre zgolj za Zadružno zvezo Slovenije, saj zadružno revizijo opravlja tudi Zadružna zveza, ki izpolnjuje predpisane pogoje in v skladu s temi pogoji pridobi dovoljenje pristojnega organa za izvajanje revidiranja. Navedena ugotovitev temelji tudi na podlagi nesprejetja amandmajev k predlogu zakona. Črtanje celotnega 8. poglavja Zakona o zadrugah z naslovom Zadružna revizija pomeni, da prenehajo veljati vse določbe, ki v veljavnem zakonu določajo vsebino in obseg revizije v povezavi s specifičnem pospeševalnim namenom zadruge. Nadalje določbe, ki enotno in nedvoumno urejajo rok revidiranja za vsako zadrugo. Nadalje določbe, ki predvidevajo dolžnost revizorja, da ob ugotovljeni insolventnosti zadruge ali drugih okoliščin, ki bistveno omejujejo razvojne možnosti zadruge, nemudoma obvesti predsednika zadruge in predsednika nadzornega odbora. Nadalje določbe, ki urejajo sodelovanje pooblaščenega revizorja na občnem zboru zadruge, torej določbe, ki so prilagojene posebnemu namenu in značilnostim zadruge. Pri črtanju celotnega poglavja bo za zadruge glede na dolžnost revidiranja veljala določba iz drugega odstavka 41.a člena Zakona o zadrugah, po kateri se za dolžnost revidiranja zadruge nadomestno in smiselno uporabljajo določbe zakona, ki ureja gospodarske družbe. Po črtanju določb o zadružni reviziji z zakonom ne bo več določno opredeljeno, pod katerimi pogoji mora zadruga zagotoviti vsakoletno revidiranje letnega poročila, tako kot je sicer urejeno z Zakonom o zadrugah za druge poslovne subjekte. Zakon o gospodarskih družbah namreč opredeljuje dolžnost revidiranja različno, glede na vrsto in velikost družbe, v določbah o revidiranju pa sploh ne omenja zadrug, kar bo po našem mnenju odprlo pot različnim razlagam in tako tudi sporom. V obravnavi vprašanj o zadružni reviziji so v zakonodajnem postopku za tretjo novelo zakona o zadrugah bili vseskozi v ospredju izključno formalno-pravni vidiki, med drugim, ali je ureditev zadružne revizije v nasprotju z direktivo o obveznih revizijah oziroma ali se sme zakon o zadrugah glede nekaterih rešitev odmakniti od zakona o revidiranju, na primer v določbi glede pravne oblike revizijskega podjetja, kjer evropska direktiva izrecno ne predpisuje omejitev. Če je bila doslej zadružna revizija urejena s posebnimi določbami, ki se ob splošnih predpisih o revidiranju kot poseben predpis uporablja za ožja področja zadrug za opravljanje dejavnosti v zadrugah in zadružnih zvezah, pa se po izrecni določbi zakona o zadrugah uporabljajo predpisi o gospodarskih družbah - ni videti formalnih ovir, da bi določbe o zadružni reviziji ne bi mogle biti usklajene z direktivo in veljati tudi v prihodnje. Glede na specifične lastnosti zadrug, vključno z varstvom nedeljenega zadružnega premoženja, menimo, da zadružne revizije kot oblika zunanjega strokovnega in nepristranskega nadzora ni mogoče enakovredno nadomestiti z drugimi nadzornimi mehanizmi. Zato bo črtanje celotnega poglavja o zadružni reviziji neugodno vplivalo na razvoj zadružništva kljub nesporno sprejemljivim rešitvam, ki jih v drugih pogledih za evropske zadruge in domače zadruge prinaša novela, nedorečenost pri ureditve zadružne revizije po našem mnenju dolgoročno pretehta pozitivne učinke drugih rešitev. Zato predlagamo, da Državni zbor [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v ponovni obravnavi ne glasuje za sprejetje zakona in naloži Vladi, da vsebinsko oceni ureditev revidiranja zadrug ter v čim krajšem roku predlaga potrebne zakonske spremembe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Francu Bogoviču za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Lep dober dan, spoštovani predsednik! Spoštovana državna sekretarka, gospod svetnik, kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na prvem nadaljevanju 10. seje 7. 10. 2009 obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada, Državni zbor pa ga je sprejel na 9. seji, 25. septembra letošnjega leta. Odboru sta bili posredovani zahteva Državnega sveta z dne 30. 9. in mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 5. 10. Na klop so člani odbora prejeli tudi mnenje Vlade. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Državnega sveta, Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba, Kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije in Zadružna zveza. Odboru je bila posredovana pisna zahteva Državnega sveta, ki je predstavil podobno stališče, kot ga je zdaj predstavil tudi gospod državni svetnik, zato se v tem delu ne bom ponavljal. Odboru je pisno mnenje posredovala Vlada, ki meni, da razlogi v obrazložitvi zahteve niso utemeljeni. Vlada posebej poudarja, da zakon o revidiranju 2 v svojem 5. členu dovoljuje opravljanje storitev revidiranja samo revizijskim družbam, te pa so po deseti točki 3. člena istega zakona lahko le gospodarske družbe in samostojni podjetniki posamezniki, ki imajo dovoljenje za revidiranje in ne več tudi Zadružna zveza, ki je storitve revidiranja v zadrugah opravljala po prej veljavnem Zakonu o revidiranju - 1. Poleg tega je izrecna določba 174. člena Zakona o revidiranju - 2 povsem jasno določena, da Zadružna zveza lahko opravlja storitve revidiranja zadrug le še do julija 2009. Glede na očitk, navedenega v četrti točki zahteve Državnega sveta, da črtanje celotnega poglavja o zadružni reviziji, ki je po sedanjem zakonu obvezno za vse zadruge, ne bo pozitivno vplival na razvoj zadružništva, zlasti ne na zadruge, ki imajo v svoji bilanci velik delež nedeljivega zadružnega kapitala, pa Vlada poudarja, da je že v veljavnem Zakonu o zadrugah vrsta varovalnih mehanizmov, s katerimi se varuje nedeljivo zadružno premoženje. Zakonodajno-pravna služba je tudi posredovala pisno mnenje, v katerem je glede razlogov za zahtevo po ponovnem odločanju zakona izpostavila že prej omenjeni zakon o revidiranju, ki je začel veljati lansko leto, izrecno določa, da Zadružna zveza lahko opravlja storitev revidiranja največ še 12 mesecev, po preteku pa ne sme opravljati navedenih storitev. Načela pravne države zahtevajo, da so zakonske norme jasne in nedvoumne, glede na nedvoumno zahtevo iz drugega odstavka 174. člena Zakona o revidiranju-2 bi bilo treba, če želi ponovno uvesti to možnost, da Zadružna zveza opravlja revizijo, to urediti s spremembo oziroma dopolnitvijo zakona, ki ureja revidiranje, ali pa na nomotehničnost ustrezen način, ki je drugačen od tistega amandmaja, ki smo ga v poslanski skupini pri sprejemanju prvega zakona tudi vložili. Tu moram reči, da se je ta nomotehnično ustrezen način prvič omenil zdaj na tej obravnavi veta, ne na osnovnem zakonu, tako da mogoče tudi škoda, da smo kakšno priložnost zamudili, da tega nismo storili prvič in bi potem takrat lahko primerno tudi določili ureditev v zakonu. Državni svetnik Peter Vrisk je poudaril podobno, kot je bilo že v utemeljitvenih razlogih, tudi državna sekretarka se je vključila, ki pa bo, mislim da, imela tudi danes priložnost, da o tem spregovori. V razpravi o zahtevi Državnega sveta je večina članov odbora sicer menila, da je Zadružna zveza primerna za nadaljnjo opravljanje zadružne revizije, vendar je ovira, kot menita Vlada in Zakonodajno-pravna služba, v 174. členu veljavnega Zakona o revidiranju iz lanskega leta. Dana je bila tudi pripomba, da bi bilo korektno, če bi Državni svet, namesto da skuša problem zadružne revizije reševati z zahtevo po ponovnem odločanju o zakonu, tega reševal z argumentirano razpravo o možnosti sprememb zakona o revidiranju. Na koncu, kot sem že dejal, je Državni svet potrdil, sprejel s 6 glasovi za in 1 proti predlagani sklep, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah ustrezen, predstavnik Zadružne zveze pa je napovedal, da obstaja tudi možnost, da bo Zadružna zveza proučila tudi v sodnem sporu mogoče kršitev določila o prostem pretoku storitev v Evropski uniji.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade kot predlagateljici zakona za obrazložitev mnenja. Besedo ima mag. Sonja Bukovec, državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Lep pozdrav! Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospodje poslanci, gospe poslanke! Pred vami je v ponovni obravnavi Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah. Kot ste že seznanjeni, je Evropska komisija že v letu 2003 sprejela Uredbo 1435 s ciljem, da harmonizira zadružno pravo v vseh državah Evropske unije, kot tudi da se omogoči pravnim in fizičnim osebam iz različnih držav, da ustanovijo evropsko zadrugo. Uredba daje možnost državam članicam, da sprejmejo pravne podlage za implementacijo evropske zadruge, hkrati pa tudi poenotijo pravni sistem na tem področju v celotni Evropski uniji. V predlogu zakona je implementacija Uredbe 1435 glede ustanovitve evropske zadruge, in sicer je temu namenjeno deveto poglavje, tudi predlogi za dopolnitve posameznih členov prejšnjega zakona o zadrugah, se v večini primerov navezujejo na izvajanje določb glede evropske zadruge, glede prilagoditve evropske uredbe nacionalnim predpisom in smiselno se uporabljajo predpisi za delniške družbe po Zakonu o gospodarskih družbah. Razen tega Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrugah določa tudi ustanovitev, združitev, preoblikovanje zadrug, nadalje sledijo določbe v Zakonu o ustanovitvi zadrug, o kot sem rekla - združitvi glede osnovnega kapitala, minimalnega kapitala, ki ga mora imeti zadruga, delovanje organov same zadruge in na koncu tudi opredeljuje zakon nerazdelno zadružno premoženje oziroma varovanje tega nerazdelnega zadružnega premoženja, ki izhaja že iz privatizacije pred letom 1992. Torej, problematično je, kot je bilo že povedano, da je ta zakon v celoti izpustil zadružno revidiranje oziroma zadružno revizijo kot subjekt, ki bi revidiral zadruge. Namreč, Zakon o reviziji 1, ki je veljal pred lanskim letom, je določal, da Zadružna zveza lahko opravlja zadružno revizijo, medtem ko je Zakon o revidiranju 2, ki je bil sprejet v lanskem letu, črtal Zadružno revizijo iz subjektov, ki lahko opravljajo revidiranje zadrug, vendar je pustil prehodni rok, in sicer do julija tega leta, pri čemer je zadružna zveza še lahko opravljala revidiranje zadrug, po tem roku pa ne več. Glede na veljavno zakonodajo je popolnoma jasno, da Zadružna zveza ne sme več opravljati zadružne revizije. Sprememba Zakona o zadrugah v več členih napotuje na uporabo določb Zakona o gospodarskih družbah, na nek način smatra tudi zadruge kot podjetje oziroma delniške družbe. In ravno tako v teh določilih se lahko smiselno uporablja revidiranje zadrug. Smiselna uporaba teh določb Zakona o gospodarskih družbah po mnenju Vlade zadošča za opredelitev revidiranja vseh pravnih subjektov; torej, tudi zadrug. Pravna pravila o specialnosti Zakona o zadrugah v odnosu na Zakon o revidiranju 2 po našem mnenju v tem primeru Vlada ne more uporabiti. Namreč, Zakon o revidiranju 2 je zelo natančen pri opredelitvi subjektov, ki smejo opravljati revizijo, ker jasno pove, kateri subjekti so pooblaščeni za revidiranje pravnih subjektov in tudi samo ti potem smejo dobiti dovoljenje od inštituta za revizijo za opravljanje same revizije. Glede na očitke, da črtanje revizije ne bo ugodno vplivalo na razvoj zadružništva, pa lahko poudarimo, da je že v trenutno veljavnem Zakonu o zadrugah vrsta varovalnih mehanizmov, ki varujejo nedeljivo zadružno premoženje, na primer 74. in 75. člen, s to novelo zakona pa dodajamo še eno varovalko za nacionalne in evropske zadruge, in sicer Ministrstvo za kmetijstvo bo lahko vedno nasprotovalo sodelovanju zadrug pri ustanavljanju nove evropske zadruge, ki bi nastala z združitvijo. Tako bodo vedno lahko prepuščeni poskusi zlorab določb o nedeljivem zadružnem premoženju. Naj še dopolnim samo, da Ministrstvo za finance je nasprotovalo temu tudi zaradi neskladja dveh zakonov o istem vprašanju, kar ne daje pravne varnosti revidiranem subjektom in je pravno nedopustno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predsednikom poslanskih skupin. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat lep pozdrav. Državni svet je pričakovano izglasoval veto na spremembe zakona o zadrugah. V Poslanski skupini Zares menimo, da je na vseh nivojih in v vseh institucijah treba zagotoviti transparentno finančno poslovanje. Višji standard pri tem prav gotovo predstavlja tudi neodvisna in strokovno opravljena revizija. Zato smo trdno prepričani, da je prav in smiselno, da tudi zadruge svoje revizije opravljajo in naročajo pri za to določenih in postavljenih institucijah, ki jih določa zakon o reviziji. Ne vidimo nobenega razloga, da bi bile zadruge izjema in da bi si revizijske naloge organizirale same znotraj lastnih služb Zadružne zveze Slovenije. Zato je predlagani veto na zakon o zadrugah po mnenju Poslanske skupine Zares nesmiseln. V Poslanski skupini Zares bomo ponovno glasovali za zakon o zadrugah.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav tudi državni sekretarki s sodelavcem. Kolegi in kolegice. Poslanska skupina DeSUS tudi tokrat podpira predlog novele zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrgah. Pogledov na novelo ne spreminjamo, zato jih ne bom ponavljal. Je pa res, da bi bilo treba tudi vzpostaviti predlog zakona, ki ukinja zadružno revizijo kot posebno zakonsko obliko revizije glede na stališča Ministrstva za finance in glede na dejstvo, da zakon, ki ureja revidiranja, dopušča, da je lahko Zadružna zveza opravljala storitve revidirala le še do julija 2009. Nov zakon o revidiranju pa med revizijske družbe uvršča le gospodarske družbe, ki imajo dovoljenje za opravljanje storitev revidiranja. To je stališče poslanske skupine. Sam pa mislim, da bi lahko bilo tudi drugače.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo že v okviru obravnave Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah povedali, da je zakon nujno treba sprejeti, saj gre za uskladitev z uredbo Sveta, v kateri je pravno urejena evropska zadruga. Sicer v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da bi predlog zakona lahko bil bolj prilagojen razvoju zadružništva v naši državi in da bi določena področja lahko bila bolj specifično urejena. Pri sprejemanju zakona je bilo najbolj problematično izpostavljeno črtanje določb o zadružni reviziji. Na odboru je bil zavrnjen tudi naš amandma, ki je predvideval, da se zadružne revizije ne ukine. V mnenju Zakonodajno-pravne službe je bilo namreč razloženo, da bi sprejetje takšnega amandmaja prineslo neusklajenost z Zakonom o revidiranju. Kot sem že dejal pri predstavitvi poročila odbora, je šele v drugem postopku, se pravi pri vetu, bilo tudi rečeno, da bi - za razliko od našega amandmaja, ki po mnenju Zakonodajno-pravne službe ni prava rešitev - lahko z nomotehničnimi rešitvami to uredili. Zato mi je žal, da nismo takšnega mnenja Zakonodajno-pravne službe dobili že prej ali pa vsaj kakšen napotek za primerno rešitev, in pričakujem, da se v prihodnje takšne možnosti tudi povedo. Vendar smo zaradi tega, ker smo bili takrat tako obveščeni in smo dobili takšno sporočilo, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ta zakon podprli. Pripravljamo pa spremembo Zakona o revidiranju in posledično spremembo Zakona o zadrugah, ki bi ponovno omogočal zadružno revizijo, saj menimo, da je to pravno korekten način. Menimo namreč, da je ob spremenljivosti članstva in osnovnega kapitala revizija tisto sredstvo, ki zmanjšuje rizike, značilne za poslovanje zadrug. V sosednjih državah, po katerih se zgleduje naše korporacijsko pravo, štejejo zadružne revizije za četrti organ zadruge, in prav bi bilo, da se obvezna revizija v Sloveniji spet predpiše za vse zadruge, menimo pa tudi, da mogoče z malce manjšo frekvenco, kot je bila v preteklosti za te najmanjše, ki so sedaj brez revizije. Je pa treba vedeti, da je danes okoli 90% takšnih zadrug, ki sodijo po klasifikacijah za gospodarske družbe med male, in za te ta revizija ni potrebna oziroma ni obvezna. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo Zakon o zadrugah kljub navedenim pripombam ponovno podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Srečko Prijatelj, v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Pri tem zakonu, če ga sprejmemo, lahko govorimo o izdaji nacionalnega interesa Republike Slovenije. Podpore Slovenske nacionalne stranke ta predlog ne bo dobil. Že zadnjič smo povedali, zakaj. Eno je, na kar nas opozarja Zakonodajno-pravna služba, da gre pri pripravi tega zakona za kolizijo z drugimi zakoni, in to je bilo preslišano. Drugo je, na kar nas opozarja Državni svet. Jaz pa bi izpostavil glavni problem, da zadruge lahko ustanavljajo tujci in če nam še ni jasno, bi želel povedati, da gre tu za prodajo kmetijskega zemljišča, ki prehaja na prefinjen način v roke tujcev. Tudi, če se ne bodo ukvarjali s to dejavnostjo, imajo možnost in zakonsko pravico, da ustanovijo zadruge. Kaj to pomeni za Slovenijo, če upoštevamo, da Italija že danes daje ugodne kredite za nakup zemljišč, ampak samo do postojnske meje, T+0, italijanskim rezidentom seveda, tega ni treba posebej poudarjati. Znani so primeri s Hrvaške, ko je Hrvaška v svoj kataster vrisala naša kmetijska zemljišča in jih prekategorizirala ob meji v zazidalna. Slovenija ni niti reagirala na to. Danes torej tujcem dajemo možnost, da tu pri nas ustanavljajo tudi zadruge. Ali ni to izdaja nacionalnih interesov?! Če boste to storili, potem bomo lahko za skoraj nično vsoto, kajti kmetijsko zemljišče je zelo poceni, zelo poceni prodajali Italijanom, ki imajo večjo kupno moč, kot jo imajo Slovenci, ta zemljišča, in jim nekako omogočali, da uresničijo to željo, ki jo imajo prisotno že od končanja druge svetovne vojne, da spet vzpostavijo intenzivno poselitev do Postojne. To se dogaja. Primorci to lahko povemo, čutimo na svoji koži, intenzivno, posesivno, bom rekel, grabljenje slovenske zemlje. In dejstvo je, da jim to zdaj pomagamo še na tak način. Drugo pa je, kaj to pomeni za kmetijstvo nasploh. Ali Evropa že danes ni regulator hrane na trgu. Če je v Franciji hiperprodukcija vina božule, ki smo ji, smo priča letos, da Evropa subvencionira tako imenovano zeleno trgatev in mi pridno trgamo še nedozorelo grozdje, izplačamo nekaj denarja in jutri, pojutrišnjem bomo omogočali tistim, ki imajo viške, tržne viške, da to prodajo na naših trgovskih policah. Kaj to pomeni, zopet se bom vezal, za kraški pršut, ko smo dejansko ukinili prašičerejo na Primorskem, danes pa uvažamo meso iz Španije in Madžarske in proizvajamo pa kraški pršut, ki to ni. Mi vemo, da kraški pršut ni več kraški pršut, ker dejansko sestavine za to, pristne sestavine imajo le še kmetje, ki tu ali tam pridelajo nekaj zase. In tisto je tudi, po domače rečeno, najboljše, ker je domače. Vlada pa se tega ne zaveda. Mi dejansko razprodajamo na prefinjen način slovensko zemljo in na to smo že večkrat opozorili. Tudi Sklad kmetijskih zemljišč počenja to že dlje časa. Omogoča ustanovitev zadruge tudi tako, da je formalni ustanovitelj pri nas lahko državljan Republike Slovenije, vendar so drugi člani iz drugih držav in potem odkupijo zemljišča na svoj račun ali pa preko d.o.o.-jev omogočamo. To smo že govorili, Goriška Brda so tak primer. Omogočamo nakup kmetijskih zemljišč, ki se pod pretvezo do kapitalizacije prelivajo v lastniško strukturo tujcem. Namesto da bi vgradili kot majhen narod te [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]rezervne varovalke, sprejemamo take neumne zakone. Eden od teh bo tudi ta danes, omogočal pa bo tujcem, da bodo prišli do zemljišč.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Pozdrav gospe sekretarki in pa sodelavcu. Jaz se bom pa držal teme, ki jo predstavlja ta zakon. Govorimo o zakonu o spremembah in dopolnitvah. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo ga prvič podprli in nismo izvedeli nobenega razloga, da bi svojo odločitev spremenili. Bistvo razloga pa ni evropska kmetijska politika, ampak vprašanje zadružne revizije oziroma dejstva, da je Zadružna zveza Slovenije izgubila status revizijske družbe in je ob sprejemanju novele zakona o zadrugah ta razprava zagotovo prestopila strokovni okvir, kamor po mnenju Liberalne demokracije Slovenije to vprašanje sodi. Formalni razlogi so eno, po tistih bi lahko rekli, da je odprava zadružne revizije oziroma dejstva, da je Zadružna zveza Slovenija izgubila status revizijske družbe, posledica njene ukinitve v novem zakonu o revidiranju. Prehodni rok, v katerem je bilo Zadružni zvezi Slovenije dopuščeno opravljanje storitve revidiranja, pa se je iztekel julija letošnjega leta. Ker po relevantnih pravnih mnenjih ni moč zatrjevati specialnosti Zakona o zadrugah, glede na Zakon o revidiranju, predlagatelju novele Zakona o zadrugah ni preostalo drugega, kot da črta poglavje Zakona o zadrugah, ki je urejal to zadružno revizijo. Druga možna rešitev bi bila, na kar je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, da se možnost Zadružna zveza Slovenije tudi nadalje opravlja zadružno revizijo, to uredi z ustrezno spremembo zakona o revidiranju ali pa na nomotehnično ustrezen način v samem Zakonu o zadrugah. Takšna rešitev pa bi bila po seznanitvi z vsemi argumenti tudi po mnenju naše stranke nesprejemljiva. Izpostavljamo pa dva razloga, ki sta po našem mnenju vodila predlagatelja zakona o revidiranju k odpravi zadružne revizije in sta ključna tudi za našo podporo rešitvi, ki ji nasprotujeta Zadružna zveza Slovenije in Državni svet. Prvič. Dosedanja ureditev zadružne revizije po veljavnem Zakonu o zadrugah odstopa od ustreznih direktiv Evropske unije. V Liberalni demokraciji tako sprejemamo obsežno argumentacijo Vlade, da dosedanja ureditev zadružne revizije ne ustreza zahtevam Direktive o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze. Drugič. Iz dosedanjega koncepta Zadružna zveza - revizija - zadruga ter iz tega koncepta izhajajoče dosedanje prakse izhaja resen in utemeljen pomislek glede zahtevane neodvisnosti zadružnih revizorjev. Iz prakse vemo, da gre zagotovo marsikje za povezan sistem in marsikdaj smo na tankem ledu, za revizijo si pa želimo predvsem, da je povsem neodvisna in strokovna. Tisti, ki poznamo delovanje tega sistema, vemo, da o popolni neodvisnosti enostavno ne moremo govoriti. Največji interes, da se revizija opravlja neodvisno, nepristransko ter v skladu s pravili revidiranja, bi morale pa zagotovo imeti prav zadruge same, nihče drug, ki jih je v Sloveniji okrog 500. Od 500 zadrug je 135 kmetijskih, ki so kot take članice Kmetijsko-gozdarske zbornice, od teh pa jih je samo 73 vključenih v Zadružno zvezo Slovenije. Mi pa govorimo o rešitvi revidiranja za 500 najrazličnejših zadrug, nekaj kmetijskih, gradbenih, obrtniških, pa še kakšnih. Zato je uresničitev osnovnega pogoja revidiranja, to pomeni, da je revizija neodvisna in nepristranska, temelj za nadaljnji uspešen razvoj zadružništva v Sloveniji. Zato bomo v Liberalni demokraciji Slovenije ponovno podprli Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrugah, ki med ostalim črta poglavje zakona, ki je urejalo zadružno revizijo. Pooblaščeni revizorji, ki so do sedaj delovali v okviru Zadružne zveze Slovenije, se bodo lahko organizirali v organizacijski obliko, ki jih za revizijske družbe določba Zakon o revidiranju ali pa bodo, vsaj del njih pa zagotovo, nadaljevali delo kot potrebni notranji revizorji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Dober dan vsem prisotnim, predstavnikom Državnega sveta in Vlade Republike Slovenije! V Poslanska skupina Socialnih demokratov smo se odločili, da bomo spremembe zakona o Zadrugah ponovno potrdili oziroma podprli, ker menimo, da je veto, ki ga je izglasoval Državni svet, zgrešena poteza. Prvič, če pogledamo nekoliko v preteklost, je bil lansko leto sprejet Zakon o revidiranju 2, ki je pravzaprav črtal možnost revidiranja zadrug, poslovanja zadrug skozi Zadružno zvezo in je predvidel, da bo treba tudi zadruge revidirati preko gospodarskih družb ali preko samostojnih podjetnikov posameznikov, ki so zagotovo neodvisni in tudi strokovno usposobljeni, kar sicer ne dvomimo za revizorje v Zadružni zvezi, vendar je povezava med zadružno zvezo in zadrugami, ki naj bi bile revidirane, daleč preveč tesna, da ne bi mogli podvomiti v njihovo neodvisnost. Menimo, da tudi razlogi, ki jih je Državni svet navedel ob izglasovanju veta, da ne stojijo na trdnih temeljih, ker se upirajo na sicer zelo znano uporabo pravnega pravila, da zakon, ki je specialen zakon, lahko drugače uredi posamezne zadeve kot jih ureja splošni zakon, za kakršnega štejejo Zakon o revidiranju 2. Dejstvo je, da je cela vrsta razlogov, ki to tezo zavračajo, poleg tega pa smo v poslanski skupini prepričani, da je interes, ki je pravzaprav vodil Državni svet pri glasovanju o vetu, preozko omejen samo na kmetijske zadruge, ker je dejstvo, da je zadrug v Sloveniji drugih vrst toliko, da je omejitev Zakona o zadrugah samo na kmetijsko področje pravzaprav zgrešena in je treba vprašati še mnoge druge gospodarske subjekte, posameznike, ki so se vključili v zadruge, ki so ne le gospodarskega tipa, ampak tudi družbenega, ki so grajeni na osnovi socialnih dejavnosti, tako da ni razloga, da bi se v naši poslanski skupini odločili drugače, kot da zakon ponovno podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Hrovat v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Danes ponovno odločamo o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah. Obrazložitev predlagatelja ponovnega odločanja na odboru je šla v smeri, da se jim zdijo predlagane rešitve dobre in da se strinjajo z veliko večino sprememb. Kot razlog za veto na seji Državnega sveta pa je bilo navedeno nestrinjanje z izločitvijo celotnega poglavja o zadružni reviziji. V Slovenski demokratski stranki pritrjujemo mnenju Zakonodajno-pravne službe, da bi glede na to, da to področje ureja Zakon o revidiranju, prišlo do nedopustnega pravnega stanja in do neskladja dveh zakonov. Sicer se strinjamo z Državnim svetom, da so zadružne revizije kar 17 let dobro delovale in prispevale k uspešnejšemu delu zadrug, vendar smo mnenja, da bi bil pravi postopek za kakršnekoli spremembe na tem področju ponovna sprememba Zakona o revidiranju na način, da se v zakonu ohrani zadružno revidiranje. Tu pa sta na potezi Vlada in seveda Zadružna zveza, da najdeta skupni jezik. V Slovenski demokratski stranki bomo zaradi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora glasovali enako, kot smo na zadnjem glasovanju. Hvala.
Hvala lepa. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 26.b točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16.A TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RAZVOJNI PODPORI POMURSKI REGIJI V OBDOBJU 2010 DO 2015, V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V tem trenutku še ne vidim predstavnikov Vlade, nisem obveščen da so tu. Zato prekinjam sejo Državnega zbora za 10 minut. Pardon, ne. Prekinjam sejo Državnega zbora za 10 minut. Nadaljevali jo bomo ob 10.30. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta, kolegice in kolegi poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo in prekinjeno točko dnevnega reda. Razpravljamo in obravnavamo Predlog Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010 do 2015 v okviru nujnega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Andrej Horvat, državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade. Prosim. Prosim dr. Horvat, besedo imate. Prosim, če greste za govornico.
Spoštovani zbor, gospe in gospodje, dobro jutro! S strani Vlade vam predstavljamo Zakon o razvojni podpori Pomurske regije v obdobju od leta 2010 do 2015. Gre za to, da smo pri pripravi zakona izhajali iz ocene stanja v Pomurju, ki smo ga v Vladi temeljito proučili in izkusili tudi neposredno v pomurskih podjetjih. Gre za to, da sedanje težave so velike in naše sporočilo je kljub temu in ravno zaradi tega pozitivno in usmerjeno naprej. Gre za razvojni zakon in gre za intervencijo. Z zakonom zagotavljamo javna sredstva za ukrepe, s katerimi želimo odpreti nove perspektive v Pomurju. Pomursko gospodarstvo bo dobilo priložnost, da končno izkoristi primerjalne prednosti geotermalne energije obnovljenih virov energije, trajnostnega kmetijstva in agroživilstva ter turizma. S podporo pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov v regiji se bo povečala absorpcijska sposobnost Pomurja pri kandidaturah na javnih razpisih in programih. Temu je namenjeno tudi delovanje vladne projekte pisarne v Pomurju, ki jo bom vodil kot državni sekretar za regionalni razvoj, zaposlen v okviru kabineta. Naj pri tem omenim, da gre za državnega sekretarja s funkcijo, ki ne pokriva izključno Pomurja, ampak je namen pomagati oziroma prispevati tako sistemske spremembe kot tudi vsebinske za celovito področje regionalne politike v Sloveniji. Z vlaganjem, z javnim sofinanciranjem investicij podjetij bo spodbujan razvoj podjetij in podjetništva v Pomurju. Poslovno želimo dinamizirati regijo, predvsem pa zagotoviti hitrejše odpiranje novih delovnih mest. S tem zakonom želimo tudi povzročiti, in zavedamo se tega, pozitivne, eksterne efekte za celotno državo. Hočemo namreč s tem primerom pokazati, da je mogoče veliko narediti in da se je mogoče zgledovati tudi po tem primeru. Z vlaganjem v kadre se želi delovno silo v Pomurju ustrezno prekvalificirati in usposobiti za nove izzive ter povečati možnost novega zaposlovanja za izobraženi kader. Gre za to, da bi odliv možganov iz Pomurja ravno z ustanovitvijo, z zagonom podjetništva ne mogli preprečiti, vendar bi vsaj omejili oziroma izobražen kader zadržali tam, kjer je doma, kjer ima svojo službo in kjer lahko največ prispeva k razvoju. S spodbujanjem socialnega podjetništva bodo vzpostavljeni pogoji za pospešeni razvoj zaposlovanja skozi to posebno obliko podjetništva, ki je v Sloveniji še slabo razvita. Del problemov strukturne brezposelnosti bo mogoče uspešno reševati prav z aktivnostmi v okviru socialnega podjetništva. Program je usmerjen tudi na izboljšanje podobe regije ter v njeno promocijo, s ciljem privabljanja tujih in domačih vlagateljev. Zaradi tega smo v zakonu segli tudi po davčnih olajšavah, kar znotraj Vlade ni bilo enostavno uskladiti, in na to smo ponosni. Gre za stvar, ki se bo lahko prenašala, torej kot izkušnja na celotno Slovenijo. Zakon prinaša posebne ukrepe, ki jih druge regije niso deležne. Napisan je po meri situacije v Pomurju in s ciljem, da podpre pomursko gospodarstvo. Gre za koordinirano akcijo vseh vladnih politik, ne le regionalne. Vlada se je odločila, da razvoj Pomurja premakne z mrtve točke, tako da Pomurje ne bo samo dežela prijaznih ljudi in dobre hrane, ampak tudi konkurenčna, v svet odprta in hitro razvijajoča se regionalna ekonomija. Naj povem, da je program za razvoj Pomurja tudi program za razvoj Slovenije. Prosim vas, da Vlado podprete pri teh naših prizadevanjih. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Viliju Trofeniku za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na svoji 7. nujni seji 21. 10. kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o razvojni podpori v Pomurski regiji v obdobju 2010-2015. V uvodni obrazložitvi členov je predstavnik Vlade, kot predlagateljice zakona, poudaril, da je Vlada prav zaradi težav Mure in stečaja njenih družb, na podlagi katerega je strmo narasla stopnja brezposelnosti na območju Pomurja, pristopila k pripravi predloga zakona, s katerim želi uzakoniti ukrepe, ki bi naj bi jih izvajali 6 let, od leta 2010 do 2015. S predlaganimi ukrepi, programskim pristopom in potrebnimi finančnimi sredstvi naj bi spodbudili investiranje domačega in tujega kapitala na tem območju in s tem ustvarili pogoje za prestrukturiranje tega območja. Dosedanji ukrepi, ki so bili predvsem horizontalne narave, žal niso bili učinkoviti. Za njihovo učinkovito izvajanje bo zato zdaj skrbela vladna projektna pisarna v Pomurju. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju, pa tudi na sami seji, posebej opozorila, da področje spodbujanja regionalnega razvoja ureja zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki pa ne ureja situacij, ko bi bilo mogoče posamezni regiji dodeliti razvojno podporo. Zato predlagani zakon, ki določa, da se določeni regiji dodeli posebna razvojna podpora, pomeni odstop od ureditve v tem zakonu. Z ustavnopravnega in sistemskega vidika je pri tem še dodatno opozorila, da predloženi zakon z določanjem posebnih ukrepov in dodeljevanjem dodatnih sredstev iz proračuna Republike Slovenije daje tej regiji in njenim gospodarskim in drugim subjektom ekonomske koristi oziroma prednosti. Zato bi lahko bil predlog zakona ustavno sporen, ker uvaja nesistemski pristop zakonskega urejanja regionalne razvojne politike in ker njegova utemeljitev ne obsega celovite predstavitve stanja vseh regij. Člani odbora pa tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj so se strinjali z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in tudi opozorili, da predlog zakona parcialno rešuje razvojne probleme samo ene razvojne regije, da ne izhaja iz zakona, ki sistemsko ureja področje spodbujanja regionalnega razvoja, kot tudi, da nikjer ni določenih meril ali pogojev, ki bi pomenili izjemo od veljavne ureditve v tem zakonu. V razpravi o členih predloga zakona so bili člani kritični do nekaterih rešitev predloženega zakona, saj so menili, da gre za nepotrebno zakonsko intervencijo brez ustrezne sistemske podlage. Zakon po njihovem mnenju ne bo prinesel potrebnih pričakovanj, in učinkov. Razpravljavci pa so bili enotnega mnenja, da so težave, s katerimi se srečuje Pomurska regija, nastajale v daljšem časovnem obdobju in niso posledica zgolj gospodarske in finančne krize, ampak predvsem posledica odsotnosti ustrezne regionalne politike v preteklosti. Menili so, da so bili razvojni projekti za območje Pomurja pripravljeni že pred leti, vendar nikoli uresničeni, ker so se sredstva, namenjena za razvoj območja, izkoriščala za druge namene. Zato so bili člani enotnega mnenja, da je treba zagotoviti oster nadzor nad porabo sredstev na tem območju v naslednjih šestih letih. Nekateri člani odbora so menili, da stanje na tem področju zahteva ukrepanje na način, ki bi zagotovil takojšnje rezultate predvsem pa se ne bi smeli zadovoljiti samo s 1000 novimi delovnimi mesti, saj brez razvojno naravnanega gospodarstva ne bo možna sanacija tega območja. Ocenili so, da praktično nimajo nobene izbire ali podpreti zakon ali ne, ker je stanje na tem območju dejansko tako kritično, da ljudem ni možno odreči finančne podpore za zagon gospodarstva. Ne glede na navedeno, je odbor podprl predlog zakona, ker je menil, da je Pomurska regija, glede na kazalce razvitosti, z vidika solidarnosti v sedanji finančni in gospodarski krizi potrebna pomoči s strani države. Vlada je ob teh razmišljanjih zagotovila, da bo v naslednjih 6-ih mesecih pripravila nov sistemski zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki bo vključeval tudi sistemske mehanizme možnega konkretnega ukrepanja v situacijah, v kakršnih se je znašlo Pomurje. Odbor je pri oblikovanju in sprejemanju amandmajev v veliki meri sledil mnenju Zakonodajno-pravna službe, sprejel je pa tudi amandma, s katerim je uskladil z zakonom določeno območje Pomurja z območjem območnega razvojnega programa za Prlekijo. Državnemu zboru predlagam, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Franc Jurša, v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, vsi navzoči v Državnem zboru! V Poslanski skupini DeSUS podpiramo Predlog zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010-2015. Dejstvo je, da gre za eno gospodarsko najmanj razvitih območij v naši republiki, ki ga je še dodatno prizadel stečaj Mure, kakor tudi težave v živilsko-predelovalni industriji in kmetijstvu, ki daje veliko ljudem v tej pokrajini tudi kruh. Zato je treba na tem področju nekaj storiti. Hkrati je poleg tekstilne industrije kriza tudi v živilski industriji, kot sem omenil, in v kmetijstvu prav tako predstavlja izjemno pomembno panogo za gospodarstvo tega območja. Sicer pa predlog zakona, ki je pred nami, določa štiri sklope ukrepov. V šestih letih bodo predvideni ukrepi v višini 261 milijonov evrov. Za izvajanje programa spodbujanja konkurenčnosti Pomurske regije v obdobju 2010-2015 je namenjenih 30 milijonov evrov. Za spodbujanje zaposlovanja v obdobju veljavnosti zakona je namenjenih 11,5 milijona evrov letno. Med sklopi pa so tudi davčne olajšave za investicije ter prednostne obravnave programov in projektov iz Pomurja pri kandidiranju za državna in evropska sredstva. Okvirna vrednost ukrepov v okviru prednostne obravnave projektov in programov je 162 milijonov evrov. Od tega je največ, 90 milijonov evrov, namenjenih vlaganju v infrastrukturo za oskrbo prebivalcev z zdravo pitno vodo. Vlaganja v spodbujanje in dvig konkurenčnosti kmetijstva in gozdarstva ter živilsko-predelovalne industrije so ocenjena na 40 milijonov evrov. Za spodbuditev regijskega gospodarskega središča v Pomurju pa je predvidenih 30 milijonov evrov. Program spodbujanja konkurenčnosti Pomurja je usmerjen v blažitev posledic finančne in gospodarske krize na trgu dela, v šestih letih pa naj bi ustvarili 1.000 novih delovnih mest. Obenem naj bi ustvarili pogoje za razvojno dohitevanje drugih slovenskih regij. Pri zaposlovanju tako imenovanih prikrajšanih delavcev v Pomurju najmanj za dobo 20-ih mesecev lahko delodajalec uveljavi zmanjšanje davčne osnove za 70% stroškov tega delavca, vendar največ v višine davčne osnove oziroma do maksimalno dovoljene višini po pravilih državnih pomoči. Če pa delavce zaposlujejo najmanj za dve leti, se mu za obdobje dveh let povrnejo plačani prispevki delodajalcev za socialno varnost. Podjetja in samostojni podjetniki, ki imajo sedež in opravljajo dejavnost v Pomurju, lahko za investiranje v letih 2010-2015 uveljavijo zmanjšanje davčne osnove v višini 70% [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]zneska za nove investicije v opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva. Omenjeno določilo velja le za investicije v Pomurski regiji in največ v višini davčne osnove oziroma do največ dovoljene višine po pravilih državnih pomoči. Zakonski predlog ustanovitve vladne projektne pisarne v Pomurski regiji ne opredeljuje več kot ukrep temveč kot način izvajanja zakona. V obravnavi na matičnem delovnem telesu smo predlog zakona dopolnili v nekaterih zelo pomembnih točkah. V določbah zakona smo tako na primer v 2. členu dopolnili območja, na katera se zakon nanaša. Območje statistične regije Pomurje smo uskladili z območnim razvojnim programom partnerstva za Prlekijo. Naslednja, po naši oceni, izjemno pomembna dopolnitev pa se nanaša na dopolnitev 11. člena, ki ureja vlaganja v infrastrukturo za oskrbo Pomurske regije s pitno vodo. Amandma je v določbo in s tem v zakonom vnesel jasnejše zaveze odgovornih inštitucij za izvedbo projekta v času trajanja zakona. Ta določba je po naši oceni ena najpomembnejših, saj je Pomurju daje jasna zagotovila za izvedbo projekta oskrbe z zdravo pitno vodo. V poslanski skupini DeSUS bomo, kot je že rečeno, predlog zakona podprli in hkrati pozornost spremljali izvajanje zakona, da ne bo postal [[...]] [[znak za konec razprave.]] [[...]]mrtva točka na papirju.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik! Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki po vsem tem, kar se v zadnjem času dogaja v Pomurju, podpiramo vsako neposredno pomoč Pomurski regiji, saj je bila predolgo, pravzaprav ves čas zapostavljena s strani vseh oblasti. Tako lahko napovem, da bomo zakon zagotovo podprli. Čeprav se za Pomurje obeta nekaj novosti, pa nikakor ne moremo reči, da je to izključno krizni zakon, saj vsebuje kopico projektov, ki so bili že prej načrtovani za to regijo, kot je na primer gradnja infrastrukture za oskrbo s pitno vodo. Seveda upamo, da jo bo ista zakonska podlaga kar se da pospešila. Vendar nekatere stvari v zakonu niso dorečene ali pa niso dobro rešene, predvsem v smeri, da bi se zagotovilo, da bi pomoč prišla v največji meri do tistih, ki jim je dejansko namenjena. V Slovenski ljudski stranki se zavedamo, da je temeljni problem Pomurja v tem trenutku prav brezposelnost, zato bi pričakovali čim bolj aktivno spodbudo zaposlovanja. Ker ima več kot 50% brezposelnih v regiji samo prvo in drugo stopnjo izobrazbe bo vložek v dodatno izobraževanje neizbežen. Upamo tudi na učinke davčnih olajšav. Sam menim, da so te ključne, predvsem tista, ki govori o olajšavah v investicije in ta predlog je zagotovo dober. Res pa je, da je predlog zakona o razvojni pomoči Pomurju finančno zelo napihnjen in je ovrednoten na okoli 260 milijonov evrov. To se sicer sliši lepo, vendar je številka posledica tega, da je predlagatelj v skupno maso vključil veliko tekočih projektov, ki že tečejo oziroma so bili predvideni že prej oziroma bi se izvajali tudi v primeru, da tega zakona ne bi bilo. Tako smo v predlog zakona poleg navedenih panog, ki se zdijo ključne, geotermalna energija, kmetijstvo in turizem, poskusili v Slovenski ljudski stranki dodati še panoge v okviru tradicionalne industrije te pokrajine, in sicer procesno industrijo, kovinskopredelovalno industrijo in elektro industrijo. Prepričani namreč smo, da s tremi omenjenimi, torej geotermalno energijo, kmetijstvom in turizmom zagotovo Pomurje ne bo doseglo tistega razvojnega preboja, ki si vsi skupaj želimo. Pa bom več o tem povedal v nadaljevanju. Nasprotujemo projektni pisarni Vlade Republike Slovenije v Pomurski regiji, saj lahko vse njene naloge prevzame regionalna razvojna agencija za pomursko razvojno regijo. Tako ne bi bilo nikakršnih dodatnih stroškov za obratovanje pisarne, poleg tega pa bi s tem izrazili zaupanje v obstoječe pomurske inštitucije, kar se mi zdi pomembno. Če tega zaupanja ni v te inštitucije, so vsekakor nujne spremembe. Tako kadrovske in tudi sistemske. V Slovenski ljudski stranki smo predlagali tudi podaljšanje predvidene davčne olajšave za investiranje, kar sem že omenil, iz 5 na 10 let, torej do leta 2020, kar se mi zdi zelo zelo pomembno. Pomembna pa se nam zdi tudi prijava kontrolnih mehanizmov v zakonu, saj se mora o izvajanju zakona poročati redno tudi v Državnem zboru. Kljub vsemu imam ob tej obravnavi nekakšen cmok v grlu. Zakaj ta cmok? Še vedno menim, da smo Muro izgubili na prelahek način. Menim, da nismo storili vsega, da bi čim več delovnih mest v Muri obdržali. Ni šlo namreč za kakršnakoli delovna mesta. Šlo je za delovna mesta, kjer so lahko delale delavke in delavci z nizko izobrazbo, torej z osnovno šolo, in tudi takšni, ki osnovne šole žal nimajo. Takih delovnih mest je danes še posebej malo. In če se dobro spomnim, je bilo potrebno veliko veliko manj denarja, da bi obdržali 1500 do 2000 delovnih mest, kot pa je sedaj predvideno za vzpostavitev 1000 novih delovnih mest [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Govorili smo od pet do 30 milijonov, v prvem primeru. V drugem govorimo o 260 milijonih. Kaj lahko rečemo na to? Zagotovo očitek, češ, da delovna mesta v Muri niso imela perspektive. Nihče nam ne jamči, da bodo delovna mesta, ki jih bomo ustvarili s temi 260 milijoni, imela boljšo perspektivo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Miran Györek, v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki v celoti podpiramo Predlog Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010-2015. Veseli nas, da se je Vlada Republike Slovenije s tem predlogom zakona odločila za tako pomemben ukrep, pomoč pri razvoju Pomurske regije. Ne bom ponovno navajal že tolikokrat podanih argumentov in utemeljitev razlogov za takšen ukrep Vlade in upam, da bo prišlo do pozitivne odločitve slovenskega Državnega zbora. Tudi na Odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matičnem delovnem telesu smo opravili temeljito razpravo o posameznih členih, amandmiranih členih in o vsebini zakona v celoti in v popolnem konsenzu potrdili predlog zakona. Res pa je tudi, da smo tudi v Slovenski nacionalni stranki imeli določene pripombe in pomisleke pri nekaterih členih zakona in predlaganih amandmajih SDS-a in SLS. Predvsem mislim na predlagani amandma k 12. členu, ki govori o omejitvi porabe sredstev, predvidenih po tem v zakonu. To je določba o dodeljevanju in koriščenju sredstev za izdelavo raznoraznih študij, ekspertiz, strokovnih predlogov, podlag, dokumentacij in sklepanja o svetovalnih pogodb. V preteklosti smo imeli slabe izkušnje s tovrstnimi storitvami, ki mnogokrat niso prinesle nobenih dobrih rezultatov in so samo izčrpavale razpoložljivo maso za projekte zagotovljenih denarnih sredstev. Večina članov MDT se je odločila, kot se je pač odločila, in to svojo odločitev na neki način utemeljila z amandmiranjem 13. člena zakona, ki govori o obveznosti podajanja poročil o izvedenih aktivnostih in porabljenih sredstvih Državnemu zboru, kar po našem mnenju tudi predstavlja določeno varovalko pred nenamenskim, nekoristnim trošenjem sredstev in zagotavlja učinkovitejšo implementacijo projektov. Osebno sicer mislim, da varovalnih mehanizmov ni nikoli preveč, kajti naše izkušnje kažejo, da smo Slovenci kar prevečkrat radi nagnjeni k temu, da s podarjenimi sredstvi mnogokrat ravnamo nevestno oziroma nekoristno. Podpiramo tudi sprejem nekaterih drugih amandmajev koalicijskih strank, kot je na primer 9. člen glede financiranja vzpostavitve regijskega, gospodarskega središča v Pomurski regiji in amandmaja k 8. členu, to je določba o financiranju vzpostavitve medpodjetniškega izobraževalnega centra v Pomurski regiji, ki se bo sofinanciral iz nacionalnih kohezijskih sredstev državnega proračuna in v skladu s kohezijsko politiko Evropske unije. Dobro je, da bo odgovornost za izvajanje zakona o tem segmentu prevzelo Ministrstvo za šolstvo in šport kot posredniško telo na področju kohezijske politike. V Slovenski nacionalni stranki smo sicer imeli določene pripombe in zadržke glede samega postopka priprave in usklajevanj pri oblikovanju samega zakona. Po našem mnenju bi se lahko močneje pritegnilo k sodelovanju predstavnike pomurske gospodarske zbornice, obrtne zbornice, lokalnih skupnosti, kmetijsko gospodarske zbornice, itd., da ne naštevam. Sestanek s prej navedenimi predstavniki in predsednikom Vlade Republike Slovenije in ministrom za gospodarstvo je sicer bil na hitro sklican in opravljen pred dvema dnevoma. Podane, izrečene so bile različne pobude članov upravnega odbora, članov pomurske gospodarske zbornice. Žal pa marsikatere pobude niso bile dovolj dosledno vključene v sam predlog zakona. Tukaj mislim predvsem na pobude v zvezi s tem, da recimo sedanji predlog zakona opredeljuje z ukrepi in instrumenti spodbujanja ekonomskega, socialnega razvoja, premalo pa upošteva spodbude za prostorski razvoj. Naša regija je hendikepirana, ker ima ogromno kmetijskih zemljišč in ko se želi razvojni projekt aplicirati v prostor, se hoče kmetijsko zemljišče zaščititi za vsaka ceno. Lahko imamo ne vem kakšne spodbude, če ni zemljišča, kjer bi lahko zidali. Konkretno sta tako blokirana oba koridorja, avtocestni in železniški za velik logistični center. Predlaga se, naj se v postopku umeščanja v prostor upošteva tudi prioriteta v okviru kompetenc Vlade in specifične geografsko prostorske značilnosti Pomurske regije. V zakon naj se vgradi varovalka, da vlada na območju Pomurja pri prostorskem načrtovanju odigra vlogo arbitra. Tudi predlog o ustanovitvi strokovne skupine oziroma komisije za določitev izobraževalnih programov, od poklicne šole do fakultet, je glede potreb regije smiseln in utemeljen. Ta komisija bi naj odobrila tudi ustanovitev morebitnih novih šol v regiji, tako se izognemo nepotrebnim programom, recimo absurdni vpis v družboslovne programe, kjer potem diplomanti in maturanti pristanejo na zavodu za zaposlovanje. Pomurje rabi predvsem izobraževalne programe za deficitarne poklice. Še in še lahko bi našteval utemeljene pobude in predloge, ampak ker sem omejen s časom, bomo potem to v nadaljnji razpravi v zvezi z amandmaji tudi verjetno še dorekli. V Slovenski nacionalni stranki zakon podpiramo in se ga veselimo. Hvala.
Hvala lepa gospod Györek. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, vsem skupaj še enkrat prijazen dober dan! V Pomurju je čas za dejanja ne več za besede. Zakon, ki je pred nami in ga bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli, saj smo pri njegovem nastanku tudi sodelovali, pomeni prvo dejanje, ki bo stanje na tem območju Slovenije zagotovo izboljšalo. Zato naj še enkrat povem, da naša podpora vsem tem ukrepom je zagotovljena. Na podlagi katastrofalnih gospodarskih in socialnih indikatorjev ter tudi vsesplošnih in v zadnjem času poznanih dogodkov se je Vlada prav odločila, da je potrebno ukrepati. Zato je pred nami pripravila zakon, ki sicer odstopa od dosedanje politike skladnega regionalnega razvoja, a je posledica bolečega dejstva, da dosedanja politika specifično do Pomurja ter obče do spodbujanja skladnega regionalnega razvoja ni bila uspešna in na žalost ni dala želenih rezultatov. To je zagotovo za vse nas trenutek streznitve in verjetno povod v diskusijo, ko se bomo morali vsi skupaj vprašati in pa razčistiti, zakaj smo do te točke danes sploh prišli ter kako naprej na področju skladnega regionalnega razvoja in kakšna bo nova konceptualna paradigma na tem področju. Če povzamem uspešen regionalni razvoj, primerjamo s tekom na dolge proge, potem Pomurci na vsakih deset korakov za ostalo Slovenijo v povprečju zaostajajo za tri korake. Politika se je do sedaj ozirala nazaj, Prekmurce deklarativno spodbujala, a nič konkretnega nič od nismo storili. Danes smo zbrali pogum, da to spremenimo. Tudi v Liberalni demokraciji Slovenije smo pred časom ocenili, da je v nastalih okoliščinah ukrepanje nujno. Ko je kriza odkrila plašč in razgalila vse strukturne težave Pomurja, smo se odločili, da tudi sami vložimo nekaj predlogov, ki prispevajo k reševanju te problematike, odločno, pogumno in preudarno. Naših pet ukrepov je poznanih in veseli smo, da vsaj večino teh rešitev in korakov naprej ta zakon tudi povzema. Na podlagi usklajevanja je danes pred nami zakon, ki vsebinsko vsebuje večino teh rešitev. Večina ukrepov Liberalne demokracije Slovenije je bila tako upoštevana in integrirana v dokončno verzijo zakona, ki vsebuje številne pomembne predvsem pa konkretne ukrepe in rešitve. Se pa na drugi strani vzpostavlja vprašanje, zakaj potrebujemo poseben zakon, zakaj ne rešujemo problematike v okviru politike skladnega regionalnega razvoja. Zelo preprosto. Situacija v Pomurju je posebna in potrebno si bo, žal, priznati, da v dosedanjem regionalnem razvoju nismo bili uspešni, kvečjemu bi lahko trdili nasprotno. In kaj je še posebnost zakona? To, da predvideva povsem konkretne ukrepe, ki bodo spodbudili tisto, kar to območje najbolj potrebuje: gospodarsko rast. Končno se je našla politična volja, da se zagrize v kislo jabolko, da običajnim nasprotnikom povemo, da problematika Pomurja ni sadna kupa ter da rešitve prinašajo pozitivne učinke za celotno pomursko regijo. Nekateri ukrepi pomenijo takojšen učinek, kot so spodbude za investicije, spodbude za investiranje. Nekateri od teh ukrepov pa so dolgoročne narave, kot je program konkurenčnosti, prednostna obravnava projektov, kar je pa poseben uspeh tega zakona. Zakon zagotovo ni brez težav, ni popoln, tako kot nobena stvar na tem svetu ne. Ob sprejemanju zakona pa se vsekakor pojavljajo tudi velike dileme in potencialne nevarnosti. Teh dilem se zavedamo. Ne želimo jih pa ne skrivati, ne zakrivati. Pojavlja se vprašanje, kaj je pa z drugimi regijami, kako je z enakopravno obravnavo, nediskriminacijo posameznih območij in gospodarskih subjektov. In postavlja se vprašanje zagotavljanja učinkovitosti nadzora nad izvajanjem zakona, da ne bi prihajalo do nezaželenih zlorab. Danes moramo s tega mesta tudi ostalim regijam mikroobmočju, občinam, znotraj različnih statističnih regij, poslati tudi sporočilo in jasno zavezo, da se nanje ne pozablja in da so zagotovo na vrsti za prepotrebne ukrepe. To zavezo v Liberalni demokraciji Sloveniji dajemo in bomo družno delovali, da to zavezo tudi izpolnimo. Pomurje potrebuje ne pomoč, temveč spodbudo in zato bomo te ukrepe podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine narodnosti bo stališče predstavil gospod Laszlo Göncz.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji bo kljub nekaterim upravičenim pripombam lahko pomemben prispevek k reševanju izredno slabega stanja v Pomurju na področju gospodarskega stanja, nezaposlenosti, sociale in posredno tudi reševanja neugodnega demografskega položaja. Sicer z vidika načrtovane uspešnosti predlaganih ukrepov nisem tako optimističen, kot so nekateri kolegi in predlagatelji zakona, strinjam pa se z dejstvom, da v smislu sistemskega reševanja, približevanja pokrajine državnemu povprečju razvitosti je lahko sprejetje tega zakona zelo pomemben začetni oziroma prvi korak. Kot sem v preteklih dneh večkrat poudaril, verjetno bi bilo ob vključevanju večjega števila pomembnih lokalnih dejavnikov s področja gospodarskega in političnega življenja že v začetni in v nadaljevalni fazi priprave zakona zelo koristno, prepričan sem namreč, da bi kvaliteta predlagane vsebine bila lahko še boljša, vendar pa kljub temu še enkrat poudarjam, da je zakon za pokrajino, kjer beležimo dejansko najslabše kazalce skorajda na vseh področjih družbenega in gospodarskega življenja, več kot dobrodošel. Slednja ugotovitev velja tudi kot stališče madžarske narodne skupnosti, ki na omenjenem območju kot avtohtona narodna skupnost skupaj živi s pripadniki slovenskega naroda ter pripadniki drugih narodnih skupnosti. Zato smo se v okviru omenjene skupnosti odločili, da tudi z vidika madžarske narodne skupnosti vložim amandmaje na predlog besedila zakona. Kot dopolnitev k 5. členu zakona v skladu z omenjenim predlagamo, da se naj pri izvajanju ukrepov razvojne podpore se naj upoštevajo tudi specifične potrebe narodnostno mešanega območja regije, in to predvsem z vidika ustvarjanja gospodarske osnovne narodne skupnosti. Tisti, ki poznajo razmere v Pomurju, vedo, da so gospodarske in socialne težave še posebej pereče na določenih predelih narodnostno mešanega območja. Dejstvo je tudi, da narodnostno mešano območje ima posebnosti, ki jih je pri tovrstnem zakonu, čigar ukrepi so usmerjeni izrecno v reševanje težav konkretnega območja, potrebno upoštevati. Vprašanje zagotavljanja gospodarske osnove madžarske narodne skupnosti je v zadnjih letih še precej problematično, kljub temu, da pravica izhaja iz 64. člena Ustave. Smo pa prepričani, da tudi s pomočjo predlaganega zakona je mogoče v sodelovanju z madžarsko narodno skupnostjo narediti korak naprej, predvsem z vidika ustvarjanja gospodarske osnove narodne skupnosti. Vesel sem, da je na matičnem delovnem telesu naš temeljni amandma dobil skorajda soglasno podporo, saj to z vidika narodne skupnosti lahko pomeni tudi začetek integracije skupnosti na področju gospodarske sfere. Dodajam še, da sem vložil tudi amandmaje, ki naj bi služili k splošnemu izboljšanju besedila zakona, in to prvenstveno z vidika neposredno zainteresiranih investitorjev. Gre predvsem za določene olajšave, poroštva in poenostavitve postopkov. Nekateri so posredno upoštevani, drugi so, žal, zavrnjeni. Na koncu bi poudaril še dve stvari. Iskreno si želim, da bo predlagani zakon dejansko pomagal najbolj ogroženi regiji v državi pri reševanju delovnih mest, socialnih težav ter predvsem gospodarsko-finančnih težav nasploh in pri tem naj ne bo kamen spotike in nov konflikt med posameznimi regijami oziroma njihovimi predstavniki, zastopniki. Zavedam se situacije oziroma zelo podobnega stanja tudi v nekaterih drugih območjih, zato sem mnenja, da moramo v okviru Zakona o skladnejšem regionalnem razvoju oziroma po potrebi tudi na drug način takoj iskati rešitve v ostalih primerih. In drugič, vsi se moramo zavedati dejstva, da v primeru Pomurske regije, predvsem pa njenega prekmurskega dela, gre za zelo specifično območje, ki se ni znašlo v brezizhodnem stanju zgolj zaradi zadnjih katastrofalnih dogodkov v Pomurki, Muri in še kje, temveč je to tudi posledica slabih rešitev v preteklosti ter večdesetletne marsikdaj neuspešne celovite sistemske integracije v slovenski gospodarski prostor. Sicer na področju gospodarstva v različnih zgodovinskih fazah beležimo različne pristope države in kot posledice tega tudi različne rezultate, med katerimi so bile tudi uspešne epizode, vendar na področju kmetijske politike je večinoma šlo za kontinuirano nazadovanje. Če vemo, da je še med dvema vojnama za marsikoga na območju današnje države območje Prekmurja veljalo za nekakšno, pod narekovaji, "slovensko Sibirijo", so nekateri dejavniki, ki so privedli do današnjega stanja, razumljivi. Zato naj na koncu še enkrat izrazim podporo pristopu, ki začenja sistemsko, torej z zakonom reševati gospodarsko-socialno problematiko Pomurja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Anton Kampuš.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani državni sekretar dr. Horvat s sodelavcem, spoštovane kolegice in kolegi! Sprejem predlaganega zakona, ki se imenuje Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010-2015, je nujno potreben zaradi pravočasne zagotovitve ustrezne razvojne podpore za prestrukturiranje Pomurske regije. Pomurska regija že desetletja najbolj zaostaja v razvoju za slovenskim povprečjem. Stanje se je letos dodatno poslabšalo zaradi posledic finančne in gospodarske krize, ki je še posebej močno prizadela Pomurje. S sprejetjem in izvedbo zakona bo spodbujen razvoj in preprečena bo socialna škoda v smislu socialnih posledic. Cilj zakona je s programskim pristopom in zagotovitvijo finančnih sredstev za razvojno podporo Pomurju iz novih in že obstoječih programov ustvariti pogoje za začetek prestrukturiranja in razvojnega dohitevanja drugih slovenskih regij ter ublažitev posledic finančne gospodarske krize. Zakon utrjuje načelo socialne države s spodbujanjem skladnega regionalnega razvoja in prestrukturiranjem gospodarstva v regiji, ki je soočeno z velikimi strukturnimi problemi. Vzrokov je več. Naštel bom samo nekatere. Pomurje je v tem trenutku socialna bomba, in je skrajni čas, da se Vlada loti tega problema. Res je, da so se v času socializma delavci Mure odrekali delu plače, da so zmogli zgraditi gigant Muro in si zagotoviti delovna mesta. In ni čudno, da so strašno razočarani in upravičeno razjarjeni ob stečaju Mure. Seveda je povod stečaj Mure in stečaj Mure je velika tragedija za Pomurje in Slovenijo. To je izredno stanje. Vsak peti občan je brezposeln. Ampak tukaj gre še za druge stečaje drugih firm v Pomurju. Še posebej to čutijo tiste delavke in delavci, ki so dobili odločbe stečajnega upravitelja, večje število družinskih članov, ki so bili zaposleni v Muri. Seveda mi dovolite tudi nekaj besed o Muri. Zdaj se je izkazalo, da je bil prokurist samo podaljšek lastnikov, ki so s svojo neaktivnostjo uničili podjetje. Krivda je izključno na lastnikih. Sprega lastniki in prokurist s sindikati je bila usodna za Muro. Ni čudno, da kriminalisti raziskujejo sume kaznivih dejanj v Muri. V Pomurski regiji se je nezaposlenost povzpela na 18%. Nezaposlenost je vzrok za številne družinske tragedije, številne zdravstvene težave, povečalo se je število samomorov, življenjska doba v Pomurju je pet let krajša, kot je v osrednji Sloveniji. Najbolj pa so prizadeti in trpijo otroci tistih brezposelnih staršev, ki so ostali brez zaposlitev. Pomurje rabi pomoč, ker je več desetletij na zadnjem mestu v Sloveniji v indeksu ogroženosti v Pomurski regiji, kar je razvidno tudi iz priloženega diagrama. Za razvojno podporo Pomurski regiji določa predlog zakona naslednje ukrepe: izvedbo programa spodbujanja konkurenčnosti v Pomurski regiji za obdobje 2010-2015, v skupni višini 30 milijonov evrov; spodbude za zaposlovanje v 70; zmanjšanje davčne osnove; davčne olajšave za investiranje v 70 za nove investicije in opremo ter neopredmetena sredstva; prednostno obravnavo programov in projektov iz Pomurske regije pri kandidiranju za sredstva iz nacionalnih programov, programov Evropske kohezijske politike in politike razvoja podeželja. Vzpostavitev medpodjetniškega izobraževalnega centra okvirno v višini 2 milijonov v tem okviru določa ali pa ta okvir določa vlaganja v vzpostavitev medpodjetniške izobraževalne centre, itd. Vzpostavitev regijskega gospodarskega središča v Pomurju, ki pa pomeni nadaljevanje obujanja ali pa urejanja komunalno urejenih industrijskih con, na račun tega privabljanje tujih firm, dajanje pogojev domačih firmam. Iz tega si želimo tudi zagotoviti podjetniške inkubatorje, ki so načeloma [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]volilnice mikro in malih podjetij, s tem, da bi v tem trenutku lahko omenil še tudi izkoriščanje geotermalne energije za prestrukturiranje gospodarstva. Pomurju je tudi preko tega zakona dano sporočilo, da v Sloveniji niso sami in da se s tem zakonom želi ustvari in poskuša dvigniti razvojno klimo in spodbuditi podjetniški duh. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zakon v celoti podpiramo in bomo zanj glasovali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod mag. Štefan Tisel.
Lep pozdrav! Spoštovani gospod podpredsedujoči, podpredsednik! Spoštovani državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010 - 2015 je namenjen k hitrejšemu razvoju Pomurja in pomoč prebivalstvu, ki je ostalo brez zaposlitve. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo, da je Pomurju potrebno pomagati, zato bomo zakon podprli. V Sloveniji imamo številna področja, ki zaostajajo v razvoju in so tudi demografsko ogrožena, zato bi bilo smiselno, da bi podoben zakon sprejeli za vso Slovenijo. Sicer je v prejšnjem mandatu vlade Janeza Janše Državni zbor sprejel zakon, in sicer leta 2006, o dohodku pravnih oseb, ki že pozna tako imenovano regijsko olajšavo. Zavezanec lahko uveljavlja zmanjšanje davčne osnove za največ 30% zneska, ki predstavlja vlaganja v raziskave in razvoj, če posluje, se pravi, da ima sedež in dejavnost na področjih države, ki imajo bruto domači proizvod na prebivalstva nižji od povprečja države do 15% in v višini 40% od zneska, ki predstavlja vlaganja v raziskave in razvoj, če opravlja dejavnost na področjih države, ki imajo bruto domači proizvod na prebivalca nižji od povprečja države za več kot 15%. Tudi spodbude za zaposlovanje ljudi, ki so prijavljeni na zavodu zaposlovanje, veljalo že precej let v dosedanji zakonodaji. Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji predvideva številne ukrepe, ki bi omogočili večje zaposlovanje in samozaposlitev, davčne olajšave za investitorje in program spodbujanja konkurenčnosti. Prav tako pa zakon predlaga prednostno obravnavo programov in projektov iz Pomurske regije pri kandidiranju na sredstva iz programov evropske kohezijske politike in evropske politike razvoja podeželja. Pogrešamo pa finančne instrumente, ki so našteti v Zakonu o skladnem regionalnem razvoju, kot so na primer posojila, kapitalski vložki, sofinanciranje stroškov priprave študij izvedljivosti. V Sloveniji imamo dva primera podobnih zakonov, ki sta omogočala določenim območjem hitrejšo reševanje specifične problematike. Gre za zakon o postopnem zapiranju rudnikov Trbovlje in Hrastnik iz leta 2000 ter Zakon o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju iz leta 2001. Ne moremo pa mimo dejstva, da se v predlogu zakona pojavlja vzpostavitev projektne pisarne Vlade v pomurski regiji kot oblika delovanja Službe Vlade RS za lokalno samoupravo in regionalno politiko. S tem je izrečena nezaupnica Regionalni razvojni agenciji Pomurske regije. Delo bi se podvajalo oziroma bi lahko postalo netransparentno. Zato je Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlagala, da vlogo projektne pisarne Vlade opravlja kar regionalna razvojna agencija. Prav tako ni potrebna vzpostavitev medpodjetniškega izobraževalnega centa Pomurske regije, saj vse naloge lahko koordinira in opravlja razvojna agencija v sodelovanju z interesnimi združenji in izobraževalnimi institucijami. Vemo, da so situdi te izobraževalne institucije konkurenčne in nekatere nimajo dela. S tem bi dali večjo vlogo obstoječemu sistemu in dejavnost tudi racionalizirali. Projekt vodooskrbe za Pomurje je že v državnem programu. Prav tako vzpostavljanje regijskega gospodarskega središča in tega ne bi bilo treba tlačiti v ta zakon. Strinjamo se, da je demografsko in gospodarsko ogroženi regiji potrebno pomagati. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo zakon podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavila gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Težave, problemi in razvojni zaostanki v Pomurski regiji so dejstvo. V Poslanski skupini Zares menimo, da je pozitivno iskanje novih načinov in možnosti za razvojne preboje. Pri tem imamo določene pomisleke, povezane z dejstvom, da je žal v Sloveniji še vrsta drugih območij, ki so prav tako v enaki ali podobno težki situaciji. Zato bi si želeli, da bi vsa takšna območja reševali enakopravno in z enakimi merili in kriteriji za spodbujanje skladnega regionalnega razvoja. V času krize so ljudje občutljivi in še bolj kritični do krivic, zato v Poslanski skupini Zares pričakujemo od Vlade, da bo v čim krajšem času pripravila ustrezne programe in ukrepe, s katerimi bomo enakopravno reševali vsa območja z razvojnimi težavami. Se nam pa zdi kljub vsemu zakon zanimiv poskus, z novim pristopom in novimi metodami, da bi z njim Pomurje reševali na drugačen, inovativen način, in upamo, da bo res prinesel rezultate, predvsem nove investicije in nova delovna mesta, tako v industriji kot tudi v kmetijstvu in turizmu. Dejstvo je, da je potreba po zakonu jasen dokaz, da je bila regionalna politika in politika skladnega regionalnega razvoja v preteklosti zgrešena, neuspešna, neučinkovita in ni prinesla rezultatov. Šepala je organizacija, predvsem pa vsebina projektov, ki bi morali spodbujati in razvijati skladen regionalni razvoj. Mar ni absurdno, da se je regija, kot je Pomurje, potenciali, kot so plodna zemlja, geotermalna energija in tradicionalno pridne roke ljudi, znašla v tako nezavidljivi situaciji. In odgovor dobimo, če natančneje pregledamo že sprejete projekte, tudi v proračunu, ki ga bomo obravnavali v naslednjih dneh, pri čemer gre pri veliki večini za izbor in podedovanje vsebine teh projektov od prejšnje Vlade. Hvalevredni so sicer projekti v gradnje lokalnih cest, avtobusnih postaj, pločnikov, urejen videz vasi, a žal je to premalo. Med temi projekti ni prav veliko pravih razvojnih projektov, ki prinašajo nova delovna mesta, investicije, na primer tudi v pridelavo zelenjave na plodni zemlji ali pa izgradnjo rastlinjakov glede na geotermalno energijo. Absurdno je, da je v Pomurju na njivah večinoma opaziti koruzo. Pomurje bi moralo biti vrt Slovenije. V trgovinah bi morali kupovati zelenjavo od tam in ne iz Španije, Nizozemske in Italije, to kaže na zgrešeno kmetijsko politiko v preteklosti. V Pomurju imamo največje število majhnih občin. Naj ob tem jasno povem, te občine so prinesle veliko pozitivnega in dobrega za kvaliteto bivanja tamkajšnjih prebivalcev, a njihova prednost se lahko razvije in kaže le do določene mere, problem ostane pri obsežnejših in razvojno naravnanih projektih, ki zahtevajo sodelovanje, pripravo projektov, večja sredstva za participacijo in ustrezno organizacijo. V Pomurju in tudi drugje ni bilo pravnih rešitev in pravnih prijemov in prevelika razdrobljenost teh občin je ovira in je težava. Upamo, da ta pomanjkljivost ne bo težava pri izvajanju tega zakona in da bodo težave presežene. Upamo, da tudi s pisarno, ki jo podpiramo. Iz poročila ob obisku predsednika Vlade Pomurja in tudi iz nekaterih amandmajev k zakonu lahko razberemo željo in težnjo po lažji in hitrejši možnosti za prekvalifikacijo kmetijskih zemljišč v zazidljiva. Tu opozarjam na previdnost in zdrav razum. Slabo bo, če bo zaradi hitrejšega razvoja za vedno izgubljene preveč in najbolj kvalitetne zemlje. Hrana bo po mnenju številnih strokovnjakov ena od treh strateških elementov prihodnosti. Slovenija ima v tem smislu najboljše možnosti za pridelavo, za povečanje samooskrbe, ki je v tem trenutku že skrajno nizka tudi z vidika strateške varnosti, prav na Pomurskih ravnicah. V Poslanski skupini Zares bomo predlog zakona podprli in upamo, da bo resnično prvi korak k novim izzivom, prijemom in načinom na področju regionalne politike. Podpiramo pa tudi rešitev, da se območje, ki ga zaobjema, razširi tudi na območje enote bivše upravne enote občine Ormož, saj je to geografska celota, kjer problemi in vsebina presegajo meje, ki jo je začrtal prvotni predlog zakona.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Ne glede na to, da je bil ta zakon obravnavan na delovnem telesu včeraj pozno ponoči in da pravzaprav težko preverjamo, kaj se je dejansko na tem odboru dogajalo, so pa indici, da vsaj v 4. členu rešitev, ki je zapisana v poročilu delovnega telesa, ni korektno zapisana. Predlagam, da prekinete sejo za, ne vem, po ure, da se ponovno preveri, kako je potekalo delo na delovnem telesu, preveri glasovanje o amandmajih in tudi preveri, ali je tisto, kar je izglasovano, tudi pravilno zapisano v poročilu delovnega telesa. Tu so do nas prišla nekatera opozorila, da zapis ni pravi, da zapis ne odgovarja sprejetim amandmajem in zato mislim, da je ta predlog več kot korekten. Je pa problem tudi v tem, da je pravzaprav Vlada kljub temu, da že najmanj pol leta, da ne bo neposredne pomoči Muri, to je večkrat povedal tudi minister za gospodarstvo gospod Lahovnik, da se je lotila tega reševanja problema Pomurja tako na rokohitrski način. Da smo zakon sprejeli po nujnem postopku in da se poročilo ni uspelo niti odležati, da bi ga lahko v miru pregledali in prebrali. Mislim, da je ta predlog korekten, kajti na poročilo na sprejeto poročilo, je šele možno vlagati amandmaje. Če nimamo ustreznega dopolnjenega predloga zakona tudi ne moremo sprejemati in predlagati določenih rešitev. Zato predlagam, da za pol ure prekinete sejo, to lahko po Poslovniku naredite, da se v tem času opravijo tudi vsa potrebna preverjanja in rešitve, ki so zapisne v poročilu. In še druga pripomba. Vlada je zapisala, da jo bodo zastopali na tej seji ministrica Zlata Ploštajnar, pa je odstopila, Meta Vesel Valentinčič, državna sekretarka in mag. Igor Strmčnik. Stališče Vlade, brez da je karkoli Vlada najavila, kakršnokoli spremembo, da je kakorkoli opozorila Državni zbor, je predstavil nekdo drug, brez pooblastila in brez mandata. In mislim, da si take malomarnosti Vlada, niti generalni sekretar, ne smeta več privoščiti. In tudi vi osebam, ki niso navedene kot predstavniki Vlade, ne bi smel dati besede. Dvakrat smo prekinili začetek seje pri tej točki in tudi po drugi prekinitvi ugotavljamo, da je predstavil stališče nekdo, ki kot predstavnik Vlade ni napisan. Opozorila nismo pa nobenega dobili, tudi nobene najave spremembe. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Tanko. Kar zadeva predstavništvo Vlade smo 19. 10. dobili od Vlade obvestilo, da bodo pri podpori oziroma pri Zakonu o razvojni podpori Pomurski regiji sodelovali: Meta Vesel Valentinčič, državna sekretarka, dr. Andrej Horvat, državni sekretar Kabineta predsednika Vlade Republike Slovenije in mag. Igor Strmčnik, namestnik direktorice Službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo. Tako, da smo spremembo dobili. Tu je državni sekretar, ki lahko polnopravno zastopa Vlado glede predloga. Da pa ne bi ponovno razpravljali o vašem istem predlogu, obveščam, da je, po mojem prepričanju, vaš predlog za odmor korekten. Da bom, ko mi boste dali priložnost, odredil polurni odmor in hkrati prosil vse, ki imajo eventualna vprašanja, da jih čim prej sporočijo matičnemu delovnemu telesu, da bi se v te pol ure ta vprašanja in nejasnosti lahko res razčistila. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Morda je bilo vodstvo Državnega zbora obveščeno o napovedani spremembi. Vendar me pa zanima, ali so bile obveščene tudi poslanske skupine, ker moramo v Državnem zboru skrbeti za red in ustrezno delo tudi vodje poslanskih skupin. In bi se takim zapletom najbrž izognili, če bi tudi vodje dobili ustrezno obvestilo. Hvala lepa.
Gospod Tanko, ne ugovarjam vašemu opozorilu, bilo je korektno. Poslanke in poslanci obvestila nismo dobili, zaradi tega, ker je zablokiral, po informacijah, ki mi jih dajejo sodelavci, računalniški sistem in poslanke in poslanci nismo obveščeni. Ali je zdaj tudi zaradi tega potreben odmor? Obvestilo o tem, da je vprašanje bilo korektno, nedvomno imamo, in obvestilo, da imamo predstavnike Vlade, ki jo lahko polnopravno zastopajo, tudi. Upam, da je to vprašanje rešeno. Če pa želite kritizirati računalniški sistem, pa tudi lahko. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora, mislim, da ni treba na tak način obračunavati s tistim, ki je opozoril na pomanjkljivost. Od 19. oktobra do danes je kar nekaj časa minilo. Ugotavljam, da računalniški sistem v tem času deluje, je pa res, da odkar so telekomunikacije pod ministrom za visoko šolstvo in podjetjem Zares, se pa marsikaj dogaja, tudi v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Frangež izvolite. Je proceduralno?
Da.
Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik. Sam sem eden od tistih, ki smo do skoraj druge ure zjutraj sedeli na Odboru za lokalno samoupravo in se trudili, da ta zakon naredimo še boljši. Danes je pred nami poročilo tega odbora, ki pred nas postavlja dopolnjeni predlog zakona. Predsednik odbora gospod Trofenik je prej zelo korektno predstavil poročilo iz tega odbora in v kolikor obstajajo neki indici, o katerih govori Tanko, mislim, da je primerno, da pred prekinitvijo seje vendarle izvemo, v čem je pravzaprav problem. Ker osebno ne vidim prav nobenega razloga, da bi na tej točki prekinjali sejo. Moj proceduralni predlog je torej, da najprej izvemo, kaj so indici, ki onemogočajo nadaljnje delo zbora pri tej točki in potem nadaljujemo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tanko je predlagal, da se na podlagi poročila in njihovega pogleda na vsebino poročila in način odločanja oziroma sprejetja odločitve na odboru postavljajo nekatera vprašanja. Jaz predlagam, da o tem ne razpravljamo na seji Državnega zbora, da to štejemo kot korektno opozorilo glede na zahtevnost in pomembnost točke dnevnega reda in da bomo najhitreje opravili nalogo, če bomo dali pol ure odmora in hkrati, še enkrat poudarjam, poprosili vse, ne samo Slovensko demokratsko stranko, ki imajo eventualna vprašanja ali pripombe, da jih službi matičnega delovnega telesa sporočijo, da bi lahko v nadaljnje pol ure te stvari razčistili. Odrejam pol ure odmora. Nadaljevali bomo ob 12.05.
Poslanci. Iz odbora sem obveščen, da delo še ni končano. Zato podaljšujem pavzo za naslednje pol ure in ob 12.35 prosim, da se ponovno zberemo in ugotovimo, ali je odbor končal delo. Hvala.
Spoštovane kolegice in kolegi, popravek poročila je narejen. Pravkar se razmnožuje. Prosim za posluh, pravkar se razmnožuje in bo v desetih minutah na poslanskih klopeh. Ob tem opozarjam, da je prišlo do popravka v 3. členu dopolnjenega predloga zakona na sedmi strani, potem v 4. členu dopolnjenega predloga zakona na osmi strani, tukaj sta dva popravka oziroma celo trije. Še nekaj drugih popravkov, ker so ti popravki takšne narave, je seveda možno dodatno vlagati amandmaje. Poslanske skupine naprošam, da zdaj, ko bodo dobile, da amandmaje vložijo, če se strinjajo, do 13. ure. Potem bi nadaljevali sejo. Prosim, gospod Tanko, proceduralno.
Hvala lepa. Jaz predlagam, da podaljšate odmor za pol ure po prejemu popravljenega dopolnjenega predloga besedila, ker moramo v poslanski skupini to ponovno pregledati, prebrati in se potem na osnovi tega tudi odločati, kako bomo ravnali naprej. Ne gre drugače, ker je nemogoče delati drugače.
Hvala lepa, gospod Tanko. Mislim, da je vaš predlog, o tem ni razprave, vendar mislim, da je smiseln v tem smislu, da bi rekli, če bomo dobili do 12.45 ta novi popravek, bi potem odmor podaljšali do 13.15. Moram dati točen čas, ne morem reči pol ure po prejemu, do 13.15, z dostavkom, da je do tedaj tudi možno vlagati amandmaje. Mislim, da bo dovolj časa. Gospod Tanko, bomo nadaljevali ob 13.15, če bo potrebno še kaj pojasnjevati ali podaljšati, čas bomo to tudi storili. Hvala.
Jaz bi prosil, da je pol ure vmes, ker preden se zberemo [[...]]
Pol ure. Domnevamo, da bomo dobili 12.45. Pol ure je 13.15. Sejo prekinjam do 13.15.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta in se umirijo. Hvala lepa. Gospod Tanko, želite podati postopkovni predlog? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi rad povedal, da te napake, ki se je zgodila pri pripravi poročila in dopolnjenega predloga besedila tega zakona, ne moremo pripisati službam Državnega zbora oziroma strokovnim službam odbora, kajti v pogojih, v katerih so to besedilo pripravljali, je bilo težko narediti boljši, bolj korekten predlog. Je pa problem v tem, da predsednik odbora, ki je predstavljal poročilo, gospod Trofenik, ni ugotovil nobene napake. To pa štejem za veliko malomarnost predsednika delovnega telesa, ki te zadeve ni saniral. V tej časovni stiski bi v skladu s 73. členom Poslovnika bilo možnost predlagati tudi spremembo vrstnega reda obravnave točk in bi zlahka to poročilo in ta zakon obravnavali jutri, ker imamo časa dovolj, in bi tudi službe imele dovolj časa za ustrezno pripravo tega besedila. Prav tako me tudi motijo stalni očitki o tem, kaj in kako dela opozicija. Gospod Frangež si je privoščil veliko napako, ko je napadel tistega, ki je predlagal, da se preveri, kaj je pri tem poročilu narobe. In ugotovilo se je, da je v tem poročilu šest vsebinskih napak. Da je popravek pri treh členih in šest popravkov. Skratka, da besedilo, ki ga je pripravila služba in ga je predsednik delovnega telesa prezrl in tudi član, ki je včeraj cel dan tu delal, ni ugotovil nobene napake. Mislim, da je korektno, da smo zahtevali ta popravek in to preverbo. Predlagam, spoštovani predsednik, da v bodoče organiziramo delo Državnega zbora in odborov tako, da bodo ljudje, ki so zadolženi za pripravo poročil, imeli dovolj časa, da lahko poročilo v miru pripravijo, in da bomo imeli tudi poslanci dovolj časa, da lahko poročilo v miru preberemo in lahko potem tudi ustrezno pripravimo rešitve oziroma amandmaje, v primerih, ko imamo kakšne dopolnilne predloge. To je moj proceduralni predlog. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Tanko. Ne bi jaz dovolil zdaj naprej kakršnekoli razprave in odgovorov, ampak bi vam rad samo to pojasnil. V tem primeru, kolikor so me obvestili, ne gre za človeški faktor, ampak gre za težave z računalniškim sistemom v teku noči oziroma današnjega dneva. Upam, da imate vsi popravljeno besedilo odbora pred seboj in upam, da lahko s tem končamo to razpravo o tej nastali situaciji in neljubih odmorih in da nadaljujemo z delom, kajti vloženi so bili amandmaji in o tem bi sedaj naprej razpravljali. To je vse. Izvolite, gospod Frangež. Postopkovni predlog? Nisem vam še dal besede. Niti nismo še začeli, vas moram obvestiti, boste prišel na vrsto. Povedal bi vam, da je bilo vloženih kar nekaj amandmajev, in sicer so bili vloženi amandmaji: k 3. členu - Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, k 6., k 4. členu - in sicer Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, k 5. členu -poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS, k 6. členu -Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke in k 8. členu - Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. O teh amandmajih bomo razpravljali in zato odpiram razpravo k prvemu amandmaju k 3. členu Poslanske skupine SLS, k obema amandmajema, ker sta dva amandmaja k 3. členu. Kdo želi besedo, prosim? Še kdo? Jaz bom pritisnil prijavo in prosim, če se prijavite. Razpravljali bomo pa samo o členih oziroma amandmajih. Besedo ima gospod Anton Kampuš.
Spoštovani predsednik, hvala lepa za besedo. V prvi vrsti se moram nekoliko postaviti v bran predsedniku odbora in ocenjujem, da je delo potekalo tudi včeraj, čeprav do druge ure zjutraj, sorazmerno normalno in da so take napake običajne, verjetno, kar se tiče računalnikov in da je bilo včeraj vloženega veliko truda. Pričakujem več strpnosti in dobronamernosti v tem smislu, da se zadeve rešujejo, ne pa zakomplicirajo. Moram priznati, da je bilo tudi včeraj, priznam, da sem včeraj že ta amandma, ki v tem trenutku je pripravljen k 3. členu in pa k 4. Slovenske ljudske stranke, je na odboru bil zavrnjen. Zaradi tega predvidevam, da ga bomo tudi danes zavrnili, ker je bil včeraj dosežen na odboru konsenz. Ampak k temu dovolite reči še nekaj misli, in sicer, če sem prej dejal, da je to pozitivno sporočilo, torej ta zakon ali sprejem zakona za Pomurje, potem upam trditi, da je to pozitivno sporočilo tudi za druge dele v Sloveniji, ki se srečujejo s podobnimi problemi in težavami [[...]]
Gospod Kampuš, dovolite - razpravljamo samo o amandmaju in prosim ne razpravljati o zakonu. Prosim lepo. Kajti, če bomo začeli tako in če ne bom takoj na začetku pokazal odločnosti, potem bomo lahko razpravljali še 5 do 6 ur. Izvolite, prosim.
Spoštovani podpredsednik, v tem trenutku se bom strinjal z vami, ampak ob vsaki najmanjši razpravi drugih kolegov, torej neenakosti, vas bom opozoril kar sproti.
Hvala. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala, spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar. Kot je bilo razvidno iz obrazložitve Poslanske skupine DeSUS, bomo ta zakon podprli. Seveda ne izključujemo tudi podpore nekaterim amandmajem, ki so vloženi. Tokrat, ko gre razprava o tretjem amandmaju, bo verjetno odločanje v poslanski skupini deljeno oziroma bo odločal vsak po svoji vesti. Jaz osebno smatram, da je zakon korekten, zakon je absolutno tisti pravi, ki ga je treba sprejeti. Ta amandma na 3. člen pa se zanesljivo nanaša tudi na nadzor in sistem nad realizacijo programa, ki ga hočemo doseči s sprejemom tega zakona. Pomembno je, da se denar, ki bo namenjen za spodbujanje in razvoj Prekmurja, namenja za najbolj vitalne dele tega območja, zato sem vsekakor tudi osebno proti, da bi ta denar drobili za razne ekspertize in razne raziskovalne naloge, pač pa pričakujemo in želimo, da bo ta denar vložen v povečanje števila delovnih mest, ki bodo imela dodano vrednost in s tem tudi doprinesla h konkretnemu rezultatu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Radovan Žerjav, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Skratka, jaz včeraj nisem zaznal konsenza, amandmaji so bili preprosto preglasovani. Imamo pa seveda možnost, da tudi na plenarni seji te amandmaje ponovimo. Zakaj? Gre za dva vsebinska dodatka. Prvič: moje osebno mnenje je, glede na poznavanje situacije, da s turizmom, geotermalno energijo in agroživilstvom, če hočete kmetijstvom, v Pomurju razvojnega preboja žal ne bomo dosegli. Pa bom poskušal utemeljiti, zakaj. Prvič. Zaradi tega, ker je donos na kapital v turizmu v dobrih časih od 4 - 5%. To so vsesplošno znani podatki - v dobrih časih. V časih, kakršni so danes, je tudi turizem v krizi. Žal tudi naše Moravske Toplice. In jaz se bojim, da se bo tudi tam zgodilo kaj nepredvidljivega, seveda si tega absolutno ne želim. Kar se tiče geotermalne energije, pri cenah surove nafte, kakršna je sedaj, ko se giblje med 70 in 80 in 90 dolarji na barel, je ta energija kot energetski vir, žal, nekonkurenčna. Tudi zaradi tega nekatere države v EU, ki imajo takšen potencial, namreč vse ga nimajo, denimo Nemčija, predvsem bivša Vzhodna Nemčija, za spodbuditev uporabe tega obnovljivega vira energije predvideva določene programe spodbujanja tega vira. Brez takih spodbud, žal, ta energija ni konkurenčna, in zaradi tega tudi projektov na tem področju ni. Trenutno sta v Pomurju dva namenjena izključno za ogrevanje, eden v Lendavi, drugi v Murski Soboti in tretji zelo uspešen projekt Ocean Orchids, kjer gre za gojenje orhidej. Spet govorim oziroma problematiziram donosnost na kapital ob takšni ceni surove nafte, kot v tem trenutku je. Tretja zadeva je kmetijstvo. O tem področju najbrž ni treba izgubljati veliko besede, kakšen je tu donos na kapital. Imamo sicer odličen projekt kolega Ferenčaka v Dobrovniku, odličen projekt vzgoja orhidej, ampak najbrž ne bo zdaj celotno Pomurje pridelovalo orhidej. Se strinjam, zagotovo ni rešitev v pridelavi pšenice in koruze, da je potrebno najti tudi druge rešitve, se prestrukturirati in tako dalje. Ne želim s tem oporekati, da ta tri področja niso pomembna. Prav gotovo so pomembna. In gre za nekatere primerjalne prednosti te pokrajine. Vendar poudarjam, razvojnega preboja Pomurja s temi tremi panogami, žal, ne bomo dosegli. V to sem prepričan. Zaradi tega predlog, da se dodata dve novi alineji, vezani na procesno industrijo, kovinskopredelovalno industrijo in elektro industrijo. Skratka, sam sem prepričan, da tudi brez industrije Pomurje ne more računati na nek razvojni preboj. To so področja, ki so tradicionalno prisotna v Pomurju. Procesna industrija denimo v Lendavi, z Nafto Lendava, Lekom, Ilirijo itn. Kovinskopredelovalna industrija je tradicionalno prisotna v Murski Soboti, danes zelo razvita v Gornji Radgoni, tudi v Ljutomeru. Ne bi pa pozabil tudi na pomembno področje, elektroindustrije. Skratka, želim, da odpremo tukaj še dodatne možnosti in se ne skoncentriramo le na tiste, res primerjalne prednosti Pomurske pokrajine glede na druge. To je prvi vsebinski predlog. Drugi vsebinski predlog, ki je sicer na odboru bil predlagal kot samostojni amandma, pa ga tokrat kot samostojnega pač ne moremo vložiti, ampak smo ga smiselno dodali k temu 3. členu, govori o tem, da je treba razmisliti o tem, ali ta sredstva, ki so namenjena, po moji oceni, predvsem za to, da bomo v Pomurju odpirali nova delovna mesta, da se izključno namenijo za ta namen, ne da se namenjajo ta sredstva tudi zato, da bomo v Pomurju s temi sredstvi izdelovali različne študije, ekspertize, strokovne podlage, projekte, dokumentacije, skratka, da se bo ta denar uporabljal tudi za izdelavo papirjev. Sam sem mnenja, da tisti posamezniki, ki bodo želeli kandidirati na razpise, ki se bodo odpirali na osnovi tega zakona, ki imajo projekte, ki imajo ideje, je prav, da za izražanje svoje resnosti pri realizaciji tega projekta, dokumentacijo, ki je potrebna za realizacijo tega projekta, pripravijo sami na svoj lasten strošek. S tem se izkaže resnost teh potencialnih investitorjev, da bodo to svojo zamisel, svoj projekt ali karkoli že, dejansko tudi uresničili. Ne bi želel, da bi dokumentacije, ki so v Pomurju že pripravljene, programi itn., itn., skratka papirologija, ob tej odprti možnosti, seveda, z neko metodo copypast: se dodan kakšen graf pa kakšna tabela, z novo platnico, se še enkrat, dvakrat ali pa trikrat prodal, da temu tako rečem. Zato želim, da to preprečimo, ker tega preprosto v Pomurju ne rabimo. Imamo dovolj projektov, imamo dovolj analiz, imamo dovolj programov, potrebujemo pa delovna mesta. In dajmo ta denar, ki ga ni veliko na razpolago, nameniti izključno in le v ta namen. Hvala lepa.
Dvakrat sem prosil, ne bom vam očital, da mi niste dali besede, da bi odgovoril na podtikanja gospoda Tanka. Da ne bom deležen zopet nekih obtožb po krive, ker gospod Tanko pričakuje, da jaz moram nadzirati računalnik in ekipo strokovnjakov, če bo kaj narobe. Sem odgovoren, zato opozarjam, da se je na žalost v zadnjem odstavku popravljenega poročila zopet zgodila napaka in zato vam predlagam, da prekinete sejo, za toliko časa, da bodo poslanci in poslanke dobili popravljeno besedilo, da ne bom zopet predmet obtoževanj kolega Tanka. Hvala.
Hvala lepa. Mi poveste prosim, samo to, kjer je nastala napaka. To bi pa rad videl. Če pritisnete prosim na [[...]]
V zadnjem odstavku dopolnjenega poročila. Je pa popravek v delu tam v dežurni sobi in bo, kolikor sem obveščen, vsak čas razmnožen.
Gospod Trofenik, če se strinjate, lahko nadaljujemo z razpravo. Ker gre pa za napako pri 6. členu, bomo poskušali do takrat to napako popraviti.
Spoštovani gospod podpredsednik, jaz nisem nič zahteval, jaz sem samo opozoril in se strinjam z vašim predlogom, samo ne želim biti predmet podtikanj. Hvala.
Hvala lepa. Ker se pa tiče tega, še enkrat ponavljam, da sem poudaril, da ni bil kriv človeški faktor v teku te noči in današnjega jutra. Izvolite, gospod Frangež.
Spoštovani gospod podpredsednik, to kar ste dejali, je še en dokaz za to, da mladost in modrost gresta z roko v roki. Jaz sem želel predlagati natanko to. Mislim, da imamo do 6. člena še dovolj časa in da lahko nadaljujemo sejo. Hvala.
Hvala lepa za ta konstruktivni predlog! Gospod Samo Bevk, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Jaz kljub temu mislim, da je do vsega tega prišlo zaradi preutrujenosti članov in članic odbora, ki je pristojno za to področje, in tudi strokovnih sodelavk in sodelavcev. Treba je vedeti, da so končali delo ob drugi uri zjutraj in da smo ob devetih zjutraj začeli sejo plenarnega zbora. To ni normalno delo in pravi čudež bi bil, če bi bilo poročilo pripravljeno brez napak. Mislim pa, da je lahko preutrujena tudi, bi rekel, ta podporna informacijska tehnologija ob tem neprestanem tempu. Toliko o tem. Sicer pa bom zakon o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010 do 2015, ki prinaša tej regiji 261 milijonov evrov, podprl. Glede amandmaja k 3. členu tega zakona pa bi dejal, da po mojem mnenju ni potrebna širitev z novimi področji, kot to nekateri v svojem amandmaju predlagajo. Ta 3. člen govori o ukrepih razvojne podpore za to regijo, po izvedbi programa spodbujanja, konkurenčnosti Pomurske regije v skupni višini 30 milijonov evrov, potem so tukaj spodbude za zaposlovanje, davčne olajšave za investiranje ter prednostna obravnava programov in projektov iz državnega in evropskega proračuna. Mislim, da tudi drugega odstavka ni treba širiti, kajti mislim, da so tukaj opredeljeni in navedeni ukrepi razvojne podpore zlasti za dolgoročne primerjalne prednosti, ki jih ima Pomurska regija. V vladnem predlogu so našteti geotermalna energija in drugi obnovljivi viri energije, trajnostno in konkurenčno kmetijstvo, agroživilstvo in seveda tudi turizem. Po mojem mnenju nima smisla ta zakon širiti še na druge programe. Sicer pa bo lahko regija konkurirala tudi na druge razpise posameznih ministrstev, Ministrstva za gospodarstvo in tudi na druge sklade Evropske unije in upam, bolj uspešno pridobivala evropska sredstva, kot je bilo to v preteklosti. Mene ne skrbi toliko, da, recimo, niso tukaj opisani v novem odstavku procesna industrija, kovinskopredelovalna in elektro industrija in morda bi se našla še kakšna panoga. Zelo težko bo realizirati četrto točko v prvem ukrepu razvojne podpore, to je, ustrezno črpanje sredstev iz programov evropske kohezijske politike, če pogledamo, kako je bilo to črpanje učinkovito v preteklih letih. Poglejmo, v letu 2005 je bila realizacija prejetih sredstev iz Evropske unije le 62,5%. Od predvidenih 483 milijonov evrov je bilo počrpanih 181 milijonov evrov manj sredstev ali kar za 0,66 odstotne točke bruto družbenega proizvoda manj. Tudi v letu 2006 Republika Slovenija počrpa le 77% predvidenih sredstev. Take številke so tudi za leto 2008, saj se je slabo črpanje nadaljevalo tudi v letu 2008 [[...]]
Gospod Bevk, amandma!
Ja. Hočem reči, če ne bomo uspešno črpali sredstev iz proračuna Evropske unije, potem nam tudi širitev, kot jo, na primer, predlaga Slovenska ljudska stranka v tem amandmaju, ne bo pomagala. Letos še lahko kritiziramo prejšnjo vlado, da je bila izrazito neuspešna pri črpanju evropskih sredstev. Zato bomo morali tako v letu 2009 kot v naslednjih letih narediti na tem področju dosti več, kajti v nasprotnem primeru nam bo opozicija vrnila kritiko, da tudi mi nismo bili dovolj uspešni pri temu delu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmajih k 3. členu? Prijava teče. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Meni se zdita oba predlagana amandmaja, ki ju je predlagala Poslanska skupina SLS smiselna in ju bom podprl. Ta 3. člen opredeljuje ukrepe razvojne podpore in zdi se mi, poleg tega, da se v drugem odstavku 3. člena dodata "avtocestna industrija in kovinskopredelovalna industrija", kajti doslej je bila tu navedena samo geotermalna energija in drugi obnovljivi viri, trajnostno in konkurenčno kmetijstvo ter agroživilstvo in turizem. Mislim, da je takšna težnja prav gotovo prišla iz Pomurja. Nenazadnje je bil gospod Žerjav tam pomemben gospodarstvenik s širokim znanjem. Moram reagirati na to, na kar zadnjič ni bilo možno. Tukaj je bilo zadnjič iz Poslanske skupine Zares v zvezi s kmetijstvom v Prekmurju zelo zaničevalno navedeno, da se Prekmurje zarašča, da samo koruzo gojijo in kot da so, skorajda bedaki tam in ne znajo, ne vedo, kaj pridelovati in tako naprej. Zelo negativno, zelo zaničevalno je bilo rečeno. Moram reči, da je prekmursko kmetijstvo zanesljivo najbolj konkurenčno v Sloveniji, ker ima tudi na nek način za poljedelstvo najboljše pogoje, če ni suše. Je pa mnogokrat v zadnjih 15-ih letih bila suša in potem je bilo ogromno pametnih ljudi iz Ljubljane, kako je treba tam druge kmetijske kulture pridelovati. Bili so predvsem iz humanističnih ved - Ljubljančani in se sploh z realnostjo nikdar v življenju niso srečali. Kajti celo življenje so bili v kabinetih, pri koritu, od otroškega vrtca naprej v politiki in tako naprej. Takrat, ko se je pa dejansko ptujsko kmetijstvo soočilo s problemi kot je suša, pa pred leti smo sprejeli interventni zakon, pa je takratni minister gospod Kopač potem dejal, da to je eden zakon, ki se ne bo nikoli izvajal, ter, da so zakoni, ki se ne izvajajo in potem [[...]]
Gospod Jerovšek, bi prosil, če razpravljamo o amandmaju [[...]]
[[...]]razpravljamo o tem, kaj je tukaj treba dodati, s tem se strinjam. Prav tako pa se strinjam tudi z drugim amandmajem, ki v šestem odstavku dodaja besedilo: "Sredstev namenjenih za spodbujanje razvoja Pomurske regije po tem zakonu ni dovoljeno dodeljevati in koristiti za izdelavo študij, ekspertiz, strokovnih podlag in na sploh dokumentacije ter za sklepanje svetovalnih pogodb." Mislim, da je ta amandma zadel na žebljico. Moram reči, da se mi zdi ta zakon pravi in ga spodbujam in ga podpiram. Ga pa jemljem, ne toliko kot izraz, ne vem, kako pristne, želje pomagati Prekmurcem, ampak ob nastalih problemih, ki so s stečajem Mure in vsem drugim, kar se v tisti regiji dogaja so tukaj, po mojem, začutili v nekaterih političnih opcijah izjemno priložnost, da se tudi napaja iz nesreče. Namreč, če tega ne bomo sprejeli, potem sem jaz skoraj trdno prepričan, da bo pol tega denarja, šlo za različne agencije, ki so locirane v Ljubljani in da se bo tisti denar vrtel tukaj, Prekmurje bo pa še bolj revno. Kajti poglejte, včeraj smo Zakon o Ljubljani sprejemali, tam je možno, da bo župan jemal brez razpisov, kar na podlagi pisma o nameri itd., tukaj, da bi dejansko prekmursko gospodarstvo ali pa župani prekmurskih občin imeli takšno možnost, tega ne predvideva, ali pa tisti, ki imajo programe. Seveda tukaj bom v zvezi s tem eno posebno vprašanje dal celo predlagateljem, ker po mojem vedo več, kot vem jaz, kajti tukaj v obrazložitvi so zapisali, da sredstva, predvidena po tem zakonu, morajo biti namenjena izključno za spodbujanje razvoja. Absolutno se strinjam in ne sme biti dopuščenih možnosti, da bi se posamezniki in združbe, opozarjam, koristili na račun različnih nepotrebnih svetovalnih in izdelovalnih ekspertiz. Besedo združbe, jaz mislim, da so zavestno zapisali. Beseda združbe se uporablja vedno za kriminalne združbe, narkomanske združbe in takšne podobne stvari in me zanima, ali imajo podatke, katera združba se je že prisesala na ta program? Včeraj sem videl tudi po tem, da je tisti zakon o Ljubljani po tem delu takoj pospremil z velikim intervjujem s predsednikom Mestnega odbora Zares, gospodom Gantarjem, in ker je tisto bistveno bolj pomembno od tega, kaj so rekli poslanci v razpravi, vidim poseben "piar" v ozadju. Če je bil včerajšnji zakon predvsem zakon Zaresa v povezavi z Jankovićem, je ta zakon predvsem zakon reševanja in suportiranja SD-ja. Ampak, seveda, v tem parlamentu [[...]]
Gospod Jerovšek, lepo prosim. Dovolite mi, da se držim poslovnika in zaradi tega, ker se bom držal poslovnika vas ponovno opominjam, razpravljajmo o amandmaju k 3. členu.
Ja, absolutno razpravljam o tem, tukaj piše o združbah [[...]]
Jaz vam ves čas sledim, ampak tega ne morem [[...]]
Tukaj piše o združbah, o amandmaju razpravljam, saj vendar tukaj piše v amandmaju in želim vedeti, katero združbo tukaj mislijo.
Upam, da nas še kdo posluša.
Gospod podpredsednik, kršite mi pravice in mi protiposlovniško skušate jemati besedo, medtem ko razpravljam o amandmaju. Seveda pa je treba imeti neko širino, povezovati nekatere stvari, pa tudi tisto, kar se v politiki pod mizo dela. To je namen parlamenta.
V redu, se vam opravičujem in s tem kršim poslovnik.
Dejansko se bojim, da je ta zakon priložnost za združbe. Vendar definirajmo, katera združba ima tu interese. Jaz vem, da imajo Pomurci, Prekmurci interes, in to nujen interes, ki ga moramo podpirati, ne samo za Prekmurje. Rad bi slišal, da Vlada misli tudi na druge regije, da se ne bo o Halozah začela pogovarjati, ko bo tovarna v Kidričevem "crknila", ko bodo tam delavci šli na ulice, ali pa v Beli krajini kaj vem katero podjetje in bo tam prišlo do revolta, in bo šele takrat Vlada začela razmišljati. Zaradi tega tu moramo izluščiti, kakšni so res ti nameni in interesi in ali so iskreni. Tokrat se je prvič zgodilo, da so te spodbude in ta denar resnično namenjen Prekmurju in Pomurju. Ali se bodo pa usedle združbe na to? V Sloveniji je ogromno teh združb. Združba belih ovratnikov, ki je dejansko povsem kriminalna, je tako močna, da je morda že vgradila v ta zakon vse instrumente, da se bo lahko iz tega denarja, ki bo šel direktno iz proračuna, napajala. In to je moja intenca - oddaljimo združbe od tega, da bi se direktno napajale. In pravim, ta zakon je, ob dolžnem spoštovanju gospoda Horvata, verjetno zakon, kjer vidi svoje interese Socialna demokracija, tako, kot je to včeraj videl Zares pri "ljubljanskem" zakonu. In se bojim, da bodo tudi današnji ali jutrišnji časopisi reflektiranje združb na spreten način, tako kot je aktualna včerajšnja zgodba, kaj predsednik Mestnega odbora Zares meni. Torej, zelo podpiram ta amandma. Dejansko se ne sme dogajati to, kar je največji problem v tej državi, ko je nek denar, se nanj obesijo agencije, svetovalne družbe in podobno, in vemo, po katerih kanalih in v kateri žep bo ta denar padel. To se ne sme zgoditi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Rad bi povedal samo to, da sem sledil vaši razpravi in v celotnem besedilu 3. člena združba ni omenjena. Amandmaji imajo prednost. Besedo za postopkovni predlog prosi gospa Cvetka Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz sem prosila za repliko, ker mislim, da je tipična. Kajti treba je pojasniti napačno tolmačenje ob omenjanju Poslanske skupine Zares. Gospod Jerovšek je rekel, da je Poslanska skupina Zares zaničevalno govorila o Prekmurju, o zaraščanju, o bedakih in podobno. Nič od tega ni res. Nobena od teh besed ni bila uporabljena. Nihče iz Poslanske skupine Zares ni rekel, da se zarašča, in da so v Prekmurju bedaki. Smo pa govorili o tem, in da krivda ni na ljudeh v Pomurju, pač pa v kmetijski, politiki, da so v Pomurju polja pretežno zasajena s koruzo. In mi vse skozi ponavljamo, da je treba in o tem govori tudi ta amandma, izkoristiti tudi geotermalno energijo v povezavi s kmetijskim, zgraditi rastlinjake in v Prekmurju narediti slovenski zelenjavni vrt. Da bomo lahko jedli zelenjavo tudi iz Prekmurja, kjer je izkoristek zdrave plodne zemlje, ki v Prekmurju je, lahko še večji in tudi več ljudi potem na hektar lahko prehrani takšna zemlja. Slovenska kmetijska politika je vsa pretekla leta forsirala živinorejo in s tem povezano sajenje koruze. Z zelenjavo se oskrbujemo samo še 30%, gospod Jerovšek, in to je strateško vprašanje. Hrana je strateška dobrina sodobnega sveta in tukaj vidimo v Zaresu priložnost v pridnih rokah Pomurcev in v izkoriščanju njihovih naravnih virov, ki jih predstavlja geotermalna energija s kvalitetno zemljo na ravnici. In v tem vidimo smisel in nihče, nihče gospod Jerovšek, ni govoril o tem, da so v Prekmurju bedaki. Morda pa so bedaki tisti, v narekovajih, ki takšne potvorjene stvari želijo razglasiti za mnenje neke poslanske skupine in na tem graditi svoj politični kapital.
Gospod Frangež, izvolite.
Gospod Jerovšek, imam proceduralno in v tem želim izraziti svoj najgloblji protest nad tem, kar ste dejali. Jaz sem relativno mlad človek, eden mlajših v tej dvorani, ampak nimam dovolj časa, da bi poslušal vaše neumnosti. Morda ste na ta način delali vi, morda ima tovrstna praksa v tej državi še kakšno daljšo tradicijo. Nekorektno je, dobremu zakonu, ki želi v teh kriznih razmerah zagotoviti ciljano pomoč ljudem v Prekmurju in v Pomurju, zagnati gospodarski stroj z novimi perspektivnimi projekti, zreducirati ta dober namen, pa ne samo dober namen, tudi domišljen pristop, kako bomo to naredili, s takšnimi insinuacijami, kot si jih privoščite. Predlagam, da v tej razpravi ne beremo amandmajev kot so vloženi. 10 minut časa, ki ga je izkoristil gospod Jerovšek, ni delal drugega kot malo sem in tja bral amandmaje, ki so vloženi. Za to res nimamo časa, ker se mudi s pametnimi rešitvami. Hvala.
Gospod Jurša, izvolite.
Hvala lepa. Jaz imam repliko na izvajanje gospoda Jerovška. Rad bi povedal eno. Ko obravnavamo ta zakon bi bilo zelo lepo, da uporabljamo terminologijo, ki je zapisana v naslovu zakona. Razlika med Prekmurjem in Pomurjem je velika. Na eni strani so Prekmurci, na drugi so sami Prleki, vsi skupaj pa tvorimo Pomurje.
Gospod Jerovšek, želite?
Proceduralno, gospod.
Lepo vas prosim, da daste takoj proceduralni predlog preden začnete razpravljati.
Jaz predlagam, gospod predsedujoči, da smo tu deležni vsi enakega tretmaja v nadaljevanju te seje in tudi nasploh. Gospa Oražem Zalokarjeva je dobila takoj besedo, brez da bi bila omenjena. Res je bila Poslanska skupina Zares omenjena. Tudi gospoda Jurše nisem omenil, je dobil repliko. Tu sploh ni bilo možnosti proceduralnih po dosedanjih pravilih. Če bi bila takšna možnost, sem jaz zadnjič, ko je gospa nastopala o tej zadevi, dvignil roko in sem želel replicirati na tisto, ampak jaz takrat nisem dobil besede. Moram povedati, da je ta protest popolnoma neupravičen. Jaz sem govoril o zaraščanju, o konotaciji, o koruzi, kako so Prekmurci neosveščeni, kako narobe govorijo. Nisem rekel, da so bedaki, da je bilo rečeno, da so bedaki, ampak, da je bila intonacija takšna, kot da so tam neki drugorazredni ljudje.
Kakšen je vaš proceduralni predlog?
Da imamo odslej pravico vsi, ko dvignemo roko, za repliko. Dobimo repliko, tudi če nismo omenjeni [[....]]
Tega se držim, vendar ne morem vsem naenkrat dati besedo [[....]]
Dve izjemi ste naredili in naj bo sedaj to pravilo. Gospodu Jurši pa, jaz dobro vem, kaj je Pomurje in ločim med Prleki in Prekmurci, česar ni ločila ministrica Širca v prejšnjem mandatu, ko je govorila o [[...]]
Hvala lepa. Gospod Miran Györek.
Proceduralno, ampak res proceduralno. Sem upal in se bal, da ne bo prišlo to tako daleč. In se čutim tukaj prizadetega, nenazadnje sem tudi z ostalimi kolegi člani matičnega delovnega telesa zjutraj do dveh sedel in obdelal vse amandmaje in člene zakona. In smo dosegli konsenz brez kreganja, na miren način, pri dveh treh amandmajih smo si bili različni po mnenjih. Delo je potekalo normalno. Tukaj pa zdaj vidim, da se zadevo zlorablja, v ene čudne vode se pelje cela stvar. Zopet gre tukaj za medstrankarsko prestreljevanje, za kar ni, jaz mislim, čas. Gre za tako resen zakon, ki ga Pomurci potrebujemo in čakamo vsak dan, da bo sprejet. Bi prosil kolege, ne glede v kateri stranki, pa tudi tiste, ki so bolj strpni, ne dajte se sprovocirati, pa pustimo, da s to zadevo gremo od amandmaja do amandmaja, kot smo šli na matičnem delovnem telesu. Gospod predsedujoči, vi ste razumen človek, vi lahko to speljete tako, da bo zadeva potekala normalno. Preveč pomemben zakon je, preveč resna tema je, preveč krizni so časi za Pomursko regijo in lepo bi prosil prisotne, da končamo delo na razumen, normalen način. Hvala za razumevanje.
Hvala lepa za vaš proceduralni predlog, ki mi je v podporo. Nadaljujemo. Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Pri 3. členu, ki govori o ukrepih, o razvojnih podporah, h kateremu je tudi vložen amandma, je treba vendarle opozoriti tudi na to dejstvo, da je kriza, gospodarska in finančna, prišla vsakič, ko je prišla, ob nepravem času. Vendar je pa pomembno dejstvo to, da se pa ob teh krizah odkrijejo vse tiste nepravilnosti ali pa zgrešene politike, ki so se odvijale na posameznih področjih. Če se danes srečujemo z ukrepi in razvojnimi podporami, ki vsebujejo pravzaprav prav vsa poglavja in področja, ki bi morala biti v sedanjih obdobjih bistveno bolje rešena, zaradi tega, ker je Pomurje ves čas tudi imelo status najmanj razvite regije in bi učinek vseh regionalnih sredstev, ki so bila namenjena v to področje, moral biti bistveno večji, kot je danes. Ko ugotavljamo, da vse, kar je bilo narejeno, je očitno bilo ali zgrešeno ali pa vloženo s premalo spremljanja. Kakšni učinki bodo iz tega dejansko tudi nastali. Šele težave Mure so očitno odprle oči in prisile Vlado in danes tudi Državni zbor, da sprejema dodatne ukrepe in razvojne podpore prav za Pomurje. To je tudi neka logična posledica teh kriznih časov, da se poskuša obvladati ta izjemno velik problem. Ena od izjemno pogumnih odločitev Vlade je bila ta, da poskuša z zakonom pristopiti in čim prej presekati takšno razmerje [[...]]
Gospod Veber, bi vas prosil, moram se držati. Vaš poslanski kolega Kampuš me je na začetku zadolžil za to, ko je dal podporo. Govorite, prosim vas, o amandmaju, ne o zakonu in o tem, kar se zdaj dogaja in o kriznih časih. O amandmajih k 3. členu. Lepo prosim, to je točno definirano, kaj to pomeni. Dva amandmaja sta. Prosim.
Torej odprt je 3. člen. Ne želim imeti polemike glede tega, ali govorimo o 3. členu. Amandma k 3. členu, eden od amandmajev, ki ga imam tukaj pri sebi, govori o tem, da se doda nov šesti odstavek - ali je to? In da ta tretji odstavek govori o tem, da sredstva, namenjena spodbujanju razvoja Pomurske regije, po tem zakonu ni dovoljeno izdelovati in koristiti za izdelavo študij, ekspertiz, strokovnih podlag, na sploh dokumentacije ter sklepanje svetovalnih pogodb. Jaz razumem ta odstavek, da se sredstva, ki jih s tem amandmajem ne smemo dodeljevati za ekspertize in študije, nanašajo prav na vse ukrepe, ki so v tem 3. členu navedeni. Zdaj pa lepo prosim, preden nadaljujem razpravo, ker ne želim zavlačevati te razprave z neproduktivnostjo, ali prav razumem, da se ta amandma nanaša prav na vse te ukrepe: program spodbujanja konkurenčnosti Pomurske regije, spodbude za zaposlovanje, davčne olajšave za investicije, prednostna obravnava programov in projektov iz Pomurske regije. Ali je to ta del? Tako da, mogoče predsednik, če prav razumem, jaz želim razpravljati samo o tem in se bom tega držal.
Želel bi povedati samo to, povejte to, oprostite, da vam tako rečem, s čim se strinjate in s čim se ne strinjate pri tem amandmaju. Potem bomo lahko potem razpravljali. Težko bom pa jaz dajal odgovore ali je to pravilno ali ni.
Poglejte, če govorimo o ukrepih razvojne podpore, in o teh amandmajih, lahko povem, da se seveda lahko strinjam s tem, kar ta amandma govori, da se sredstva ne namenjajo za to področje. Hkrati to očitno pomeni, da vsa dosedanja politika, ki je bila peljala na tem področju in so se financirale tudi ekspertize in določene razvojne naloge, študije, očitno niso bile pravilna odločitev. Vendar tukaj se odpira pomembno vprašanje. Ali bomo vse razvojne podpore za vse te naštete programe in spodbude resnično lahko izvedli brez ustreznih študij, brez ustreznih analiz, brez ustreznih dokumentov, ki bodo tudi utemeljevale te odločitve in ki bodo ne nazadnje tudi lahko omogočile izmerljivost? torej spremljanje teh ukrepov in tudi izmerljivost. Tako, da imam pač pomislek glede tega amandmaja, kajti lahko se zgodi, da bodo ti ukrepi, ki jih tukaj načrtujemo, ravno tako postali slabo načrtovani, kot so očitno bili slabo načrtovani v preteklosti. In seveda, zato tega amandmaja tudi ne morem podpreti, ker se mi zdi, da je treba ta problem vendarle dovolj resno obravnavati in predvsem tudi pripraviti ustrezno in strokovno gradivo za to, da se bodo ti ukrepi lahko izvajali. Predvsem pa želim opozoriti, da izdelava študij, ekspertiz, strokovnih podlag in dokumentacije ter sklepanje svetovalnih pogodb poskuša vsebovati ne samo razmere na posameznem področju, ki se nanašajo na te ukrepe prav v Pomurju, ampak mislim, da bi bilo nujno treba ugotoviti, kaj se bo zgodilo na ostalih območjih, če te ekspertize ne bodo vsebovale dejanskih razmer, ki so nastale v tej finančni in gospodarski krizi tudi na ostalih območjih v Republiki Sloveniji. Lahko trdim, da je v Sloveniji najmanj Kočevsko eno tistih območij, ki imajo primerljive in upam si reči, celo slabše rezultate, ki bi jih bilo treba dodatno analizirati in izdelati ekspertize, da ukrepi, ki bodo izvedeni v Pomurju, ne bodo imeli še večjih negativnih posledic na vse tiste regije, na vsa tista območja, ki imajo primerljive rezultate s Pomurjem. To je, se mi zdi, izjemno pomemben trenutek, kajti ne bi se želel srečevati s problemom, da je ena rešitev naredila potem deset zelo težko popravljivih posledic na drugih območjih. Vse te analize, vse ekspertize, vse, kar se bo počelo, mislim, da je resnično treba početi z vso resnostjo in da predvsem tudi Vlada z vsemi organi, ki jih predvideva v tem zakonu, ne bo ponavljala napak iz prejšnjih obdobij. To so tista resna opozorila, za katere mislim, da so na mestu. Ekspertize še kako potrebujemo, da se ne bomo odločali na pamet. Vendar opozarjam, ni dovolj, da narediš ekspertizo samo v enem kozarcu, če imaš pa vsebino, ki gre v ta kozarec, v dveh litrih, desetih litrih in tako naprej. Skratka, problem je dejansko kompleksen in mislim, da bomo ta problem tudi kompleksno morali reševati, ne samo na enem območju, ampak tudi na drugih območjih, ki imajo primerljive ali še slabše razvojne kazalce, o katerih se danes pogovarjamo glede Pomurja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jakob Presečnik, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Govorimo o dveh amandmajih k 3. členu, pa bi uvodoma samo en stavek rekel. Žal nimamo pokrajin, da bi take stvari lahko reševali in ob tem tudi tega, kar je kolega Veber zdajle na koncu povedal, s tem se seveda globoko strinjam. Pri 3. členu pa ne razumem oziroma rekel bom takole, nisem bil prisoten na seji, ker nisem član odbora, ki je to danes ponoči obravnaval, in nisem poslušal obrazložitve oziroma mnenja predlagatelja, mnenja Vlade, zakaj zavrača dodatek k temu drugemu odstavku 3. člena, ki govori o razvojnih spodbudah zlasti za naslednje dejavnosti, ki jih navajate, geotermalne energije, trajnostno in konkurenčno kmetijstvo in agroživilstvo in turizem. Gre za to, da predvsem kolegice in kolegi iz Prekmurja zagotovo veste, katere so tiste dejavnosti, ki imajo določen potencial na področju Pomurja. Zagotovo, po konzultaciji s kolegi, o te vrste industrije, procesna industrija, kovinskopredelovalna in elektro industrija, tiste industrije, ki imajo tako kadrovski, prostorski potencial, ne vem, vse te potenciale, ki so potrebni za to, da neka veja dobi nov zagon. Po mojem poznavanju in predvsem po poznavanju kolegov iz Pomurja je zagotovo treba v 3. členu dodati oziroma v drugem odstavku 3. člena dodati te dejavnosti. Predvsem bi rad slišal v nadaljevanju predlagatelja, zakaj; ker predvidevam, glede na to, da je odbor temu nasprotoval in koalicija temu prvemu amandmaju k 3. členu; predlagatelj temu nasprotuje. Rad bi v nadaljevanju slišal, zakaj predlagatelj omejuje možnost panogam, ki jih bo ta zakon prvenstveno skušal reševati oziroma izkoristil tiste panoge, ki bodo lahko prvenstveno izkoristile možnost pomoči v skladu s tem zakonom. Tega ne razumem, zato pričakujem mnenje predlagateljev oziroma mnenje Vlade. Kar pa se tiče drugega amandmaja k 3. členu je pa že naš kolega Žerjav, ki je avtor teh dveh amandmajev, pojasnil, zakaj predlagamo ta amandma, da se ne bi na koncu pokazalo, da gre večina denarja za neke projekte, ki bi bili delani že drugič, tretjič in kaj jaz vem kolikič. Da gre predvsem denar, ki je namenjen razvoju, ki je namenjen spodbudi, dejansko za konkretne spodbude. Zaradi tega, kot rečeno, ne razumem predvsem kolegov in kolegic iz področja Pomurja, zakaj nasprotujejo temu delu oziroma ali imajo mogoče kakšne druge dejavnosti, ki bi jih bilo namesto teh treba vključiti v ta drugi odstavek 3. člena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Opozoril bi vas, da glede na to kar, je rekel gospod Trofenik, za popravek poročila, da ste popravek popravka poročila dobili na klop. Besedo ima gospod Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Jaz bom skušal ostati v okvirih obravnavanih amandmajev k 3. členu. To pa zaradi tega, ker gre za bistvene predloge, ki bi jih v okviru današnje razprave moral Državni zbor kot takšen, z upoštevanjem, da nas poslušajo predstavniki Vlade, razumeti, kaj pravzaprav prinaša ta dopolnitev amandmaja k 3. členu. Ni nepomembno tukaj spomniti na dejstva, da nam pokrajine manjkajo. Ni nepomembno prezreti dejstvo, da je predlagatelj v tem amandmaju bil izredno precizen in konkreten. To pa zaradi tega, ker je izhajal iz življenja na tem območju, katerega predmet je obravnava današnjega zakona. Če predlagatelj ne bi izhajal iz nekih predpostavk, da je tukaj konkretiziral stvari, potem bi bilo to težje razumljivo. Razumem, da morda vsi nimate, bom rekel, tega občutka, iz česa, iz katere osnove pravzaprav predlagatelj izhaja, bom skušal obrazložiti. Procesna industrija - gre za nadgradnjo nečesa, kar je tam že. Gre za širitev, ki se lahko zgodi v najhitrejšem možnem času. Se pravi, to sta dve pomembni dimenziji, ki bi ju bilo ob upoštevanju še katere, ki jo bomo morda v razpravi k temu amandmaju še dosegli in ugotovili, nujno treba upoštevati. Ko govorimo o naslednji alineji, kovinskopredelovalna in elektroindustrija, tukaj lahko ugotovimo podobno vsebino. Predlagatelj je izhajal iz nečesa, kar tam, na tem območju, že obstaja. In tisto, kar se lahko najprej zgodi in to, pravzaprav to območje potrebuje, se pravi potrebuje takšne ukrepe, takšne vsebine, da se bodo sredstva razporejala v tiste projekte, ki učinkujejo takoj. In v teh dveh alinejah je to zagotovo utemeljeno. Podpiram torej ta predlagani amandma z dodatkom dveh alinej v drugem odstavku 3. člena. Ni pa to edini predlog. Je še en amandma k istemu členu, to, kar je v imenu predlagatelja kolega Radovan Žerjav na začetku razprave utemeljeval. Morda se nismo dobro poskušali in nismo razumeli, na kaj je pravzaprav želel opozoriti. Imamo dovolj študij, imamo dovolj projektov, imamo dovolj vsebin, ki jih je mogoče realizirati izredno hitro, te bodo učinkovale, te bodo pomagale Pomurju v najkrajšem možnem času. Torej ne zapravljati časa pri tako pomembnih odločitvah kot je vsebina zakona, o katerem govorimo. Prepričan pa sem, da bodo, spoštovane kolegice in kolegi, sledili tem utemeljitvam. Prihajajo iz nekega spoštovanja, domoljubja do tistega območja, iz katerega poslanke in poslanci prihajamo. Če danes obravnavamo to območje, ki je v primerjavi z Ljubljano nekje v določenih vsebinah zaostalo celo 30 let, je to tisto, kar daje tudi poslankam in poslancem neko znamenja, da moramo ukrepati hitro. Želim, da se poslušamo tudi pri tako majhnih vsebinah predlogov amandmajev, kot je ta v 3. členu. Lepo prosim za podporo, kajti tudi sam bom to podprl. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Danijel Krivec. Prosim.
Hvala za besedo. Jaz včeraj nisem bil na odboru, vendar pozorno poslušam tematiko, ker mi je blizu, mi je zanimiva in se kar strinjam z nekaterimi kolegi iz koalicije, ki pravijo, da je preutrujenost vzrok za nekatere težave, s katerimi se srečujemo. Vendar ne samo preutrujenost odbora in služb Državnega zbora, ampak očitno tudi preutrujenost same Vlade, ker prihaja z zakonom, ki je sicer dobronameren, ni pa domišljen. Absolutno ni domišljen. In ko navajate konkretno, da je primer dobre prakse primer Posočja, ogroženega območja, ki je podobno kot Pomurje, tam ni projektne pisarne. Tam ni dodatnega sekretarja, ni dodatnih služb. Vsi ukrepi, ki so bili v Posočju v zadnjih 10-ih letih izvedeni na tem segmentu, o katerem danes govorimo in opravljamo razpravo, so potekali preko obstoječih služb in obstoječih ministrstev in ukrepov. Ko pa govorim o državno tehnični pisarni, je bila pa vzpostavljena zato, da sanira stavbni in drug fond na tem območju, se pravi ne govorimo o razvojnem delu. Razvojni del so prevzele razvojne agencije v tem območju. Tukaj pa ustanavljamo na nek način nek nov uradniški pristop z državnim sekretarjem, kar je samo dodatna birokracija, ki jo iz Ljubljane selimo na periferijo in po moji oceni bo neučinkovita. Pa še en primer, ko ste se sklicevali v preteklosti in tudi v medijih berem, da je dober primer oziroma dobra praksa Zakon o Posočju. Tam je bil ustanovljen svet za razvoj Posočja, v katerem so bili vključeni ministri, ki so imeli kakršenkoli neposreden vpliv na določene, bi rekel, ukrepe. V tem svetu so sedeli župani in direktorji razvojnih agencij. To pomeni, da jaz absolutno podpiram ta amandma, ki ga Ljudska stranka vlaga k temu členu, kajti na nek način vsaj malo zajezi neko možnost nekega prevelikega ukvarjanja z birokracijo in dodatnimi študijami, ekspertizami in vsem ostalim. Tudi moti v tem 3. členu, ko navajamo tako, bi rekel, taksativno nekatere razvojne možnosti, pobude. Saj niti ne vemo, saj mogoče se bo pojavila kakšna nova, pa ne bo v zakonu napisana in je ne bomo mogli spodbujati. Bistveno bolj primerno bi bilo, da bi napisali, da se ukrepi razvojne podpore temeljijo na njihovem razvojnem programu, za katerega verjamem, da so ga kot regija sprejeli, ker smo ga morale vse regije v Sloveniji sprejeti. To je podlaga za to, da se ukrepi izvajajo. Ko smo govorili o tem, da bo proračun 2010-2011 programsko naravnan in bo imel težnjo, da bo programsko reševal stvari, tam bi bila možnost, da vse te stvari rešujemo na enak način za celotno območje Slovenije. Določili bi, programsko, koliko pripada Pomurju za določene ukrepe, ki jih ministrstva morajo izvajati. S tem zakonom povečujemo ali pa odpiramo možnost, da se zadeve podvajajo, da se zadeve na novo postavljajo in jaz v to močno dvomim in me na nek način tudi skrbi ta 3. člen. Kajti možnost programskega črpanja daje že proračun. Tako ste v memorandumu navajali in v tem proračunu 2010-2011, bi enostavno skozi ministrstva določili, katere ukrepe v Pomurju je treba izvesti. Ne pa, da bo to neka dodatna inštitucija izvajala. Zelo me skrbi tudi, ker niti pri 3. členu niti pri amandmajih, nikjer, niti pri usklajevanju niso bile kaj dosti upoštevane lokalne skupnosti in razvojna agencija tega območja. To ni dobro. Tudi, ko govorite v četrti alineji 3. člena Prednostna obravnava programov in projektov iz pomurske regije - govoriti o prednostnem, poznamo iz drugih območjih, kjer se govori o nekem prednostnem, možnosti prednostnega črpanja. Poznam zelo dobro Zakon o Triglavskem narodnem parku, kjer je taka dikcija, pa noben projekt iz tega območja ni imel možnosti te prednosti uveljavljati. Zato me ta dikcija tudi skrbi in neumno je to pisati, če se pa opredelimo, da bomo namenili konkretna sredstva za Pomurje. Ne vem, zakaj pisati potem še prednostne liste in upoštevati to. Res je, da nimamo regij, imamo pa statistične regije, ki so bile zadolžene, da sprejmejo razvojne programe za svoja območja. Jaz upam, da je Pomurje tudi sprejelo svoj razvojni program in da se bodo po tem razvojnem programu na nek način tudi odvijali ti ukrepi. V vsakem primeru pa ukrep, ki bo prišel iz neke višje instance, brez neke kvalitetne razprave in podlage v lokalnem okolju zanesljivo ne bo zaživel. Dobra praksa, ki je bila v Posočju, je bila tudi ta, da so si lokalne skupnosti med seboj v posameznih proračunskih obdobjih razdelila ta programska sredstva brez velikega prehitevanja ena druge in da so se v določenem območju razvijale stvari v eni občini, v naslednjem območju v drugi občini. Na ta način se je tudi ta ukrep pokazal za učinkovitega. Jaz upam, da bo ta možnost in zmožnost se odvila tudi na osnovi tega zakona v Pomurju. Sem pa prepričan, da je sicer dobronameren, zanesljivo pa ni dobro pripravljen, dobro napisan, kajti v nasprotnem primeru ne bi bili vsi členi amandmirani na odboru in deležni popravkov. Kot sem rekel, še enkrat, že obstoječa struktura države razvojnih agencij in vseh ukrepov, ki se odvijajo na celotnem območju Republike Slovenije, in nenazadnje tudi vaš novi pristop, ki govori o programskem umeščanju novega proračuna 2010-2011, omogoča vse tisto, kar pišete v tem zakonu, ker na nek način podvajate, na drug način pa s tem, ko ne zapišete vseh možnih prednosti, ki jih Pomurje ima, lahko celo na nek način določene pobude, ki bodo iz tega prostora nastale, ovirate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat vas moram opozoriti, čeprav je bila razprava zanimiva, toda razprava o zakonu, razpravljamo pa o amandmajih. Besedo ima gospod magister [[...]]Da ali ne? [[Ne.]] Gospod Zvonko Černač.
Hvala lepa. Razpravljamo o amandmaju, vendar je vsebina tega amandmaja tako široka, predvsem v tistem novem odstavku, ki govori o tem, da sredstva, namenjena za spodbujanje razvoja Pomurske regije, ni dovoljeno dodeljevati in koristiti za izdelavo študij, ekspertiz, strokovnih podlag in nasploh dokumentacije ter za sklepanje svetovalnih pogodb, saj se dotika praktično celote tega zakona. Rečeno je bilo, da naj bi Zakon o razvojni podpori Pomurski regiji predstavljal nek nov razvojni model. Tega ne predstavlja. Predstavlja karikaturo tega razvojnega modela, če smo čisto pošteni. Praktično vsi členi, razen 7. in 12., so bili na matičnem odboru včeraj amandmirani. Kljub temu pa zakon ni bil izboljšan do take mere, da bi bil lahko v teh razmerah operativen. Zakon je predvsem slaba vest Vlade zaradi tega, ker pred pol leta ni bila sposobna nameniti 5 do največ 10 milijonov evrov za Muro, s katero bi se ohranilo 3.000 delovnih mest. V tem zakonu ni problem 261 milijonov evrov za 1.000 delovnih mest. To je problem tega zakona in to je problem tudi 3. člena. Tudi v tem členu je navedeno to, kar je bilo že rečeno, mešajo se posamezni operativni programi, ki tečejo po ustaljenih tirih in ki bi jih bilo z boljšim delovanjem vladnih služb in ministrstev treba pospešiti. In se umešča v ta zakon nekaj, kar je že vsebina nekih drugih programov, nekih drugih projektov in nekih drugih zakonov. Treba je izraziti obžalovanje, da včeraj ni bil amandmiran 12. člen, ki ukinja projektno pisarno. Ta člen je torej zaprt in ga na tej seji ni mogoče amandmirati, vendar pa je ta novi odstavek 3. člena, ki ga predlaga Slovenska ljudska stranka, nekako povezan s temi stroški, s to birokracijo, ki jo iz Ljubljane prenašamo v Pomurje oziroma v Pomursko regijo, češ, s tem bomo pa tistim, ki tam živijo, pomagali. Nič ne bomo s tem pomagali. Gospod Horvat, ki danes sedi tukaj, je prvi strošek na podlagi tega zakona, ki bo bremenil oziroma že bremeni Prekmurje. Imenovan je bil za guvernerja, kot se je eden izmed njegovih sodelavcev šaljivo izrazil, preden je ta zakon stopil v veljavo. Danes imamo zakon na mizi, o njem razpravljamo, govorimo o tem v amandmaju k 3. členu, da naj bi zmanjšali te nepotrebne birokratske stroške, in zakon, še preden je bil uveljavljen, Pomurju prinaša nov strošek, ki se ne bo kazal v nobeni učinkovitosti in v nobenem konkretnem rezultatu. Bilo je že rečeno, vse regije v tej državi imajo regionalne razvojne programe, vse. Imele so jih za obdobje 2007-2009, zdaj jih pripravlja za obdobje 2010-2012. Imamo regionalne razvojne agencije, ni treba dodatnih svetovalcev, dodatnih birokratov, ki naj bi na neki pisarniški način pospeševali razvoj. V tem zakonu je glavni očitek ta, da ni nekih neposrednih ukrepov, ki bi lahko v relativno kratkem času dali neposredne rezultate. Žal pa je potrebno povedati, da tudi tistega ni, kar je bila ta ista vlada sposobna narediti včeraj pri Zakonu o glavnem mestu, neposrednih aktivnosti za črpanje sredstev [[...]]
Gospod Černač, Zdaj pa dosti. Vas lepo prosim, omejite se na razpravo o amandmajih. Veste, zvito vodite to svojo razpravo, da na koncu moram povedati, prosim, posvetite se amandmaju. Moram biti dosleden do vseh. Jaz razumem, kaj hoče povedati, mi ni potrebno še dodatno razlagati. Hvala. Izvolite.
Spoštovani, gospod predsedujoči, jaz upam, da ste me dobro in pozorno poslušali. Govoril sem samo o tem, kar je povezano s tem amandmajem k 3. členu. Govoril sem o tem, kar ta amandma prinaša, v kolikor bo sprejet. V kolikor bo ta amandma sprejet, prinaša odpravo nepotrebnih administrativnih, birokratskih stroškov, možnosti za zaslužkarstvo za neke svetovalce in omogoča, da bo več denarja ostalo za razvoj te regije. O tem sem govoril in ta amandma govori točno o tem, zaradi tega ne razumem, zakaj ste me prekinili. Prav bi bilo, da bi vsaj po tistem, ko je Vlada svojo priložnost pred pol leta že zamudila, to ambicijo izkoristila v tem zakonu. Žal se bojim, da bo tudi s tem to zamujeno, mogoče se lahko delno popravi s sprejemom tega in ostalih amandmajev, ki so s strani opozicije predlagani. Hvala.
Besedo ima gospod Matevž Frangež. Izvolite.
Dosledno se bom držal vsebine obeh amandmajev. Najprej glede širitve v drugem odstavku 3. člena. Jaz bi želel opozoriti na ključno besedilo pred naštevanjem posameznih alinej, ki pravi: "Pri opredeljevanju in izvajanju ukrepov razvojne podpore se upoštevajo zlasti, naslednje dolgoročne primerjalne prednosti in razvojne usmeritve Pomurske regije." To pomeni, da so vse dejavnosti, tudi tiste, ki verjamem, da jih korektno in dobronamerno predlaga mag. Žerjav, zajete že v osnovni verziji zakona. Tukaj lahko pridemo do vprašanja, da bomo z amandmaji licitirali vse dejavnosti, ki predstavljajo dolgoročno primerjalno prednost Pomurja, v končni fazi tudi do povsem trivialnih dejavnosti. Seveda namenoma banaliziram to situacijo. Obstoječa dikcija zakona dopušča možnost, da tudi v Pomurju gradimo na procesni industriji, na elektro industriji, na močni kovinskopredelovalni industriji in spremenjen amandma k temu prav nič ne prispeva. Drugič. Mi smo se zaradi dobronamernih opozoril mag. Žerjava, ki mu žal danes niso sledile dobronamerne razprave nekaterih predgovornikov, lotili vprašanja, na kakšen način zagotoviti čim večjo transparentnost pri izvajanju tega zakona in zato smo v izogib temu, na kar nakazujejo predlagatelji v točki, ko želijo zožati možnosti zakona, da bi bil učinkovit pri izvajanju, določili v 12. členu natančno, da morajo pripraviti letna poročila, da Služba Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pripravlja letna poročila, Vlada in Državni zbor pa jih potrdita in obravnavata zato, da natančno vidimo, kaj se bo s sredstvi iz tega zakona dogajalo, kako se dosegajo učinki teh razvojnih sredstev in podobno. In vse ostalo so žal zlonamerna podtikovanja, ki ne prispevajo h kakovosti tega zakona. Še nekaj bom rekel, če ste že takšni zavezniki transparentnosti, zakaj potem v proračun na vseh postavkah linearno ne napišemo, da sredstev iz tega proračuna ne moremo porabljati za raziskave, ekspertize in podobno. Jaz se strinjam, da je v marsikateri točki v zgodovini te države ogromno denarja šlo po nepotrebnem za te stvari. Ampak, dragi moji, če mene vprašate, smo ta razvoj te države doslej vodili kljub vsem ekspertizam preveč na pamet. In ne gre za to, da potrebujemo v Pomurju bazične raziskave o tem, kaj je za to okolje primerno in kaj ne, gre pa za to, da so se tudi v tem okolju v smislu zagona gospodarske aktivnosti predvidevale nekatere javne investicije - gospodarsko središče z inkubatorjem. V geotermalno energijo bo treba veliko vlagati. Sam, glede na to, da dikcija obstoječa v drugem odstavku govori tudi o obnovljivih virih energije, ne samo o geotermalni energiji, želim posebej podčrtati možnosti, ki jih daje hidroenergija reke Mure v Pomurju. In jaz vas vljudno prosim, da se osredotočimo na bistvo tega zakona. Jaz si srčno želim razpravljati tudi pri naslednjem členu in upam, da bom še danes do te priložnosti prišel.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, replika. Pa naj bo replika!
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, ste razumeli, da ste danes že dali repliko brez omembe imena in se zahvaljujem, da ste korektno ravnali. Želim pa replicirati, kljub nesramnosti, samo na kolega Frangeža, na tisto, ko je dejal, da se želi s tem amandmajem zožiti možnosti zakona, da bi bil učinkovit pri izvajanju. Jaz sem mu hvaležen za to dikcijo, ker je odstranil meglo - kaj je bistvo pri tem zakonu in v kar so zadeli v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, da bi se večina denarja preko izdelav študij, ekspertiz, strokovnih podlag razdelila, razgubila in, kot je vedno pri takih zakonih, ki so dostikrat praktično potuha korupcije. In, gospod Frangež je to zelo jasno povedal, pravi, da bi se s tem zožila možnost zakona, da bi bil učinkovit pri izvajanju. Ravno na to se tista infrastruktura, očitno njegove stranke, zanaša, da bo ta zakon koristila, kot pijavka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o teh dveh amandmajih k 3. členu? Prijava teče. Še enkrat bi vas spomnil, razpravljamo o dveh amandmajih k 3. členu, ne o zakonu. Gospod mag. Radovan Žerjav, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Torej, kar se tiče teh ekspertiz in raznoraznih gradiv, tega imamo v Pomurju dovolj. In ne razumem tega žolčnega zavzemanja za to, da bi tudi ta sredstva, ki jih ni veliko, ponovno uporabljali za izdelavo ekspertiz, analiz in tako naprej. Mi tega ne rabimo! Ali me razumete?! Pomurci papirjev, dokumentacije ne potrebujemo več, jih imamo dovolj! In problem je pravzaprav po celotni Sloveniji enak. Vsi znamo na papirju marsikaj napisati, narisati, ko pride do realizacije - takrat pa šepa. Takrat smo pa veliko manj uspešni kot pri izdelavi takšnih in drugačnih primerov. Ta teden smo bili na Upravnem odboru Pomurske gospodarske zbornice, tudi gospod predsednik Vlade je bil tam prisoten. Kjer so nam pomurski gospodarstveniki predstavili, kaj imajo na zalogi, katere projekte in koliko. 40 projektov je danes "ready to go". Eden rafinerija, 5 energetika, 1 kemija, varna in zdrava hrana 12 projektov, zelišče, farmacija en projekt, turizem 7, tehnološka posodobitev ali širitev obstoječe dejavnosti 12, logistika ena, vse skupaj milijardo sto, pa če odvzamemo rafinerijo je to 220 milijonov. 40 projektov "ready to go", mi se pa pogovarjamo o analizah, ekspertizah in tako naprej. 3.000 delovnih mest smo izgubili čez noč. In če rečemo v tem letu zagotovo skoraj 4.000. Prosim vas lepo, ne govorite mi o analizah in ekspertizah. Jaz vem, da jih je ogromno naredil tudi sam dr. Horvat. Veliko jih je tudi sam pripravil. In tu imamo priložnost, da to znanje in vse skupaj izkoristimo. Ne mi sedaj govoriti, da bomo še nove in nove in nove delali. Kdaj bodo pa prišla delovna mesta. Mi jih rabimo sedaj in tukaj, ne jutri in pojutrišnjem. Hvala lepa.
Gospod Franc Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, podpredsednik, predstavnik Vlade, guverner Prekmurja, lep pozdrav. Jaz mislim, glede na nekatere razprave v zvezi z amandmajem k 3. členu, da se dodata še dve alineji, glede na to, da so nekateri razpravljali, da je že iz samega zakona, možno zlasti to, to, in potem pač nadaljujejo, da seveda tu ni verjetno velike dileme ta amandma podpreti, če še določeni dve zadevi dodamo zraven procesno industrijo, kovinskopredelovalno in elektro industrijo. Bolj me pa skrbi, da koalicija ne bo šla vštric predloga tudi drugega amandmaja, kjer je zapisano, da se sredstva za spodbujanje Prekmurja po tem zakonu ne smejo dodeljevati prav za to, kar je bilo tik pred menoj povedano, torej za razne študije, ekspertize, strokovne podlage in tako dalje, in da bi se posamezniki in družbe s tem denarjem okoristile. Ta amandma ima vso svojo logiko, glede na to, da je, tako kot je bilo že rečeno, veliko projektov tudi narejenih. Ena od logik je seveda tudi ta. Slaba izkušnja, ne samo v tem primeru, ampak Prekmurcev, definitivno pa tudi celotne Slovenije, s tem, kako je gospod Druškovič prevzel pred, ne vem, šestimi, sedmimi leti del Mure in jo se spravil na kant. Na ta način, da je pa seveda pobral denar, tudi tisti denar po Zakonu o zaposlovanju in zavarovanju v primeru brezposelnih in tako dalje in stvar menda stoji že več kot 6 let na sodišču. Torej [[...]]
Gospod Pukšič, vas lahko spomnim na amandma.
Gospod podpredsednik, jaz sem celo prebral amandma, zakaj ne takšnih ekspertiz, ker seveda takšne ekspertize bi koristile samo posameznikom oziroma kakšnim posameznim združbam, ki se pa seveda znajo okrog državnega denarja zelo hitro organizirati. Torej ekspertiz tudi ne rabimo, tudi zato ne, ker imamo že v zdajšnjem zakonu o davku od dohodka na pravne osebe možnost raznih olajšav. Tudi v tem zakonu celo piše, regijske olajšave, ampak razumem, da se to seveda ne koristi, čeprav bi tudi država lahko to koristila, pa se ne, v raznih razpisih. Seveda se pa ne zato, ker pač regij žal nimamo. Naslednje, kar je seveda pomembno povedati. Sedaj imamo veljavno zakonodajo o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, žal tudi tega ne izvajamo oziroma Vlada ne izvaja. Seveda imamo Službo Vlade za lokalno samoupravo, imamo razpis, približno 4 milijarde kohezijskih in strukturnih sredstev za celotno perspektivno območje 7 do 13. In tukaj smo že opozarjali in opozarjamo že dobrega pol leta, da ni 5. razpisa za spodbujanje razvoja regij, zaradi tega stoji 300 milijonov evrov in to bi seveda koristilo za razvoj, delo in nova delovna mesta v Prekmurju. Imamo tudi regionalno razvojno agencijo v Murski Soboti, tako imenovana Mura, ki svoje delo opravlja. In kaj bi bilo po mojem nujno treba narediti, da bi država, torej aktualna vlada, čim prej prišla s tem razpisom, da bi pomagala, ne pa da bo zdaj delala neke študije, da bi pogledali, koliko milijonov evrov se je pobralo za državne investicije v cestno infrastrukturo, kar se vidi sedaj v predloženem proračunu Republike Slovenije, prav iz prekmurskih občin. Katastrofalno, velika večina je pravzaprav s tega območja. In nujno bi bilo treba sofinancirati tudi izobraževalne programe študentkam in študentom na visokošolskih izobraževalnih zavodih, ki se odpirajo v Murski Soboti. Kolikor vem, je edini tak program, ki ga država ne sofinancira, bil odprt v Murski Soboti pred mesecem dni. Torej, pomembno je, da se je v Prekmurju v tem letu marsikaj, žal, spremenilo na slabše. Dejstvo pa je, da je prejšnja vlada za Prekmurje resnično ogromno naredila. Končno je pripeljala avtocesto, avtocestni program, odprla ogromno novih delovnih mest in ne nazadnje, kar seveda ni najpomembnejše, ampak je statusnega, simbolnega pomena - državni praznik, ki so ga Prekmurci dobili. Sam bom oba amandmaja podprl. Tisti, ki pa bi slučajno tema dvema dobrima amandmajema nasprotovali, pa se bojim, da sprejemajo ta zakon bolj s figo v žepu in se nekako želijo ob teh odpuščanjih in vsemu, kar se je zgodilo pokazati pred Prekmurkami in Prekmurci potegniti ven in si umiti roke tudi pred tisočerimi glasovi, ki so jih dobili.
Besedo ima gospod dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Vloženi amandmaji po mojem mnenju kažejo predvsem na zbeganost opozicije, ko je bila soočena s kakovostnim, učinkovitim in sodobnim zakonom in se je začela utapljati v iskanju vejic, pik in demagoških prijemov, zato da bi pomen tega zakona relativizirala. V enem od teh amandmajev imamo predlog, da bi se med prioritetne naloge uvrstili še dve drugi dejavnosti, ko pa vidimo, da je ta amandma že popolnoma nepotreben, zakon je bil že v takšni meri spremenjen, da omogoča še celo večjo širino, kot jo predlaga amandma, kajti z besedo "zlasti" in "naposled" omembo prioritet omogoča tudi uporabo teh sredstev za druge namene. Še najbolj zanimiv je pa amandma, s katerim se želi na podlagi neke reganovske demagogije napasti vse tisto, kar je investicija v znanje vse tisto, kar je investicija v pripravo na izvedbo določenega projekta. In je konec koncev amandma, ki je nedodelan in kaže na dejansko iskanje možnosti, da bi dopolnili nekaj z nečem, kar na koncu izpade celo smešno, kajti ko prepovemo uporabo sredstev za katerokoli dokumentacijo, ja no, potem pa smo jo prepovedali za porabo česarkoli. Dokumentacija je karkoli. Torej drugič, ko se pripravi takšen amandma predlagam, da se ga pripravi bolj pazljivo ali pa morda še bolje, da se ga ne pripravi in se prizna, to je dober zakon, ga podpiramo. Polemika okoli regionalne pisarne in odločitve Vlade. Bistvenega pomena je, da namesto tistega, kar je delala prejšnja vlada in hodila na fotografske obiske po regijah, se je ta vlada raje odločila za drugačen pristop. In namesto svojih obrazov bo v regijo pripeljala znanje, denar in investicije. In ko govorimo o investicijah, je tudi tukaj prisotni predstavnik Vlade, ne strošek, ker Vlada med drugim za razliko od opozicije vse svoje stroške pravočasno vedno poravna, ampak investicija. In prvi rezultat te investicije je zakon, ki ga imamo danes v obravnavi. Naslednji rezultat te investicije, sem prepričan, bo, če uporabimo košarkarski žargon, da bo lahko najšibkejši član naše slovenske ekipe s tako dobrim trenerjem kmalu postal njen kapetan. Hvala.
Besedo ima gospa Melita Župevc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi jaz bom obema amandmajema nasprotovala. Bom razložila na kratko zakaj. Kolega Juri je že povzel bistvo. Najprej, beseda "zlasti" bistveno širi tisto, kar že vi zavzemate v svojem amandmaju. Kar se tiče pa drugega amandmaja, torej, da ni dovoljeno tega denarja dodeljevati in koristiti za izdelavo študij, ekspertiz, strokovnih podlag in na sploh dokumentacije, ja, za božjo voljo, kaj pa je na sploh dokumentacija? To je vse, to je pogodba, to je sporazum o sodelovanju, kar hočete, na sploh dokumentacija [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[...]]Vemo kaj pomeni dokumentacija. Sem prebrala zelo pozorno amandma. Se mi zdi pa zelo zanimivo, da to nasprotovanje strokovnim študijam, podlagam, ekspertizam, bom razložila konkretno zakaj. V prejšnjem mandatu je bila izvedena študija nekega podjetja, na katero se je Vlada zelo oprla v svojih nadaljnjih odločitvah glede tretje razvojne osi. Konkretno, ta študija je govorila, kje naj gre tretja razvojna os, ko se tiče Zasavja. Gospod Žerjav mi bo spet nasprotoval, zadnjič nisem imela možnosti odgovoriti. Pred tem je bila narejena študija, ki je vsebovala vse vidike, gospodarske, okoljske, socialne in tako naprej, ampak Vlada se je odločila, da bo upoštevala neko drugo študijo in je svoje nadaljnje, bom rekla, korake, ki jih sicer potem ni bilo, želela utemeljiti prav na tej drugi študiji, ki pa je upoštevala samo neke vidike. Zanimivo se mi zdi, da so prej neki ljudje menili, da študije predstavljajo neko podlago, na kateri se da nekaj odločiti, sprejeti konkretne odločitve, na tem graditi, zdaj pa je treba preprosto vse, kar sliši ali diši po neki študiji, črtati. Jaz se strinjam, da tega denarja ne gre zapravljati, bom rekla grdo, kar tako v neke študije. Jaz sem prepričana ali pa si upam, si želim, da se bo ta denar, ki ga namenjamo Pomurju pametno in odgovorno porabljal. Tukaj je bilo rečeno, da en strošek za Pomurje že sedi tukaj v tej dvorani. Jaz moram svojega kolega odločno vzeti v bran in upam, da takšnih neumnosti v tej dvorani ne bom več poslušala, pa o raznih guvernerjih. To tako zelo cinično zveni, res. Ker ta oseba, ki je slučajno državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade, ima eno pomembno nalogo, o kateri se danes pogovarjamo in za katero si vi danes zavzemate v tej dvorani. Tako povprek govorite. Žal podpredsednik, meni je žal, da ste si zadali tako težko nalogo, da ste želeli omejiti to razpravo, ampak tudi jaz sem morala povedati nekaj več stvari, da sem lahko utemeljila, zakaj bom tema dvema amandmajema nasprotovala. In še eno stvar bom rekla. Bistveno bolje je, da pridemo s takšnim zakonom, h kateremu je legitimno vlagati amandmaje, kot pa, kot je rekel kolega, ki sedi zraven mene, hoditi po terenu, kar je v tej dvorani opozicija še pred kratkim očitala predsedniku Vlade, kako premalo hodi po terenu in premalo obiskuje področja, o katerih se danes pogovarjamo. V prejšnjem mandatu je bilo teh obiskov bistveno več. In samo eno sporočilo je prišlo s teh obiskov. V vseh področjih, v vseh regijah, kamor je šel gospod cenjeni bivši predsednik Vlade, je ta oseba odkrila neizkoriščene potenciale. Žal od neizkoriščenih potencialov in od lepih besed je težko živeti. Včasih je treba tudi kaj dati.
Gospod Pukšič, želite?
Repliko.
Zakaj?
Zato, ker sem se našel v imenovanju opozicije [[...]]
Ne da bi jaz slišal.
Ja, ja, že gospod Juri, zato sem repliciral [[...]]
Gospod Pukšič ne morem vam dati replike [[....]]
[[...]]pogledava magnetogram, stavim svojo plačo, imenoval je [[...]]
Gospod Pukšič nimate pravice do replike.
Imenoval nas je z opozicijo, ni pa govoril o amandmaju [[...]]
Gospod mag. Žerjav, izvolite. Imate repliko?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. O tem, kdo je v tej dvorani ciničen, bi lahko na dolgo in široko razpravljali, pa jaz tega ne želim. Želim podati vsaj dva odgovora cenjeni kolegici. Prvič, jaz nisem naročil te študije, o kateri ste govorili. In drugič, že nekajkrat sem dejal, sam sem javno, mi je zelo žal, da kolega gospoda Baroviča ni tukaj prisotnega, ki bi to lahko potrdil, sam sem javno nasprotoval tem študijam, o katerih vi govorite. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Mi je res žal, da že eno uro razpravljamo o zadevi, ki se mi ne zdi ravno tako pereča. Gre za to dopolnitev drugega odstavka. Stvar je taka, nekdo je povedal, da bi dikcija samega člena oziroma amandmaja zadoščala, da tudi to ne bi bilo potrebno. Pa tudi če to pustimo, pa recimo, da ti dve panogi uvrstimo kot amandma v ta člen, bo še zmeraj problem na nek način, ker obstajajo še druge panoge. Lahko bi potem vzeli celo klasifikacijo dejavnosti Statističnega urada, pa bi se še kakšna našla, da ne bi. Zato jaz mislim, da tukaj preveč izgubljamo čas za taki nepomembni zadevi. Zdaj je pa stvar, zakaj pa je prišlo do tega? Tukaj pa je izvirni greh. Gospod sekretar ve, kako je nastajal ta zakon, ker sta ga v bistvu pisala dva človeka. Tisti, ki bi pa morali tudi imeti kako besedo pri osnutku zakona, sodelovati, mislim na Pomursko gospodarsko zbornico, obrtno zbornico in še kakšne druge inštitucije, so bili pa na nek način odrinjeni na stran. V zadnjih dneh, v preteklih dneh, ko sem že pri podaji stališča stranke povedal, so jih potem pritegnili zraven toliko, da so pomirili duhove pokrajine ob Muri, ker je bilo preveč nasprotovanj in protestov. Mislim na predstavnike lokalnih skupnosti in pa drugih pomembnih faktorjev gospodarskega in siceršnjega življenja v regiji. Zato zdaj prihaja do takšnih konfliktnih situacij. Tukaj se gre bolj, meni se zdi, za ta drugi del dopolnila, kjer se bi pa jaz kar strinjal s predlagateljem, gospodom Žerjavom, in smo tudi na seji matičnega delovnega telesa opozorili na to. Jaz sem dal takrat obrazložitev zakaj - tudi v Slovenski nacionalni stranki imamo pomisleke in pripombe glede tega, kajti v 12. členu, ki govori o omejitvi porabe sredstev za izdelavo teh raznoraznih študij, ekspertiz, dokumentacije, svetovalnih pogodb, smo v Prekmurju v preteklosti imeli zelo zelo slabe izkušnje. Jaz ne vem, zakaj se je delal zakon na ta nak način, da to zopet izpostavlja, kategorično, da se to lahko dela, čeprav razumem, da so projekti, ki bodo v izvedbi, lahko potekali samo na osnovi določenih študij. Ampak tukaj je to nezaupanje v regiji do tovrstnih storitev tako veliko, da enostavno ljudje ne zaupajo. Gospod sekretar, ne vam, v prvi vrsti, kakšnemu direktorju kakšne razvojne agencije, da ne bom našteval naprej, tistim, ki ste po navadi bili pri koritu. Razvoj pa vidite, kam je v regiji prišel, pa ne vzemite to zdaj kot slabonamerno kritiko, ker tukaj je tudi več drugih razlogov, zakaj smo prišli tja, kjer smo trenutno. Zato bi jaz sedaj kar konstruktivno okrog tega amandmaja navedel sledeče in predlagal, da se ta amandma sprejme, pa se eventualno ne bomo tukaj potem več prepirali okrog tega, ali bomo še navajali, da je prednostno tudi vrtninarstvo, proizvodnja, predelava zelišč, reja drobnice, revitalizacija govedoreje, alternativne kulture v poljedelstvu kot na primer lucerna itn. Ker tega se bo potem še pa še pojavilo v času izvedbe samega zakona. Zato jaz prosim, da gremo tudi še na druge amandmaje, ker drugače jaz ne vem, kdaj bomo mi ta zakon sprejeli. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 3. členu? Ja, vidim še roke, zato odpiram razpravo. Odpiram prijavo k razpravi o 3. členu in amandmajih k temu členu. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem nasprotnega mnenja kot kolega Györeka, kajti ravno tukaj se je odkrilo, da je ta amandma tisti amandma, s katerim so stopili mački na rep in je zaradi tega glasnega mijavkanja toliko. Namreč, ko sem poslušal tole žovčnost mladih jurišnikov SD-ja, se je zelo jasno videlo, da so strašno nesrečni, da so z amandmajem Slovenske ljudske stranke pokazali v jedro problema, kje, kaj je znatna vsebina tega zakona. Znatna vsebina tega zakona, žal, je, to sem še ugotavljal, da bi bilo morda upravičeno, če se bi mu rekla zakon o dokapitalizaciji socialne demokracije. In tako kot je bil včerajšnji zakon, zakon o dokapitalizaciji Zaresa in gospod predsednik Državnega zbora je pel hvalnice Zoranu Jankoviću, velika inovacija, tako je s tem današnjim zakonom - žal. Mi se pa borimo za to, da to ne bo dokapitalizacija politične opcije, ampak bo dokapitalizacija v Prekmurju. In zaradi tega je pomembno, da takšen amandma - mogoče lahko še kakšno vejico spremenijo-, ampak nič drugega v takšen amandma vnesti. Namreč, prej je kolega tam govoril o reaganovski demagogiji, ampak Vlada bo prinesla znanje, denar, investicije. Čudno, da ni bilo rečeno, da je to moderna paradigma, nekaj "modernega" je bilo rečeno, ker vsepovsod je "paradigma", potem pa tako večina ljudi ne razume, kaj mislijo, in je stvar rešena. Ampak znanje, denar, investicije - ja, zakaj pa šele po enem letu in po dogodkih z Muro in Gorenjem? Zakaj, če imate tako vse izdelano, vse v rokah, vse znanje, ves intelekt tega sveta je v vaših rokah, zakaj ga niste ponudili Prekmurju takrat, zakaj šele po hudi uri v Prekmurju? Po dogodkih v Muri, po dogodkih v Gorenju? Zakaj tega znanja in vse te ekspertnosti, ki jo imate, ne pripeljete? Dejansko bi želel od državnega sekretarja, da pove, kako si zamišlja, da bo ta zadeva tekla, da to ne bo v 70% dokapitalizacija stranke Socialnih demokratov. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Frangež, imate proceduralni predlog?
Mislim, da smo razpravo glede teh dveh amandmajev resnično izčrpali. Vse to, kar govori gospod Jerovšek, je - ne najdem več besed, da ostanem v okviru vljudnosti, ki sem jo dolžan gospodu Jerovšku.
Bodite vljudni in povejte, kaj je vaš proceduralni predlog.
Moj predlog je, da dosledno vodite to sejo in pri takšnih razpravah, kot si jo je zdaj privoščil gospod Jerovšek, spoštovani gospod Cukjati, ostro reagirate kot predsedujoči, ker ste to dolžni kot trenutno prvi med enakimi.
Hvala. Besedo ima predstavnik Vlade. Izvolite.
Spoštovani zbor! Naj samo to povem, jaz nimam doma televizije, je ne gledam dosti in nisem vajen takšnih razprav. Res bi vas prosil, če se lahko koncentriramo na vsebino, ki jo imamo tu, in pač ne izkoriščamo stvari. Zelo dolgo je včeraj trajalo, bila je pozna ura, danes je pozna ura. In o vsem, kar se tiče mene osebno, mojih študij ali kateregakoli dela, ki sem ga do sedaj delal, se lahko zmenimo v kavarni spodaj, tule se pa posvetimo dejansko vsebini, prosim. Hvala.
Hvala. Moram pa povedati, da v Državnem zboru, žal, ne boste vedno našli takega nivoja razprave, kot bi si želeli. [[Oglašanje v dvorani.]] Ne, je ne dam, ker me je gospod Frangež opozoril, da moram voditi sejo tako, kot je po poslovniku. Gospod Juri, izvolite, imate besedo.
Hvala, gospod predsedujoči. Držal se bom vsebine predloženega amandmaja k 3. členu. Če ga preberem še enkrat: "Sredstev namenjenih za spodbujanje razvoja Pomurske regije, po tem zakonu ni dovoljeno dodeljevati..." in tako dalje. Navidezno je to zelo všečen amandma in jaz nimam nobenega razloga, da bi podvomil o dobronamernosti predlagatelja. Bili smo priča v preteklosti raznoraznim velikim zlorabam tovrstnih možnosti, prav pod postavkami, ki jih citira tudi ta amandma, veliko denarja je šlo za ekspertize, za študije, za svetovalne pogodbe in tako dalje. Navsezadnje je prav prejšnja vlada prakticirala to, naj omenim samo, koliko denarja je šlo za naše eksperte pri pogajanjih s Hrvaško, za doktorja Pogačnika in tako dalje, ampak to je bila praksa, ki je bila nekaj običajnega in ki po enem pogojnem refleksu naj bi se nadaljevala tudi pri tem razvojnem zakonu za Pomursko regijo. Če je dobronamernost predlagatelja nedvomna, je verjetno bolj dvomljiva dobronamernost največje opozicijske stranke, ki prav tako podpira ta amandma. Razumljivo je, da del opozicije ni zainteresiran v uspeh tega zakona in nobenega člena tega zakona. Zdaj, če smo zelo praktični in se vrnemo k temu predloženemu amandmaju. Težko si predstavljam učinkovitost razvojnega projekta za Pomursko regijo brez nekaterih postavk, ki bi jih s tem amandmajem črtali iz seznama razvojnih postopkov. Si ne predstavljam učinkovitosti brez strokovnih podlag, si ne predstavljam učinkovitosti brez dokumentacije. Za vsak postopek, za vsako izvajanje slehernega koraka in slehernega postopka pri sanaciji tako resne situacije, kakršna je situacija v Pomurju, so potrebne tudi strokovne podlage. Brez strokovne podlage je možnost, da pride do še večjega zapravljanja javnih sredstev brez pravega učinka še večja. Po drugi strani je res, da lahko pride tudi do zlorabe in lahko pride do neracionalnega ravnanja in neracionalne porabe tovrstnih sredstev. Ampak vsekakor jaz ne vidim smisla, da bi že v zakonu prej povedali katerokoli razpolaganje sredstev za strokovne podlage za dokumentacijo in za ekspertize. To je kvečjemu mogoče pojasniti in tudi opredeliti v podzakonskih aktih, v protokolih, v pravilnikih, kjer, sem prepričan, Vlada nima interesa, v tem primeru, prav v primeru Pomurja, ki je eklatanten in simbolni problem celotne krize te družbe, te države, ne vidim nobenega interesa Vlade, da bi sama na tak način zlorabila nekaj, kar je namenjeno uspehu, tudi v političnem smislu. Kdo si lahko predstavlja, da je ta vlada zainteresirana za neuspeh tega razvojnega zakona? Lepo vas prosim, to je glavni paradni konj te vlade. Če bo prišlo do uspešnih ukrepov in učinkovitih dejanj in do konkretnih rezultatov, ta vlada je za to najbolj zainteresirana. Torej, uspeh projekta Pomurje je aksiom. Pika. Je jasno. Če kdo misli, da je Vlada na tak način odreagirala, potem ko je šla Mura v stečaj, ko grozi oziroma ko je več kot 2 tisoč delavcev na cesti, da je Vlada zainteresirana za zavlačevanje te situacije, nekje dovolitev - to bi bilo politično samomorilsko. Seveda, tega ni! Torej, verjamem, da bo dobra praksa uveljavljena tudi v primeru 3. člena in da ne bo prišlo do zlorab, ker če ima kdo interes, da ne pride do zlorab, je v tem trenutku Vlada. Žal tega ne moremo reči za največjo stranko opozicije. Največja stranka opozicije je v tem trenutku zainteresirana za neuspeh, se boji, je "jahala tigra" nezadovoljstva delavcev Gorenja, na Gorenju so se dogovorili, so zvišali plače, jahala je na nezadovoljstvu delavk in delavcev Mure in tukaj je odgovor Vlade, prav v tem zakonu. In seveda, opozicija je zaskrbljena, da bi ta zakon bil res učinkovit. Zato podpira vse amandmaje, ki bi lahko na tak ali drugačen način omejevali učinkovitost in uporabnost tega zakona. Zato naj še enkrat povem predlagateljem, da je namen dober in upam, da bo Vlada v vseh podzakonskih aktih preprečila katerokoli zlorabo teh sredstev za nepotrebne ekspertize, posvetovanja in tako dalje in da bo dejansko stalno in resno bdela, nad tem, da bodo vsa sredstva uporabljena in koriščena racionalno. Ne morem podpreti tega dobronamernega amandmaja in upam si reči, da tudi pri drugih amandmajih bomo naleteli spet na take očitke. Verjamem pa predvsem v dobronamernost tega zakona, kajti v koaliciji se vsi dobro zavedamo, da če ne bo rezultatov v Pomurju, ki postane lahko pilotni sistem za regionalni razvoj tudi drugih manj razvitih regij v Sloveniji, potem pa smo izgubili to vojno. In tega seveda si ne želimo. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kampuš.
Hvala za besedo. Ocenjujem, da je razprava dobra in je primerna, ampak ne gre v pravo smer. Je pa iz te razprave zaslediti besedo "znanje, znanje, znanje in znanj". In znotraj tega programa je zelo široka paleta pomoči gospodarstvu različnih oblik. Znotraj tega najdemo tudi vzpostavitev regijskega gospodarskega središča za Pomursko regijo, in sicer v višini 30 milijonov, znotraj tega gospodarskega središča najdemo tudi podjetniški inkubator. Podjetniški inkubator - ne v vsako vas, po potrebi: enega, dva, tri. Torej, da poberemo tiste ideje, ki tudi v Pomurju so, tistih, ki so doštudirali in imajo znanje na različnih področjih, od kmetijstva do industrije, turizma itn. Torej te ideje je treba pobrati in tem, ki imajo ideje, moramo dati priložnost, da se razvijejo v podjetnikih inkubatorjih. Kaj pa pomeni podjetniški inkubator? Podjetniški inkubator je poenostavljeno povedano, valilnica novih mikro in malih firm. To je vsebina 3. in 4. člena. Torej tudi za te podjetniške inkubatorje je znotraj tega kompleksa treba najti možnost financiranja, da se seveda iz tega financira. Zaradi tega je treba na nekaterih segmentih imeti in pa zagotoviti določeno dokumentacijo, da bo lahko prišlo do ustanovitve teh podjetniških inkubatorjev. V podjetniškem inkubatorju je po naših podatkih iz Slovenije 60% izplena. Torej od 10 manjših firm, ki so vključene v inkubator, jih 6 shodi, začne poslovati, začne zaposlovati in to so tiste pomembne male točke, ko se na dolgoročni rok lahko razvijejo v prave firme. Ne vidim nobenega razloga, niti nihče me ne more prepričati, da za to dokumentacijo, za te manjše projekte, za ustanovitev inkubatorja ne bi porabili tega denarja, ki je na razpolago. Zaradi tega, spoštovani, znotraj je veliko alinej, ki jih je s tega konteksta mogoče financirati in ne bi želel, da bi se stvari zapirale na nenormalen način. Zaradi tega bi rekel, ne morem podpreti tega amandmaja k točki 4 in 3. Hvala.
Hvala. Ker je še interes po razpravi odpiram prijavo. Proceduralni predlog? Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik. Mi smo veliko časa zapravili za ta 3. člen. Mislim, da ob vsej kreativnosti, ki jo v tej dvorani premoremo, ne moremo tej razpravi več dati večje dodane vrednosti okoli tega člena. Gospod podpredsednik, čaka nas še kar nekaj členov. Ta zakon ima 14 členov in predlagam, da daste na glasovanje proceduralni predlog, da se premaknemo na naslednji člen. Vljudno vas prosim, ker so vsebine v naslednjih členih prav tako pomembne. Jaz respektiram dobre namere. Gospod Žerjav, prosim, ves čas vam pripisujem dobre namere pri teh zakonih in predlagam, da to absolutno [[...]]
Gospod Frangež, tega seveda ne bom dal na glasovanje, kajti svoboda govora je ena osnovnih zadev parlamentarne demokracije. In gospod Luka Juri je že davno prej dvignil roko, da želi še razpravljati, zato odpiram prijavo k razpravi, še vedno o 3. členu in amandmajih k temu členu. Dokler bo interes, se bo govorilo, gospod Frangež. Gospod Frangež, izvolite, imate besedo.
Spoštovani gospod podpredsednik, če bo čas izčrpan za razpravo ob 3. členu, bo prizadeta tudi moja pravica do tega, da bi rad povedal nekaj o vsebini 4. člena, kjer je predlog amandmaja, ki ruši osnoven koncept in pristop tega zakona. Želel bi si, da k temu pristopimo. Zato bom pač nekorekten, kot so bili mnogi govorniki pred tem, med drugim tudi gospod Jerovšek in gospod Černač, v katerih besedo se ni poseglo, pa niso govorili o vsebini tega amandmaja. Zato bom rekel naslednje. Ko govorimo o nakopičenih težavah te države, tega ne govorimo zato, ker bi želeli iskati v dediščini Janeza Janše ali predhodnih vlad alibi za svoje delo. Nasprotno! V teh razpravah želimo opozoriti na dejstvo, da imamo mnoge strukturne težave, ki jih je ta kriza razkrila. Imamo pa tudi državo, in leto dni po prevzemu oblasti lahko danes že jasno povemo, da je očitno, da usposobljenost in učinkovitost te državne administracije ni takšna, kot bi si želeli, zato da bi država učinkovito prišla iz krize. Zaradi pritiska znotraj poslanske skupine, ki ji pripadam, bom zaključil besedo. Hvala.
Gospod Luka Juri, ali imate proceduralni predlog? Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, za proceduralno sem prosil že pred približno petimi minutami. Moj proceduralni predlog je, da po 70. členu Poslovnika takrat, ko tu prisotni poslanec ali pa poslanka zahteva upravičeno repliko, kot sem jo jaz na predstavo gospoda Jerovška, to tudi upoštevate. Tam sem bil imenovan, ne z imenom in priimkom, ampak jasno imenovan kot tisti gospod, ki razpravlja o določeni temi, zato bi bilo z vaše strani zelo korektno, da bi ta 70. člen bili upoštevali. Hvala.
Hvala. Da bomo razumeli, repliko bom dal samo takrat, ko bo kdo imenovan s priimkom in imenom ali vsaj s priimkom. Besedo ima gospod Bogovič.
Lep pozdrav, spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi! Govorimo o amandmaju, ki ima namen zakon vsebinsko popraviti, zato je za tiste, ki smo v opoziciji in nam je res do tega, da bi ta zakon sprejeli, da bi sprejeli dobrega, žalitev, da koalicijski predstavnik pravi, da je opozicija željna neuspeha pri izvajanju tega zakona. V Slovenski ljudski stranki smo domoljubi in zato ta zakon podpiramo in želimo imeti bogato Slovenijo, ali smo v opoziciji ali pa v koaliciji. Zato mislim, da take besede ne sodijo na mesto pri tem zakonu. Kar se tiče teh dveh amandmajev. Amandmaja opozarjata na velike pasti, ki so Pomurje tudi danes pripeljale v težko situacijo, če se gospodarstvo v neki regiji usmeri preveč v eno panogo. In tako izrazit poudarek kmetijstvu, turizmu, geotermalni energiji se bojimo, da je dejansko na nek način napačen signal, in mislimo, da bi z diverzifikacijo različnih dejavnosti, ki so navedene, od procesne industrije, kovinske predelave in elektro industrije, ki so velike priložnosti, bi bilo prav, da je izziv že v osnovi dan, da se tudi Pomurje diverzificira, da ne bi čez kakšnih 50 let ob krizi katere od teh panog, ki bi naj imele sedaj ravno prioriteto, zopet srečevali tukaj v parlamentu. Kar se tiče študij, ekspertiz in porabe denarja v te namene, smo trdno prepričani, da teh sredstev ni tako veliko, kot na prvi pogled izgleda, in da je to predvsem kvas za projekte, ki so danes že pripravljeni za projekte, ki bodo dali nova delovna mesta jutri, ki jih Pomurje tudi rabi. Zato mislimo in trdno zagovarjamo ta predlog in iz številnih izkušenj, mislim, da bi bilo treba čim prej priti z zelo jasnimi pogoji za tiste, ki imajo pripravljene projekte, in da se s temi projekti začne jutri, ne pa, da začnemo s temi štirimi ekspertizami. Kdor pa ima dober projekt bi imel zagotovo tudi toliko sredstev, da bo ta prvi del, ki se v stroškovniku nahaja nekje med 5 do 10% celotne investicije, da bo ta sredstva našel. Kajti toliko resnosti za projekt je le treba na začetku, da lahko potem ta projektu tudi realiziramo. To je naše stališče in mislim, da bi bilo prav, da bi ga v Državnem zboru tudi potrdili.
Hvala. Želi še kdo o 3. členu? [[Ne.]] Potem prehajamo na razpravo o 4. členu in amandmaju k temu členu. Odpiram prijavo. Gospod Frangež, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo. Predlog amandmaja, kot ga je vložil mag. Žerjav, predvideva črtanja prve alineje tretjega odstavka tega člena, ki pravi, da bi se črtalo besedilo, da program zajema naslednje instrumente, in sicer tudi podporo pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov v regiji. Že prej sem začel govoriti in povedal, da v letu dni od začetka vladanja nove koalicije lahko danes nedvomno ugotovimo dvoje: prvič, da so težave, s katerimi smo soočeni, globoke in da ima vsaka od teh težav svoje globoke strukturne korenine, tudi v 20 letnih napačnih razvojnih vzorcih. In drugič, da smo soočeni z državo, ki je v veliki meri neučinkovita in ki smo jo podedovali od predhodnikov, pri tem pa v mnogih pogledih predstavlja prej oviro kot spodbudo razvoju. Teh razsežnosti trenutka se, jasno, zavedamo in zavedamo se tudi, da morda pri nekaterih ukrepih doslej nismo bili uspešni, zato ker obstajata ti dve okoliščini. Iz tega črpamo spoznanje, da se je dosedanji razvojni model popolnoma izčrpal in da ga moramo nadomestiti z novim. To, kar je danes pred nami, zakon o Pomurju, je prvi model, prvi poskus da do sedaj izčrpani razvojni model nadomestimo z novim. Govorimo seveda o projektnem pristopu, ki ne želi tisoče podobnih problemov po vsej držati reševati z enakimi vatli, ampak se želijo osredotočiti na jasno identificiran problem, in to je razvojna zaostalost Pomurja, premajhna konkurenčnost in premajhna razvojna propulzivnost pomurskega gospodarstva, čemur sledijo še vsi ostali nakopičeni socialni in drugi strukturni problemi v regiji. To je edini način, da bomo "case by case", od primera do primera rešili tisoče nakopičenih problemov v tej državi. To je pristop, ki ga predlaga ta vlada. Sam ta pristop hvalim in mislim, da utegne predstavljati pomembno novo sestavino našega družbenega upravljanja. To je nova politična tehnologija. Obetam si, da bomo preko tega prišli tudi do boljšega in pametnejšega upravljanja države; države, ki bo spodobna reševati družbene probleme v splošno korist vseh. Po enem letu je zaupanje javnosti v to vlado resda rekordno nizko. Povedati moram, da prav zaradi spoznanja, da je potreben takšen model, ki ga amandma želi črtati, je moje zaupanje v to vlado večje kot kadarkoli doslej. Res je, lovili smo se, storili verjetno tudi kakšno napako, ampak danes, leto dni po volitvah, vemo, da je treba to državo prestrukturirati ne samo po posameznih sektorjih, ampak tudi v načinu, kako funkcionira in v njeni sposobnosti, da odgovori na družbene izzive. Pri obravnavi tega zakona o Pomurju, prav v tej prvi alineji, ki pomeni, da država gre v osrčje problema, zagotovi asistenco regionalnim in lokalnim faktorjem razvoja, zato da obrnemo ta krog. Zato seveda tega amandmaja ne morem podpreti in tukaj se res sprašujem, kje predlagatelji vidijo to zlo. Kajti, to je tisto, kar je lahko dodana vrednost tega pristopa. Mi smo že včeraj govorili na dolgo in široko, in tudi danes bomo ob predstavitvi kandidata za ministra, o naši politiki na področju lokalne samouprave. In naša skupna ugotovitev pri tem mora biti, da ob pomembnih prednostnih, ki jih zagotavljajo lokalne skupnosti, vendarle lokalne skupnosti danes nimajo arzenala za to, da nadomestijo moč države pri tem, da zaženemo razvoj. In v tem pogledu se res sprašujem, kdo se boji novih konceptov in kdo se boji uspeha teh konceptov. V tem pogledu temu amandmaju nasprotujem. Mislim, da je škodljiv za domišljen koncept, ki skuša s pristopom "place-based-policy" razreševati te probleme. Jaz v ta koncept verjamem in iskreno upam, da ta amandma ne bo sprejet, ker bi na ta način ogrozili celoten koncept, ki ga ta zakon o Pomurju prinaša.
Hvala. Besedo ima gospod Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kar nekaj svetlobnih let smo narazen v razmišljanju. Jaz Vladi želim vse dobro pri uveljavljanju tega novega koncepta, iskreno, zato ker bo za vse nas dobro, če bo uspel. Vas, gospod Frangež, iskreno vabim v Pomurje, da pridete tja in da nam pomagate, da pomagate rešiti to situacijo, v kateri smo se znašli. Vidim, da imate ogromno idej, pridete tja s konkretnimi idejami, konkretnimi projekti in začnimo reševati situacijo. Resno vas iskreno vabim. Sicer pa, glede na to, da je bilo izrečeno, da s črtanjem te alineje, ki pravi, "podpora pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov v regiji", da bomo v Slovenski ljudski stranki ali pa da bom jaz kot predlagatelj uničil ta nov koncept. S to alinejo je predvidenih, spoštovane gospe in gospodje, tri milijone evrov. Tri milijone evrov za podporo pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov v regiji. Z drugimi besedami za svetovanje. Še enkrat vam povem, poglejte, Poslovni razgledi Pomurske gospodarske zbornice, o tem smo se pogovarjali s predsednikom Vlade. 40 konkretnih projektov, ki jih je navedlo in zbralo pomursko gospodarstvo, projekti, ki so "ready to go", mi pa se pogovarjamo, da bomo za podporo pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov, skratka za svetovanja, ki jih bodo izvajali, ne vem kdo, pa me konec koncev niti ne zanima, za to boste vi prevzeli odgovornost, da bomo za to namenili tri milijone evrov. Lepo vas prosim! 40 projektov v vrednosti 220 milijonov odpira predvidenih 929 zaposlenih. Berem to, kar je napisala Pomurska gospodarska zbornica, jaz upam, da verjamete tej instituciji, da si tega niso izmislili, jaz upam vsaj, jaz jim verjamem, nimam razloga, da jim ne bi verjel. Mi pa bomo za svetovanja namenili 3 milijone evrov, mimogrede od 30-ih - 10%.
Hvala. Gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. V tem delu, ko se obravnava amandma k 4. členu za spodbujanje in odpiranje novih delovnih mest, se ne more mimo Mure, ki je odraz zatečenega stanja, ki ga imamo zdaj v Pomurju. Visoki stroški dela, ki so nastajali v Muri z veliko presežnostjo delovne sile, na očeh vseh odgovornih v vseh dosedanjih vladah, niso do zdaj nikogar motili. Ocenjevalo se je, da je Mura socialno-ekonomski projekt regije, kar je nesporno tudi bila. In vsi zdajšnji ukrepi so posledično vezani na odpuste delavcev in zaprtje Mura. Mura pa je tudi ena tistih, ki je največ prispevala v razvoj celotne regije. Demografsko stanje regije je slabo in onemogoča normalen razvoj. Staranje prebivalstva je očitno in presega slovensko povprečje, ki pa se odraža na ekonomskih dejavnikih. Pridobivanje novih delovnih mest, ki bodo na vložena sredstva odražala dodano vrednost - ponavljam, ki bodo na vložena sredstva odražala dodano vrednost-, je rešitev za regijo. Ukrepi, ki bodo kratkoročni in bodo imeli vpliv na dolgi rok, so za pozdraviti in jih je treba tudi podpreti. Z novimi delovnimi mesti, seveda morajo biti to plačana delovna mesta, ne samo da jih ustanavljamo, ampak morajo biti tudi plača, se bo izboljšala pozicija regije, kar bo omogočilo približevanje povprečni razvitosti v Sloveniji. Kot vidimo, gre za regijo, kjer je stopnja izobrazbe prebivalstva dokaj nizka, zato je treba razmisliti o zaposljivosti tudi te populacije, kajti glede na starost je izobraževanje tu vprašljivo. Država mora zagotavljati enake pogoje razvoja na vseh področjih in regijah v Sloveniji, tako da protežiranje ene regije vzbuja pomisleke drugih regij, ki se srečujejo s podobnimi težavami. Iz primera Mure smo se zagotovo nekaj naučili, tako da tudi v tem primeru ne vidim zagotovil, da bo tokrat drugače. Seveda vsi upamo, da bo, kajti razvojni zakon in intervencija države morata biti garant države, da se bo Pomurje zanesljivo približalo razvitejšemu povprečju v državi. Seveda bom jaz ta amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati k 3. členu in amandmaju k temu členu oziroma k 4. členu, se opravičujem. Ne vidim roke zato [[...]]Ja, vidim še eno roko. Odpiram prijavo. O 4. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Černač, izvolite.
Hvala lepa. V tem 4. členu govorimo o programu spodbujanja konkurenčnosti v regiji v obdobju 2010 do 2015 in amandma, ki ga imamo k temu členu, je nekako podoben tistemu, ki smo ga obravnavali pri prejšnjem členu. Govori o tem, da je v tem zakonu kar nekaj stvari, ki bi jih bilo mogoče izvajati tudi brez tega zakona. Ta regija, tako kot vse ostale, ima regionalne razvojne programe in konkretne projekte, ki bi jih bilo treba podpreti takoj, danes, s konkretnimi sredstvi. To, kar pa imamo v zakonu in tudi v tem členu, in to, kar se bohoti skozi zakon, so dodatni stroški, ki bodo še obremenili izvajanje tistih projektov, ki so nekje na poti in ki bi jih bilo treba s konkretnimi sredstvi podpirati. In v tem delu govorimo o teh svetovalnih pogodbah, o študijah, konec koncev tudi o tej projektni pisarni. To je unicum, da je bil državni sekretar imenovan za to področje, preden je zakon stopil v veljavo. Strošek pa bo že bremenil Pomurje. Ta zakon bo stopil v veljavo 1. januarja in edini ukrep iz tega zakona, ki ga danes lahko slutimo in ki je že otipljiv in konkreten, je dodaten strošek. To je napačen signal in ni dober signal. Drugi problem. Večkrat je bilo govora o tem, da gre za nek interventni zakon, zakon, ki nekaj rešuje, nekaj, kar se je nepričakovano, na hitro zgodilo. Za stečaj ni treba interventnega zakona. Po tej logiki boste morali v prihodnjih mesecih priti vsaj še z 10-imi takšnimi zakoni, kajti stečajev bo še, kot kaže, veliko, glede na to, česa ne počnete, pa bi morali. In namesto da bi pred pol leta sledili konkretni ukrepi na konkretno področje z relativno manjšimi sredstvi, se je zgodil po pol leta nek zakon z ogromnimi sredstvi, finančne posledice so ocenjene na 261 milijonov evrov, z relativno pičlimi uspehi. Rečeno je bilo tudi, da gre zdaj za nek nov razvojni koncept in da ta zakon prinaša nek nov razvojni koncept in da je bil prejšnji razvojni koncept slab. Mišljen je bil predvsem razvojni koncept na področju spodbujanja regionalnega razvoja. V prejšnjem razvojnem konceptu, ki je bil po vaše slab, je prejšnja vlada v samo enem letu, ob tem da je bilo novo obdobje finančne perspektive, uspela izvesti štiri razpise na področju regionalnega razvoja, ta vlada niti enega. Peti razpis v višini dvesto dva milijona evrov za vse regije, tudi za Pomurje, še do danes ni objavljen. In včeraj prihodnji minister, če ga boste izglasovali, če se ne boste prej skregali, ni vedel povedati, kdaj bo objavljen. Se pravi, zdaj ta novi razvojni koncept, za katerega se sploh ne ve, kaj to sploh je, je pa dober. Ni nov razvojni koncept samo to, da se nekega človeka nekam imenuje, ki naj bi neke stvari počel, bolj papirnate kot realne. In priložnost je resnično bila, če je že bila zamujena pred pol leta v primeru reševanja konkretnega podjetja, je pa zdaj v temu trenutku bila priložnost, da bi se skozi to, kar je bilo zamujeno, pokazalo rešitve za naprej in tudi za druge, ki se bodo očitno zgodili v prihodnjih mesecih. Žal je bila ta priložnost zamujena in moram reči, da je včeraj na odboru bil sicer en poskus, da se ta zakon dodela in popravi, zaradi tega je bil tudi v celoti amandmiran, razen v dveh členih, cel je bil popravljen, ampak v temu temeljnemu bistvu se pa bojim, da ni bil popravljen; in to je problem. Seveda mu je nemogoče nasprotovati, ker izgleda potem, da nasprotuješ razvoju te regije, vendar je problem, teh učinkov, ki bi si jih vsi želeli, da bi prišli skozi ta zakon, jih ne bo. Hvala.
Hvala. Gospa Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, gospod državni sekretar skupaj s sodelavci, predsedujoči, kolegice in kolegi. Ja, seveda je lahko razprava v zvezi s sprejetjem tega zakona takšna ali drugačna, lahko mi zdaj razpravljamo za nazaj o tem, kdo je bil uspešen, kdo je zamudil priložnost. Tu se strinjam tudi z nekaterimi kolegi, ki so danes že razpravljali tudi o ostalih zadevah. Res se lahko človek zamisli nad marsičem. Nekajkrat sem že povedala, pa bom zdaj spet ponovila in morda v naslednjih treh letih še ničkolikokrat, da kadar se cedita med in mleko in je visoka gospodarska rast, ni problem biti tudi uspešen. Je pa problem samo eni ali smo v danih razmerah izkoristili vse priložnosti in možnosti. To pa je težko reči, namreč, če bi temu bilo tako, potem bi bilo Pomurje že rešeno, torej, sploh se danes o tem ne bi pogovarjali. Tudi glede Mure so bile želje, bili so interesi, bili so obiski v predvolilnem času, pa v tem času in tako dalje, ampak se zadeva ni premaknila toliko naprej, da ne bi bili danes primorani sprejemati zakona oziroma o tem tudi razpravljati. Tudi glede prvega razpisa, četrtega razpisa in sedaj petega razpisa - jaz tu kandidatu za ministra gotovo ne zamerim, da v danem momentu nekaterim, ki so spraševali, ni odgovoril, kdaj točno bo razpis objavljen. Zakaj bi moral on, še preden je potrjen, govoriti o teh zadevah? Mislim, da je to vsakemu od nas jasno. Mogoče bi kateri od kolegov, ne vem, nekdo, ki je danes na funkciji, recimo, župana, podžupana ali pa občinskega svetnika, mogel povedati, kdaj bo neka lokalna skupnost imela, na primer, razpis za financiranje športnih društev ali organizacij v svoji lokalni skupnosti. Ne vem, zakaj bi moral, še preden je izglasovan, o tem že tako jasno vedeti. A ne gre za zagovor, pač pa je to dejstvo. Tudi glede prejšnjih razvojnih konceptih, o vsem, kar se je uspelo narediti, mislim, da je tudi predsednik Odbora za lokalno samoupravo v kar nekaj razpravah zelo jasno povedal, pa tudi drugi kolegi razpravljavci, kako je bil ta regionalni koncept razpisov tudi v smislu skladnega regionalnega razvoja opredeljen - izredno zanimivo, ne ravno enakomerno. Zatorej lahko rečem, če gledam z območja Bele krajine, od koder prihajam, da so tudi tam težave. Zagotovo bom tista, ki bom podprla zakon o Pomurju po eni strani, po drugi strani pa tudi predlog spremembe, da se tudi zakon o skladnem regionalnem razvoju dopolni in prilagodi tudi vsem območjem, še ostalim, ni samo Bela krajina, dosti je tudi drugih, ki so v težavah in potrebujejo pomoč. Zatorej, tudi tukaj v pisani bodo poročila, bodo potrebni rezultati, imeli bomo možnost in priložnost spremljati zadevo in bomo potem lahko toliko bolj ostri, če bomo videli, da ni pravega učinka. Sama bom podprla ta zakon pa tudi pri naslednjih razpravah se morebiti niti ne bom sedaj oglašala, ker mislim, da smo včeraj dovolj dolgo razpravljali tudi na samem odboru. Hvala.
Hvala. Še kdo o 4. členu? Ne. Potem odpiram prijavo za razpravo o 5. členu in amandmaju k temu členu. Prijava teče. Gospod Veber, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Amandma k 5. členu govori o tem, da zavezanec po zakonu o dohodnini, ki za dobo najmanj 12 mesecev zaposli prikrajšanega delavca ali delavka v pomurski regiji, lahko uveljavlja zmanjšanje davčne osnove za 70% stroškov tega delavca. Gre za bruto plačo, obvezne prispevke delodajalca, socialno varnost, stroške skrbi za otroke in starše. Skratka, gre za konkreten predlog, s katerimi se razbremeni obveznosti delodajalca, vse tiste, ki bodo seveda reševali brezposelne osebe v Pomurju. Ukrep je izjemno pomemben, po mojem mnenju tudi izjemno učinkovit, vendar pa želim opozoriti, da lahko povzroči zelo veliko neravnovesje ali pa zelo velike težave na ostalih območjih, kajti danes vemo, da podjetje izjemno težko vzdržuje konkurenčnost na trgu in vsak bo zainteresiran, da bo odprl svojo proizvodnjo v regiji, ki mu nudi konkretne davčne olajšave. Kakšen vpliv bo to imelo predvsem na tista območja, ki imajo primerljive težave s Pomurjem, je seveda zelo veliko vprašanje, na katerega tudi želim ob tej priložnosti opozoriti, in resnično pričakujem, da se bodo rešitve tudi za ostala območja, ki imajo enake ali še hujše težave od Pomurja, reševale tako učinkovito in s takimi ukrepi, kot se v Pomurju. Če ne bo primerljivih ukrepov, bo ta konkurenčnost oziroma nekonkurenčnost krajev, ki niso v Pomurju, povzročila brezizhodno situacijo in pravzaprav zelo velike probleme pri razvoju Slovenije v prihodnje. Torej morali bomo postati izjemno učinkoviti pri reševanju tudi ostalih območij, ki danes niso zapisane v območju pomurske regije. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 4. členu oziroma o 5. členu in amandmaju? Ja. Samo Juri? Še kdo? Izvolite gospod Juri, imate besedo.
Hvala, predsedujoči. Pridružujem se kolegu Vebru pri oceni, da je ta amandma ključnega pomena, saj daje tisto dodano vrednost zakonu, ki ga sicer pričakujemo pri učinkovitem saniranju nastale ekonomske, gospodarske oziroma socialne stiske v tej regiji. Gre predvsem za aplikacijo učinkovite davčne politike. Povsod resne države tam, kjer se pojavljajo podobni problemi in podobni kritični trenutki, ima vlada na voljo predvsem spodbujanje razvoja z ustrezno davčno ureditvijo. V tem primeru gre za poseg in za predlog, ki, verjamem, ga bodo podprli vsi poslanci, saj ni dvoma, da 70% zmanjšanje davčne obremenitve v primeru dohodnine pomeni dejansko stimulacijo vlaganja v Pomurski regiji. To je eden tistih konkretnih ukrepov, in to je treba javnosti tudi povedati, ki ga bodo pozdravili vsi zainteresirani subjekti in vsi tisti, ki menijo, da je prav učinkovita davčna politika, ki je učinkovita lahko takrat, ko vajeti davčne politike so v rokah države, kar ne bi bilo mogoče, če bi pred štirimi leti prevzeli model enotne davčne stopnje. Ker nimamo tistega modela, lahko danes interveniramo z davčnimi olajšavami take narave. To je treba poudariti, kajti ko se govori o ukrepanju države, slišimo veliko demagogije. In v tej demagogiji se pozablja, da še pred kakšnim letom, zlasti v prejšnjem mandatu, je nekdo želel odvzeti državi vajeti nad uporabnostjo davčne politike. To se ni zgodilo. Imamo možnosti v tem primeru intervenirati. In prav ta amandma k 5. členu postavlja celoten zakon v luči učinkovitosti, ki jo vsi od tega zakona pričakujemo. Torej, več vlaganj, več možnosti prav z davčnimi olajšavami za tiste podjetnike, za tiste družbe, ki bodo pod takimi pogoji zaposlovali delavke in delavce, ki so prikrajšani. Hvala.
Hvala. Vidim še roke, zato bom odprl prijavo za razpravo o istem členu, torej 5. členu in amandmaju k temu členu. Prosim, da se vsi prijavite, ki želite razpravljati. Gospa Pečan. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bom racionalna in bom združila razpravo k temu in k naslednjemu amandmaju, ker se mi zdi, da je treba biti čim krajši zaradi tega, da lahko povemo vse, kar se tega zakona tiče. Seveda bom ta amandma podprla, vendar ob zelo pomembni, pogoju in misli. To je, da bo ta metoda pomoči prizadetim območjem, razvojno prizadetim tudi zaradi krize prizadetim območjem v Sloveniji, vključena v spremembe zakona o skladnem regionalnem razvoju vključena kot ena izmed metod za vsa prizadeta območja. Ker če gremo pogledat statistične podatke in bi lahko rekli, je v Sloveniji katera regija tako zelo prizadeta, kot je Prekmurje, o tem ne moremo govoriti. Vendar pa so posamezne občine, in to ne majhne in z nemajhnimi negativnimi kazalniki, ravno tako potrebne spodbud, ne pomoči toliko v denarju kot spodbud za to, da lahko konkurenčno nastopijo na trgu ponudbe za investicije in za odpiranje novih delovnih mest. Ta kriterij oziroma ta metoda je lahko zelo dobra vsepovsod po Sloveniji, kjer je taka spodbuda za razvoj potrebna. Zato bi tudi rekla pri amandmaju k 6. členu, ki govori pa o podaljšanju obdobja za pet let, da prvo, kar je, se mi zdi nezrelo podaljševati obdobje ob tem, da je velik znesek denarja namenjen kot paket, se pravi, ne glede na to, ali je to 10 let oziroma 6 let ali je 11 let, zmeraj velja, da gre za obdobje, na katerega se potem ta znesek razprši in je samo dosežek tega zelo pomembnega, kvazi zelo pomembnega, amandmaja ta, da na koncu se bo obdobje revitalizacije razvoja v Pomurju podaljšalo in se bo učinkovitost v bistvu s tem zmanjšala. Zaradi tega menim, da je ta amandma k 6. členu nepremišljen in tisti, ki so ga vložili, niso vedeli, da je bolj pametno imeti krajše, zelo jasno določeno obdobje, v katerem bo treba proti koncu zelo jasno ugotoviti, kakšni so sploh bili učinki sanacije teh ukrepov. Potem pa se lahko reče, da je treba enostavno bistveno spremeniti metode ravnanja v okviru te pokrajine, zaradi tega, ker vse kaže, da dolgoletne težave Pomurja niso skrite samo v tem, da je bilo Pomurje kot kmetijsko in delovno intenzivno območje zaradi tega prizadeto v tej krizi, ampak gre tu za to, da je Pomurje neprestano izgubljalo kadre. In ko predlagate črtanje 8. člena, bi rada povedala še to, da bo medpodjetniški izobraževalni center pravzaprav eden izmed magnetov, ki bodo pritegnili pomurske in prekmurske kadre nazaj v svoje domače kraje. Pojdite pogledat, koliko Prekmurcev in Pomurcev je po celi Sloveniji razpršeno. Če boste v Pomurju poskrbeli za to predvsem vi sami, poudarjam, predvsem vi sami, da boste ustvarili privlačne pogoje za mlade in srednje stare ljudi, ki so odšli, in da bodo videli priložnost, potem tudi zaradi tega, ker so nepremičnine zaenkrat še poceni in tako naprej, lahko računate na vrnitev lastnih kadrov. Ljudje, ki so bili tam rojeni, ljudje, ki so šli s trebuhom za kruhom iz Prekmurja in Pomurja, tisti bodo ravno zaradi takih ukrepov, kot je ustanovitev medpodjetniškega izobraževalnega centra, ki bo ustvarjal nova delovna mesta in bo potegnil tudi ustvarjalne duhove nazaj v Prekmurje, bo s tem dosežen tudi uspeh tega zakona oziroma tega, kar pravzaprav država želi storiti za Pomurje. Moram pa še nekaj reči. Osebno bom seveda podprla ta zakon, zaradi tega ker mislim, da je skrajni čas, da se nekaj konkretnega oblikuje in začne za tako deprivilegirano pokrajino, kot je Pomurje. Vendar ponovno poudarjam, v najkrajšem času pričakujem, da bo Vlada ponudila Državnemu zboru in Sloveniji zakon o skladnem regionalnem razvoju, v katerem bodo jasni in enotni kriteriji za konkretne razvojne spodbude tudi v deprivilegiranih občinah, ne le pokrajinah, zaradi tega, ker je samo ena taka, treba pa je pogledati, kakšne so razmere v posameznih občinah. Lahko jih kar naštejemo, saj jih ni malo: Ruše imajo 15,5% stopnjo brezposelnosti, se pravi, da bi mirne duše jih lahko priklopili k Prekmurju. Kočevje ima skoraj 18% stopnjo brezposelnosti in še bi lahko naštevali. Izola ima sedaj 7,1% brezposelnosti. Imela je pa v času, ko je bil tak podoben zakon za celotno Slovenijo sprejet, 24% brezposelnost in nam je uspelo.
Hvala. Besedo ima gospod Černač.
Hvala lepa. Počasi se mi zdi, da bodo koalicijski poslanci prišli do tistega, kar smo mi v SDS-u predlagali z naborom ukrepov aprila meseca letos. Aktivnosti, ki smo jih takrat predlagali oziroma ukrepi, ki so bili takrat na mizi, so govorili tudi o spodbudah za zaposlovanje in tudi o olajšavah za investiranje, pa so bili žal zavrnjeni. Tudi ta drugi del me veseli, kar slišim s strani vladajočih, da je treba nabor teh ukrepov razširiti na vsa območja, ki so tako ali drugače razvojno ogrožena, in dobro je, da je včeraj odbor sprejel amandma, ki je vsaj v tem zakonu to območje razširil še na območje upravne enote Ormož. Vsaj nekaj je bilo že včeraj konkretnega na odboru storjenega. Glede na napovedi, ki smo jim priča v zadnjih tednih o tem, da število brezposelnih v Sloveniji raste in dosega 100.000, da bo v kratkem preseglo 100.000 in verjetno tudi 120.000. Ipc 150.000 je skrajni čas, da bi vzeli ta opozorila, ki so jih dali posamezni koalicijskih poslanci, resno in veljavnost tega zakona, ki se sedaj nanaša samo na eno regijo, razširili na območje celotne države. Mislim, da bi bil to eden izmed učinkovitih ukrepov, ki bi omogočil hitrejši razvoj in ki bi preprečil povečevanje brezposelnih in zmanjšanje gospodarskih aktivnosti. Mene veseli, da končno slišim od vladajočih, da je potrebno davčna bremena zniževati, ne povečevati, kar smo slišali še nedolgo tega nazaj, in v tem konkretnem primeru 5. člena in tudi naslednjega, 6. v zakonu, govorimo o zmanjševanju davčnih obremenitev, kar je prava pot. Samo skozi zmanjševanje bo mogoče dobiti več. In tak model, kot je tukaj, bi moral veljati širše. Tako da s tem delom zakona, mislim, da nihče v tej dvorani nima problemov. Problemi pa so v nekaterih drugih določbah, ki po nepotrebnem obremenjujejo davkoplačevalska sredstva s tem, da bo en velik del tega denarja, ki naj bi bil namenjen tako za spodbude za zaposlovanje kot za ostale konkretne ukrepe, šel v neke svetovalne, takšne in drugačne, organizacije in za nepotrebno birokracijo, ki jo poleg utečenih poti ustanavljamo. Imamo državnega sekretarja, ki sedi v kabinetu predsednika Vlade, imamo Službo Vlade za lokalno politiko za regionalni razvoj, imamo Regionalno razvojno agencijo Mura in tako naprej in kup enih institucij, ki imajo programe in kljub temu se skozi ta zakon ta birokracija še širi, kar ni dobro. Tako jaz to intenco 5. člena in tudi naslednjega podpiram. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo o 5. členu in amandmaju k 5. členu? [[Ne.]] Potem prehajamo na razpravo o 6. členu in amandmaju k temu členu. Odpiram prijavo. Gospod Veber, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. No, ta amandma govori o tem, da rešuje obdobje s petih let na deset let in to obdobje se nanaša na možnost uveljavljanja zmanjšanja davčne osnove v višini 70% za investiranje v nove prostore, opremo, skratka gre za nove proizvodne programe. Že to petletno obdobje bo izredno kritično za vsa ostala območja, ki ne bodo imela teh olajšav. Če podaljšamo še na deset let, lahko govorimo o tem, da bomo imeli zelo velike razvojne probleme na vseh tistih območjih, ki bodo seveda izven Pomurske regije. In lahko si predstavljate, v kakšni situaciji bomo na območjih, kjer se končujejo industrijske cone, ki se financirajo z evropskimi sredstvi, z lastnimi sredstvi občin, jutri bo razpis za prodajo teh zemljišč. Kdo bo pripravljen graditi v conah izven Pomurske regije, kajti predvsem nekonkurenčni bomo z območjem, ki nudi 70% olajšavo, če investiraš znotraj predvidenega območja v temu zakonu? Zato tega amandmaja ne podpiram, ker dejansko pomeni potem tako velik razkorak med vsemi ostalimi kraji v Sloveniji, ki ga ne bo nikoli mogoče več popraviti. In tisto, kar ponovno želim opozoriti, je, da ne samo da čakamo zdaj pet let, kaj se bo zgodilo v Pomurju, takoj, še v temu letu moramo začeti postopke za to, da enakovredno obravnavamo vsa območja, ki imajo podobne razvojne težave kot Pomurje. In ta apel mislim, da je resnično eden od tistih, ki se ga moramo zavedati, da ne bomo z enim zakonom povzročili deset več težav kot eno rešitev, eno dobro rešitev nekje na območju, za katerega sprejemamo ta zakon. Investicije in olajšave v investicijo so izjemno pomemben element in tudi če zgradiš podjetniški inkubator in ga tudi imaš v nekem okolju, tudi če imaš program, ki ga vzgajaš v tem okolju tri leta v inkubatorju, po treh letih naj bi zapustil te prostore in si zagotovil zemljišče in prostor zunaj inkubatorja, zato da bo lahko uspešen na trgu - kam bo šel ta program po treh letih? Tudi če je bil inkubiran oziroma razvit v inkubatorju izven Pomurja - tja, kjer bo imel investicijske olajšave, tja, kjer bo imel olajšave za delavce. To je izjemno pomembno vprašanje, ki ga moramo, še enkrat, apeliram, v zelo kratkem času rešiti. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ta ukrep, ki je predviden znotraj tega zakona, ki govori o investicijskih olajšavah, je zagotovo eden od boljših ukrepov, predlogov. To je preprosto potrebno priznati in jaz mislim, da je to zelo, zelo dobro. Moja ocena je, da bi bilo dobro to obdobje celo podaljšati iz 5 na 10 let, se pa absolutno strinjam s kolegom Vebrom, da to ni neka sistematična rešitev, da bo v drugih regijah prišlo do podobnih problemov. Ampak glejte, odločili smo se ali pa ste se za novi koncept reševanja takšnih problemov, ki žal v tem trenutku še ni sistematičen, jaz upam, da bo v prihodnosti sistematičen, v tem trenutno je to parcialno reševanje akutnega primera, ki se je zgodil zaradi zaprtja Mure in posledično slabe vesti, ki je tu zdaj med vsemi nami. Se pa strinjam, da bi bilo dobro takšne primere reševati sistematično. Moja ocena je, da bi ta primer in tudi vse ostale, tudi primer v Kočevju, reševali veliko bolje in elegantneje, če bi že imeli ustanovljene regije, če bi že imeli ustanovljen drugi nivo lokalne samouprave. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 6. členu in amandmaju Slovenske ljudske stranke k temu členu? [[Ne.]] Potem prehajamo na razpravo o 8. členu in amandmaju k temu členu. Odpiram prijavo. Gospod Tisel, izvolite, imate besedo.
Lepo pozdravljeni! 8. člen vzpostavlja medpodjetniški izobraževalni center Pomurski regiji, ki bi se naj financiral tako iz nacionalnih kot kohezijskih sredstev nekje v višini dva milijona evrov. Menimo, da je infrastruktura kar se tiče izobraževanja, že vzpostavljena, prav tako razvojna agencija lahko koordinira to delo, medtem ko izobraževalne institucije skupaj z interesnimi združenji lahko to vsebino prevzamejo, ker že sedaj delajo na tem področju in tako ne bo prišlo do podvajanja. Če pogledamo bližnje okolje, vidimo, da imamo ljudske univerze, šolske centre, srednješolske, višješolske. Mislim, da visokošolskega oziroma univerze Pomurje nima. Če bi njim, ki jim primanjkuje dela, dali ta dodatna sredstva, bi lahko tudi vzpostavile ta medpodjetniški izobraževalni center, da ne bi imel svoje osebne infrastrukture, svoje ljudi za izobraževanje, kajti ti ljudje na tem področju že obstojajo in delajo. Že sedaj izobražujejo preko zavodov za zaposlovanje in usposabljajo, prekvalificirajo. Seveda se javljajo na razpise in dobivajo ta dodatna sredstva in to že obstaja. Če bi posebej fizično postavili novi medpodjetniški izobraževalni center z novimi kadri, lahko le okrepimo te obstoječe inštitucije in bo vsebina in namen dosežen. Zato menimo, da je 8. člen nepotreben in se lahko črta iz tega zakona. Hvala.
Hvala. Gospod Kampuš.
Spoštovani podpredsednik! Spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite mi, da predstavim svoj moj pogled na ta amandma, ki ga skorajda upam imenovati, da je absurdenen. S Pomurske regije ocenjujem, da je ta amandma absurd. Bom na kratko obrazložil. Še nekaj let nazaj so pri vseh firmah, Arcontu, Muri, Pongradu, Elgradu bili tako imenovani razvojni centri. Vsak je imel, torej te večje firme, ne govorim o manjših firmah, so imele razvojne centre, ki so na nek način poskušali razvijati izdelke, uvajali v proizvodnjo nove izdelke, posodabljali in tudi iznašli kakšne nove ideje in izdelke. Ti v teh firmah ne obstajajo več. In če ne bi želeli v Pomurju koraka naprej, predvsem v tem smislu, da si želimo delovna mesta z dodano vrednostjo, potem bi dovolil, da se ta člen črta. Mi pa želimo s tem kompletom zakonodaje narediti prav to, da bi v Pomurju bila tudi kvalitetna delovna mesta in da bi se zaposlili tisti ljudje, ki so izobraženi, ki so v tem trenutku, tako kot je kolegica dejala, zaposleni drugje v Sloveniji. In bi tako lahko prišli nazaj v te razvojne centre, ki naj bi pri nas na podlagi te vzpostavitve medpodjetniškega izobraževalnega centra ponovno nastali, da bi lahko zaposlili torej tiste izobražene kadre, ki so doma, ki se zdaj izobražujejo. In poglejte, vzpostavitev medpodjetniškega izobraževalnega centra, ki ima na nek način finančno nadomestilo okrog 2 milijona evrov, v tem smislu se vzpostavlja medpodjetniški izobraževalni center, ki izvaja izobraževalne, raziskovalne dejavnosti, dejavnosti podpore tehnološkega razvoja produktov, njihove kontrole ter zagotavljanje kvalitete. Gre za povezovanje izobraževalnega centra z gospodarstvom. To, kar je danes v Sloveniji vsepovsod potrebno. To je danes nujna potreba v Sloveniji. Torej nova tehnologija v podjetja, nova tehnologija v smislu posodabljanja, in novi proizvodi, ki prinašajo dodatne vrednosti, višjo dodano vrednost. Tega si želimo. Strinjal bi se s tem, če v Sloveniji ne bi že imeli odlične prakse na tem področju. Že imamo nekaj takšnih centrov, v Velenju deluje in še nekaterih drugih krajih, in to se odlično obnese. V regijskem smislu bi morali imeti takšne centre vsepovsod. Tako bi se vzpostavila konkretnejša delovna mesta, tudi nove firme in tudi pomoč tistim, kot sem prej dejal, ki imajo svoje ideje, nimajo pa finančnih in drugih sposobnosti. Spoštovani, niti slučajno si ne bi dovolili, da bi se 8. člen črta, kot predlagajo kolegi iz SDS.
Hvala. Odpiram prijavo še za razpravo o istem členu, torej 8. členu in amandmaju k temu členu. Gospa Pečan, izvolite, imate besedo.
Jaz bi zelo na kratko se samo pridružila kolegu Kampušu. Točno to drži. Takšni medpodjetniški izobraževalni in razvojni centri nimajo enačaja do regijske razvojne agencije. Regijske razvojne agencije so nastajale na nenavadne in zelo pestre načine in je veliko vprašanje, če je ta razvojna agencija v Prekmurju tisto, kar naj bi predstavljal medpodjetniški razvojni izobraževalni center, ki bo povezoval ne le tista podjetja in podjetnike, ki so že v Prekmurju in Pomurju, ampak tudi vse tiste, ki bodo želeli tja priti. In ponovno poudarjam, takšen center je lahko tudi pomemben in kvaliteten magnet za vse tiste kadre, ki so Prekmurje in Pomurje zaradi izrazitega depresivnega vzdušja, ki ga niti ena od vlad v preteklosti, še posebej pa ne vlada iz preteklega mandata ni prav nič izboljšala. Depresivno vzdušje je nastajalo tudi zaradi tega, ker so za Pomurje bili pripravljeni fantazijski projekti, ki ne bi Pomurju pomagali niti z enim korakom.
Hvala. Gospod Lah.
Hvala lepa za besedo. Mene veseli razmišljanje gospoda Vebra. Očitno tudi v opoziciji so počasi določeni poslanci, ki prihajajo iz regij, ki so manj razvite, začutili določeno nevarnost velike razlike med bodočim razvojem pomurske regije in ostalimi deli v Sloveniji. Do sedaj smo imeli devet regionalnih razvojnih središč, v katerih so se oblikovale regionalne razvojne agencije z nalogo za razvoj teh regionalnih razvojnih središč in še ostalimi nalogami. V teh regionalnih razvojnih središčih naj bi bili podjetniški inkubatorji, tehnološki parki, logistični centri in naj bi se tudi ponekod organizirale univerze za izobraževanje kadrov. Vendar je res, da ta regionalna razvojna središča so le malo ponekod zaživela, ponekod pa zelo dobro, kar je verjetno odraz samega prizadevanja določenih regij pa tudi odziv gospodarstva v teh regijah. Zato jaz menim, da bi bila vzpostavitev medpodjetniškega izobraževalnega centra v Prekmurju podvajanje institucij. Mogoče res sedanja ne deluje dobro, in bi bilo verjetno potrebno pospešiti delovanje te institucije. Opomnil bi še, da nobena vzpostavitev medpodjetniškega izobraževalnega centra oziroma noben tak center ne bo uspešen, če se ne bo odrazilo tudi gospodarstvo, s tem, da bomo zgradili prometno, komunalno infrastrukturo, pa tudi verjetno opremili kakšne podjetniške cone ali logistične centre. Če ne bo odziva gospodarstva na to, verjetno iz tega ne bo nič. Bojim se, da bomo imeli zgrajeno infrastrukturo, vloženega ogromno denarja, vendar novih delovnih mest ne bo, da bodo ti delavci, ki bodo zdaj izgubili delovna mesta, na bremenu države. Zato se mi zdi ta poteza ne preveč modra. Če pa hočemo s tem primerom podreti vsa prizadevanja po celi državi, vseh ostalih regionalnih razvojnih agencij, pa mislim, da ste na pravi poti. Bojim se, res bi bilo treba izdelati analize uspešnosti teh regionalnih razvojnih središč do sedaj in upoštevati v teh analizah tudi spremenjeno gospodarsko situacijo glede na krizo. Na odborih smo tudi poudarili, da Vlada to stori, vendar v tem letu ni bilo nič storjenega v to smer. Verjetno gre tukaj za poskusiti nekaj novega, v upanju politike, da bo dalo določene rezultate, vendar nas, ki smo do sedaj bili kolikor toliko vključeni v razvoj teh gospodarskih središč, to ne prepriča. Mislim, da je jalov poskus in teh 2 milijona evrov iz kohezijskega sklada verjetno bo tudi težko počrpati, glede na do sedaj ustaljene kriterije, da bo treba nekaj novega si izmisliti. Verjetno bo pa težko poročati Evropi o koristnem črpanju teh sredstev, zato podpiram ta amandma k 8. členu, da se ta medpodjetniški izobraževalni center ne organiziral v Prekmurju. Hvala.
Hvala. Niste bil imenovani, gospod Kampuš. Besedo ima gospod Černač.
Hvala lepa. Glede 8. člena mislim, da gre predvsem za eno piar potezo, mogoče tudi za ambicijo, da se nekomu po poteku treh let uredi status in služba v tem medpodjetniškem izobraževalnem centru, ker nek status je vezan na tri leta in potem po treh letih se bo moral pač tisti človek, ko bo tam tri leta, nekam usesti. In kaj je lepšega, kot se usesti na neko novo institucijo, ki naj bi, oprostite izrazu, prodajala meglo. Če bi bil resen namen na tem področju kaj narediti, potem izvolite, pridite z zakonom o univerzi za Pomurje. Imamo tri, v Ljubljani, Mariboru in univerza na Primorskem. Slednja je bila ravno z ambicijo posameznih poslancev v predprejšnjem sklicu Državnega zbora vzpostavljena in v prejšnjem mandatu okrepljena. Dobro se je usidrala in dobro izvaja tudi to. o čemer je bilo prej govora, povezovanje izobraževalnega procesa z gospodarstvom, v okviru Univerze na Primorskem, ki je ustrezen institut, ki te stvari ustrezno servisira in podpira. In če kolikor bi v tem 8. členu zasledili tako dikcijo, bi jo z veseljem podprli. In verjemite, Univerza na Primorskem, ko se je leta 2003 ustanovila, ni imela v tistem prvem zakonu praktično nobenih sredstev. Bila je samo dobra volja, zakon in pomoč lokalnih skupnosti. Šele kasneje so prišla sredstva. V tem primeru pa beremo, da bi bilo mogoče dobiti celo 2 milijona evrov. To je lep denar in če bi šel ta denar za konkreten projekt, ki bi imel tudi konkretne učinke, na tistem območju še toliko bolj pomembne, potem bi ga seveda z veseljem podprli. Tako v zraku, težko. Da ne gre za resno namero na tem področju nekaj pomagati skrajnemu severovzhodu Slovenije, govorijo tudi rezultati razpisa za centre odličnosti, ki ga je gospod Golobič objavil in kjer je ves denar, 30 milijonov evrov, ostal v Ljubljani. In beremo na naših "mailih" pritožbe iz cele Slovenije, predvsem iz severovzhodnega konca, o tem, da to ni prav. In res ni prav. Jaz dvomim, da v ostalih delih Slovenije nimajo strokovnjakov, ki bi bili na ustrezen način sposobni kaj narediti. Dvomim. Dvomim, da je vse znanje, vsa znanost tega sveta in te Slovenije skoncentrirana samo pri gospodu Jankoviču. Mislim, da ima cela Slovenija širok nabor potencialov in je nedostojno, še posebej v teh časih, da je 30 milijonov evrov gospoda Golobiča oziroma ministrstva, ki ga vodi, ostalo tukaj, ne pa tam, kjer bi ta sredstva lahko dala neposredne in hitre učinke. In če bi bil resen namen v primeru 8. člena, bi tu brali "vzpostavitev Univerze za Pomurje". Hvala lepa.
Hvala. Dr. Horvat, želite besedo? Izvolite.
Poslanec me kar spodbuja, da podam nekaj komentarjev. Prejšnja vlada je pripravila resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih, o katerih je bilo danes tu veliko govora. Nekateri med njimi sedite tudi danes v tej dvorani, moji nekdanji kolegi, pa tudi sedaj kolegi. Problem, da se ta resolucija takrat ni izvedla, tako kot bi se morala, ni problem te vlade, ampak že tiste vlade takrat. Ta vlada sedaj poskuša dejansko tudi na tej osnovi narediti in izvesti nekatere projekte, ki so izvedljivi. Gospod Lah je povedal, da je treba pripraviti za ta gospodarska središča analize in podobne študije, ekspertize in ne vem še kakšne pogodbe najverjetneje narediti s kom, da se bodo lahko ta gospodarska središča pripravila in razvijala. Naj povem, da gre dejansko za nov pristop, in sicer gre za tak pristop, ki se bo potem prenesel na celo Slovenijo. Prepričan sem, da ni samo zato Vlada imenovala državnega sekretarja na to mesto, ampak so naše ambicije večje. Naše ambicije niso samo ambicije v Pomurju, ampak v celi Sloveniji. Hvala.
Hvala. Prosim poslance, da se nekoliko umirite. Ko nekdo govori, ima samo eden besedo. Imate proceduralni predlog? [[Ne.]] Potem pa počakajte, da boste dobili besedo. Najprej bo spregovoril gospod Juri, potem bom pa ponovno odprl prijave za razpravo. Gospod Juri, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Tudi pri tem amandmaju je treba uvodoma ugotoviti, da drugačne opcije, kot je uspeh razvojne strategije za Pomurje, ta vlada in ta koalicija nima. Tudi ko govorimo o 8. členu, ne gre za blef, gre za konkreten predlog medpodjetniškega izobraževalnega centra, ki še zdaleč ne pomeni ustvarjanja pogojev za novo, četrto, pomursko univerzo. Tisti, ki govori o tem, da bi lahko znotraj tega zakona omogočili nastajanje takšne univerze, seveda ni resen in tega se sam zaveda. Uresničevanje univerzitetnih ambicij na naših regijah je zelo kompleksna zadeva in so zahtevani pogoji jasni. Univerza na Primorskem je na primer nastala na podlagi že leta in leta delujočih visokošolskih ustanov, fakultet, ki so se združile in so z zelo jasnim projektom pripeljali načrtovanje te univerze do uspešne zgodbe. Danes je ta univerza eden pomembnejših faktorjev razvoja znanja in občega razvoja v slovensko-istrski in širši primorski regiji. Ko je govora o medpodjetniškem izobraževalnem centru, govorimo o konkretni priložnosti in o odzivu, ki se pojavlja morda prvič v Sloveniji. S tega vidika je pomurska zgodba izjemen izziv za Vlado in nas približuje nekaterim dobrim praksam in dobrim izkušnjam drugod po Evropi. Sam sem živel in delal štiri leta v Španiji in dobro poznam primer ene nekdaj najbolj obubožanih regij prav zaradi propada težke industrije, to je Baskija, ki je v določeni meri primerljiva s Slovenijo tako geografsko, po mentaliteti in po pristopu do ekonomskih vzorcev obnašanja. V Baskiji je prišlo do podobnega izziva po propadu težke metalurgije, po koncu frankizma in po jasni potrebi, da bi tisto gospodarstvo prekvalificirali in prestrukturirali. Izbrali so Welsov model, pač so šli v Anglijo, in dejansko so pripeljali do izjemno hitrega razvoja manjšega podjetništva, povezovanja teh podjetij in vse je slonelo na pilotskih centrih, na centrih znanja, na medpodjetniškem izobraževanju. Danes imamo izjemno prodorno izkušnjo zadruge, podjetniške zadruge Mondragon, ki je svetovno znana in vsi ekonomisti in vsi načrtovalci strukturnih reform se večkrat sklicujejo na ta uspešni model, ki je Baskijo povzdignil do izjemno visoke ravni podjetniškega in občega gospodarskega razvoja. Tudi pomurska zgodba lahko postane nekaj takega za Slovenijo, če bomo racionalno izkoristili vse potenciale, ki jih ponuja prav kriza. Tokrat je prvič morda konkreten izziv, ki se navezuje na tiste izjave, češ, da kriza zna ponuditi tudi nekaj priložnosti. To je priložnost in ta zakon, ki ga imamo na mizi danes, s tem členom vred, je taka priložnost. Zato nasprotujem predlogu amandmaja skupine SDS, kajti prikrajšali bi Pomursko regijo za zanimivo priložnost. Ne bi se približali utopiji gospoda Černača o takojšnji vzpostavitvi Pomurske regije. To je bila demagoška floskula. Dolgoročni cilj je prenos izobraževanja, znanja, visoke in kvalitetne tehnologije v vse regije Slovenije. Cilj je, da Slovenija ne bi imela do konca tega roka več revnih in podhranjenih regij. In prav ta model, ta pilotski model, ki ga sedaj lahko vzpostavimo v Pomurju, če bo uspešen, in uspešen ni samo, če bo prevladalo tudi v tem parlamentu prepričanje, da je treba podkrepiti in podpreti ta prizadevanja, da bomo lahko ugotovili, da iz krize znamo dobiti tudi nekaj potencialov, ki bi sicer ostali neopaženi. V Prekmurju, domnevam in sem prepričan, da bodo prav ti centri zaposlovali in pritegnili predvsem pomursko prebivalstvo, pomurske strokovnjake in bodo Pomurcem ponudili izhod, ki ga zgolj s pasivno podporo preživetju tega ali tistega negospodarnega subjekta bi zamudili. Ta amandma ni potreben. Celo bi bil škodljiv. Zakon oziroma 8. člen je treba podpreti v celoti. Hvala.
Hvala. Želite repliko, gospod Černač. Izvolite.
Gospod Juri je dejal, da sem ob razpravi o tem členu, ko sem govoril o univerzi v Pomurju, trosil demagogijo. Jaz moram gospodu Juriju povedati, da je, kar se demagogije tiče, on tako velik učitelj, da ga jaz v desetih mandatih ne bom dosegel. Kar se pa tiče univerze v Pomurju, sem povedal, da namesto tega, kar piše tukaj v 8. členu, predlagam, da se to besedilo glasi: "financiranje vzpostavitve univerze v Pomurju". In sem tudi povedal model, po katerem se je, gospod Juri, verjetno to veste, ustanovila Univerza na Primorskem leta 2003 in dodatno finančno podprla v prejšnjem mandatu. Če bi tako razmišljali takrat, kot razmišljate sedaj, potem te univerze na Primorskem ne bi bilo. V Pomurju je univerza nujna. Sedaj se posamezne lokalne skupnosti mučijo s posameznimi izobraževalnimi programi brez podpore države. Še več, razpis gospoda Golobiča za centre odličnosti je vsa sredstva lociral v Ljubljani. Niti enega evra izven Ljubljane, sploh pa seveda ne v severovzhodni Sloveniji oziroma v Pomurju. Hvala lepa.
Hvala. Ker vidim še roke za razpravo, odpiram prijavo. Prijava teče. Gospod Kampuš, ste se javili. Prej ste roko dvigali. Gospod Kampuš, izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani premier! Spoštovani podpredsednik, protestiram. Nimate enakih kriterijev za replike in vas vljudno naprošam, da poskušate korigirati svoje vodenje Državnega zbora. Želel sem pa seveda razjasniti pojme, kar se tiče razvojnih agencij in tudi razvojne agencije Mura. Namreč nekateri kolegi zadev seveda ne poznajo. Bil sem predsednik regionalnega sveta Pomurske regije in vem, kaj je naloga in kakšne so naloge razvojne agencije Mura. Moram vam povedati, da to institucijo spoštujem. Regionalna razvojna agencija Mura nima nobenih izobraževalnih nalog in jih ne opravlja. Ne vem, verjetno smo spet v Pomurju tisti zadnji, ki v razvojni agenciji tega nimamo, verjetno drugje imate. Očitno drugje imate. Še nekaj o 8. členu. Če bi slučajno prišlo do črtanja 8. člena, potem zakon o razvojni podpori pomurski regiji ni tisto, kar bi moral biti in nima svoje dodane vrednosti. Nima svoje dodane vrednosti, da bi lahko prišlo do modernega, želenega dolgoročnega prestrukturiranja pomurskega gospodarstva in kmetijstva z znanjem in novimi programi, z novimi tehnološkimi dosežki in prijemi. To je bistvo tega 8. člena in seveda spoštovane kolegice in kolegi, predlagam, da tega [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod Pojbič. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik! Jaz bom seveda uvodoma zelo jasno povedal, da bom ta predlog zakona podprl. Hkrati pa moram povedati tudi zelo jasno, da amandma, ki ga je Slovenska demokratska stranka pripravila k 8. členu, bom tudi podprl. Ko govorimo o vzpostavitvi medpodjetniškega izobraževalnega centra, jaz mislim, da je ključni razlog za vzpostavitev tega centra prav v tem, da seveda poskuša sedanji predsednik Vlade gospod Pahor reševati probleme njegove kadrovske zgodbe iz nabora njegovih kadrov in tako naprej, ki jih mora zdaj pač do neke točke, ker so to njegovi podporniki, jim zagotoviti določene pozicije. Mislim, da tukaj ravno pri tem zakonu so našli eno kvalitetno rešitev, kako zadostiti željam nekaterih posameznikov. Torej tudi tistih, ki se vneto zavzemajo za politiko gospoda Boruta Pahorja. Glede zpostavitve tega centra, jaz mislim, da je tukaj ključno, da tukaj se bo lahko marsikatera stvar zameglila, skozi ta izobraževalni center bo možno speljati marsikakšen denar za take in drugačne študije in tako naprej in tako naprej. Jaz mislim, da je to narobe. Jaz mislim, da bi morala biti intenca tega zakona popolnoma drugače koncipirana. Cilj tega zakona bi po moji oceni moral biti večje zaposlitvene možnosti delavcev v Pomurju in pa, delovna mesta z višjo dodano vrednostjo. To bi morala biti intenca tega zakona. In ključni problem v Pomurju je izjemno visoka brezposelnost. Če bi bil ta zakon v to usmerjen, potem bi tudi osebno ocenil, da je to smiselno. Prepričan sem, da s tem zakonom enostavno ne bomo dosegli tistega, kar so potrebe, želje in interesi Pomurcev in Pomurja. Res pa ta zakon zgleda relativno všečen, vendar mislim, da cilji, o katerih vladni predstavniki tu govorite, sem skoraj prepričan, da ne bodo doseženi. Zelo majhna verjetnost je, da bodo do teh sredstev in pomoči prišli ravno tisti, ki so tega najbolj potrebni. Zato se mi zdi, da je še kako pomembno, da se ta 8. člen črta iz tega zakona, ker to enostavno ni potrebno. Imamo že vzpostavljene določene institucije, ki lahko tozadevno situacijo rešujejo. Koristneje bi bilo, da bi se teh dodatnih 2 milijona evrov, ki so namenjeni za ta center, razdelilo med podjetnike, obrtnike, med tiste, ki jim je še kako potreben zagonski denar oziroma denar, da bodo lahko normalno funkcionirali. In to je tisto, kar je ključno. Ljudje morajo imeti službe, ljudje morajo imeti pogoje, da so lahko zaposleni, in država je tista, ki mora to omogočiti. Vendar še enkrat trdim, da skozi ta zakon in na tak način, predvsem pa, ko vidim to meglo, upam si trditi, to meglo, ni tako jasnih ciljev, kot bi sicer morali biti, kot sem prej povedal, kaj bi po moji oceni morala biti intenca tega zakona. Sicer še enkrat povem, da sem zelo vesel, in moram povedati, da tudi vsak zakon, pa tudi če je samo v delčku tak, da bo dodana vrednost nekemu okolju, osebno podpiram. In, hvala bogu, tudi tega, zato sem tudi uvodoma povedal, da bom ta zakon podprl, ker Pomurci potrebujejo pomoč. To je dejstvo. Vendar pa se mi zdi pristop Vlade k reševanju te tematike, se pravi, te gospodarsko-finančne in socialne krize, sam ta pristop je že v uvodu zgrešen. Jutri se nam bo zgodila Koroška regija, pojutrišnjem se nam bo zgodila Posavska, čez mesec dni se nam bo zgodila Štajerska. Mislim, da bi to problematiko morali reševati sistemsko za celotno državo. V tem trenutku se tudi zelo jasno kažejo ravno tiste pomanjkljivosti lokalne samouprave, o katerih smo govorili skoraj tri četrtine prejšnjega mandata, ko smo govorili o tem, da je treba vzpostaviti regionalizacijo. Če bi bila sedaj regionalizacija vzpostavljena, bi ta zadeva bila zdaj v rokah regije. Takšnih in drugačnih zakonov za posamezne regije ne bi bilo potrebno sprejemati. Ne trdim pa, da država s svojimi instrumenti, z vsem tistim, kar ima na razpolago, da pa stopi zraven in pomaga, to je tudi njena osnovna naloga. Jaz mislim, da zakon v nekem delu, ima željo, izraža željo, skozi katero bi bilo možno Pomurju pomagati, vendar še enkrat trdim, da tisti cilji, o katerih govori sedanja vlada in pa vladni predstavniki, ne bodo doseženi. V to sem pa prepričan. Je pa res, če bo en delček teh stvar uresničen, je tudi nekaj. In še enkrat povem, pristop k reševanju te tematike v tej državi je napačen, ker je parcialen, ni celovit. Jaz mislim, da je treba to situacijo v Sloveniji reševati sistemsko. To pa ni sistemski zakon. To bi bilo možno bistveno lažje reševati, če bi imeli regije. In tisto, kar je tudi gospod predsednik Vlade že velikokrat omenjal, že v prejšnjem mandatu, ampak mislim, da iz teh regij, kot sicer te izjave zadnje, da bodo imeli tri regije, enkrat sedem in tako naprej, da so to neke besede, za katere sem prepričan, da nimajo neke teže, ki bi lahko peljale področje lokalne samouprave kakšen korak naprej. Mislim, da bo potrebno še kar nekaj časa počakati, da bi prišlo v tej situaciji do regionalizacije na tak način, da bodo zadovoljeni ključni, politični in pa tudi ostali interesi v tej državi. Zagotovo ne s tremi regijami, pa tudi ne s sedmimi. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Vidim še roke. Odpiram prijavo še za razpravo o 8. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Sajovic, izvolite imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz mislim, da je prav, da gre razprava h koncu in da je kljub vsemu več pozitivnih vsebin, pa več tistih, ki bomo zakon z veseljem podprli, kot prvi korak. Vesel sem, da je z nami tudi predsednik Vlade, pa gospod minister. To vse dokazuje, da seveda ta Vlada s Pomurjem in s tem zakonom misli resno. Nikoli v življenju ni moč sprejeti neke rešitve, ki vse naprej predvidi in pa vse ve. Tak zakon mora biti pozitivno optimistično naravnan, čim prej ga moramo spraviti v življenje, kar pomeni, da samo sprejem zakona še ne reši problematike. Konkretni podzakonski akti so tisti, ki bodo na terenu naredili premik. Jaz mislim, da je zadnji čas, da preidemo od besed k dejanjem. Vsi skupaj ta zakon potrdimo, potem nas bo pa življenje vodilo naprej. In če bomo pokazali v Državnem zboru neko slogo, spoštovanje, ne pa miloščino, si ta trenutek Pomurje bolj kot vsega zasluži in zato bom seveda ta zakon z veseljem podprl. In vsem tistim, ki želijo pri tem sodelovati, želim tudi srečno roko naprej.
Hvala. Gospod Göndz.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod premier, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Nisem se oglašal pri prejšnjih zadevah, sedaj se oglašam predvsem zato, ker o tem predlogu včeraj na matičnem odboru nismo razpravljali. Gre za zadevo, ki je nedvomno vsebinsko zelo pomembna, vendar ocenjujem, da v predlagani obliki, torej da se črta, ni primerna. Ne govorimo žal sedaj o ustanavljanju univerze za Pomurje, kar bi seveda z veseljem podprli vsi Pomurci. Morda je neka dolgoročna vizija tudi potrebna v tej smeri, ampak sedaj je ta zakon na dlani, ki rešuje zelo akutna in aktualna vprašanja v naši regiji. Mislim, da v tem trenutku je medpodjetniški izobraževalni center v Pomurju nedvomno potreben. Čeprav tudi imam morda nekatere pomisleke, ki so jih prej navajali kolegi z moje leve strani, pa menim da je nekoliko le ta amandma danes ad hock narave in zato podpiram prvotno besedilo 8. člena. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Györek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani premier, člani Vlade, kolegice in kolegi! V zvezi z 8. členom, to je o vzpostavitvi medpodjetniškega izobraževalnega centra - saj se bom samo tega amandmaja dotaknil - bi rekel naslednje. Res, da smo včeraj opolnoči ali še kasneje o tem razpravljali, gospod kolega Laszlo, si morda preslišal, zato je bil tudi predstavnik Ministrstva za šolstvo in šport prisoten. Gospod Zgonc je dal tudi utemeljitev, zakaj ta člen. To se dobro spomnim. Gospod Zgonc je dal dobro utemeljitev in strinjam se, da je to ravno člen, ki naj ne bi bil sporen. Bi še lahko tudi, gospod Černač, marsikaj povedali o izobraževalnem sistemu v Pomurski regiji, o problematiki nizke izobrazbene strukture v Pomurski regiji, o podrejenosti, ko se dodeljujejo visokošolski programi prav diskriminatorno, če pogledamo samo podatek, da je od 36 koncesioniranih visokošolskih programov v Pomurski regiji samo en samcat program koncesioniran. In še letos smo "izviseli", če tako rečem, pri dveh vlogah. To je za visokošolski študijski program "fizioterapija" in "zdravstvena nega" z raznoraznimi izgovori ministra Golobiča. Ampak pustimo sedaj to. Pojdimo k temu členu. Zakaj je ta člen nesporno dobrodošel v tem zakonu? V bistvu je samo en stavek: "Medpodjetniški izobraževalni center v Pomurski regiji se sofinancira iz nacionalnih in kohezijskih sredstev državnega proračuna v okvirni višini dva milijona evrov. Vrednost in letna dinamika financiranja projekta se določi s sprejetim projektom po postopku njegove neposredne potrditve v skladu s pravili državnih pomoči in kohezijske politike EU". Kar pa je bistveno, res bistveno: "Za izvedbo projekta je ogovorno Ministrstvo za šolstvo in šport kot posredniško telo", in še bolj bistveno, "sredstva se zagotovijo na njegovih proračunskih postavkah". Čemu bi o tem sploh diskutirali, pomurski poslanci pa sploh ne? Upam,da bo tukaj konsenz s to obrazložitvijo dosežen. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Krivec.
Hvala za besedo, še enkrat. Ponovno ugotavljam, da je bil namen Vlade pri vložitvi tega zakona dober. Okoli domišljenega koncepta pa zmeraj bolj dvomim in tudi glede tega člena in amandmaja. Jaz bom amandma podprl, kajti vzpostavitev medpodjetniškega izobraževalnega centra na tak način, kot je tu zastavljeno, ne bo prinesla nobene dodane vrednosti. Prej ste nekateri govorili tudi o gospodarskih središčih in o tem, kako niso bila uresničena. Ravno zaradi tega bi morala biti previdnost pri postavitvi takega koncepta. Edino gospodarsko središče, ki je naredilo korak naprej, je bil projekt Imprime na Goriškem, kjer se je gospodarsko središče gradilo iz tistih, ki so uporabniki te zgodbe, ne pa obratno, skozi zakon in skozi regulativo in umestitev iz nivoja ministrstva regulatorja. Edino na Primorskem so se gospodarski subjekti združili in uspešno naredili prvi korak v gospodarskem središču. In enak princip bi moral veljati tudi za ta zakon. Če mi posiljujemo z nekim centrom, pa tak ali drugačen že naj bo, to ne bo imelo efekta. Kakor vem, se tudi na področju izobraževalnega centra ni ravno veliko posvetovalo z uporabniki tega predvidenega centra. Tudi pristojnost šolstva, če gre za medpodjetniški izobraževalni center, bi človek pričakoval, tudi gospodarstva. Ampak kot sem rekel, tega ne podpiram. Kako se zadeve lahko izrodijo pri takih reguliranih zadevah, pa mogoče tudi kot ilustracija skozi centre odličnosti, kjer smo tudi namenili 30 milijonov evrov. Kot je bilo rečeno, vsi centri odličnosti ostajajo znotraj centra, mogoče zato tudi centri, se pravi, vsi so bili definirani in izbrani v centru, v Ljubljani, kar je na nek način zanimivo. Pa poglejmo: Center odličnosti za integrirane pristope v kemiji in biologiji proteinov, podjetje Jenko, en zaposlen, podjetje Medis, nesprecializirana trgovina na debelo, primer centra odličnosti. Drugi primer centrov odličnosti: Polimerni materiali in tehnologije, podjetje Antea, direktorica Mateja Dermastja, skupaj s Teo Petrin in Matejo Mešelj. Mateja Mešelj je ena izmed pobudnic projekta centrov odličnosti. Center odličnosti za raziskave biotehnologij v farmaciji in fiziki snovi, nosilec podjetje Betonal, ki se ukvarja z izkopi, prevozi betona, izdelavo betonske galanterije in upravljanjem kamnoloma. In podjetje Jeklotehna, ki se ukvarja s trgovino na drobno in debelo. Zanimivi centri odličnosti, vsi v Ljubljani, nikjer Pomurja, nikjer konkretno Posočja, nikjer Primorske, nikjer ostalih delov te dežele. Tako ponovno podpiram ta amandma, da se umestitev nekega izobraževalnega centra, ki nima neke konkretne opredelitve in tudi ni bil sproduciran iz samega območja Pomurja, ne podpiram, zato bom amandma, da se ta člen umakne, podprl.
Hvala. Besedo ima gospod Černač.
Hvala lepa. No, to, kar je bilo maloprej rečeno, je tudi eden od razlogov, zakaj tega ni mogoče podpreti. Gre za umetno, posiljeno piarovsko umeščanje neke institucije v neko zgodbo, od katere ne bo nobene druge koristi kot samo sredstva za nekaj zaposlenih, ki si bodo našli zaposlitev za naprej, in za neke študije, ki jih bodo pisali taki in drugačni strokovnjaki, ki so tako ali drugače povezani z ministri. V Pomurju je ustanovljen in deluje Pomurski razvojni inštitut in bi ga bilo treba podpreti tudi skozi ta zakon. V zametkih je ustanovitev inštituta za geotermijo in alternativne vire in ga je treba podpreti tudi skozi ta zakon. V Pomurju, tako kot je bilo povedano, od 36 koncesioniranih visokošolskih programov deluje samo eden, en visokošolski program. Res je, da v okviru gospodarskih središč nacionalnega pomena, ki so umeščena v resolucijo, in enega izmed teh umeščate tudi v ta zakon o Pomurju, je opredeljeno visokošolsko izobraževalno središče. Če pa imamo danes ta zakon na mizi in če imamo tu nek člen, bi lahko bila ta ambicija, da se tudi konkretno, s konkretnimi sredstvi ti izobraževalni centri podprejo. Zaradi tega sem rekel, ambicija bi morala biti ustanovitev oziroma financiranje vzpostavitve univerze v Pomurju. In potem bi vam verjeli. Glede na situacijo, kakršna je v Pomurju, glede na to, da nekatere institucije že delujejo oziroma so v zametkih in v ustanavljanju, se pravi, bi jih bilo potrebno samo podpreti, bi bila takšna poteza logična konsekvenca tega, kar se dogaja, ne pa, da se zgodi to, kar je bilo že omenjeno, da ne morejo posamezne občine dobiti koncesioniranih posameznih programov, ki v ta prostor normalno sodijo in da jih, poglejte, včeraj smo imeli glavno mesto, financirajo celo same, občine same financirajo nacionalne izobraževalne programe. In tukaj je odlična razvojna ambicija in razvojna paradigma, ki bi se lahko glasila: namesto 2500 izgubljenih delovnih mest, v enem dnevu, bomo ustvarili 1000 študentskih vpisnih mest [[v treh letih]] . Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o tem členu? Dr. Horvat v imenu Vlade. Izvolite.
Jaz bi se samo zahvalil poslancu, da mi že "rihta" službo čez tri leta. Naj še enkrat ponovim, v resoluciji o regionalnih projektih oziroma nacionalnih projektih je bilo 9 gospodarskih stališč. Sami ste povedali, eno je bilo uspešno dejansko izvedeno. Ta vlada želi koncentrirati delo na tem področju, fokusirati s tem, da se lahko nekaj naučimo vsi skupaj, ker smo se naučili, da se v prejšnjem času oziroma se z devetimi ni dalo to narediti. Zato imamo drugačen pristop. Medpodjetniški center je tudi eden od elementov, ki so v gospodarskih središčih bili notri dani že pod prejšnjo vlado. Tu si nismo kaj dosti novega izmišljevali, ker enostavno koncepti, ki so bili takrat nastavljeni, so bili dobri koncepti. Smo verjeli v tiste koncepte takrat, ampak na žalost na tisti način niso bili izvedeni.
Hvala. Niste bil imenovani, pač pa, če želite razpravljati. Kdor želi razpravljati, naj se prijavi. Lahko se prijavite, če želite, oziroma vi nimate več časa, ste ga že porabili. Gospod Krivec, izvolite.
Hvala. Ni me imenoval, rekel je pa poslanec, omenil je temo, o kateri sem govoril. Saj ne bom prehud, ampak do neke mere se strinjam z vami, vendar ravno ta koncept, da je potrebno najprej papirologijo zložiti in na nek način institucionalno pristopiti do teh gospodarskih središč, je to povzročilo, o čemer oba govoriva. In edini primer, kjer se je gospodarstvo najprej sestavilo, in tisti, ki so uporabniki teh gospodarskih središč in so sestavljali projekte, s katerimi se je šlo v kandidaturo, je uspeh. In to je projekt Inprime. Vsi drugi projekti so bili zloženi kot velik milni mehurček, ki se je takrat, ko moraš iti v nek operativni program, enostavno razgubil, ker ni bilo uporabnikov oziroma partnerjev, ki bi ta projekt na koncu izvedli. Jaz upam, da se s tem oba strinjava. Zato pravim, da je ta koncept v 8. členu napačen, ker mi posiljujemo nek prostor z neko institucijo, ki na koncu lahko ne bo imela nobene vrednosti, zrasti bi morala iz tistega prostora in ona sproducirati primerno vsebino. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Tu je gospod novi državni sekretar, sanator Pomurja, omenil Resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih 2007-2023, ki jo je sprejela prejšnja vlada. V tej resoluciji je nekaj središč in veliko projektov, ki so vezani na posamezna središča, kjer se zadeve grozdijo. Jaz ugotavljam, da po letu dela te vlade, se pravzaprav s to resolucijo ni zgodilo nič. Ni predlagala nobene spremembe, nobene dopolnitve, ampak se potem sprejemajo neke parcialne rešitve, ki peljejo drugače, kot je v tem nacionalnem strateškem aktu to zapisano. Jaz mislim, da to ne more biti ravno v ponos - ne Vladi ne koaliciji, da o temeljnem strateškem aktu, ki je opredeljen kot dolgoročni akt, njegova življenjska doba bo dolga še 13 let, če ga ne boste vmes spremenili, da ni smiselno da na tak način o njem razpravljamo. Če se vam karkoli v tem sprejetem aktu, pri katerem ste tudi sam precej aktivno sodelovali, ne zdi dobro, ne zdi dovolj dobro opredeljeno, ni dovolj operativno, ni dovolj ustrezno narejeno, potem bi najbrž pričakoval, da bi Vladi, kateri zdaj pripadate, to predlagali in bi to na nek normalen, postopkovno verodostojen način to spremenili, dopolnili ali kako drugače zastavili. Žal ugotavljam, da ni tako. Pojavlja se kar nekaj kritik o teh temeljnih razvojnih jedrih, o katerih se pač nabori delajo, ni pa nobene ideje predlagati kaj boljšega za takšna razvojna središča, kateri projekti bi bili boljši za tak razvojni projekt, ali jih je 9, morda 10 ali jih je dovolj 7. Nič ni od tega, samo neke permanentne kritike okrog tega akta, v katerega je bilo zagotovo vloženega veliko truda. Veliko truda, veliko komunikacije z lokalnimi skupnostmi, veliko komunikacije z lokalnimi razvojnimi, gospodarskimi in drugimi subjekti. Zagotovo. In zato ima ta akt tak status in tudi tako ime. Gre za temeljno strateško usmeritev, ki je nastala v kateremkoli od teh območij, skupaj z idejami lokalnega ali regionalnega okolja. In meni se zdi pravzaprav nekako pod nivojem, da se o takšnih aktih, v katere je toliko vloženega, govori na tako omalovažujoč način. Istočasno pa se v času enega leta ni zgodilo in predlagalo popolnoma nič, da bi karkoli na tem spremenili, da bi odprli katerokoli javno razpravo, da bi pretestirali ponovno v lokalnih in regionalnih okoljih, v regionalnih centrih rešitve, ki so v tem aktu zapisane. Ampak kar takole nekdo reče, to pa ni nič. Veliko je to. Veliko več, kot si kdorkoli misli. Če kdo misli drugače in ima za to ustrezno večino in Vlada je zagotovo dovolj koherentna ali pa kohezivna v tem primeru, lahko te zadeve tudi drugače uredi, drugače zapiše in drugače opredeli in tudi nastavi drugačno taktiko ali pa dinamičen načrt za realizacijo teh projektov. To je pač normalno pričakovanje. Mi bi v Državnem zboru strašno radi videli, da bi tak akt predložili in o njem zagotovo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tako opozicijski kot koalicijski poslanci opravili tudi potrebno razpravo. Ne nazadnje posamezne rešitve vsebine iz te resolucije o nacionalnih programih do leta 2023 so zagotovo vnesene tudi v načrte razvojnih programov pri proračunu Republike Slovenije. Vsaj razvojnosti, če drugo ne. Bi bilo potrebno tudi "naštelati" verjetno sodbe in razpravo o teh zadevah, še posebej tistim, ki predstavljate Vlado, ne opozicijskim poslancem, ampak tistim, ki Vlado predstavljate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod državni sekretar.
Jaz bom zelo na hitro povedal. V amandmaju imamo medpodjetniški izobraževalni center. Resolucija, se strinjam, je eden boljših projektov prejšnje vlade, vendar na koncu uvoda resolucije piše: resolucija je šele začetek.
Hvala lepa. Ne vidim več prijavljenih za razpravo o 8. členu in amandmaju, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, to je pol ure po prekinjeni 26.b točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26.B TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PREDLOG KANDIDATA ZA MINISTRA BREZ RESORJA, ODGOVORNEGA ZA LOKALNO SAMOUPRAVO IN REGIONALNI RAZVOJ. Predsednik Vlade gospod Borut Pahor je 15. oktobra 2009 Državnemu zboru predlagal, da za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, imenuje gospoda Henrika Gjerkeša. Besedo dajem predsedniku Vlade gospodu Borutu Pahorju za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite.
Gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Vidim, da so tukaj prijazni uslužbenci Državnega zbora že prinesli mizo, za katero naj bi dr. Henrik Gjerkeš podpisal izjavo, s katero nastopi dolžnost kot minister in vas prosim, da glasujete tako, da sodelavci tega niso storili zaman. Imam razloge za to. 15. oktobra sem Državnemu zboru dr. Henrika Gjerkeša predlagal zato, ker ima bogate izkušnje na področju znanstvenoraziskovalnega dela v domačem in v narodnem okolju, dolgoletne izkušnje pri vodenju skupin različnih velikosti, pri projektih in izobraževalnih aktivnostih. Je doktor tehniških znanosti, profesor na univerzi v Novi Gorici, njegove izobrazbene reference in vodstvene reference me prepričujejo, da je dober kandidat za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Zanj sem se odločil sicer hitro, a po tehtnem razmisleku, ker menim, da ministra na tem položaju potrebujemo. Predem povem, zakaj, naj rečem še morda eno ali dve referenci, ki se mi zdita pomembni. Je član pomurske akademske znanstvene unije, ukvarja se s svetovanjem pri razvojnih regionalnih projektih in v sodelovanju z industrijo, regionalnimi skupnostmi in vladnimi službami sodeluje in vodi domače in mednarodne energetsko in okoljsko orientirane projekte in projektne skupine. Predlagani kandidat je dvakratni prejemnik štipendije ustanove dr. Antona Trstenjaka za formalno in neformalno sodelovanje in pomoč pri razvojnih projektih v pomurski regiji. Prav tako lahko pokaže uspešne rezultate prenosa znanja s področja regionalnega razvoja Slovenije na mlade. Minister ne bo imel lahkega dela. Zaradi zelo zahtevnega dela so na koncu pošle moči tudi dosedanji ministrici mag. Zlati Ploštajner, ki se ji ob tej priložnosti kot predsednik Vlade zahvaljujem za njeno veliko predanost, za njeno veliko požrtvovalnost in za to, da je kot strokovnjakinja prenašala tudi tiste situacije, ki navadno politiki niso v čast, pa so sestavni del našega dela. Strokovnjaki jih težje razumejo in morda zaradi tega tudi kdaj malo prej obupajo nad svojimi načrti in vizijami, ki jih imajo. Delala je po svojih najboljših močeh in pustila dobro dediščino, ki jo bo prevzel novi minister, če boste tako odločili. Najprej naj povem, da smo po dveh letih končno iz države, ki je bila v minusu v evropskem proračunu, prišli v status države, ki ima plus. Sicer ne gre za velik presežek, vendar je dejstvo, da smo v Vladi odločili, da ministrica za regionalni razvoj, po novem bo to minister, prevzame vajeti v roke vse politike črpanja evropskih sredstev, da se je obrestovala. To nalogo bo prevzel tudi novi minister. Ker so za to potrebne tudi izkušnje in jih v Sloveniji nima zelo veliko ljudi, sem kot predsednik Vlade odločil, da bo poleg njegove državne sekretarke, ki bo urejala tudi odnose z lokalnimi skupnostmi oziroma župani, ki bo skrbela za pomoč pri regionalni politiki, pri črpanju evropskih sredstev posebej, sodeloval z dvema državnima sekretarjema iz mojega kabineta, z dr. Andrejem Horvatom in dr. Radom Genorijem. Kdor oba pozna, ve, zlasti dr. Rada Genorijo, praktično vsa leta od osamosvojitve naprej, od trenutka, ko smo pravzaprav dobili predpristopna sredstva, zelo uspešno dela na teh projektih in da je lahko sijajen svetovalec novemu ministru. Vse z načrtom, vse z željo te vlade, da do leta 2013 oziroma do leta 2015 počrpamo 4 milijarde evrov, ki nam ostajajo, da bi bili uspešni do konca. Kar pomeni 5,2 milijardi, mislim, da za naš proračun, ki je seveda lačen svežega denarja in najbolj svež in najbolj poceni denar je evropski denar, ki ga je pa potrebno črpati. Tudi v moji prejšnji funkciji sem lahko opazil, da ima Slovenija zelo kompliciran sistem črpanja evropskih sredstev, da smo ujetniki tega sistema, vendar je akreditiran. In ko je nova ministrica prevzela dolžnosti, me je takoj opozorila, da smo pred dilemo: Ali poenostavimo institucionalni sistem črpanja evropskih sredstev, izgubimo akreditacijo ter moramo počakati nekaj časa, da novo akreditacijo, da nov sistem dobimo in s tem zamudimo določen rok, nepredvidljivo dolg, ali pa ostanemo pri tem sistemu, ki ni dober, in pač z vsemi močmi in novimi prijemi poskušamo črpati, kolikor se da uspešno. Odločili smo se za drugo pot. Jaz sem prosil oba sodelavca, dr. Horvata in dr. Genoria, da ko bo, če bo, danes upam, da bo, nov minister dobil vaš mandat, v prihodnjem tednu znova poskušamo diskutirati o tej dilemi. In če bomo menili, da je dilema legitimna bi rad do konca končal to diskusijo skupaj z vami v Državnem zboru. Če bomo ocenili, da je institucionalni poseg v mehanizem črpanja evropskih sredstev pogoj za to, da te štiri milijarde do leta 2015 izčrpamo. Če bomo ocenili, da to ni potrebno, vas bomo o tem obvestili. V nasprotnem primeru bomo prišli sem s predlogom, s paketom potrebnih institucionalnih sprememb in bomo poskušali diskutirati preko pristojnih odborov in potem poskrbeti, da bomo preko komisije čim prej dobili akreditacijo za tak sistem. Drugače bomo ostali pri tem sistemu, ni najboljši, ampak s trdim delom omogoča, da dobimo sredstva, če se le potrudimo. Drugič. Naloga ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj bo, da čim prej predloži temu visokemu domu Zakon o ustanoviti pokrajin. Vi ste zadnjič slišali moje osebno mnenje, ki je nastalo na osnovi mojega sodelovanja s strokovnim svetom, ki ga imam za to področje, kjer mnenja niso povsem enotna. Nikogar tukaj ne bo presenetilo, da ima tudi strokovna javnost glede ustanovitve pokrajin zelo različna mnenja. V bistvu smo imeli pred seboj tri možnosti, da se odločimo, če gremo na en bolj klasičen princip pokrajin kot vmesne stopnje med občino in državo, 6 ali 8 pokrajin oziroma 14, kar se je zdelo, da je konsenz v prejšnjem mandatu, ali pa če obrnemo stvar nekoliko na glavo, da predlagamo koncept treh razvojnih regij, kjer bi bil koncept nekoliko drugačen, vloga in naloga teh razvojnih pokrajin nekoliko različna od tiste, ki smo jo imeli pred očmi, ko smo se pogajali v prejšnjem mandatu o pokrajinah. Jaz ne bi šel nadalje v eksplikacijo pričakovanj, počakal bi, da strokovni svet zdaj konča svoje delo, da Vlada oblikuje predlog zakona, da gremo pred poslanske skupine, zanj je potrebna dvotretjinska večin, nam je popolnoma jasno, če ne bo niti približnega soglasja, da to ni pametna odločitev, nima smisla z njo riniti naprej, moramo ugotoviti, kaj je alternativa. Če bo Vlada ugotovila, da obstoji dvotretjinska alternativa za neko rešitev bomo pripravili tak zakon, pri čemer bi rad povedal kot predsednik Vlade, da po vseh teh diskusijah, pa nisem bil najbolj aktiven pri njih, osebno mislim, da moramo imeti močne, velike regije, ki so kadrovsko, finančno, kapitalsko sposobne biti, kolikor je mogoče, primerljive v evropskem merilu. In na koncu. Nov minister za lokalno samoupravo in regionalni razvoj mora biti dober sogovornik županov, občinskih in mestnih svetov. Mora imeti občutek za probleme, ki nastajajo z zakonom o financiranju občin, in z drugimi problemi fiskalne politike, ko gre za odnose med državo in občinami. Jaz sem dr. Gjerkešem opravil dober razgovor in ugotovil, da ima posluh za ta vprašanja, razume svojo nalogo, zato ga predlagam Državnemu zboru, da ga izvoli, imenuje za ministra na ta položaj. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik za dodatno obrazložitev predloga. V skladu z 230. členom Poslovnika Državnega zbora se je kandidat predstavil Odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter odgovarjal na vprašanja članic in članov odbora. Mnenje odbora smo prejeli na klop. Iz njega izhaja, da je bila predstavitev predlaganega kandidata ustrezna. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Viliju Trofeniku.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik Vlade, minister za okolje in prostor! Predsednik Vlade je 15. oktobra predsedniku Državnega zbora poslal predlog, da Državni zbor za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, imenuje dr. Henrika Gjerkeša. Dr. Henrik Gjerkeš se je v skladu s 112. členom Ustave Republike Slovenije ter prvim in drugim odstavkom 230. člena Poslovnika Državnega zbora včeraj predstavil članicam in članom Odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in odgovarjal na njihova vprašanja. V uvodni predstavitvi je kandidat za ministra predstavil svojo dosedanjo poklicno pot, na kateri se je poleg pedagoškega in znanstvenega dela vključeval tudi v projekte trajnostnega regionalnega razvoja, predvsem na področju energetike obnovljivih virov. V nadaljevanju je kandidat predstavil svoje poglede ter usmeritve na področju politik, ki sodijo v pristojnost službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, pri čemer je kot prioritetno nalogo izpostavil uspešno črpanje evropskih sredstev, vzpostavitev stikov z župani in županjami ter pripravo predlogov pokrajinske zakonodaje. Na področju lokalne samouprave je opozoril na velike razlike v regionalni razvitosti Slovenije, kar občuti tudi sam, saj izhaja iz Pomurske regije. Posebej je opozoril na razdrobljenost Slovenije na dvesto deset občin in menil, da nadaljnje drobljenje občin ni racionalno. S tega vidika naj bi ponovno proučili zakonske pogoje za ustanavljanje občin, posvetili več pozornosti oblikovanju skupnih občinskih uprav kot podlago za njihovo kasnejše vzdrževanje kar bi omogočilo racionalnejše in kvalitetnejše izvajanje nalog pa tudi projektnemu povezovanju k učinkoviti obliki dela. Pri vprašanju financiranja lokalnih skupnosti je kandidat opozoril, da je potrebno upoštevati tudi načelo solidarnosti. Pri tem je posebej opozoril na potrebo po ureditvi financiranja mestnih občin oziroma občin, ki na določenem področjih ustvarjajo storitve za druge občine ter ob tem same nosijo vse finančno breme, ključnega pomena pri iskanju navedenih rešitev, predvsem nadaljevanju poglobljenega dialoga med različnimi resorji in tudi med lokalnimi skupnostmi, župani, združenjem občin in državo. Predlagani kandidat je posebej izpostavil tudi predlog zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010 - 2015, ki ga je Vlada pred kratkem vložila v zakonodajno proceduro in je bil danes predmet obravnave, ki naj bi postala ena izmed njegovih prioritetnih nalog. Ocenjuje, da so zaradi izrednih gospodarskih razmer, predvsem zaradi stečaja podjetij Pomurka in Mura, potrebni posebni ukrepi in koordinirana akcija vseh vladnih politik. Menil je, da lahko regija prav s kratkoročnimi davčnimi in dolgoročnimi programskimi ukrepi dobi ponovni zagon, prebivalci pa nova delovna mesta. Ob tem pa je seveda potrebno prisluhniti tudi drugim regijam, ki so v podobnih težavah. Poudaril je, da bo enakopravno obravnaval probleme v vseh občinah in regijah. V temu smislu se bo zavzemal tudi za čim hitrejše sprejemanje pokrajinske zakonodaje, ki naj bi z decentralizacijo funkcij države oziroma njene pristojnosti izboljšala razvojne možnosti vsem območjem države. Kandidat se je strinjal, da mora najprej stroka utemeljiti podlage za oblikovanje pokrajin, pri čemer je poudaril, da je priporočilo stroke, da naj bi Slovenija imela majhno število večjih pokrajin in sicer od tri do največ osem. Prenos pristojnosti z države na pokrajine naj bi potekel postopoma, pri čemer sedanje organiziranosti državnih služb z upravnimi enotami ne bi bilo smotrno spreminjati. Velike pokrajine po njegovi oceni pomenijo tudi nevarnost regijskega centralizma, zato bo pri oblikovanju rešitev nujno potrebno upoštevati tudi subregionalno raven. O strokovnih podlagah regionalizacije naj bi potekala tudi široka javna razprava, zagotoviti pa bo treba tudi širši družbeno-politični konsenz za sprejem ustrezne zakonodaje. Kot eno izmed ključnih nalog izpostavi uspešno črpanje evropskih sredstev. Zavzemal se ja za nadaljnjo poenostavitev postopkov črpanja sredstev. Izboljšali naj bi tudi programe za dostopnost evropskih sredstev. Poudaril je, da je obstoječi sistem na področju črpanja sredstev relativno dobro delujoč, da pa potrebuje določene izboljšave, in sicer zlasti v smeri poenostavitve postopka. Člani odbora pri postavljanju vprašanj kandidatu in dajanju ocen stanja niso bili posebej prizanesljivi, vendar je kandidat uspel odgovoriti na večino postavljenih vprašanj po posameznih vsebinskih sklopih. Odbor je seznanil s svojimi stališči, pogledi in mnenji [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]konkretnejšimi nalogami za ukrepanje. Odbor je sprejel sklep, da je bila predstavitev kandidata primerna z veliko večino glasov in predlaga Državnemu zboru, da ga podpre in imenuje za ministra, da čim prej prevzame naloge v danih razmerah oziroma na zahtevnih področjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Franc Bogovič.
Lep dober dan! Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani predsednik vlade, spoštovana ministra, spoštovane kolegice, kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo leto nazaj soglasno podprli kandidaturo gospe mag. Zlate Ploštajner kot kandidatke za ministrico za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, saj smo iz njenih nastopov prepoznali, da gre za osebo, ki je dobra poznavalka problematike, s katero se bo ukvarjala, in smo tudi zaznali, da želi v svojem delu nadaljevati dobro izvedeno delo, ki ga je opravil njen predhodnik, dr. Ivan Žagar. Konec koncev je bila gospa tudi njegova sodelavka na ministrstvu, pred tem pa tudi vodja razvojne agencije na Kozjanskem, se pravi človek s terena, s prakso. Pri njenem delu v zadnjem letu smo opazili, da delo ne poteka tako, kot smo pričakovali. Motilo nas je, da ni bilo cele vrste razpisov, za katere smo mislili, da bodo izvedeni v tem letu. Prav tako pa smo zaznali, da se predvsem s strani ministra za razvoj govori predvsem o novi organiziranosti na področju črpanja sredstev, da se v službi veliko ljudi ukvarja predvsem z iskanjem napak v preteklosti, manj pa z iskanjem vizije v prihodnosti. Negativno nas je presenetil njen odstop. Respektiramo in spoštujemo njeno odločitev, če je resnično zdravstveno stanje tisto, ki onemogoča to delo. Moramo pa priznati, da smo bili tudi presenečeni pri kandidaturi kandidata za novega ministra. To presenečenje smo delili s številnimi Slovenkami, Slovenci, konec koncev tudi s člani poslanske skupine stranke, iz katere je tudi kandidat predlagan za ministra. Na Odboru za lokalno samoupravo smo včeraj, najprej zgodaj zjutraj, kasneje pa tudi v pozni noči, pozorno poslušali predstavitev spoštovanega kandidata in mu tudi postavili številna vprašanja, ki so bila potem v nočnem delu, po desetih urah prekinitve, tudi skrbno pripravljena, pa tudi odgovorjena. V Slovenski ljudski stranki smo ob zaključku, ko smo poslušali obrazložitve in odgovore, dobili občutek, da žal ne dobivamo človeka, ki bi imel veliko poznavanja na tem področju, kar je povsem normalno, glede na to, da se je v življenju doslej ukvarjal z zelo odgovornimi nalogami na povsem drugem področju. Žal pa smo ugotovili tudi to, da to ni osnovna ovira, ampak da je že v sami predstavitvi bilo zelo jasno in nazorno nakazano, da bo zelo zvest izvajalec politike koalicije na področju lokalne samouprave in regionalnega razvoja. To ugotavljamo predvsem zaradi tega, ker smo dobili odgovore, kot, na primer, da so majhne občine ovira v razvoju Slovenije, da imamo na področju ustanavljanja pokrajin od 3 do 8, tisto številko, ki jo imamo v mislih in jo ima tudi kandidat, ker je povzel predvsem že danes predstavljeno stališče premiera glede števila pokrajin. Trditev, ki jo je izrekel dvakrat, da bodo naslednje leto z lokalnimi volitvami hkrati tudi volitve v regionalne svete, pa na nek način nakazuje, da je tudi zelo nerealen v pričakovanjih, uskladitvi in postopkovnih zadevah, kar se pokrajin tiče. Nismo prepoznali niti koncepta, poleg pomurskega, ki je bil danes tu obravnavan, kako se bo spoštovani kandidat soočil z regionalnimi potrebami, z motnjami v razvoju širom po Sloveniji in da bo treba pristopiti k celovitejšemu pristopu, kot je bil ubran do sedaj. Žal tudi tu nismo dobili jasnih odgovorov na ta vprašanja, kako naprej. Tako smo prišli do zaključka, da je za izpeljavo tako zahtevnih projektov, kot je uvedba pokrajin, kot je črpanje evropskih sredstev, kot je sprememba Zakona o financiranju občin, če naštejem samo tri najbolj zahtevne posege, s katerimi bo soočen minister, tudi delo, pri katerem bo potreboval in imel tudi obilo politične podpore in politične moči. Mislim, da za ta projekt, od katerega je v veliki meri odvisen tudi razvoj Slovenije v naslednjih letih, bi potrebovali kandidata, ki bi na tem področju imel večjo moč in bi lažje uresničeval to, kar Slovenske in Slovenci pričakujejo, da se na področju črpanja evropskih sredstev in regionalnega razvoja v Sloveniji mora zgoditi. Zaradi vsega tega in ker smo ocenili na koncu, da bo z imenovanjem tega kandidata omogočeno predvsem to, da se bo v prihodnje zelo dobra izvajala centralistična politika Vlade, ki jo zaznavamo v zadnjem letu, žal, spoštovanega kandidata danes ne bomo podprli. Če pa dobi podporo, mu pa želimo, da nas demantira ob tem, kar smo sedaj izgovorili, in da bo pri svojem delu zelo uspešen.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik Vlade, kolegice in kolegi. Predlog premiera Boruta Pahorja za imenovanje Henrika Gjerkeša za ministra za lokalno samoupravo je po ocenah Slovenske nacionalne stranke politično izsiljena odločitev, saj DeSUS vztraja pri svoji kvoti. To je nesprejemljivo, ker ne govori stroka, ampak govorijo politične kupčije. Dodajamo, da predlog v Slovenski nacionalni stranki sicer težko presodimo, saj kandidata v bistvu ne poznamo. Žalostno je, da se tako pomembna vsebina, kot je ministrstvo brez listnice, določa na politični ravni in s političnimi kvotami. Prvi vtis ob Pahorjevem predlogu je sicer negativen, a zgolj zato, ker je gospod Gjerkeš politično izsiljena oseba. Lahko pa, da s tem delamo gospodu Gjerkešu krivico in je lahko strokovnjak na tem področju. Zato za politično kadrovanje ne moremo reči ne ja, ne ne, ker ne vemo, kakšne so njegove dejanske sposobnosti. Dejstvo je, v zadnjih dneh smo vsi priča težavam naši kolegovski stranki DeSUS, ki namreč vztraja na pri svoji politični kvoti in je zaradi tega sama zašla v težave, četudi bi bil kdo tretji na mestu ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Obžalujemo pa, da je dosedanja ministrica Zlata Ploštajner odstopila, saj je na tem področju delala že deset let in je bila dobra ministrica. Tudi DeSUS jo je predlagal kot dolgoletno strokovno delavko na tem področju. Novi minister je postavljen na nek način v dokaj težak položaj, saj je imel dva dobra predhodnika. Tudi minister iz prejšnje vlade, moramo reči, da je obvladal svoje delo. Po zaslišanju včeraj zvečer na seji našega MDT pa moram reči, da se osebno strinjam z mnogimi njegovimi stališči. Če jih naštejem samo nekaj. Razlike v regionalni razvitosti Slovenije so v Sloveniji po njegovih besedah zelo velike, saj izhaja iz Pomurske regije, nerazvitega dela Slovenije. Da je problem hitrejšega in enakomernejšega regionalnega razvoja še večji, pa po njegovem vpliva tudi razdrobljenost države na 210 občin. To so teze, s katerimi se v naši stranki tudi strinjamo. Gospod Gjerkeš meni, da nadaljnje drobljenje države ni racionalno in je treba premisliti o pogojih o ustanavljanju občin. Smiselno se mu zdi povezovanje občin skozi oblikovanje skupnih občinskih uprav in projektno sodelovanje. Ocenjuje, da je Slovenija še vedno močno centralizirana država in je treba nadaljevati proces decentralizacije, pri čemer je pomembno, da denar sledi nalogam. Slovenija pokrajine potrebuje in bo z njimi dobila nove razvojne možnosti. Kot je pojasnil, pri tem soglaša z dosedanjo usmeritvijo, da mora najprej svoje povedati stroka. Ob usmeritvi strateškega sveta za 3 do 8 pokrajin tudi sam poudarja, da je ključno, da ima Slovenija majhno število večjih pokrajin. Prenos pristojnosti države na pokrajine mora potekati postopoma, sedanje organizacije upravnih služb pa ne bi bilo smiselno spreminjati. Predlagani kandidat je posebej izpostavil tudi predlog zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010-2015, ki ga je Vlada pred kratkim vložila v zakonodajno proceduro ter v nadaljevanju na kratko povzel njegove poglavitne rešitve. Če bo ta predlog zakona sprejet, in upam, da bo, in če bo predlagani kandidat imenovan za ministra, bo izvajanje tega zakona gotovo med njegovimi prioritetnimi nalogami. Zaradi izrednih gospodarskih razmer, predvsem zaradi stečaja podjetij v naši regiji, Pomurka, Mura, so namreč potrebni nujni posebni ukrepi in koordinirana akcija vseh vladnih politik in akterjev. Na koncu če v povzetku povem, da smo se v Slovenski nacionalni stranki odločili, da bomo v tem primeru glasovali vsi po svoji vesti, se pravi neodvisno od kakršnihkoli političnih pritiskov, kakšen pa bo rezultat bomo pa videli. Če pa bo, gospod Gjerkeš izvoljen za ministra, mu pa želimo zelo uspešno delo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovani gospod minister, sodelavke in sodelavci! Mi danes izbiramo ministra slovenske vlade, ne ministra za opozicijo, ne za koalicijo, ampak za vse nas. In kdor tej državi hoče dobro, si želi, da bi bil minister uspešen in da bi delo v teh časih, ki so resni, opravljal resno, kvalitetno in odgovorno. Vsak od nas je enkrat prvič stopil v politiko in takrat si je zagotovo zaželel, da bi ga na tej poti, ki seveda ni lahka, spremljala sreča in podpora. In v Poslanskem klubu Liberalne demokracije vse te dobre misli, želje želimo tudi ministru, ki prevzema odgovorno nalogo. Nasledil bo gospo ministrico, ki ima izkušnje, ki ima prakso, umika se iz zdravstvenih razlogov. Za dosedanje kvalitetno in požrtvovalno delo se ji v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zahvaljujemo. Še bolj pa smo veseli, ker lahko povemo, da ministrica ne odhaja nikamor drugam in da ostaja v kabinetu novega ministra, kjer bosta skupaj, z roko v roki, nadaljevala uspešno začeto delo. In to so tista ključna sporočila, ki bi jih morali danes vzeti v misel, ko bomo pritiskali na tipko. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, podprli enotno, saj nas je gospod dr. Gjerkeš s svojo predstavitvijo in odgovori na vprašanja prepričal, da je pravi človek za to pomembno mesto. Odgovori so bili v določenih točkah proti pričakovanju nekaterih. In jaz sem vesel in ponosen, da je zmogel to moč, da je povedal tisto, kar je tisti trenutek mislil, tisto, kar bo zagovarjal, kajti naloga odgovornega politika in ministra je da dela tisto, kar misli, da je prav, ne da je vsak trenutek vsem všeč. In zato me veseli, da je jasno povedal svoje stališče do regionalizacije Slovenije. Tudi mi se s tem strinjamo, Slovenija potrebuje učinkovite, močne pokrajine, manjše število, z manjšim birokratskim aparatom in takšne, ki imajo veliko kritično maso in bodo primerljivi s pokrajinami, ki nas obkrožajo na vseh straneh. Tudi to je jasno, da lokalna samouprava, kot jo imamo ta trenutek, za te čase, da je tudi razdeljenost na občine ta trenutek ustrezna takšna, kot je, in da nadaljnje drobitve ne podpira. Se bo pa trudil, da tiste občine, ki pa so v Sloveniji ta trenutek in so dejstvo, da delajo čim bolj in čim bolj uspešno. Kandidat za ministra brez resorja je po uvodni predstavitvi svojega dosedanjega dela predstavil svoje stališče in poglede na aktualno problematiko lokalne samouprave in pri tem posebej poudaril, da je odprto vprašanje s tega področja možno uspešno reševati samo skozi tehten premislek in dialog vseh političnih strank, tako pozicijskih kot opozicijskih ter ob sodelovanju vseh vladnih resorjev. Okvir za reševanje odprtih problemov s tega področja je brez dvoma koalicijska pogodba, ki poudarja, da želimo razvijati družbo aktivnih državljanov, ki se lahko zlasti na lokalni ravni aktivno vključujejo v politiko in odločanje o pogojih svojega življenja in dela. Kandidat je poudaril, da je treba izhajati iz sedanjega stanja, ki je rezultat procesa razvoja lokalne samouprave v zadnjih štirinajstih letih. Imamo seveda občine, ki se razlikujejo po številu prebivalstva, velikosti, kadrovskem potencialu, različnih materialnih, fizičnih, človeških virih, vendar pa imajo vse enake naloge in pa enake pristojnosti. V taki raznolikosti občin je temeljni vir težav tako z vidika prenosa nalog z države kot iskanja najprimernejšega sistema financiranja in o tem smo se seveda lahko prepričali tudi ob včerajšnji razpravi. Je pa pomembno, da je kandidat pri tem izpostavil načelo subsidiarnosti, kateremu se je Slovenija zavezala ob sprejemu evropske listine lokalne samouprave, ki zahteva prenos pristojnosti na tisto raven, ki je našim državljankam in državljanom najbližja in kot taka najbolj primerna za odločanje o lokalnih zadevah. Pa ne zgolj prenosa nalog in pristojnosti, ampak tudi potrebnih finančnih virov in čim večjo finančno avtonomijo lokalnih skupnosti. Izrazil je tudi prepričanje, da je možno izboljšati obstoječe rešitve in povečati finančno avtonomijo občin ob istočasnem upoštevanju načela solidarnosti. V nadaljevanju predstavitve je bil izpostavljen tudi izziv, ki nas čakajo na področju razvoja lokalnih skupnosti, saj so sposobnosti lokalnih skupnosti za vključevanje v razvojne projekte zelo različne. Na to kažejo izkušnje tako iz preteklosti kot iz sedanjosti, še posebej pa nas na to opozarja ta trenutek seveda pomanjkanje denarja, ko se občine vse po vrsti ukvarjajo z zadolževanjem predvsem zato, da bomo lahko financirali razvojne projekte predvsem na področju komunalne infrastrukture in seveda počrpali ustrezna sredstva iz Evropskega proračuna. Pomembno se nam zdi, da je izpostavil tudi dialog med lokalnimi skupnostmi in državo ter še posebej pomen obeh združenj za aktivnejšo vlogo lokalnih skupnosti pri pripravi različnih rešitev s strani Vlade, pa tudi podporo vključevanju obeh združenj občin pred aktivnostjo Odbora regij pri Evropski uniji ter Kongresa pri Svetu Evrope. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bi si celo želeli, ker obe skupnosti občin delujeta za iste državljanke in državljane, da se tudi organizacijsko združita, kajti združeni bosta zagotovo učinkovitejši in močnejši. Posebej je izpostavil tudi potrebnost premisleka o nadaljnjem prenosu pristojnosti z države na lokalne skupnosti, ob istočasnem upoštevanju, še enkrat poudarjam, večje finančne avtonomije. V njegovem govoru je bilo tudi poudarjeno, da regionalno politiko lahko izvajamo z različnimi mehanizmi, vendar bi regionalizacija olajšala doseganje ciljev skladnejšega regionalnega razvoja. Pri tem je treba opozoriti tudi na pomembnost subregionalnega nivoja, za kar je ustrezen nastavek v obstoječem zakonu o skladnem regionalnem razvoju. Ne nazadnje je kandidat za ministra izpostavil pomembnost evropskih razvojnih sredstev in odgovornost cele države, Vlade in vseh resorjev ter vseh nas v parlamentu za učinkovito črpanje le-teh. Pri tem pa je izredno pomembna komunikacija med lokalnimi skupnostmi in Službo Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Ker so stališča, ki jih je pred matičnim delovnim telesom predstavil dr. Gjerkeš, stališča, s katerimi se v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije strinjamo, bomo kandidata za ministra podprli. Dr. Gjerkeš je pokazal, da področje lokalne samouprave in regionalnega razvoja dobro pozna, kar se ne nazadnje kaže tudi v tem, da je uspešno odgovarjal na številna vprašanja članic in članov odbora s teh področij. Zato še enkrat na koncu povem, kandidata bomo podprli brez fige v žepu in mu pomagali. Želimo mu dobro in uspešno pot, kar bo dobro tudi za Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa. Spoštovani prisotni! Področje lokalne samouprave in regionalne politike že dolga leta kliče po spremembah. V želji po decentralizirani državi smo ustanavljali občine, ki so zelo različne po teritorialnem obsegu in tudi po številu prebivalcev. Dosegli smo ravno nasprotno. Naj se sliši še tako neverjetno, s pretiranim drobljenjem občin smo dodatno centralizirali državo. Nalog in pristojnosti ni mogoče prenašati na občine, ki štejejo nekaj 100 prebivalcev, in na občine z več 10.000 prebivalci, hkrati, da ne govorim še o dveh največjih. Iz predstavitve kandidata na matičnem delovnem telesu je razvidno, da se zaveda tega in njegovo nasprotovanje nadaljnji drobitvi je dobrodošlo, ni pa pripravljen aktivno poseči v obstoječo mrežo občin. Tudi to je včeraj zelo jasno povedal. Prav tako kandidat za ministra pritrjuje vsem tistim, ki smo opozarjali na nujnost določitve restriktivnejših pogojev za ustanavljanje novih občin in hkrati nujnost priprave novega zakona o financiranju občin, s katerim bomo odpravili spodbude za nastajanje novih občin in pričeli nagrajevati povezovalne postopke. Torej postopek, ki je nasproten temu, ki smo mu bili priča zadnjih 14 let, 15 že celo. Prav tako je potrebno smiselneje v sistem lokalne samouprave umestiti mestne občine. Pri tem ne gre spregledati občin, ki imajo sedež upravne enote. Da pa ni nevešč v politiki, je kandidat pokazal pri odgovoru na vprašanje, ali se strinja s predlagano nezdružljivostjo poslanske in županske funkcije. Izognil se je odgovoru in dejal, da ima to prednosti in slabosti. Prednost je v tem, da župani poslanci pomembno prispevajo k sprejemanju kvalitetnih odločitev v zakonskih oblikah v Državnemu zboru, in seveda hkrati opozoril na pomanjkljivost, to pa je privilegij teh poslancev, ki so hkrati tudi župani oziroma županov, ki so hkrati poslanci. Izognil se je torej direktnemu odgovoru o tem, kakšno je njegovo stališče glede nezdružljivosti. Kandidat napoveduje nadaljevanje aktivnosti v zvezi z ustanavljanjem pokrajin. Resne razprave o številu pristojnosti in financiranju so torej še pred nami. To je napovedal tudi predsednik Vlade, ki predlaga kandidata za vladnega ministra. Kot prioritetno nalogo je kandidat izpostavil uspešno črpanje evropskih sredstev. To je nadvse pomembno. Hkrati je pri tem potrebno priznati, da to presega obseg dela bodočega ministra, kajti to je naloga, pri kateri mora tudi v prihodnje sodelovati ves ministrski zbor. In tisti, ki smo imeli priložnost prisluhniti danes predstavitvi kandidata s strani predsednika Vlade, so se že v fazi predlaganja dogovorili za ukrepe, ki bodo v pomoč učinkovitejšemu črpanju evropskih sredstev. Napovedal je tudi dobro sodelovanje z županjami in župani, z obema združenjema in z vsemi, ne le tistimi v parlamentu. Naj na koncu izrazim le še željo, da se v pripravo rešitev na vseh področjih, to je regionalizacije, financiranja lokalnih skupnosti in tudi spremembe Zakona o lokalni samoupravi, aktivno vključi tudi stroka. Ne gre za prelomen trenutek, gre za zamenjavo, ki nima političnih vzvodov, gre za osebno odločitev gospe Zlate Ploštajner, ki se ji na temu mestu za opravljeno delo lepo zahvaljujem. Kandidatu pa želim uspešno nadaljevanje njenega dosedanjega dela. Kandidat za ministra torej ima podporo Poslanske skupine Socialnih demokratov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav. Včeraj in danes imamo dneva za poskus sanacije lokalnih težav. Pa lahko že kar v uvodu povem, da najbrž ne najbolj uspešna. Mislim, da bi bilo smiselno, da bi pred obravnavo teh lokalnih tem, ki smo jih imeli na tej seji, obravnavali imenovanje novega ministra. Da bi se potem novi minister lahko vključil v razpravo tako o financiranju Mestne občine Ljubljana, kakor tudi o razvojni pomoči v Pomurju. Mislim, da bi bila to dobra in primerna popotnica za vstop ministra v politiko. Tako pa imamo danes tu oziroma smo imeli državnega sekretarja, ki je sodeloval v imenu Vlade, vendar je od pol ure najavljenega časa za razpravo s poslanci o amandmajih porabil 2 minuti in pol in od tega večino časa predvsem za kritiko prejšnje vlade in skoraj nič časa za razpravo in o amandmajih in argumentiranju stališč Vlade in do teh rešitev. Mislim, da to veliko pove. Danes imamo torej pred sabo prvo spremembo v ministrski ekipi. In kot je mogoče razložiti in razumeti odstopno izjavo ministrice, je njen odstop predvsem odraz nemoči in izčrpanosti zaradi neuspešnega boja znotraj Vlade za pristojnosti in nadzor nad lokalno in regionalno politiko, nad pomembnimi odločitvami na področju razpisov, razdelitve EU sredstev, drugih sredstev in tako naprej. Ministrica je bila žrtev prepirov in nedorečenega vodenja Vlade in žal je to pravzaprav žrtev prav ministrica za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Zaradi vladne neusklajenosti, zaradi koalicijske neusklajenosti, zaradi nedorečenosti koalicijskega sporazuma in tudi zato, ker se s področjem lokalne samouprave in regionalnega razvoja za hobi ukvarjajo tudi drugi ministri, na tem področju ni bilo možno izpeljati nobenega preboja. Najbrž je to temeljni vzrok, da je ministrica odstopila in tudi najbrž zastonj upamo, da je ta odstop streznil tudi predsednika Vlade in njegovo ekipo. Od Vlade pričakujemo predvsem operativnost, učinkovito izvajanje nalog, a pri tej Vladi imamo občutek, da ima več zaviralcev, kot tistih, ki pospešujejo. Ta sprememba najbrž ne bo edina, ki se bo zgodila. Vendar bi pričakovali, da bi se za odstop odločili nekateri drugi ministri. Se pravi tisti, ki so ovira pri sprejemanju ukrepov, tisti, ki so obremenjeni z aferami ali pa tisti, ki ne predlagajo nič, kot je na primer ministra za gospodarstvo, ki v tej težki situaciji v času krize ni predlagal še nobenega vsebinskega ukrepa. Vendar to se najbrž ne bo zgodilo. Ti so nepogrešljivi. Kako deluje Vlada se najbolj vidi pri postopku kadriranja Nove Ljubljanske banke. Ameriška vlada je v dveh ali treh mesecih nacionalizirala in ponovno privatizirala svojo največjo banko City Banc. Pri nas pa Vlada oziroma ta garnitura v enem letu ni uspela vzpostaviti niti vodstva banke. Veliko časa smo porabili za imenovanje direktorja, odstope, za formiranje nadzornega sveta. In ko je že vse to bilo narejeno, ugotavljamo, da zaradi določenih ovir ni možno kompletirati vodstvene ekipe naše največje banke. In to najbrž ima zagotovo kratkoročne, tekoče posledice in zagotovo bo to imelo tudi dolgoročne posledice. Ni pa to edini primer. Podobne zgodbe so tudi v drugih sistemih, kot so na primer Slovenske železnice. Ta postopek menjave ministrov se je začel precej nesrečno, tako za Vlado kot tudi za matično stranko, ki ji po kvoti pripada to ministrsko mesto. Če že znotraj predlagateljice, to se pravi stranke, ki ji po kvoti pripada to ministrsko mesto, prihajajo sporočila o nepotizmu, o nedemokratičnih postopkih izbora, o tem, da kandidat nima potrebnih vodstvenih izkušenj in izkušenj s področjem, za katerega je predlagan, potem se ta predlagatelj, ki predlaga takega kandidata Državnemu zboru, to pa je predsednik Vlade, kaže v čudni luči. Težko mu pritegnemo, da gre v tem primeru za povezovalni pristop. Sprašujemo se, kako lahko Vlada deluje učinkovito, če v svoj komplet umesti ministra, ki nima oprijema niti v lastni stranki in lastnimi poslanci oziroma če so že med najbližjimi tako izrazita in močna javna nasprotja. To je slaba popotnica za delo ministra, za delo koalicija in delo Vlade. Tudi po imenovanju novega ministra ni pričakovati bistvenega izboljšanja. V tem resorju bosta tako novi minister kot bivša ministrica, ki je odstopila, pomagal jima bo državni sekretar ali sekretarka, potem pa sta tukaj še dva državna sekretarja za to področje, oba verjetno v kabinetu predsednika Vlade, oba doktorja, Genorio in Horvat, ki bosta sodelovala pri upravljanju s tem resorjem. In za povrh je tukaj še nadminister mag. Gaspari, ki bo krovna figura upravljanja in delovanja nad resorjem lokalne samouprave. Po programu Vlade bi čez nekaj dni, najkasneje v enem mesecu, moral biti na mizi že ves paket pokrajinski zakonov. Toda tudi tukaj je zastoj zaradi neurejenosti v koaliciji, ker koalicija ne deluje, ker ni pravih idej in tudi ni prave delovne vneme in volje. Torej ni koncepta, ni smeri, vse poteka le tako, da se daje vtis všečnosti. Problem pa so vsebina in učinkoviti ukrepi. Ker ni pokrajinske ureditve, Vlada in koalicija urejata stvari precej po domače. Najprej se uredi in "popedena" tiste, ki so vplivni in bogati. Tiste, ki pravzaprav ne potrebujejo sredstev, kot je to primer zakona, ki smo ga včeraj obravnavali. Najprej Mestna občina Ljubljana, z zakonom o glavnem mestu, ki na mestno občino prinaša okrog 15 milijonov evrov. Vendar to ni dovolj. Dodatno je to Vlada pripravila skupaj z Mestno občino Ljubljana še dodaten sporazum, ki mimo urejenih in predpisanih postopkov omogoča financiranje po dogovoru brez omejitev, brez sredstev, vendar pa je financiranje nekaterih projektov Mestne občine Ljubljana po izboru ali ministra ali predsednika Vlade in župana pa bodoče županje Mestne občine Ljubljana. Povsem nekonsistentno, neskladno z zakonodajo in tudi neskladno z ustavno ureditvijo Republike Slovenije. Poleg tega pa se dogaja, da se posamezni resorni ministri Vlade dogovarjajo z mestno občino še o tem, da bodo določene lokalne institucije prenesli na nacionalno raven. Se pravi, da se bo mestna občina še dodatno znebila nekaterih projektov, nekaterih institucij. In to bodo plačevali davkoplačevalci iz vse Slovenije. Ni odveč, če ob tem omenim še poskus koalicijskih poslancev, ki so pri rebalansu proračuna predlagali amandmaje v vrednosti okrog 30 milijonov evrov za nakup stanovanj za Mestno občino Ljubljana, ne za občine, ampak za Mestno občino Ljubljana, za ureditev športnih površin. Potem je tudi ta klientelističen pristop koalicije do Mestne občine Ljubljana pravzaprav povsem nedvoumen. Lahko ga razumemo kot plačilo za minulo delo gospodu Jankoviču in tudi kot poplačilo ali kot plačilo za zgrešeno ali ne dovolj premišljeno mestno politiko, ki je Ljubljano prignala do zelo visokega oziroma celo enormnega zadolževanja. In šele ko se poplača najbogatejše, ko se zagotovijo viri najbogatejšim, so na vrsti Pomurje, Koroška, morda Kočevska in podobni težki problemi, ki so v tej državi. To so območja, ki so v drugem planu. In najbrž ni nobena umetnost pogledati, kako so se ti zakoni s strani Vlade predlagali. Najprej zakon o glavnem mestu, šele potem, mnogo kasneje, po mnogih pritiskih je na hitro priletel zakon o Pomurski regiji. Moram ugotoviti, da kandidat na zaslišanju ni imel ustreznih odgovorov. Poznalo se je, da ne pozna postopkov, da ni v celoti seznanjen z vsebino dela resorja, ne pozna rokov za izpeljavo in še marsikaj bi lahko tu dodali. In to ne daje dobrih obetov za učinkovito delo, pa tudi ne za odpravo deformacij v načinu delovanja te koalicije, kot sem prej navedel. Zelo izstopajoče je tudi stališče kandidata do malih občin. Najbrž bi on večino teh občin ukinil, namesto da bi jih spodbujal. Zadržke ima pri razpisu za regionalna sredstva. V prejšnjem mandatu so bili izvedeni štirje razpisi, pa se je komaj finančna perspektiva 2007-2013 začela, prvo leto izvajanja perspektive. Letos, ko imamo ta sistem že utečen, ko že vemo, kako to teče, pa pomišljamo o tem, ali bi take razpise sploh izpeljali. Vlada razmišlja o tem, kako bi jih sploh izpeljala. In vlada izpeljala. To mislim, da ni dobro. Prav tako je izstopajoče, da kandidat za ministra nima dodelane predstave o tem, kako naj izgleda pokrajinizacija Slovenije in koliko naj bo pokrajin. Tukaj se koalicija in tisti, ki zastopajo koalicijo, ki hočejo biti ministri v tej te koalicije, govorijo o številki tri do osem. Od do. In nihče ne pove, kaj bi bilo tri, in nihče ne pove, kaj bi bilo osem. In eno leto čakamo to, da bi po nesprejetju, nepotrditvi, neizglasovanju predloga v bivšem mandatu dobili na mizo sploh kakršni koli papir s področja regionalizacije Slovenije. Niti enega dokumenta na to temo v enem letu Vlada še ni predložila. Kandidat za ministra je dejal, da bodo prve volitve v pokrajinske svete skupaj z lokalnimi volitvami prihodnje leto. Skupaj z lokalnimi volitvami prihodnje leto. Najmanj pol leta pred tem pa bi morala biti sprejeta vsa ustrezna zakonodaja. Mislim, da so komentarji o tem tudi odveč. Zato kandidatu za ministra ne moremo dati pozitivne ocene za predstavitev na hiringu. Je pa prezgodaj, da bi sodili njegovo delo. In mi ga bomo, tako kot katerega koli ministra, sodili po njegovem delu. Nekatere lahko že, ker smo že eno leto partnerji, druge pa zagotovo še bomo. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavila Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovani predsednik Vlade, minister! V Poslanski skupini zares smo bili ob informaciji o tem, koga je predsednik Vlade predlagal za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, presenečeni. To smo tudi povedali, saj kandidata nismo poznali. Zato smo se odločili, da bomo soglasje k njegovi kandidaturi vezali na njegovo predstavitev pred matičnim delovnim telesom. Pri tem pa seveda poudarjamo, da je ključna odgovornost za predlog vendarle vezana predvsem na predsednika stranke DeSUS gospoda Karla Erjavca in predsednika Vlade gospoda Boruta Pahorja, saj kandidata v nekaj urah le ni moč v celoti spoznati in oceniti. Kandidat dr. Henrik Gjerkeš je na včerajšnji predstavitvi po mnenju naše poslanske skupine predstavil dober in ambiciozen program dela in tudi poglede na probleme s tega področja, ki so Poslanski skupini Zares blizu. Če bo tudi v praksi sledil temu, o čemer je govoril včeraj, potem lahko pričakujemo, da bo v primeru izvolitve svoje delo opravljal tako, da bo sodeloval z lokalnimi skupnostmi, z občinami in njihovimi združenji in tudi dal svoj prispevek k uspešnejšemu črpanju evropskih sredstev. Čaka ga težka in zahtevna naloga v primeru izvolitve, in to tako v zvezi s procesi regionalizacije in ustanavljanja pokrajin, pri čemer pa smo, in to poudarjamo, zadovoljni, da podpira rešitve v smeri manjšega števila večjih pokrajin, s poudarjenim upoštevanjem subregionalne ravni. Z vidika njegovih dosedanjih referenc in dela, ki ga je opravljal, pa nas veseli, da bo v primeru izvolitve v Vlado prišel človek, ki je doslej neposredno deloval na področju energetike, s poudarkom na obnovljivih virih energije ter s tem povezanim področjem trajnostnega razvoja. S tem se bo, upamo, tudi v Vladi okrepila zavest o bolj aktivni vlogi, ki je v času krize na tem področju lahko prava priložnost. V svoji predstavitvi je kandidat izpostavil tudi problematiko velikih razlik v regionalni razvitosti Slovenije. Pri tem je zanimivo, da izhaja iz pomurske regije, zdaj pa živi v okolici Ljubljane in nakazal nekatere probleme in pomanjkljivosti v zvezi s tem pa tudi poti za njihovo razreševanje. Pri tem pozdravljamo njegovo izpostavljanje prevelike razdrobljenosti v Sloveniji in tudi stališča v zvezi z ustanavljanjem novih občin. V Poslanski skupini Zares bomo kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, dr. Henrika Gjerkeša podprli in v primeru izvolitve mu pri njegovem delu želimo veliko uspeha, volje in energije za spopad s problemi, ki ga čakajo. Takoj, že jutri in na področju, kjer za spoznavanje, uvajanje in učenje enostavno ne bo časa. Upamo tudi, da si bo izbral, glede na težo problematike, primerne sodelavce, ki mu bodo pri tem težkem delu in nalogah tudi pomagali. Med njimi bo po odstopu tudi dosedanja ministrica mag. Zlata Ploštajner, ki se ji v imenu Poslanske skupine Zares zahvaljujem za njeno dosedanje delo in sodelovanje z našo poslansko skupino, predvsem pa ji želim obilo zdravja.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Franc Jurša.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pozdravljeni gospod premier, pozdravljeni gospod minister, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS glede predloga kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, gospoda dr. Henrika Gerkeša. S kandidatom za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, dr. Henrika Gerkeša se strinjamo, da je ena od prioritetnih, hkrati pa tudi najtežjih in najbolj odgovornih nalog, s katero se bo moral spopasti, uspešno črpanje evropskih sredstev. Menimo, da je izjemno pomembna naloga, ki prav tako ne bo lahka, tudi vzpostavitev odličnih stikov z županjami in župani, s katerimi bo reševal težave lokalne samouprave. Dejstvo je, da je področje, ki ga prevzema, eno najtežjih, saj so določene stvari neurejene oziroma neprimerno zastavljene že iz prejšnjih mandatov. Eden od največjih problemov, s katerim se bo moral poleg prej omenjenih nalog spopasti, so velike razlike v regionalni razvitosti Slovenije. Tudi iz takšne statistične regije gospod Gjerkeš izhaja, ki je ena najbolj nerazvitih. Strinjamo se z njegovo oceno, da na ta problem dodatno vpliva razdrobljenost Slovenije na 210 občin, zato nadaljnje drobljenje občin ni racionalno. To je njegovo mnenje. S tega vidika je treba ponovno proučiti pogoje za ustanavljanje občin, ki so opredeljeni v zakonu o lokalni samoupravi. Smatramo pa, da bi bilo treba spodbuditi sodelovanje občin, še posebej sodelovanje občin, in sicer preko oblikovanja skupnih občinskih uprav, kar bi omogočilo racionalnejše in kvalitetnejše izvajanje nalog, pa tudi preko projektnega povezovanja kot učinkovite oblike dela. Trd oreh, s katerim se bo po našem mnenju uspešno spopadel, je tudi vprašanje financiranja lokalnih skupnosti, ker je treba poleg njihove velikosti in števila prebivalcev upoštevati tudi njihovo razvitost. Tako je upoštevanje načela solidarnosti nujno. Slovenija je namreč še vedno močno centralizirana država, zato si je treba prizadevati za nadaljevanje procesa decentralizacije. Država je tako občinam ne le dala naloge, temveč jim je treba zagotoviti tudi sredstva za izvajanje teh obveznosti. Posebej je treba ob tem opozoriti na financiranje mestnih občin oziroma občin, ki na določenih območjih zagotavljajo storitve za druge občine, saj ob tem same nosijo vse finančno breme, na primer, glasbene šole, knjižnice in še bi lahko našteval. Vsekakor je pri iskanju rešitev na področju povezovanja občin, različnih oblik sodelovanja, krepitve vloge občin v celotnem sistemu dodatnih možnosti prenosa pristojnosti na lokalno samoupravo in večja avtonomija občin ključnega pomena, nadaljevanje poglabljanja dialoga tako med različnimi resorji kot tudi med lokalnimi skupnostmi, županjami in župani, z združenjema občin in državo. Danes smo v tej dvorani že obravnavali Predlog zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010-2015, ki bo, upam, sprejet še na tej seji. Zato nas veseli, da je kandidat med svoje prioritetne naloge uvrstil tudi izvajanje tega zakona. Zaradi izrednih gospodarskih razmer, predvsem pa zaradi stečaja podjetij Pomurke, Mure ter drugih, so namreč potrebni posebni ukrepi in koordinirana akcija vseh vladnih politik. Strinjam se z njim, da lahko regija s kratkoročnimi davčnimi in dolgoročnimi programskimi ukrepi dobi ponoven zagon, prebivalci nova delovna mesta, s tem pa si regija lahko izboljša položaj v prihodnosti in se približa povprečni razvitosti v Sloveniji. Prav tako se strinjamo z njim, da je treba enakopravno obravnavati probleme vseh občin in regij, in sicer tudi z intenzivnim dialogom z županjami in župani. Kot sem že na začetku omenil, bo ena od ministrovih ključnih nalog zagotoviti uspešno črpanje evropskih sredstev. Strinjamo se s kandidatom, da je za to treba poenostaviti prezapletene postopke črpanja teh sredstev. Določene aktivnosti, kot so, na primer, uvedba avansov, predstavlja enega izmed protikriznih ukrepov, uvedba pavšalov za posebne stroške, bistveno zmanjšanje dokazil o upravičenosti sredstev, povečanje zahtevkov za povrnitev sredstev od Evropske komisije, poenostavitev informacijskega sistema in drugo, že potekajo. Vendar pa je treba s poenostavitvijo in s postopki nadaljevati. Strinjam se z njim, da je treba izboljšati programe za dostopnost evropskih sredstev ter najti načine za vključitev nekaterih manj razvitih programov, kot je na primer področje obnovljivih virov energije. Temeljito bo treba proučiti sprejete operativne programe in jih prilagoditi trenutni gospodarski situaciji. Nikakor pa ne smemo pozabiti, da ga čaka še ena težka dediščina, ki se vleče že nekaj mandatov. To pa je nadaljevanje procesa regionalizacije. Ker ga čaka soočenje z nastajajočo pokrajinsko zakonodajo, za katere je usmeritve že nastavila njegova predhodnica. Dejstvo je, da pokrajine potrebujemo, saj bodo omogočile decentralizacijo države, pa tudi nove razvojne možnosti. Tudi mi se strinjamo s kandidatom, da mora najprej stroka utemeljiti predloge za oblikovanje pokrajin. Strateški svet za regionalizacijo je že podal usmeritve za to področje, pri čemer se po priporočilu stroke, da mora Slovenija oblikovati majhno število pokrajin, ni odločil o številu. Ko bo spoznal vse te zadeve, bo to tudi storil, sem prepričan. Ne glede na število pokrajin pa bo prenos pristojnosti od države na pokrajine moral potekati postopoma, da se nove pokrajinske uprave ne bi zasitile z rutinskim delom. Strinjamo se z njegovo oceno, da velike pokrajine pomenijo nevarnost regijske centralizacije, zato bo pri oblikovanju rešitev nujno treba upoštevati tudi subregionalno raven. Ko bodo pripravljene ustrezne strokovne podlage, bo treba nadaljevati javno razpravo ter doseči širši družbeni in politični konsenz, saj pokrajine resnično potrebujemo zaradi novih razvojnih možnosti. Ob tem pa bi želel opozoriti, da bo brez ustrezne politične podpore zelo težko, ne glede na strokovno podlago, ta proces reorganizacije regionalizacije zelo težko ustrezno zaključi, zato mu na njegovi ministrski poti želim veliko strokovnosti in politične modrosti. Mi ga bomo podprli, v stranki ima tudi podporo. Bivši ministrici gospe Zlati Ploštajner pa se zahvaljujem za njene napore, ki jih je vlagala v ta resor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predsednik Vlade, gospod Borut Pahor. Izvolite.
Najprej bi se rad odzval na tisti del razprav, zlasti opozicijskih poslancev, ki so izkoristili legitimno priložnost, da ob imenovanju novega ministra rečejo tudi nekaj splošnih stališč o njihovem razumevanju dela Vlade. Sedaj, nobena vlada ni perfektna in tudi ta ne, predlagam pa, da za ministra ali ministrice rečete, da so sprejeli dobro ali slabo odločitev, eno stvar vas pa prosim: nikomur od mojih sodelavcev ne rečete, da niso marljivi, ali pridni, ali predani svojemu delu. Nihče od njih! Delo je pretežko v tem času zaradi okoliščin, ki so, da bi komurkoli od ljudi, ki sedijo v teh klopeh, lahko rekli, da so tam ali zaradi plače, ali za privilegijev, ali zaradi kakšnih privatnih interesov. Sprejeli so delo v okoliščinah, ko so jih ocenjevali, da bodo boljše, kot so dejansko bile, vključno z menoj, pa sem pričakoval od vseh najslabše, delajo po svojih najboljših močeh in - vključno z menoj - sprejemajo tudi slabe odločitve, ampak sprejemajo tudi dobre odločitve. In na tem je mogoče in je prav tukaj diskutirati; vsi po vrsti pa so predani svojemu delu, tudi mag. Zlaga Ploštajner je dala vse od sebe, kolikor je lahko dala, dokler preprosto že po mesecu juniju, ko mi je prvič rekla, da ne zmore več, v oktobru ni dokončno dala slovesa tej funkciji. Delo je težko, zadoščenja za to težko dela pa zelo malo, če ga nimaš v sebi, zato ker preprosto želiš narediti nekaj dobrega na položaju, na katerem si. Drugič. Zamude pri sprejemanju regionalne zakonodaje. Torej, dragi kolegi in prijatelji iz vrst dveh opozicijskih poslanskih skupin, jaz sem bil predsednik ustavne komisije v času, ko smo se zelo trudili, da bi spremenili ustavo in omogočili, da bi se v tistem ali v naslednjem mandatu začelo s pripravo regionalne zakonodaje. Ali smem potiho vprašati, kateri dve stranki nista dali glasov za to, da bi izpolnili ustavne pogoje za to, da bi se to začelo? Naj to ostane retorično vprašanje. Bilo je treba počakati na mandat, v katerem smo bili mi v opoziciji, da smo razumeli potrebno Slovenije po regijah in dali svoj glas za potrebne ustavne spremembe. Tako je lahko prejšnja vlada začela s pripravo regionalne zakonodaje. Ne danes, že večkrat sem rekel, tudi v času predvolilne kampanje - zaradi tega so mi piarovci rekli, da to ni najbolj pametno - jaz sem večkrat pohvalil delo prejšnjega ministra za regionalni razvoj. In slišim, da je prejšnja vlada zaredila zelo veliko. Problem, ob katerega trčimo, je samo naslednji: ko želite imeti takoj rešitev za regije, potem zahtevate od te koalicije in od te vlade, da se v bistvu strinja s štirinajstimi ali petnajstimi pokrajinami. Če pa pustite tej vladi, razmisli tudi o kakšni drugi alternativi, potem pa, dragi kolegi, tako kot ste si vi morali vzeti tri leta časa za pripravo zakonodaje, si moramo nekaj časa vzeti tudi mi. Razen, če ne zahtevate, da pridemo s štirinajstimi pokrajinami znova v Državni zbor. Ampak imeli smo referendum in ljudje so povedali o tem, kaj si mislijo. Tako stvari niso enostavne. Mi bomo prišli čim prej, ko bo mogoče, s predlogom pokrajinske zakonodaje v Državni zbor. To zagotovilo vam daje. Problem je in ga ne skrivamo, da je v strokovni javnosti različno mnenje o tem, kaj je dobro in kaj je slabo, da je v koaliciji različno mnenje, kaj je dobro in kaj je slabo, in sem prepričan, ko bomo tukaj prišli v Državni zbor in bo treba sestaviti dvotretjinsko večino, da obstoji zelo malo možnosti, da nam bo to uspelo. Zelo malo možnosti! Pa bomo pripravili zakonodajo, da bi se lahko Državni zbor izrekel o tej možnosti. Toliko o zamudah. Črpanje evropskih sredstev. Naj bo popolnoma jasno: ko smo prevzeli mandat Vlade, so bile številke slabše, kot bi lahko bile. Drugega ne bom rekel. Jaz sem že večkrat rekel, da ko se prevzame oblast, se po navadi pusti kritiko prejšnje oblasti, na koncu koncev si zato zmagal na volitvah in tvoja naloga je, da pelješ stvari naprej, ne, da jih komentiraš za nazaj. Ampak, če zdaj pogledamo razliko med prejšnjim časom in tem letom, ugotovimo, da smo, brez zamere, prišli iz situacije, v kateri smo imeli minus v evropskem proračunu, do situacije, ko imamo plus. Torej je treba povedati, da je mag. Zlata Ploštajner tudi zaradi moje odločitve in odločitve Vlade, da v bistvu ima vojaško upravo za odločanje o črpanju evropskih sredstev, da je imela nek uspeh. Naj še enkrat povem, vojaško upravo, ona je imela v rokah vajeti za to področje. Ni bilo nobenih sporov ali konfliktov ali drugih problemov, ki bi onemogočali, da bi se projekti, če so bili dobri, ne realizirali. Vsa pooblastila je imela. Jaz sem rekel, gremo čim preje, čas teče, 2013 je tukaj, gremo črpati denar! Ampak morajo seveda biti razpisi, morajo biti projekti dobro pripravljeni in vi veste, kakšni problemi so s soudeležbo. Tako pravim, dr. Gjerkeš, ki je predlagan za kandidata, ni perfekten kandidat, kot ni nihče za ta položaj. Pripravljen je dati vse od sebe za to, da ob pomoči tistih, ki mu bodo stali ob strani, najboljše opravi to nalogo. Popolnoma se zaveda kompleksnosti tega področja, jaz pa sem odgovoren za njegovo nominacijo in se bom potrudil, če mu boste dali priložnost, da bomo izpolnili vsa tri pričakovanja: da bo črpanje evropskih sredstev uspešno, da bo predlog regionalizacije v Državnemu zboru brez seveda prazne obljube, da bo sprejet, ker o tem boste odločili vi; in na koncu, da bo sodelovanje z lokalnimi skupnostmi in župani čim boljše, kolikor je mogoče.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitev stališč poslanskih skupin. Replika gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Upam, da [[...]]
[[...]]Smo v okviru razprave, v kateri sodeluje tudi predsednik Vlade in na katero je mogoča tudi replika. Gospod Tanko je bil, pa sicer ne z imenom in priimkom, ampak po vsebini prav gotovo obravnavan v stališču predsednika Vlade. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. No jaz mislim, da bi bilo prav, da koalicijski poslanci dopustite tudi nam, ki smo na drugi strani, da tako kot imamo v tej modri knjižici, ki nima zastonj modrih platnic, zapisano, povemo svoje mnenje, na način kot je v tej modri knjižici tudi predpisan. Predsednik Vlade je navedel nekaj dejstev, tudi, recimo, je omenil njihovo soglasje za spremembo ustave v prejšnjem mandatu - to drži - vendar to soglasje za spremembo ustave v prejšnjem mandatu je bilo vezano na določbo, da se zakon o ustanovitvi pokrajin sprejema z dvema tretjinama, se pravi z ustavno večino. Se pravi, da je šlo za nek korak, ki je bil sicer narejen, nujno potreben, vendar je ohranil vse tiste elemente za izpeljavo projekta, kot so bili že prej pred tem, nič se ni olajšalo. In to svoje dvotretjinsko soglasje ste potem tudi pri sprejemanju ustreznega zakona sprejemali in zavrnili, niste dali dveh tretjin oziroma tistih manjkajočih glasov za sprejetje tega zakona, zato je tudi pokrajinska zakonodaja padla, gospod predsednik Vlade. Drugo kar je, bi rad vas samo opomnil, da je predlog za štirinajst pokrajin vaš predlog iz leta 2003. In šele ko smo mi prišli s svojim pokrajinskim zemljevidom, trinajst, dvanajst plus ena, kakor koli že, ste vi spremenili stališče, ko je že ves proces precej daleč stekel in je bil tudi na širši ravni usklajen. Tudi s tistimi, ki so se videli kot pokrajinska središča, in z območji, ki so se v tem videli. Nismo mi tukaj odstopili popolnoma nič, naredili nobenega koraka drugače, kot je bilo že prej predvideno. Kar zadeva pa črpanje evropskih sredstev, spoštovani predsednik Vlade, pa najbrž se bova tu strinjala. V prejšnjem mandatu, zadnje leto prejšnjega mandata so bili izpeljani štirje razpisi za delitev evropskih sredstev, ki so omogočili, da so se slovenski izvajalci, občine in kdorkoli, lahko prijavili na razpis in črpali ta sredstva. V tem mandatu, vašem letu prve vlade, je prišlo do prilivov na osnovi razpisa v prejšnjem mandatu. Vi v tem mandatu do današnjega datuma niste izpeljali še niti enega razpisa s tega področja. Recimo, govorimo o kohezijskih sredstvih, niti enega razpisa. Jaz ne razumem, kako nekdo reče, da smo postali sedaj neto plačnik, razpisa nismo pa nobenega izpeljali. Vse to so prilivi iz naslova prejšnjih razpisov, prejšnje vlade, ne pa iz razpisa sedanje vlade [[...]]
Gospod Tanko, dajte počasi končati. Tri minute so mino za repliko.
Tole so dolžna pojasnila. Prej sem pa čakal, da ste [[...]]
Repliko ste prosili [[...]]
[[....]]komunicirali z gospodom predsednik Vlade. Tu so nekatera dolžna pojasnila, ki postavijo interpretacijo predsednika Vlade v nekoliko drugačno luč in na prave temelje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod Juri.
Predsedujoči, prej pred nekaj urami, ko je drugi podpredsednik vodil sejo, je bil primer, ko se je zahtevalo repliko in je podpredsednik zelo zelo jasno povedal, da je replika možna le takrat, ko je oseba imenovana le z imenom in priimkom ali samo s priimkom. Jaz ne oporekam vaši odločitvi, da ste kolegu dali repliko. Vas pa prosim, in to je moj proceduralni predlog, da se ob prvi priložnosti na kolegiju predsednika pogovorite o tem, kakšen je standard podeljevanja replik, ker bi bilo dobro, da bi ta standard veljal pri vseh predsedujočih, ne pa, da bi to nihalo, odvisno od predsedujočega in odvisno tudi od osebe, ki za repliko zaprosi. Hvala.
Gospod Juri, hvala lepa. Vaš predlog je utemeljen. Bojim pa se, da bo kakršenkoli dogovor na kolegiju pomenil, da se v praksi ne bo realiziral, ker so tudi zdaj določbe poslovnika zelo jasne. Niso vezane niti na ime, niti na priimek, ampak so vezane na to, da naj bi kasnejši razpravljavec napačno razumel izvajanja prejšnjega razpravljavca. In ta prejšnji razpravljavec bi imel pravico do pojasnila. Če bi bili natančni, potem tudi gospod Tanko ni pojasnjeval svoje razprave, ampak je polemiziral s stališči predsednika Vlade. Jaz se bojim, da se, kljub vaši absolutno dobri želji in nujnosti, bo dalo zelo težko urediti. Hvala lepa. Zdaj pa lahko nadaljujemo, gospod Rezman, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Rad bi proceduralno, samo zelo na kratko, sem pa to dolžan narediti, ker so bila pravkar predstavljena stališča poslanskih skupin, razen stališča Poslanske skupine DeSUS. Naj povem, da boste razumeli, zakaj to govorim, da sva tako jaz kot gospod Franci Žnidaršič, ki danes žal ne more biti prisoten, zagotovila, da ne bova nasprotovala kandidatu, ki je bil predlagan s strani gospoda Pahorja. Da pa žal tudi ne moreva zagotoviti podpore zanj.
Gospod Rezman, vi imate pravico do svojega stališča. Bojim pa se, da to ni v okviru proceduralnega predloga.
Če smem, če smem, jaz smem zanikati resnico, ki je bila izrečena ali ne. Poslanska skupina ni odločila, da bo glasovala za kandidata. Dva. Po zapisniku, dva, po zapisniku poslanske skupin [[...]]
Gospod Rezman [[...]]
[[...]]dva člana [[...]]
[[...]]brez zamere, ampak to ni [[...]]
[[...]]se bosta vzdržala [[...]]
[[...]]stvar, ki bi jo lahko razčiščeval Državni zbor. In prosim o tem, v okviru proceduralne razprave ne more odločati [[...]]
Proceduralna razprava je namenjena [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]resnici.
Hvala lepa. Gospod Zanoškar - na to temo ne!
Proceduralno, spoštovani predsedujoči. Jaz bi samo opozoril, da je bil proceduralni predlog gospoda Rezmana štet v čas, ki ga ima DeSUS. Prosim, da vrnete ta [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]] Hvala.
Tudi vi nimate več časa. Hvala. Zaključili smo. DeSUS ne bo več govoril na tej seji. Prva, ki ima v okviru razprave poslank in poslancev besedo, je gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, spoštovani gospod predsednik Vlade, gospod minister in vsi tukaj prisotni, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi. Seveda, vsakdo od nas ima demokratično in avtonomno pravico do svojega mnenja in tudi oceno dela Vlade. Tako je bilo tudi v preteklosti, tako je tudi danes, zatorej tudi razumem nekatera kritična stališča in mnenja nekaterih, ki so že pred menoj razpravljali v imenu stališč poslanskih skupin. Seveda najprej najlepša hvala dosedanji gospe ministrici, gospe mag. Zlati Ploštajner za trdo delo, ki ga je opravila, in tudi, zagotovo, kot je bilo izrečeno, izredno vestno delo. Vendar pa ob vsej tej razpravi pred tem, kar sem poslušala, lahko suvereno vseeno povem, da sama bom podprla predlog predsednika Vlade in tudi podprla dr. Henrika Gjerkeša za ministra za lokalno samoupravo in regionalno politiko ne oziraje se na nekatera drugačna mnenja in morebiti celo tudi pikre in ostre, že skoraj nekoliko na meji žaljive, pripombe. Resor, ki ga bo prevzel gospod Gjerkeš, je v tem trenutku zagotovo eden izmed tistih, ki bo zahteval še posebej odločen pristop in tudi zelo trdo delo tako na področju lokalne samouprave, kjer gre za sodelovanje lokalnih skupnosti, tudi pri sami lokalni samoupravi, pri financiranju občin, ker je kar nekaj nedorečenosti, tudi vezanih na statuse mestnih občin, pa tudi nekaterih manjših. Zatorej verjamem, da ne bo lahko delo, vendar na eni strani z izkušnjami pri delu, na drugi strani pa še vedno z mladostjo, sem prepričana, da bo z veliko pozitivne energije in volje lahko uspešno opravljal svoje delo. Seveda, v današnjem času imamo lokalne skupnosti možnost koristiti evropska sredstva iz evropske finančne perspektive do leta 2013. To pomeni tudi veliko priložnost in tudi izziv ter privlačno priložnost za lokalne skupnosti, ki dostikrat niso finančno sposobne realizirati projektov niti ne sofinancirati samih projektov. To se je izkazalo v preteklosti in to so tudi nekateri opozicijski poslanci na Odboru za lokalno samoupravo večkrat javno povedali. Verjamem, da bo tukaj tudi sam gospod dr. Gjerkeš moral imeti res odločen pristop k temu, da bodo tudi lokalne skupnosti imele pripravljeno dokumentacijo in tudi pri prijavi na razpise tudi resno pristopale. Torej, potrebno bo sodelovanje, večja kooperativnost med občinami, Službo Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, mislim pa, da to ne bo težko, saj namreč je gospa mag. Zlata Ploštajner že izredno dobro pristopala k temu delu in se tudi veliko vključevala po posameznih regijah in sodelovala z župani in županjami. Seveda bo pomembno vlogo v mandatu ministra pomenil regionalni razvoj in proces regionalizacije, torej nastanek pokrajin, o čemer je bilo danes že izrečenih kar nekaj besed, pa tudi predsednik Vlade je tudi v zadnjem času večkrat omenjal in tudi jasno povedal podporo trem pokrajinam v Sloveniji. Zagotovo bo v Sloveniji izredno pomemben tudi skladen regionalni razvoj, zagotovitev pogojev za čim bolj enakomerno demografsko poseljenost, torej bo treba upoštevati tudi subregionalno raven - tako kot smo danes veliko razpravljali o Pomurju. Zagotovo bodo tudi druge regije, druge subregije - tudi sama prihajam iz ene - posebej tiste, ki so tudi z vidika razvoja nekoliko podhranjene, potrebovale poseben posluh Službe Vlade za lokalno samoupravo in podporo zakonu za skladen in enakomeren regionalni razvoj, da bomo lahko govorili o tem, da je meter enak za vse, kar bi si tudi želeli. Izredno pomembno in zahtevno pa je, kot je bilo tudi prej izrečeno - sicer predsednik Vlade, mislim, da je precej milo in korektno izrekel - vezano na politiko črpanja evropskih sredstev tudi v preteklosti. Verjamem, da bi lahko marsikatero zadevo dosti bolj ostro povedal in bi ne bilo morebiti vse ravno všeč nekaterim, vendar, kot pravimo, gremo naprej, sproti pa se bo verjetno tudi marsikatera zadeva, če bo treba, tudi še razreševala. Tudi glede dileme dolenjskega kraka in ostalih zadev tistim, ki se dnevno soočamo s tem problemom, ni prav, da to v preteklosti že ni bilo rešeno. Zatorej tudi pohvala tej vladi, čeprav je bilo rečeno, da nič ni narejeno, je pohvala tej vladi, da je tole razrešila. Mislim, da je bilo na seji Odbora za promet jasno izrečeno, da ni tukaj bila lokalna skupnost, ampak vlada, ki je pomagala. Zatorej - hvala. Verjamem, da bomo čim prej tudi na ostalih območjih v Sloveniji lahko realizirali določene projekte, nujno potrebne za enakomeren regionalni razvoj, predvsem tudi na področju prometne infrastrukture. In kot smo govorili, tudi za kohezijske projekte, vsaj tukaj si upam trditi, ko imamo tudi tukaj prisotnega gospoda ministra za okolje in prostor. Mislim, da njegov resor, njegovo ministrstvo izredno aktivno pristopa k realizaciji kohezijske politike, zatorej mislim, da ta pot je prava in pristopi tudi. Tako si želimo, da naprej bomo lahko tudi kdaj razpravljali o realiziranih projektih, vendar ne smemo biti preveč nestrpni, če prej nekatere poti in koraki niso bili opravljeni. Treba pa bo upoštevati tudi - in verjamem, da bo tudi sedanji minister za lokalno samoupravo k temu resno pristopil, zagotovo bo upošteval tudi ugotovitve v revizijskem poročilu Računskega sodišča, pa čeprav komu tudi ne bo povšeči, ko bo moral kdaj izreči tudi kakšno ostro besedo. Zatorej, ne zamerimo mu, ampak ga podpirajmo. Sama osebno bom podprla dr. Henrika Gjerkeša za ministra za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Ocenjujem, da če je tukaj podpora predsednika Vlade, če je tukaj podpora koalicijske stranke, ki ga je predlagala, in če gre tukaj za akademsko izobraženega človeka, osebo, tudi z izkušnjami in znanjem [[...]]Nekako je bilo tudi ob sami predstavitvi - tisti, ki smo člani Odbora za lokalno samoupravo, smo imeli priložnost tudi slišati, da je bila tudi priložnost delovati v gospodarstvu, torej ne samo v akademski sferi, tudi priložnost biti mentor in tudi usmerjati mlade ljudi na področju posameznih razvojnoraziskovalnih nalog in gospodarstva. Zatorej si želimo, da bo to lahko operativno prikazano tudi v samem resorju Službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Še toliko bolj v veselje mi pa je, ker bo sodelovala v kabinetu tudi dosedanja ministrica gospa mag. Zlata Ploštajner, in verjamem, da bo tukaj zagotovo velik in pomemben suport poleg obeh državnih sekretarjev v kabinetu predsednika Vlade. Gospodu Gjerkešu želim predvsem veliko energije. Mislim, da z našim pozitivnim pristopom in sodelovanjem tudi uspeh pri delu ne bo izostal, pa tudi moramo vedeti, da Državni zbor je tisti, ki določene projekte in razvojne momente podpre ali ne podpre, zatorej ne bo odgovornost samo na koaliciji, ampak dostikrat tudi na opoziciji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Ne bo razpravljala.]] Gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala, predsedujoči, za korekturo časa. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Iz našega koalicijskega sporazuma sledi, da so Demokratični stranki upokojencev Slovenije zaupani trije resorji. Mislim, da smo pokazali dovolj odgovorno držo in razmišljanje takrat, ko smo kadrovali vse te tri ministre. Na žalost ugotavljamo, da ministrica odhaja in to naj je tudi za vas neko potrdilo, da tudi tokrat, ko kadrujemo novega ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, delamo to s polnim čutom odgovornosti; odgovornosti naše stranke, izvršilnega odbora in odgovornosti tudi delo poslanske skupine. Ne govorim o tem, da kandidata podpira celotna poslanska skupina, vendar večina poslanske skupine ga podpira, ker vanj verjamemo, ker vemo, da je dober kader, da je sposoben voditi in dati ta napor za to, da bo področje lokalne samouprave in regionalnega razvoja dobro zastopano in se dobro razvijalo. Vsem tistim, ki mislite drugače in ki ste skeptični do tega, vam predlagam, da glasujete zanj in počakate, da bo s konkretnim rezultatom pokazal to, kar je tudi nakazal na zelo uspešnem zagovoru vseh vprašanj in odgovorih na vprašanja, ki jih je dobil na delovnem telesu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič.
Hvala, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministru. Napačno bi bilo, če bi ocenjeval kandidata po izobrazbi in dosežkih, ki jih ni malo, in si iz vsega, kar je predstavljeno, ne bi dovolil dati ocene, ki je zagotovo pozitivna v vseh pogledih. Vendar resor ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj zahteva na tem področju strokovnjaka, ki bo zadovoljil vse, ki bodo pričakovali maksimum. Prejšnji ministrici očitno ni uspelo in ni bila sposobna prenesti odgovornosti, ki ji je bila naložena. Od vsakega ministra v tem resorju se pričakuje veliko in če ta pričakovanja niso zadovoljena kar na začetku, so razočaranja še večja in se zgodi, kar se je zgodilo. V času recesije, ko škripa finančno v vseh lokalnih skupnostih ter se pričakuje takojšnje ukrepe in tudi rezultate na pridobivanju evropskih sredstev, da se realizirajo pripravljeni in zastavljeni projekti. Seveda bi pričakoval od predlagatelja, da v imenovanje verjame, verjame v sposobnost kandidata, vendar - ne! Stranka, ki kandidata predlaga, ni soglasna. Skratka, v kandidata ne verjame, tako da so pomisleki pri vseh nas zbudili dvom o tem, ali bo kandidat zmogel to delo opraviti s polno odgovornostjo. V zdajšnjem času si ne moremo privoščiti, da bi se zamenjava zgodila zopet v kratkem času in bi se ponovila zgodba, ko je prejšnja ministrica ugotovila, da ji primanjkuje politične moči, "jemlje krila" in je zato izrazila željo po prenehanju mandata. Vse je enkrat prvič in če kandidat verjame v sebe in če bo politična moč maksimalna, ni dvoma, da ne bi uspešno končal mandata ministra za lokalno samoupravo. Če bo izvoljen, mu želim vse dobro. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Ob takšnih imenovanjih novih ministrov sam vedno znova podoživljam svoj lastni primer, ko sem pred dvema letoma tudi to na nek način doživljal na svoji koži, in lahko vam povem, da mi ni bilo prav posebej lepo ob vseh kritikah, ob vsem tistem, kar sem slišal na račun sebe, pa tega pred tem nisem vedel. Še posebej lepa je bila tista, češ kaj bo ta delal v hokejski ekipi, če pa ne zna drsati. Pa ne želim na takšen način razpravljati, ker se mi zdi da je to poniževalno za vse tiste, ki kandidirajo za ministre, in je prav, da vsakemu posebej damo priložnost, da se izkaže tako in drugače in ga sodimo seveda po tistem, predvsem pa po delu. Bil sem vesel, ko je predsednik Vlade sprejel odločitev in za novega kandidata za lokalno samoupravo in regionalni razvoj predlagal nekoga, ki prihaja iz Pomurja. Najbrž se spomnite, da je to bila pravzaprav predvolilna obljuba predsednika, takrat še ne predsednika Vlade, ampak na predvolilnem shodu v Murski Soboti, da bo eden od ministrov Pomurec oziroma Pomurka. Vesel sem, da se ta priložnost tokrat izkorišča, to je zagotovo pozitivno in podpiram zadevo. Kar se tiče vsebine. Včeraj sem sam sodeloval na temu Odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in me je predvsem zmotilo stališče, ki ga je ne nazadnje tudi predsednik Vlade v ponedeljek na nek način nakazal in ga je tudi novi kandidat povzel, da bo najbrž Slovenija imela samo tri regije. To me moti, ker menim, da to ni prava rešitev in sem trdno prepričan, da če bi v temu trenutku danes imeli te tri pokrajine, zagotovo ne bi imeli nič kaj lažjega problema, kot ga imamo danes v primeru Pomurja, in bi se ravno tako, kljub trem pokrajinam, morali soočati na takšen način, kot se soočamo danes s tem vprašanjem in tem problemom. Podobno bi se morali tudi kljub trem pokrajinam pogovarjati o temi, o kateri smo se pogovarjali včeraj, torej o Ljubljani. Trdno sem prepričan, da tri regije v Sloveniji ne dajejo rezultata, kot bi ga želeli imeti, in sicer, da danes, v tem trenutku, če bi regije bile vzpostavljene, se v Državnem zboru ne bi smeli pogovarjati o problemih Pomurja. To je pač moje stališče in preko njega ne morem. Vsekakor pa je za izvolitev vsakega ministra predvsem odgovorna koalicija, ki ga predlaga, še bolj pa stranka, ki ga predlaga. In tu vidim velik problem. Namreč, stranka, ki ga predlaga, sama ni prepričana v to, ali je ta kandidat dober ali ne. Sprašujem se, kako se bomo potem mi sami, ki ga ne predlagamo, lahko odločali o tem, ali je ta kandidat pravi ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Melita Župevc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Rečeno je bilo, da je bil prvi vtis kandidata za ministra slab, da je bil negativen. Vsem tistim, ki dvomijo, bi rekla, da včasih ni dobro, da človeka sodimo samo in zgolj po prvem vtisu. Včasih je dobro, da mu damo priložnost in da govorijo njegova konkretna dejanja. Torej, da bomo tudi kandidata - upam, da bo postal minister - sodili po njegovem delu. Podal je tri ključna sporočila, ki se mi zdijo zelo pomembna, to je: prvič, skladen regionalni razvoj; drugič, uspešno črpanje evropskih sredstev in tretjič, dialog - ne nujno v tem vrstnem redu. Mislim, da si je zadal dobre prioritete. Očitano mu je bilo, da je omenjal številko med 3 in 8 pokrajinami. Mislim, da je dobro, da je to omenil, ker bolj, kot bomo šli proti številki 3, bolj bo ta številka lahko postala neka realnost. Spomnimo se, kakšna je bila diskusija o pokrajinah v preteklem mandatu. Praktično cel mandat smo porabili, pa ne govorim samo o tej dvorani, ampak govorim širše, za razpravo o številkah, o številu pokrajin v Sloveniji. In prejšnji vladi, ki je bila ena izmed najbolj sposobnih v tej državi od časa samostojnosti, žal tega ni uspelo. In v volilnem letu, praktično tik pred volitvami, 22. 6., nekaj mesecev prej, smo imeli referendum, na katerega smo danes skorajda vsi že pozabili. Na ta referendum je prišlo 10,22% državljank in državljanov, ti ljudje so dali jasno sporočilo, da naj politika končno najde odgovor na to vprašanje in da ljudstvo na to vprašanje odgovora ne bo iskalo. Mojo osebno mnenje je, da je najbolj realno število tri in mislim, da ta izjava, ki jo je dal kandidat na svoji predstavitvi: med tri in osem, da je ta izjava dobra in da pelje proti realnosti, ki jo bomo, upam, v tej državi tudi kmalu doživeli. Mene ni presenetilo, da smo danes spet slišali neke vrste psihoanalitičen pristop k oceni dela te vlade, ker praktično ne mine dan, ne mine ura, da ne bi kdo na takšen poglobljen način, ki ni še nam ni jasen, ne znan, analiziral v drobovje to vlado. In ta nestrokovnost, nesposobnost - to je tisto, kar poslušamo v tej dvorani vsak dan. Bila bi vesela, če bi slišala več, o konkretni temi, o kateri se danes pogovarjamo, o skladnem regionalnem razvoju, o tem, kaj pričakujemo, kaj si želimo od kandidata, ki bo, upam, danes postal tudi minister. In rečeno je bilo, danes smo se v tej dvorani pogovarjali o enem zakonu, če se še spomnimo, pa včeraj o enem drugem in enkrat nam očitate centralizacijo, da delamo za Jankovića, drugič, ko govorimo o Pomurju, je pa spet problem, sedijo pa v tej dvorani razni stroški za državni proračun. Jaz se bom omejila v svoji razpravi in bom dala možnost tudi svojim kolegom - rekla bom samo to: mislim, da v svoji predstavitvi je kandidat podal dobre smernice, ki so nek temelj. Njegova pot zagotovo ne bo lahka, tudi zaradi tega, kar ste nekateri danes omenjali, zaradi dvomov, ki jih imajo celo v stranki, ki ga predlaga za ministra. Ampak jaz sem prepričana, da mu bo uspelo, ker veste, kako je, kot sem rekla: včasih bi bilo dobro, da človeka ne sodimo samo in zgolj po prvem vtisu. Dajmo mu možnost, naj pokaže, kar zna. Jaz verjamem, da bo dober minister. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač.
Lep pozdrav vsem. Okoliščine, v katerih prihaja prva menjava v Pahorjevi vladi, bi mogoče razdelili na okoliščine na resorju, glede katerega kandidira kandidat, kjer je vreča denarja polna, predvsem evropskega. V celem letu ni bilo mogoče sproducirati niti enega razpisa. Peti razpis naj bi bil objavljen po napovedih do 30. junija letos - kandidat ni znal povedati, kdaj bo odjavljen. V splošnih političnih okoliščinah pa ta prva menjava prihaja v času, ko je podpora javnosti v Pahorjevo vlado izrazito upadla. Kandidat pa tudi nima enotne podpore niti v stranki, ki ga je predlagala, kar ga seveda že v startu slabi, enako kot ta poteza slabi celotno vlado. V teh razmerah bi bila, seveda, optimalna rešitev temeljita rekonstrukcija Pahorjeve vlade. Premier je imel idealno priložnost, da bi ta trenutek izkoristil za to, da bi pokazal, da Slovenija zmore več. Dodaten šibak člen, ki nima celovite podpore niti v koaliciji, seveda ne more ojačati Pahorjeve vlade, javnomnenjsko izrazito okrnjene, ki je tudi v takih ali drugačnih koalicijskih nasprotovanjih in sporih. Kako naj torej opozicija podpre kandidata, glede katerega ni podpore niti v koaliciji? Kandidat je včeraj odgovarjal tudi na vprašanje glede pokrajin in to je bila ena izmed redkih oziroma celo edina napoved, ki je bila dana. Dejal je, da bomo volitve v pokrajine imeli skupaj z lokalnimi volitvami prihodnje leto jeseni. Ni pa povedal, v koliko pokrajin in na kakšen način bo ta proces izpeljan, ker vemo v tem trenutku, da je to nerealno. Torej občutek, ki sem ga dobil, ko sem prisostvoval temu pogovoru in ko sem poslušal te odgovore, je občutek, ki ga delim z mnogimi. Mislim, da nas je vedno več in ta občutek je, da bodo ta resor v prihodnje vodili drugi iz ozadja, kar je najslabša možna rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Kampuš.
Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi, hvala za besedo. Ja, res, na Odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je tekla prava razprava. Bila je odlična predstavitev Gjerkeša, in bilo je veliko število vprašanj, bilo je veliko število odgovorov in priznam, da je me je gospod Gjerkeš prepričal, da je primeren kandidat za ministra. Ni me prepričal na račun tega, ker prihaja iz Pomurja, česar sem vesel, prepričal me je predvsem s svojo strokovnostjo in mislim, da bo odličen minister. Danes smo lahko zasledili eno lep sliko, piše "Anonimna zvezda iz Pomurja". Takšno sliko sem zasledil pred dvema letoma, je pisalo isto: "Anonimna zvezda", ampak pisalo je na njej "Žerjav". Mislim, da je Žerjav svojo nalogo opravil dobro, in zaradi tega pričakujem, da ga boste tudi vi vsi podprli in da bo dobil podporo in da bo tudi on lahko izkoristil svojo priložnost, ki mu bo danes, predvidevam, dana od vseh. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Lojze Posedel.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Pri nas je že vodja poslanske skupine gospa Cveta Zalokar Oražem povedala, da bomo v naši poslanski skupini vsi soglasno podprli kandidata, kljub temu da ga različno poznamo, da nekdo ve več, nekdo manj o njem in da to v tem trenutku ni niti toliko pomembno. Pomembno je, da je predstavitev, ki jo je imel na matičnem odboru, opravil dobro, da je bilo to slišati in mogoče prebrati iz zapisnika, kako je odgovarjal na vsa temeljna vprašanja in področja, s katerimi se bo ukvarjal. Da je pa zelo težko poslušati, vsaj meni in da tudi na koncu te seje ne bom poslušal drugih, zaradi tega, ker spet vidimo prakso, kako se spreobračajo besede, ki so bile izrečene šele včeraj zvečer ali celo danes proti jutru. Kandidat ni govoril, da je treba male občine ukiniti, da bi jih verjetno kar ukinil, ampak je zelo jasno povedal stališče, da je 210 občin za to Slovenijo velika številka in da bi nadaljnjo drobljenje bilo neracionalno. To so njegove besede, ne pa, da bo ukinjal občine, predvsem tiste majhne, ampak da je izpostavljal predvsem tiste pozitivne stvari, ki se morajo dogoditi na tem nivoju lokalne samouprave, to je medsebojno povezovanje, sodelovanje, prenos pristojnosti združevanja teh funkcij. O tem je govoril kandidat za ministra, ne pa, da je grozil malim občinam in zaradi tega ga nekateri pač ne bodo potrdili. Govoril ni tudi o treh regijah. Govoril je o številkah, ki se pojavljajo in ki so mu blizu. In je zelo jasno tudi postavil - to kar je izpostavil danes tudi predsednik Vlade - da je za sprejemanje odločitve o regijah potrebna dvotretjinska večina in da je treba tu zopet ponovno izjemno veliko sodelovanja, argumentov, da se bo sprejela prava odločitev. Verjetno vsi vemo, da je nerealno, da bi bile volitve naslednje leto v regije in takšen lapus tudi ni prvi in ni zadnji ne pri ministrih ne pri drugih ljudeh in ga je treba tudi tako vzeti. Zelo nekorektno je cenjevati kandidata za ministra z ocenami, kot so bile slišane, da ni imel natančnih odgovorov, da ni poznal natančnih postopkov posameznih operacij na ministrstvu, kot da se lahko za ministra nekje izučiš, študiraš in potem počakaš na zalogi, da te nekdo pokliče in imenuje. Zato je prav, da se spoštuje predlog, ki ga je dal predsednik z vso odgovornostjo, da je izbira dobra, da je bila izbira presenetljiva v tako kratkem času, je toliko narobe, kot bi bilo, če bi se to iskanje primernega kandidata vleklo v mesece. Osebno mi je žal, da je dosedanja ministrica bila primorana opustiti to delo, ker je bila izredno sposobna, strokovna in dobra sogovornica in sodelavka. Zato je treba spoštovati odločitev in tudi dati možnost kandidatu, da se pokaže. In predvsem ne govoriti o občutkih, ampak čim prej sprejeti to odločitev. Če nekomu ni všeč tudi v stranki, ki ga predlaga, da je to sin matere, tudi če bi bila hčerka očeta, bi bilo verjetno za nekoga tudi narobe. Osebno bom kandidata podprl.
Besedo ima gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Seveda bom kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, podprl. Toda kljub temu da je predsednik Vlade danes dejal oziroma ni hotel podrobneje pokomentirati bilance prejšnje vlade pri črpanju sredstev iz skladov EU, bi si jaz to dovolil. Predsednik Vlade je prej dejal le, da so bile številke ob prevzemu oblasti slabše, kot bi lahko bile. No, jaz pa bom nekaj več številk, tako da obudimo zgodovinski spomin, tukaj navedel. Dediščina Pahorjeve vlade je bila pri črpanju sredstev iz skladov Evropske unije - dediščina, ki jo je prevzela nova vlada - zelo borna. Rad bi navedel nekaj podatkov tudi zaradi tega, ker je kandidat za ministra navedel, da je to eno izmed prioritetnih področij v njegovem mandatu. Realizacija prejetih sredstev iz Evropske unije v državnem proračunu za leto 2007 pokaže, da je bila vlada, govorim o prejšnji vladi, še manj uspešna pri črpanju sredstev iz Evropske unije kot v letu 2006, čeprav že v letu 2005 Slovenija ni bila uspešna pri realizaciji prejetih sredstev iz Evropske unije, ker je bila realizacija le 62,52% od predvidenih 483 milijonov evrov oziroma za 181 milijonov evrov manj ali za 0,66% bruto družbenega proizvoda manj. V letu 2006 je Republika Slovenija počrpala le 77% predvidenih sredstev iz Evropske unije, v letu 2007 pa so bili realizirani prihodki iz sredstev Evropske unije za 40% oziroma za 234 milijonov evrov nižji od načrtovanega proračuna. Zaradi tega je bila Republika Slovenija neto plačnik na podlagi tokov v državni proračun. Slabo črpanje se je nadaljevalo tudi v letu 2008, kjer so v prvih enajstih mesecih leta 2008 počrpali 304 milijone, vplačali pa 352 milijonov evrov. Dobil sem tudi podatke za celotno realizacijo za leto 2008 - prejeta sredstva so znašala 263 milijonov, vplačila iz Slovenije v proračun Evropske unije pa so znašala 427 milijonov. Čeprav je Vlada konec maja leta 2008, govorim o vladi Janeza Janše, planirala, da bo do konca leta 2008 prejela iz Evropske unije kar sedemsto triinosemdeset milijonov evrov, dejansko pa jih je prejela tristo triinšestdeset milijonov. Zaradi tega je v državnem proračunu tako prejetih kar 40% manj sredstev od vseh načrtovanih, kar pomeni, da bo oziroma da je bila v letu 2008 v državnemu proračunu ta postavka najslabša doslej in da je bilo črpanje sredstev iz Evropske unije v letu 2008 najslabše od začetka črpanja sredstev iz Evropske unije. Ta bilanca je zelo slaba, dediščina, ki jo je sprejela naša vlada ob začetku mandata prejšnje leto. Seveda so najbrž tudi nekatere objektivne okoliščine, vendar bomo na koncu našo vlado lahko ocenjevali - in tudi novega ministra, kajti to je ena izmed njegovih prioritet - predvsem po tem, kako smo bili uspešni pri črpanju teh sredstev in upam, da bomo, potem ko bomo naredili bilanco, ugotovili, da je ta vlada naredila na temu področju bistveni korak naprej. Hvala lepa.
Besedo ima Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Pravzaprav me je začelo v želodcu stiskati, ko sem poslušal nekatere neumnosti danes ob tej predstavitvi, ampak pustimo sedaj to. Bom v nadaljevanju povedal zakaj in kako se vodijo projekti. Danes je bilo rečeno oziroma najprej elementarno zadevo, da razčistimo: koalicija - opozicija. Naloga koalicije je, da se postavi minister in se izvoli. To je elementarno pravilo. In, seveda, naloga opoziciji je, da tega ne podpira, ker ni koalicija, ker je opozicija. Tako je v temu primeru popolnoma logično, da opozicija ministra ne bo podprla. Res pa je, da se pa zgodi kdaj v kakšni konstruktivni opoziciji tudi podpora kakšnemu kandidatu, kot je bilo prejšnji ministrici Ploštajnerjevi, ker smo jo poznali na temu področju. Torej, prvič. Drugič, kar se tiče gospoda, ki kandidira za ministra, mu jaz ne bom oporekal zato, ker pač vstopa za politiko in nastopi prvič. Seveda, stopiti v politiko in nastopiti najprej že kot minister slovenske vlade je nekoliko presenetljivo, ampak imamo tudi dober primer takšne prakse. Če se spomnimo dve leti nazaj, ko je iz Prekmurja kandidiral Radovan Žerjav za ministra za promet, ga je takratni premier oziroma kasneje predsednik Vlade Janez Janša ocenil kot najboljšega ministra v tej vladi. In to se je resnično tudi izkazalo. Želel bi si, da bi postal minister za lokalno samoupravo tudi najboljši v Pahorjevi vladi, ampak mislim, da mu ne bo težko, ker Pahorjeva vlada zaenkrat nima dobrih ministrov. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prisotni izvzeti. Drugo, kar želim povedati pri tem, pa je naslednje. Tisti, ki danes tukaj govorite, namreč, nekateri imamo nekaj zgodovinskega spomina, o tem, da občine z nekaj sto prebivalcev ne morejo prevzemati večjih nalog in tako dalje. Zakon o lokalni samoupravi je jasen in ne deli med velikimi in malimi občinami. Kolegice in kolegi, kdo je že bil takrat na oblasti, ko je občino Luče z 2.200 prebivalcev razdelil v dve, v 1.800 in v občino Solčava s 400 prebivalci? Kdo že? Katera ena koalicija je to bila, če se spomnimo? LDS in SD! Skratka, v dokumentih, kako bi to naredili, so celo z vladne strani prišli netočno zapisane zadeve, da ima osnovno šolo, ampak ko se je šlo na teren, se je videlo, da so imeli v enem razredu drugi in tretji razred skupaj, to pomeni dve "učilni zidani" samo. Po drugi strani pa govoriti, to se mi od kandidata ni bilo všeč, da je govoril o tem, da ne bi bilo dobro nadaljnje drobljenje Slovenije. Nekatere občine so prevelike. Ljudje vidijo, da se bistveno bolje razvija kvaliteta življenja tistih, ki živijo v manjših občinah, kot pa v nekaterih velikih. Čisti primer, Gornja Radgona. Iz Gornje Radgone je nastala nova občina Apače in po treh letih so imeli več investicij kot pa prej v 15 letih v okviru Gornje Radgone. Poglejte, saj to je dobro. To je dobro za državo, to je dobro za te ljudi, ki tam živijo. Saj si vendarle ne želimo, da bomo v Ljubljani izgradili par stolpnic, kar bo sedaj z lahkoto, ker bodo imeli denarja, kolikor bodo hoteli, in da bi preselili vse vse ljudi o Štajerske, Prekmurja, Haloz, Slovenskih goric itd., v Ljubljano. Govoriti o tem - namreč veseli me tudi od tega kandidata, in sam ne dvomim, da ga boste izvolili, da je govoril o tem, da bodo volitve v regije naslednje leto skupaj z lokalnimi volitvami. Odlično! Tako računam, glede na to, da je tehnik, da je strojnik, da ve eksaktno, kaj to pomenijo mikroni itd., tako kot pač drugi tehniki na drugih področjih, da je tudi načelu. In če je načelen, če tega seveda ne bo, potem verjamem, da bo rekel: "Veste kaj, pojdite se solit! Jaz se tega ne grem, jaz sem to pred slovensko javnostjo in slovenskim parlamentom obljubil," in seveda bo to hotel izpeljati. Če ne, sem prepričan, da bo naredil enako kot gospa Ploštajnerjeva, ker ni imela podpore v lastni vladi za realizacijo projektov, tako kot si jih je zastavila. Tretje, kar želim reči. Gospod Pahor je prej rekel: "ja, pa pustite tudi nam nekaj časa, da se pripravimo za te pokrajine." Ne, gospod Pahor. Leta 2003, ko ste bili v vladi, leta 2003 in 2004, ste pripravili dokument oziroma na vladi je bil sprejet dokument o štirinajstih pokrajinah. Prejšnja vladna koalicija je to nadaljevala, ampak nadaljevala je tudi zato, ker se je bivši minister dr. Žagar pravzaprav prej usklajeval s takratno opozicijo kot pa s koalicijo in pač smo to sprejeli, ker smo se zavedali in vedeli, da pač mora biti 2/3 večina. Enkrat sem že rekel, mislim da pred kakšnim letom dni, da če bo prišla vladna koalicija s predlogom pokrajinizacije tako, da bo še več nalog prenesla z ministrstev na pokrajine, potem tudi sedanja opozicija ne bo imela razloga temu nasprotovati. Če pa bo prišla z neko novo študijo, pa govoriti, da se bo stroka opredelila in tako dalje, 100-krat se že je in je različno razdeljena, tako kot politika. No, najhujše pa je, ko poslušamo tukaj pravljice od nekaterih kako se je letošnje leto dobro črpalo sredstva iz iz programov Evropske skupnosti. Veste, najhujše je, da v tem letu ni prišlo - to pa zamerim predsedniku Vlade, da tu ni odreagiral pravočasno, do tega petega razpisa - prvič. Drugič. Ne racionalno je, da se privošči razpis 2010 - 2012, če je bilo dogovorjeno, da bo 2010 - 2013, in nesprejemljivo je, da bi za regionalni razvoj vzel tistih 20% tistih 90 milijonov o katerih smo že govorili, in bog ne daj, da bi se to sedaj prelilo v Ljubljano. Res je, da drugo leto nobenih prilivov ne bo, ker enostavno projektov ni. Veste, morate vedeti, da morajo biti najprej projekti, da morajo biti gradbena dovoljenja, da morajo biti pogodbe, da morajo biti projekti sprejeti na regionalnih svetih, da morajo biti razpisi, da je potem treba izvesti razpise, izbrati izvajalce in potem še na koncu treba narediti. Ko je narejeno, situacije poplačane, potem država lahko potegne sredstva, torej refundacijo s strani Evropske skupnosti. Tako vse to, kar je prišlo notri, hvala bivši vladi in bivšemu ministru za lokalno samoupravo, ker se je tega res lotil tako, kot se tega loti. Kolegice in kolegi, kolegi župani iz koalicije, ali veste, kdaj smo dobili pogodbe za podpis po 23. členu črpanja sredstev za infrastrukturo? 14. oktobra letos! Do kdaj pa moramo oddati situacije? Do konca oktobra oziroma v začetku novembra. In kako bomo to naredili? Ja, fantastično, tako kot vedno. Kdaj bomo izvajali tista dela? Tega se pa še ne ve. Lepo vas prosim, to je katastrofa! In takšne stvari ne peljejo te države v tisti smeri kot bi jo morali. Upam, da bo prihodnje minister razpisal ta peti razpis v skladu z napovedmi, če pa ne, pa bo porušil tudi marsikateri proračun manjših občin. Upam, da bo to naredil še pred novim letom, v celoti in vseh tistih približno 300 milijonov evrov približno tudi razpisal. Upam pa, da se bo z župani usedel oziroma, da bo kaj naredil na tem, ker velik del bremena gospodarske in finančne krize nosijo občine na lastnih bremenih, od sociale, domov za starejše, obvezno zdravstveno zavarovanje in tako dalje in tako dalje. Skratka, če ga boste izvolili, mu jaz želim konstruktivno in resnično veliko dobrega dela. Hvala.
Besedo ima gospod Branko Marinič. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Če bi sedaj s te pozicije ocenjeval strokovne reference spoštovanega kandidata za ministra, bi mu verjetno kot politik naredil veliko škodo. Zato, če me posluša, mi naj oprosti, ker bom izključno svojo oceno izpeljal s tega političnega vidika. Kaj pravzaprav kandidata oziroma bodočega ministra čaka na tem področju? Tisto, s čimer se verjetno vsi strinjamo, je izredno dobra podlaga njegovih predhodnikov, gospe Ploštajnerjeve in gospoda Žagarja. Bila sta iz stroke, bila sta tako rekoč doma, kot rečemo, znala sta in bila sta uspešna. Dvom, ki se poraja predvsem politikom, pa je seveda upravičen v nekaterih pogledih, ko se sprašujemo o tematskih sklopih, ki se nanašajo na črpanje evropskih sredstev. Vedno znova in znova ugotavljamo, da nismo bili uspešni. Mislim, da je to po eni strani dobro, po drugi strani pa so to očitki opozicije, pa naj si bo to ta ali ona opozicija, vedno smo poslušali in poslušamo očitke, da tisti pred nami niso bili uspešni pri črpanju evropskih sredstev, da pa ti sedaj so in kasneje ugotovimo, da je bilo črpano spet premalo, da so sredstva nekje ostala. Seveda, dokler so ti administrativni postopki, ki zahtevajo toliko papirja, je črpanje teh EU-sredstev oteženo, velikokrat pa ima posledico tudi veliko izpadov teh sredstev. Ampak to ni edino, kar bi skorajda skušal trditi, da črpanje sredstev za kandidata, ki bo zagotovo prihodnji minister, čaka. Kajti s te pozicije, na kateri sedaj deluje, sem prepričan, da je pri teh projektih sodeloval in da te stvari tudi zelo dobro pozna in morda bo Slovenija v tem smislu uspešnejša tudi zaradi njegove vključitve v politiko. Naslednji sklop ali pa naslednji korak, ki ga bo moral zarezati, je tako imenovana druga raven lokalne samouprave oziroma pokrajinizacije Slovenije. Bili smo tako blizu že tolikokrat, a tako blizu, kot v minulem mandatu še do sedaj nismo bili. A je žal tudi to tik pred tem, ko bi to lahko realizirali, propadlo, ker nismo bili enotni, ampak smo strogo vztrajali vsak na svojem, čeprav smo vsi skupaj dovolili z ustavnimi spremembami, da gremo v ustanovitev pokrajin. To se mi ne zdi korektno in morda, je tu bila naša napaka ko smo bili enotni pri spremembah določenih členov Ustave Republike Slovenije. Če te enotnosti ne bi bilo, verjetno ne bi vlagali časa, denarja, predvsem pa dragocenega znanja v spremembo področne zakonodaje, ki je bila tik pred tem, da z njo uredimo pokrajine v Republiki Sloveniji. Zdi se mi dokaj zahtevno - ali pa po drugi strani, ker izhajam iz preteklosti, kako je to področje ustanovitev pokrajin v Republiki Sloveniji široko, da bi se to lahko zgodilo skupaj z lokalnimi volitvami prihodnje leto. Dvomim. Če pa ta napoved drži, potem me bega dejstvo, da govorimo o prevelikem razponu števila pokrajin: od tri do osem. Mislim, da je to preveliki razpon in če govorimo o nekih res realnih možnostih potem recimo, da je to od tri do pet ali pa pd šest do osem. To se mi zdi sprejemljivo, če pa gremo v tako veliki razpon,k je pa to, bom rekel, malce nepremišljeno. Kar zadeva lokalno samoupravo, regionalni razvoj, sodelovanje z lokalnimi skupnostmi, z župani dvestodesetih občin. To je področje, ki zahteva, bom rekel, toliko politične modrosti, toliko nekih konkretnih izkušenj pri delovanju, funkcioniranju občin kot subjektov, predvsem pa v temu smislu črpanja takšnih in drugačnih sredstev - izredno zahtevno. Tisto, kar pa me je zbegalo, tako kot je kolega Pukšič pred menoj govoril o tem, kako smo pravzaprav po strani koalicije in opozicije. Opozicija je tista, ki nadzira delo koalicije, in tako je tudi v praksi slovenskega parlamentarizma, da je osnovna naloga, da se kandidata za ministra izglasuje, osnovna funkcija koalicije. In tako je tudi tukaj. So pa seveda izjeme, ko se nekega kandidata podpre tudi malo širše. Prepričan sem, da če bi ne bilo tu nekega nesoglasja znotraj samega DeSUS-a, iz katerega baze prihaja kandidat za ministra, bi bila odločitev toliko lažja. Ker pa znotraj te osnovne politične celice ni enotnega soglasja tudi v organih stranke, seveda nastane dilema, ne samo pri nas, politikih, pač pa tudi v širši slovenski javnosti. Prepričan sem, da boste zbrali potrebno večino, da bo kandidat tudi dobil ustrezno podporo. Morda bi moja odločitev o tem, ali je primeren kandidat za ministra, bila lažja po enem letu. Danes pa, žal, ne morem podpreti kandidata, kajti naredi bi sebi in nekaterim, ki dvomijo v te politične preference, krivico, bilo bi prehitro. Zato si želim, predvsem pa upam, da bo uspešen minister. Mi bomo pri svojem delu instrument opozicije koristili tudi v tem smislu, da bomo nadzirali delo Vlade kot tudi dela njega, kot resornega ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Ne bom dolgo razglabljala o tem, kaj vse se je dogajalo v preteklem mandatu, kaj se dogaja sedaj, kako zelo pametni so nekateri poslanci, ko smo bili danes prisiljeni poslušati njihova modrovanja, globoke misli in pomembne poduke, ki so nam jih delili, kot da ne bi sami imeli dovolj izkušenj in dovolj znanja, da lahko ocenijo, ali je smiselno, smotrno podpreti kandidata za ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ali ne. Mislim, da so si nekateri predhodniki, ki so za govornico in tudi iz klopi danes razpredali svoje globokoumne misli, dovolili zelo veliko in daleč preko tistega, kar je spodobno za tako pomembno telo, kot je Državni zbor. In zaradi tega se seveda lahko se kdo celo oglasi pa mi bo repliciral, ker se bo videl in prepoznal v tem, kar sedaj govorim. Vendar mislim, da če si bo to dovolil, bo pred celotno slovensko javnostjo končno priznal, da je ta poniglavost, ta podlost v mnogih izjavah šla tako daleč, da enostavno ni več mogoče tega prenašati. Reči moram, da nima smisla, da razglabljamo o tem, česar mnogi med nami včeraj sploh nismo imeli možnost oziroma danes ponoči slišati. Prepričana sem, da je mladenič, ki prihaja v Vlado, ki bo verjetno pogosto tukaj v Državnem zboru, nam razlagal projekte in predloge, ki jih bo pripravil skupaj s svojo ekipo, dovolj bister, dovolj sposoben in tudi že kar dovolj izkušen, da bo lahko pariral vsem podtikanjem in tudi nizkim udarcem, ki jih bo doživljal pri svojem delu tukaj v tej dvorani. In zaradi tega mu želim zelo zelo veliko potrpljenja, debelo kožo in predvsem vztrajnosti zaradi tega, da bo lahko odpravil vse nesmisle, ki smo jih doživeli v preteklem mandatu, in da bo lahko tudi področje evropskih sredstev uredil tako, da ne bomo doživljali, da občine v najnižji, v najmanjši polovici oziroma v tretjini z najmanjšim številom prebivalcev dobivajo največja sredstva, da imajo občine, ki štejejo 2.566 prebivalcev športno dvorano, novo šolo, kulturni dom in ne vem kaj še vse, medtem ko druge, mnogo večje občine za svoje zdravstvene domove, vredne, recimo dajmo reči, 3 milijone in pol, štiri milijone evrov, dobijo reci in piši 100 tisoč evrov državnih sredstev. Torej, tukaj bo treba, da bo novi minister res temeljito prevetril in proučil, ali so razpisi, ki so bili objavljeni, bili pošteni, transparentni in ali so bili projekti, ki so bili prijavljeni na te razpise, sploh bili pripravljeni v taki meri, kot bi bilo potrebno. Zato sem prepričana, glede na to, da je mlad, da ima veliko energije in veliko znanja, da bo skupaj z ljudmi, ki mu bodo pomagali, uspel narediti že enkrat red v tem Avgijevem hlevu. Mislim, da bi bilo dobro, da bi zelo izdatno reko speljal skozi njega.
Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala, gospod predsednik. Gospod Gjerkeš je bil kandidat koalicijske stranke, nato je opravil pogovor s predsednikom Vlade in predsednik Vlade je presodil, da je sposoben kandidat in da ga bo predlagal za ministra za lokalno samoupravo. Vsi vedo, da je Zares večkrat stranka skeptikov, da želi najprej slišati nekoga, preden si ustvari mnenje. Nismo imeli nobenega predsodka, ne v pozitivnem ne v negativnem smislu. Po včerajšnjem nastopu so naši člani, ki so bili prisotni, ocenili, da je dr. Gjerkeš primeren kandidat za mesto ministra. Dejstvo je, da je dr. Gjerkeš motiviran, kajti samo človek, ki je močno motiviran, sprejme tako težko nalogo in tudi breme, ki ga predstavlja vodenje takega resorja. Ta resor se bo ukvarjal z zelo razčlenjeno, zelo zapleteno, večplastno problematiko lokalne samouprave. Predhodnica je omenila, kaj ga pravzaprav čaka. Čaka ga tudi ambiciozen projekt pokrajinizacije Slovenije. In dejstvo, da danes še nihče ne more oceniti, ali bodo tri pokrajine ali bo več pokrajin, izhaja samo iz tega, da je odločitev o tem vprašanju dolgoročne narave in bo imela dolgoročne posledice - upajmo, pozitivne. Prav zato se moramo z regionalizacijo Slovenije ukvarjati skrajno preudarno. Imam občutek, da bo dr. Gjerkeš kos temu izzivu, da se bo preudarno in predvsem kompetentno ukvarjal s tem vprašanjem. Pričakovati je bilo, da bo razprava o njegovem imenovanju predvsem poligon in priložnost za široke in globalne razprave o lokalni samoupravi in funkcioniranju oziroma učinkovitosti te vlade. Vendar danes razpravljamo o človeku, strokovnjaku, ki je motiviran, ki je dokazal precejšnjo kompetenco na svojem zagovoru in ki se bo verjetno lotil celotne problematike in tudi reševanja vseh tistih odprtih vprašanj zelo resno in zelo kompetentno. Zato nimamo nobenih dvomov. Glasovali bomo za dr. Gjerkeša, v upanju, da mu bo omogočeno izpeljati vse projekte, ki smo si jih zadali, in vse cilje, ki smo si jih kot koalicija zadali, predvsem pripeljati do konca mandata to državo do racionalne in učinkovite regionalizacije, kjer bo seveda treba upoštevati vse kriterije. Ne gre samo za to, da bi na simbolni ravni opredelili slovenske regije, ampak te regije morajo biti v bistvu potrditev učinkovitosti države in to pomeni, da morajo imeti nek smisel, morajo biti rezultat konvergence vseh kriterijev, ki jih opredeljujejo: geografski, ekonomski, prometni, gravitacijski, funkcionalni in tako dalje. Če bodo te regije nastale na tej podlagi, bo ta projekt seveda velik uspeh. Sam ne dvomim, da bo v tem projektu sodeloval cel parlament, tudi opozicija. Po referendumu, ki je zavrnil pokrajinizacijo, ki je bila, milo rečeno, pretirana in ki je predlagala 14 pokrajin, si zdaj obetamo treznejši diskurz, treznejši pristop in dejansko podporo pri projektu, ki bo dokazano dober za državo in predvsem za lokalne skupnosti. Torej, sinergija med lokalno samoupravo, med lokalnimi skupnostmi in centrom in državo mora biti zagotovljena, in pokrajinizacija je eden od tistih izzivov, kjer je mogoče doseči ta skupni cilj. Dr. Gjerkeš bo, po našem mnenju, kompetenten, bo sposoben, bo prizadeven in tudi, verjamemo, preudaren, tudi strokovno preudaren minister. Hvala.
Gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, gospod minister, državni sekretar, kolegice in kolegi. Dejstvo je, da Vlado izvoli koalicija in koalicija izvoli tudi ministra med mandatom. To je dejstvo in dejstvo je tudi to, da opozicija pač, ne da temu nasprotuje, ampak da pove tudi nekaj, kar ni vedno čisto rožnato. Vnaprej bom povedal, da v poslanski skupini ne bomo obstruirali volitev oziroma imenovanje ministra, če slučajno koalicija ne bo imela dovolj prisotnih poslank in poslancev, kar se v zadnjemu obdobju kar večkrat dogaja. Mi smo rekli, da je imenovanje ministra preveč resna zadeva, da bi se kot resna opozicijska stranka igrali s tem. Torej, v primeru da bo minister izvoljen, mu seveda želim uspešno delo, v dobro vseh, v dobro razvoja celotne Slovenije; in Slovenija zagotovo rabi razvoj na vseh področjih in vseh območjih. Danes je bila že večkrat omenjena regionalizacija, tudi predsednik Vlade je opozoril na težavnost pri pripravi in sprejemanju ustrezne zakonodaje, vendar, spoštovane kolegice in kolegi, Vlada je napisala v svoj letošnji program, da bo pripravila ustrezno zakonodajo kot podlago za ustanovitev pokrajin in ga predložila v Državni zbor v zadnjem četrtletju letošnjega leta. In tu smo! V tem je problem. Jaz trdim, tudi, se strinjam s predsednikom Vlade, da je to zakonodajo težko pripraviti, še težje pa jo je uskladiti in dobiti dvotretjinsko večino v Državnem zboru. To smo temeljito izkusili v preteklih letih. Res pa je, da bi bilo to zakonodajo treba pripraviti, in tu želim ministru, če bo izvoljen oziroma danes imenovan, mnogo uspeha pri tem usklajevanju, saj v primeru, da izeljemo to regionalizacijo, ne bo treba sprejemati parcialnih zakonov, kot delamo zadnje dni. Pa da ne bi bilo nesporazuma - zakon o Pomurski pokrajini bom seveda podprl, ne glede na to, ali boste v koaliciji podprli nekatere amandmaje, tudi naše, za katere trdim, da so dobri, ali pa jih ne boste podprli. Torej, zagotovo bom jaz osebno, in prepričan sem, da tudi kolegi iz poslanske skupine, podprli. Kandidat je, kot je bilo že večkrat rečeno, novinec v politiki, še bolj v izvršilni veji oblasti. Torej, ne spadam med tiste, ki bi to avtomatično jemali za negativno. Imamo kar nekaj pozitivnih primerov v tej zvezi. Nisem pa tudi ne pristaš napadanja vsega za nazaj. Tega nikoli ne počnem, pa sem bil že na eni in na drugi strani, ampak nekateri kolegi očitno s tem, da ne bom rekel ne znajo nehati, ampak vedno znova ponavljajo to dejstvo, vedno znova napadajo za nazaj, kljub temu da skupno živimo v tem poslu že kar nekaj mandatov. Mislim, da zagotovo vsak, ki dela v politiki, včasih naredi tudi kakšno napako. Prepričan sem pa, da velika večina želi s svojim delom predvsem mnogo dobrega za Slovence in za Slovenijo. Kot rečeno, že kot je bilo rečeno v mnenju poslanske skupine, kandidata ne bom podprl. Seveda pa ne dvomim v to, da bo imenovan, in mu še enkrat ponavljam, da mu želim seveda uspešno delo na tem položaju. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Torej, minister, ki naj bi prevzel področje lokalne samouprave in regionalne politike, bo zagotovo izjemno pomembna osebnost, čeprav je minister brez resorja, ampak vendarle. Odločitve v tej službi so resnično zelo pomembne za odpravljanje razlik med regijami. Velikokrat sem že opozoril na to, da smo v Sloveniji izpeljali ali pa zaključujemo en največji regionalni projekt. To je izgradnja avtocestnega omrežja in s tem so se seveda mnoge regije približale in postale dostopne pravzaprav tudi drugim. Zelo odprto vprašanje pa ostaja na tistih območjih, ki avtocest nimajo. Eno od vprašanj, ki ga bo treba rešiti, je, kako pravzaprav zagotoviti sredstva za poplačilo izgradnje avtocest in kako pravzaprav zagotoviti sredstva za izgradnjo razvojnih osi v tistih območjih, ki se naj bi navezovala na avtocestni sistem. To vprašanje je postalo izjemno obsežno, da ne rečem skoraj neobvladljivo z odločitvijo prejšnje vlade, da uvede vinjete. Za vinjete vemo, da zagotovijo lahko samo določeno kvoto sredstev, vsak dodatni kilometer - dodaten strošek, kaj šele izgradnja razvojnih osi. Torej to nalogo bo moral novi minister podrobno analizirati in poiskati rešitve za izgradnjo razvojnih osi. In če se navežem še na dejstvo, da imajo vse avtoceste vgrajene tudi optične kable za širokopasovne povezave in če se ozremo v razdeljevanje sredstev za širokopasovne povezave, ki jih namenja Evropska unija za tiste kraje, za katere operaterji nimajo komercialnega interesa, ugotovimo, da so bila sredstva razdeljena za kraje ob avtocesti in v tistih krajih, ki niso bili ob avtocesti, niso uspešni na razpisih iz razloga, ker je bil pogoj v razpisu, da sredstva pridobijo tista naselja, ki se bodo širila, ki bodo imela večje število prebivalcev, skratka ki so na območjih, ki so zanimiva tudi s komercialnega interesa. To so take zgrešene odločitve, tako v delovanju bivšega ministrstva za gospodarstvo pa tudi za promet, ki bodo težko popravljive tudi v tem mandatu. In resnično se vprašam, ali smo tako bogati, da lahko gradimo na enih območjih dvoje vrste širokopasovnih povezav, s tem da eno od teh širokopasovnih povezav, konkretno v avtocestah, sploh ni v funkciji, sploh se ne trži. Hkrati pa seveda tudi iz evropskih sredstev vlečemo dodatne denarje za ta območja. Glede ostalih problemov, ki se pojavljajo in o katerih se pogovarjamo, naj samo izpostavim, da bo izjemno pomembno ne samo na področju cest, ne samo na področju, ne vem Ministrstva za gospodarstvo, ampak po novem Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, bilo treba uskladiti črpanje teh sredstev za širokopasovne povezave. Zelo pomembno pa je tudi sodelovanje z Ministrstvom za okolje. Daleč največ nerešenih problemov pri črpanju evropskih sredstev je prav na tem ministrstvu. Mi imamo še vedno nedorečen koncept regijskih odlagališč odpadkov, še vedno imamo nedorečen koncept obvladovanja odpadkih voda, zavezali smo se pa v svojih predpristopnih pogajanjih, da moramo te probleme rešiti do leta 2013. Ali smo jih v stanju rešiti? Po tej dinamiki pripravljanja dokumentacije, po tej dinamiki neusklajenega delovanja med službo za lokalno samoupravo in regionalno politiko in resornega ministrstva, recimo, za okolje, je težko pričakovati, da bomo dosegli ta cilj. Tukaj pričakujem od ministra, da bo resnično te stvari postavil na pravo mesto. Če se pogovarjamo o številu pokrajin. Zelo velikokrat je bilo danes poudarjeno, če bi imeli pokrajine, Pomurje ne bi imelo težav, danes se ne bi v parlamentu pogovarjali o Muri in ne bi se pogovarjali o Pomurju. Če pogledamo finančno zmožnost pokrajin, ki so bile predlagane, pa če pogledamo vire, ki bi jih imela pokrajina v Pomurju na razpolago, nikoli samostojna pokrajina v takšnem obsegu, kot je bila predlagana, ne bi bila v stanju reševati Mure, ne bi bila v stanju zagotoviti tolikšne davčne olajšave, kot si jo zagotavljamo ta hip, in ne bi bila v stanju ugotavljati prednostno obravnavo projektov v takšnem obsegu, kot jih lahko danes zagotavljamo. Zato je izjemno pomembno, da o pokrajinah res razmišljamo v najtežjih časih in to so danes, ko ni dovolj sredstev na razpolago in ko moramo biti veliko bolj racionalni, kajti ko je denarja dovolj na razpolago, se nihče ni niti spraševal, kaj pa bo jutri, ko teh sredstev ne bo. Tako je razmišljanje o treh pokrajinah v Sloveniji edino realno. Edino realno. Vsako ostalo razmišljanje pomeni več stroškov za administracijo in zmanjšanje tudi ekonomskih zmožnosti vsake pokrajine, da rešuje svoje probleme. Če se vidi pokrajine in pokrajinizacijo samo v tem, da ima nekdo svoj center, pa upravno središče, potem je to, dragi moji, premalo za uspešen razvoj pokrajin v Sloveniji. In ravno Pomurje je primer, kjer se lahko naučimo, da v Sloveniji potrebujemo res minimalno število pokrajin, potrebujemo jih že iz razloga, ker je tudi v državni upravi toliko uradnikov s posameznih območij, da peljejo regionalno politiko v skladu s pripadnostjo, od koder prihajajo v državno upravo. In, če želimo ta problem razrešiti, ga je mogoče rešiti res z ustanovitvijo pokrajin, ker se nekako razporedijo ti uradniki in hkrati je bistveno manjši vpliv na odločitve za to, da nekako v ozadju pelje nekonsistentna regionalna politika. In za tri mislim, da je resnično tisto število, ki ga v Sloveniji lahko dogovorimo in bo imelo tudi učinke za odpravo regionalnih razlik. Druga vprašanja, ki so tudi vedno zelo pomembna pri regionalizmu in jih več ali manj tudi poskušamo reševati, vendar eno od zadev, ki ta hip dobro funkcionira v državnem proračunu, je pravzaprav ta naš 23. člen po Zakonu o financiranju občin in če želimo kaj postoriti, moramo izvajanje tega člena ohranjati. Gre za pomoč tistim občinam, ki nimajo dovolj lastnih sredstev, da lahko rešujejo zahtevne naloge glede na zakonsko predpisane obveznosti, ki jih tudi imamo. In tudi pričakujem od ministra, da bo ta člen ohranil in ga celo nadgradil. Hvala.
Besedo ima gospod Janez Ribič. [[Ga ni.]] Gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Najprej bi se prejšnji ministrici, gospe Ploštajner, zahvalil za dosedanje delo. Mislim, da je dobro opravljala svoje naloge do takrat, ko je pač imela možnost, da vpliva na nekatere izboljšave na tem ministrstvu, predvsem pri črpanju evropskih sredstev in drugih ukrepih. Vsi smo nekako pričakovali, da bo nadaljeval delo nekdo znotraj ministrstva in da bi ta prenos potekal zelo hitro. Asolutno ne oporekam tako formalne izobrazbe kot tudi volje do dela novemu kandidatu za ministra, vendar me skrbijo nekatere druge stvari, ki so se odvijale okoli tega. Najprej to, da se je že napovedovalo, da mora priti z vzhodnega dela, in seveda se je zgodilo, da prihaja iz Pomurja. Noben ni govoril pred tem o strokovnosti. Tudi to, da je formalna izobrazba sicer prava, vendar govorimo o izkušnjah. Univerzitetni profesor in izkušnje z vodenjem enega ministrskega resorja - človek bi pričakoval, da ima vsaj izkušnje iz vodenje nekega kolektiva, ampak to mislim, da bo z dobro voljo uspešno reševal. Zaskrbljujoče je mogoče nekaj drugega. Preden je imenovan, že dobi tako levo kot desno podporo s strani državnih sekretarjev. Se pravi, da niti tisti, ki ga predlaga, mu v popolnosti ne zaupa. Dobi tako imenovane "angele varuhe", ki bodo skrbeli, da bo ta resor dobro deloval. To pa me na nek način navdaja z neko skrbjo, da ne bo vpeljal novega duha in posodobitev in dobrih praks v ta sistem. Govora je bilo o črpanju evropskih sredstvih in o slabem črpanju in o tej nedorečenosti. Ne smemo pozabiti, da je v Janševi vladi bilo vseeno v letu 2005 izpogajeno za 4,5 milijarde sredstev in da je že v naslednjem letu prejšnja vlada razpisala za milijardo in pol teh sredstev, na katere so se lahko gospodarski subjekti in občine prijavile. Nova vlada pa v enem letu ni sproducirala niti enega razpisa, ob tem da se je v prejšnjem mandatu poleg tega prvega razpisa nadaljevalo še s tremi razpisi. Tako da govora o tem črpanju in nečrpanju, kdor pozna koncept razpisov in črpanja sredstev, ve, da se nova perspektiva ne začne z dnem, ko se nastopi vlada, ampak z dnem, ko se sredstva pridobiva, ko se dobi razpise. In kar se letos črpa, je še rezultat dela prejšnje vlade. Neuspešno črpanje je bilo tudi nekajkrat omenjeno, predvsem pri kohezijskih sredstvih. Ne smemo pozabiti na veliko oviro, ki jo imamo znotraj naše administracije pri zagotavljanju kvalitetnega črpanja in še večjo vero v umeščanju v prostor, na kar so moji kolegi iz koalicije tudi že opozorili. In ta problem se bo nadaljeval, na žalost, predvsem pri večjih projektih, kot so bili prej omenjeni: vodooskrba, čistilne naprave, ceste, železnice. Tu so ključni projekti, ki črpajo večino večjih kohezijskih sredstvih. In ko govorimo o tem, da premikamo sprejemanje občinskih prostorskih načrtov za osemnajst mesecev, to pomeni dodatno oviro, ki jo bo to ministrstvo imelo pri črpanju evropski sredstev. Da ne govorimo o državnih lokacijskih načrtih, ki jih je bilo v letu 2008 sedemkrat več, kot se jih je sproduciralo v letošnjem letu do tega trenutka. To pomeni ponovno veliko, veliko oviro, ko bo treba prijave oddajati in zagotavljati primerno razpisno dokumentacijo. Ko je bilo govora o regijah, pa vsi dajete neke zglede iz tujine in govorite o nekih dobrih praksah in tako naprej. Mogoče pa se lahko zgledujemo po primeru Skandinavije, kjer se je država na Finskem odločila in državne službe dala na periferijo, razdelila z zakonom in ni ustanovila regije, ki imajo upravne pristojnost, ampak je uredila vse z razvojnimi regijami in na ta način tudi spodbudila razvoj, ki ga Finska v zadnjem obdobju doživlja. Mogoče je takšen primer za nas dober. Se pravi, upravne funkcije država razdeli po vseh regijah Slovenije, s tem ne podvaja nobenih uradnikov,v bistvu znižuje stroške, da določene službe tudi na periferijo, zagotavlja tudi prihodek tem manjšim regijam, občinam in tako naprej, ustanovi pa razvojne regije - mogoče jih je tudi več, kot smo do zdaj govorili, mogoče jih je dvajset - katerim da sredstva in jih programsko tudi koordinira. Tako, čez palec, bi v temu trenutku, če naredimo trideset razvojnih regij, kar je v nekem kontekstu subregij, o katerem vsi nekako v podzavesti govorite, ki imajo neke specifične razvojne probleme, v temu trenutku bi to pomenilo štirideset do petdeset milijonov razvojnih sredstev za vsako leto. Kje ostajajo ta kohezijska sredstva v tem trenutku, ko pogledate, kdo dobi razpise, vsaj večjega obsega, ugotovite, da to vse ostaja nekje v centrih, predvsem v Ljubljani. Veliki partnerji, od univerz in ostalih počrpajo ključna razvojna, zaenkrat, kohezijska sredstva. Kajti tiste, ki so namenjene infrastrukturi, še niso umeščene v prostor. Tudi to ne gre pozabiti. In ko govorimo - prej je bilo omenjeno, referendum o pokrajinah. Referendum je bil uspešen, ne glede na to, kakšna je udeležba. Upam, da ne boste oporekali, da je 11% udeležbe premalo. Tudi v Ljubljani je bil uspešen. Ko pa govorimo še o strukturnih skladih pa tudi Interregu, bi se jaz predvsem vprašal ali pa apeliral na novega ministra, da poskuša v razgovorih z Italijo, ki je partnerica v Interregu, vseeno doseči, da bo razmerje v tem trenutku, ko smo lahko tudi v Sloveniji nosilni partnerji za projekte Interreg, da bo razmerje črpanja vsaj 50:50. Kajti informacija, da se je vlada in prejšnje ministrstvo izpogajalo za razmerje 70, 30 v korist Italije, mene zelo skrbi in se mi zdi tudi neprimerno, kajti v tem trenutku smo vsi enakopravni člani Evropske unije. Tako bi apeliral na ministrstvo, da to popravi.
Besedo ima dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Včeraj je, nisem imel priložnosti slediti, ker nisem član odbora, celotni predstavitvi ministra, ampak zahvaljujoč se informacijski tehnologiji sem vendarle lahko poslušal to, kar je imel povedati, in ugotovil, da ni vedno vse tako, kot lahko izgleda preko ocen drugih, preko na hitro postavljenih zaključkov, ampak da je treba včasih človeku prisluhniti, mu dati priložnost, da se predstavi, da pove, da pokaže plan in takrat postaviti oceno. Po včerajšnji predstavitvi mislim, da lahko mirne duše rečemo, da je kandidat za ministra imel odlično predstavitev, prepričljivo predstavitev in tudi ambiciozno. Konec koncev, zelo zahtevno za njega samega, saj bo moral to, kar je v predstavitvi pojasnil, tudi uresničiti. Danes smo slišali tri glavne očitke v tej razpravi: prvič, da nima izkušenj, drugič, da v koaliciji naj ne bi bilo podpore, in tretjič, da bo imel veliko dela na ministrstvu, ker ni bilo letos še razpisanih sredstev. Ampak nobeden od teh treh argumentov se ne ukvarja s kakovostjo in potencialom kandidata za ministra. Vsi ti argumenti nekako skušajo obiti glavni problem in predstaviti nekaj čisto drugega, nekaj, kar ni povezano z vprašanjem, ali je ta oseba dobra za vodenje tega ministrstva. In moj odgovor je: da, ta oseba je dobra in lahko vodi to ministrstvo. Prepričal nas je, seveda je tudi na nas sedaj, da sledimo njegovemu delu, kajti če mu nalagamo odgovornost, da nekaj naredi, potem imamo tudi odgovornost, da zahtevamo rezultate. Naj se vrnem k tem trem glavnim argumentom. Da nima izkušenj, je argument, ki ga kot relativno mlad politik velikokrat slišim tudi na svoj račun in ga seveda zavračam, zato ker - kje pa bo oseba dobila izkušnje, če ne takrat, ko bo delala. In da ni izkušnja edino tisto, kar določa kakovost, ampak je svežina, je potencial, je znanje, je inteligenca, je fleksibilnost, je dinamičnost, je odločnost, je učinkovitost, je energija. In vse to ta kandidat za ministra ima. Vprašanje, da v koaliciji ni podpore. To bomo videli čez nekaj ur. Veste, 90 nas je v tej dvorani in vsak ima pravico povedati svoje mnenje. Ne glede na to, je prav dejstvo, da je - ne glede tudi na javno izražene pomisleke - minister doslej dobil prepričljivo podporo, ki jo bomo lahko tudi dokazali čez nekaj ur; podatek, ki nam jasno pove, da smo odločni stati za to kandidaturo in jo tudi izpeljati do konca. Potem pa še zadnji zanimiv argument, da Vlada ni doslej razpisala sredstev oziroma da ni objavila razpisov za črpanje sredstev in izvedbo evropskih projektov. Vlada se je morala kar nekaj časa in, konkretneje, Ministrstvo za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ukvarjati s tem, kako bo popravilo vse tiste napake, ki so se zgodile in ki se še dogajajo pri do sedaj objavljenih in še ne do konca uresničenih razpisih. Ministrstvo se je odločilo za pametno in modro potezo, da bo prej uredilo to, kar že sedaj teče, zato da bo lahko na dosti boljši osnovi postavilo nove razpise. To je dobro in da se je odločilo prav, bomo videli ne čez preveč časa, ko bodo razpisi začeli teči dosti kakovostnejše kot doslej. Kajti, kolegice in kolegi, pri razpisih ni vprašanje število, ampak kakovost. Ni vprašanje koliko smo razpisali, ampak je vprašanje, kaj smo z denarjem iz teh razpisov naredili in uresničili. Naj še zaključim z vprašanjem glede pokrajin. Tudi ta ocena je bila zelo realna in blizu tistega, kar tudi geografi ocenjujejo kot smiselno. O referendumu mislim, da nima več smisla izgubljati besed. Komaj da 10% udeležba je jasno povedala svoje. Dajmo ministru priložnost, da ta projekt izpelje do konca in se bomo tukaj v Državnem zboru potem lahko pogovorili o tem, ali ga bomo skupaj - ker konec koncev bomo lahko ta projekt izpeljali samo skupaj - uresničili. Hvala.
Besedo ima gospod dr. Peter Verlič. Prosim.
Hvala lepa. Torej, novega ministra za lokalno samoupravo, ko bo, če bo izvoljen, čakajo po moji oceni štiri naloge. Najprej velikokrat omenjeno črpanje evropskih sredstev. Minister Gaspari je zadnjič na skupni seji Odbora za evropske zadeve, Odbora za socialno predstavil rezultate skupnega pregleda črpanja sredstev. Dediščina, prejšnje vlada je izpogajanih 4,9 milijarde, 4,8 milijarde evrov, črpanje 30. 6. je malo manj kot 7%. Torej novi minister, ugrizniti bo treba fino v jabolko in projekt izpeljati. Drugo leto bomo to že ocenjevali. Projekt regionalizacije, kakorkoli obrnemo rezultate referenduma, referendum je svoje povedal. Padel je samo v dveh referendumskih območjih, morda poslanci, ki mislijo, da če je padel v južnoprimorski regiji, da je padel po celi Sloveniji. Ni res, ljudje so se že izrekli in torej minister bo to moral tukaj tudi napraviti določen premislek, ko bo sešteval število pokrajin, koliko jih bo. Zraven se bo soočil še s temi novimi zakoni, ki jih sprejemamo in ki jih bomo in jih imamo v obravnavi. En je o mestu Ljubljana, druge je o Pomurju. Verjetno bodo kmalu tudi druge regije, ki o tem še niso razmišljale - o podobnih zakonih - , in imeli bomo celo vrsto čudnih zakonov, za katere ne rečem, da morda niso potrebni, seveda so potrebni, ampak če bi bile pokrajine ustanovljene, bi najbrž bilo precej lažje. Kot sem seznanjen, je tudi malo Grosupeljčana in verjetno se bo soočil tudi z zakonom o lokalni samoupravi, ki, kot veste, ga občina Grosuplje s soglasjem vseh političnih strank v občinskem svetu pošilja na presojo na Ustavo sodišče. Ne dvomim, da bo Ustavno sodišče dobro premislilo o tem členu, ki govori o romskem svetniku v občini Grosuplje, za kar se je nekdanja pravosodna ministrica in nekdanja državna generalna tožilka izrekla, da gre za velik poseg v lokalno samoupravo in s tem v celoti pritrdila stališču Slovenske demokratske stranke, ki smo ga izrekli. Torej, kandidat za ministra je Pomurec, je pa tudi Grosupeljčan in zanimivo se bo soočiti z vsemi temi problemi. Želim pa mu seveda veliko sreče.
Besedo ima gospod Gvido Kres. [[Se odpoveduje.]] Gospod Tadej Slapnik. [[Tudi ne.]] Gospa mag. Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Nisem članica odbora, ki je včeraj imel možnost slišati izjave kandidata za ministra. In če bi danes brala in sodila po medijskih zapisih, potem bi lahko pričakovala, da je bila njegova predstavitev precej negotova, zaradi tega, ker govorijo naslovi o tem, da je zanj glasovala tesna večina za novega ministra. Ampak ko sem članke prebirala in ko sem zapise analizirala in pogledala še magnetogram, sta dve tretjini članov odbora podprli kandidata za ministra. Toliko glede tega, kako lahko o istih stvareh beremo različne percepcije. Meni se pa pri razpravi o tem, kaj naj bo mogoče pričakovati in potem tudi presojati iz napovedanih obljub zdi tako, da je treba dati kandidatu priložnost, ga izvoliti, in potem presojati učinke njegovega delovanja. V preteklih mandatih smo tudi kasneje imenovali katerega od ministrov in spomnim se, da smo za isto področje kasneje se izrekali o kandidatu za ministra. Sama tako kot za tega kandidata ne morem reči vnaprej z gotovostjo, da bo vse, kar je napovedoval, tudi izpolnil. So pa tri prioritete, ki je v svoji predstavitvi postavil, že take narave, da so skladne z vladno usmeritvijo. In če mu bo ob pomoči sodelavcev in tukaj mislim, da bo veliko okrepitev pri njegovem delu pomenila tudi nekdanja ministrica mag. Ploštajner, zagotovo mogoče pričakovati uspešnost pri vseh treh prioritetah: to je črpanju evropskih sredstev, ustanovitvijo pokrajin in pri zagotavljanju skladnejšega regionalnega razvoja. Pri črpanju evropskih sredstev sem sicer nekolikan v zadregi, ker je znova predsednik Vlade opozoril na to, da se način črpanja sredstev ne spreminja. To se pravi, da nekatere težave, s katerimi smo se soočali do zdaj, vendarle ostajajo, ampak upam, da bomo znotraj tega našli načine, kako poenostaviti postopke in kako uspešneje počrpati sredstva. So področja, na katerih je odstotek počrpanih sredstev strašljivo nizek. Želim si, da bi že ob koncu leta 2009, zlasti pa v letu 2010, ko se bodo pa kazali rezultati že delovanja te vlade, izboljšali. Kar zadeva njegovo stališče do pokrajin. Tisto, kar posebej cenim, je to, da je iz njegovih izjav mogoče spoznati, da bo spoštoval spoznanja stroke. Tri pokrajine so tudi zame tisto število, ki ga podpiram in kakor razumem tudi odločitev ljudi na referendumu. Mariborčani in okolje okoli Maribora so se na referendumu, ne glede na to, kako interpretiramo rezultate referenduma, vendarle odločili za to, da ne podpirajo drobljena na številne pokrajine. In, če je kdo danes pogledal "vox populi", ki je samo vprašanje in ne moremo kontrolirati, kdo je bil in ni reprezentativni vzorec, ampak 67% tistih, ki so čutili potrebo, da povedo svoje mnenje, se je odločilo za tri pokrajine. Ker vsem je verjetno skupno to, da hočejo imeti strokovno preverjeno odločitev in da skušajo imeti tako delitev na pokrajine, ki ne bo enormno povečevala uradniškega aparata. Če bo uspelo ministru z njegovo ekipo izpeljati te tri prioritete, tako kot si jih je zastavil, potem si je zaslužil naše zaupanje. Mislim pa, da je treba za končno oceno še počakati. In tako kot se zdaj lahko zahvalim ministrici Ploštajnerjevi za tisto, kar je do sedaj opravila, upam, da se bom ob koncu mandata lahko z veseljem zahvalila tudi ministru¸, o katerem se bomo danes odločali. Hvala.
Gospod Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. Sam bom podprl kandidata za ministra, ker preprosto zaupam predsedniku Vlade, ki ga predlaga, in pa tistim kolegicam in kolegom, ki so včeraj v poznih urah izglasovali oziroma potrdili, da danes razpravljamo o kandidatu za novega ministra. Njegovo delo pa bom ocenjeval in vrednotil v prihodnje, ko bo opravljal to svojo funkcijo ministra. Namreč, v meni ni toliko poguma, da bi ocenjeval in vrednostno ocenjeval kandidata, ki bo to funkcijo nastopil, predvsem pa še ne na podlagi občutkov, na katerih ste nekateri danes dali ocene o njem. In tu bi lahko svojo razpravo danes končal. Ker pa sta dva politična "playmakerja" največje opozicije stranke izkoristila tudi to razpravo danes, ko razpravljamo o kandidatu za novega ministra, za poberkovanje in politično analizo dela koalicije in Vlade, pa bi se kljub temu odzval na tri točke v tej analizi. Prva je bila izrečena - in to ne enkrat, mislim, da trikrat - da je ministrica žrtev boja znotraj koalicije. Tisti, ki je izrekel to ali pa tista dva, ki sta izrekla to vrednostno oceno, sta žrtev lastne zarotniške zgodbe znotraj svoje lastne poslanske skupine ali pa stranke. Drugič. Bila je izrečena zelo trda, zelo ostra ocena, ne prvič, ampak enaindvajsetič od teh dveh političnih "playmajkerjev", da koalicija to zadnje leto ne deluje in da tudi Vlada ne deluje. Očitno vedno bolj postaja, ko bo tridesetič, bomo mogoče dobili dokaz, političnih da si je največja opozicijska stranka s pomočjo nekaterih zarotniških parapsihologov res dala izdelati natančno analizo o psihofizičnih in motoričnih sposobnostih tako koalicije. Se pravi, tudi nas poslancev, Vlade, predsednika Vlade in pa ministrov. Vedno tej analizi, ki je po delih predstavljena - sem rekel enaindvajsetič danes - zraven dodajate aktualne zadeve, kjer je treba stvari aktualizirati. Ampak vedno nek rezime iz zadnjih deset - , petnajst - , dvajseturnih razprav, tako kot včeraj do danes - tisti ki nismo imeli priložnosti prebrati to v časopisu, danes slišimo ta rezime razprav, ocen, stališč in tako dalje ob teh analizah, ki jih dajete. In čisto na koncu. Predlagam vam, da zapustite ikono, ki ste jo posvojili, ta ikona je pa Janković. Ta je postala neke vrste rdeča nit v vašem programu za ta mandat, pa naj razpravljamo o mestu Ljubljani tako kot včeraj, ali pa ne nazadnje o številnih drugih zakonih, ali pa tudi o sajenju hibridne koruze ne vem kje v Sloveniji. Vedno se ta rdeča nit in ikona se zraven prilepi - Janković. Skratka, predlagam vam, da v bodoče skrajšate ta "timing" in da ne bom dočakal, da bom tridesetič poslušal do konca tega leta popolnoma isto, identično analizo, z istimi stavčnimi in slovničnimi napakami. Hvala lepa.
Gospod Marijan Križman.
Hvala gospod predsedujoči. Jaz bi rad povedal nekaj zadev, ki so bile danes tukaj izrečene v parlamentu, predvsem ena pomembna, kako hitro je predsednik Vlade poiskal novega kandidata. Hvala bogu, da ga je tako hitro poiskal in da je našel tako dobrega, da bo lahko vladna ekipa cela in da bo delovala v polni sestavi. Ta hitrost je zaradi tega, ker se v Vladi zavedajo in se tudi sami zavedamo, da je kriza, v kateri je potrebno delovati in je potrebno biti učinkovit. In zato se je predsednik Vlade potrudil in danes pred nas pripeljal človeka, ki ga bomo v temu parlamentu 100 procentno, prav gotovo, seveda ne 100 procentno s poslanci, ampak prav gotovo ga bomo potrdili. In kot rečeno, vladna ekipa bo ponovno celovita. Je pa, kar so že moji kolegi povedali, da se ne bi v glavnem ponavljal, za mene je ena zadeva zelo pomembna v izvajanju kandidata, in sicer na odboru. Stališče odbora je bilo predstavljeno. Dejstvo pa je, da je bodiči minister po mojem povedal nekaj ključnih zadev in operativno nastopil in predstavil svoje bodoče delovanje. Če recimo samo ponovim to, kar je sam povedal. Ena izmed ključnih nalog bo zagotovo uspešno črpanje evropskih sredstev. Na tem področju bo kandidat med drugim zlasti proučil, kako nadalje poenostaviti prezapletene postopke in tako dalje in tako dalje. Med ostalim je tudi povedal, da bo uvedel avanse, ki predstavljajo enega izmed protikriznih ukrepov, uvedba pavšalov za posredne stroške bo bistveno bo zmanjšala dokazila o upravičenih stroških, povečal bo zahtevke za povrnitev sredstev od Evropske komisije in poenostavil informacijski sistem. To je, po mojem prepričanju, človek dejanj. In takega človeka na tem področju potrebujemo, zato ga bom z veseljem tudi sam potrdil. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Lep dober večer, spoštovane kolegice in kolegi! Še enkrat se oglašam. Imamo zelo odgovorno delo, imenujemo novega ministra, ki je zadolžen za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. In tako kot je bilo s strani gospoda Kumerja prej zelo lepo rečeno, da bo kandidata podprl, ker ga podpira premier, je zelo prav, da ga tudi koalicija podpre. Mislim, da je tudi zelo prav, da tisti, ki opravljamo v tem mandatu funkcijo opozicijo, povemo svoje pomisleke in na ta način tudi pomagamo in vsi skupaj opravimo svoje delo. Jaz moram reči, da sem se včeraj, ko smo že zgodaj zjutraj ob 8. pričeli pogovor z gospodom kandidatom za ministra, ga po dveh urah prekinitve nadaljevali in potem pozno ponoči od devetih do pol dveh zjutraj opravili do konca, sem se počutil tako, kot kolega Luka Juri reče, sodelavec v tem parlamentu. Tam smo bili tako člani koalicije in opozicije, ne da bi kdorkoli bil žaljiv, smo želeli povedati pomisleke in tudi različne poglede na razvoj Slovenije. Kandidatu sem izrazil vse spoštovanje in tudi čestital za pogum, kajti iz lepe kariere, ki jo je dosegel doslej v akademski sferi, se odloča za velik prepih, ki ga ponuja politika. In zato mislim, da je potrebno in je prav, da se mu čestita. Ker ga ne moremo soditi, ker bi bilo zelo krivično, da bi karkoli slabega rekli o njem, polemiziramo o tem, kaj je povedal in zelo rešpektiramo, da se je kandidat zelo dobro pripravil. Normalno, da je pred tem imel tudi sodelavce, ki so pomagali, zapisali tudi usmeritev koalicije. Jaz sem bil na nek način vesel, da je po dveh urah vprašanj imel možnost, da se je preko celega dneva, več kot 10 ur, pripravil na odgovore. Tudi tu je najbrž imel pomoč, in prav je tako, sicer bi bil zelo slab, če ne bi povabil sodelavcev, da dobimo kvalitetne odgovore. In v veliki meri me je sam z odgovori prepričal, pokazal pa je usmeritev, kam Slovenija plove in po kateri poti bomo šli naprej. In tu nastajajo te težave in tudi razlike v pojmovanju razvoja. Pa naj samo na nekaj primerih to povem. Zavzel se je za tri pokrajine v Sloveniji. Spoštovani kolegi, ne vemo, kje so te tri. Včeraj je bilo malo v šali rečeno, če so to Prekmurje, Koroška in Ljubljana. Najbrž je to Ljubljana in dva vzhodna dela. In zelo težko si predstavljam, kako bomo mi regionalne potrebe iz Bele krajine uresničevali v Mariboru, imeli skupne interese pri zagotavljanju tretje razvojne osi na takih področjih. In mislim, da se bo pokazalo, da je koncept pokrajin takrat, kadar spraviš v skupno upravno enoto, v pokrajinsko enoto ljudi, ki imajo neke podobne skupne interese. In to je moč narediti na različne načine. Bojim pa se, sam sem prepričan v to, da tri pokrajine v Sloveniji nikakor ne bodo v interesu povezale ljudi, in ne bo prav nobenega napredka v razvoju Slovenije, zato je bolje, da ostane tako, kot je danes, kot da imamo tri pokrajine. To je moje osebno prepričanje in mislim, da je prav, da ga tudi na glas povem v tem delu. O razpisih. Danes je bilo slišati število in kakovost, česa se mi bojimo in kar se nam dogaja, da se bo število razpisov drastično zmanjšalo. Na enem od takšnih razpisov smo letos videli, kaj to pomeni. Center odličnosti, 180 milijonov evrov za tehnološki razvoj je ostalo v celoti v Ljubljani. Jožef Štefan, Kemijski institut, Univerza v Ljubljani. Maribor, Primorska nič od tega. Odlična priložnost, da bi naredili, kakor so naredili na Finskem - 13 univerz so naredili, razvojne regije, ker se zavedajo, da znanje in razvoj, da gresta z roko v roki, in so to disperzijo znanja in podpore dali po celotni državi. Polemiziranje - male, velike občine, dobre, slabe. Jaz ne ločujem male, velike, leve, desne, ampak tiste, ki bolje in tiste, ki slabše poslujejo. In naša skupna naloga je, da preko zakona o financiranju občin, preko pogojev za občine zagotovimo sredstva, da se bo regionalni razvoj na najboljši možni način razvijal preko močnih občin. To je edini instrument, ki deluje v Sloveniji. In zaradi tega je, kljub govorjenju o zelo velikih razlikah, razlika v Sloveniji bistveno manjša, kot je v veliki večini evropskih držav. In tu imamo, mislim, da različne [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]koncepte. Ker mi bo zmanjkalo časa, moram zaključiti. V nadaljevanju nas bodo vsi sodili, kaj bomo storili. V konceptualnih prijemih pa mislim, da so med nami precejšnje razlike, in je prav [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. S pogledom ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj, to je ob 20. uri in 55 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 10. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 20. uri in 55 minut.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s ponovnim odločanjem o spremembah in dopolnitvah zakona o državnem tožilstvu. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 30. [[za je glasovalo 46.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s ponovnim odločanjem o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o zadrugah. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. členom Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 26. (Za je glasovalo 54.)(Proti 26.) Ugotavljam,da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 26.a točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010-2015 v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 10. 2009. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju k 3. členu. Predlagatelj je Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod predsednik. Amandma se dotika dveh vsebin. Prva govori o tem, da bi tri področja, ki so v zakonu eksplicitno navedena kot tista, s katerimi bi želeli doseči razvojni preboj v Pomurju, govorim o geotermalni energiji in obnovljivih virih energije, o turizmu in o agroživilstvu oziroma kmetijstvu. Sam sem prepričan, da s temi tremi področji preprosto razvojnega preboja v Pomurju ne moremo doseči. Dodana vrednost ali donos na kapital v teh treh področjih je pač takšen, kakršen je. Vsekakor slab in ni možno računati na razvojni preboj. Zato predlagamo, da se v drugem odstavku dodasta dve novi alineji, in sicer procesna industrija, kovinskopredelovalna in elektro industrija. Gre prav tako za primerjalne prednosti te pokrajine in tradicionalne industrije, ki so v Pomurju prisotne. Trdim, da brez industrije razvojnega preboja v Pomurju ne bo. In druga vsebina, ki je zelo pomembna, trdno smo prepričani, da [[...]]
Prosim mir v dvorani!
[[...]]da novih študij, novih ekspertiz, novih strokovnih podlag, novih dokumentacij, skratka nove papirologije v Pomurju ne potrebujemo. Tega smo v preteklosti pripravili že veliko, tako da ocenjujemo, da je tega bilo dovolj. Danes potrebujemo v Pomurju nova delovna mesta in prav je, da ta denar, ki je bil skozi ta zakon namenjen za pripravo študij in tako naprej, skratka papirologije, da se nameni za tiste namene, za katere je to najbolj pomembno, in sicer zato, da se odprejo nova delovna mesta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 45. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SLS mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod predsednik. Seveda bomo za ta amandma glasovali "za". Gre pa za to, da se v 4. členu, ko govorimo o programu spodbujanja konkurenčnosti Pomurske regije v obdobju 2010 do 2015, v tretjem odstavku črta prva alineja "podpora pri pripravi in izvajanju razvojnih projektov v regiji". V skladu z gradivom je za ta inštrument pripravljenih tri milijona evrov. In moja ocena je, da je škoda, da bi pravzaprav za svetovanje pri pripravi razvojnih projektov porabili tri milijone evrov. V svoji razpravi sem navedel, da je pomurska gospodarska zbornica predstavila 40 projektov, ki so pripravljeni "ready to go", 40 projektov z različnih področij, in ne bi bilo najbolj modro, da denar, ki ga nujno potrebujemo za to, da bomo realizirali konkretne projekte, ki so pripravljeni, da jih namenjamo za takšna in drugačna svetovanja. Govorimo pa o treh milijonih evrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 46. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 5. členu poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti 3. Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 6. členu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Obrazložitev glasu v imenu SLS mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa. V 6. členu govorimo o davčni olajšavi za investicije. Ocenjujem, da je to najboljši ukrep znotraj tega zakona in vsekakor dober ukrep. To je treba priznati. Želel pa bi, glede na to, da ocenjujem, da lahko skozi ta ukrep dosežemo nek preboj ravno na področju investicij, ki so ključne za to, da bomo dobili nova delovna mesta, da bi bilo modro, da ta čas, ki je tukaj opredeljen na 5 let, da ga podaljšamo na 10 let. Torej, da bi ta davčna olajšava za investicije v Pomurju veljala 10 let, namesto 5 let. Seveda bomo v Slovenski ljudski strank ta amandma podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 47. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 8. členu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Tisel, prosim.
Hvala za besedo. 8. člen govori o vzpostavitvi medpodjetniškega izobraževalnega centra v Pomurski regiji. Predlagamo, da se ta člen črta, kajti določilo vzpostavitve medpodjetniškega izobraževalnega centra v Pomurski regiji, ki se sofinancira iz nacionalnih in kohezijskih sredstev državnega proračuna v okviru višine 2 milijonov evrov, smatramo, da je to nekako dodatno zapravljanje denarja, ker že imamo izobraževalne institucije, ki se ukvarjajo z izobraževanjem delavcev in teh, ki so na čakanju. To delo pa naj koordinira razvojna agencija Pomurja, ki je tudi ustanovljena. Seveda pa se iz teh sredstev lahko dodatno sofinancira to njihovo delo. Zato predlagamo, da se ta člen črta. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim, gospod Pojbič.
Spoštovani predsednik. Tudi jaz bom ta amandma, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, z veseljem podprl. Povedati moram, da tega medpodjetniškega izobraževalnega centra v Pomurski regiji, po moji osebni oceni, ne potrebujemo zato, ker imamo na lokalni in tudi na državni ravni že institucije, ki lahko to vlogo prevzamejo. Zdi se mi zelo pomembno, da poudarim, da vseskozi ta vlada Boruta Pahorja in ta koalicija trdi, da bo zmanjševala število javnih službencev, da bo zmanjševala javno upravo. V tem primeru se je ponovno zgodilo to, da se zaposlujejo novi državni uslužbenci. Se pravi, spet je prišlo do tega, da ta koalicija govori eno, dela pa popolnoma drugo. In to je tisto, kar se mi zdi nedopustno, neprimerno in neodgovorno na račun ubogih Pomurcev.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 28, proti 54. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obrvnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 5. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Spoštovane kolegice in kolegi, v zvezi s to točko je Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pripravil predlog sklepa, ki naj bi ga Državni zbor obravnaval še v okviru te točke dnevnega reda. Upoštevaje poslovnik in dosedanjo parlamentarno prakso Državnega zbora, v okvirih obravnave predloga zakona na seji Državni zbor ne more obravnavati tudi predloga drugega akta temveč tak akt lahko obravnava kot samostojno točko dnevnega reda. Zato Državni zbor predloga tega sklepa danes ne bo obravnaval, obravnaval pa ga bo na eni izmed naslednjih sej, če bo odbor kot predlagatelj akta, predlog sklepa v proceduro Državnemu zboru vložil skladno s 169.a in 169.b členom Poslovnika Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujejo s prekinjeno 26.b točko dnevnega reda - z obravnavo predloga kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, se imenuje dr. Henrik Gjerkeš. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 30. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 30.]] Sklep je bil sprejet. Ugotavljam, da je dr. Henrik Gjerkeš imenovan za ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Ministru Vlade čestitam k imenovanju in mu želim uspešno opravljanje dolžnosti. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Prosim novega ministra, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi, svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Želi minister nagovoriti zbor? [[Da.]] Prosim kar za govornico. Izvolite.
Spoštovani poslanci in poslanke! Hvala za vaše zaupanje. Te odgovorne naloge se bom resno in zavzeto lotil, in to, upam, v tvornem sodelovanju z vsemi vami. Hvala lepa še enkrat. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Kaj naj rečem? Naj rečem mir v dvorani ali ne? Spoštovane kolegice in kolegi! S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o reprezentativnosti sindikatov. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi zakona o reprezentativnosti sindikatov je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 45. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Zvonko Černač, v imenu poslanske skupine? Odpiram prijave za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Besedo ima Miran Potrč v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlog zakona podprla. Zakon o glavnem mestu imamo pet let. V teh petih letih bi naj zakon na podlagi neposrednih dogovorov med Mestno občino Ljubljana in Vlado urejal nekatera vprašanja, ki so v interesu za funkcioniranje države, ne pa samo Ljubljančank in Ljubljančanov, posebej ne njenega župana. Doslej se te pravice niso uresničevale in zakon je bil mrtva črka na papirju. Zaradi tega je predlagana dopolnitev, ki daje konkretno možnost, da se na podlagi ugotovljenega deleža v dohodnini zagotavljajo dodatna sredstva Mestni občini Ljubljana za uresničevanje enakih nalog, kot so sicer že predvidene v Zakonu o glavnem mestu in predstavljajo tekočo porabo. Ta sredstva so fiksirana, ni mogoče trditi, da si jih kdorkoli izmišlja, ni mogoče trditi, da se spreminjajo iz leta v leto, ker se na novo ugotavljajo vsake tri leta, ne gredo v breme nikogar drugega, ampak se delež prihodkov proračuna na račun 0,73% dohodnine zmanjša, niso v škodo nikogar. Ko sprejemamo ta zakon, se več kot dobro zavedamo, da smo problem lokalne samouprave začeli reševati, daleč od tega, da smo ga rešili, posebej tudi ne vprašanja financiranja lokalnih skupnostih nasploh in mestnih občin, vendar smo prepričani, da bi dejstvo, da ne uspemo reševati problema kot celote, bilo slabo, če bi onemogočalo, da ga rešujemo vsaj deloma. Dajmo deloma naše glavno mesto pomagati reševati s predlogom tega zakona in se obvežimo, da bomo čim prej in intenzivno nadaljevali pri urejanju ostalih vprašanj lokalne samouprave. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Zvonko Černač. Prosim.
Slovenska demokratska stranka takega, zakona kot ga imamo na mizi, ne more podpreti. V včerajšnji razpravi je bilo čutiti podmeno, da je Vlada gospodu Jankoviču nekaj dolžna, češ da so mu bila v preteklosti odvzeta sredstva, ki mu pripadajo. Včeraj je bilo v razpravi večkrat argumentirano pojasnjeno, da to ne drži. O tem je razsodilo Ustavno sodišče soglasno. Ni pritrdilo navedbam gospoda Jankoviča. Vlada oziroma država torej ni gospodu Jankoviču ničesar dolžna. Kljub temu je 16. februarja letos gospod Pahor, predsednik Vlade, dal gospodu Jankoviču javno zagotovilo, da bo sredstva, za katera je bil domnevno prikrajšan, dobil povrnjena. O tem smo bili priča nekim amandmajem ob obravnavi rebalansa in drugim poizkusom prenosa premoženja z države na občino. 5. avgusta letos sem zato na vlado naslovil poslansko vprašanje glede kravjih kupčij Vlade z gospodom Jankovičem. Odgovora do danes nisem prejel. In v tem zakonu gre točno za to: za poplačilo predvolilnih uslug gospodu Jankoviču, gospoda Jankovića levemu trojčku, tokrat z davkoplačevalskim denarjem. S spremembami zakona ne bo uresničena nobena dolgoročna vizija mesta. Za nekaj 10 milijonov, ne vemo niti koliko, ker zakon pušča odprte možnosti, brez omejitev, brez kriterijev in brez razpisa v dogovoru gospoda Jankoviča z gospodom Pahorjem, za nekaj 10 milijonov bo torej zmanjšana enormna proračunska luknja, ki jo je gospod Jankovič v dobrih dveh letih podvojil in nič več. Poleg tega je sprememba protiustavna, ne sistemska. Vnaša neenakost med mestnimi občinami in ne nadgrajuje tistega, kar je prinesel Zakon o glavnem mestu, ki je bil sprejet leta 2004. Vsi se strinjamo, da ima Ljubljana specifičen status. Slovenska demokratska stranka se tega zaveda še posebej, zato smo na kongresu letos sprejeli resolucijo o glavnem mestu in v njej nanizali nekaj ukrepov in rešitev, ki bi jih bilo treba oziroma bi jih morala urediti ravno sprememba Zakona o glavnem mestu. Če bi bile v tej spremembi vsaj nekatere od teh rešitev, ki omogočajo uresničevanje oziroma odpravo tistih težav, s katerimi se glavno mesto danes sooča, in, ki resnici na ljubo, za odpravo teh potrebuje večja sredstva, predvsem evropska sredstva za modernizacijo javnega prometa, za drugačno ureditev infrastrukturnih pogojev, če bi v tej spremembi zakona bile take rešitve, potem bi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke take spremembe z veseljem podprli. Take spremembe, kot jih imamo danes na mizi, seveda ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 27. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda - prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2 2. točko dnevnega reda - obravnavo Predloga deklaracije o seznanitvi z resolucijo Evropskega parlamenta o evropski zavesti in totalitarizmu, z dne 2. aprila 2009. Ob tem najavljam, da sta Poslanski skupini SLS in SDS najavili obstrukcijo. Prehajamo na odločanje o predlogu deklaracije. Glasujemo. Glasovanje teče. Prosim za mir v dvorani. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je deklaracija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA. Seveda vabim poslance nazaj v dvorano, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADE REPUBLIKE SAN MARINO O MEDNARODNEM CESTNEM PREVOZU POTNIKOV IN BLAGA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je matično delovno telo in je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpavi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandamaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN UKRAJINO O IZMENJAVI IN MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE SRBIJE O POSREDOVANJU NA OBRAMBNEM PODROČJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA MANDATNO VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval predlog sklepa o imenovanju predsednice Državne revizijske komisije, predlog sklepa o imenovanju dveh članov Nadzornega sveta RTV Slovenija, predlog sklepa o imenovanju članice Statističnega sveta Republike Slovenije ter predlog sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora. Prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju predsednice Državnerevizijske komisije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za predsednico Državnerevizijske komisije za dobo pet let imenuje Miriam Ravnikar Šurk. Funkcijo začne uresničevati 24.12.2009. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju dveh članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Nadzorni svet RTV Slovenija imenujeta za člana Anton Horvatič in mag. Lenart Šetinc za čas do izteka mandata obdobja Nadzornega sveta RTV Slovenija, konstituiranega v letu 2006. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 22. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajam na obravnavo sklepa o imenovanju članice Statističnega sveta Republike Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravni ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Statistični svet Republike Slovenije za dobo štirih let imenuje Mojca Prelesnik. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi investicij ter lizing najemnih ali drugih primerljivih poslih, financiranih s sredstvi državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, na področju projekta stanovanjske gradnje in nakupu stanovanjskih objektov ter pripadajočih garažnih objektov ali površin v Mestni občini Ljubljana, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, projektov objektov državnega pomena, projektov objektov v javni rabi, projektov gradbenih investicij javnega pomena, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana in projektov gradbenih investicij na področju tako imenovanih visokih gradenj v javne zdravstvene objekte (projekt Pediatrične klinike, projekt Onkološkega inštituta itd.) zaradi suma, da so bili postopki in posli Prosim, mir v dvorani! ...medsebojno politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in negospodarno ter zaradi suma prisotnosti klientelizma, korupcije in medsebojnih povezav med različnimi nosilci aktivnosti in delovanja povezanih oseb, ki so vključeni v pripravo, javna naročila in izvedbo gradbenih poslov, ter v tej zvezi še posebej za ugotovitev suma o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij in njihovi vlogi pri tem. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Glasovanje teče. Prosim mir v dvorani! Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti 1. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 10. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lahko noč.