Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 32. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Jelka Godec, Marija Bačič od 12. ure dalje, Iva Dimic od 17. ure dalje, Erika Dekleva do 15. ure, Vesna Vervega do 13. ure, Suzana Lep Šimenko, Matjaž Han od 17. ure dalje, Uroš Prikl od 16. ure dalje, Zvonko Lah, Roberto Battelli, Franc Breznik, Branislav Rajić do 15. ure, Tomaž Gantar od 13. ure dalje in Luka Mesec od 13. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH POMORSKEGA ZAKONIKA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, lep pozdrav! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika, ki smo ga na Ministrstvu za infrastrukturo pripravili v sodelovanju z Upravo Republike Slovenije za pomorstvo. Cilj predlaganega zakona je predvsem določitev splošne pravne podlage za izdajo podzakonskih aktov ministra, pristojnega za pomorstvo, ter dopolnitev in določitev pravne podlage za izdajo podzakonskega akta Vlade. Zakon vsebuje tudi nekaj popravkov in uskladitev z drugimi zakoni in redakcijske popravke. Predlog zakona tako vsebuje 10 oziroma 11 členov z naslednjimi spremembami in dopolnitvami, ki jih bom na kratko predstavil. S 1. členom se določa pravna podlaga za izdajo podzakonskih aktov ministra, ki se nanašajo na izvajanje nalog Uprave Republike Slovenije za pomorstvo. V 2. členu gre za redakcijski popravek glede pristojbine za uporabo objektov za varnost plovbe. S 3. členom se določi pravna podlaga za določitev in delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča, ter se določa namenskost porabe deleža koncesijske dajatve. Sam izračun deleža ter namenskost koncesijske dajatve bosta podrobneje urejena s podzakonskih aktom, to je z uredbo Vlade. Izboljša se tudi določba o predkupni pravici in določi, da je Republika Slovenija razlastitveni upravičenec na nepremičninah znotraj pristanišča, kar bo omogočalo, da bo Republika Slovenija učinkovito upravljala s temi zemljišči. Pri tem členu tudi upoštevamo mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. V 4. členu se dopolni pravna podlaga za izdajo podzakonskega akta Vlade, ki je že sprejet, za izvajanje sistema za nadzor plovbe. V 5., 6. in 7. členu gre tudi za manjše redakcijske popravke. V 8. členu pa se na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in s sprejetimi amandmaji na odboru ta člen črta. Določbe o prenehanju uporabe določb o vpisu športnih veslaških čolnov, na primer supov, in manjših čolnov z nizkim motornim pogonom na celinskih vodah se namesto tega umestijo v prehodne določbe zakona. 9. člen določa rok za sprejetje podzakonskega akta Vlade iz 3. člena, in sicer je to 6 mesecev od začetka veljavnosti tega zakona. V 10. členu pa gre tudi za redakcijski popravek, da z dnem uveljavitve tega zakona preneha veljati drugi odstavek 33.a člena Zakona o obveznih zavarovanjih v prometu. Pri tem gre za uskladitev z novelo Pomorskega zakonika iz leta 2016, ki je določila, da mora biti obvezno zavarovanje sklenjeno za čas uporabe čolna in ne za čas veljavnosti dovoljenja za plovbo. Poleg tega se v skladu z mnenjem Zakonodajno-pravne službe iz 8. člena prenesejo tudi določbe o prenehanju veljavnosti določb o vpisu športnih in veslaških čolnov, to, kar sem že prej omenil. Na ta način se določbe Zakona o plovbi po celinskih vodah v tem delu poenotijo z določbami Pomorskega zakonika, v skladu s katerim se ta plovila ne vpisujejo več, tudi če opravljajo gospodarsko dejavnost. Nato pa še z 11. členom določamo začetek veljavnosti zakona, in sicer je to naslednji dan po objavi v Uradnem listu, zato da bodo spremembe Zakona o plovbi po celinskih vodah, ki umikajo obveznost vpisovanja supov, lahko začele veljati nemudoma z namenom in s ciljem, da se ta sprememba uveljavi še to poletno sezono. Kot že omenjeno, so 3., 8. in 10. člen predloga zakona oblikovani na podlagi in uskladitvi z mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, s tem so upoštevane vse njihove pripombe. Najlepša hvala za pozornost.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno delo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 30. seji dne 28. 6. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 98. seji dne 9. 6. 2017 sprejel odločitev, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 3., 8. in 10. členu. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič poudaril, da je cilj predloga zakona predvsem določitev splošne pravne podlage za izdajo podzakonskih aktov ministra, pristojnega za pomorstvo, dopolnitev pravne podlage za izdajo podzakonskega akta Vlade in določitev pravne podlage za delitev koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča. Cilj je tudi uskladitev z drugimi zakoni in redakcijska izboljšava besedila. Kot pomembna je bila izpostavljena uvedba določene olajšave pri določbah o vpisu športnih veslaških čolnov, kamor sodijo tudi supi, in manjših čolnov z nizkim motornim pogonom na celinskih vodah. Te določbe se poenotijo z določbami vpisa po Pomorskem zakoniku, kar pomeni, da teh plovil ne bo več treba vpisovati v register, tudi če opravljajo gospodarsko dejavnost. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba skladno s svojimi pristojnostmi pripravila mnenje k predlogu zakona, v njem je podala nekatere pripombe, ki so ustrezno upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predlog zakona podpira. Izpostavil je, da je bilo v zvezi z določitvijo pravne podlage za delitev koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča, zastavljeno vprašanje, ali se koncesijska dajatev med Mestno občino Koper in Občino Ankaran doslej ni delila ali se je delila v nasprotju z zakonom. Predstavnik Ministrstva za infrastrukturo je pojasnil, da se je ta koncesija ves čas delila na podlagi Uredbe o upravljanju koprskega tovornega pristanišča, opravljanju pristaniške dejavnosti, podelitvi koncesije za upravljanje, vodenje, razvoj in redno vzdrževanje pristaniške infrastrukture v tem pristanišču. Torej na podlagi teh dokumentov, ne pa na podlagi zakona. Predstavnica Slovenskega zavarovalnega združenja je izpostavila, da nasprotujejo črtanju drugega odstavka 33.a člena Zakona o obveznih zavarovanjih v prometu in s tem konceptu, po katerem je lastnikom čolnov omogočeno, da sklenejo zavarovanje le za čas plovne sezone. Na Zavarovalnem združenju opozarjajo, da nadzorni organ ne more izvajati doslednega nadzora nad vsemi čolni, ki imajo plovno dovoljenje, saj se po njihovem mnenju nadzor nad doslednim upoštevanjem predpisov lahko uresničuje le ob registraciji čolnov in ne v okviru kontrole prometa. V kratki razpravi je bila izpostavljena dilema glede zakonske ustreznosti dosedanjega deljenja koncesije. V zvezi s tem je minister za infrastrukturo pojasnil, da se na podlagi veljavne uredbe koncesijska dajatev, ki pripada lokalnim skupnostim, trenutno deli na način 50 : 50. Po mnenju pristojnega ministrstva je takšna delitev nesorazmerna in je posledica razdelitve nekdaj ene občine na sedaj dve občini. Posledično je ministrstvo že v preteklosti začelo pogovore z obema občinama o ustreznejši delitvi tega dela koncesijske dajatve. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD, glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Danilo Anton Ranc.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, spoštovani kolegice in kolegi! Pomorski zakonik predstavlja pomemben del zakonodaje, saj ureja številna vprašanja, ki imajo izjemno pomembno politično, gospodarsko, ekološko in obrambno razsežnost. Zakon je bil sprejet leta 2001 in je bil pozneje večkrat noveliran in usklajevan s številnimi mednarodnimi konvencijami in sporazumi. Novi predlog sprememb Pomorskega zakonika se nanaša na, prvič, izvajanje nalog Uprave Republike Slovenije za pomorstvo, saj se s predlogom uvaja splošna pravna podlaga za izdajo podzakonskih aktov ministra. Drugič, dopolnjuje se pravna podlaga za izdajo podzakonskega akta Vlade, ki se nanaša na izvajanje sistema za nadzor plovbe, kot je določen z Uredbo o nadzoru pomorskega prometa. Tretjič, po vzoru Zakona o varstvu okolja se določa pravna podlaga za delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča. V koncesijskem aktu za podelitev koncesije se določijo delež koncesijske dajatve in merila za delitev ter namenskost koncesijske dajatve. Uredba o upravljanju koprskega tovornega pristanišča, opravljanju pristaniške dejavnosti, podelitvi koncesije za upravljanje, vodenje, razvoj in redno vzdrževanje pristaniške infrastrukture v tem pristanišču že ureja delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, vendar brez pravne podlage. Četrtič, zaradi uskladitve ureditve opisa čolnov celinske plovbe z morskimi čolni se v Zakonu o plovbi po celinskih vodah črtajo določbe, ki se nanašajo na opis športnih veslaških čolnov in manjših čolnov z nizkim motornim pogonom, ki se na celinskih vodah uporabljajo v gospodarske namene. V Poslanski skupini Modernega centra bomo predlagane spremembe, kot jih predlaga novela Pomorskega zakonika, podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani minister, spoštovani kolegice in kolegi! Tokratne spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika so potrebne zaradi določitve splošne pravne podlage za izdajo podzakonskih aktov ministra, pristojnega za pomorstvo, ki se nanašajo na izvajanje nalog Uprave Republike Slovenije za pomorstvo, dopolnitve pravne podlage za izdajo podzakonskega akta Vlade, ki se nanašajo na izvajanje sistema za nadzor plovbe in določitve pravne podlage za delitev koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča. V koncesijskem aktu za podelitev koncesije se določajo deleži koncesijske dajatve in merila za delitev ter namenskost koncesijske dajatve. Uredba o upravljanju koprskega tovornega pristanišča, opravljanju pristaniške dejavnosti, podelitvi koncesije za upravljanje, vodenje, razvoj in redno vzdrževanje pristaniške infrastrukture v tem pristanišču že ureja delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, vendar ni zadostne pravne podlage. Zakon določa, da je Republika Slovenija tudi razlastitveni upravičenec na nepremičnine znotraj pristanišča v skladu s pomorskimi akti, za katere obstaja javni interes. Za uskladitev določb o vpisu plovil za plovbo po morju in celinskih vodah se v Zakonu o plovbi po celinskih vodah črtajo določbe o vpisu športnih veslaških čolnov in manjših čolnov z nizkim motornim pogonom, ki se na celinskih vodah uporabljajo v gospodarske namene. Res je, da s Pomorskim zakonikom posegamo tudi v Zakon o plovbi po celinskih vodah, vendar ker gre za izboljšavo, temu v poslanski skupini ne nasprotujemo in bomo zakon o Pomorskem zakoniku podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika je novela, ki med drugim prinaša pozitivne rešitve za lastnike čolnov, ki bodo po novem morali imeti sklenjeno obvezno zavarovanje le za čas uporabe čolna in nič več za čas veljavnosti dovoljenja za plovbo, kot je v veljavi sedaj. To je za lastnike čolnov vsekakor finančno bolj ugodna rešitev, kajti obvezno zavarovanje bodo lahko imeli sklenjeno le za tistih nekaj mesecev, ko bo čoln dejansko v uporabi, in ne bo več potrebno za čas, ko je čoln shranjen v domači garaži oziroma nekje na kopnem. Predlog novele določa tudi pravne podlage za delitev koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča, torej Mestne občine Koper in Občine Ankaran. To pa seveda ne pomeni, da se je doslej koncesijska dajatev med njima delila nezakonito. Delila se je namreč na podlagi Uredbe o upravljanju koprskega tovornega pristanišča, opravljanju pristaniške dejavnosti, podelitvi koncesije za upravljanje, vodenje, razvoj in redno vzdrževanje pristaniške infrastrukture v tem pristanišču, ampak brez zakonske podlage. Kot pomembno novost pa lahko izpostavim še eno zadevo, in sicer gre za uvedbo določene olajšave pri določbah o vpisu športnih veslaških čolnov, kamor sodijo tudi supi, in manjših čolnov z nizkim motornim pogonom na celinskih vodah. Ker se bodo te določbe poenotile z določbami vpisa po Pomorskem zakoniku, to pomeni, da teh plovil ne bo več treba vpisovati v register, tudi če opravljajo gospodarsko dejavnost. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog novele Pomorskega zakonika podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani minister! Na 30. seji Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor smo obravnavali Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika. Zakon je bil sprejet marca 2001 in potem kar nekajkrat noveliran. Zadnja sprememba je bila sprejeta lani aprila. Večina sprememb in dopolnitev je bila potrebna zaradi prilagoditve na evropsko zakonodajo. Vlada kot predlagateljica zakona predlaga pravno podlago za izdajo podzakonskih aktov ministra, pristojnega za pomorstvo, dopolnitev pravne podlage za izdajo podzakonskega akta Vlade in določitev pravne podlage za delitev koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča. Zakon bo omogočil tudi enostavnejši vpis športnih veslaških čolnov, kamor sodijo tudi supi, in manjših čolnov z nizkim motornim pogonom na celinskih vodah. Te določbe se poenotijo z določbami vpisa po Pomorskem zakoniku, kar pomeni, da teh plovil ne bo več treba vpisovati v register, tudi če opravljajo gospodarsko dejavnost. V Poslanski skupini Nove Slovenije se upravičeno sprašujemo, zakaj šele v tej noveli zakona urejamo dodelitev in delitev koncesijskih dajatev med lokalne skupnosti. Delitev sredstev se namreč že izvaja na podlagi Uredbe o upravljanju koprskega tovornega pristanišča, opravljanju pristaniške dejavnosti, podelitvi koncesije za upravljanje, vodenje, razvoj in redno vzdrževanje pristaniške infrastrukture v tem pristanišču. Minister je na odboru pojasnil, da se sredstva delijo na podlagi uredbe, ki pa nima zakonske podlage, zato se v Novi Sloveniji sprašujemo, kako lahko imamo veljavno uredbo, če le-ta nima zakonske podlage. Kljub nekaterim takim pomislekom bomo predlog zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Najlepša hvala, predsednik. Lep pozdrav vsem! S predlagano novelo zakona se v Pomorski zakonik dodaja pravna podlaga za delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, na območju katerih se nahaja kopenski del koprskega tovornega pristanišča. Uredba o upravljanju koprskega tovornega pristanišča, opravljanju pristaniške dejavnosti, podelitvi koncesije za upravljanje, vodenje, razvoj in redno vzdrževanje pristaniške infrastrukture v tem pristanišču že ureja delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti, vendar po besedah Vlade brez pravne podlage. Zakon se torej usklajuje s podzakonskimi akti, s čimer se hierarhija aktov postavlja na glavo. V Levici smo bili zaskrbljeni zaradi predlagane novele Pomorskega zakonika. Pred približno letom dni je namreč Državni zbor sprejemal neko drugo zelo obsežno novelo tega istega zakonika in takrat potrebe po tej pravni podlagi za spreminjanje uredbe ni bilo. V letu, ki je sledilo, smo videli ambicije po razkosanju koprskega pristanišča, uvajanju pristaniške uprave, odpiranja koncesijske pogodbe, želje po privatizaciji in nazadnje želje po vstopu Madžarske in drugih partnerjev v lastniško strukturo Luke Koper. Ker predlagana novela zakona v svojem 9. členu predvideva tudi odpiranje koncesijskih razmerij, smo k sprejemanju predlagane novele pristopili zelo preudarno. Poleg te na prvi pogled sumljive spremembe novela v Pomorski zakonik uvaja tudi določilo, da je država razlastitveni upravičenec na vseh zemljiščih in infrastrukturi v koprskem pristanišču, kar se nam je zdelo kratko malo nenavadno. Po trenutno veljavnem Zakonu o urejanju prostora namreč država takšen upravičenec tako ali tako že je. Pri obravnavi predloga zakona na matičnem odboru nam je minister Gašperšič sicer zagotovil, da bo edina posledica, ki jo bo imelo sprejetje tega zakona za koncesijska razmerja v koprskem pristanišču, ureditev delitve deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti in nič drugega. Določbe o razlastitvi pa so potrebne predvsem zaradi lažjega urejanja dostopov do pristanišča, ki so nujno potrebni. V Levici zato sprejetju predlaganih sprememb in dopolnitev Pomorskega zakonika ne bomo nasprotovali. Menimo, da je prav, da se delitev deleža koncesijske dajatve med lokalne skupnosti uredi na ustrezen način in da se znotraj državnega prostorskega načrta uredijo dostopi do koprskega pristanišča. Zakon pa še vedno vsebuje nekaj spornih določb, ki niso ustrezno obrazložene, zato bomo pri glasovanju o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika v Levici vzdržani.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 25. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O CESTNINJENJU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Zakon o cestninjenju je bil sprejet v letu 2015 in daje celovito pravno podlago za cestninjenje tako osebnih kot tudi tovornih vozil, saj gre za vsebinsko zaokroženo celoto, ki v enem pravnem aktu ureja tako cestninjenje osebnih kot tovornih vozil. S predlagano novelo zakona pa se nadgrajujejo zlasti tiste zakonske določbe, za katere se je v postopku vzpostavljanja elektronskega cestninskega sistema v prostem prometnem toku, ki se bo predvidoma uvedel s 1. januarjem 2018, izkazalo, da jih je treba nadgraditi, zlasti z namenom zagotovitve večje učinkovitosti elektronskega cestninskega sistema, pa tudi večje jasnosti in določnosti posameznih pravnih rešitev, kar bo prispevalo tudi k večji pravni varnosti uporabnikov cestninskega omrežja. Novela zakona v pretežni meri vsebuje spremembe in dopolnitve, ki na obravnavano področje ne prinašajo bistvenih novosti in zato ne posegajo pomembno v pravice in obveznosti uporabnikov zakona. V glavnem gre za redakcijske, nomotehnične in druge manjše prilagoditve, ki bodo izboljšale razumevanje, interpretacijo in uporabo pravnih norm. Če na kratko predstavim te poglavitne rešitve novele, to je podaljšanje roka hrambe podatkov o lokaciji in gibanju vozil pri plačilu cestnine z dobroimetjem na on board enoti oziroma napravi s sedanjih 20 dni na 90 dni od izstavitve obračuna cestnine za pretekli mesec. Potem je to vzpostavitev mehanizma, na podlagi katerega bo možno nevtralizirati negativen vpliv na prihodke upravljavca cestninskih cest zaradi sprememb v strukturi vozil v posameznem emisijskem razredu EURO. Nadalje gre za zagotovitev pravne podlage za trajnejše preusmeritve prometa z necestninskih na cestninske ceste brez obveznosti uporabe vinjete, potem sta tu še struktura kazenskih določb, ki je spremenjena na način, da so kršitve razdeljene po posameznih sistemih cestninjenja, to so vinjetni sistem, sistem z ustavljanjem na cestninskih postajah in elektronski cestninski sistem, in odpravljanje določitev glob v razponu, saj so se v praksi običajno izrekale le najnižje predpisane globe. Hvala za vašo pozornost.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 30. seji dne 28. 6. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je sprejel odločitev v zvezi s tem zakonom, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja minister za infrastrukturo dr. Gašperšič poudaril, da predlog zakona vsebuje nekatere redakcijske, nomotehnične in druge spremembe, katerih cilj je večja jasnost in določnost posameznih zakonskih določb, ki bo prispevala k večji varnosti uporabnikov. Kot pomemben cilj predloga zakona je bila izpostavljena še dopolnitev, ki je potrebna za učinkovito uvedbo elektronskega cestninjenja v prostem prometnem toku za tovorna vozila, katerega uvedba je predvidena s 1. januarjem 2018. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je izpostavila nekaj pripomb. Večina pripomb, ki jih je izpostavila, je bila odpravljena z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, k pripombam pa je predlagatelj podal tudi dodatna pojasnila in obrazložitve. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je pojasnil, da komisija zakon podpira, da ne prinaša bistvenih vsebinskih sprememb sistema cestninjenja in je usklajen tako z Darsom kot z Gospodarsko zbornico Slovenije, Obrtno-podjetniško zbornico Slovenije in Informacijskim pooblaščencem. Dejal je, da so bila v razpravi izpostavljena nekatera vprašanja, na katera so ustrezna pojasnila podali predstavniki ministrstva. Tudi predstavnik Gospodarske zbornice Slovenije gospod Robert Sever je izpostavil, da je Gospodarska zbornica v postopku usklajevanja predloga zakona aktivno sodelovala in se uskladila glede glavne pripombe, to je znižanja glob za nesorazmerne prekrške pri sankcioniranju prekrškov v zvezi s cestninjenjem, posledično je tudi hvalil opravljeno delo delovne skupine na ministrstvu. Brez razprave je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 12., 14., 23. in 24. členu, ni sprejel enega amandmaja Poslanske skupine Združena levica k 23. členu, brezpredmeten pa je postal amandma koalicijskih poslanskih skupin k 17. členu. Na koncu je odbor glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! Zakon o cestninjenju je usmerjen zlasti v zagotovitev večje učinkovitosti cestninskega sistema, kar bo še posebej pomembno z uvedbo elektronskega cestninskega sistema v prostem prometnem toku, ko se vozila nad 3 tisoč 500 kilogramov največje dovoljene mase zaradi plačila cestnine ne bodo več ustavljala na cestninskih postajah. Zakon o cestninjenju, ki je bil sprejet v letu 2015, je dal pravno podlago za cestninjenje tovornih in osebnih vozil, saj gre za vsebinsko zaokroženo celoto, ki v enem pravnem aktu ureja tako elektronski sistem cestninjenja kot tudi vinjetni sistem cestninjenja. Novi predlog zakona vsebuje predvsem redakcijske, nomotehnične in druge prilagoditve oziroma spremembe in dopolnitve, ki bodo izboljšale razumevanje, interpretacijo in uporabo pravnih norm, povezanih v pretežni meri z elektronskim cestninjenjem v prostem prometnem toku, ki se za tovorna vozila, katerih največja dovoljena masa ne presega 3 tisoč 500 kilogramov, pričenja s 1. januarjem 2018. Družba Dars že izvaja aktivnosti za vzpostavitev elektronskega cestninskega sistema, v okviru katerih je bila ugotovljena potreba po prilagoditvi posameznih zakonskih določb zaradi zagotovitve učinkovitosti njegovega delovanja pa tudi večje jasnosti in določnosti, kar bo pripomoglo tudi k večji pravni varnosti uporabnikov. Višina glob za vinjetno cestninjenje se ne spreminja, za cestninjenje na prevožene razdalje pa se predlaga ločena ureditev glob za cestninjenje z ustavljanjem in v prostem prometnem toku. Pri tem se predlaga znižanje glob za pravne osebe, samostojne podjetnike in posameznike in odgovorne osebe pravnih oseb ter obenem nekolikšno zvišanje glob za voznike, pri čemer je treba upoštevati tudi možnost plačila polovičnega zneska v roku 8 dni. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke nismo naklonjeni nobenemu zvišanju kakršnihkoli glob. Je pa res, da je v Sloveniji preko 80 % tujega tranzitnega tovornega prometa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlaganemu zakonu o cestninjenju ne bomo nasprotovali.
Besedo ima poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Tomaž Gantar.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem! Pred nami je druga obravnava novele Zakona o cestninjenju, ki popravlja določene pomanjkljivosti veljavnega zakona, sprejetega v letu 2015. Eno izmed področij, kjer so se spremenile okoliščine in pokazale potrebe po prilagoditvi zakonskih določb, je elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku, ki bo začelo veljati s 1. januarjem prihodnje leto. Gre za nov sistem cestninjenja za tovornjake, ki presegajo največjo dovoljeno maso 3 tisoč 500 kilogramov, in pomeni, da se tovrstna vozila zaradi plačila cestnine ne bodo več ustavljala na cestninskih postajah. Slovenija bo prva država v evropskem prostoru, ko bo prešla iz obstoječega sistema pobiranja cestnine z zapornico v prosti prometni tok. V Sloveniji se z obstoječim sistemom cestninjenja z zapornicami v povprečju prevoznikom obračuna za nekaj več kot pol milijona evrov cestnine dnevno za tovorna vozila, in to kljub temu da se še vedno mnogi vozniki tovornjakov izogibajo plačilu cestnine z obvozom čelnih cestninskih postaj, s tem pa se poslabšujejo tudi prometne razmere na lokalnih cestah. Zato je pri uvedbi novega sistema ključen učinkovit nadzor. Po novem bodo morali imeti vsi uporabniki ob vstopu na avtocestno omrežje v vozilu obvezno vklopljeno napravo OBU. Tisti uporabniki, ki bodo vstopili v državo direktno na avtocesto, bodo lahko napravo pridobili na prvi cestninski uporabniški točki. V Poslanski skupini Desus upamo, da se bodo z novim sistemom cestninjenja izboljšale prometne razmere, konec pa naj bi bilo tudi izogibanja plačevanju cestnine in nepotrebnega obremenjevanja lokalnih cest. V novem sistemu bo namreč plačilo vezano na prevoženo razdaljo, zato na Darsu menijo, da finančnega motiva za obvoz čelnih postaj ne bi smelo biti več. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog novele podprli. Veseli nas, da je novela usklajena z Darsom, Gospodarsko zbornico, Obrtno-podjetniško zbornico in Informacijskim pooblaščencem, kar se ne dogaja zelo pogosto. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju, ki je pred nami, sicer ne prinaša bistvenih vsebinskih sprememb sistema cestninjenja v Sloveniji. S spremembami se namreč predvsem uvajajo redakcijske in nomotehnične spremembe in dopolnitve, ki bodo izboljšale razumevanje, interpretacijo in uporabo pravnih norm, povezanih z elektronskim cestninjenjem v prostem prometu, prometnem toku in se predvidoma s 1. januarjem 2018 uvaja za vozila, katerih največja dovoljena masa presega 3 tisoč 500 kilogramov. Zakon, ki je pred nami, je usklajen tako z Darsom kot z Gospodarsko zbornico Slovenije, Obrtniško-podjetniško zbornico Slovenije in Informacijskim pooblaščencem. Zakon podpira tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Ob tej priložnosti bi Socialni demokrati želeli posebej opozoriti, da smo bili vzporedno s sprejemanjem novele tega zakona v Državnem zboru pred nekaj dnevi deležni predstavitve mobilnostnega svežnja Evropske komisije, ki nam ga je predstavila slovenska komisarka gospa Violeta Bulc in v katerem je napovedala možnost ukinitve vinjet. Do tega predloga, ki je sicer časovno še zelo oddaljen, smo socialni demokrati dokaj zadržani, saj si ne želimo, da bi ta morebitna sprememba sistema cestninjenja po žepu najbolj udarila najšibkejše. Zato bomo aktivnosti na tem področju tudi v prihodnje pozorno spremljali in ustrezno opozarjali. Socialni demokrati si namreč prizadevamo za vzdržen sistem financiranja cest in nadaljevanje avtocestnega programa, ki bo mogoč samo ob vzdržnem in urejenem sistemu cestninjenja. Glede na vse navedeno bomo Socialni demokrati Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani! 28. junija smo na seji Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor obravnavali zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju. Zakon o cestninjenju je bil sprejet že leta 2015 in sedaj daje pravno podlago za cestninjenje osebnih in tovornih vozil ter ureja tako elektronski sistem cestninjenja kot tudi vinjetni sistem cestninjenja. S to novelo pa urejamo zgolj pravno podlago za uvedbo nekaterih novih organizacijskih, funkcijskih in tehničnih metod, ki so potrebne za zagotavljanje učinkovitega cestninskega sistema v Sloveniji za tovorni promet v povezavi s cestninskimi sistemi v Evropski uniji, vključno z opredelitvijo nadzornih pristojnosti pri izvajanju tega in drugih predpisov o cestninjenju. Dejstvo je, da je Slovenija ena od bolj obremenjenih tranzitnih držav v Evropski uniji, saj tovorni promet predstavlja že več kot 80 % celotnega prometa. Sedanji cestninski sistem voznikom dopušča, da se izognejo plačilu cestnine na kar 434 od skupno 617 kilometrov avtoceste. Ko bo cestninjenje elektronsko, to ne bo več mogoče, zatrjujejo na Darsu. Če se vozite po naših avtocestah, ste najverjetneje opazili, da so skoraj vsi portali za elektronsko cestninjenje tovornih vozil od skupno 126 že postavljeni in pripravljeni, kar je pozitiven signal za vse, ki so udeleženi v prometu na naših avtocestah. Učinkovit sistem cestninjenja bo posebej pomemben za uvedbo elektronskega sistema cestninjenja v prostem prometnem toku, ki ga bo Slovenija predvidoma uvedla s 1. 1. 2018 za vozila, katerih največja dovoljena masa presega 3 tisoč 500 kilogramov. Kljub temu da je zakon usklajen, kot je bilo danes rečeno, z Darsom, Gospodarsko zbornico, Obrtno-podjetniško zbornico in vsemi deležniki, v Novi Sloveniji ostajamo in bomo še naprej spremljali, kako se bo izvajalo cestninjenje in kakšni bodo stroški, da ne bo udarilo po žepu tistih, ki so dejansko najšibkejši. Ker predlog novele Zakona o cestninjenju zadeve ureja in izboljšuje, bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije predlog zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. S predlagano novelo zakona se bo Zakon o cestninjenju spremenil tako, da bo omogočeno elektronsko cestninjenje tovornih vozil v prostem prometnem toku. Gre za spremembe, ki so nujne zaradi zagotavljanja interoperabilnosti cestninskega sistema v Sloveniji z drugimi cestninskimi sistemi v Evropski uniji. Skratka, Evropska unija od nas zahteva, da to uvedemo, da bo lahko nekdo s tem novim sistemom dobro zaslužil, in zato želi dajati vtis, da trenutno zaradi neinteroperabilnosti sistema znotraj EU mednarodni prevozi na tovornih vozilih niso mogoči. Inovativna rešitev je zgolj samo inovativen način, kako nek prodajalec ali razvijalec teh sistemov dobro zasluži. Zakon močno spreminja tudi posamezne kazenske določbe. V obrazložitvi lahko preberemo, da bosta večja jasnost in večja določnost posameznih kazenskih določb prispevali k večji pravni varnosti uporabnikov. Prispevali pa bosta tudi k večji finančni varnosti pravnih oseb, beri kapitalistov, in manjši finančni in socialni varnosti posameznikov, beri delavcev oziroma voznikov tovornjakov. Zakon spreminja obstoječa 49. in 50. člen na način, da kazen za posamezne prekrške ni več variabilna, ampak fiksna. Res je, da se spreminja tudi sama narava prekrškov, kar je zaradi spremembe sistema logično, v oči pa bodejo spremembe višine kazni za pravne osebe v primerjavi s spremembami kazni za posameznike. Zakon kazni za pravne osebe namreč niža na ali celo pod trenutni variabilni minimum, medtem ko kazni za posameznike postavlja na trenutno obstoječi maksimum ali tik pod njega. Zakon niti v enem samem stavku ne predstavi razlogov, zaradi katerih je to potrebno. Naj navedem konkretne primere. Obstoječi 49. člen določa kazen za prekrške v zvezi s cestninjenjem na variabilni znesek od 2 tisoč do 4 tisoč evrov. S spremembo zakona se kazen za pravne osebe fiksira na 2 tisoč evrov. Isti trenutno obstoječi člen določa iste kazni za posameznike v obsegu od 300 do 800 evrov. S spremembo zakona se kazen za pravne osebe fiksira na 800 evrov. Obstoječi 50. člen določa druge vrste kazni v zvezi s cestninjenjem za pravne osebe v variabilnem obsegu od 2 tisoč 500 do 5 tisoč evrov. S spremembo zakona se kazen za pravne osebe fiksira na 2 tisoč evrov, torej manj, kot je trenutno v veljavi. Isti trenutno obstoječi člen določa iste kazni za posameznike v obsegu ob 500 do tisoč evrov. S spremembo zakona se kazen za pravne osebe fiksira na 800 evrov. Obseg kazni se niža tudi za espeje in odgovorne osebe v podjetjih. Na maksimumu ostaja zgolj in samo za posameznike. V Levici menimo, da je takšno nižanje kazni skrajno neprimerno. Če se kazni prepolavljajo za pravne osebe, potem bi se morale tudi za posameznike, ne pa da se posameznikom jemlje možnost nižjega izreka kazni. V Levici smo predlagali amandma, s katerim bi ohranili variabilen razpon kazni na podoben način, kot je bil določen zdaj. Ampak amandma je bil brez razprave zavrnjen. Zaradi vsega navedenega bomo v Levici glasovali proti predlaganemu zakonu.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Branislav Rajić. Pardon, gospod Danilo Anton Ranc. Gospod Ranc, izvolite.
Lep pozdrav, predsednik, minister! Skoraj bi postal na hitro magister, ampak malo za šalo. Spoštovani, Zakon o cestninjenju, ki je bil sprejet v letu 2015, je dal pravno podlago za cestninjenje osebnih in tovornih vozil. Zakon torej daje vsebinsko zaokroženo celoto, ki ureja tako elektronski sistem kot tudi vinjetni sistem cestninjenja. Nov predlog zakona, ki ga obravnavamo, vsebuje predvsem določbe, ki bodo izboljšale razumevanje, interpretacijo in uporabo obstoječih pravnih norm. Rešitve predloga zakona so torej usmerjene predvsem v zagotovitev večje učinkovitosti cestninskega sistema, kar je še zlasti pomembno z ozirom na elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku, ki se predvidoma s 1. januarjem 2018 uvaja za vozila, katerih največja dovoljena masa presega 3,5 tone. To pomeni, da se ta težka tovorna vozila po tem predvidenem datumu zaradi plačevanja cestnine ne bodo več ustavljala na cestninskih postajah. Za veljavni Zakon o cestninjenju velja, da je na enem mestu uredil cestninjenje vozil do 3,5 tone največje dovoljene mase, za katera se cestnina plačuje glede na določen čas uporabe cestninske ceste, in cestninjenje vozil nad 3,5 tone največje dovoljenje mase, za katera se cestnina plačuje glede na prevoženo razdaljo po cestninski cesti. Nov predlog zakona pa vsebuje predvsem redakcijske, nomotehnične prilagoditve, ki so potrebne, da se za težka tovorna vozila zagotovijo bolj učinkovite rešitve. Predlog zakona vključuje tudi druge rešitve, ki so se tekom implementacije izkazale za primerne. Podaljšuje se rok hrambe podatkov o lokacij, gibanju vozil pri plačilu cestnine z dobroimetjem na napravi OBU na 90 dni od izstavitve obračuna cestnine za pretekli mesec. Vzpostavlja mehanizem, na podlagi katerega se bo izničil negativen vpliv sprememb strukture vozil v posameznem emisijskem razredu EURO na prihodke upravljavca cestninskih cest, vrača naprave OBU ne samo na cestninski uporabniški točki, ampak tudi na druge načine, določene v splošnem aktu upravljavca cestninskih cest, na primer po pošti. In odreja izročitve na vpogled tahografskega vložka ali izpisa iz tahografa v primeru suma storitve prekrška v zvezi z neplačilom cestnine. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da so rešitve, ki jih prinaša predlog novele Zakona o cestninjenju, usmerjene v zagotovitev večje učinkovitosti cestninskega sistema, ki bo še posebej pomembna z uvedbo elektronskega cestninskega sistema v prostem prometnem toku za težka tovorna vozila. Večja jasnost in določnost posameznih zakonskih določb pa bo prispevala k večji pravni varnosti uporabnikov. Zaradi vsega naštetega bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra ta zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 25. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O VARNOSTI V ŽELEZNIŠKEM PROMETU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, lep pozdrav še tretjič danes! Pred vami je še predlog sprememb Zakona o varnosti v železniškem prometu. Predlagane spremembe zajemajo podaljšanje najdaljše neprekinjene vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni, in sicer z največ 4 na največ 5 ur. To je izenačeno s sedanjim režimom, po katerem vozijo vlaki na podlagi zakona o ukrepih za odpravo posledic žleda iz leta 2014. Zaradi spremembe člena, ki ureja najdaljšo neprekinjeno vožnjo vlečnega vozila in motornega vozila s 4 na 5 ur, je potrebna tudi uskladitev zakona v kazenskih določbah, in sicer v 106. členu. Veljavna ureditev odmora z minimalnim 30-minutnim koriščenjem odmora v enem delu onemogoča racionalno ureditev koriščenja odmora, predlog zakona pomeni prilagoditev tako, da se zakonodajne določbe o odmorih uskladijo z Zakonom o delovnih razmerjih. Izpuščena je tudi navedba sklica na kolektivno pogodbo zaradi mnenja, da je to mogoče urediti že po samem sistemskem predpisu. Sprejetje zakona je predpogoj za fleksibilnejše urejanje koriščenja odmora, ki omogoča obnovo oziroma vzdrževanje delavčevih psihofizičnih sposobnosti v času dnevne delovne obveznosti. Predlaga se tudi črtanje 91. člena, ki opredeljuje izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi. V prihodnje se bodo uporabljale določbe sistemskega zakona, ki ureja delovna razmerja, torej Zakona o delovnih razmerjih. Zaradi sprejetja zakona je treba v enem mesecu po njegovi uveljavitvi spremeniti Uredbo o merilih za delo v izmenah izvršilnih železniških delavcev, glede na navedeno zato predlagam, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme zakon s predlagano vsebino. Hvala lepa za vašo pozornost.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav vsem! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 30. seji dne 30. 6. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Za ta zakon je Kolegij predsednika Državnega zbora odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja minister za infrastrukturo izpostavil poglavitne rešitve, ki jih vsebuje predlog zakona. Izpostavil je, da se s predlagano spremembo 84. člena podaljšuje najdaljše neprekinjeno trajanje vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni z največ 4 na 5 ur. Navedeno trajanje sedaj velja le za čas odprave posledic žleda v skladu z Zakonom o ukrepih za odpravo posledic žleda med 30. januarjem in 10. februarjem 2014, ki pa se zaključuje. Poleg tega se po novem uvajajo tudi določbe, ki urejajo trajanje odmora med delovnim časom. Do sedaj je zakon predvideval, da se to ureja v skladu s kolektivno pogodbo, po novem pa se določa, da se določila glede neprekinjenega trajanja odmora med delovnim časom urejajo v skladu z Zakonom o delovnih razmerjih. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je predlog zakona skladen s pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika nanj nimajo pripomb. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospod Verbič je izpostavil, da komisija podpira predlog zakona, ker ta v ničemer ne zmanjšuje pravic izvršilnih železniških delavcev, poleg tega bodo po mnenju komisije predlagane spremembe pripomogle k bolj racionalni organizaciji dela na Slovenskih železnicah ter posledično zmanjšale zamude v železniškem prometu, ki smo jim bili priča v preteklosti in zaradi katerih so posledice občutili tudi potniki. Predstavnik Sindikata železniškega prometa Slovenije gospod Prnaver je izpostavil, da je za delavčevo obnovitev psihofizičnih sposobnosti, kar je povezano z varnostjo in urejenostjo železniškega prometa, odmor nujen. Poudaril je, da je do sedaj zakon predvideval najmanj 30-minutni odmor v enem delu s tehtnim razlogom, zato tega pri tokratni spremembi 85. člena ne bi smeli spregledati. Predstavnik Slovenskih železnic je v zvezi s spremembo 85. člena, ki določa odmor, poudaril, da je družba Slovenske železnice najverjetneje edina, ki ima v štirih dokumentih predpisano koriščenje odmora, poleg Zakona o delovnih razmerjih je to urejeno tudi v uredbi, ki ureja delo izvršilnih železniških delavcev, v Zakonu o varnosti o železniškem prometu in v kolektivni pogodi. Po sprejetju tega zakona bosta v uporabi še vedno Zakon o delovnih razmerjih in kolektivna pogodba, ki je zadnja varovalka, da zaposlenim na delovnih mestih izvršilnih železniških delavcev ne bo kršena pravica glede koriščenja odmora. V razpravi poslank in poslancev je bil izpostavljen pomislek glede spremembe 85. člena, in sicer da se delavcem v železniškem prometu ukinja pravica do 30-minutnega neprekinjenega odmora, za kar pa je bilo s strani predlagatelja pojasnjeno, da temu ni tako in da predlog zakona še naprej določa, da odmor traja 30 minut v skladu z Zakonom o delovnih razmerjih. V zvezi z mnenjem, da je pri določenih poklicih glede na naravo dela smiselna fleksibilnost pri uveljavljanju pravic do odmora, ki bi jih bilo mogoče urediti s podzakonskimi akti ali drugimi akti, pa se s tem ne bi kratile pravice iz Zakona o delovnih razmerjih, je bilo pojasnjeno, da je namen, da se tovrstnih specifik v pričujočem zakonu ne ureja, ampak se napoti na Zakon o delovnih razmerjih. Za posamezne specifične primere pa se te zadeve uredijo bodisi v kolektivnih pogodbah bodisi v drugih pravnih aktih na način, da je to samo še v dodatno korist delavcem in zaposlenim. Izraženo je bilo tudi upanje, da bo glede tega vprašanja prišlo do dogovora med sindikatom, ki ima specifične delovne razmere, in vodstvom podjetja. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor predlaga, da se predlog zakona sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanke, poslanci, spoštovani minister, vsem en lep pozdrav! Pri noveli Zakona o varnosti v železniškem prometu gre za manjše spremembe, s katerimi se podaljšuje najdaljše neprekinjeno trajanje vožnje vlaka v eni izmeni z največ 4 na 5 ur. Nove določbe zakona prinašajo spremembo, ki predvideva, da tudi za izvršilne železniške delavce v celoti velja splošna ureditev pravice do odmora, kot je opredeljena v Zakonu o delovnih razmerjih. S tem se bo uredilo racionalno koriščenje odmora izvršilnih železniških delavcev. Spremembe ne pomenijo, da izvršilni delavci ne bodo več smeli koristiti odmora, temveč samo to, da se določbe glede odmora, ki jih vsebuje Zakon o delovnih razmerjih, brišejo iz veljavnega zakona, da se prepreči podvajanje. Kot nas je na matičnem delovnem telesu seznanil direktor podjetja Slovenske železnice - Infrastruktura, imajo na Slovenskih železnicah v štirih dokumentih predpisano koriščenje odmora. Poleg dveh zakonov to urejata še uredba in kolektivna pogodba, ki je kot zadnje varovalo, da zaposlenim pravice ne bodo kršene. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog novele Zakona o varnosti v železniškem prometu podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani! Na predlog Vlade smo na seji Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor že drugič obravnavali Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu. Vlada je predlagala, da se podaljšuje najdaljše neprekinjeno trajanje vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni z največ 4 na 5 ur. Predlagana rešitev se je izkazala kot dobra v času žledoloma. Poleg te spremembe je Vlada predlagala, da ima izvršilni železniški delavec pravico do odmora v skladu z zakonom, ki ureja delovna razmerja. Na železnicah je vedno več prometa, posledično so izvršilni delavci vse bolj obremenjeni. Po sedaj veljavni zakonodaji imajo izvršilni železniški delavci pravico do koriščenja odmora med delom zapisano v 85. členu. Navedeno je: »Delodajalec lahko določi odmor med delovnim časom le v enkratnem trajanju, razen v primerih, ko je treba zaradi tehnološkega procesa dela ali dolžine trajanja izmene določiti odmor v dveh delih, pri čemer en del ne sme biti krajši od 30 minut.« Z novelo zakona pa črtamo ta člen, ker naj bi to urejal 154. člen ZDR, v katerem je navedeno, da ima delavec, ki dela polni delovni čas, pravico do odmora, ki traja 30 minut. Na odboru je predstavnik Sindikata železniškega prometa Slovenije poudaril, da je na Slovenskih železnicah pravica do odmora sicer zgledno urejena, se pa določeni problemi pojavljajo na posameznih specifični mestih, zlasti v odvisni družbi Slovenske železnice - Infrastruktura, predvsem v službi vodenja prometa na delovnih mestih prometnik, progovni prometnik in dispečer. V eni delovni izmeni, ki traja 12 ur, prevozi najbolj prometne postaje po 100 vlakov ali več, zaposleni pa poleg tega opravljajo še številna druga dela. Na teh delovnih mestih se pogosto dogaja, da delavec nima možnosti koristiti odmora med delom. Sindikat je delodajalcu predlagal rešitev, vendar do danes do dogovora še ni prišlo. Minister je na odboru zatrdil, da se bo tudi sam vključil v pogajanje med sindikatom in delodajalcem. Sindikat je ministru poslal predlog rešitve, kot pa je bilo že rečeno, do danes tega dogovora še ni. Varnost v železniškem prometu je zelo pomembna, zato poskrbimo, da bomo delavcem in vsem uporabnikom omogočili take pogoje dela, da ne bo ogrožena njihova varnost in tudi varnost uporabnikov. V Poslanski skupini Nove Slovenije zakonu ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo gospa Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Ko je bil predlagani zakon prvič vložen in obravnavan na Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor, je državni sekretar Potisek začel z besedami: »Slovenske železnice so posredovale spremembe Zakona o varnosti v železniškem prometu.« S tem je razkril resničnega avtorja tega protidelavskega zakona in pokazal lakajsko uslužnost te vlade do delodajalcev pri krčenju delavskih pravic. Pozor, v podjetju ne v zasebni, ampak v državni lasti novela zakona ukinja s sindikalnim bojem pridobljene pravice delavcev v železniškem prometu. Pravice, ki so jih prejšnje vlade tem delavcem priznale zaradi specifike dela in zaradi zagotavljanja splošne varnosti v železniškem prometu. Kako mislite, da boste zagotovili varnost, če se zmanjšuje počitek in povečuje obremenitev delavcev? Absurdno je, da se ta zakon imenuje o varnosti v železniškem prometu. Razlog, da se delavcem v železniškem prometu jemlje pravica do 30-minutnega neprekinjenega odmora je ta, da se je nekaj prometnikov januarja letos po letih in letih odrekanja to pravico odločilo tudi uveljaviti. Narava njihovega dela namreč ne omogoča, da bi svoje delovno mesto zapustili za daljši čas. Malico so si leta in leta nosili s seboj v službo, malicali na delovnem mestu, polurnega počitka, ki si ga ob malici lahko privoščijo ostali delavci, pa niso imeli. Zato so sicer dobili določeno kompenzacijo v obliki nekakšnega nadomestila, toda izplačevanje tega nadomestila je bilo nezakonito. Lani so ga nadomestili z neko vrsto stimulacije pri plači. Z novo ureditvijo prometniki v železniškem prometu niso bili zadovoljni. Odločili so se uveljaviti tisto, kar jim po zakonu pripada. Za en sam dan, za samo 30 minut je nekaj deset delavcev odšlo na malico. Posledica tega enkratnega uveljavljanja pravic delavcev je zdaj ta zakon, ki te pravice ukinja. Tu dodatna stimulacija ne bi bila potrebna, če bi Slovenske železnice, ki so lani ustvarile kar 23 milijonov evrov čistega dobička, zaposlile dodatne ljudi. Od leta 2009 do letos se je število zaposlenih na Slovenskih železnicah znižalo za približno 20 %. Odpuščanja se napovedujejo tudi letos, delavcem pa se hkrati jemlje pravica do neprekinjene 30-minutne malice. Zakon tudi podaljšuje neprekinjeno trajanje vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni z največ 4 na 5 ur. Takšna ureditev je sicer v veljavi tudi zdaj, zahvaljujoč zakonu o ukrepih za odpravo posledic žleda, a veljavnost kmalu poteče. Ta zakon torej krizni ukrep spreminja v sistemskega po nujnem postopku in brez obrazložitve. Po eni strani se jemlje pravica do polurnega neprekinjenega odmora, po drugi strani pa se obremenitve na delovnem mestu povečujejo. Za konec je treba še opozoriti na to, da zakon, ki je bil prvotno vložen po nujnem, sedaj pa je obravnavan po skrajšanem postopku, tudi razkriva neutemeljenost in načrtno zlorabljanje možnosti vlaganja zakona po nujnem postopku s strani Vlade. Nujni postopek se je utemeljeval z nepopravljivimi posledicami za delovanje države in z večmilijonskimi izgubami za Slovenske železnice v primeru, da do njegovega sprejetja ne pride. Nič od tega se ni uresničilo in nič od tega ne drži. V Levici bomo glasovali proti predlaganemu zakonu. Nedopustno je posegati v pravice delavcev samo zato, ker ti pravice skušajo uveljavljati. In kar je še huje, nedopustno je posegati v delavske pravice po naročilu delodajalcev, kot se to dogaja v primeru tega zakona. In še več, nesprejemljivo je, da se to dogaja ravno v podjetju v državni lasti, ki bi moralo biti vzor varovanja in izboljševanja pravic delavk in delavcev, vključno z njihovimi pogoji dela. Hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Marjan Dolinšek.
Spoštovani predsednik, predstavnik Vlade, kolegice, kolegi! Sprejemamo predlog novele Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki vsebuje nekaj nujnih sprememb z namenom optimizacije izvajanja procesov v železniškem prometu in uvaja izenačitev položaja izvršnih delavcev z drugimi delavci, za katere velja Zakon o delovnih razmerjih. Poglavitna rešitev predloga se nanaša na podaljševanje najdaljšega neprekinjenega trajanja vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni z največ 4 na 5 ur. Predlagana rešitev se želi uvesti, saj so dosedanje analize pokazale, da navedena sprememba nima nobenih negativnih vplivov na varnost železniškega prometa, omogoča pa racionalnejše izvajanje posameznih delovnih procesov. Pri tem je pomembno, da je ukrep v praksi že preverjen, saj neprekinjeno trajanje vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene že sedaj traja 5 ur, vendar gre za poseben ukrep, ki je bil uveden le za čas odprave posledic žleda v skladu z Zakonom o ukrepih za odpravo posledic žleda med 30. januarjem in 10. februarjem 2014, ki pa se končuje. Glede na boljši izkoristek učinkovitega delovnega časa, zmanjšanje potrebnih postankov in posledično zamud vlakov se ocenjuje, da bi bil učinek predlagane spremembe na letni ravni približno 1,5 milijona evrov. S predlogom zakona se določa, da ima izvršilni železniški delavec pravico do odmora v skladu z zakonom, ki ureja delovna razmerja in kolektivno pogodbo. Na ta način predlog novele omogoča, da bi bili izvršilni železniški delavci pri izrabi odmora izenačeni z drugimi delavci, za katere velja Zakon o delovnih razmerjih. Posebna ureditev vprašanja o Zakonu o varnosti v železniškem prometu, kot je bilo to urejeno do sedaj, zaradi varnosti ali zaradi specifike narave dejavnosti železniškega prometa namreč ni potrebna. Novela uvaja še nekatere druge spremembe, ki se tudi nanašajo na izenačitev položaja izvršilnih železniških delavcev z drugimi delavci, kar se nanaša zlasti na delovnopravno ureditev izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi in vrste disciplinskih ukrepov zaradi kršitve obveznosti iz delovnega razmerja v zvezi z varnim železniškim prometom. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Ponovno imamo v obravnavi Predlog zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu, tokrat po skrajšanem postopku. S predlagano spremembo 84. člena se podaljšuje najdaljše neprekinjeno trajanje vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni z največ 4 na 5 ur. Navedeno trajanje zdaj velja le za čas odprave posledic žleda v skladu z Zakonom o ukrepih za odpravo posledic žleda med 30. januarjem in 10. februarjem 2014, ki pa se zaključuje, zaradi česar bo znova začela veljati omejitev na 4 ure. Glede na boljši izkoristek delovnega časa, zmanjšanje potrebnih postankov in posledično zamud vlakov predlagatelji ocenjujejo, da bi bil učinek predlagane spremembe na letni ravni približno 1,5 milijona evrov. S predlagano spremembo v 2. členu zakona se določa, da ima izvršilni železniški delavec pravico do odmora v skladu z zakonom, ki ureja delovna razmerja in kolektivno pogodbo. S tem bodo izvršilni železniški delavci pri izrabi odmora izenačeni z drugimi delavci, za katere velja Zakon o delovnih razmerjih, ki pravico do odmora med delovnim časom ureja v 154. členu. S črtanjem veljavnega 91. člena, ki ureja izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi in vrste disciplinskih ukrepov zaradi kršitev obveznosti iz delovnega razmerja v zvezi z varnim železniškim prometom, bo položaj izvršilnih železniških delavcev izenačen z drugimi delavci, za katere velja Zakon o delovnih razmerjih. V obrazložitvi predlagatelj zapiše, da Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku, da se preprečijo posledice za delovanje države, saj zdajšnja ureditev časa vožnje vlečnega vozila in motornih vozil za posebne namene v eni izmeni, 84. člen, in odmor med delovnim časom, ki ga ureja 85. člen, otežujeta optimalno in racionalno organizacijo dela in povzročata upravljavcu in prevozniku nepotrebne stroške. Zdajšnja ureditev odmora z minimalnim 30-minutnim koriščenjem odmora v enem delu onemogoča racionalno ureditev koriščenja odmora, ki bi upoštevala specifično naravo dela izvršilnih železniških delavcev na posameznih delovnih mestih, govorimo o prometnikih in progovnih prometnikih, in seveda koriščenje prilagodila procesom dela, kar v primeru doslednega izvajanja navedene odločbe privede do zamud v železniškem prometu. Tako je samo 3. januarja 2017, ko je 30 % delavcev na navedenih delovnih mestih dosledno izkoristilo odmor na predpisani način, nastala zamuda v skupnem trajanju tisoč 991 minut, katerih ocenjena vrednost znaša 12 tisoč 344 evrov. Cena stroškov na mesečni ravni je tako približno 370 tisoč evrov. Iz navedenih podatkov o zamudah je razvidno še, da bi bilo ob takem koriščenju odmora oteženo izvajanje obvezne gospodarske javne službe prevoza potnikov, zmanjšala bi se kakovost storitev, s tem pa tudi potencialno število potnikov. Poleg navedenih finančnih posledic bi v primeru dosedanjega načina izrabe pravice do počitka oziroma malice lahko prihajalo do začasnih ustavitev železniškega prometa, kar se je v praksi že dogajalo in kar pomeni določene ekonomske posledice, predstavlja pa tudi dolgoročne vplive na celotno dostavno verigo, kar lahko posledično vodi v zmanjšanje ekonomske zanimivosti tako Luke Koper kot tudi Slovenskih železnic in s tem celotne slovenske transportne verige in vseh logističnih podjetij, ki pri tem sodelujejo. Zaradi vsega navedenega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakonu ne nasprotujemo.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji ni bilo možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 25. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANČNIŠTVU V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance gospodu Gorazdu Renčelju.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu se dopolni 126. člen zakona, ki določa izjeme od varovanja zaupnih bančnih podatkov. Ta člen sicer že sedaj določa, da lahko banka razkrije zaupne podatke tudi v drugih primerih, kjer zakon izrecno določa dolžnost banke glede posredovanja zaupnih podatkov o posamezni stranki, ampak v praksi prihaja do različnih tolmačenj tega člena in s tem povezane neenotne sodne prakse. Na slednje je zlasti opozorila parlamentarna preiskovalna komisija, ki ugotavlja morebitne zlorabe v slovenskem bančnem sistemu, ker je naletela na težave pri pridobivanju zaupnih bančnih podatkov, kar seveda onemogoča učinkovitost in nemotenost njenega dela. Čeprav po našem mnenju že sedanje besedilo 126. člena Zakona o bančništvu dopušča dostop do zaupnih bančnih podatkov tudi parlamentarni preiskovalni komisiji, s ciljem zagotoviti polno jasnost predlagamo, da se v tem členu med izjemo od varovanja dolžnosti zaupnih bančnih podatkov izrecno dodaja tudi primer, ko te podatke pisno zahteva preiskovalna komisija, kadar v skladu z zakonom, ki ureja parlamentarno preiskavo, izvaja preiskavo. Vlada namreč podpira prizadevanja parlamentarne preiskovalne komisije in prepričani smo, da s tem, ko bo med prejemniki zaupnih bančnih podatkov izrecno navedena tudi parlamentarna preiskovalna komisija, prispevamo, da do različnih sodnih praks ne bi več prihajalo. Poleg parlamentarne preiskovalne komisije se s predlagano dopolnitvijo 126. člena Zakona o bančništvu med subjekte, ki pod določenimi pogoji lahko dostopajo do zaupnih bančnih podatkov, uvrsti tudi Računsko sodišče Republike Slovenije. Slednje je namreč po zakonu, ki ureja računsko sodišče, pristojno za revidiranje, poslovanje uporabnikov javnih sredstev, med katere zakon uvršča tudi banke, v katerih imata država in lokalna skupnost večinski delež. S predlagano dopolnitvijo se tako odpravi tudi nejasnost glede upravičenosti dostopa do zaupnih bančnih podatkov s strani Računskega sodišča Republike Slovenije, s katerimi se le-ta seznani oziroma jih potrebuje v okviru revidiranja poslovanja bank. S predlogom zakona se odpravljata še redakcijski napaki v 7. in 69. členu Zakona o bančništvu. V prvem odstavku 7. člena je namreč pomotoma izpadla navedba staršev in posvojiteljev kot ožjih družinskih članov. V drugem odstavku 69. člena se pa popravi navedba glede kvalificiranega dovoljenja in se namesto tega pravilno uporabi pojem kvalificiran delež. Predlagam, da predlog zakona podprete. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Kolegi in kolegice! Predstavila bom poročilo k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, ki ga je na 40. seji 29. 6. 2017 kot matično delovno telo obravnaval odbor. Državnemu zboru je bil predložen predlog zakona po skrajšanem postopku s strani Vlade Republike Slovenije. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 96. seji dne 19. 5. 2017 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odbor je poleg predloga zakona prejel še mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance ter pregled amandmajev, ki so ju v skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora vložile Poslanska skupina SDS in poslanske skupine SMC, Desus in SD, vse k 3. členu predloga zakona. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za finance, Računskega sodišča, Zakonodajno-pravne službe ter predstavnik Državnega sveta. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance pojasnila cilje in rešitve predloga zakona, omenila je, da se določneje ureja pridobivanje zaupnih bančnih podatkov, ki jih pri svojem delu potrebuje parlamentarna preiskovalna komisija, ter redakcijsko popravlja zakon v dveh členih. Povedala je tudi, da Vlada podpira amandma koalicije k 3. členu, ki ureja dostop do podatkov tudi za Računsko sodišče. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe ni imela pripomb na predlog zakona. Predstavnik Državnega sveta je povedal, da je Komisija Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance predlog zakona podprla. V razpravi je bila izražena podpora predlogu zakona in izpostavljeno je bilo predvsem vprašanje transparentnosti ter vprašanje, kdo vse ima lahko dostop do bančnih podatkov, ki so označeni kot bančna tajnost, da ne bi prihajalo do zlorab informacij. Povedano je bilo, da se s predlogom zakona postavlja ustrezna pravna podlaga za dostop do podatkov ter tudi ustrezno pravno varstvo. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval in ni sprejel amandmaja k 3. členu, predloženega s strani Poslanske skupine SDS, obravnaval je tudi amandma koalicijskih poslanskih skupin k 3. členu, ki ga je po razpravi sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu bomo podprli, še posebej, ker je bil tudi v sami obravnavi na matičnem delovnem telesu dopolnjen z ustreznimi rešitvami, ki omogočajo ne samo komisiji, ki je bila ustanovljena v Državnem zboru za preiskavo bančne luknje, dostop do vseh podatkov, pač pa tudi Računskemu sodišču, ki je tisti vrhovni strokovni revizor, ki je tudi lahko v veliko pomoč poslankam in poslancem, ne samo preiskovalni komisiji, ampak dejansko vsem poslankam in poslancem, ker ima Državni zbor pristojnost nadzora nad Banko Slovenije. In ko se pogovarjamo o tem, da je treba resnično pri tem vprašanju priti nekako do dna, je seveda nujno potreben dostop do podatkov. Brez tega tudi svoje odgovornosti do ljudi poslanke in poslanci ne moremo udejanjiti. Prav je, da se poskušajo ugotoviti vsi vzroki in postopki, ki so pripeljali do ocene bančne luknje, kajti posledice so bile zaznane na delovanju celotne države in predvsem so bile zaznane tudi na življenju ljudi, kajti mnogi so bili stisnjeni v položaj, da se jim je ali zmanjševala plača ali zmanjševala pokojnina ali zmanjševal tudi dostop do socialnih pomoči, skratka do vseh tistih ukrepov, ki so nekako blažili posledice za najranljivejše skupine v Sloveniji zaradi poslabšanja gospodarskih in finančnih razmer. Tukaj bi še posebej izpostavili, da je ravno zaradi tega, ker gre za posledice na življenju in kvaliteti ljudi, kar posledično pomeni, da se posega tudi v njihovo dostojanstvo, vsekakor izjemno pomembno, da bančna tajnost ne more biti nad vsemi drugimi pravicami, še posebej ne nad človekovimi pravicami do dostojanstva. Prepričani smo, da bo s to zakonsko spremembo in jasnejšimi kriteriji glede dostopa do bančnih podatkov delo komisije in Računskega sodišča bistveno učinkovitejše in da bomo lahko tudi odpravili morebitne nepravilnosti, ki so bile sprejete v tem postopku in so imele zelo hude posledice za ljudi. Zato bomo ta zakon podprli in upamo, da bomo tako znotraj same komisije kot tudi Računskega sodišča pravočasno še v tem mandatu prišli do vseh potrebnih ugotovitev tudi zaradi tega zakona. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, dragi kolegice in kolegi! Podobne rešitve, kot jih z novelo Zakona o bančništvu tokrat predlaga Vlada, so kolegi v Slovenski demokratski stranki že večkrat predlagali. Prav zato nas čudi, da vladna koalicija teh predlogov takrat ni podprla, kljub temu da bi jih lahko dopolnila s svojimi amandmaji. Čez nekaj tednov pa imamo na mizi predlog s skoraj identično rešitvijo. Očitno se vladna koalicija igra igro političnega prestiža, kar Krščanski demokrati obžalujemo, saj si v političnem prostoru iskreno želimo več konstruktivnega iskanja dobrih oziroma najboljših rešitev. Gospe in gospodje, dokler bo vsakokratna koalicija zavračala opozicijske predloge zakonov samo zato, ker so opozicijski, pač iz političnega prestiža, vse do takrat Slovenije tudi ne bo možno modernizirati. Zdi se, da se v Sloveniji z bančnim kriminalom ukvarjajo samo še parlamentarne preiskovalne komisije. Ob pet milijard veliki bančni luknji, ki je Republiki Sloveniji odžrla več kot polovico letnega proračuna, sta bili za bančni kriminal obsojeni le dve osebi, pa še ti dve osebi zaenkrat le nepravnomočno. Prav zaradi finančne razsežnosti, velike zahtevnosti in dosedanje neučinkovitosti pravosodnega sistema pri soočanju z bančnimi kriminalci smo v Novi Sloveniji v skladu s soglasno sprejetim sklepom Državnega zbora predlagali zakona, ki bi ustanovila posebne tožilske in sodne oddelke, specializirane za obravnavo bančnega kriminala. Poslanci imamo tudi danes možnost, da s podporo spremembi Zakona o sodiščih ter Zakona o državnem tožilstvu v soočenje pravosodnega sistema z bančnim kriminalom vnesemo višjo stopnjo posebne osredotočenosti, izboljšanja pretoka specifičnih znanj ter podelitev jasne odgovornosti za soočenje z eno izmed najzahtevnejših oblik kriminala. Krščanski demokrati smo prepričani, da slovenski državljani prav to od nas pričakujejo. Glede na to, da vladna koalicija s spremembo Zakona o bančništvu predlaga enake rešitve, kot jih je v preteklosti že predlagala opozicija, se v Novi Sloveniji ne bi čudili, če bi v prihodnosti Vlada v zakonodajni postopek poslala novelo Zakona o sodiščih, ki bi ustanovila posebne sodne oddelke za obravnavo bančnega kriminala. In v Novi Sloveniji bi to z veseljem podprli, če naš predlog že danes ne bo dobil podpore, kar pa je malo verjetno. Ob tej priložnosti naj znova poudarim, da je za normalizacijo stanja na področju bančništva poleg ukrepov, ki smo jih predlagali v Novi Sloveniji, ključnega pomena prav prelom z izvajanjem državnega bančništva. V Novi Sloveniji opozarjamo, da je vladno mešetarjenje z odlaganjem prodaje Nove Ljubljanske banke in iskanjem vedno novih izgovorov za to, da se banka ne proda, popolnoma nedopustno in je v veliko škodo naših državljanov, naših davkoplačevalcev. Ker si želimo izboljšati pogoje dela parlamentarnih preiskovalnih komisij, bomo v Novi Sloveniji predlog novele Zakona o bančništvu podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Predlagani zakon vsebuje dve rešitvi, ki ju bomo v Levici podprli. Prvič, izrecno določa, da lahko parlamentarna preiskovalna komisija pridobi podatke, ki imajo oznako bančne tajnosti, in drugič, izrecno določa, da lahko podatke, ki imajo oznako bančne tajnosti, pridobi tudi Računsko sodišče. Ti dve rešitvi absolutno podpiramo. Kar se tiče preiskovalnih komisij, lahko rečem samo to, da imajo komisije na papirju že zdaj dostop do podatkov, res pa je, da so nekatera sodišča to upoštevala, druga pa ne, in zato je prav, da se sprejme to tehnično dopolnilo. Ko govorimo o pooblastilih Računskega sodišča, pa moram opozoriti na to, da koalicija še vedno noče ali si ne upa sprejeti zakona, ki bi omogočil, da Računsko sodišče preišče tudi sanacijo bank v letih 2013 in 2014. Gre za novelo Zakona o Banki Slovenije, ki ga je Vlada vložila 21. aprila letos, koalicija pa ga je že dvakrat umaknila z obravnave na Odboru za finance. Nobena skrivnost ni, da sprejetje tega zakona blokirata Evropska centralna banka in Banka Slovenije, torej tisti ljudje, ki so bili neposredno vpleteni v sanacijo bank. Danes vemo, da so bili rezultati stresnih testov milo rečeno neverodostojni, banke niso bile niti slučajno pred bankrotom, kot še vedno trdi guverner Jazbec. Tega ne potrjujejo samo številni ekonomisti, to je dokazala tudi praksa. Banka Slovenije je recimo decembra 2013 Gorenjski banki uredila dokapitalizacijo, ki pa je ta ni izvedla, ampak je v naslednjih letih kljub temu izboljšala poslovanje in danes posluje brez težav. To je trajalo tako dolgo, dokler Banka Slovenije ni prenehala z zahtevami, da se banka dokapitalizira, ker je pač njeno zahtevo vrgla praksa. Je pa odredila, da je treba banko prodati, in jo bo, kot kaže, kupil srbski tajkun Miodrag Kostić. Koalicija bo sicer skozi proceduro spravila malenkostni popravek Zakona o bančništvu, ampak to je kaplja v morje proti tistemu, česar ni naredila. Ni omogočila, da bi Računsko sodišče preiskalo Banko Slovenije, ni omogočila neodvisne preiskave sanacije bank, kar je obljubila tudi v koalicijski pogodbi, ni preprečila prodaje NKBM in prav tako je Vlada zavrnila pobudo Levice, da se hkrati s privatizacijo NLB ustavi tudi privatizacija Abanke. In ne samo, da Vlada ni izvedla preiskave bančne sanacije, Vlada dejansko ščiti ljudi, ki so bili neposredno vpleteni v sanacijo in lahko ovirajo njeno preiskavo, na čelu s trenutno ministrico za finance Matejo Vraničar Erman. Se pravi pod črto, čeprav Slovenija od Evropske unije ni prejela niti evra finančne pomoči, zdajšnja vlada vodi politiko tako, kot da bi bila pod nadzorom trojke. Mi bomo predlog, ki je pred nami, podprli, na sprejetje drugih zakonov, ki sem jih omenil, se pravi na sprejetje zakona, ki bi omogočil preiskavo sanacije bank, na udejanjanje zaveze iz koalicijske pogodbe, da se uvede neodvisna preiskava bančnega sistema, pa bomo opozarjali. Na to, da se ti zakoni ne sprejmejo zaradi nekega podrejanja tujim centrom moči ali pa domači Banki Slovenije, pa v Levici ne moremo pristati in ne bomo nikoli pristali.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek.
Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Pred nami je predlog spremembe zakonodaje, ki spada v sklop finančne kriminalitete, ki jo skoraj vsak dan obravnavamo s takšnega ali drugačne zornega kota. Rešuje problematiko dostopa do zaupnih bančnih podatkov, ki so bili označeni za bančno tajnost. Največ problemov je imela parlamentarna preiskovalna komisija, ki preiskuje bančno luknjo, kako dostopati do teh podatkov, ovire na različnih sodiščih in ovire s strani drugih institucij. Opozicija je zato večkrat predlagala spremembe zakonov glede Banke Slovenije, Računskega sodišča in dostopa do teh podatkov, vendar to do sedaj ni bilo sprejeto. Preiskovalni komisiji je uspelo, da je te podatke kljub oviram pridobila, in ti podatki so sedaj tu. Zakaj imamo danes tukaj pred sabo ta predlog? Zato ker podatke smo pridobili, so tukaj, predlog mogoče samo malo hitreje naslednjič omogoča dostop do podatkov, tako da so tisti, ki so ovirali tovrstna dejanja, spoznali, da ovir ni več. Kot drugo pa ugotavljamo, da so bili v tem času nekateri podatki uničeni, in to je nepopravljivo. Zdaj je zakon tukaj, v Poslanski skupini nepovezanih poslancev ga podpiramo, vendar nima več takšnega učinka, kot bi ga imel, če bi ga sprejeli na začetku mandata. In mi je žal, da dosedanjih predlogov opozicije niste potrdili. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Dušan Verbič.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, državni sekretar s sodelavko, poslanke in poslanci, lep pozdrav! V Poslanski skupini SMC smo podprli predlog sprememb Zakona o bančništvu z dopolnitvijo tretjega odstavka 126. člena ZBan-2, s katero se bo izrecno določilo, da lahko pod določenimi pogoji do zaupnih bančnih podatkov dostopa tudi parlamentarna preiskovalna komisija. Tako se bodo odpravile dosedanje nejasnosti glede tolmačenja tega člena. Tretji odstavek 126. člena ZBan-2 sicer v 6. točki že sedaj določa, da dolžnost banke glede varovanja zaupnih podatkov ne velja v drugih primerih, ker zakon izrecno določa dolžnost banke glede posredovanja teh zaupnih podatkov posamezni stranki, vendar pa Zakon o parlamentarni preiskavi, ki je zakonska podlaga za delovanje parlamentarne preiskovalne komisije, izrecno te dolžnosti banke ne določa. S predlagano dopolnitvijo 126. člena se nejasnosti glede njegovega tolmačenja odpravijo. Parlamentarna preiskovalna komisija bo lahko dostopala do zaupnih bančnih podatkov, s katerimi razpolaga banka, pri čemer možnost dostopa ne bo absolutna, temveč bo še naprej omejena z Zakonom o parlamentarni preiskavi. Preiskovalne pristojnosti in pooblastila parlamentarne preiskovalne komisije so namreč omejeni z ustavno opredeljenim položajem in pooblastilom Državnega zbora ter glede na mandat preiskovalne komisije, kot izhaja iz akta o odreditvi parlamentarne preiskovalne komisije. Treba je povedati, da smo v zakonodajnem postopku dodali, da se med subjekte, ki pod določenimi pogoji lahko dostopajo do zaupnih bančnih podatkov, uvrsti tudi Računsko sodišče Republike Slovenije. Slednje je namreč po zakonu, ki ureja računsko sodišče, pristojno za revidiranje poslovanja uporabnikov javnih sredstev, med katere zakon uvršča tudi banko, v kateri imata država in lokalna skupnost večinski delež. S predlagano dopolnitvijo se tako odpravi nejasnost glede upravičenosti dostopa zaupnih bančnih podatkov s strani Računskega sodišča Republike Slovenije, s katerimi se le-ta seznani oziroma jih potrebuje v okviru revidiranja poslovanja bank. V 126. členu Zakona o bančništvu je sicer že določeno, da dolžnost banke glede varovanja zaupnih podatkov ne velja tudi v primeru, kjer zakon izrecno določa dolžnost banke glede posredovanja teh zaupnih podatkov posamezni stranki. Vendar podobno kot v primeru parlamentarne preiskovalne komisije zakon, ki ureja računsko sodišče, te dolžnosti banke izrecno ne določa. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Stranke modernega centra podprla predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani državni sekretar, kolegice, kolegi! Pred nami je predlog spremembe in dopolnitve Zakona o bančništvu. Uvodoma je treba povedati, da je Slovenska demokratska stranka trikrat v tem mandatu in vsaj enkrat v prejšnjem mandatu že predlagala podobno spremembo zakona, in sicer ključ zaradi razlogov, da je Slovenija že drugič sanirala bančni sistem na račun davkoplačevalcev, to pomeni edina država od tranzicijskih držav Evrope. Treba je poudariti, da bi bilo treba takšno spremembo sprejeti bistveno prej, kajti vsi vemo, da ima preiskovalna komisija, ki se ukvarja z zlorabami v bančnem sistemu v Sloveniji, veliko težav s pridobivanjem dokumentacije. V Slovenski demokratski stranki, kot smo že uvodoma povedali, smo že vsaj trikrat predlagali to spremembo zakona, vendar je bila vedno s strani koalicije zavrnjena. Po eni strani na nek način pozdravljamo to odločitev, da se je Vlada končno odločila, da gre v to spremembo in dopolnitev, da se bo s tem olajšalo delo preiskovalni komisiji, vendar smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da bi bila tukaj potrebna širša opredelitev, kdo lahko razpolaga s to dokumentacijo. Zato smo tudi v samo proceduro vložili amandma, ki poleg preiskovalne komisije omogoča dostop do dokumentov tudi Državnemu zboru in vsem delovnim telesom Državnega zbora. Prepričani smo, da je potrebno, da se tudi poslanke in poslanci lahko seznanimo z vsemi podatki o bankah, kajti rdeča nit, ki jo sledimo v Slovenski demokratski stranki, je predvsem to, da bi bilo v primeru, da je bila banka sanirana z davkoplačevalskim denarjem, nujno potrebno, da tudi državljanke in državljani Republike Slovenije vedo, zakaj je bil ta denar porabljen, predvsem pa da državljani in državljanke Republike Slovenije pridejo do tega, kdo je odgovoren za nastalo luknjo. V Slovenski demokratski stranki ne bomo nasprotovali predlaganemu zakonu, prepričani smo, da je korak pravilen. Obžalujemo, da je Vlada to naredila, vsaj po našem mnenju, 3 leta prepozno, kajti morala bi narediti to na začetku mandata. Še enkrat ponavljam, preiskovalna komisija je imela ogromno težav s pridobivanjem podatkov in vsi vemo, da je tukaj časovna komponenta pri odkrivanju zlorab in kaznivih dejanj zelo pomemben dejavnik. Torej, zamudili smo približno 3 leta na račun vlade Mira Cerarja in te koalicije, kajti Slovenska demokratska stranka je že na začetku tega mandata predlagala korake sprememb v tej smeri, kot se je sedaj odločila Vlada Republike Slovenije. Pričakujem pa od koalicije, da še enkrat premisli v zvezi z vloženim amandmajem, ki smo ga vložili v Slovenski demokratski stranki, da bi imela poleg preiskovalne komisije dostop do teh dokumentov tudi delovna telesa Državnega zbora in ne nazadnje tudi, da bi se o teh dokumentih lahko razpravljalo na plenarni seji Državnega zbora.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, lepo pozdravljeni! Novelo Zakona o bančništvu bomo v Poslanski skupini Desus tako kot smo jo na delovnem telesu seveda tudi na plenarni seji soglasno podprli. Naša preiskovalna komisija, državnozborska, ki ugotavlja zlorabe v slovenskem bančnem sistemu, že nekaj časa opozarja na težave, ki jih ima pri pridobivanju zaupnih bančnih podatkov. V Desusu menimo, da komisija, četudi je ne vodijo predstavniki Desusa, zelo dobro, zelo korektno opravlja svoje delo, in želimo, da je to delo še učinkovitejše, še hitrejše in še bolj nemoteno prav s spremembo tega zakona, da bodo zaupni bančni podatki še hitreje in še lažje na voljo. Sicer že sedanje besedilo spreminjajočega se 126. člena Zakona o bančništvu dopušča dostop do zaupnih podatkov tudi parlamentarni preiskovalni komisiji, a vendar v praksi prihaja do različnih interpretacij, različnih tolmačenj tega člena in s tem povezane neenotnosti glede sodne prakse. Zato bo sedaj, prepričani smo v to, bolj odločno, da se med izjeme do varovanja dolžnosti zaupnih podatkov izrecno da tudi primer, ko te podatke pisno zahteva preiskovalna komisija, kadar v skladu z zakonom izvaja svojo za to določeno preiskavo. Ob tem pa je seveda treba povedati tudi to, da možnost dostopa do teh podatkov ne bo absolutna, saj bo še naprej omejena z Zakonom o parlamentarni preiskavi, in prav je tako. Pristojnost in pooblastila parlamentarne preiskovalne komisije so namreč omejeni z z ustavo opredeljenim položajem in pooblastili Državnega zbora ter glede na mandat preiskovalne komisije, kot izhaja iz Akta o odreditvi parlamentarne preiskave. V Desusu se nam zdi prav tudi to, da se med subjekte, ki pod določenimi pogoji lahko dostopajo do zaupnih bančnih podatkov, sedaj uvršča tudi Računsko sodišče. To je namreč po zakonu, ki ureja njegovo delovanje, pristojno za revidiranje poslovanja uporabnikov javnih sredstev, med katere zakon uvršča tudi banko, v kateri ima država ali pa lokalna skupnost svoj večinski delež. Zaradi ocene, da bi se lahko tudi Računsko sodišče soočilo s podobno težavo pri dostopu do nujno potrebnih podatkov oziroma informacij, ki jih potrebuje za izvedbo samega dela, torej revizije, smo odpravili tudi to nejasnost. V jeseni pričakujemo na dnevnem redu tudi spremembo Zakona o Banki Slovenije, kjer bomo, prepričani bodite v to, opredelili tudi, da bo omogočeno nemoteno izvajanje gledanja pod prste, nemoteno izvajanje revizij tudi Računskemu sodišču v Banki Slovenije, pa naj si misli o tem kdo v tujini ali doma, karkoli si hoče. Iskreno se veselim obravnave tega zakona, ampak to je že zgodba za toplo, če že ne vročo jesen. Da ne bom preveč zašel, v sled naštetega, kar zadeva spremembe ZBan-2, bomo v Poslanski skupini Desus predlog spremembe tega zakona, kot rečeno, soglasno podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 13. 7. 2017. V razpravo dajem 3. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! Podpiram rešitev, ki jo je Vlada pripravila, in sicer da bodo lahko tudi nekatere druge inštitucije, tudi preiskovalna komisija Državnega zbora, dobile določene podatke od banke, ki jih potrebujejo. Za kaj pravzaprav gre pri vsej zadevi? V bistvu gre za davčno tajnost. Slovenska demokratska stranka predlaga, da teh podatkov ne dobi samo preiskovalna komisija, ampak da dobijo te podatke tudi druge komisije in da jih dobi seveda tudi Državni zbor. Zakaj je temu tako? To je prvi del amandmaja, drugi del amandmaja se pa nanaša seveda na tiste banke, ki so enostavno šle v stečaj. V bistvu izhaja vsa zadeva iz enega stavka na začetku vladnega gradiva, ki pravi, da bančno poslovanje »temelji na zaupanju«, v oklepaju, »zaupanju banke, da bo kreditojemalec vrnil sposojeni denar; zaupanju kreditojemalca, da bo banka z njegovimi podatki ravnala skrbno in bo spoštovala njihovo zaupnost«. Se pravi, da bo s podatki kreditojemalca, tistega, ki bo dejansko vzel kredit, ravnala skrbno in zaupno. Ob tem, da bo ta vrnil kredit. To je vse lepo in prav. Verjetno to piše v vsakem učbeniku o finančnem poslovanju, bančnem poslovanju in tako naprej. Težava pri zaupanju nastane takrat, ko kreditojemalec ne vrne denarja in ne vrne kredita banki in banka ne dobi tega nazaj. Ali je ta banka še dolžna varovati bančno tajnost in ali dejansko potem ta odnos še temelji na zaupanju, če se sumi, če se ve in tako naprej, da je v bistvu nek kreditojemalec namerno in zavestno vzel kredit pravzaprav zato, da ga bo porabil in ga potem ne bo vrnil? Tukaj je seveda celotna zgodba. In zaradi tega, ker ta kreditojemalec – pa ni samo eden, ampak jih je več – ne vrne denarja, pride banka v situacijo, ne bom zdaj nekega učenega finančnega izraza uporabil, ampak takega, ki že temelji na zgodovini, pride banka v bankrot. To je, lahko rečemo, stečaj, bančni stečaj, poslovni stečaj in tako naprej – enostavno bankrot. V 19. stoletju – vsaj tako je v nekaterih romanih francoskih književnikov napisano, da takrat – so si dali bankirji kroglo v glavo. Balzac je o tem pisal. Danes je seveda situacija malo drugačna. Danes je malo drugačna, ker takrat, ko banka pride v bankrot, in tako je prišla Nova Ljubljanska banka in NKBM in še nekatere druge banke, je pred bankrot stopila država. Kdo pa je zdaj ta država in kako je stopila ta država? Seveda Vlada, Banka Slovenije in tako naprej, na način, da je uporabila davkoplačevalski denar. In tukaj se zdaj postavlja vprašanje zaupnosti med kreditojemalcem in kreditodajalcem, še posebej, če ta kreditojemalec zavestno ni vrnil denarja in je zavestno vzel to posojilo in tako naprej. Ga ni. Mi ga še vedno ščitimo do določene mere. Pač predlog SDS je, da se pa ne bi več tako ščitil, da bi imele tiste osebe, ki so bile izvoljene s strani državljanov in državljank, katerih denar je bil uporabljen za to, da ta banka ni šla v bankrot, pravico vedeti. Pravico vedeti, kako je šla ali pa kako bi šla banka v bankrot, če ne bi uporabili njihovega denarja. Zadeva je zelo enostavna in zaradi tega Slovenska demokratska stranka meni in predlaga ta amandma, da če že ne drugi, imamo vsaj poslanci in poslanke, ki smo izvoljeni od tistih, ki so dali denar za to, da banka ne bi šla v bankrot, pravico vedeti, kaj je banka delala s tem denarjem, kako je delala s tem denarjem, ali je delovala skrbno, kako je z dokumenti in tako naprej in tako naprej. Ampak tukaj, kot razumem, glede tega v koaliciji ni soglasja ali pa koalicija v bistvu temu nasprotuje in reče, dobro, samo preiskovalna komisija, ki ima posebne naloge, da bo preiskala vse te zadeve, bo lahko zdaj dobila te podatke. Ne pa tudi Državni zbor, ne pa tudi ostali poslanke in poslanci in tako naprej in tako naprej. Pa zakaj ne? Koga ščitite? Koga ščitite?! Vlada, koga ščitite? Banke bi šle v bankrot, če se ne bi uporabil denar davkoplačevalcev. In zakaj zdaj nimajo vsaj poslanci, ki so bili izvoljeni s strani teh davkoplačevalcev, pravice vedeti, zakaj, kako in tako naprej. Gre tukaj za kakšno bančno tajnost? Halo?! Kakšno bančno tajnost? Nekdo je nekoga okrog prinesel, prelisičil, če želite. In zdaj Vlada ščiti tistega, da pa ne more vsem dati teh podatkov. Poglejte, tukaj nekaj ni v redu, tukaj nekaj ne gre čisto človeško, moralno, etično, kakor hočete, SMC, vi se na to ozirate, ampak tukaj nekaj enostavno ne gre skupaj. Zadeve so enostavne. Pustimo mi zdaj vse direktive in tako naprej, zadeve so človeške, razumljive, razumljive ljudem. In tukaj mi predlagamo, da se ta amandma dejansko sprejme. Nobene škode ne bo. In nobene škode ne bo, če bodo davkoplačevalci imeli pravico vedeti tudi za tiste banke, ki so šle pa morda, kljub temu da so dobile denar davkoplačevalcev, dobile denar volivk in volivcev, v stečaj. Imamo tudi take banke, ki so šle stečaj, ali pa v bankrot, če želite ta lepši izraz. Šle so v stečaj, čeprav smo davkoplačevalci v njih vložili nekaj 100 milijonov. Pri nas se seveda zdaj rešujejo te zadeve, če želite zgodovinsko gledano, v 21. stoletju drugače kot so se v 19. stoletju. V 19. je nekdo prevzel odgovornost, tako piše v romanih. V 21. imamo pa direktive pa Evropsko centralno banko pa ta predpis pa tisti predpis pa tako naprej, ampak zadeve so popolnoma enostavne. Mislim, da bi tukaj dejansko morali sprejeti odločitev in sprejeti tudi amandma Slovenske demokratske stranke, da imajo, če že ne drugi, vsaj poslanci in poslanke, ki smo izvoljeni s strani državljank in državljanov, ki so poplačali te banke zato, da niso šle v bankrot, pravico vedeti, kaj so dejansko delale. In tukaj je seveda zdaj – veste, ko govorite tudi v tem gradivu o interesu varovanja tajnih podatkov, trči ob javni interes, tako piše, v tem primeru varovanje podatkov trči ob javni interes. Kje pa piše, da je javni interes bančna tajnost? Javni interes je, da ljudje, ki so dali denar za banke, zato da niso šle v bankrot, dobijo te informacije. To je javni interes. Obrnjeno! Tako da glejte, jaz ne bom zdaj govoril, kaj vse se je dogajalo v preteklih letih na tem bančnem področju, ampak imamo javni interes, da ljudje to vedo. Mislim, da je to pravično, pravilno, tudi zato, da se ve, za kaj je šel ta denar, komu je šel ta denar, in da se enostavno te zadeve, kot tukaj v gradivu piše, ne ponovijo več. Da se ne ponovijo več. Da se bankroti na podlagi goljufij ne ponavljajo v tej državi. Zaradi tega bom jaz seveda tudi podprl predlog oziroma amandma Slovenske demokratske stranke in mislim, da je, če ne drugega, razumljiv, logičen, pravičen, moralen, etičen, karkoli želite še zraven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Luka Mesec.
Hvala za besedo. Z Andrejem Šircljem se popolnoma strinjam v oceni, da je ta vlada in koalicija naredila bistveno premalo, da bi se preiskalo, kaj vse je šlo narobe v sanaciji bančnega sistema in kaj vse je šlo narobe v sami bančni in finančni krizi, ki jo je Slovenija doživela. To je v bistvu prva pokrizna vlada, kriza se je pri nas na tak ali drugačen način vlekla nekje do zadnje četrtine leta 2013. In vi kot prva pokrizna vlada nosite to odgovornost, da bi morali to preiskati, razčistiti in odgovorne pripeljati pred sodišča, pred organe in državljane. Še enkrat bom ponovil stvari, ki ste jih obljubili, pa jih niste naredili. V koalicijskem sporazumu je na zelo izpostavljenem mestu zapisano, da boste pripravili zakon o sistemski preiskavi projektov državnega pomena. Ta zakon ste na začetku mandata celo pripeljali v Državni zbor. Mi smo ga podprli v Združeni levici, čeprav je bil narejen čudno, ampak smo rekli, dobro, bomo v drugem branju skupaj popravili ta zakon, ga postavili na noge, zato da bo lahko preiskava začela delovati. Zdaj je že predvolilno leto in tega zakona ni nikjer oziroma ga je minister Klemenčič umaknil in smo ga dobili še enkrat pred nekaj tedni v praktično identični obliki, kot je bil na začetku mandata. To je nesprejemljivo in ne vem, zakaj niste pripravljeni te koalicijske zaveze uresničiti. Druga stvar, ki nas moti, je, da ta koalicija ščiti Banko Slovenije, guvernerja Jazbeca in s tem posredno vse, kar se je v tej sanaciji dogajalo. Ocena, da je Slovenija sanacijo bank preplačala za 1,5 milijarde evrov, ni samo ocena nekaterih ekonomistov. To je povsem utemeljena domneva, ki jo kažejo vse primerjave z drugimi evropskimi državami. V Španiji je bila razlika med stresnima testoma, ki sta bila napravljena od spodaj navzgor in obratno, zanemarljiva. Pri nas je bila ta razlika kar 1,5 milijarde evrov in Banka Slovenije se je odločila, da bo upoštevala dražji test. Po čigavem navodilu, s kakšnimi vzgibi in kdo je s tem profitiral, ne vemo. Vemo pa, da smo bili državljanke in državljani oškodovani za 1,5 milijarde sredstev, in si lahko predstavljate, kaj vse bi lahko v tej državi s tem denarjem naredili. Če se dotaknem amandmajev tega zakona. Kot rečeno, mi bomo ta zakon podprli in močno podpiramo obe rešitvi, ki sta v njem zapisani. Se pravi, podpiramo, da lahko preiskovalne komisije v parlamentu pridobijo podatke, ki imajo oznako tajnosti, in tudi podpiramo, da Računsko sodišče lahko pridobi podatke, ki imajo oznako bančne tajnosti. Amandma Slovenske demokratske stranke to zadevo širi, in sicer na način, da bi lahko te podatke pridobil katerikoli odbor ali komisija v Državnem zboru, če je banka prejela državno pomoč, in da varovanje podatkov ni potrebno, če je banka prenehala obstajali ali če je najmanj 10 let pred prenehanjem prejela državno pomoč. S tem pa se ne strinjamo, in sicer iz dveh razlogov. Po eni strani je formulacija preširoka, ker to pomeni, da bi bil v bistvu dostop do podatkov, ki lahko služijo političnemu, osebnemu in takšnemu in drugačnemu obračunavanju, tudi če za to ni utemeljenih razlogov, preveč odprt. Namreč, katerakoli komisija v Državnem zboru bi lahko te podatke dobila in z njimi ravnala na kakršenkoli način, ker v to definicijo, ki ste jo zapisali, praktično padejo vse banke. Po drugi strani je pa preozek, ker se dotika samo bank, ki so prejele državno pomoč. Tukaj mislim, da če se pogovarjamo o tem, je treba vse banke obravnavati z enakimi vatli, ampak preiskovati jih fokusirano, torej naj se s tem ukvarja Računsko sodišče in naj se s tem ukvarjajo preiskovalne komisije v Državnem zboru, ki morajo s pridobljenimi podatki ravnati odgovorno. Glede na to, da zakon po naši oceni na ustrezen način tema dvema kriterijema zadostuje, ga bomo podprli, ne moremo pa podpreti amandmaja.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dušan Verbič.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Moram priznati, da mi je v veselje biti na koncu razpravljavcev, kajti spoštovani kolegi so pred mano postavili nekaj razmišljanj ali tez in ne morem, da ne bi takoj v tem kontekstu tudi začel. Ampak kljub vsemu uvodoma povem, da govorim kot poslanec v svojem imenu in predlog Poslanske skupine SDS gladko zavračam. Bom pa v nadaljevanju povedal, zakaj. Glede na spoštovanega kolega, ki je govoril o, če temu tako rečem, zaupanju, v bistvu mislim, da v neki smeri podobno razmišljamo, vendar se fokusiramo popolnoma v drugo smer, kajti zaupanje – če se dotikamo finančne institucije, v tem primeru banke, je preprosto treba vedeti to, kar je že obrabljena floskula, da za bančni sistem velja, da je denar plaha ptica – in bistvo, ko se dotikamo besede zaupanje v tem segmentu banke, pomeni predvsem tisti denar, ki predstavlja osnovno sploh, da banka deluje ali da sploh ima svoje procese. In to se govori o prihrankih, to se govori o depozitih, se pravi tovrstna sredstva, na podlagi katerih je potem ta drugi del dejavnosti, ki je primarni in ki je v neki smeri tudi dobičkonosen. Se pravi, poleg ostalih bančnih storitev so še ta tako imenovana kreditna razmerja. Zaradi tega je to zaupanje, vsaj jaz tako razumem iz vladnih gradiv, predvsem v tem kontekstu, ja zaupanje, kar se tiče podatkov, vendar velja tako, kot če ima, upam, da ne bom narobe razumljen, podredno vlogo. Kajti bistvo zaupanja je, da imaš stabilno finančno bančno poslovanje. Tisto, kar v neki smeri moram povedati, ker sem bil izzvan, je to, da si v tovrstnih političnih retorikah predpostavljam, da ko se dotikamo nekih argumentov za in proti, je prav, da poznamo vsaj osnove Obligacijskega zakonika. Kajti Obligacijski zakonik zelo jasno govori posojilna in kreditna pogodba. Zakaj se v politični retoriki to kar stalno zlorablja? Bom šel v primer. Pridem v banko in zaprosim za 10 milijard kredita in se vodstvo ali tisti, ki odloča o kreditnem razmerju, odloči, da mi ga odobri brez zavarovanja. Ne morete potem meni reči, da sem jaz glavni krivec zaradi tega, ker nisem vrnil kredita. Predvsem zaradi tega, ker ima tisti, ki odobri, tisti, ki nakaže denar, vse vzvode, da preceni pred odobritvijo, ali sem kreditno sposoben, ali dam neko zadevo za zavarovanje, ki je ekvivalent glede na znesek, ki ga dobim. Zato se moram tukaj zelo jasno postaviti na tem stališču, ker že dobri dve leti s tega mesta odločno govorim, da je odgovornost za 5-milijardno bančno luknjo v prvi vrsti na strani uprav in nadzornih svetov, odvisno od višine posojila. Kajti oni so tisti, kot smo že dostikrat rekli, ne samo načelo dobrega gospodarja, tudi zlasti načelo skrbnosti strokovnjaka velja za ta mesta posameznikov, ki opravljajo ta dela in naloge. Oni imajo vrsto pravil, ki jih tudi sami sprejemajo, in so zavezani držati se lastnih pravil. Da ne govorim potem tukaj še pravil regulatorja banke, da ne govorim v tem primeru tudi evropskih centralnih bank in vseh mogočih direktiv. Ogromno tovrstnih pravil, predpisov je, ki se jih morajo držati tisti, ki jim je zaupano vodenje ali upravljanje bank. In jaz kot stranka – težko je potem reči, da sem zlorabil. Je v nadaljevanju tudi ta opcija, prav gotovo, če sem zlorabil tako, da sem dal neke napačne podatke, če sem zavajal odločevalca s popolnoma drugimi informacijami. Zaradi tega pravim, če se vrnem potem na sam amandma, zakaj je v neki smeri prvi del vloženega amandmaja zame osebno nesprejemljiv. Predvsem zaradi tega, ker bančna preiskovalna komisija ocenjuje in ugotavlja politično odgovornost, in za nas kot poslance je pomembno, da smo, če smo člani bančne parlamentarne preiskovalne komisije, zavezani tudi k tako imenovani tajnosti, zavezani molčečnosti. Če se pa pogovarjamo tukaj o Državnem zboru ali o matičnih odborih, potem to pomeni, da so določeni podatki, informacije, listinske, kakorkoli že, ki bi se jih na tak ali drugačen način iz take pravne podlage pridobilo, resnično vsi javni. In tukaj smo zavezani v končni fazi ravno zaradi stabilnosti finančnega sistema skrbeti, da poslovnim bankam resnično v polnem obsegu omogočamo njihovo normalno poslovanje na trgu, kjer, tako kot rečeno, zelo jasno dobesedno poslujejo izključno na podlagi zaupanja, in za verjetnost, da so tako imenovani depoziti ali vložena denarna sredstva varno shranjena. Seveda potem podredno tudi podatki. Nekaj besed, zakaj je bil ta predlog koalicije. Moram priznati, da se zahvaljujem za široko razumevanje, predvsem zaradi tega, ker ne samo da parlamentarni preiskovalni komisiji omogočamo vse vzvode, da resnično zelo hitro pridobi podatke glede na to, da je tudi izvršilna veja oblasti tej naši komisiji kar onemogočala marsikatero hitrejšo aktivnost [[…]]Res je, da smo mogoče malce prepozni, ampak saj veste, človek ima tudi pred očmi, da imamo organe pregona, policijo, tožilstvo, sodno vejo oblasti, in vseeno si marsikdaj misli, saj ni treba z nekimi neposrednimi zakonskimi podlagami določati, da se kaj bistveno premakne. Dejstvo je, da se je ugotovilo, da če se resnično želijo učinkovito ugotavljati tovrstne zlorabe, to potrebujemo. Sam moram priznati, da sem kritičen in se strinjam s kolegom, da moja vlada ni ne vem kako zelo aktivna na tem področju, in tukaj delim, recimo temu, nekaj razočaranja, kajti pričakovanja pri odkrivanju tako imenovanih odstopanj pri bančni luknji so bila večja. Moram se dotakniti še enega od uvodničarjev, ki pravi, da je to politični prestiž. Mislim, da se je malce zmotil, kajti politični prestiž je bil pri določitvi ali sestavi bančne preiskovalne komisije, ko se je ustanavljala. Spominjamo se lahko, ker je bilo res veliko govora in precej časa porabljenega za to, kdo bo predsednik bančne preiskovalne komisije. Takrat je politični prestiž. Danes se o tem ne bi pogovarjal, če se pogovarjamo o vsebini amandmajev, za katero je potrebno, da se dopolni predvsem zaradi tega, da je večja učinkovitost in da se hitreje pride do tistih rezultatov, ki jih vsi pričakujemo. Še nekaj besed, kar se tiče Računskega sodišča. Moram priznati, da sem zelo vesel, da je tudi tukaj prišlo do kar širšega konsenza, kajti tako Ljubljanska banka kot tudi ostale banke, ki so v državni lasti, so dobesedno pod tistim sistemom, kjer ima Računsko sodišče možnost, da vpogleda v njihovo poslovanje. Tisti, ki malce spremljate tovrstne posle – bili smo kar malce razočarani, da vodstvo Nove Ljubljanske banke ni omogočilo Računskemu sodišču na vpogled vseh listin. Morda zavestno, morda jih pa preprosto niso imeli, ker so jih lahko tudi uničili. Ampak bistvo je, da se ugotovi, da če listin ni, to pomeni, da je res končno treba narediti bistveni premik tudi na področju organov pregona. Kajti če poslovnih listin ni, to pomeni neposredno določbo Kazenskega zakonika, zakaj poslovnih listin ni – ker so se preprosto uničile. Če se sklicujejo na izgubo, to preprosto ne šteje. Zaradi tega se vrnem še na ta del Računskega sodišča. Prav je, da se to tudi uzakoni, se pa tudi sam zelo strinjam, da bi bilo dobro, da se Računsko sodišče tako ali drugače vzpostavi tudi v sistem centralne banke. Ampak to so aktivnosti, ki so najverjetneje tudi pred nami in bo to velik izziv ne samo za zakonodajni organ, najverjetneje tudi za izvršilno vejo oblasti. Če zaključim, prav je, da smo nekako prišli do spremembe Zakona o bančništvu. Predvsem v tem, da bančni parlamentarni preiskovalni komisiji resnično omogočimo, čeprav malce pozno, dobre pogoje predvsem s tem, da se tudi s strani izvršilne veje oblasti ne bo več oviralo pri pridobitvi posameznih dokumentov. Mislim pa, da je zaveza vseh nas tukaj, da resnično aktivno delujemo in pomagamo z različnimi pristopi, da bančna preiskovalna komisija opravi svoje delo v tem mandatu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj ima repliko.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Repliciral bom kolegu Dušanu Verbiču. Sem tisti, ki ga je on imenoval, ki je govoril o zaupanju, sem se zdaj kar sam javil. Res je, da je zaupanje pomembno za bančni sistem. Ampak če zaupanja ni več, ker ga je nekdo enostavno prekinil, potem ga najbrž ni na obeh straneh. Pri tistemu, ki je dal denar, da sploh lahko deluje, še toliko več. Sami ste omenili, da so to depozitarji. Kdo pa so depozitarji? To so največkrat fizične osebe, da tako rečem, oziroma državljani in državljanke. In toliko bolj so seveda zaradi tega, ker je bil njihov denar uporabljen za neke kredite. Vsi vemo, kako dejansko poteka bančno poslovanje, na osnovi depozitov se da določen odstotek denarja za kredite, ima se pa likvidnostna rezerva in tako naprej. In potem iz teh depozitov so nastali krediti, ki niso bili vrnjeni. Tukaj je moralno, bom rekel, bančno poslovanje še bolj na tnalu, ker je to denar teh fizičnih oseb, ki je bil zafrčkan. In potem so ga morali še enkrat dati kot davkoplačevalci. Zaradi tega je še bolj upravičeno, da v Državnem zboru, kjer sedimo predstavniki teh depozitarjev in teh ljudi, dobimo te podatke. Gospod Verbič, naj vas ne skrbi glede tajnosti. Katerakoli seja v Državnem zboru je lahko tajna. To ni samo preiskovalna komisija. To je lahko ta seja, to je lahko komisija, to je lahko katerikoli odbor. In ta argument, da se to ne da, ker bi pa potem postalo vse javno in v časopisih, enostavno, gospod Verbič, to ne zdrži. Vse je lahko tukaj tajno. Zdajle lahko zapremo sejo za javnost, če bomo govorili o tajnih podatkih. Ta amandma ne odpira te javnosti v smislu, da se bodo pa zdaj na javnih sejah imena in priimki in tako naprej govorili. To vemo, da ne gre tako v pogledu depozitarjev in tako naprej, vsaka seja je lahko tajna. Mislim, kakorkoli že, da je ta, amandma upravičen, tudi zaradi razlogov, ki sem jih dejansko povedal prej, in zdaj sem jih samo na kratko povzel.
Replike na repliko ni. Bom pa dal še en krog, ker vidim, da je več takih, ki bi radi razpravljali. Prosim, če se prijavite. Gospod Janko Veber, imate besedo, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! V okviru razprave amandmaja k 3. členu, ki ga je pripravila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, bi želel predvsem izpostaviti izjemno pomembno dejstvo, ki se je zgodilo pravzaprav na seji matičnega delovnega telesa, in to je amandma, s katerim smo omogočili dostop Računskemu sodišču do vseh podatkov, ki jih potrebuje, kadar gre za sanacijo bančnega sistema z javnimi sredstvi. Mislim, da je to tisti zelo pomemben korak, če bo ta zakon sprejet, v kar ne dvomim, ker je podpora zagotovljena, vsaj v teh stališčih poslanskih skupin do sedaj. Poročilo Računskega sodišča je v zelo veliko pomoč Državnemu zboru in tudi preiskovalni komisiji, ki je sestavni del tega zakona, da lahko nemoteno dostopa ali pa bistveno bolj poenostavljeno dostopa do teh podatkov, kot smo to imeli možnost do sedaj. Prepričan sem, da bo Državni zbor kot politični organ zaradi tega, ker bo Računsko sodišče kot vrhovni revizor v Republiki Sloveniji pripravilo ustrezen pregled [[…]]Če se samo ne bo za to odločilo, imamo poslanke in poslanci možnost, da to predlagamo Računskemu sodišču, in seveda se potem tudi odloči za tak pregled, če se že samo ne bo odločilo. To gradivo je zelo dobra podlaga potem ne samo za delo preiskovalne komisije, ampak poročilo Računskega sodišča zagotovo lahko obravnavajo tudi druga delovna telesa. Tukaj mislim, da smo pravzaprav res dosegli tisti učinek, da lahko kot politika potem tudi dobimo čim kvalitetnejše podatke zato, da analiziramo stanje v vzrokih za javno dokapitalizacijo bank. Kljub vsemu je Državni zbor politični organ, in če imamo podatke Računskega sodišča, so zagotovo tudi naše politične odločitve bistveno kvalitetnejše in bistveno bolj racionalne, če temeljijo na podlagi ugotovitev Računskega sodišča. Prepričan sem, da bodo potem lahko tudi mnoga delovna telesa, če bodo ugotovila recimo, da so ti ukrepi, ki so bili uvedeni recimo v bančnem sistemu, posledično prenesli tudi posledice pri socialnem položaju ljudi – to zagotovo lahko obravnava tudi odbor, ki je pristojen za socialni položaj ljudi. Tako vidim ves ta proces, ki bi lahko potekal. Ključno se mi resnično zdi to, da omogočamo Računskemu sodišču, da dobi možnost na podlagi pisne zahteve, kot je zapisano, da opravi pregled, in s tem zaokrožimo nekako naše skupne pristojnosti, ki jih imamo. Ne nazadnje Računsko sodišče poroča Državnemu zboru, in to je tisto, kar je pri vsem tem postopku ključno. S tem se tudi izognemo vsem morebitnim očitkom ali zapletom, ki se kažejo v razpravah pri tem amandmaju, ali je nekaj mišljeno, da se lahko uporablja na način, da se razkrivajo določeni podatki ali ne. To je vedno ena od dilem, s katerimi se srečujemo, tudi pri tem amandmaju je ta dilema izpostavljena. Ko dobiš poročilo Računskega sodišča, so seveda tudi zelo jasno navedeni pogoji za dostopnost do teh podatkov in te mora potem spoštovati tudi drugo delovno telo, ki hoče to gradivo obravnavati. Mislim, da je sedanja rešitev ali pa pravzaprav dopolnitev, ki se je zgodila na odboru, izjemno kvalitetna, in sem prepričan, da nam bo vsem omogočala na povsem nesporen način dostop do tega gradiva in seveda tudi ustrezno obravnavo potem ne samo na preiskovalni komisiji, ampak tudi na ostalih delovnih telesih, ki bodo videla in zaznala interes zaradi ugotovitev recimo Računskega sodišča.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Kolegice, kolegi! Kar smo že uvodoma napovedali tudi pri stališču, jaz sem prepričan, da je ta razprava danes nujna, je potrebna, in s tem, kar zagovarjajo, ne vem, vsaj spoštovani kolega poslanec Stranke modernega centra, kolega Verbič, se ne morem strinjati. Že kolega Šircelj je pri repliki jasno povedal, da določene zadeve, s katerimi poskuša koalicija opravičiti to, da ne bo podprla našega predlaganega amandmaja, ne držijo. Osebno sem mnenja, da bi bilo treba narediti pri tej dopolnitvi Zakona o bančništvu še korak dalje, korak dalje, kot ga predlaga Slovenska demokratska stranka, in sicer ne samo preiskovalna komisija, ampak tudi delovna telesa Državnega zbora in pa ne nazadnje tudi kot plenarna seja. Res ne vem, česa se koalicija oziroma česa se Vlada tukaj boji. Glejte, sistem je isti. Z zaupnimi informacijami moramo ravnati enako, ali se z njimi seznanimo na preiskovalni komisiji ali se seznanimo na odboru ali se seznanimo na plenarni seji. Okej, pomembno je, da se je naredil korak naprej, da bo vsaj preiskovalna komisija lahko prišla hitreje do zahtevanih dokumentov, kajti tukaj sem mnenja, da je časovna komponenta pomembna. Časovna komponenta pa ne igra v prid preiskovalne komisije, ampak igra v prid predvsem tistih, ki so verjetno zlorabili slovenski bančni sistem. Prepričan sem, da je bilo kar precej zlorab v slovenskem bančnem sistemu, ne nazadnje več kot 5 milijard na dokapitalizacijo s strani davkoplačevalcev, to jasno tudi govori. Osebno bom jaz podprl ta predlog našega amandmaja. Na drugi strani, ko govori kolega Verbič tudi o zaupanju, pa poglejte, tukaj notri je tudi sistem, ko gre banka v stečaj. Takrat, ko je banka v stečaju ali pa v likvidaciji, mislim, da ne moremo govoriti o nekem zaupanju v sam sistem. Prepričan sem, da je korak in amandma, ki je predlagan s strani Slovenske demokratske stranke, korak v pravo smer. Je pa tudi korak, ki ne ogrozi zaupnosti podatkov, ne ogrozi bančnega sistema. Prepričan sem, da bi se poslanci in poslanke morali seznaniti s temi informacijami in jih dobiti čim hitreje. Še enkrat obžalujem, da, kljub temu da je Slovenska demokratska stranka že trikrat v tem mandatu predlagala takšen predlog spremembe zakona, ta s strani koalicije ni bil podprt še v prejšnjem mandatu, in ne nazadnje je preiskovalna komisija imela veliko težav pri pridobivanju dokumentov.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa še enkrat. Če začnem kar na koncu tega, kar je moj spoštovani predhodnik komentiral. Jaz sem potegnil podatke, da je rekel, trikrat v tem mandatu. Dejstvo je, da ste vložili v parlamentarni postopek decembra 2013, to se pravi pred našim mandatom, potem pa februarja 2015 ter decembra 2016. Ne bom se spuščal v ta dialog, kar se tiče varstva podatkov in podobno, kajti moram priznati, da se deloma strinjam s kolegoma, ki se ju je to dotaknilo, vendar sem kljub vsemu bistveno bolj na naslednjem stališču. Če pogledamo pristojnost tako Zakona o parlamentarni preiskavi kot tudi sam sklep, zelo jasno piše, da parlamentarna preiskovalna komisija z namenom izvajanja preiskovalnih dejanj zahteva predložitev zaupnih podatkov o komitentih bank, če je to potrebno za uresničitev ciljev parlamentarne preiskovalne komisije. V tem kontekstu se v neki smeri preprosto ne strinjam, da ima Državni zbor ali katerokoli drugo telo možnost tovrstne podatke dobiti. Saj zato smo ustanovili v Državnem zboru specialno parlamentarno preiskovalno komisijo, da ima res možnost dobiti praktično vse podatke. V tem kontekstu sem predhodno tudi razpravljal, vezano na zaupnost in podobno. Dolžan sem še eno zadevo, ki je bila tudi potem v razpravi malce dotaknjena. Odgovorni lastnik, ki postavi upravo in nadzorni svet, tudi pričakuje, zahteva, kakorkoli, ukrep banke, da če se zgodi, da uprava banke zlorablja pri odobravanju posojil in odobrava komitentom brez zavarovanj, brez kakršnekoli možnosti, da se te terjatve ne vrnejo. Zato ima uprava možnost in se običajno tudi vedno to dogaja, da vlaga odškodninske tožbe zoper tiste osebe, ki preprosto iz tako imenovanega obligacijskega razmerja niso vrnile tistega, kar so prejele. Se pravi, je veliko teh institucij, zaradi tega ne vidim tukaj te tako imenovane povezave s politično možnostjo, da se vse vidi, da imamo davkoplačevalci možnost in podobno. Ja, v določenem obsegu, ampak tisti, ki je v neki smeri povzročil, da je do tega prišlo, je krovna oseba, ki je odgovorna. Zaradi tega pravim, da eno je tako imenovana politična odgovornost, drugo pa kazenska, materialna, osebna in podobno potom organov pregona, kot smo rekli. Žal pa ugotavljamo in tukaj smo si enotni, da v zadnjih dveh, treh letih dobesedno organi pregona ne izvajajo tistega, kar se od njih pričakuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospa Anja Bah Žibert, izvolite.
Hvala lepa. Glede na razpravo – tudi jaz sem jo poslušala – in sem se odločila, da se oglasim, ravno zato ker nekaterih stvari res ne razumem. Ni pomembno, gospod Verbič, dvakrat, trikrat. Res je bila ena zadeva konec mandata, ampak dejstvo je, da smo večkrat vložili ta predlog sprememb zakona in vi ste ga zavračali, vsaj vi v tem mandatu dvakrat. Danes govorite o tem, kako zelo pomembno je. Danes, potem ko dve leti že dela preiskovalna komisija in ki je nenehno opozarjala na to, kakšne težave ima s pridobivanjem podatkov. S pridobivanjem podatkov; verjemite mi, da bi bilo verjetno mnogo več in lažje narejenega za vse te člane, ki so v tej komisiji, če bi do teh podatkov prišli. Da ne spomnim na komisijo, ki je delovala prej, ki ravno tako pa ni dobila nikakršnih podatkov. Sedaj pravite, da koraku, ki ga pa predlagala Slovenska demokratska stranka naprej, pa ostro zoper nasprotujete. Upam, da se ne boste konec mandata spomnili, da morda bi bilo pa to dobro. Vam bom povedala, zakaj. Obsodilnost na bančnem področju je praktično ničelna. Imeli smo 5 milijard davkoplačevalskega denarja, zaradi dobesedno stečaja, bančne luknje, kakorkoli že, sanacije državnih bank – mi pa pravimo, da morajo biti podatki varovani. Trdim, da če enkrat morajo davkoplačevalci sanirati stvari, praktično ni več nobene tajnosti. Pred kom, spoštovani, bančna tajnost? Kakšna bančna tajnost naj takrat še velja? Tega pravzaprav sploh ne bi smeli več ločevati, kajti tudi krediti, ki se na primer vzamejo med kreditojemalcem in kreditodajalcem, če nekdo ne vrne kredita ali pa kakorkoli že, kot je bil danes pač primer povedan, saj ta pogodba je nična. Ja, če ga ne vrneš, potem nisi upošteval pogodbe, ki si jo sklenil. Kreditojemalec ni pač vrnil kredita. Se pravi, kakšna bančna tajnost naj tukaj še velja, saj ni svojih obveznosti vrnil, – na primer govorim. Kaj ga naj ščiti, kdo ga naj ščiti? Davkoplačevalci naj potem ščitijo? Mislim, da bi vsaka preiskovalna komisija, ki se s tem ukvarja – in tudi Državni zbor – morala pridi do podatkov. Kar pa je res nekaj izvzetega iz tega, se pa seveda natančno ve, da vsak organ mora s tajnimi podatki ravnati tako, kot je treba. Tako na seji Državnega zboraSaj imamo tudi mi zaprte seje, ampak do podatkov bi vendarle morali priti. Tudi zato, ker se ničkolikokrat govori o korupciji na tem področju, ampak kako, če nekaterih podatkov niso želeli dajati. Tudi sedaj so še težave. Mislim, da bi bilo pač treba omogočiti tudi Državnemu zboru in tudi ostalim, da pridejo do nekaterih podatkov. Saj ne gre za zlorabo teh podatkov. Gre za lažje ugotavljanje odgovornost in samo na ta način bo to delo lažje, če bomo pač prihajali do podatkov. Danes vsi vidite, kaj vse leti iz te preiskovalne komisije. Stvari, zaradi katerih nas mora vse skupaj boleti glava, ki niso sramota samo za to državo, ampak govorimo o mednarodnem kriminalu. Ta komisija, še enkrat naj vsa spomnim, je imela blazne težave pri pridobivanju podatkov; eno sodišče, drugo sodišče [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Ali lahko počasi zaključimo z razpravo? Dobro. Torej zaključujem. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 25. točki dnevnega reda. S tem zaključujem 12. točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVANVO PREDLOGA PRIPOROČILA V ZVEZI Z NEAKTIVNOSTJO MINISTRA ZA KMETIJSTVO, GOZDARSTVO IN PREHRANO MAG. DEJANA ŽIDANA PRI IZGUBI NAJBOLJŠIH KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ PRI PROJEKTU MAGNA. Predlog priporočila je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina devetnajstih poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom priporočila je skupina devetnajstih poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavniku predlagatelja gospodu Tomažu Liscu. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za dano besedo. Kolegi in kolegice, lep predpočitniški pozdrav! V Poslanski skupini SDS kar nekaj let že zelo aktivno spremljamo dogajanja na področju tako imenovane kmetijske zemljiške politike in nam ni vseeno, kaj se dogaja z našo najboljšo kmetijsko zemljo, ki jo zaradi naših naravnih leg nimamo veliko. Na drugi strani smo seveda zelo veseli, ko v Slovenijo pride kakšen tuj investitor, da še tisti domači ne pobegnejo, in ravno to je problem. Vedno je potrebno poiskati nek pameten kompromis med gospodarsko idejo in zaščito najboljših kmetijskih zemljišč. Primer Magna je tipičen primer, kako ad hoc, nesistemsko, politično se v Sloveniji ravna s kmetijskimi zemljišči. Ravno zaradi tega smo še toliko bolj pozorno spremljali celotno delovanje, predvsem pa spremljali delo ministra mag. Dejana Židana glede izgube najboljših kmetijskih zemljišč pri projektu Magna. In bolj ko smo zgodbo spremljali, več lukenj ima ta zgodba, ki se ji pravi, minister za kmetijstvo naj bi varoval kmetijska zemljišča. Verjetno ni treba ponavljati nekaj zgodovinskih dejstev o prihodu Magne, niti tega, da je država do sedaj namenila tako za področje urejanja poslovne cone Hoče - Slivnica pa tudi za podjetje Magna Steyr že 18,6 milijonov evrov. Zelo pa nas skrbi, ker ko na eni strani imamo sklepe resornega odbora za kmetijstvo o zaščiti, še enkrat ponavljam, najboljših kmetijskih zemljišč, se v posmeh tem sklepom, ki jih je celo predlagala koalicijska poslanska skupina, zgodi primer Magna. Že sam zakon je imel kar nekaj problematičnih navedb, ampak v Poslanski skupini SDS smo ga podprli zaradi izključno enega razloga. Na tisti seji pri sprejemanju zakona, ki se uradno imenuje Zakon o zagotavljanju pogojev za izvedbo strateške investicije na razvojnem območju občine Hoče - Slivnica, smo na eno oko zamižali, da gre zopet za nesistemsko rešitev, ki so rdeča oziroma zelena nit te vlade, ampak ko so tako predstavniki vseh ministrstev pa tudi sami poslanci, predvsem tisti iz štajerskega dela, zagovarjali oziroma zagotavljali, da bo ta projekt prinesel v Slovenijo 3 tisoč, 3 tisoč 100, 3 tisoč 200, 3 tisoč 300, tako namreč se je licitiralo na tisti seji, koliko zaposlenih bo prišlo v to podjetje, smo seveda bili navdušeni kljub zavedanju, še enkrat, da gre za nesistemsko rešitev in da so še kar določena vprašanja, vsaj kar se tiče kmetijskih zemljišč, odprta. Ampak v nadaljevanju zgodbe, kot že rečeno, je čedalje več indicev, da gre za slabo pripravljen gospodarski projekt, ki očitno ima veliko pomanjkljivost na kmetijskem in na ekološkem delu. Tukaj se kaže, da minister Židan ni odigral vloge, ki bi jo moral odigrati. Na to nas navezuje kar nekaj zadev. Že v sklopu sprejema zakona smo opozarjali, da se bo treba, kljub temu da zakon izven sistemske zakonodaje rešuje problematiko razlastitve kmetov, da bo treba s tanko mejo rahločutnosti pristopiti do kmetov in jim ponuditi nadomestna kmetijska zemljišča. Potem so se dogajale zgodbe, kot je tako imenovani Rogoški gozd, civilna iniciativa, potem so bili pritiski na mariborski Javni gospodarski zavod Rinka, naj sodeluje pri zagotovitvi zemljišč, in glejte, po pol leta se nekje čudežno iz predala – v Poslanski skupini SDS si drznimo reči iz političnega predala – prišla velikodušna ponudba Perutnine Ptuj, češ, zdaj pa bomo mi rešili vso zadevo; in od takrat naprej ne duha ne sluha. Najbolj je presenetljivo, ko smo v Odmevih 7. junija slišali ministra Židana, ki je rekel, seveda na vprašanja, ali je Vlada v resnici ponudila druge možnosti lokacije, je odgovoril naslednje: »Tega sam ne vem, zato ker se tudi sam nisem nikoli z Magno pogovarjal. Vem pa, s kakšno informacijo sta prišla tako gospodarski minister kakor tudi predsednik Vlade na Vlado, in sicer da je to za Magno dogovorjeno, da je edina možna lokacija. In je to to in da je to za Vlado prioritetni projekt.« Ampak vsi vemo, kako se sprejemajo zakoni. Če gre nek zakon v proceduro, morajo potem biti tudi ostala ministrstva nekako zraven. Kajti, če gre za 100 hektarjev najboljših kmetijskih zemljišč, je skoraj nemogoče, da Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ne bi vedelo, kaj se jim dogaja oziroma kaj se jim bo zgodilo. Kajti že Poslovnik Vlade Republike Slovenije namreč pravi, da morajo biti vladna gradiva usklajena z ministri in vladnimi službami, ki jih zadevajo. V zakonu ni navedbe, da se zakon ni medresorsko usklajeval. Skratka, minister 7. junija 2017 reče: »Nimam pojma, kako se je dogajalo pri tem projektu, Ministrstvo za kmetijstvo ni imelo nič s tem.« Potem pa dobimo v Poslansko skupino SDS gradivo Občine Kidričevo z 8. novembra 2016, dopis na Vlado, kjer pozivajo in predlagajo usklajevanje glede iskanja možnosti najboljših rešitev in tudi zaradi tega, ker je Kmetijsko-gozdarska zbornica opozorila, da je treba biti pazljiv. Ampak Vlada je očitno s figo v žepu se pogovarjala z Občino Kidričevo – ob tem smo naknadno izvedeli, da ni samo Občina Kidričevo tista, ki je predlagala nadomestno lokacijo, ampak se je govorilo še o sedmih drugih lokacijah. Ampak očitno je čedalje bolj pomembno dejstvo, da je šlo za politično sprego med lokalno in tudi nacionalno politiko, ki ji prevladujeta Stranka modernega centra in Socialni demokrati, da je, kot že rečeno, ta projekt projekt Vlade, ne glede na ceno, ki bo plačana. Če bi Ministrstvo za kmetijstvo in Ministrstvo za gospodarsko ne igrala s figo v žepu, zakaj potem ta kronologije Občine Kidričevo, ki je na primer še konec novembra 2016 dobila odgovor, da sicer je lokacija fiksna, ampak da se lahko sestanejo glede lokacije in potem dogovori – in celo obiski – med predstavniki Ministrstva za gospodarstvo in Občino Kidričevo; in kot rečeno, s figo v žepu, kajti dejstvo je, da se je Vlada odločila. Da gre tukaj predvsem za političen projekt, tudi ministra mag. Dejana Židana, ki je sicer javno govoril in še govori, kako je treba zaščititi najboljša kmetijska zemljišča, potem ne spoštuje sklepov pristojnega Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kaže odgovor Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo na pobudo za vzpostavitev proizvodne cone na območju Občine Kidričevo. V Poslanski skupini SDS smo prepričani, da glede na to, kateri so bili upoštevani naslednji prednostni kriteriji, ki so govorili, da je seveda Občina Hoče - Slivnica boljši partner kot pa Kidričevo, je po našem mnenju vse to, kar govori ministrstvo – neposredna bližina avtoceste, direkten priključek na cestno omrežje, možnost priključevanja na železniško omrežje, bližina letališča, poselitveno območje, okoljski kriterij, ekonomski kriterij – na strani Občine Kidričevo, pa verjetno, če bi izračunali, tudi na strani Občine Maribor, ki je ponudila prav tako zapuščeno industrijsko območje, ki se imenuje Tezno. Ampak seveda, potem so prišle na eni strani besede ministra Dejana Židana, češ, delovali smo izključno strokovno. Potem je resnično vprašljiva ta stroka na ministrstvu, ki ga vodi minister mag. Dejan Židan. Kako je stroka na Ministrstvu za kmetijstvo dovolila, da 100 hektarjev najboljše kmetijske zemlje z lahkoto izpusti iz rok? Ampak seveda, ta strokovna odločitev ima politično konotacijo: župan Občine Hoče – Slivnica – gospod iz stranke SMC; gospod, ki piše okoljsko soglasje – stranka SMC. Perutnina Ptuj, ki je naenkrat največji dobrotnik pri zagotavljanju nadomestnih zemljišč – vemo, kako približno uprava tega podjetja politično deluje oziroma kam sodi. Ne nazadnje, tudi na razpisu, kdo bo gradil ta objekt, je med devetimi oziroma osmimi izvajalci bilo izbrano podjetje, kjer bi se lahko zelo blizu ministra Dejana Židana podpisal direktor podjetja, za katerega vemo, da prav tako prihaja iz neke kvote podjetij, ki spadajo pod vpliv stranke SD. Skratka, veliko govora o strokovnosti, zadaj pa minister mag. Dejan Židan deluje izključno politično. Da deluje izključno politično, nas v zadnjih letih njegovega ministrovanja napotujejo problemi iz prakse, ko različne občine, različni gospodarski subjekti nikakor ne prebijejo blokade, ki se ji reče rdeča luč Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pri pridobivanju soglasij za takšne investicije. Najboljši slovenski investitorji zaradi nezmožnosti pridobivanja zemljišč gredo v tujino ali pa čakajo tudi desetletje na možnost, da bodo dobili kmetijsko zemljo, ali pa tudi slovenski lastniki, ne samo, da gredo v tujino, se nikoli več ne vrnejo. Zato nas tukaj zelo moti, da minister Dejan Židan govori o enakih vatlih za vse, deluje pa namesto strokovno izključno politično. Zaradi tega ministra Židana sprašujemo, kje je njegova stroka in kje je njegova politika. In da ne bo še enkrat pomote; v Slovenski demokratski stranki smo podprli predlog zakona, ampak čedalje bolj smo prepričani, da gre za gnil kompromis med dvema največjima vladnima strankama, iz ozadja pa se že govori, tudi anonimna pisma prihajajo, zakaj je šlo za 100 hektarjev. Občina Kidričevo ima 100 hektarjev, pa ni bila dovolj dobra; Občina Maribor ima malo manj hektarjev, pa ni bila dovolj dobra. In zakaj je bila Občina Hoče - Slivnica najboljša? Kot že rečeno, ker gre za politični projekt. In spoštovani, 100 hektarjev najboljše kmetijske zemlje za eno lakirnico? Sam prihajam iz občine, kjer na področju manj kot 25 hektarjev stojijo podjetja mednarodne veljave, skupaj več tisoč zaposlenih. Tu pa se govori v prvi fazi, da bo zagotovljenih, 404 je zadnja številka –, ampak če bo! Kajti čedalje več je indicev, da se bo ta politična sprega ministra Židana, ki želi prodati oziroma oddati 100 hektarjev najboljših kmetijskih zemljišč, izrodila. Sporno je tudi to, da medtem ko Ministrstvo za gospodarski razvoj govori, kako gre za največjo greenfield investicijo, imamo največ okoljskih problemov. Za zaključek v tem uvodnem delu. Če gre za največjo državno investicijo, zakaj ste potem celotno sprejemanje občinskega prostorskega načrta prepustili lokalni skupnosti, če pa bi lahko država z državnim prostorskim načrtom veliko hitreje in bolj učinkovito rešila? Skratka, minister Dejan Židan se sklicuje na strokovne odločitve, pozablja na časovnico, sklicuje se, da ne ve, za kaj gre pri tem projektu, vsi indici pa kažejo, da točno ve, za kaj gre, in točno ve, zakaj bo pristavil svoj politični stolček. Vse za to, da se denar obrača v pravih rokah in da se obrača na račun izgube najboljših kmetijskih zemljišč. V SDS temu odločno nasprotujemo.
Hvala lepa. Predlog priporočila je 26. junija 2017 obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Ker po končani razpravi odbor ni sprejel točk predloga priporočila, je predsednik odbora ugotovil, da je obravnava predloga priporočila na seji delovnega telesa končana. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku gospodu Tomažu Liscu. Izvolite.
Hvala, predsednik, še enkrat. Odbor za kmetijstvo je na svoji 6. nujni seji 16. 6. kot matično delovno telo obravnaval Predlog priporočila v zvezi z neaktivnostjo ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana pri izgubi najboljših kmetijskih zemljišč pri projektu Magna. Sam sem kot predstavnik predlagatelja v dodatni obrazložitvi poudaril, da so v Sloveniji veliki projekti, kot je Magna, dobrodošli, da pa se je treba vprašati, kdo je odgovoren za takšne projekte, kje naj se takšni projekti izvajajo in na kakšen način. Prav tako sem povedal, da je odbor že decembra 2016 na predlog enega izmed koalicijskih poslancev s sklepom pozval Vlado, naj čim prej naredi popis prostih kapacitet obstoječih poslovnih in gospodarskih con in pripravi medresorsko usklajen nabor možnih novih lokacij poslovno-gospodarskih con na način, da se ne posega na kmetijska zemljišča in druga varovana območja. Menili smo tudi, da je bila le ena lokacija tista, ki je bila predložena podjetju Magna, in ta jo je seveda z veseljem vzela. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja dejala, da Zakonodajno-pravna služba nima pripomb glede vsebina predloga priporočila, saj ostaja v okviru ustavnih izhodišč, ki jih mora Državni zbor upoštevati pri izvrševanju svoje nadzorne funkcije, menila pa je, da naslov predloga akta ne odraža same vsebine. Državni sekretar na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo je pojasnil, da je Vlada v okviru Programa spodbujanja konkurenčnosti Maribora s širšo okolico v obdobju 2013–2018 znesek v višini 10 milijonov evrov namenila vzpostavitvi proizvodni coni Hoče - Slivnica. Cona je namenjena strateškemu investitorju, za tega pa se lahko prijavi katerikoli investitor. Dodal pa je, da je Vlada vedela, da je podjetja Magna Steyr zainteresirani investitor. Glede izbora lokacije je poudaril, da ni šlo za politične interese, temveč da je od devetih lokacij le ena ustrezala željam investitorjem ter da gre za veliko investicijo, ki je največja greenfield investicija, torej investicija na travniku, po osamosvojitvi Slovenije. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je poudaril, da so bile odločitve sprejete strokovno in ne politično. Pojasnil je zadržke, ki jih je imelo ministrstvo, saj je šlo za odstop od siceršnjega načrtovanja oziroma umeščanja prostorskih ureditev državnega pomena ter za poseg na najboljša kmetijska zemljišča v obsegu 75 hektarjev z izrazito dobrim proizvodnim potencialom in bonitetno oceno med 47 in 65, mestoma celo 80, pri čemer je takšen poseg z vidika varstva kmetijskih zemljišč brez ugotovitve ustreznih omilitvenih oziroma izravnalnih ukrepov nesprejemljiv. Ministrstvo je bilo v postopek sprememb in dopolnitev občinskega prostorskega načrta vključeno kot nosilec urejanja prostora na področju kmetijskih zemljišč. V vseh izdanih mnenjih je opozorilo, da gre za poseg na najboljših kmetijskih zemljiščih z dobrim proizvodnim potencialom v velikem obsegu in da ministrstvo pogojuje spremembo kmetijske namenske rabe z ustreznimi omilitvenimi ukrepi, zato so bila v OPN Hoče - Slivnica dodana tudi naslednja določila: da se v primeru nerealizacije projekta v petih letih po sprejetju OPN zemljišče vrne nazaj v kmetijsko rabo, drugi pogoj pa je bila faznost izgradnje cone, tretji pa, da je treba pred pridobitvijo gradbenega dovoljenja gozd posekati in pripraviti zemljišče za navoz rodovitne zemlje z območja cone ter da je treba vzpostaviti nadomestna kmetijska zemljišča pred pridobitvijo uporabnega dovoljenja. Direktor Kmetijsko-gozdarske zbornice Branko Ravnik je izpostavil, da je zbornica vseskozi opozarjala na nujnost iskanja druge lokacije že v času sprejemanja zakona. Menil je, da je 90 hektarjev izredno velika površina za ta namen. V razpravi so poslanci iz vrst predlagatelja SDS poudarili, da vsekakor podpirajo zakon, kljub temu da gre za unikum, vendar pa imajo kar nekaj kmetijskih in okoljskih zadev, na katera bi radi dobili vprašanja in so tako strokovno kot tudi politično sporna. Predstavnica Poslanske skupine Levica je poudarila, da se ne strinja s tem, da se za ta projekt žrtvujejo najkvalitetnejša kmetijska zemljišča, kakršnih je v Sloveniji premalo. Lakirnica za avtomobile bo postavljena na vodovarstveno zelo občutljivo območje, pri čemer ni povsem jasno, kako bo zavarovana podtalnica. Izrazila je nujno zaščito kmetijskih zemljišč, delovna mesta pa se lahko ustvarjajo tudi drugje, kjer bo manj škode za okolje. Poslanci koalicije so poudarili, da je Vlada ugotovila, da je predlagana lokacija najustreznejša in to iz več razlogov: velikost, navezanost na avtocesto in železniško omrežje, neposredna bližina letališča – pri čemer je možno vse zahtevane priključke izvesti z dograditvijo že obstoječih sistemov –, lokacije izven posebnih varstvenih režimov, razen varovanja podtalnice, pri čemer se bo izvedlo posebne ukrepe, da bo podtalnica zaščitena. Po razpravi je odbor glasoval o predlogu priporočila in ga ni sprejel.
Hvala lepa. Za predstavitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Sklepam, da gospod mag. Aleš Cantarutti. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani poslanci in poslanke! Veliki pisec Krleža je zapisal, da ljudje ne ustvarjamo zato, ker smo srečni, ustvarjamo zato, ker smo nesrečni, ker se soočamo s trpljenjem in bolečino. Biblija je bila napisana v bolečini, Odisejo je zavoljo trpljenja in večne teme spisal slepec in Deveto je skomponiral gluh človek, da bi preglasil vik prostakov okoli sebe. Lahko bi rekli, da se velike stvari rojevajo v bolečini, in včasih se zdi, da nekaj podobnega velja tudi v primeru načrtovanja največje greenfield investicije po osamosvojitvi Sloveniji, ki smo ji priča. Seveda pretiravam, a vseeno, kar želim povedati, je, da če bi pred leti, ko smo imeli v Sloveniji skoraj 120 tisoč brezposelnih in so kot po tekočem traku propadali veliki poslovni sistemi, nekdo ponudil takšno investicijo, se najbrž ne bi soočali s takšnim in tako številnimi pomisleki glede načrtovane investicije. Danes nam gre, hvala bogu, bolje. Zdi se, da nas prav to opogumlja, da lahko še bolj dvomimo vase oziroma v vse, v iskrenost, v dobronamernost, kot da nas to vodi v nezaupanje, morda celo škodoželjno nevoščljivost. Pri tem niti slučajno ne trdim, da moramo tudi ob takšni investicijski priložnosti brezpogojno pristati na vse pogoje, da ni treba iskati kompromisov ali da lahko celo zaobidemo zakonodajo. Nasprotno! Moramo se pogovarjati, izmenjevati mnenja, stališča, tudi pomisleke glede morebitnih negativnih učinkov takšne investicije, a to moramo početi argumentirano, na osnovi preverjenih dejstev, predvsem pa se moramo poslušati in skupaj iskati primerne rešitve. Trdim, da si v povezavi z načrtovano Magnino investicijo na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo za to prizadevamo od prvega dne. Dovolite, da še enkrat naveden nekaj dejstev, povezanih s projektom. Najprej glede števila delovnih mest. Že ob vlaganju posebnega Zakona o proizvodni coni Hoče - Slivnica smo vedeli, in to tudi jasno zapisali, da se bo investicija izvajala postopno. Tako bo v prvi fazi Magna zaposlila 404 osebe, pričakujemo pa tudi izvedbo naslednjih načrtovanih faz, v katerih bo ob ugodnih razmerah na trgih zaposlitev dobilo tudi več tisoč delavcev, kar je za območje z visoko stopnjo brezposelnosti izjemno pomembno. Torej še vedno verjamemo in prepričani smo, da se bo seveda investicija nadaljevala z naslednjimi fazami. Glede izbora lokacije naj pojasnim, da je bilo ob dogovarjanjih z investitorjem na osnovi strokovnih podlag preverjenih 9 potencialnih lokacij v Mestni občini Koper in okolici, torej okoliških občinah, med njimi tudi obstoječa industrijska degradirana območja in tudi lokacija Kidričevo. Preverjene lokacije zaradi velikosti oziroma razdrobljenosti, dostopnosti ali drugih varstvenih omejitev niso ustrezale predvideni investiciji. Lokacija, ki smo jo nazadnje ponudili, je bila pravzaprav ena zadnjih na našem spisku prav zaradi kmetijskih zemljišč, ki se nahajajo v trikotniku avtoceste, letališča in železnice. Ne nazadnje se je omenjena lokacija pojavila tudi zato, ker je bil ta prostor že pred desetletji predviden za industrijsko oziroma trgovsko dejavnost. Ker se na izbrani lokaciji za vzpostavitev proizvodne cone v občini Hoče - Slivnice tam nahajajo kmetijska zemljišča, je bilo v vseh postopkih, povezanih z investicijo, vključeno tudi Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Že v postopku sprejemanja OPN je omenjeno ministrstvo zahtevalo ustrezne omilitvene ukrepe, kot ključnega naj izpostavim ukrep vzpostavitve nadomestnih kmetijskih zemljišč. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je bilo vključeno v medresorsko usklajevanje posebnega zakona, v katerem je podalo številne predloge, namenjene varstvu kmetijskih zemljišč in omogočanju nadaljevanju opravljanja kmetijske dejavnosti. Poleg tega na pravno pobudo MKGP poteka tudi izvajanje popisa vseh funkcionalnih degradiranih območij. Ob vsem tem menim, da sta resorno ministrstvo in minister Židan v postopku več kot dostojno in korektno sodelovala, tudi v smislu iskanja primernih rešitev in tako tudi branila seveda kmetijska zemljišča. V kontekstu kmetijskih zemljišč naj še poudarim, da smo od začetka zagovarjali in se trudili poiskati primerne rešitve z vsemi lastniki zemljišč, zlasti tistimi kmeti, ki od zemlje živijo. Z veseljem sporočam, da smo ustrezno rešitev našli tako rekoč za vse, z vsemi lastniki. Odprt ostaja le še en specifičen primer, zaradi katerega je bil minister Počivalšek prav danes v Hočah, in verjamem, da razlastitev tudi v tem zadnjem primeru ne bo potrebna. Za konec naj še enkrat poudarim, da smo se o načrtovani investiciji in njenih učinkih pripravljeni vselej pogovarjati. K projektu smo pristopili, ker verjamemo, da gre za izjemno priložnost, tako za regijo kot celotno državo. Ker je to zadnja seja pred poletnimi počitnicami, vam želim prijeten oddih in ko se jeseni vrnete v poslanske klopi, bo tako imenovani primer Magna zaključen, tako ali drugače. Vam pa obljubim, da bomo na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo storili vse, da bo zaključen za pozitivno Slovenijo. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Izvolite.
Spoštovani! Tako imenovani lex Magna je s svojimi določbami uredil konkretno investicijsko zadevo in je kot tak primer specialnega zakona. Dejstvo, da moramo za investicijo iz tujine sprejemati poseben zakon, pa je za krščanske demokrate izjemno zaskrbljujoče. Ta zakon jasno dokazuje neustreznost splošnega zakonodajnega okvirja, ki očitno vprašanj umeščanja investicij ne rešuje dovolj dobro. Vse to je žal zelo zgovoren dokaz, da je naše poslovno okolje za izvedbo zasebnih investicij urejeno nezadostno. Naj opozorimo, da je po podatkih Svetovne banke Slovenija na področju obravnavanja gradbenih dovoljenj med vsemi državami šele na 80. mestu. Za izbrane investitorje se sprejema poseben zakon, za vse ostale investitorje in podjetja pa veljajo težavni postopki pridobivanja različnih dovoljenj in soglasij. Kakšno sporočilo smo s tem poslali našim podjetnikom in kakšno sporočilo smo s tem poslali domačim in tujim investitorjem? V Novi Sloveniji želimo na tem mestu spomniti tudi na ugotovitev Evropske komisije, ki je v svojem poročilu za Slovenijo zapisala, da se je delež zasebnih naložb Slovenije glede na BDP v letih 2014 in 2015 dodatno zmanjšal. Vrzel v primerjavi z evroobmočjem pa se je tako še povečala. Kot navaja poročilo, domači in tuji vlagatelji poudarjajo, da so ovire za poslovanje večinoma povezane z delovanjem javne uprave. Kot ena glavnih ovir za podjetje so poudarjeni zapleteni in dolgotrajni postopki na področju prostorskega načrtovanja in gradbenih dovoljenj. Pri investiciji družbe Magna moramo tehtati med njenimi pozitivnimi in negativnimi vidiki. Vprašanje gotovo ni popolnoma enostavno. Zavedamo se, da širše področje načrtovane investicije krvavo potrebuje nova delovna mesta. Preveč ljudi mora svoj kruh služiti pri naših severnih sosedih, da bi lahko ob tej investiciji le zamahnili z roko. Če investitorja ne bomo privabili mi, se bojimo, da ga bo z odprtimi rokami torej pričakala kakšna druga sosednja država v bližini. To bi bila velika zamujena priložnost za nova delovna mesta, razvoj in prihodnost tega dela Slovenije. Zakon pa predvideva tudi možnost razlastitve lastnikov zemljišč, kar predstavlja skrajen poseg v nedotakljivost zasebne lastnine, ki mora biti vedno resnično utemeljen. Poleg trdih zagotovil, da bo investicija v prihodnosti dejansko prinesla več kot tisoč novih delovnih mest, ni. Krščanski demokrati se zavedamo tudi dejstva, da bi bilo za izvedbo investicije žal potrebno žrtvovati številna kvalitetna kmetijska zemljišča. Prav zato predlogu priporočila ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Predlog priporočil v zvezi z neaktivnostjo ministra Židana pri izgubi najboljših kmetijskih zemljišč pri projektu Magna Steyr je vrhunec politikantstva, arogance in brezsramne dvoličnosti SDS; stranke, ki je še pred dobrega leta pozdravljala in aplavdirala postavitvi lakirnice Magne Steyr na stotih hektarjih najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč. Še več, v SDS so si celo pripisovali zasluge za to, da bo do tega prišlo, danes pa do tega projekta zavzemajo diametralno nasprotna stališča, kot so jih imeli pred samo pol leta. V Levici projektu izgradnje lakirnice bogatunskih avtomobilov na način, kot se ga je lotila ta vlada, nasprotujemo že od samega začetka. Že pri obravnavi Zakona o zagotavljanju pogojev za izvedbo strateške investicije na razvojnem območju Hoče - Slivnica smo opozarjali na to, da bi se lahko lakirnica postavila tudi kje drugje; da imamo samo v podravski statistični regiji evidentiranih 83 degradiranih zemljišč v skupni izmer 211 hektarjev; da je sporen obseg lakirnice, za katero se bo žrtvovalo 100 hektarjev prvovrstnih kmetijskih zemljišč, medtem ko celotna poslovna cona Komenda, ena največjih poslovnih con v Sloveniji, obsega 93 hektarjev, in medtem ko lakirnica Revoza v Novem mestu obsega zgolj 8,5 hektarjev zemljišč. Ko se je sprejemal zakon, so predlagatelji tokratnih priporočil na Vlado apelirali, da naj v najkrajšem možnem času pripravi seznam območij za investicije, kot je ta, in pripravi zakon za celotno državo, da se ne bodo sprejemali zakoni za vsakega investitorja posebej. Opozarjali so na to, da je v Sloveniji premalo tujih investitorjev in da je treba spodbujati njihov prihod. Takrat SDS niso nič skrbeli kmetijsko in ekološko problematični deli projekta. Na to je opozarjala zgolj in samo Levica, medtem ko je SDS skupaj z vlado tulil v isti rog. Pri obravnavi Zakona o zagotavljanju pogojev za izvedbo strateške investicije na razvojnem območju Hoče - Slivnica so nas poslanci SDS pozivali na to, da naj o zakonu čim manj razpravljamo in naj čim prej pritisnemo na tipko »za«. Sedaj pa SDS ugotavlja, da se s projektom očitno zelo mudi – glej ga no zlomka! Pri obravnavi zakona so nam v SDS prodajali zgodbice o ekološko nespornih lakih na vodnih osnovah, o drugačnih in boljših tehnologijah lakiranja, sedaj pa, glej ga zlomka, opozarjajo na to, da se gradijo lakirnice, ki so strupene za ljudi in okolje. Dobro jutro, ampak smo že čez poldne! Obravnava priporočila zdaj predstavljajo preobrat za 180 stopinj v stališčih Slovenske demokratske stranke do izgradnje Magnine lakirnice. Pri tem se v SDS sklicujejo na to, da so zakon podprli zaradi obljube o 3 tisoč delovnih mestih. No, zdaj se pa, glej ga zlomka, znova izkaže, da jih bo zgolj ca 300 ali 400, s čimer nas želijo prepričati v neko svojo odkritosrčno naivnost, medtem ko nam je vsem že zdavnaj jasno, da gre za hladno in preračunljivo stranko. Če kaj niso, naivni pa res ne. Gre za najbolj bedno in pritlehno nabiranje volilnih glasov in poskus rušenja vlade za vsako ceno, pri čemer so pa pripravljeni žrtvovati še tisto malo načelnosti, ki jim jo po 25 letih parlamentarnega udejstvovanja sploh še ostalo. V predlogu priporočil, ki ga obravnavamo, je predlagano, da naj Vlada Republike Slovenije preuči še druge razpoložljive lokacije za izvedbo projekta Magna, pri čemer naj imajo prednost pri izboru že za industrijsko rabo uporabljene, a trenutno opuščene lokacije. No, gre točno za to, kar smo v Levici zahtevali že na samem začetku, ob sprejemanju zakona, ki projekt Magna omogoča. In če bi bil ta zakon takrat zavrnjen, kot smo predlagali v Levici, takšna priporočila danes sploh ne bi bila potrebna. Ampak spomnimo se še enkrat, SDS ga je takrat zelo goreče zagovarjal in zelo goreče podpiral, zdaj pa trdite, da temu odločno nasprotujete. Malo pozno. Sekretar je ravnokar povedal, da bo čez pol leta Magna stala in SDS bo pri tem nosil svoj del krivde in tako zlahka si ne boste oprali roke. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Gospod Simon Zajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani! Naj kar takoj na začetku povem, da v poslanski skupini priporočila SDS v zvezi z Magno ne podpiramo oziroma smo ga zavrnili že na matičnem delovnem telesu. Zavrnili pa smo ga zato, ker priporočilo Vladi in že opravljena razprava na matičnem delovnem telesu nimata nobene povezave z domnevno neaktivnostjo ministra Židana. To priporočilo obravnavamo danes zato, ker SDS sam nima dovolj podpisov za sklic nujne seje Državnega zbora in le s priporočili lahko na plenarno sejo uvrstijo katerokoli temo si pač izberejo. Zato tudi sam naslov sklica nujne seje odbora in potem besedilo priporočila nimata nobene povezave, ker gre le za poslovniški trik. Zato predlagamo SDS, da če vas moti minister Židan, naj vložijo interpelacijo in naj zato ne žrtvujejo novih delovnih mest. Poslanci SDS kljub javnemu zatrjevanju, da projekt kot tak podpirajo na tej lokaciji, delajo vse, da bi ga zaustavili. Kako že poznano in kako zelo značilno za SDS! V Poslanski skupini SMC smo ravno z namenom, da bi opozorili na širši pomen projekta in kaj bi lahko njegova zaustavitev zaradi političnih nasprotovanj pomenila, zahtevali sklic 51. nujne seje Odbora za gospodarstvo v začetku junija. Ob sodelovanju mnogih gospodarstvenikov, županov in drugih uglednih deležnikov iz štajerske regije in, žal, zgolj s poslanci in poslankami koalicije je na odboru potekala razprava o spodbujanju tako domačih kot tujih strateških investicij v slovenskem gospodarstvu ter o Magni Steyr kot strateški investiciji, ki prinaša številna delovna mesta ter razvoj in napredek širšega območja Maribora. Poslanci SMC smo tako takrat – kot bomo tudi danes – ponovno izkazali ponovno podporo projektu Magne Steyr. Prihod Magne Steyr v Slovenijo podpirajo tudi predstavniki lokalnih skupnosti, gospodarstva, šolstva, kulture in športa iz Podravja. Magna Steyr je namreč projekt desetletja, ki bo Slovenijo postavil ob bok najbolj konkurenčnim državam, zato bi se moral izpeljati do konca in želeli bi si, da s podporo vseh političnih opcij. V tem primeru gre za prvi velik realen greenfield industrijski projekt v Sloveniji. Nedoumljivo se nam namreč zdi, da nasprotniki Magne Steyr prihod te multinacionalke v Sloveniji problematizirajo zaradi nasprotovanja vladi in na račun lastnih ljudi. Poslanci SDS se, kot že omenjeno, te seje Odbora za gospodarstvo niso udeležili. Če bi se, bi težko utemeljili, zakaj so za odločanje pripravili priporočilo, v obrazložitvi katerega zahtevajo nekaj, kar je sprejel že Odbor za gospodarstvo na omenjeni seji. Poleg tega je treba opozoriti, da Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Javna agencija za raziskovalno dejavnost Republike Slovenije že sofinancirata raziskovalni projekt popisa obstoječih in pripravo novih potencialnih poslovnih con za investicije različnih namenov v okviru ciljnega raziskovalnega programa CRP. Do zdaj je bil izveden popis degradiranih območij v sedmih statističnih regijah, v še petih pa bo predvidoma do konca septembra. Ampak, kako velika težava je Magna oziroma lokacija in kmetijska zemljišča, ki so namenjena za njeno gradnjo, v resnici? Ta svetovni koncern je kot eno izmed potencialnih proizvodnih lokacij za svoj dolgoročni razvoj izbral tudi bližnjo regijo s potenciali, kot so: industrijska tradicija, zaupanje v ljudi, univerza, bližina podjetja v Gradcu, bližina enega največjih slovenskih avtocestnih vozlišč, možnost železniškega priključka ter bližina letališča Maribor. Predlagana lokacija v občini Hoče - Slivnice izpolnjuje pogoje, ki so potrebni za tak obrat. Izbrana lokacija omogoča dovolj veliko površino tudi za naslednje faze. Zato nas žalosti, da je vsa razprava ob izbrani lokaciji zašla v vode različnih političnih interesov in razprtij. Zakaj ob izpostavljanju kmetijskih zemljišč nihče ne pove, da smo v letih 1992 do 2017 izgubili 70 tisoč hektarjev kmetijske zemlje? Po letu 1970 smo pozidali čez 100 tisoč hektarjev kmetijske zemlje, po letu 1991 pa smo v Sloveniji izgubili največji na račun gradnje avtocestnega križa, novih cest, obveznic in podobno. Javni interes je bil tako velik, da varovanja kmetijskih zemljišč sploh ni bilo, iskalo se je finančno najugodnejše rešitve in veliko tras je šlo zato po najboljših kmetijskih zemljiščih. Med večjimi težavami velja omeniti tudi razdelitev Slovenije na 212 občin, ki bi vsaka imela svojo poslovno cono, trgovsko središče, nove ceste ter obvoznice, stanovanjska naselja in tako naprej. Omeniti velja, da je v sprejetih občinskih prostorskih načrtih za pozidavo predvidenih še okoli 60 tisoč hektarjev kmetijskih zemljišč. Vse to se je zgodilo v času prejšnjih vlad, ki jih je med drugim vodila tudi SDS, ki ima tudi veliko županov. Zemljišča za Magno predstavljajo le eno stotisočinko omenjenih pozidanih zemljišč. Poleg tega pa je to zemljišče na območju, kjer je že sredi 60. let prejšnjega stoletja bil predviden razvoj industrije in v 90. tudi logistični center. Predstavljal je tudi možno lokacijo za izgradnjo avtomobilske industrije. Pri tem je treba izpostaviti, da niti en kvadratni meter kmetijskega zemljišča ne bo izgubljen za to investicijo. Namreč, vsak kvadratni meter kmetijskega zemljišča, ki bo namenjen tej investiciji, se bo moral nadomestiti, torej izpostaviti bo treba nov kvadratni meter kmetijskega zemljišča. Za določitev lokacije je bila v skladu z veljavno zakonodajo izdelana posebna strokovna podlaga, s katero so bile preverjene različne potencialne lokacije. Še posebej pazljivo so bile preverjene površine opuščenih večjih industrijskih, komunalnih, prometnih in podobnih območij, ki bi jih lahko s sanacijo ali prenovo usposobili za potrebe investitorja. Pred več kot letom dni je bila prva predlagana lokacija za Magnino investicijo povsem v industrijski coni Tezno. Analiza namenske rabe po posameznih občinah je pokazala, da v širšem območju mesta Maribor ni na voljo ustreznih zemljišč z že opredeljeno namensko rabo za potrebe industrijske proizvodnje. V okolici Maribora je bilo preverjenih še 9 potencialnih lokacij za postavitev Magninega obrata. Območja, ki jih je mogoče pozidati, so bistveno premajhna, ne omogočajo pa tudi širitve. Zaradi navedenega je bilo treba pristopiti k iskanju primerne lokacije na drugih primernih površinah, ki pa niso opredeljene kot stavbna zemljišča, namenjena industrijski proizvodnji, ustrezajo pa prednostnim pogojem za izbiro lokacije za potencialnega investitorja na prostih površinah. Na koncu je bila na podlagi analiz kot najprimernejša lokacija izbrana ta v občini Hoče - Slivnica. Zdaj, v zadnjih tednih se ponovno opozarja na alternativno lokacijo v Kidričevem. Ob tem je treba izpostaviti, da je Magna povsem jasno povedala, da za njih ni zanimiva nobena druga lokacija v Sloveniji z izjemo te v Hočah. Predsednik Magne Europe in Magne Steyr je dal v slovenskih medijih jasno sporočilo, da želijo investirati v Sloveniji, ne kje drugje, a če se ne bodo počutili dobrodošle, bodo odšli pač kam drugam. Poleg tega leži lokacija v Kidričevem na vodovarstvenem območju ter bi potrebovala veliko večji posek gozda kot v občini Slivnica. Spoštovani, z izgradnjo novega obrata bi dobila Občina Hoče - Slivnica in celotna regija prepotrebna delovna mesta. Štajerska ima danes eno najvišjih stopenj brezposelnosti v Sloveniji. Za Podravje, kjer je brezposelnost nad slovenskim povprečjem že več let, konec leta 2016 je bilo v regiji skoraj 17 tisoč brezposelnih, od tega več kot 40 % v Mariboru. Magna v 321 tovarnah v 29 državah po svetu zaposluje okoli 160 tisoč ljudi. Skupina Magna vsako leto odpre do 20 novih tovarn na svetu. Ker je prejela nova naročila BMW in Jaguarja, podaljšana pa je tudi izdelava avtomobilov Mercedes Benz, namerava zgraditi nov obrat, ki bi sodeloval s tovarno v Gradcu. V lakirnici bo proizvodnja lakiranja avtomobilskih karoserij temeljila na obsegu proizvodnje do 132 tisoč lakiranih avtomobilskih karoserij letno. Opozoriti velja, da je Magnina lakirnica dimenzionirana za skoraj enako število vozil, kot jih letno izdela Revoz. Tako kot v vseh svojih tovarnah bo tudi v tej Magna uveljavila svoje okoljevarstvene standarde, ki sledijo najnovejšim dognanjem oziroma bo uveljavila uporabo najboljših razpoložljivih tehnologij. Magna načrtuje, da naj bi v prvi fazi v Sloveniji zaposlili 404 delavce na nekoliko več kot 8 hektarjih, ne na sto hektarjih. K zaposlitvi vsaj tisoč ljudi jih zavezuje finančni dogovor o strateški naložbi s slovensko vlado. Ostale faze naložbe so odvisne od uspešnosti prve faze. Torej, če prve faze ne bo, tudi naslednjih faz ne bo. V drugi fazi bi delo dobilo tisoč 350 ljudi, v tretji fazi pa še dodatnih tisoč 300 ljudi. Na eno delovno mesto v Magni pridejo do tri posredna delovna mesta. Investicija v Magno bo imela tudi izjemne multiplikativne učinke. S prihodom Magne se ustvarjajo tudi priložnosti za lokalne podjetnike, za gostince, hotelirje, prevoznike in druge potencialne poslovne partnerje, ki bodo s svojimi storitvami podpirali delovanje obrata. Magna sploh še ne išče delavcev, pa prošnje za zaposlitev že dežujejo. Prejeli so že nekaj tisoč prošenj za zaposlitev. Ta številka kaže na to, da si prebivalci regije močno želijo te tovarne. In kdo smo mi, da jim to odrečemo? Ta tovarna bo dostojna naslednica bogate avtomobilske tradicije v Mariboru in, če želite, je tudi tovarna v Gradcu že od nastanka dalje povezana s Slovenijo, saj jo je ustanovil Slovenec Janez Puh iz Sakušaka pri Juršincih. Žalostno je, da ga bolj kot Slovenci cenijo Avstrijci. V Gradcu sta namreč zgrajena Puchova stolpnica in muzej, po njem je tudi imenovan trg. Na tehniški univerzi v Gradcu pa je ustanovljen poseben Puchov sklad, ki ga financira prav Magna Steyr. Zato upamo, da je današnja seja v Državnem zboru zadnja seja, ki je bila sklicana z namenom škoditi temu projektu in gospodarskemu in družbenemu razvoju Maribora z okolico in celotne Štajerske. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič ima predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Vemo, verjetno, kdo je Anton Leskovar, ne? Gospod Anton Leskovar je župan Občine Kidričevo, ki je član Slovenske demokratske stranke. Tukaj smo poslušali, večkrat poslušamo in tudi bomo poslušali, kako je Slovenska demokratska stranka to investicijo najprej podpirala, potem pa ji sedaj zaradi političnega prestiža in ker želi rušiti vlado, nasprotuje. Gospe in gospodje, to enostavno ne drži. Slovenska demokratska stranka je v mandatu 2004–2008 že pokazala, kakšno okolje se ustvari, predvsem pa, kako se poveča odstotek tujih investitorjev, ki vlagajo svoj kapital v Slovenijo. In za razliko od nekaterih, ki so proti temu, da bi v Sloveniji izdelovali bogatunske avtomobile, kot radi rečejo, ampak bi verjetno raje izdelovali, če bi bilo mogočno, kakšne lade ali pa kaj drugega, skratka tisto, kar imajo zdaj še samo kje v Venezueli; v Venezueli, pa še tam ljudje bežijo stran in verjetno bo kmalu ostalo tam več avtomobilov, ki jih ne bo nihče vozil, kot pa ljudi, kateri bi lahko te avtomobile vozili. Zaradi takih politik smo mi takrat z uspešnimi politikami privabljali tuje investitorje. Zakaj se omenil župana Kidričevega? Zaradi tega, ker je iz stranke, to se pravi iz Slovenske demokratske stranke, iz naše stranke, za katero govorite, da nasprotuje investiciji Magne. In kaj je ta župan rekel? »V naši občini imamo zemljišče, ki je ustrezno, kateremu občina in občani ne bi nasprotovali in kamor lahko Magna pride.« To se pravi, Slovenska demokratska stranka podpira investicijo, podpira nova delovna mesta, vendar ne na način, kot se je lotila vlada oziroma pod pogoji, za kakršne so se zmenili. Zdaj, ko bomo verjetno tukaj, predvsem s strani gospe Tomić še poslušali, kako se je naš poslanski kolega Franc Breznik hvalil, da se je on na eni od večerij zmenil z direktorjem Magne, da ta investicija pride v Slovenijo. Glejte, gospod Breznik, če se je že dogovarjal, verjetno ni imel v mislih 300 delovnih mest, ki bodo podvržena poklicnim boleznim. Zagotovo ni imel v mislih lakirnice, ki je škodljiva za ljudi in za okolje, ampak je imel v mislih visoko kakovostna delovna mesta, ki bodo dodana vrednost slovenskemu gospodarstvu, ki bodo dodana vrednost Štajerski. In zagotovo ni imel v mislih, da se bo sekalo gozd, da se bo intenzivno posegalo v naravno okolje, preden bo ta tovarna odprta. Skratka, eno je, kaj je tisto, kar zagovarja Slovensko demokratska strank in v tej veri smo mi tudi podpirali prihod Magne v Slovenijo, drugo pa je, kaj je na koncu prišlo. V Poslanski skupini SDS smo ravno zaradi tega podali predlog priporočila, ki se nanaša na priporočilo vladi, da se proučijo druge razpoložljive lokacije za izvedbo tega projekta, pri čemer pa naj imajo prednost že ustrezno opremljene industrijske cone ali pa trenutno opuščene lokacije. Ker želite iti z glavo skozi zid, ker želite lokacijo tukaj v Hočah, pač ne želite popustiti, ne želite sprejeti poročila. In ni res, da si Magna želi samo to lokacijo! Kakor sem bil seznanjen, naj bi vodilni v Magni rekli, da takrat, ko so se pogajali, ko so se pogovarjali, za druge alternativne lokacije sploh niso vedeli. Za lokacijo, ki jo ponuja župan Občine Kidričevo, sploh niso vedeli. Podpiramo, kot sem že dejal, tako spodbujanje domačih in tudi tujih investitorjev, žal pa smo bili že tudi takrat kritični. Velikokrat v tem mandatu prav od vlade ali koalicije slišimo, da naši predlogi niso celoviti ali da niso sistemski, na drugi strani pa je prav ta koalicija tista, ki je sprejela določene specialne zakone za posamezna območja in deluje zelo partikularno. Poglejte, ne mi govoriti glede brezposelnosti na Štajerskem in tako naprej. V Poljanski dolini imamo brezposelnost 3,9 odstotka, pa nismo nobenega gozda posekali in tudi nobenega tujega investitorja nismo pripeljali, ker imamo ljudi, ki sami ustvarjajo. Kjer je volja, je pot. Ampak pri nas ljudi ne zaviramo in tudi vi bi lahko Štajerski pomagali z drugačnimi investicijami. Kolikokrat se je tukaj že govorilo, kakšne pomoči bodo vse deležni in štajerska prestolnica in širše! Zdaj, če je to edina stvar, ki ste jo pripeljali, 300 delovnih mest, kar je za 2 tisoč 700 manj, kot se je na začetku govorilo, potem je dosti žalostno in bodi rezultati na volitvah temu primerni. Je pa, kot že rečeno, večina poslancev ta zakon podprla, saj je bilo izrecno poudarjeno, in tudi mi smo temu verjeli, da dejansko gre za projekt, ki bo prinesel 3 tisoč delovnih mest. Zdaj vidimo, da je tega samo 10 odstotkov, je pa bistveno vprašanje, kdaj bo naslednjih 2 tisoč 700 delovnih mest. Če dobimo v Slovenski demokratski stranki odgovor na to vprašanje, mislim, da tudi tega, kar sedaj, ne bomo več problematizirali. Ko pa vidimo, da je samo 10 odstotkov tega, kar se je Štajerski obljubljalo, in se govori, da bo prišlo v naslednjih letih. Veste, kaj se je vse govorilo, da bo prišlo v naslednjih letih? Kaj so podjetja obljubljala tudi, ko so z evropskimi sredstvi gradila določene industrijske objekte, potem pa, ker niso realizirali načrtov in pa udejanjili tistih zahtev, ki so jih vsebovali razpisi, koliko in koliko delovnih mest bodo ustvarili, je bilo pa treba denar vračati. Investitor je postavil pogoj, da mora biti do 1. julija izdano gradbeno dovoljenje, posledično se je z izvedbo projekta zelo mudilo in več kot očitno zelo površno preučilo vse možne lokacije. Nekaj besed, ki jih je izrekel minister za kmetijstvo Dejan Židan v oddaji Odmevi, ki je potekala 7. junija 2017, je na vprašanje, ali je Vlada v resnici ponudila Magni druge možne lokacije, odgovoril: »Tega sam ne vem, zato ker se tudi sam nisem nikoli z Magno pogovarjal. Vem pa, s kakšno informacijo sta prišla tako gospodarski minister kakor tudi predsednik Vlade na Vlado, in sicer da je to z Magno dogovorjeno, da je edina možna lokacija to in da je to za Vlado prioritetni projekt. Sam sem večkrat vprašal, ali so možne druge lokacije, povedali so mi, da ne.« Na koncu bomo prišli do tega, da minister Židan očitno ni bil o celotni zadevi niti obveščen. Ali je namerno nekdo na Vladi govoril, da ni drugih možnosti, ali pa se niti ni vprašalo lokalnih skupnosti. Župan Občine Hoče - Slivnica pošilja maile vse okrog, vsem županom v vseh občinah glede menjave zemljišč zaradi zakona, kakršnega pač imamo. Očitno pa je bilo pretežko poslati, kaj je s tem, če se želi na ta način pomagati Štajerski, kar je pravilno, pa štajerskim županom. Ali imate lokacijo? Potrebujemo takšno in takšno lokacijo s takšno in takšno infrastrukturo. Prepričan sem, da če je župan Kidričevega gospod Leskovar dejal, da primerno lokacijo imajo, da bi že takrat odgovoril. Prepričan sem, da danes ne bi imeli teh razprav tukaj v Državnem zboru na ta način. Gre za lokacijo, se pravi ta v Kidričevem, ki bi jo lahko uporabili brez odkupov zemljišč, saj je v lastni državnega podjetja Slovenski državni gozdovi, in gre za lokacijo, ki je prav tako v neposredni bližini avtoceste, prav tako tudi železnice, je pa le malenkost dlje od letališča kot pa lokacija v Hočah. Verjamemo pa, da so obstajale še številne, morda s kmetijskega vidika tudi bolj primerne lokacije. Ampak, kot pravijo, nikjer ni naključij, v politiki ni naključij, verjamem, da tudi tukaj ni naključij; pač ozadje nekje je. Kakšno je, kdo bo imel od tega korist, se bo čez čas izkazalo. Minister za kmetijstvo je moral biti tako seznanjen s problematiko izgube najboljših kmetijskih zemljišč kot tudi z možnostjo nadomestnih zemljišč in je imel dovolj časa, da izrazi svoje mnenje predvsem okoli lokacije projekta. Zato se zadnje dni v medijih pojavlja nova problematična okoliščina, in sicer problem porabe pitne vode iz mariborskega vodovoda za potrebe lakirnice, ki naj bi jo postavilo podjetje Magna. V teh sušnih dneh, ko se omejuje poraba vode za gospodinjstva, se seveda vprašamo, ali lahko to vodovodno omrežje takšne potrebe po vodi sploh vzdrži, predvsem pa, ali jih lahko zagotovi. Da ne bomo narobe razumljeni, v Slovenski demokratski stranki se zavzemamo za spodbujanje tujih investicij – mirne vesti greste na spletno stran, napišete Rezultati vlade 2004–2008, greste pod Tuje investicije, tam stvari pogledate in jih primerjate z leti od 2014 naprej –, ampak se zavzemamo za kvalitetna delovna mesta na način, da se ne spreminja zakonske osnove za posamezne projekte, temveč da se področje uredi celovito in na način, da se vsem investitorjem, tako domačim kot tudi tujim, pod enakimi pogoji omogočajo pogoji za investiranje. Pri tem pa je seveda nujno, da se proučijo vse razpoložljive lokacije, pri čemer naj imajo prednost tiste, ki so že bile uporabljene ali pa porabljene za industrijsko rabo. Torej še enkrat, v SDS to investicijo podpiramo, želimo si, da bi dejansko bila realizacija na koncu takšna, kot je bila tudi obljubljena, se pravi 3 tisoč delovnih mest. Sedaj ne vem, kdo bo za to odgovarjal, če tega ne bo, ker zakonodajo se je šlo spreminjati ravno zaradi številke, ki je bila obljubljena. Ampak če tega ne bo, se bo treba vprašati po odgovornosti. Rezultat pa je jasen, saj v Sloveniji itak za nobeno stvar nihče ne odgovarja. V Slovenski demokratski stranki smo opozarjali, opozarjali bomo še naprej. Zagotovo pa bi bil to lahko projekt, kjer bi stopili vsi skupaj, vsem je v interesu, da se vzpostavljajo nova kvalitetna delovna mesta, ne da jih vzpostavlja država, ampak da država vzpostavlja takšno okolje za gospodarstvo, da jih lahko gospodarstvo samo producira. Vendar pa, če je odklonilen odnos v lokalnem okolju – in ne se izgovarjati na anketo, kjer je bila udeležba, mislim da, okoli 15-odstotna –, da pa se proučijo druge možnosti. Skratka, nam je žal, da ta priporočila ne bodo podprta, zaradi tega ker smo napisali točno to, kar se lahko hitro izvede in kar bi morala Vlada, preden se je odločila in preden je Magni očitno ponujala eno in edino lokacijo – bog si ga vedi zakaj, to bomo enkrat v prihodnosti izvedeli –, da bi se izbrala druga možnost in vseh teh razprav, ki jih imamo tako na Odboru za gospodarstvo kot na Odboru za kmetijstvo, ne bi bilo treba opravljati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratična stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, državna sekretarja, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Danes obravnavamo predlog priporočila Vladi v zvezi z domnevno neaktivnostjo ministra za kmetijstvo pri projektu Magna. Po mnenju predlagatelja priporočil naj bi Vlada ponovno proučila druge lokacije za izvedbo projekta, pri čemer bi imele pri izboru prednost že za industrijsko rabo uporabljene, a trenutno opuščene lokacije. Zanimivo je, kako se vedno znova pojavljajo različne interpretacije poslovnika za politična obračunavanja, ki so po navadi neutemeljena. Opazili pa smo še en pojav, ki smo mu priča v tem mandatu. Namreč, Vlada pripravi zakonsko podlago za izvedbo nekega, za državo in določeno regijo zelo pomembnega projekta, za katerega se vsi, koalicija in opozicija, najprej strinjamo, da je nujen, pomemben, da bo prinesel določene pozitivne posledice za domače gospodarstvo, ko pa se začne realizacija teh projektov, pa se začne posegati po vseh možnih ukrepih, ki bi realizacijo projekta ustavili, obenem pa poslušamo vedno ene in iste floskule, da se projektu ne nasprotuje, da se ga podpira in podobno. Človek bi lahko tako ravnanje lahko opisal zgolj kot dvoličnost, kajti zelo težko razumemo, da je zakon, ki je bil skoraj soglasno sprejet, sedaj deležen tako ostrih nasprotovanj in to prav s strani tistih, ki so pripomogli k soglasni podpori zakonu. Po oceni naše poslanske skupine je Ministrstvo za kmetijstvo dovolj glasno opozarjalo, da gre za najboljša kmetijska zemljišča in da je potrebno pri iskanju nadomestnih zemljišč najti široko soglasje, kar je bilo tudi pridobljeno. Ker se v Poslanski skupini Desus ne strinjamo s predlagateljem priporočil, da je bil minister Židan v tem primeru neaktiven, v obravnavi na matičnem delovnem telesu tudi predloga priporočil nismo podprli. Pri tej odločitvi pa vztrajamo tudi danes. Hvala.
Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. V uvodu želim izpostaviti predvsem dve težavi, ki ju ima obravnavana točka. Namreč, naslov priporočila se glasi Predlog priporočila v zvezi z neaktivnostjo ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana pri izgubi najboljših kmetijskih zemljišč pri projektu Magna. Samo priporočilo, ki ga naj bi sprejel Državni zbor pod tem naslovom, pa se glasi Državni zbor Republike Slovenije priporoča Vladi Republike Slovenije, da preuči še druge razpoložljive lokacije za izvedbo projekta Magna, pri čemer naj imajo prednost pri izboru že za industrijsko rabo uporabljene, a trenutno opuščene lokacije. Težava je že v sami neskladnosti med samim naslovom in samim predlogom priporočila, dejstvo pa je tudi, da sem v imenu poslanske skupine na Odboru za kmetijstvo na eni od sej predlagal sklep, in sicer da Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano poziva Vlado Republike Slovenije, da čim prej naredi popis prostih kapacitet v obstoječih poslovno-gospodarskih conah in da se pripravi medresorsko usklajen nabor možnih novih lokaciji poslovno-gospodarskih na način, da se ne posega na najboljša kmetijska zemljišča in druga varovana območja. Torej predlog, ki smo ga podali na matičnem delovnem telesu s strani Poslanske skupine Socialnih demokratov, in ta predlog je mag. Dejan Židan tudi podprl. Torej, očitati v tem priporočilu, da nekaj ni bilo v redu in da ta končni sklep ali pa predlog priporočila odstopa od tega, kar naj bi, recimo, zagovarjal minister Židan, dejansko ne drži, ker je tudi sam tak sklep takrat na matičnem delovnem telesu podprl, ki je praktično identičen, kot je ta, o katerem danes razpravljamo. Vsi skupaj pa imamo drugo pomembno težavo pri tem – tako predlagatelj s strani Poslanske skupine SDS kot tudi poslanci Socialnih demokratov, ki smo takrat predlagali tudi preučitev drugih lokacij. Namreč, dejstvo je, da je bil v Državnem zboru na predlog Vlade Republike Slovenije sprejet zakon z naslednjim naslovom, in sicer Zakon o zagotavljanju pogojev za izvedbo strateške investicije na razvojnem območju v občini Hoče - Slivnica. Zakon izrecno govori o lokaciji na območju Hoče - Slivnica. S tem se je onemogočilo, da bi po sprejetju zakona aktivno delali tudi na morebitnih drugih lokacijah in tukaj je tista točka, pred katero je običajno Državni zbor, ko dobimo zakon po nujnem postopku. Seveda se ga sprejme, potem pa ugotavljamo, kako pa rešiti situacijo, če mogoče na predlagani lokaciji, o kateri se danes pogovarjamo oziroma na kateri danes potekajo postopki, morebiti vendarle ni mogoče zaključiti postopka, tako kot je bilo predvideno, da se investicija realizira. To, da je ta zakon sprejet, zagotovo vedo tudi predlagatelji s takšno vsebino, saj so tudi sami v velikem delu glasovali »za« ali pa mu vsaj nekateri poslanci niso nasprotovali. Tako takšno priporočilo, o katerem se danes pogovarjamo, sploh ne bi smelo priti v samo proceduro, ker je bil konkretno zakon sprejet na zelo jasen način, katera lokacija je tista, ki je primerna. Opozarjam pa, da je seveda takšen način sprejemanja zakonov zagotovo izjemno velika omejitev za to, da ta investicija sploh v Sloveniji lahko se izvede. Treba bo zagotovo zelo resno razmisliti o tem, če obstajajo še druge možnosti, da se v tistem primeru potem predlaga sprememba tega zakona in se omogoči, če nič drugega, vsaj izvedbo na lokacijah, ki so lahko širom Slovenije, pa seveda ne posegajo, recimo, na najboljša kmetijska zemljišča ali pa ne povzročajo drugih zadržkov, ki bi, recimo, onemogočali takšno investicijo. Ampak, upam si trditi, da je vse poslance in še posebej poslance Poslanske skupine Socialnih demokratov vodilo k sprejetju zakona prav dejstvo, da si prizadevamo gospodarsko rast in za nova delovna mesta in da je treba čim prej zagotoviti tudi čim učinkovitejše gospodarsko okrevanje in seveda tudi vpeljati čim več kvalitetnih programov in s tem zagotavljati čim boljša delovna mesta. Slovenija je zagotovo perspektivna država tako na področju gospodarstva kot tudi turizma in če to povežemo z dobro oskrbo s strani kmetijstva, potem je to tisti program, pod katerim se zagotovo prav vsi v Sloveniji zelo hitro podpišemo in se s tem strinjamo. Vendar bi pri tem spomnil na eno dejstvo, katerega smo ravno tako sprejeli v Državnem zboru, gre sicer za Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, v katerem smo opredelili, da se v tistem trenutku, ko nekje nastopi velika brezposelnost, vlada lahko odloči in sprejme ukrep za to problemsko območje, kateremu konkretno pomaga s sredstvi in drugimi davčnimi ukrepi, da se iz tega primeža brezposelnosti reši čim prej. In Maribor s širšo okolico takšen status ima; torej, Maribor s širšo okolico ima status problemskega območja z visoko brezposelnostjo in naj spomnim, da smo v enem od prvih programov za to območje oblikovali rešitev, da Mariboru pripada 69 milijonov evrov, s širšo okolico, zato da lahko učinkovito rešuje brezposelnost. To od same odločitve, da je Mariboru z okolico to treba zagotoviti, do danes še ni realizirano v dovolj velikem obsegu. To je tista, verjetno ključna pomanjkljivost, da tudi nekatere cone, ki so nekoč bile zasedene s proizvodnimi kapacitetami – in Maribor je bil industrijsko mesto in ima izjemno veliko znanje in je imel tudi izjemno kvalitetne programe, ki so bili vsi po vrsti zelo prepoceni zapravljeni in seveda spravljen Maribor potem z okolico v tak položaj, da se danes pogovarjamo o tem, da smo vsi zadovoljni, če pride kakšen program iz tujine. Svoje smo pred tem, pa lahko skorajda rečemo, sistematično uničevali. Torej, gre za to, da se vendarle realizira tudi ta odločitev, da se za to problemsko območje čim prej zagotoviti 69 milijonov evrov in s tem se bomo zagotovo izognili temu, na kar je opozarjala tudi Kmetijsko-gozdarska zbornica v tem primeru, da se ne bo uveljavil v Sloveniji princip buldožerja, ko pride nek investitor in se mu potem po liniji najmanjšega odpora poskuša zagotoviti prav najboljša kmetijska zemljišča za to investicijo. To je nekaj, kar se nam v prihodnosti zagotovo ne sme dogajati, kajti teh površin imamo res zelo malo in so zelo omejene in tudi ne nazadnje z ustavo zaščitene. Tako ob teh dejstvih in pomanjkljivostih, zagotovo, ki jih ima tudi sam zakon, ki je bil sprejet, pa želimo spomniti tudi na naslednje dejstvo, ki je zapisano v 5. členu zakona, ta namreč definira, da gre za strateško investicijo, vendar zakon določa, da mora strateška investicija v skladu s tem zakonom ustvarjati najmanj tisoč delovnih mest na območju občine Hoče - Slivnica. Lahko povem, da bomo v poslanski skupini zelo natančno spremljali, ali bo dejansko do te realizacije, tisoč delovnih mest, prišlo. Še enkrat opozarjam, gre za zavezujočo dikcijo v 5. členu obstoječega zakona, in ponovno opozarjam, da je včasih nujni postopek za sprejemanje zakonov, kljub neki dobri veri, pozneje lahko zelo velik problem, kako ta projekt, ki je v zakonu zapisan, sploh realizirati. Glede na to, da je odbor, ki je bil matičen za obravnavo tega priporočila, sprejel odločitev, da je postopek za sprejetje tega priporočila končan, lahko povem, da smo seveda glasovali na odboru za ta sklep, danes se samo pridružujemo tej ugotovitvi, ki je bila pač sprejeta na odboru. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev o predlogu priporočila. Besedo ima gospod Ivan Prelog, pripravita naj se mag. Bojana Muršič in gospa Ksenija Korenjak Kramar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Dovolite mi, da vam iz kataloga tehnike Slovenske vojske preberem opis terenskega vozila, ki ga je do nedavnega oziroma ga še uporablja. Gre za terensko vozilo Mercedes-Benz G 270 cdi. Vozilo je namenjeno za prevoz moštva in opreme. Uporablja se za spremstva konvojev in kot poveljniško vozilo je opremljeno s sodobnimi sistemi zvez. Razred G je Mercedes-Benz zasnoval predvsem za uporabo na terenu. Čeprav pomeni G v oznaki tega avtomobila Gelände, torej po nemško teren, se sklada tudi s poimenovanjem avstrijskega mesta Gradca. Pred 40 leti so ga tam začeli snovati na pobudo Daimlerja, ki je hotel poskrbeti za primerno prevozno sredstvo nemških in do nedavnega tudi slovenskih vojakov. Steyr-Daimler-Puch, ki je izdeloval razred G, ima tudi druge povezave s Slovenijo, saj je bil Prlek Janez Puch iz Sakuška pri Juršincih v Slovenskih goricah. Odšel je v Gradec in naredil neverjetno kariero od ključavničarskega vajenca do tovarnarja. Steyr-Daimler-Puch, Janez Puch, je v celotnem svetu motorjev in avtomobilov kot inovator in podjetnik ime, vredno vsega spoštovanja. Blagovna znamka Puch je bila tudi osnova za kasnejši vstop podjetja Daimler v skupno podjetje z nazivom Steyr-Daimler-Puch AG v Gradcu, ki ga je leta 1998 prevzel Magna Holding AG. Torej gre za to isto Magno, ki je Slovenski vojski dobavljala odlična terenska vozila, danes pa nekateri trdijo, da bo ta ista Magna, ki je bila dovolj dobra za Slovensko vojsko, danes za potrebe gradnje strupene lakirnice uničevala najbolj rodovitno kmečko zemljo, ki se bo celo nasilno odvzemala kmetom. Naj vam predočim, da v primeru Magne ne gre za strupeno industrijo in drugorazredna delovna mesta. Zelo uspešen mednarodni koncern Magna je svetovno uveljavljena blagovna znamka najvišjega razvojnega razreda in deluje na 321 proizvodnih lokacijah v 29 državah s skupno 160 tisočimi zaposlenimi ter letnim prometom 36 milijard ameriških dolarjev, kar se približuje BDP Slovenije. V celotnem svetu ima skupno 102 razvojna centra ter sodeluje s cirka 50 univerzami. Torej, Magna je podjetje, ki sledi svetovnim trendom četrte industrijske revolucije električnih in hibridnih pogonov, novih materialov in zahtev po bistvenem zmanjšanju vrednosti CO₂ v izpuhih. Vsa razprava ob izbrani lokaciji pa je zašla v vode različnih političnih interesov in razprti. Zakaj nihče ne pove, da smo v zadnji 25 letih v Sloveniji približno 100 tisoč hektarjev kmetijskih zemljišč spremenili v stavbna? Torej predstavlja teh 100 hektarjev le eno tisočinko in ker je to zemljišče na področju, kjer je že sredi 60. letih prejšnjega stoletja bil predviden razvoj industrije in v 90. tudi logistični center, je izbrana lokacija izgradnje avtomobilske industrije logična odločitev. Prav sedanja vlada je prva v zadnjih letih, ki si vsaj prizadeva, da bi z vsemi soglasji in državno pomočjo omočila prihod tega avtomobilskega giganta. V tem primeru gre za prvi velik realen greenfield industrijski projekt v Sloveniji. Magna je podjetje, ki gradi tako imenovane pametne tovarne na bazi svojih številnih know-how centrov ter znanstvenih institutov, ki sodelujejo s svetovno znanimi raziskovalnimi instituti in številnim univerzami. Prav zaradi tega je nerazumljivo mnenje, ki se ustvarja v slovenski družbi o tem, da prihaja v Slovenijo z delom umazane proizvodnje. Zamuditi takšno priložnost bi bilo družbeno skrajno neodgovorno, saj ni pričakovati, da bi potem katerokoli kapitalsko močno podjetje še kdaj želelo priti v to državo. Pa še tole. Nekdanji mariborski župan dr. Alojz Križman, nekdanji dekan Tehnične fakultete v Mariboru, nato rektor Univerze v Mariboru, ki je deloval tudi kot razvojni inženir ter kot vodja razvoja tehnologij, sicer pa zaslužni profesor, mi je kot mariborskemu poslancu včeraj poslal pismo v zvezi z Magno. Ker smatram, da je spričo aktualnosti dogodkov potrebno o tem seznaniti tudi slovensko javnost, mi dovolite, prosim, da ga v nekoliko skrajšani obliki preberem, saj nazorno prikazuje, za kaj pri celi stvari pravzaprav gre. Citiram: »Po razgovoru z direktorjem Mariborskega vodovoda gospodom Burnačem, ugotavljam, da je današnji članek v enem od slovenskih časnikov velika manipulacija. Dejansko stanje je naslednje. Maribor za današnje potrebe vodovoda načrpa letno 13 milijonov kubikov vode na leto. V času, ko sem bil župan, smo črpali cirka 20 milijonov kubikov vode na leto, saj je takrat delovala še večina industrije in je bilo precej manj krožnih sistemov v uporabi. Da bi ta časnik zavajal, je namesto enote kubičnih metrov uporabil enoto liter. Pri tem seveda ni omenil, da ima en kubični meter vode tisoč litrov, kar bi pomenilo, da Mariborski vodovod načrpa letno 13 milijard litrov vode. Drugič, Magna naj bi v svojem novem obratu potrebovala letno cirka 100 milijonov litrov vode. 100 milijonov litrov vode pa odgovarja matematično 100 tisočim kubikom vode. Ta količina predstavlja cirka 0,8 odstotka vse letne načrpane količine vode Mariborskega vodovoda. Torej gre za vprašanje največ enega odstotka sedanje načrpane količine. Če bi pa govorili o celotni kapaciteti, ki smo jo črpali še v mojih časih, ko je industrija še funkcionirala, potem je nekje med 0,5 in 0,6 odstotka načrpane vode. Zaradi tega torej v Mariboru ne bo zmanjkalo vode in gre za perfidno manipulacijo tega časnika. Pri sedanji ceni vode pa verjetno nihče od investitorjev pri veliki porabi ne bo plačeval večjih količin vode in si bo prav gotovo zgradil svoj krožni sistem, vendar ne zaradi tega, ker vode ni zadosti, temveč zaradi stroškov. Zavajanje javnosti je torej več kot očitno. Seveda bi moral na to najprej odreagirati Arso. Zaradi nezadostnega vključevanja izkušenega inženirskega kadra v projekt pa se kar naprej manipulira, saj politične manipulacije dosežejo preproste ljudi, ko potem po stari navadi še vedno verjamejo takšnim predstavitvam. Prilagam vam tudi današnji članek. Prijazen pozdrav, Alojz Križman.« Konec citata. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Bojana Muršič. Pripravita naj se gospa Ksenija Korenjak Kramar in gospa Violeta Tomić.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Kolegice in kolegi! Danes smo veliko slišali v stališčih poslanskih skupin tako na eni strani nekaterih, ki podpirajo to investicijo, na drugi strani tistih, ki ostro temu nasprotujejo. A nesporno dejstvo je, da je lokacija investicije Magna na podlagi specifičnih zahtev investicije v občini Hoče - Slivnica. Minister Počivalšek je v ponedeljek pri točki poslanskih vprašanj jasno odgovoril, po kakšen postopku so bile upoštevane te specifične zahteve po tej investiciji, da so bile tudi upoštevana velikost, opremljenost in druge okoljevarstvene omejitve in da je bilo v postopku preverjanja tudi 9 potencialnih lokacij. Med njimi so bile tudi degradirana območja v Občini Maribor, tudi v moji občini Ruše, kjer si bi neizmerno želela, da bi ta lokacija tudi bila, kajti Tovarna dušika Ruše je izgubila 2 tisoč 500 delovnih mest. Imamo lokacijo, vendar verjamem, da je na podlagi te specifike, ki je, ta lokacija neprimerna, kajti obstoječi objekt propada kot hiša duhov, ampak dejansko trudili se bomo z lokalno skupnostjo, da to degradirano območje vzpostavimo ponovno v gospodarsko, ki nam bodo vsem skupaj v velik ponos. Ostalih lokacij ne bom niti ne naštevala. To je poudaril tudi državni sekretar na matičnem delovnem telesu. Kot je bilo danes tudi slišati, je bila preverjena tudi lokacija Kidričevo, kjer je župan s strani poslanskih kolegov SDS. Nečesa ne razumem; enostavno v stališču je bilo danes predstavljeno, da je investicija škodljiva za zdravje ljudi, za okolje, na drugi strani pa podpiramo nova delovna mesta, ampak lokacija v Kidričevem je bolj primerna. Zakaj? Sicer ne vem, ali vsi ti podatki držijo, ampak lokacija Kidričevo je en kilometer od obstoječe lokacije, da pa bi bilo treba tukaj pristopiti k spremembi občinskega prostorskega načrta in tukaj tudi piše, da bi bilo treba posekati 130 hektarjev gozda v neposredni bližini dveh naselij. Na obstoječi lokaciji, o kateri je pa toliko govora, se bo pa posekalo 4 hektarje gozda. Ne vem oziroma ali pa tega ne razumem, kje je to pamet. V bistvu se je ministrstvo odločilo za to lokacijo in enostavno sprejeli smo tudi zakon in tukaj poti nazaj več ni. Verjamem, da bi se danes v vsakem primeru pogovarjali o tej investiciji. Zakaj? V primeru, da minister za kmetijstvo ne bi soglašal s to investicijo na teh, bomo rekli, dobrih oziroma najboljših kmetijskih zemljiščih, bi s strani opozicije prišel signal, d se zavira tuje investitorje. Na drugi strani imamo pa danes situacijo, ko se je ministrstvo odločilo, da dejansko je ta investicija dobrodošla, da je treba zagotoviti ustrezna nova oziroma nadomestna kmetijska zemljišča in tej investiciji ne nasprotuje, kar menim, da je za Mestno občino Maribor, Hoče - Slivnico ali – bom širše rekla – za Podravje in celo Pomurje vsekakor dobrodošlo. Danes je bilo omenjeno tudi, da gre tu za politične odločitve in da minister politično odloča v navedeni investiciji, da se župani večkrat obračajo na njega in da on posega pri tem. Ampak na odboru je rekel, citiram: »Do mene marsikdaj želijo priti župani, takšni in drugačni: Minister, s teboj bi se radi pogovarjali o OPN in takšnih in drugačnih gabaritih. Tega ne dovolim. In če gre za tovrstno vprašanje, z menoj se je o tem nemogoče pogajati.« Temu je tudi res tako. Tudi sama kot poslanska kolegica sem se želela pogovarjati, zgolj pogovarjati o določenih investicijah, pa ni bilo posluha in enostavno to lahko pritrdim. Tako v konkretnem primeru gre zgolj za strokovne odločitve. Poudarjam tudi, da je v Sloveniji zakonodaja takšna, da je na strani zaščite najboljših kmetijskih zemljišč, kar nam pripisujejo tudi v OECD. Osebno menim, da je takšna odločitev, kot je bila sprejeta, katero je tudi skoraj večina poslancev potrdila, pravilna. Verjamem pa tudi, da investitor, ko se bo odločil – srčno upam, da bodo pridobljena vse ustrezna dovoljenja – investicijo izpeljal tako, da bo dobro zaščitil okolje in da ne bo velikih izpustov v zrak in vodo in da ne bo škode za zdravje ljudi. Ne gre pa tudi spregledati, da naj bi šlo za eno izmed najsodobnejših greenfield investicij. Podravje in Pomurje sodita v eno izmed regij, ki ima največjo stopnjo brezposelnosti. Tukaj je stopnja brezposelnosti daleč nad slovenskim povprečjem, cirka 15 odstotkov. Zato je vsako novo delovno mesto še kako potrebno; ob tem pa želim poudariti, da kvalitetna mesta delovna mesta. Pa naj se še malce dotaknem izgradnje trgovinskih centrov, ki so v Sloveniji bili leta 2007. Takrat ni bilo nikoli tolikšne debate, kakšni bodo vplivi, kako se bo to delalo, kaj bo to pripomoglo, pa verjamem oziroma vem, da so se trgovinski centri gradili na najboljših kmetijskih zemljiščih. Mislim, da s temi debatami, vlaganjem ustavnih presoj, ustavljanjem postopkov zavračamo investitorje in dajemo, bom rekla, nelep signal navzven tujim investitorjem, ki Slovenijo spoznavajo kot eno z zelo kvalitetno delovno silo, s pridnimi ljudmi, z dobrim potencialom in menimo, da bi si to morali šteti vsi v velik ponos. Moram reči, da se mi zdi, da smo res dvolični; na eni strani si želimo nova delovna mesta, na drugi strani pa se na vse načine trudimo, da bi zaustavili vse postopke pridobivanja teh dovoljenj. Želela bi si, da bi postopki pridobitve gradbenih dovoljenj bili hitri, učinkoviti, kvalitetni, seveda ob upoštevanju vseh strokovnih kriterijev, ki so pri tem potrebni. Ampak takšen način, kot smo ga zavzeli pri investiciji Magne, o kateri že več kot pol leta zelo dosti govorimo, mislim, da ni pravilen. Bojim se, da se nam bo zgodil domino efekt in investicije Magne res ne bo v Sloveniji. Odšli bodo na Madžarsko. Kje bodo na Madžarskem gradili? Po mojem na najboljših kmetijskih zemljiščih. Pač, tujci se po vsej verjetnosti tega lotevajo na drugačen način. Želijo si investitorjev in enostavno mi, mislim, da bomo morali na tem mestu tudi nekaj narediti. Res me žalosti dejstvo, da ne moremo skupaj strniti glave, tako kot smo jih strnili pri poslovniku, da se ukvarjamo sami s seboj, tudi to je naš problem, in enostavno vsi skupaj najdemo najboljši potencial za rešitev Podravja, vključno s Pomurjem. Pa naj še omenim, ker je bilo toliko govora tudi, da ta lokacija ni predvidena, da ni dobra, da so res najboljša kmetijska zemljišča. Ta lokacija je bila pred časom predvidena za proizvodno cono. Predvidena je bila v Resoluciji o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007–2023. Takratna vlada je takrat to resolucijo podprla, dne 12. oktobra 2006 pa potrdila to lokacijo za logistični center Oreh. Ne vem. V bistvu ta lokacija je zdaj, kmetijski minister je naredil vse, da se zagotovijo nadomestna zemljišča. Tako so ta priporočila enostavno nesprejemljiva in verjamem, da bo tako v bodoče tudi pri vseh ostalih investicijah, da se bodo iskala nadomestna zemljišča, če pač ne bo tega mogoče narediti na degradiranih območjih. Res bi se mogoče še zgolj dotaknila tega, da je potrebno ta degradirana območja, ki jih imamo, poiskati, narediti popis prostih kapacitet in dejansko na teh zemljiščih oziroma na teh obstoječih objektih iskati potencial; mislim, jih ponujati bodočim investitorjem, kajti le tako bomo imeli manj dela vsi skupaj. Ne nazadnje bi lahko – mi dovolite, da zaključim. V Magni bodo imeli možnost zaposlitve vsi; celotno Podravje, celotno pomursko območje, tudi po vsej verjetnosti kdo iz prestolnice se bo prijavil na razpis; enostavno vsi, ki si bodo pač želeli delati in bodo izpolnjevali pogoje, bodo imeli to možnost. Vsekakor je to dobro in kot poslanka si prizadevam vsekakor za gospodarsko rast, nova delovna mesta, turistični razvoj, ki pa bo tudi v prid vsem nam, državljankam in državljanom Republike Slovenije. Hvala.
Besedo ima gospa Ksenija Korenjak Kramar, pripravita naj se Violeta Tomić in gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala lepa! Spoštovani kolegi, predsedujoči! Upam, da danes, ko smo prišli sem, da smo se vsi vprašali, s kakšnim namenom – upam, da z dobrim. Upam, da z namenom, da resnično podpremo investicijo, da se zavzamemo res za vse tisto, kar ste moji predhodniki razpravljavci povedali v svojih stališčih in v svoji razpravi, da smo za delovna mesta, da smo za gospodarski preboj, za gospodarsko rast. Da smo tudi za sodelovanje. Resnično upam, da je temu tako, čeprav me po eni strani tudi zelo skrbi, ker ste nekateri pač navajali stvari, ki mejijo na čisto manipulacijo. Ki mejijo v bistvu na manipulacijo morda s takšnim ali drugačnim namenom, tudi morda politično pridobivanje točk. Žal. Ne bi si tega želela. Želela si bi videti, da znamo stopiti skupaj, da znamo skupaj iskati rešitve, take, ki bodo pripeljale do realizacije celotne zadeve, in ne, da podatke uporabljamo tako ali drugače. Žal. Možno jih pa je na vsak način, lahko jih obrnemo v pozitivo, lahko pa jih tudi obrnemo drugače; to, kar imamo nekako žal v genih. Vedno vidimo to, kaj ne gre ali kaj bi bilo lahko slabo in kaj ni, manj pa smo uspešni tam, ko je treba iskati rešitve za to, da določene okvire presežemo ali najdemo določene rešitve. Res bi si želela, da znamo biti takšni, ne glede na to, na katerem koncu smo in od kod smo. Če bi bili na terenu, mnogi izmed vas, bi videli, da je to sodelovanje tako gospodarstva kot kmetijstva bilo vsaj v tem primeru zelo dobro in uspešno. Tako gospodarstvo kot kmetijstvo sta si zelo zelo prizadevala na samem terenu, da prideta do rešitev za čisto vsako vprašanje, za čisto vsak problem. Tisti, ki smo bili tam, smo bili priča temu, žal, da nekaterih izmed vas ni bilo, kjer bi lahko to videli in danes ne bi zavajali marsikoga, ki nas posluša, s tem da tega ni bilo in da bi morala biti aktivnost še večja ali pa še boljša. Bila je, žal, tudi s pomočjo marsikaterega izmed vas so ljudje imeli informacije takšne in drugačne. Pa ne bom rekla, da so bili zmanipulirani, da so bili zavedeni, ampak prav bi bilo, da povemo: bile so alternativne lokacije, o teh se je govorilo, bile so na mizi, vendar žal so bile neprimerne, tudi Kidričevo. Tudi Kidričevo. Kidričevo je na vodovarstvenem območju. Tisti, ki veste, kje Kidričevo je, in tisti, ki ste se kdaj peljali mimo – upam, da se moj spoštovani kolega Žan tudi, ker je tako prepričljivo razpravljal in da on ve, da je to v bližini Nature 2000, da on ve, da je to v bližini vodovarstvenih področij, da ve, da gre za 130 hektarjev gozda, ki bi ga bilo treba posekati, da ve, da je bližina naselja povsem neprimerna glede na lokacijo, ki je; torej, da tudi ve, da so okoljski vplivi mnogo mnogo hujši lahko na območju Kidričeva kot pa na območju, ki je trenutno – torej tisto, o katerem govorimo – v občini Hoče - Slivnica. In upam, da tudi veste to, da so bili v vsej tej zgodbi realizacije tega projekta udeleženi tudi vsi tisti, ki so pokazali kakršenkoli interes. Žal so bile iniciative nekoliko kasneje, vendar so bile. Ko govorimo o Rogoškem gozdu, še enkrat, se strinjam, 66 hektarjev gozda je ogromno, je dosti, vendar civilna iniciativa je bila kooperativna, v sodelovanju z ministrstvi, tako kmetijskim kot gospodarskim, so prišli do ustreznih rešitev. Vendar veste, vsaka človeška aktivnost ima tudi neke svoje meje in prav bi bilo, da se vsi gibljemo v meji realnega in sprejemljivega in da smo pripravljeni tudi na kompromis. Mislim, da je kompromis dosežen pri vprašanju Rogoškega gozda resnično dober kompromis glede na to, koliko je bilo predvidenega sekanja. V trenutni situaciji imamo 4,6 hektarjev od 66. Mislim, da je to uspeh tako za iniciativo kot tudi za nas, ki tam živimo. Žal nekaj za nekaj, tako kot je v vsaki zgodbi. Tukaj smo tisti, ki tehtamo. Normalno, se strinjam; tehtamo med tem, da upoštevamo okoljevarstvene standarde, da ne pristanemo na vse brez tehtnega in temeljitega premisleka, vendar to, kar trenutno imamo, mislim, da je takšna rešitev, ki ne bo ogrozila vseh funkcij tega gozda, ki se pojavljajo, da ne bo ogrozila bivalnih pogojev in kvalitete življenja nas, ki tam živimo. Štirje hektarji; in žalostno je, da so med temi, ki tako široko razpravljajo o pomenu tega gozda, tudi takšni, ki so v preteklosti tudi posegali na področje tega gozda in ki so ga sekali, pa takrat verjetno z manj slabe vesti glede na to, kako goreče so to zagovarjali. Kar pa se tiče tudi drugih navedb, kar se tiče gospodarstvenikov, kar se tiče sodelovanja, pa tudi županov [[…]]Župani so iz različnih opcij. Žal mi je, da nekateri tako enostavno zlorabljate ljudi za to, da jih pošiljate v eno ali drugo opcijo, čeprav tam niso. Ampak župani so, tudi mešanih barv, zelo jasno in odločno povedali na več forumih, najsi bodo to gospodarski forumi, najsi bodo to njihovi lastni, najsi bodo to forumi v sami regiji, da podpirajo celotno zadevo, pa naj bodo tisti, ki nekako po razdelitvi svojega teritorija v smislu gospodarske dejavnosti kotirajo bolj na območja, ki so kmetijska ali pa ruralna, prav tako podpirajo. Zato ker se zavedajo, da to ne bo imelo samo učinek na njihovo občino, ampak da bo imelo učinek na Podravje v celoti, pa tudi velik del, recimo do Celja, pa celotno Pomurje. Zato! In so to podprli! In so tudi rekli, da so pripravljeni sodelovati pri iskanju nadomestnih zemljišč tudi v naslednjih fazah projekta. Izrecno so to podprli, ne glede na svojo barvo. Prav tako so to podprli gospodarstveniki. Tukaj sem poslušala,da poslušajmo gospodarstvo. Pa ne samo danes, večkrat to slišim; poslušajmo gospodarstvenike, prisluhnimo jim. Ali smo jim tudi v tej zgodbi prisluhnili? Namreč, na Podravskem forumu v Slovenski Bistrici so vsi gospodarstveniki rekli: »Mi podpiramo to zgodbo. Ta zgodba je tudi priložnost za nas, za naš razvoj, za naše sodelovanje.« Pa smo jih slišali? Upam, da smo jih. Upoštevali pa jih vsaj v primeru projekta Magne zaenkrat še nismo. To bomo lahko rekli takrat, ko bomo imeli tovarno v občini Hoče - Slivnica. Ves čas to poudarjamo, imeli bomo to v občini Hoče - Slivnica. To bo imeli tu, v Sloveniji! V končni fazi je to pomembno. Žal, druga območja niso bila primerna. Bodo pa verjetno za kakšne druge investicije; kakšne druge tuje investicije, druge tuje investitorje, ki bodo prišli. To je pomembno, o tem bi se morali pogovarjati. O tem, kdo še lahko na kakršenkoli način pomaga, zato da lahko še kdo pride v Slovenijo, in ne, da iščemo načine, zakaj pa ne bi prišel, ali pa, kje mu pa lahko mi pomagamo, da mu še posebej pokažemo, da ne bo mogel priti, ali pa, kaj še lahko mi naredimo, da ne bo mogel priti. Mislim, da to ni prava pot. Vsi skupaj, to smo enkrat že pokazali, takrat, ko smo podprli zakon, smo pokazali, da podpiramo to, ampak iz svoje kože pač ne moremo. Zdaj, ko bi morali glede na to, da nimamo več dosti časa, ura se že pomika proti dvanajsti, zdaj bi morali še bolj pokazati to, da znamo skupaj najti prave rešitve, da znamo skupaj omogočiti to, da bo Magna tukaj, da ne bo imela Magna plana B, da ne bo hodila po terenu in se pogovarjala z našimi župani. To je zelo spodbudno, vendar, veste, hodi verjetno tudi zato, da si ustvari lastno mnenje, koliko so realne možnost, da dejansko pride do realizacije projekta. In da bo lahko rekla na eni točki: »Poglejte, žal. Mi se moramo obnašati tudi poslovno, mi imamo naročila, mi moramo tovarno postaviti do določenega roka, da bomo lahko izpolnili to, kar smo se zavezali s pogodbo.« Vendar, ali se mi tega zavedamo? Mi se tukaj pogovarjamo o delovnih mestih, vsako delovno mesto šteje. To sem povedala že takrat, ko smo zakon sprejemali. Čisto vsako delovno mesto šteje. So pa po fazah, resnično, ampak začne se z enim; začne se s tristotimi, končalo pa se bo, srčno si želim, ko bo Magna stala, res s 3 tisočimi. In to z visoko usposobljenim kadrom, ker bo proizvodnja visoko tehnološko dodelana. Mi to vsi vemo, ampak še vedno želimo narediti vse, da pač, ne vem, morda bomo pa se vozili na kakšno drugo lokacijo. Jaz si tega ne želim. Jaz si želim, da imamo lokacijo Magne kot družbeno odgovornega podjetja, kot svetovne multinacionalke v Sloveniji. Želim, da je to v občini Hoče - Slivnica. In verjamem, da lahko vsak izmed nas prispeva k temu, da resnično imamo mi to tam in da lahko resnično rečemo enkrat ljudem, poglejte, nekaj smo vam pa res omogočili, dali smo vam priložnost. Ker, veste, Magna že sedaj – tudi to je bilo napačno rečeno, da še ne sprejema prošenj ali da ne išče delavcev. Pa še kako jih išče! Veste, sodeluje z zavodom za zaposlovanje mariborskim pri tem, da bo pridobila ustrezne kadre. Sodelovala je na zaposlitvenem sejmu, angažirala je Slovenca, zaposlenega v svojem podjetju, ki dnevno kontaktira z našimi ljudmi, zato da bi dobili čim več ustreznega kadra, ki so naši ljudje. Trudi se, veste, zelo se trudi [[…]]Ampak očitno premalo. Ali se tudi mi toliko trudimo? Ali se? Upam, da res, in upam, da bomo lahko temu rekli, da se, da smo naredili resnično vse in da nam je vsem skupaj uspelo in da bo Magna s 1. 1. resnično začela z delom na prvem avtomobilu. Pa ne lade, ampak svetovne znamke. Upam, da res in da takrat bomo lahko rekli, vse smo naredili mi s skupnimi močmi za to, da je projekt tukaj, veliko smo naredili za ljudi. Upam, da res. Hvala.
Besedo ima predstavnik predlagatelja, gospod Tomaž Lisec.
Najlepša hvala. Počasi bom tudi jaz začel. Po tem zadnjem izvajanju sem pa vsaj v 98 odstotkih prepričan, da ni šlo za strokovno odločitev, za katero se sklicujete, ampak izključno za politično odločitev, kje bo stala tovarna Magna Steyr: ali v Hočah, ali v Mariboru, ali v Kidričevem. Poslanka SMC je bila pač močnejša skupaj s poslancem SMC in je dosegla pri ministru SMC, da je podjetje izbralo njih. Da ni izbralo Maribora – napačen župan, ne vem sicer, kje ste poslanci SMC iz Maribora, ampak izgubili ste. Kidričevo pa vsekakor ne bi bilo politično sprejemljivo; poslanka SDS je iz Kidričevega in župan SDS je iz Kidričevega. Pa bom začel s tem zadnjim: prisluhnimo gospodarstvu. A bežite, no?! Gospod Akrapovič pa 9 let čaka, pa gre v tujino!? Toliko o tem prisluhnimo gospodarstvu. Za ene pravilne cone na najboljših kmetijskih zemljiščih, državna finančna pomoč, drugi pa – hvala za pozornost, pa pojdite v tujino. Toliko o tem, da skrbimo za gospodarstvo, da so vsi na istem vatlu. Niso! Primer Magne je tipičen dokaz že zaradi tega, ker ima tipičen lex specialis. Da ni zakon o regionalnem in gospodarskem spodbujanju ali pa kakšen drug zakon s kakšnim imenom že obstoječim dovolj dober ali pa kakšen nov zakon, ki bi vse skupaj dal na eno od tistih, kar mu vi rečete: Slovenija, za Slovenijo gre. Ne. Gre za občino Hoče - Slivnica. Pika. Čisto enostavno. In to izvajanje je bilo čisto ono – politično: politika se je odločila in to je to. Zato nas tukaj moti sprenevedanje ministra Židana. Minister Židan, 7. 6. – razlog zakaj smo dali ta priporočila –, »… vem pa, s kakšno informacijo sta prišla tako gospodarski minister kakor tudi predsednik Vlade na vlado; in sicer to, da je za Magno dogovorjeno, da edina možna lokacija je to in da je to za vlado prioriteten projekt«. Minister – jaz prej nisem nič vedel. Državni sekretar na gospodarskem ministrstvu pa reče, da je vključenost Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano vseskozi. Mislim, če minister ne ve, kaj se mu dogaja na Ministrstvu za kmetijstvo, je še en velik problem, ampak to kaže tudi njegovo izvajanje – skriva se za stroko, stroka je odločila! Stroka je odločila, da 100 hektarjev najboljših kmetijskih zemljišč lahko odpišemo?! Če je to ta stroka, ki se imenuje stroka na Ministrstvu za kmetijstvo ne na Ministrstvu za gospodarstvo, spoštovani, potem še enkrat ponavljam, da ta stroka ni vredna 5 kil kruha – cela. Ni vredna. Lahko gre takoj na zavod za zaposlovanje ali pa morda delovno mesto iskat v to super firmo v Hočah - Slivnici, v Magno. Stroka je rekla, da najboljša [[…]]Mislim, da teh 100 hektarjev spada pod 8 odstotkov najboljše kmetijske zemlje, ki jo še imamo v Sloveniji. In ta stroka na Ministrstvu za kmetijstvo je po besedah ministra za kmetijstvo rekla: »Z lahkoto.« Če je to ta stroka, potem ima minister še en problem; ne samo političnega, da ne obvladuje svojega področja, ampak niti strokovnega. Zato smo tudi prišli; minister reče, nič ne vemo, stroka je odločala, vsi pa vemo, kako potekajo postopki, da morajo tudi ostala ministrstva, ki se jih zadeva dotika, biti seznanjena oziroma usklajena z ostalimi ministrstvi. Zdaj pa upam, da se bosta na vladi zmenila minister Počivalšek in minister Židan, kdo je kdaj koga obvestil, kaj se dogaja. Ali je prišel minister Počivalšek in rekel: »Minister Dejan, poslušaj, župan SMC, Občina Hoče – Slivnica, pravi naslov – ne diraj. Itak boš dobil svojega ponudnika, ki bo to lakirnico zgradil, kmetijska zemljišča pa, kar se tudi v zadnjem času pojavlja, pa bodo lahko tudi špekulativno, če ne bodo v naprejšnjih fazah za to podjetje, pa bodo šla za kakšne druge zadeve, ker se že govori o nekih drugih zadevah, ki naj bi tu stale.« Potem naslednja stvar, okoljsko soglasje, kako je ta lokacija pa res najboljša. Ja, seveda je najboljša, če pa okoljsko soglasje piše – kdo? – kandidat SMC na bivših državnozborskih volitvah! To je ta vrhunski strokovnjak, ki je rekel, da je Kemis vrhunska varna firma, tam na Vrhniki, potem pa se kadi in noben ne ve, kateri strupi gredo v zrak in v tla in v vodo. Isti strokovnjak, ampak spet stranka SMC. Potem bo kdo rekel, da naključij ni! Ah, seveda! No, mogoče za kakšnega poslanca, ki je tukaj prvi mandat, ampak za tiste, ki pa malo dlje časa spremljamo ne samo lokalno pa tudi državno politiko, pa nas noben ne bo farbal s tem, da kjerkoli, vsepovsod SMC, da so le in zgolj naključja. Kot predlagatelj sem že na sami seji matičnega delovnega telesa govoril, da če bi tukaj odgovor ministrstva bil, da pri izboru širše lokacije za vzpostavitev proizvodne cone v občini Hoče - Slivnica, da če bi tukaj pisalo občina Kidričevo, v velikosti cirka 100 hektarjev, da so bili upoštevani naslednji kriteriji, da bi bilo popolnoma isto. Razen tega, da verjetno tam, kjer je župan verjetno SDS, okoljsko ne bi bilo sprejemljivo, ker je pisal okoljsko soglasje kandidat SMC na državnozborskih volitvah. Ampak, če smo spet pri stroki, je ta isti gospod pa le malo rekel, da pa morda pa bodo nekateri negativni učinki na podtalnico. In sedaj se vi sklicujete, da Hoče so dobre, ker bo to vplivalo na podtalnico, Kidričevo pa ni dobro, ker bi to tudi vplivalo na vodovarstveno območje. Ja kakšna stroka je pa to – dva ista problema, pa za ene je plus, za ene pa je minus pri izdajanju okoljskega soglasja? Tudi vsi ostali kriteriji – popolnoma isti. Vsi govorite: priložnost ne samo za eno občino, ampak tudi za občino Kidričevo in za Maribor. Ampak tako za Kidričevo kot tudi za Maribor bi veljali isti kriteriji: neposredna bližina avtocesta, možnost priključevanja na železniško omrežje, bližina letališča, za katerega sicer celo predstavniki Magne govorijo, da kaj pa ima to zveze z njimi, ker bodo itak po avtocesti vozili – vsaj tako sem bil jaz obveščen. Poselitveno območje, ki zagotavlja delovno silo. V čem je razlika med Hočami - Slivnico, Račami, Kidričevim, Mariborom, če je dva kilometra razlike? V čem je razlika v tej delovni sili, ki pa tako dere le iz Hoč-Slivnice, vsi ostali so pa v deprivilegiranem. Okoljski kriterij, ki obravnava sprejemljivost posega za okolje. Kot že rečeno, zakaj so Hoče - Slivnica boljše, kjer je za župana iz vrst SMC delal okoljsko soglasje kandidat SMC na volitvah za Državni zbor. To je edini pozitivni okoljski kriterij. Ekonomski kriteriji – vprašljivo. Poselitveni kriteriji – tudi tukaj se boste morali odločiti. Predhodnica je rekla, da bližina naselja Kidričevo je neprimerna, a mi gledamo članke, kako pa je naselitvena struktura v občini Hoče - Slivnica skoraj na pragu novonastalega podjetja. Naslednja stvar, »vsi skupaj strnimo vrste«. To vedno poslušamo, ko levi politični del politike zagovarja svoje odločitve. »Vsi moramo skupaj stopiti« – beri: nas morate podpreti, drugače ste pa proti nam. Če desnica karkoli predlaga, pa da rečemo, skupaj strnimo vrste – kaj dobimo? Proti, tukaj ali pa v besedah. Toliko o tem že 25-letnem ponavljanju levih političnih oblasti »skupaj stopimo, skupaj stopimo«. Ampak vemo, kdo je bil oče takšne politike: na oblasti smo mi, če nismo mi, bomo še vedno mi. Tukaj se tega poslužuje ne Združena levica, ampak Stranka modernega centra, ker itak imamo vsi probleme. Radi bi bili liberalni, pa so socialni, pa so socialistični, pa niti sami ne vedo, in potem prihajajo takšne zadeve. Naslednja stvar, ki nas moti pri ministru Židanu, kajti o njem predvsem danes govorimo – poleg tega, kot rečeno, da včasih se skriva za stroko, včasih pa daje v prvi plan svojo politično odločitev –, je tudi to, kako so se kar naenkrat čudežno našle rešitve. Prej jih ni bilo. Rogoški gozd, Rinka, Perutnina Ptuj. Kar naenkrat! Pa verjetno ne na podlagi stroke, ampak verjetno na podlagi političnih pritiskov – so pravi rekli: »Prav, politika je močnejša, bomo popustili vsem tem pritiskom.« Vem, da je za mano na vrsti kolegica Tomić, bom potem glede tega, »kako smo mi goreče zagovarjali, kako smo politikanti, bedno, pritlehno delovanje« [[…]]V bistvu ni nič narobe, če si premisliš, pa to javno izraziš. Za mene je pritlehno, da si premisliš, pa tega ne poveš. Mi smo rekli, verjeli smo v tistem hitrem postopku, tistih 13, 3 tednih, ko se je faza zakona izpeljala skozi Državni zbor, ker je gorelo, ker je župan bil v nizkem startu, da bo začel pripravljati komaj OPN, in smo slišali, da vse je super, Hoče so izbrane. Potem smo šele prišli do teh informacij: 9 lokacij, pa kdo je kak župan, pa kdo je kak svetovalec tukaj in tam, kdo je kakšen tisti človek, ki piše okoljsko soglasje za prave župane in ga ne bo pisal za neprave župane in tako naprej. Potem naslednja stvar. No ja, bili smo pri lokacijah – ni bila zanimiva nobena lokacija. Tudi tukaj je časovnica zelo zanimiva. Danes nekaj časa poslušamo: »Ja, saj so bile podane neke lokacije«, imamo pa kronologijo druge, očitno, najbolj zanimive lokacije, od koder so tik pred zdajci poslali dopis, da imajo lokacijo, pa so na Ministrstvu za gospodarstvo rekli, prejmemo odgovor Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, da je lokacija fiksna, ampak da se lahko seveda še sestanemo. To je tisto figo v žepi. Točno ste vedeli, kje bo stalo, vse ostalo pa vas ni zanimalo: ali bo gozd, ali bodo kmetijska zemljišča, kdo je lastnik, nič vas ni zanimalo. Sedaj pa vi iščete argumente, zakaj je najboljša, pa se sklicujete, da župan Kidričevega bi moral spremeniti OPN, Hoče - Slivnica ga sploh še nima, tam bi morali dati okoljsko soglasje, ki verjetno ga ne bi dobil, ker bi ga pisal gospod iz SMC, to še enkrat ponavljam, in tako naprej. Skratka, vedno tisto, da »vedno mi imamo prav«. Če nimamo prav, glejte prejšnji sestavek »mi imamo prav«. In tukaj nas moti. Ključno nas pa moti, ker se minister Židan pri sklicevanju na branjenje kmetijskih zemljišč sklicuje na strokovnost, deluje pa izključno politično. In ja, vemo, minister je politična funkcija. Ja, vemo. Ampak potem naj to prizna, da je bila to politična in ne strokovna odločitev. Samo to naj prizna! Ne pa, da reče, da nič ni vedel, potem ko rečemo, kako, saj piše, da ste vedeli, smo se pa za stroko malo skrili. Hinavščina! To je hinavščina! Da ne priznaš, kaj si vedel. Mi smo rekli, da okej, takrat smo sprejeli v dobri veri – sicer sam osebno nisem podprl tega zakona –, ampak smo poslušali tiste argumente, ki so bili tako super fantastični in smo rekli, kot sem že povedal v uvodu, da naj bo, čeprav gre mimo vsega. Ampak bilo je rečeno, da se bomo za kmetijska zemljišča še pogovorili, pa smo potem poslušali, kako ni nič urejeno. »Vse bo dobro na okoljskem področju« – pa smo potem ugotovili, da bo seveda dobro na okoljskem področju, ker bo pravi človek pisal okoljsko soglasje. Pa smo govorili o gospodarski viziji 3 tisoč 300, 3 tisoč 400 je bila zadnja točka, pa smo verjeli. Sedaj pa ne verjamemo več! Ker je ne samo čedalje več indicev, ampak dokazov, da je bil ta projekt izsiljen v občini Hoče - Slivnica. Na politični bazi. Ostali župani so bili napačne barve. Mariborčani bi lahko hodili v Tezno ali pa v Hoče - Slivnico, kakor bi prebivalci Hoč - Slivnice hodili v Maribor ali pa v Kidričevo. Govorimo o rangu, mislim da, 20 kilometrov, če mene malo geografija ne moti. To, kar pa govorimo, da celotna Štajerska bo s tem projektom rešena. Ja, ampak bila bi rešena prav tako tudi v Kidričevem in tudi v Mariboru. In seveda, ker se je politika odločila, ta projekt je pravi, je bil tako predstavljen tudi investitorju, vse ostalo pa je tisto, kot se mu reče bomo že sproti reševali »o tom potom«. Ko sem šel v tisti obravnavi do gospoda Krajnca pa sem ga vprašal, ali v Hočah - Slivnici sploh imajo OPN, je rekel: »Ne, ampak ga bomo dobili.« Pa sem rekel: »Mi smo se v občini Sevnica 7 let borili za OPN. Kaj vi sploh veste, kaj to za seboj prinese?« »Z lahkoto bomo uredili, ker se je politika tako odločila.« Stroka pa bo to od zadaj pokrila, ampak ta stroka je bila politično nastavljena v tem primeru. To nas moti! Hinavščina za en projekt, vsi ostali pa imate probleme v zakonodaji, v DPN, v OPN, ob pridobivanju okoljskih soglasij pa ne vem čem. Nekdo pa si je blagovolil en projekt postaviti na piedestal in govoriti, da to je največja investicija. Prej je bilo rečeno, to je projekt desetletja. Pa vas malo za hec vprašam, kaj pa potem drugi tir. Stoletja? Upam, da ne, ker potem je še desetkrat bolj zgrešen kot pa projekt Magne na tem območju. In tukaj nas boli vloga ministra Židana. Ne samo, da eno govori in drugo dela, celo govori zelo različno – nisem vedel, stroka je vedela. To nas muči, zato tudi takšen naslov priporočila. Ni debata projekt Magna da ali ne; problem je, ker se je šlo v ta projekt z zaprtimi očmi, ker so se glavni politični igralci zmenili, mi bomo to izpeljali, saj bomo poskrbeli za ob-zadeve, na koncu, pa če bo zadeva izpeljana, pa morda še kako politično ali pa kako drugače tudi zaslužili. To je ta problematična politika, ki ji v Poslanski skupini SDS nasprotujemo, ne pa projektu. Tej politiki nasprotujemo. Hvala.
Replika gospa Ksenija Korenjak Kramar.
Hvala lepa. Spoštovani kolega! Veste, da gre za politično odločitev, to je vaša interpretacija, ne moja. Žal ste me narobe razumeli. Prav tako ste me narobe razumeli, če menite, da gre to za projekt Občine Hoče - Slivnica. Veste, občina Hoče - Slivnica je res v Podravju, je tudi v Sloveniji. In glede na to, da ima Podravje brezposelnost nad slovenski povprečjem – žal že več let. Konec leta 2016, recimo, je bilo v regiji skoraj 17 tisoč brezposelnih, od tega več kot 40 odstotkov v Mariboru in okolici. Veste, to je Slovenija, tudi to – Maribor. Da ne dajem še zraven Pomurja. Tako ste me verjetno narobe razumeli, ko ste mislili, da govorim samo o občini, iz katere pač prihajam. Ampak jaz govorim o projektu Magne in zakaj je ta slovenski projekt nikakor ne projekt Občine Hoče - Slivnica, o čemer ste vi zdaj razpravljali. In še ena stvar. Na eno delovno mesto v Magni so predvidena 3 posredna delovna mesta, torej multiplikativni učinek Magne oziroma investicije Magne v okolju. Ti učinki se bodo poznali na slovenskem okvirju, ne samo na okvirju občine Hoče - Slivnica. Tako da se opravičujem, če sem bila premalo natančna. Upam, da sem zdaj to razjasnila. Pa še eno stvar bi rada povedala. Jaz nisem proti vam, ali nam, ali komerkoli. Veste, v svoji glavi ne ločujem na moje in vaše. Žal ali pa hvala bogu, ne. Žal mi je, da v nekaterih glavah to obstaja, v moji ne. In če ste dobili tak občutek, se opravičujem, veste. To ni bil moj namen. Jaz zelo dobro delam z vsemi in tudi veliko truda vlagam v to, da z vsemi delam dobro, in me ne zanima, na kateri strani so in katere barve so. Tako je za mene samo pomembno, kakšni so predlogi, kakšne so vsebine. V bistvu podpiram rešitve, ne barv in ne ad personam. Hvala.
Spet ima besedo predstavnik predlagatelja gospod Tomaž Lisec.
Seveda, spoštovana predhodnica! Ampak, kot rečeno, razumem, da ne gre samo za projekt Hoče - Slivnica, ampak gre za projekt, ki bo v občini Hoče - Slivnica. In ko govorite o tej brezposelnosti v Podravju – beri: tudi Maribor, Hoče - Slivnica, pa tudi Kidričevo in tako naprej [[…]]Ja, tudi oni so Slovenija. Niso? Ampak projekt je bil izbran politično, kar dokazujejo vse zadeve: župan iz pravih vrst, okoljsko soglasje je pisal človek iz vrst SMC in tako naprej. Torej zato ne mi govoriti, da ni politika. Politika se je odločila, skriva se pa za strokovnostjo. Zaradi tega tudi daje napol lažna okoljske soglasja, kjer je pravi župan in je treba pokriti politično odločitev. Pa ni važno, če tudi tu govorimo o vplivih na okolje, podtalnico in zrak, in tukaj je to okej, v Kidričevem pa po tem vašem razmišljanju pa to ni okej, čeprav so isti problemi. To je ta hinavščina in dvoličnost. Nekje je stroka okej, da pokrije politično odločitev, nekje drugje je pa ta stroka takšna, da ni pripravljena pokriti politične odločitve, ker je na drugi strani napačna politika – po vašem mnenju. Zato ne govoriti, kdo deli, ker SDS ni bila zraven pri tem projektu, ki si ga delita in lastita stranki SD in SMC. In to »tri posredna delovna mesta«. Še enkrat, ista figa, če je tovarna v Hočah, Kidričevem, ali pa Mariboru, ali pa Rušah ali pa kje drugje. Upam, da bo imel vsepovsod ta učinek – tri posredna delovna mesta. In hvala bogu za to. Ampak ne govoriti, da je pa to pogoj, ker je pa v Hočah veliko bolje kot pa kje drugje, da bo le tam lahko imel en zaposlen dodano vpliv še na tri zaposlitve. Kot da v Mariboru, Kidričevem pa tega ne bi bilo mogoče. To pa je ali sprenevedanje ali pa zavajanje. Hvala.
Besedo ima Violeta Tomić, pripravita naj se gospa Andreja Potočnik in gospod Ljubo Žnidar.
Hvala za besedo. Glejte, predlagatelj in kolega Lisec, to ni ta Magna Styer rezultat levih politik. Ni vse leva politika, kar je bolj levo od vas. Verjamem, da se z levico in z našimi predlogi in politikami večkrat ne strinjate, vendar, če bi nam prisluhnili takrat, ko je čas, in nas ne bi nabijali z neumnostmi, ki jih poslušamo, ne vem, lade, Venezuela, bla, bla [[…]]Ko se bomo enkrat pogovarjali o imperializmu ZDA, o tem, kdo je sprožil begunski val, zakaj, o političnem kontekstu, takrat lahko odpirate te teme, do takrat vas pa lepo prosim, da ne govorite, kaj jaz mislim, kajti kaj jaz mislim, bom povedala, ko pridem na vrsto in to je zdaj. Čakala sem precej dolgo. Skratka. Vsi veste, pri nas kaj lahko pričakujete. Mi, tudi če vam ni všeč, kaj mislimo, smo dosledni in smo tudi na Kolegiju predsednika prvič, ko je prišel zakon v Državni zbor 18. 11. 2016, rekli, da smo za delovna mesta. Seveda! Ampak, da nam ni všeč, da gre to na račun 100 hektarjev prvovrstnih kmetijskih površin, ki jih imamo v Sloveniji za razliko od Madžarske, ko je prej kolegica Bojana Muršič rekla, da bodo šli pa na Madžarsko. Ja, kje bodo pa gradili? Na prvovrstni kmetijski zemlji! Ampak kolegice in kolegi, Madžarska ima mnogo, mnogo več prvovrstne kmetijske zemlje! Drugo, kar je rekla, je rekla, saj so tudi megamarkete in trgovske centre gradili na prvovrstni kmetijski zemlji. Zakaj pa? Minister Židan ni prvič minister in je dovolil, da se trgovski centri gradijo na prvovrstni kmetijski zemlji. Tudi ko ni bil minister, je bil predsednik Odbora za kmetijstvo, pa so se trgovski centri gradili na prvovrstni kmetijski zemlji. Skratka, takrat je bila zadržana samo kolegica Ljudmila Novak, ki je izrazila ravno tako pomislek, zakaj ravno na kmetijski zemlji, kajti seveda, napadli so nas predvsem iz vrst Socialnih demokratov, da smo proti delovnim mestom in kakšna levica smo. Oprostite, nikoli nismo proti delovnim mestom, še enkrat poudarjam, nikoli! Vendar delovna mesta so tudi kmečka delovna mesta. Kmetje se tudi preživljajo s to zemljo in tudi skrbijo za našo samooskrbo, ki jo imamo polna usta in ki jo reklamiramo po nekih jumbotih in panojih. Skratka, na odboru smo znova nasprotovali temu in rekli smo, da iščite druge, primernejše lokacije. Slišali smo, hvala bogu, da nimamo več planskega gospodarstva. Vidite, to se mi zdi pa velika škoda. Če bi Vlada s tako večino, kot jo ima ta, naredila neko strategijo, nek načrt, potem bi lahko rekla, da v redu, želimo si, ne vem, na Štajerskem, kjer je tradicija avtomobilske industrije, evidentirali bi ta degradirana območja in takrat bi šele povabili investitorje. V Beli krajini, ne vem, je tradicija tekstilne industrije, pa bi povabili investitorje. Seveda bi bilo dobro urediti infrastrukturo do teh krajev in cesto, kajti drugače smo odrezani, vendar očitno, tako kot pravite, je važno, od kod je kje kakšen poslanec in tako se lažje spravijo stvari skozi. Nekaj pa je dejstvo. Minister Židan v Odmevih 7. 6. ni govoril resnice. Rekel je, da nikoli ni vedel, da so kakšne alternativne lokacije, vendar na Vlado in tudi na Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je pol leta pred tem, se pravi 18. 11., župan Anton Leskovar poslal predlog tega zemljišča v Kidričevem. Seveda, zakaj takrat SDS ni reagiral? Ali je župan Kidričevega skrival pred svojo stranko, da je predlagal ta zemljišča, ali vam šepa notranje informiranje? Tega ne vem. Vendar to je dejansko težava vaše stranke, ki zdaj sklicuje in nam daje ta priporočila. Dejstvo je, da se je kolega Breznik dejansko hvalil, da je lobiral pri gospodu Stronachu, ki je eden največjih lastnikov Magne, da bi prišli na Štajersko. Zdaj, takrat je trdil, da je lakirnica manj škodljiva kot lakiranje enega lesenega okna, ker ga moraš prej zaščiti z insekticidi, namazati in potem pozneje zaščititi z laki in da je naš dvom rezultat popolnega nepoznavanja. Kako pa zdaj ve, da bo ta ista lakirnica škodljiva? Mislim, na ta logična vprašanja mi odgovorite, ker jaz ne razumem. Se pravi, če bi bilo 3 tisoč delovnih mest, hipotetično, potem se ne bi spraševali, ali je lakirnica škodljiva ali ne. Zdaj, ko jih je, recimo, 400, se nam zdi lakirnica zdravju zelo škodljiva. Ergo, ali to pomeni, če zastrupimo 3 tisoč ljudi, je manj škodljivo, kot če zastrupimo 400 ljudi? Kakšna je tukaj logika? Po drugi strani vas sprašujem, ali ste kdaj videli koga, ki se je upokojil kot delavec v lakirnici. Jaz sem. Ne dihajo oziroma zelo hropejo, kadar dihajo. Če veste, da bodo ti laki mnogo boljši, mnogo bolj zdravi, me zelo veseli in si želim, da se motim. Ste se kdaj vprašali, zakaj v Revozu, ki mimogrede deluje na mnogo manjših hektarjih, kot jih bo imela ta, vendar zakaj masovno delavci v lakirnici, dajejo odpoved? Sigurno ne zato, ker so zadovoljni in ker so dobro plačani. Verjetno je zelo, zelo vprašljivo, kakšna bodo ta delovna mesta, kako bodo plačana in zakaj. Veste, dejstvo je, da mi potrebujemo delovna mesta. Dejstvo je, da vsakič politika odloča o tem, kje to bo in kako to bo, vendar, za božjo voljo, poslušajmo se in tudi kadar opozicija da kakšne predloge, jih ne odpikajmo kar z nekimi floskulami, vi ste tam in vi zagovarjate ne vem kaj. Dajmo se slišati, potem bomo mogoče lažje kam prišli. Kolega Mahnič je rekel, da namesto da bi Slovenija postala visokotehnološka družba, gradimo lakirnice, ki so strupene za ljudi in okolje, njegov strankarski kolega pa govori, da je to neznanje, če rečeš, da lakirnice škodijo zdravju ljudi. Mislim, da [[…]]Najprej se zmenite vi, znotraj vaše stranke, potem se boste lahko zmenili z nami, potem se bomo mogoče slišali in mogoče našli kakršnokoli rešitev skupaj, drugače pa bo samo naši vaši, njihovi in to za samo Slovenijo nikakor ni dobro. Upam, da lakirnica, ki je mi ne bomo ustavili, ker smo premajhni, pa tudi vi je ne boste ustavili, ker ste glasovali zanjo. Na žalost sprejemamo posebne zakone za neke firme, ki prihajajo, ki si izberejo konkretno zemljišče in potem mi ponižno pokleknemo, ne postavljamo pogojev – lahko delate z nami, kar hočete. Moti me, da nimamo nobenega ponosa, nobene pozicije, kjer bi argumentirali drugačne potrebe, ki jih imamo, ampak vedno pokleknemo. Pomagali ste izglasovati ta zakon. Lakirnica bo in jaz si samo globoko [[…]]Res si želim, da se motim in da lakirnica na žalost ne bo samo tovarna za slabo plačana delavna mesta, kjer bodo delavci garali za nizke mezde in kjer bo njihovo zdravje ogroženo. Želim si, da je tako. Hvala.
Besedo ima predstavnik predlagatelja gospod Tomaž Lisec.
Bom zelo na kratko. Samo rad bi se opravičil kolegici Violeti Tomić, ker ko sem govoril o spregi leve politične opcije pri tem projektu, nisem mislil na Poslansko skupino Združene levice, tako da se opravičujem, ampak na ostale tri leve politične stranke. Tako da – opravičilo.
Besedo ima gospa Andreja Potočnik. Pripravita naj se gospod Ljubo Žnidar in Andrej Čuš.
Hvala, predsednik, za besedo. Rada bi se takoj odzvala kolegici Violeti Tomić, ko je rekla, da jo boli, da nimamo ponosa. Veste, kakšen ponos pa ima državljan, ko nima za kurjavo za čez zimo? Župan Hoč - Slivnice je večkrat povedal, da se ukvarja s tem, ko hodijo do njega, ker nimajo delovnih mest. Kakšen ponos pa je to, ko moraš prositi za marsikaj? S tem projektom lahko dobiš svoj ponos nazaj. Ne bodo delali za nizko mezdo. Če ste kaj brali – verjamem, da ste brali –, povprečna neto plača bo tisoč 250 evrov. In jaz verjamem, da tudi katere delodajalce iz tistega območja to zelo močno skrbi, ker bo treba dvigniti plače. In ne potrebujete Zakona o minimalni plači, če pride takšen delodajalec, ki bo dal takšne plače. Se pa strinjam, da so marsikje še kakšne anomalije, ki jih je treba popravljati. Ponosna sem na to, da je vlada dr. Mira Cerarja priskrbela takšno investicijo. Bi se pa dotaknila malo še kolega Tomaža. Moram ti danes čestitati, ker danes iz zadnjega dela pete iščeš argumente, zakaj ta investicija ni dobra. Verjamem, da edino, kar vas muči v SDS, je to, da je ta projekt dober, da je to projekt, ki je največji po samostojni Sloveniji. In to je edina stvar, ki vas muči. Verjamem, da ste vsi za delovna mesta, ampak ko pa pridemo do detajlov, tam pa, joj, pa ne tukaj, pa na tam. Tomaž, kaj če bi bila ta investicija v tvojem kraju, v Sevnici? V kakšni dilemi bi pa potem bil za svoje sokrajane, da bi imeli boljše plače, da bi imeli delovna mesta? Vprašaj se, kaj, v kakšni koži bi potem bil. Mislim, da podpora takšnim investicijam sploh pomeni, da dajemo politični signal, poudarjam, politični signal, ne strokovni, da smo za nove investicije, tako domače kot za tuje, in to je pomembno. Prej se je kolega Žan Mahnič hvalil, da naj si pogledamo na internetu, kako je njegova vlada poskrbela za tuje investicije, da si lahko vse pogledamo v številkah. A to je bila pa strokovna odločitev? A to ste se vi strokovno odločili? Politično ste se odločali, tako je pravilno! In tudi jaz poudarjam, da politično zagovarjam ta projekt, verjamem pa, da vse strokovne službe delajo po strokovnih merilih in kriterijih. Kar smo si pa tukaj želeli, pa je, ne da o teh raznih soglasjih odločajo 60, 90 dni, ampak da odločijo čim prej. Ampak to ni kršitev nobene zakonodaje. Kar se tiče kolega, ki daje soglasja pri tem, in je bilo omenjeno, da je član SMC. Predlagam, da vprašate kolega dr. Dobovška, kako je s temi soglasji. En komentar je bil še na temo, da smo samo politično dorekli to lokacijo in da bi si mogoče Mariborčani želeli hoditi na primer v Tezno. Dragi kolega Tomaž, projekt v Hočah - Slivnici je podprl tudi župan dr. Fištravec. Se pravi, je podprl projekt, ki ni v Teznem, tako ne vem, zakaj vas tako boli. Kar se pa tiče, Kidričevega in vašega župana, ker ste večkrat omenili, da ponuja odlično lokacijo, ampak tam je gozd. V Hočah - Slivnici imamo, takšno površino gozda, problem so pa 4 hektarji. Tale majhen delček, Tomaž, če si lahko pogledaš [[…]]Upam, je dovolj veliko, da se vidi. Se pravi, tukaj je problem posekati takšno območje gozda, v Kidričevem pa ne bi bilo problema posekati 100 hektarjev, in to je zdaj spet problem samo v politiki. Naprej. Danes lahko rečemo, da ste očitno proti strateškim investicijam v SDS, proti gospodarski rasti, proti novim delovnim mestom, proti skladnemu regionalnemu razvoju. Veste, že v svojem prejšnjem izvajanju, ko smo govorili na temo Magna, sem govorila, da bi z veseljem ta projekt pripeljala v Tržič in bi bila na to izjemno ponosna. Ampak tudi to, da je v Hočah - Slivnici, sem izjemno ponosna, ker kot je bilo danes že večkrat povedano, to je v Sloveniji in ni na Madžarskem. Nismo še prišli do konca. Če se pa vi veselite, da gre projekt na Madžarsko in da bo Madžarska imela nova delovna mesta, se morate pa vprašati, ali ste v pravem parlamentu ali boste mogoče morali zamenjati državo. Večkrat se nam očita, da nimamo vizije, da ne vemo, kaj bi radi, ko se pa odločimo, kaj bi radi in vlada in poslanci koalicije podpremo projekt, in ko se vidi, da dejansko projekt bo pa uspel, takrat pa zazvonijo alarmi v SDS. Takrat je pa treba obrniti zgodbo, da bi se ta zadeva preprečila. Še enkrat poudarjam, pomembno je, da damo politični signal, da smo za investicije, za domače in za tuje. Kolegu Žanu bi še rada povedala, da sem izjemno vesela, da prihaja z območja kot je omenil, z zelo nizko brezposelnostjo, ampak da tam v bistvu sami krajani zagotavljajo, da imajo tako nizko brezposelnost. A krajani v Hočah - Slivnici, a krajani v Trbovljah, a krajani iz drugih območjih so si sami krivi, da ni delovnih mest? So si sami krivi. Kolega Žan, vi prej niste poslušali, je dejal, da so ti krajani tako super, da imajo takšna delovna mesta. Jaz tudi predlagam potem Žana za župana, ker verjamem, da ne bo imel veliko težav pri vodenju tega kraja. Večkrat je bilo rečeno, zakaj ta lokacija. Cesta, železnica, letališče, bližina Magne Steyr v Gradcu. Faze. Prva faza lakirnica, cirka 400 delovnih mest, druga faza obrat za karoserijo, skupaj tisoč 350 delovnih mest, tretja faza sestavljanje avtomobilov cirka 260 delovnih mest, četrta faza podvojitev kapacitete, sestavljanje avtomobilov in neka zelo v redu številka, 6 tisoč delovnih mest. Ampak, če se bodo naročila večala in če bomo mi tudi temu naklonjeni. Sama sem bila na Večerovi predstavitvi javnih mnenj, kjer je bil tudi predstavnik Magne Steyr in je sam povedal, veste, mi ne menjamo strategijo na vsake tri mesece. Mislite, da bi podjetje vložilo 100 tisoč, 100 milijonov evrov za to, da bi mogoče se premislilo in, ne vem, čez dve leti zaprlo firme? Ne vem. Mislite, da podjetja kar pobirajo denar, tam, namesto banan? Prebrala sem, da je Magna Steyr v Avstriji eden izmed najboljših delodajalcev. Prejeli so tudi nagrado Great place to work. Imela sem priložnost slišati tudi jaz, delavca, ki cela v lakirnici, bil je izjemno zadovoljen, povedal je, da je zdrav in da se v bistvu veseli investicije v Sloveniji. Bilo je rečeno, da ne želimo popustiti. Ne, veste, za nova delovna mesta ne bom popuščala. Nimam za kaj popuščati. Kolega Žan je potem tudi omenil, da če dobimo odgovor na vprašanje, se pravi, koliko delovnih mest bo, potem pa mi nimamo nič proti, ne bomo problematizirali. Proti čem pa potem ste? Proti čem ste? Kdo bo imel od tega največjo korist? Ne SMC, ne SD, ne Desus, ne minister Počivalšek, ne minister Židan, ne predsednik Vlade; največ bodo imeli ljudje, ki bodo imeli delovna mesta, da jim ne bo treba prositi za kurjavo čez zimo!
Predstavnik predlagatelja gospod Tomaž Lisec.
Hvala za vprašanja. Z lahkoto odgovorim. »Ta investicija ni dobra« – ne vem, kdo je to rekel –, mi samo problematiziramo z vsem tistim, kar so nova dejstva po sprejetju tega zakona, da lokacija ni prava, ker je bila politično prirejena. In ja, sem rekel, minister Židan je minister, politik. Ampak on sam se sklicuje, da je to bila strokovna odločitev, za katero je na nacionalni televiziji rekel, da ni imel prej pojma, kaj se dogaja, da sta prišla predsednik Vlade in minister za gospodarstvo in sta rekla, da tole je, potem pa dobimo informacijo, kako je on vedel, kaj se dogaja. Skratka, politično odločitev – ja, ampak to naj prizna minister Židan, on ima s tem probleme, ker se skriva za stroko. Glede tega, da je to največji projekt po osamosvojitvi – potem smo pa res ubogi, no! Nimamo še niti enega delovnega mesta, pa je že največji projekt po osamosvojitvi. Poznam podjetje, ki smo ga v Posavju vzpostavili, mislim, da ima 400 zaposlenih samo v Krškem, da ne govorim, kako ima s svojim podružničnim podjetjem preko 5 tisoč zaposlenih v Sloveniji, pa mislim, da še 10 tisoč zaposlenih v vzhodni in južni Evropi. Pa nisem slišal ne direktorja tega podjetja ne direktorja tega podružničnega podjetja, da bi se hvalila, kako je to največji projekt po osamosvojitvi. In ja, nova delovna mesta – smo za. Ampak čedalje bolj dvomimo v teh 3 tisoč in ne vem koliko delovnih mest. To je problem. V čem je razlika, če bi bila ta lakirnica drugje, primer Kidričevo, kot pa v Hočah - Slivnici? Še vedno sem prepričan, da bi vsi isti dobili delovno mesto. Vsi isti bi dobili, ker glede na podatke zavoda za zaposlovanje je bilo rečeno, da bodo imeli probleme s temi kadri takšnega in takšnega profila; da jih je strah, na kar nekateri tudi opozarjajo, da bodo prišli za nekatere dobri, za nekatere pa slabi tujci na ta, zdaj smo slišali, vrhunske za slovenske razmere, za nek srednji-višji delovni razred, za tisoč 200 evrov. Tako mi nimamo problemov s to investicijo. Samo to, da se je stroka sedaj izrabila, ta stroka je bila pa politično imenovana za politične odločitve. Kakšen je politični signal za nove investitorje? To vprašajte vse investitorje od maja 2010, ko je minister Židan minister za kmetijstvo. Kakšen signal jim je dajal, da so šli v Italijo, Avstrijo, pa da ne bom rekel še kam? Zadnji primeri, ki sem jih včeraj slišal, v take bolj eksotične države, ker so rekli, da tukaj niso zanimivi. Da podjetja selijo svoje ne samo fizično, ampak tudi človeške vire na Češko, na Slovaško – kakšni so potem ti signali ministra Židana in te vlade za nove investicije? Za ene posebni zakoni in finančne spodbude, ostali pa – hvala za pozornost in postavite se v vrsto. To je ta politični signal: za izbrance, na pravih mestih vse, za druge pa, kot rečeno, v vrste. Kaj bi bilo če bi bilo v moji občini? Z veseljem. Ravno zdaj imamo v obravnavi novelo OPN. Že s prvim OPN sem se 6 let vsako drugo, tretjo sejo občinskega sveta spraševal, kdaj bo OPN. In imamo dve, zdaj pričakujemo eno na petih hektarjih še tretjo manjšo poslovno cono, ampak nobena ni na najboljših kmetijskih zemljiščih. Ta tretja, ki jo je pa župan SLS dal, je pa na najboljših kmetijskih zemljiščih, pa jaz sem nasprotoval, ker bom sosed, približno 300, 400 metrov stran. In sem rekel, da na najboljša kmetijska zemljišča ne smemo nič dati, ker najslabše pa je, ker niti ne vemo, kakšen investitor bo prišel, ali bo okoljsko ali kako drugače sporno. Rekli ste, da tukaj je cesta, železnica, letališče. Bližina. Kidričevo je pa – kakšen problem? Železnica, piše tukaj, možnost priključevanja na železniško omrežje. Jaz nisem slišal nikoli od nobenega iz Magne, da bodo samo po železnici vozili. Možnost letališča. Jaz privoščim mariborskemu letališču, da se končno zmenijo, ali so Kitajci pravi ali so Rusi pravi, skratka, da se ljudje ali podjetja odločijo za to letališče. Ampak investitor je rekel: »Kakšno letališče? Ja, fino, če je, ampak mi bomo vozili po avtocesti.« Kar pa se tiče tega, kot rečeno, kako je Hoče - Slivnica super, ker so najboljša kmetijska zemljišča, pa na koncu se bo 4 hektarje gozdnih zemljišč posekalo, ob tem pa ste na takšen ali drugačen način prisilili ali pa so res Samarijani v Perutnini Ptuj, da so dali zemljišča, po mojih informacijah je župan Kidričevega rekel: »Imamo poslovne cone in če želite posekati gozd, ga raje kot v občini Hoče - Slivnica posekate pri nas. Čisto isto je, pa še lastništvo je boljše.« Ampak seveda ne, rinilo se je v Rogoški gozd, tam je bila civilna iniciativa, ki ni bila državna, ampak so bili ljudje z imeni in priimki, ki so rekli: »Nas boste vprašali.« Ampak državna lastnina v Kidričevem ni bilo toliko vredna, ker očitno, kot rečeno, je bila sprejeta politična odločitev, da je le občina Hoče - Slivnica prava. In resnično prosim, ne govoriti o novih delovnih mestih, ker je čisto ista figa za Podravje, pa za Slovenijo, če imamo 400 ali pa 3 tisoč delovnih mest kjerkoli. Dva kilometra ne igrata nobene vloge oziroma da bom specifičen – 10 kilometrov ne igra nobene vloge. Če pa zavod za zaposlovanje reče, da sploh ne vedo, ali bomo imeli dovolj Slovencev in Slovenk s takšnimi profili, kot jih potrebuje podjetje Magna na tem področju. Tako da to jokanje je resnično en tak politični piar. Hvala.
Najprej gospa Violeta Tomić, potem pa Andreja Potočnik za repliko.
Ja, Potočnikova me je tako pogrela s to kurjavo, da jo moram vprašati, če slučajno ve, koliko bi kurjave kupili s temi 10 milijoni evrov, ki ste jih že zmetali v Magno. Po mojih izračunih 24,5 milijona litrov kurilnega olja, nobeden ne bi bil na mrzlem. Plus ponos, govorite. Kakšen ponos pa ima polno zaposleni, ki trdo dela in potem mora na Rdeči križ po hrano, da nahrani svojo družino. Šolske potrebščine in počitnice za otroke pa mu plačujejo humanitarci. Veste kaj, vi bili radi liberalni, pa ste skrajno konservativni. In tukaj potem tekmujete s SDS. Tako da jaz sem svojo minutažo porabila in izvolite nadaljevati naprej. Hvala.
No, ni bila ravno replika. Bila je razprava s stališčem drugega, ampak saj vseeno. Isto je, čas je porabljen, to je važno. Gospa Andreja Potočnik, replika.
Replika na kolega Lisca. Jaz vem, da je danes že petek, da smo vsi malo utrujeni, ampak še enkrat bi ponovila bistvo razlika Hoče - Slivnica in Kidričevo. Hoče - Slivnica – govorimo o 4 hektarjih, kar predstavlja ta rdeč kvadratek v primerjavi s celotnim ostalim področjem gozda. Kidričevo – treba bi bilo posekati vseh 100 kvadratov gozda. To je ta bistvena razlika. Še enkrat ponovim, da bomo vedeli [[…]] Bom pa sedaj malo zlorabila, predsednik, svojo repliko in bom še, sicer kolegice ni več, povedala, jaz si ne želim dati 100 milijonov ali pa 10 milijonov za kurjavo, ker to pomeni socialni prispevek, ampak želim, da ljudje sami zaslužijo za kurjavo. V Hoče - Slivnica bo povprečna plača tisoč 250. Hvala.
Mir v dvorani. Če vnaprej veste, da boste zlorabili, ali mislite, da je to potem bolj upravičeno zlorabiti ali kaj?! Ne. Ampak tudi to gre v rok tega, da pač imate razpravo. Ali hoče še enkrat besedo predstavnik predlagatelja, ki ima vedno prednost? Predstavnik predlagatelja ima besedo. Izvolite, gospod Tomaž Lisec.
Hvala. Očitno bomo danes poslušali mantro SMC, da so 4 hektarji. Ampak to je bilo potem, ko je bil politični pritisk. Če tega političnega pritiska ne bi bilo, na podlagi tega, kar so naredile civilne iniciative, smo govorili koliko, o 60 hektarjih gozda. Takrat je župan Kidričevega rekel: »Če že morate posekati gozd, lahko tudi naših 100 hektarjev, kjer pa je boljša lastniška struktura za državo.« To je on govoril. Zdaj pa vi govorite, da ste tukaj samo 4 hektarje. Župan Kidričevega je rekel: »Če hočete posekati tam 60 hektarjev gozda, kjer je problematična lega, potem raje pridite k nam.« To je bila razlika. Danes pa poslušamo, 4 hektarje, 4 hektarje. Ne, poglejte, kaj je bilo na začetku. Ko ste sprejeli zakon, je bilo rečeno, »posekali bomo 60 hektarjev«. Potem pa je prišel župan Kidričevega pa rekel: »Če bomo že posekali, dajte pri nas, pa ne bomo imeli problemov posekati 60 hektarjev, pa še najboljša kmetijska zemljišča bomo obvarovali. Tukaj pa jih očitno ne bomo obvarovali, ker se je politika tako odločila in je stroka vse to pokrila. Na žalost. Na žalost kmetov seveda.
Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar, pripravita naj se gospod Andrej Čuš in gospod Ivan Škodnik.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bi rekel, da danes poslušam veliko razprav, ampak mislim, da si večina poslancev ni jasno prebrala, o katerem resorju ministrstva mi danes govorimo. Res pa je, da pri tem projektu, namen tujega investitorja, sta dejansko ministrstvo za kmetijstvo in ministrstvo za gospodarstvo zelo povezana. Jaz sam nimam proti niti enemu tujemu investitorju niti proti Magni popolnoma nič oziroma ravno nasprotno. Jaz bi si želel, da bi bilo takšnih in podobnih investitorjev v vrsti 15, ki bi čakali na priložnost, kje v Sloveniji bi lahko vlagali in dejansko pospešili ta gospodarski razvoj. S svojim trudom in delom se strinjam in podpiram ministra Počivalška. Vendar danes tu, če ste si dobro prebrali, govorimo o ministrstvu za kmetijstvo. Tako da tiste vaše prazne razprave in obtoževanja, kdo je za kaj in prizadevanja za dvig gospodarstva so, bi rekel, neka politična propaganda, ki jo danes tu izvajate [[..]] Pa bi rekel takole. Ali imamo v Sloveniji podatek in na razpolago, koliko nezazidanih stavbnih zemljišč imamo danes pripravljenih, da jih lahko ponudimo tujemu investitorju? Nimamo podatka. Ali imamo kakšno zemljišče na mednarodnem tenderju, da ga ponujamo tujemu investitorju kot priložnost za vlaganje na našem nezazidanem stavbnem zemljišču, ki ima vse urejeno? Niti enega nimamo na mednarodnem tenderju na razpisu, kjer bi vabili tuje investitorje in tako naprej. Mi opozarjamo samo na anarhijo, ki vlada v Sloveniji. Pustimo zdaj tisto leporečenje, kdo je za kaj in za kaj si kdo prizadeva. Posebno me zmotijo takšne stvari, kot pravi kolegica Andreja Potočnik, da v občini Hoče - Slivnica občani nimajo za kurjavo in da prosijo župane. Ne samo v Hoče-Slivnica. V 209 občinah v Sloveniji občani prosijo župane za socialno pomoč. Samo v eni občini, in to je v občini Ljubljana, ne. Pa veste zakaj? Zato ker leva vlada da Ljubljani lahkotno 30 milijonov. Seveda! Tu je 300 tisoč volivcev in tu je pač treba dati to finančno podporo in si je treba zagotoviti svoje volilne glasove. Toliko o regionalnem skladnem razvoju. To je za levo vlado skladen regionalni razvoj. Eno občino privilegiraš poleg Zakona o glavnem mestu, ki že itak ima določene obveze, kar se tudi sam absolutno strinjam, ampak to je za levo vlado skladen regionalni razvoj. Jaz to politično namero zelo dobro razumem, ker to je 300 tisoč volivcev in tam se splača dati 30 milijonov na oltar, ne pa danes da tu potencirate, da v občini Hoče-Slivnica nimajo za kurjavo. Logično, da nimajo. Zato ker določene periferije zapostavljate in nimate enakih kriterijev do vseh občin v Republiki Sloveniji. V Sloveniji je 210 občin, ne pa 209 plus 1. Tega v levi vladi ne poznate in tega ne veste, da je v Sloveniji 210 enakovrednih občin, ki naj bi bile obravnavane po enakih kriterijih in merilih. Toliko o skladnem regionalnem razvoju, da ne bi bilo več kakšne dileme. Zdaj pa naj grem k strokovni temi. Danes, če ste dobro prebrali, govorimo o Ministrstvu za kmetijstvo. Poglejte, ne bom točno vedel, 5 ali 6 let nazaj, skratka minister Židan je minister z najdaljšim stažem, ker mislim, da so sicer zdaj mandati res malo krajši, ne vem, če že ni zdaj v štirih Vladah ves čas minister Židan in ima najdaljši staž med vsemi ministri. On je pred petimi ali šestimi leti dal obljubo, da bo na novo okategoriziral kmetijska zemljišča v Republiki Sloveniji s postavljenimi zaščitenimi kmetijskimi površinami. Danes je minilo 5 let, a nič se še ni zgodilo. Nič. Res je, da imamo 43 % zemljišč pod Naturo 2000, kjer itak ne smeš nič delati. te omejitve z drugih resorjev so se širile in tako naprej, minister Židan ni na svojem področju naredil nič. Danes te seje ne bi imeli, če bi minister Židan to svojo nalogo ali obljubo izpolnil. Bi zaščitil pa bi danes imeli zaščitena kmetijska zemljišča, na katerih je absolutno prepovedan kakršenkoli poseg, imeli bi na novo kategorizirano prvo, drugo in tretjo kategorijo zemljišč, in danes te razprave ne bi imeli, ali je ta zemlja najboljša kmetijska, ali je druge kategorije, ali tretje ali ne vem katere. Ta seja je posledica neurejenih razmer v naši državi. In v tem primeru konkretno za neurejene razmere s področja kmetijstva, ker danes ne vemo, kaj je kvalitetna zemlja, kaj je pa manj kvalitetna. Jaz bi rekel, da prodnata zemlja je zelo kvalitetna, če imaš namakalni sistem. Če pa namakalnega sistema nimaš, je pa prodnata zemlja za mene zelo slaba zemlja. Tako da tu je interpretacij takšnih in drugačnih lahko zelo veliko. Ampak to je posledica, kako dejansko imamo to področje kmetijske politike pri nas urejeno. Nimamo je urejene. To napoved, to obljubo je minister Židan dal, ampak te kategorizacije in zaščite zemljišč nimamo. Govorimo zdaj izključno o kmetijskem področju, ne zdaj mešati tu gospodarstva. Tam je vse jasno, kaj si želimo, in to sem na začetku povedal. Vsi si prizadevamo. Po drugi strani še tretje ministrstvo bi bilo treba vključiti. Jaz zelo dvomim, da lahko v občini Hoče - Slivnica zagotovijo 3 tisoč delovnih mest. Vsak, ki normalno in logično razmišlja, ve, da je to nemogoče. Pa nisem zato nikakor proti, da se bo ta investicija zgodila v tistem lokalnem okolju. Ampak temu je treba narediti tudi suport, dejansko podlago, zagotovitev delovnih mest in razpoložljivost kapacitete kadrov v določenem okolju. Pa ne samo na eno občino, na tisto celo regijo. Sedaj tudi pri prostorskem načrtovanju uvajamo regijski prostorski akt. Pa regij sploh še nimamo. Tako da si za v bodoče, za jutri sploh ne znam predstavljati, da bomo sploh še lahko zagotovili kakšno zemljišče za tujega investitorja, ker uvajamo še dodaten korak, en dodaten akt vmes in dejansko to na podlagi neke nove regionalne razdelitve Slovenije, ki je še sploh nimamo. Kakšna bo tu produktivnost in možnost, da bomo lahko v tem segmentu še kaj naredili, lahko rečemo, da zelo zelo slaba. Danes govorimo izključno o kmetijstvu. Dejansko tu minister Židan drži figo v žepu. Danes je bilo večkrat izpostavljeno, da vsi veliki trgovski centri so se gradili na kmetijski zemlji. Nobenega problema. Tudi tretja razvojna os. Minister Židan se tam na terenu hvali: »Jaz ne bom dal soglasja, tu trasa nikoli ne bo šla!« Čez en teden pa Vlada sprejme uredbo o sprejetju tiste trase. Danes govorimo o kmetijstvu, o tem delu govorimo. In to je neurejeno stanje oziroma gre za sprenevedanje. Minister govori eno, dogaja se drugo. To je žalostno. Jaz bi rad slišal, zakaj minister ni uresničil te svoje napovedi, da bo v kratkem roku postavil zaščitena kmetijska zemljišča, da mi točno vemo, koliko rabimo za svojo osnovno prehrano in tako naprej. To ni bilo narejeno. Današnja razprava je posledica neurejenih stvari, posledica anarhizma, ki ga nimamo. Vse stvari v kmetijstvu se pa delajo na populistični osnovi. To je problem. Ne tu mešati gospodarstva. Vsi se prizadevamo za gospodarstvo, pa kako preživeti. Ampak tu so ostali dejavniki, ki so veliko bolj odločilni. Ampak ostali dejavniki so pa sama represija in prepovedi, ne dajemo možnosti. Da se ne ponavljam, niti ene parcele v poslovnih conah nimamo na mednarodnem tenderju, da vabimo kakšnega investitorja. Niti ene parcele. Niti ene! Potem se ne hvaliti, da nasprotujemo temu. Dajmo podatke, pa številke, pa projekte dajmo na mizo. Polna usta so nas, ko pa rečem, dajte mi nekaj na mizo ali pa dajte mi en odgovor, tega pa ni. Povejte mi, koliko projektov ali pa tenderjev imamo na mednarodnem razpisu za tuje investitorje. Koliko jih imamo? Nobenega. Pa govorimo, pa na veliko se hvalimo, prva kvaliteta zemljišč, prva kvaliteta. Vsi se hvalimo, kako zaščita in tako naprej, ampak potem po drugi strani pa povozimo besede čez noč. Vse besede povozimo, ker smo anarhija in ker smo neurejeni. Tako da ne bi rad poslušal tista obsojanja – mi, pa vi, pa oni, pa smo za gospodarstvo, pa nismo za gospodarstvo. Dajmo se konkretno pogovarjati. Konkretno se pogovarjajmo. Pa jaz nisem ljubosumen na nobene občino, ali je to v občini Hoče - Slivnica, ali je v Kidričevem, ali je pa kje v Kočevskem rogu. Pa tudi če pol gozda tam posekamo. Treba se je konkretno pogovarjati, tako da dajte biti racionalni s časom in prosil bi za bolj strokoven pristop. Danes že dve uri poslušam neke politične propagande, kdo je za kaj, pa kdo ni za kaj. Dajte konkretno te podatke pa številke na mizo, pa dejansko koliko smo pripravljeni, pa kakšne podlage imamo, da privabimo tuje investitorje. To dajte na mizo, potem gremo pa lahko konstruktivno razpravljat. Hvala.
Najprej ima besedo predstavnica Vlade, državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Tanja Strniša.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Dovolite mi, da odgovorim na nekatera vprašanja in se tudi odzovem na nekatere trditve. Najprej na vprašanje gospoda Lisca, predlagatelja, v čem je strokovnost odločitve oziroma soglasja Ministrstva za kmetijstvo za to lokacijo. Tukaj naj zelo jasno povem, da investicija posega na 78 hektarov izredno kakovostnih kmetijskih zemljišč, preostanek so že stavbna zemljišča. In tu ni nobenega dvoma in nikoli nismo skrivali. Nasprotno. Javno je bilo objavljeno. Biotehniška fakulteta je naredila analizo in je ugotovila, da je povprečna boniteta 61 točk od 100 možnih, kar uvršča to v 6 % najbolj rodovitnih zemljišč v Sloveniji. Povprečna boniteta kmetijskih zemljišč je 41 in pol. V nobenem primeru, ker nas zavezujeta Ustava, 71. člen, in Zakon o kmetijskih zemljiščih, kmetijsko ministrstvo ne glede na politično voljo ne bi dalo soglasja, ker ne bi kršilo lastne zakonodaje, prostorske zakonodaje, pa niti ustave, če ne bili zagotovljeni primerni omilitveni ukrepi. Občina je kot omilitveni ukrep v občinskem prostorskem načrtu predlagala nadomestitev kmetijskih zemljišč, ne vrnitev nepozidanih kmetijskih zemljišč, stavbnih zemljišč nazaj v kmetijsko namensko rabo, ne to, ampak nadomestitev [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko govorim?
Mir v dvorani!
Ja, seveda, iste kakovosti, ker se bo tista zemlja navozila na zemljišča, ki danes niso kmetijska. In tla tam niso prodnata in lahka, potrebna namakanja, ampak so celo globoka do en meter. To je nam vsem kristalno jasno. Kako zgleda ta omilitveni ukrep? Občina je predvidela na 63 hektarjih in pol nadomestiti, se pravi na izsekanih gozdnih zemljiščih, ostalo na degradiranih zemljiščih. To, ko govorimo zdaj o 4 hektarjih, je kompromis. Mimogrede, ne vem, kaj ste mislili s tem, da je ena oblika lastnine bolj primerna kot druga. Dejstvo pa je, da je bila prva faza in druga faza načrtovana na državnih gozdnih zemljiščih v Rogoškem gozdu, in da so državna tudi v Kidričevem. Tako da jaz tukaj neke razlike ne vidim. Pa tudi če bi bila privatna, ja seveda, na privatnih zemljiščih je seveda še volja lastnika. Se pravi, šlo je za gozdna zemljišča, ki so v državni lasti in v upravljanju državnega podjetja. Tisti gozd ni bil niti zavarovan, je bil pač na drugi stopnji ekološke pomembnosti, skratka ni bil problematičen z vidika narave ali pa gozda za izsek. Kakorkoli že. Občinski prostorski načrt je jasen, se pravi, živica z mesta investicije se mora prestaviti na izsekano gozdno in počiščeno gozdno zemljišče ali pa če gre degradirano zemljišče in brez vmesnega deponiranja, ker se v vmesnem deponiranju z manipulacijo kmetijska zemlja pokvari. To vam dam prav. Če bi zemlja stala, kot stoji pri Hidroelektrarni Brežice, pa je stala na Blanci, kot vem, gospod Lisec, se v tistem času, in tam je bila neprimerno narejena, baje po oceni, neka sanacija degradiranih zemljišč, potem se zemlja pokvari. Normalno, da se ne bo takoj sesedla. In zakaj Rogoški gozd? Še ena prednost je. Govorili ste, gospod Lisec, skrbi vas za kmete, ki so izgubili svojo zemljo. No, saj jo bodo lahko dobili nadomestno zemljo, ampak prednost lokacije v Rogoškem gozdu je bila tudi bližina te izgubljene lokacije, da bi kmetje v istem območju lahko imeli kdaj kasneje, ker ta nadomestna zemljišča niso bila mišljena za to, da jih bodo kmetje dobili namesto svojih izgubljenih, s temi nadomestnimi zemljišči na področju gozda ali pa degradiranih zemljišč smo nadomeščali njive, ker tako dobrih njiv bi bilo nedopustno izgubiti. Tukaj smo naredili vse za to, občina je to razumela in predlagala tak omilitveni ukrep. Ukrep je bil presojen tudi skozi okoljsko presojo in zato, še enkrat trdim, ne glede na to, kako smo se tudi mi, tudi minister kot član Vlade zavedal, da je pomembna investicija za tisto regijo, kjer je brezposelnost velika, je vse naredil oziroma kot resor smo to naredili, da to zemljo in živico ohranimo. In jo tudi bomo. Če je še kaj gozda – določene sosednje občine so se že javile, da imajo degradirana zemljišča, ki jih lahko usposobijo. Mogoče se bo občina Kidričevo še enkrat javila, da se tisti gozd poseka. Ampak, gospod Lisec, vi to dobro veste, če se gozd poseka in se spremeni namenska raba v kmetijsko zemljišče, mora biti za to OPN - občinski prostorski načrt. Saj se tega ne da kar tako spremeniti. Morali bi odpreti cel postopek. Tukaj je bil faktor najbrž tudi čas. Ampak kakorkoli že, ker se bodo tudi za naslednje faze še zmeraj iskala nadomestna zemljišča oziroma kakšna druga rešitev kot Rogoški gozd, bodo takšne rešitve seveda še prišle prav. Drugo. Bilo je tudi nekaj očitkov o tem, da trgovski centri rastejo na kmetijskih zemljiščih, na najboljših kmetijskih zemljiščih. Jaz sem zelo vesela vaše skrbi, da ne dopustite posega, jaz mislim, da ga tam tudi mi ne bi, kjer bi vaš župan rad naredil kaj jaz vem kaj na najboljših kmetijskih zemljiščih. Mi se nečesa zavedamo, varovanje kmetijskih zemljišč ne more biti absolutno. Če bi si ga mi še tako želeli. Se popolnoma strinjam z vsemi vami, ki ste opozarjali, koliko imamo kmetijskih zemljišč premalo glede na prebivalca. To je vsem znano, predvsem pa zagotovo vam vsem v parlamentu. Se pravi, varovanje ni absolutno. Kaj pa je ključno, kako mi to varovanje uresničujemo? Mi ga uresničujemo na način, da zelo strogo in natančno preverimo, ali niso možne druge rešitve. Seveda se na najboljša kmetijska zemljišča se ne more iti, ker je zakonodaja čisto jasna. Najprej je treba porabiti obstoječa nepozidana stavbna zemljišča, potem druga zemljišča, degradirana zemljišča. Če teh ni in ni na voljo drugih kot kmetijska zemljišča, se mora iti najprej na slabša zemljišča in potem na boljša kmetijska zemljišča. O tem, da smo si na jasnem, kako se je izbrala lokacija. To ni v pristojnosti našega ministra. Naš minister tudi nima nič s tem, na kakšen način se tuje investicije podpirajo ali pa če hodijo mladi ven. Saj ni predsednik Vlade, še! Ta je bila huda, upam, da ste se vsi zbudili, ja. Zdaj pa naj omejimo razpravo na to, kar je predmet našega resorja.
Prosim stvarno razpravo.
Ko pa že govorimo o tistih zemljiščih, ki so prosta, pa, spoštovani poslanci, mi nismo pristojni. Tukaj je kolega z Ministrstva za gospodarstvo. Ob tej izkušnji s to investicijo Magna je minister pisal svojemu kolegu ministru Počivalšku, predsedniku Vlade in dal pobudo, da se naredi ta popis industrijskih con, da bi dejansko, kadar pride investitor, že imel nekakšen katalog, kam lahko gre oziroma kaj so opcije. V gradivu ste si lahko prebrali o tem, da je popis con narejen, kakšne so te cone, koliko je velika cona, ki je največja, Tezno, koliko je tam še prostih zemljišč. Potem pa tudi, da je v pripravi ciljnoraziskovalni projekt, ki bo te cone še natančno popisal. Ta pot se mi zdi prava in se strinjam z vašimi pozivi oziroma tudi s pozivom poslanke Violete Tomić, da bi morale biti te stvari v naprej pripravljene. To nima nič s planskim gospodarstvom, to ima zvezo s tem, da kot država znamo načrtovani prostorske posege v prostor ki je vedno omejen. V prostoru je treba usklajevati različne interese. Bi pa rada povedala še nekaj o zaščiti kmetijskih zemljišč. Zaščita kmetijskih zemljišč, jaz lahko suvereno rečem, da je to ena od vodilnih prioritet naših mandatov. Tretjega imamo, ne četrtega. Že pod vodenjem ministra Židana je bil pripravljen zakon in tukaj tudi sprejet v Državnem zboru v eni drugi sestavi leta 2011, in sicer Zakon o kmetijskih zemljiščih. Ta je uvedel odškodnino za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč kot najbolj odvračalni instrument od tega, da se posega na kmetijska zemljišča, da se sploh lahko uresničuje tisto pravilo, naj se najprej izkoristijo zemljišča, ki so že zazidana ali pa kjer so neki opuščeni objekti, ki so degradirana, ki so slabša kmetijska zemljišča, če že, gozdna zemljišča, karkoli. Zato je uvedel inštrument odškodnine. Tako kot na odboru bom še enkrat prebrala in povedala, da ta visoka odškodnina je bila popolnoma skoraj razvrednotena leta 2012 s poslanskim zakonom, ki je ta člen spremenil in je odškodnino najprej sploh želel odpraviti in jo potem drastično znižal. To se pravi v vaši vladi. Vsak naravni resurs pa mora imeti svojo ceno, če hočemo, da se z njim ravna racionalno in pošteno. In še to. Za tiste trgovinske centre vam lahko zagotovim, da za take investicije mi kot ministrstvo še posebej gledamo, ki dajemo samo k temu, kar občine predlagajo, soglasje. Saj občinske prostorske načrte, vključno s tem, pripravljajo občine, ki predlagajo marsikaj. In zakaj to traja tako dolgo, če si privoščim še jaz malo diskurza. Zakaj toliko časa traja sprejemanje občinskih prostorskih načrtov? Zato ker imajo občine zmeraj zelo velike, vsaj na naši strani lahko rečem, zelo velike želje, vedno večje želje, kot je prostora. Zaradi tega je to usklajevanje včasih zelo naporno, zelo dolgo in mi smo pri tem zelo strogi. Zahtevamo po navadi, da tudi kadar se ni mogoče z neko investicijo ali pa nekimi razvojnimi potrebami umestiti izven kmetijskih zemljišč, da se potem tista, če so nekje prosta pa še niso pozidana, vrnejo nazaj v kmetijskonamensko rabo oziroma da se sprejmejo določeni omilitveni ukrepi. Ta odškodnina danes še je, je pa bistveno manjša. Prej sem vam povedala, povprečna boniteta v Sloveniji je 41,5 točke, poslanski zakon v letu 2012 je to odškodnino predvidel samo za kmetijska zemljišča nad 50 bonitetnih točk, se pravi samo za super zemljišča. Za ostala pa ni nobene odškodnine. Ker imamo v Magni super kvalitetna kmetijska zemljišča, ta odškodnina bo, ampak če je ne bi drastično znižali, bi bila po mojih izračunih okoli 16 milijonov, zdaj pa bo okoli 6 milijonov in pol. Mogoče toliko o tem, kako varujemo kmetijska zemljišča. Povedala bi tudi, saj gospod poslanec Žnidar dobro ve, da je ta zakon iz leta 2011 predvidel tudi določitev trajno varovanih kmetijskih zemljišč na tak način in na taki strokovni podlagi, ko je predvidel, da bi v bistvu vsak občinski prostorski načrt imel tako natančno razgrajen kmetijski prostor, da bi preverili vse bonitetne točke, da bi opredelili zemljišča, ki so namenjena za agromelioracije, kjer je dopuščena ali pa zaželena odprava zaraščanja in drugi posegi. Potem smo zakon spremenili, smo ga morali spremeniti, ker na tak način ni bil več izvedljiv, ker so se tudi te podlage, da ne bi nalagali občinam stroškov, ker se te strokovne študije financirajo iz teh odškodnin za spremembo namembnosti in se jih ne bi dalo sfinancirati. Zato smo pač zakon spremenili. Te postopke strokovnih podlag smo popravili, zdaj je samo še en sam pravilnik, ki ga je treba sprejeti in se bodo začele določati v letošnjem letu in vsaj za 10 let bo onemogočena sprememba namenske rabe iz trajno varovanih kmetijskih zemljišč v kakšno drugo rabo. Hvala lepa za enkrat.
Zdaj bom moral pa v bistvu presojati. Še Vlada bi hotela naprej. Bomo najprej dali repliko. Najprej ima repliko gospod Ljubo Žnidar.
Bom zelo kratek. Hvala, predsedujoči. Samo v obrazložitev, ker mislim, da me spoštovana državna sekretarka ni dobro razumela. Jaz govorim o trajno varovanih kmetijskih zemljiščih, na katerih ni dovoljenih – naj ne bi bilo, saj jih nimamo, ker je minister Židan to obljubil, tako imenovana zaščitena kmetijska zemljišča – nobenih posegov. In tam ni nobenih odškodnin. Poznam dobro bonitetne razrede, točkovanja in ovrednotenje in odškodnina je posledica tega. Ampak kar je minister obljubil, je govoril o trajno varovanih zemljiščih. Tistega se ne da kupiti, tam ni nič dovoljeno. Tega danes nimamo. O tem se pogovarjamo. Tako da tu ste me narobe razumeli. Vi mi govorite o ostalih kategorijah kmetijskih zemljiščih, ki se plačajo z odškodnino. Trajno varovano kmetijsko zemljišče je zaščiteno kmetijsko zemljišče, ki ga ne moreš kupiti in ga ne moreš odkupiti z nobenim nadomestilom, odškodnino, z nobenim davkom in tako naprej. To se ne nalaga občinam v občinskih prostorskih aktih. To mora narediti Ministrstvo za kmetijstvo za celo državo. To ni naloga občin. Vem, da ministrstvo in Vlada nalaga vse več obveznosti občinam, da se izogne svojim stroškom in na ta način finančno obremenjuje občine. Ampak to je naloga ministrstva, ki bi moralo to kategorizacijo uvesti. Tu ne gre za nobeno plačilo odškodnin ali odkupa in tako naprej. To so zemljišča, na katerih kakršenkoli poseg ni dovoljen razen čiste kmetijske rabe. O tem je bila moja razprava. Govorim o trajno zaščitenih kmetijskih zemljiščih oziroma o varovanih kmetijskih zemljiščih, zemljiščih, na katerih ni dovoljen noben poseg. To je bila moja razprava.
Besedo ima zdaj predstavnik Vlade, državni sekretar na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Aleš Cantarutti.
Hvala lepa, predsednik. Ker je bilo konkretno vprašanje, bom tudi odgovoril. Sem ne nazadnje zadolžen za to področje in imamo vselej ažurirane podatke o stanju in zdaj govorimo o tujih neposrednih investicijah. Trenutno imamo poleg Magne, izločujem zdaj tukaj Magno, v obdelavi na ministrstvu še 8 večjih pomembnejših in potencialnih investicij. Večjih pomeni 52 ali več delovnih mest. Nekateri so bili že izpostavljeni ali pa objavljeni. Takšen primer je gradnja novega proizvodnega obrata Leka na Prevaljah. Večina pa še ni bila. Predlagam, da spremljate pozorno medije 2. avgusta. Sicer pa teh 8 dodatnih projektov upajmo, da bo prineslo tisoč 279 delovnih mest, skupna vrednost investicij 313 milijonov evrov. Vsak trenutek vemo, kje približno smo, pričakovana uresničitev teh projektov 75 %.
Hočete še? [[oglašanje iz dvorane]] No, bom še enkrat vam dal besedo, ni problema. Vlada lahko govori, ko uporablja svoj čas. Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Tanja Strniša.
Hvala lepa. Samo kratko gospodu Žnidarju. Oba sva govorila o trajno varovanih kmetijskih zemljiščih. To je ista kategorija po zakonu, ki se bo začela letos vzpostavljati. Bi želela pa povedati to. Ta ideja, da bi ta zemljišča, kjer ni možna sprememba namenske rabe v drugo rabo, to je pač to trajno varovano kmetijsko zemljišče vsaj 10 let, to velja za občinske prostorske načrte, ne pa za državne prostorske načrte ravno zaradi cest ali pa takih projektov, ki so pač v enih koridorjih in jih ni mogoče drugače planirati. Ampak tudi naš predlog je bil v enem času, da bi to bila naloga države in da bi to mi določili. Problem je samo v tem, ker bi s tem posegali v ustavno pristojnost občin, kar se tiče prostorskega načrtovanja, zato taka ureditev bi bila res v bistvu idealna, s tem se z vami strinjam. Mi smo že imeli predlog, da bi z uredbo kar določili ta trajno varovana kmetijska zemljišča, ampak bi bilo po mnenju pravnikov protiustavno. Tako da to bodo občine naredile v svojih občinskih prostorskih načrtih po teh strokovnih podlagah, ki jih bodo pripravile za to pooblaščene organizacije. Hvala lepa.
Besedo ima predstavnik predlagatelja gospod Tomaž Lisec.
Hvala. Bom začel pri Zakonu o kmetijskih zemljiščih in teh bolj ali manj zloglasnih odškodninah. Bilo je rečeno, leta 2011, Pahorjeva vlada, vlada SD je to naredila, ta zlobna vlada Janeza Janše pa je leta 2012 to znižala, drastično znižala. Tako naj bi bila razlika samo na primeru Magne 16 milijonov, predlog Pahorjeve vlade, in 6 milijonov dejansko stanje Janševe vlade. Vprašanje, pa upam, da ne bo retorično: ali bi ta razlika odvrnila podjetje Magna k investiciji v Slovenijo? Da ali ne. Drugo vprašanje. Če je trenuten kompromis, trenutno stanje glede odškodnin tako katastrofalno in ne zasleduje nekega cilja zaščite, varovanja kmetijskih zemljišč, me zanima: zakaj ga minister Židan od marca oziroma od aprila 2013 kot resorni minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ni spremenil? Štiri leta je imel možnost rešiti problematiko odškodnin oziroma jo povrniti na stanje tiste prve Pahorjeve vlade, ampak minister Dejan Židan je bil minister v vladi gospe Alenke Bratušek, pa verjetno niti ona ni slišala tega predloga gospoda Židana, da je treba bolj zaščititi oziroma vrniti to odškodnino na stanje Pahorjeve vlade, niti ni bilo tega v vladi Mira Cerarja. Za enkrat še nismo videli tega predloga zakona. In to je to, kar govorimo. Vedno je nek kompromis med gospodarstvom in kmetijstvom. To sem jaz kot predlagatelj v uvodu povedal. Mi razumemo intenco vsakokratnih ministrov za gospodarstvo, da želijo gospodarski razvoj, na drugi strani pa mora biti tudi nek vpliv Ministrstva za kmetijstvo, ki pa naj bi skrbel za obstoj takšnih ali drugačnih v tej vrsti najbolj rodovitnih kmetijskih zemljišč. Sami, gospa državna sekretarka, ste rekli, da govorimo o 6 % najbolj rodovitnih zemljišč. Rekli ste, da tako dobrih ne želimo izgubiti, pa jih bomo. Če bo to šlo v to. Ne želimo izgubiti, ampak jih bomo. Še več. Rekli ste, da na najboljša kmetijska zemljišča se ne more iti. S posebnim zakonom bo Magna šla na najboljša kmetijska zemljišča. Sedaj pa grem s kmetijskih zemljišč na gozdove. Ob sprejetju tega zakona je bilo rečeno, da bomo posekali 63 hektarjev gozda. Potem je prišla civilna iniciativa in je rekel župan Kidričevega: »Če želite posekati gozd, vam mi damo 100 hektarjev, če je problem.« Pa se ni prisluhnilo. Zdaj poslušamo, da kako je problem, če hočemo posekati gozd, moramo sprejeti občinski prostorski načrt. Ampak to velja tako za občino Hoče - Slivnica kot za občino Kidričevo. V čem je razlika? OPN je OPN. A v času je problem? A, ha. Še en dokaz, kako gre za politično odločitev. Pri občini Hoče - Slivnica se je politika odločila, »gasa fantje«, pustimo roke pa [[nerazumljivo]]organov, pa vse te zadeve, ki spremljajo zakone, kot se jim reče Zakon o urejanju prostora, Zakon o prostorskem načrtovanju, Zakon o graditvi objektov. Tam je čas na naši strani, ker gre za pravilno politično odločitev oziroma usmeritev. Tam čas ni zaveznik, pa jaz upam, no, pa ne poznam nobenega župana osebno, jaz upam, da župan Kidričevega ni tako žleht, da bi nagajal z OPN, čeprav je ponudil 100 hektarjev zemlje, da župan Hoče - Slivnica je pa tak super frajer, pa ne bi bilo problemov s časom, ki je po vašem mnenju odločilen. Sedaj govoriva danes o 4 hektarjih, ampak to je sedanje stanje. Pri sprejetju zakona je bilo rečeno 63 hektarjev in potem je bila ta ideja, če že moramo posekati gozd, dajmo raje tam, kjer je morda malo boljša lastniška struktura ali pa zelo podobna, če so tam nekateri ljudje, ki ne želijo dati svojega gozda. Zadnja stvar pa glede trgovskih centrov. Jaz kot kupec v teh trgovskih centrih vedno pravim, boljše dva kot eden, ker lahko primerjaš, pa si na trgu. Ampak če pa gledamo, kje rastejo ti trgovski centri, pa naj rastejo eden in eden kot gobe po dežju ali pa v nekem sklopu, kjer je občinski prostorski načrt to uredil, vse je moralo iti z blagoslovom Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. In samo medklic, pridete v našo občino, poglejte kje so trgovski centri, kateri so na degradiranih območjih in kateri so bili tisti, ki so prvi posegli na najboljša kmetijska zemljišča ob reki Savi. Zgodovinsko kmetijska zemljišča, sedaj pa stoji trgovski center. Pa mu ne bom delal ne negativne, ne pozitivne reklame. In tukaj je to, kar skozi govorimo. Ko odločamo med politiko in stroko, se nekje politika skrije za stroko, vedno pa je na koncu neka odločitev. Tukaj imamo mi problem, da za nekatere veljajo nekatera pravila, za druge pa druga pravila. Upam, da bomo na koncu te razprave prišli do nekega skupnega konsenza, da bomo sledili tistemu, kar sledi vsaj v besedah politika Stranke modernega centra, da so za vsa področja za vse ista pravila. In primer Magna je tudi s področja varovanja kmetijskih zemljišč primer, kako imajo eni vse na razpolago, drugi gredo pa v vrsto ali pa v tujino. Zato je ta naš apel, če že ne bomo nič spremenili, da bomo morda dali vsaj vedeti tako političnim odločevalcem kot tudi tistim strokovnim odločevalcem, da naj naredijo enake vatle za vse. Hvala.
Besedo ima gospod Ivan Škodnik, pripravita naj se gospa Ljudmila Novak in gospod Marko Ferluga. Izvolite, gospod Škodnik.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi poslanci, dober dan! Jaz bom na začetku povedal, da bom govoril kot politik, da bom politično razpravljal, ker sem politik. Saj smo vsi politiki, če smo tu v Državnem zboru. Ali smo dobri ali slabi politiki, to je pa drugo, to pa vedo volivci, to pa vedo državljanke in državljani. Da ne bi kdo potem govoril ali mi oporekal, da sem preveč politično govoril. Najprej bi se vrnil na kmetijska zemljišča, ki so pravzaprav tema današnjega dne oziroma razprav. V zadnjih 20 letih je bilo danes večkrat slišati, da smo porabili za infrastrukturo za gradnjo cest, tudi trgovskih centrov kar 100 tisoč hektarjev kmetijskih zemljišč. Sigurno niso bila vsa prvorazredna, ampak so bila. Poglejte, če ne bi tega porabili oziroma ne bom rekel, da so to porabili, ker so uporabili, ampak če ne bi zgradili cest, kje pa bi sedaj Slovenija bila. Takrat so bili ministri različni, bilo je omenjeno, da je bil daljši čas gospod Židan, ampak tudi pred njim so bili. Neke stvari je moral takrat odločiti pristojni minister, kasneje pa Vlada. Saj Vlada je za to, da odloči in jaz mislim, da Vladi moramo zaupati, ker predstavlja državo. Sedaj se bom vrnil nazaj na investicijo Magno. Velikokrat je bilo rečeno, da 100 hektarjev najboljših zemljišč rabimo, pa samo 400 delavcev bomo zaposlili. Treba je vedeti, da mi v prvi fazi, ko govorimo o lakirnici, investitor rabi samo 8 hektarjev zemljišč. Ta investitor pa misli resno in se govori, da hoče odkupiti 100 hektarjev zemljišč, to se pravi, hoče na tem območju pač dolgoročno zgraditi tovarno. Marsikdo reče, da zakaj pa lakirnico. Lakirnica je najslabša stvar. Res je bila pred 30 in 40 letilakirnica čisto nekaj drugega. Danes pa se je lakirnica tehnološko razvila, in po podatkih, ki obstajajo iz te tovarne Magna, jo imajo v Avstriji v centrih mesta, pa ni pripomb in ne vem, zakaj bi zdaj bile pri nas. Zakaj bi bil pri nas tak bum, da bo pri nas pa vse narobe okrog lakirnice. Tomićeva je nekako govorila, zakaj plače, kakšne bodo plače. Ja, plače bodo zato, ker bodo delali. Ker bodo delali, bodo dobili plače. Kakšne bodo plače, je bilo danes veliko govora tudi s strani poslanke Andreje pa tudi Ksenije. Jaz bom še enkrat ponovil, da se bodo gibale po tistih podatkih, ki so na razpolagajo, med tisoč 200 in tisoč 800, da so to različne stopnje izobrazbe. Pa to še ni vse. Ta investitor, delodajalec razpolaga tudi podatki, da jim nudi 13. plačo in da dobijo regres. Jaz mislim, kar se tega tiče, da je to dobro in tudi delavci so zelo pomembni. Po podatkih, ki obstajajo, tudi slovenski delavci naj bi delali v Magni. Mogoče se je tudi iz teh razlogov investitor, delodajalec odločil, da v tem delu Slovenije zgradi to tovarno. Jaz upam, da stvari tečejo tako dalje. Te stvari so začeli na občini in OPN, ki so jih sprejeli, zdaj mislim, da so že sprejeti, to je stvar občine in ta odločitev je popolnoma avtonomna. Jaz ne vem, zakaj delamo tak pomp v celi državi. Jaz mislim, da je prav in tudi Ksenija, ki se je prej nekako potegovala in zagovarjala tudi politično to investicijo v tem delu Slovenije, ima prav. Če bi bilo to na Koroškem, bi se jaz ravno tako, ker tudi na Koroškem rabimo tovarne, rabimo investitorje, ki bodo prinesli nek nov zagon. Dejstvo je, da rabimo ta nov zagon, ker plače se pri nas enostavno ne dvignejo. In tudi tisti delodajalci, ki jih imamo, ne bom govoril o vseh, ampak številni veliko dobička porabijo za sebe. Redki so tisti, ki ga delijo s krajani. Po podatkih, ki obstajajo, ta delodajalec tudi veliko vlaga v lokalno skupnost. To pomeni, da so to sami plusi, dobre stvari in če teh podatkov v tisti prvi fazi, ko se je pravzaprav o tem govorilo, ko se je govorilo, da gospod minister za gospodarstvo Počivalšek, da ga ni kaj v hlačah, ne bi šel pravzaprav takrat med kmete, ker on je vendarle agronom, je ugotovil, da je treba pravzaprav tam dobiti tiste prve podatke, na podlagi katerih se je potem odločil, ali ima sploh smisel riniti v ta del zemljišč, ki so od kmetov. Jaz mislim, da je dobil takrat zelo dobro oceno in so se te stvari lahko nadaljevale. Jaz mislim, da smo prišli v tisto fazo, ko bomo lahko po nekem času do jeseni, kot je rekel prej državni sekretar, že lahko govorili, da se pripravljajo stvari za gradnjo, ne samo da se odloča, kje bo investicija, ampak da se bodo stvari začele pač drugače pripravljati. Zanimivo je, da v teh dneh je tudi Ustavno sodišče zavrglo pobudo Matoza in Požarja glede Magne. Moram povedati, da tudi anketa Dela z 12. junija je pokazala, da sta Magna in pa drugi tir v Sloveniji dobrodošla. Če se neke stvari državljani želijo, jaz mislim, da moramo delati vsi v tisti smeri, da bodo tudi državljani zadovoljni. Če se pripravljajo nova delovna mesta, jaz mislim, da že zaradi tega smo na tisti poti in bližje ljudem. Govora je bilo, da število delavcev bo naraslo, ko bo ta faza nekako v zaključni fazi in ko bo tovarna zgrajena do tiste mere, kot je planirano, nekje do 3 tisoč, da bodo tudi posredna delovna mesta. Govorilo se je o prevoznikih, gostincih. In tudi to je zelo pomembno. O tem se danes pravzaprav sploh ne govori. Marsikdo bo rekel, kaj je to investitor, ampak očitno obstajajo podatki, da je ta Magna oziroma delodajalec zelo priznan, ugleden v svojem kraju, v svoji državi, v svoji skupnosti. Zato Magno tudi tam, kjer zdaj deluje, zelo dobro sprejemajo v lokalni skupnosti in jaz si pravzaprav želim, da bi bilo takih investitorjev še več. Dejstvo je, da ko se bo enkrat to začelo, neko zaupanje investitorjev mora nastati, kajti Slovenija je politično stabilna in dani so vsi pogoji. Jaz mislim, da se bo to nadaljevalo. Dejstvo pa je, da veliko lokacij imamo pa takih, tudi konkretno recimo na področju lesne industrije, ko nič ne bo treba več najemati novih zemljišč, ampak se bodo samo stvari adaptirale in obnovile na starih zemljiščih, ki so zdaj pravzaprav v nekem stanju, ki ni primerno za Slovenijo. Treba jih bo samo obnoviti. Jaz upam, da bodo taki investitorji sledili in da se bodo začela odvijati nova delovna mesta. To je najbolj pomembno za to, da se bo ta gospodarska rast še nadaljevala. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Ljudmila Novak. Pripravi naj se gospod Marko Ferluga in gospod Janko Veber. Izvolite, gospa Ljudmila Novak.
Hvala za besedo. Seveda smo vsi za nova delovna mesta, vendar ne tako, da bo nekdo prišel in bo rekel, tukaj pa jaz hočem zgraditi tovarno za toliko in toliko delovnih mest. Mi sami moramo biti in ostati gospodarji našega prostora. In to je najbolj sporno pri tem projektu. Govorim vedno iste stvari in v Novi Sloveniji smo ves čas iste stvari poudarjali. To sem povedala tudi ministru Počivalšku, ko nas je obiskal. On se je z vsemi močmi lotil tega projekta, ker je pomembno, da prihajajo k nam različni investitorji. To v Novi Sloveniji ves čas poudarjamo, vendar po drugi strani ne moremo dopustiti, da pa vendarle tako veliko površino najboljše kmetijske zemlje kar čez noč spremenimo v zazidljivo površino za nek projekt, ker imamo v Sloveniji še veliko degradiranih območij, kjer bi se lahko podobne investicije izvajale. In tudi ni edini način ta, da pride nekdo in obljubi veliko delovnih mest, najboljša tovarna. Nimam nič proti Magni in mi smo veseli vlagateljev, domačih ali tujih, zato da bi imeli Slovenci delovna mesta, pa vendarle tolikokrat v zadnjih letih naletimo na podjetja, na gospodarstvenike, ki pravijo, da leta in leta čakajo na dovoljenje, na razširitev svoje proizvodnje, svojih poslovnih prostorov, in leta in leta ne dobijo dovoljenj. Zato mi nismo tako zelo navdušeni nad takim načinom ravnanja, ker moramo biti enaki do vseh, ker so vsi potencialni vlagatelji pomembni, ne samo eden velik projekt. V Evropi najbolj uspevajo mala srednja podjetja, ne samo veliki giganti, ki naenkrat prispevajo toliko in toliko delovnih mest, pa s tem tudi bolj obremenjujejo okolje. Vprašanje je, ali bodo res dobili ustrezno število delavcev v Sloveniji v tej tovarni. Drugo vprašanje, ali je res tako neškodljiva proizvodnja? Jaz poznam kar nekaj ljudi, ki so delali recimo v mizarstvu, kjer se tudi uporabljajo različna lepila, pa so vsi dobili, ne vsi, ampak kar nekaj jih poznam, ki so dobili alergije. Po tretji strani je spet to, da se bo pri takšnem delu uporabljalo vedno več robotov. Torej neznank je kar nekaj. Ampak nisem proti temu projektu, ker ga domačini hočejo in potrebujejo. V Novi Sloveniji smo se morali zagovarjati pred lokalnimi odbori, zakaj mi temu nasprotujemo. Mi ne nasprotujemo Magni kot taki, še manj delovnim mestom, ampak način, kako smo se projekta lotili, ker naredimo premalo, da bi bila taprostorska zakonodaja za vse enaka, da bi vsi imeli enake pogoje. Zdaj sicer so v postopku tudi zakoni, ki naj bi prinesli spremembe. Žal, poznavalci pravijo, da ne ravno na bolje. je Treba je spremeniti zakonodajo, da bo za investitorje seveda manj birokracije, da bodo prišli do dovoljenj, kar pa ne pomeni, da na račun najboljše kmetijske zemlje. Že tako imamo v Sloveniji problem, ker premalo hrane pridelujemo doma, pa imamo rodovitno zemljo. Čeprav pravite, da se samooskrba povečuje, ko pa poslušam to združenje, pa govori ravno obratno – da samo tisto prepakiranje še ne pomeni večje samooskrbe. Tako da imamo na tem področju še gotovo rezerve. V Novi Sloveniji velikokrat predlagamo zakone v podporo gospodarstvu, ker prosi gospodarstvo za določene spremembe, pa vedno naletimo žal na gluha ušesa. Takrat pa ni podpore gospodarstvu. Delovna mesta seveda so pomembna, potrebna, to je najboljša socialna politika. Vendar ostanimo sami gospodarji svojega prostora. Vprašanje je, če je samo lega tam najboljša. Verjetno tudi cena. V neki industrijski coni so zagotovo cene tudi drugačne. S takšno subvencijo, kot jo bo Vlada dala, bi marsikdo od podjetnikov tudi ustvaril kar precej delovnih mest. Poudarjam, v Novi Sloveniji ne nasprotujemo Magni, ker severovzhodna Slovenija potrebuje delovna mesta. Vendar bodimo pri tem gospodarni, ne degradirajmo dodatno najboljše kmetijske zemlje. Vi imate boljše podatke, jaz sem na hitro našla samo stare – koliko kmetij iz dneva v dan propade, kako se kmetijska površina iz dneva v dan zmanjšuje. Seveda bomo rekli, češ, v trgovini, v teh centrih je pa hrana sorazmerno poceni, pa jo lahko tam kupimo. Ja, ampak zagotovo je domača hrana z domačih polj s podporo domačemu kmetijstvu najboljša za Slovenijo in tudi za vse nas. Zato ostanimo in bodimo gospodarji svoje zemlje in bodimo enaki do vseh potencialnih vlagateljev in gospodarstvenikov.
Besedo ima gospod Marko Ferluga, pripravita naj se gospod Janko Veber in gospod Danilo Anton Ranc. Izvolite, gospod Ferluga.
Hvala lepa. Pozdrav državni sekretarki s kolegom. Okoli te zadeve Magna je bilo že veliko stvari rečenih. Drži, da je veliko degradiranih področij v Sloveniji. Drži, da je treba paziti na kmetijska zemljišča. Drži, da je bil za to zadevo potreben nek specialen zakon. Zakaj? Kot prvo, da se hitro ukrepa, ker vemo, kako se pri nas vsa ta birokracija vleče. In kot drugo, kar je meni še pomembnejše, da se da temu potencialnemu investitorju nek pozitiven signal, da se to pri nas vseeno da. Vemo vsi, da ti potencialni vlagatelji, investitorji, ki imajo denar, imajo neko svoje videnje, kaj si želijo in koga si želijo. Jaz sem razumel, da je ministrstvo dalo več variant, ki so si jih ti ljudje ogledali, in so si to izbrali. Na tem je bilo, kolikor je meni jasno, treba začeti graditi. Tukaj potem nastopi to naše slovensko tehtanje ali pa neka dvoličnost ali pa neko licemerje. Se pravi, po eni strani skočimo v zrak in rečemo: »Joj, ne, škoda je kmetijskih zemljišč. Škoda je gozda. Škoda je vode. Škoda je zraka. Škoda je prebivalcev.« Po drugi strani pa rečemo: »U, je bela cesta, še zmeraj imamo preveč brezposelnih in ne vemo, kako bi jih zaposlili, kako bi jim našli delo.« Zdaj v tem bipolarnem delu se nekako odločamo in ne vemo, kaj bi. Potem nekako nastane vedno ta en in isti vzorec, kot ga jaz zadnje čase spremljam, nekega nekonstruktivnega metanja polen pod noge pa iskanja vedno nekih negativnosti, nekih razdvajanj, ali govorimo o drugem tiru ali govorimo o Magni ali govorimo o čemer koli [[..]]Vedno je nekaj, vedno bi nekaj drugega. Naenkrat v zadnjih petih minutah, preden je že vse analizirano, pet minut pred dvanajsto bi preučili neko novo zemljišče, bi našli neko novo traso, vedno bi nekaj naredili, samo da se ne naredi tega pomembnega koraka naprej. To je pri nas nekako že folklora in meni je žal, da ne zmoremo tistega koraka naprej, da se enkrat začne nek tak pozitiven razvoj vseh teh stvari. Veliko je bilo že vsega tega povedanega. Ja, jaz se strinjam, da nismo konsistentni, tudi v vladi niso konsistentni, ko se odločajo, recimo, ko je treba pomagati, kot smo slišali zdaj Akrapoviču ali pa Pipistrelu, komurkoli. Ampak ko smo pa dobili to Magno, ki je res multinacionalka, ki je neka firma, si človek ne more zamisliti, da hočejo kupiti 100 hektarjev. Lakirnica je na 8 hektarjih. Kaj bodo delali na 82 hektarjih? Sadili krompir? Oni bi kupili teh 100 hektarjev, da bi sadili potem krompir? Verjetno imajo neke druge želje in ambicije, ki so bile predstavljene in pokazane. Jaz se bojim, da bomo s tem našim načinom nekega prastraha in te majhnosti v vsakem koraku in na vsak način poskušali odganjati bilo koga. In potem, ne boste verjeli, vznikajo kot gobe po dežju neke neodvisne civilne iniciative za vodo, za veter, za zrak, za živali, samo da se to ne naredi. Potem pridejo pa raznorazni poznavalci, od nekih novinarjev, ki so postali eko zavedni. Najdemo eno tako široko paleto raznoraznih zadev, da se ja ne bi to izpeljalo. Malo je politična igra, kar tudi še do neke razumem. Ampak ko začnemo pa govoriti o projektih, kjer je vključenih v to trženje 300, 400 ljudi, se mi zdi pa smešno. Tudi če je 100 ljudi, jaz mislim, da je pomembno za Slovenijo, da dobimo eno takšno firmo, ki bo znala imeti nek razvoj, ki bo potem lahko vplivala na to, če govorimo, da je 300 ali 400 teh ljudi, bodo v tej družini lahko začeli nekaj zapravljati, nekaj investirati, nekaj kupovati, pa bodo imele lokalne trgovine. In tukaj se vrti ta multiplikator naprej. Jaz ne morem mimo tega, da stvari ne smemo jemati tako politično, kot je pri nas, ampak mislim, da je boljše, da bi mi začeli gledati v neko smer prihodnosti. Ja, so raznorazni pomisleki, ampak jaz mislim, da osnova pri vsem tem so te zaposlitve, da ne bodo hodili ljudje delat v tujino, ampak bodo imeli možnost delati pri nas. Če začnemo v tem pozitivističnem razmišljanju, mislim, da imamo možnost to doseči. Če pa začnemo razmišljati negativno, kako je bilo, jaz ne vem, če bomo kaj daleč prišli. Se pa zahvaljujem, če mislite, da smo mi dobili kakšnega župana. SMC nima nobenega župana, pa tudi ta župan tega mesta ni naš. To vam zagotavljam. So pa stvari res neverjetne, ko pogledamo v tem aspektu, da ja ne bi prišli in da nobene nove investicije ne bi imeli. To pa je zanimivo. Hvala.
Imamo še tri zadnje razpravljavce. Kot prvi dobi besedo gospod Janko Veber. Ker je potekel čas, je samo še gospod Veber. Gospod Veber, samo še vi imate besedo, so me opozorili. Izvolite.
Hvala za besedo in to čast, da zadnji spregovorim. Glede današnje točke je treba še enkrat na kratko izpostaviti, da je pravzaprav to priporočilo prepozno, glede na to da je sprejet zakon, s katerim se je natančno določilo, da je to v občini Hoče - Slivnica, in vse ostale lokacije zaradi tega ni mogoče obravnavati, razen da spremenimo zakon in odpremo to področje potem tudi za druge lokacije. Tudi v stališču poslanske skupine sem posebej izpostavil ta problem, ko v zakon zapišemo eksaktno »tukaj in nikjer drugje« in potem če se slučajno pokaže kje boljša lokacija, ki bi bila prijaznejša predvsem do kmetijskih zemljišč, je to težava, ker se je težko odmakniti iz tega okvira, ki ga določil zakon. Nekaj podobnega je bil tudi zakon o drugem tiru, ki je ravno tako v zakonu določil najslabšo možno in najdražjo možno varianto. Vendar želim poudariti tudi naslednje. Ko se pogovarjamo o tem, da skrbno ravnamo s kmetijskimi zemljišči in z okolji in ko imamo organiziran pristop k temu, da nekdo to spremlja in tudi poroča Državnemu zboru pa tudi Vladi, se sprožijo mehanizmi, s katerimi se ta organ pravzaprav poskuša izničiti. Spomnil bom na Svet za okolje, ki je dolga leta deloval. Mislim, da tam celo od leta 1996 naprej, ki je sistematično spremljal stanje v okolju in tudi spremljal stanje na kmetijskih zemljiščih, predvsem tudi izgubo kmetijskih zemljišč zaradi raznih posegov, od avtocest do trgovskih centrov in ne vem kaj še vse se je v Sloveniji dogajalo na najbolj kvalitetnih kmetijskih zemljiščih. Potem je v nekem trenutku, ampak to je bilo tudi v trenutku, ko je predlagatelj imel oblast, prišlo do ukinitve tega sveta. Deloval je kot neodvisen organ znotraj Državnega sveta. Moj predlog je takrat bil, da bi ga celo morali spraviti pod okrilje Državnega zbora ravno zaradi te nevtralnosti in nadzora, ki ga moramo izvajati tudi kot Državni zbor nad tem, kaj se dogaja znotraj izvršilne veje oblasti, ko se odloča o tem, kje bo tudi kakšna investicija. Ampak to smo preprosto ukinili in danes nimamo ene inštitucije, ki bi sistematično spremljala to stanje v okolju in tudi s kmetijskimi zemljišči. Govorim o neodvisni inštituciji. Tudi mnogi trgovski centri, ki so bili zgrajeni, so bili zgrajeni tam nekje v obdobju 2000–2007. To je obdobje je več ali manj takrat vodila ali Slovenska ljudska stranka ali je bil minister SDS, ampak takrat se je drastično posegalo na območje kmetijskih zemljišč. In prav je, da tudi danes zelo resno opozarjamo na to, kaj se nam lahko zgodi, če bomo ta trend nadaljevali. Tudi direktor Kmetijsko-gozdarske zbornice je zelo jasno povedal, da si pravzaprav ne želi, da bi tudi po tem zakonu delovali do kmetijskih zemljišč kot buldožerji. In, spoštovani, zakaj se nam to lahko zgodi? Zato, ker če posegamo recimo izven najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč, posežeš praviloma v Naturo 2000. In to je ena od tistih napak, ki je bila ravno tako narejena v Sloveniji, ko smo vstopali v Evropsko unijo. Ob premalo premišljenem obsegu smo takrat zaščitili skoraj okoli 40 % površine v Sloveniji, ki spada pod Naturo 2000. Ampak to so običajno zemljišča, ki so manj rodovitna, manj pomembna za pridelavo hrane, predvsem pa niso najkvalitetnejša kmetijska zemljišča, ki jih imamo res zelo malo. Ena od zadev, če se želimo resnično učinkovito pogovarjati z investitorji, je tudi ta, da naredimo revizijo Nature 2000. Jaz sem prepričan, da je mnogo območij takih, kjer se lahko vsa pestrost narave, ki je v Naturi 2000, ohranja in vzpostavi veliko lažje skozi naravne mehanizme, kot pa bo vzpostaviti najkvalitetnejše kmetijsko zemljišče kot nadomestni ukrep, ki je sicer predviden tudi v tem postopku, da se to zemljišče oziroma zemlja, ki je najrodovitnejša in najkvalitetnejša, uporabi za vzpostavitev nadomestnih površin in se s tem ti izravnalni ukrepi izvedejo. Narava velikokrat sama poskrbi za to in tudi živelj, da se prilagodi nekemu okolju, in to traja bistveno krajši čas, kot da postane zemljišče rodovitno. Stroka pravi, da je potrebnih za en centimeter rodovitnih tal kar 500 let. Zato je res izjemno nujno se zavedati, da vsi ti ukrepi, ki jih načrtujemo, morajo biti bistveno bolj premišljeni. Nepremišljeni smo bili, ko se je sesuvalo gospodarstvo v mariborskem okolišu. To je bil industrijski okoliš. Visoko razvita tehnologija, izjemno kvalitetna podjetja, veliko delovnih mest, ampak to se je pravzaprav zapravljalo po liniji najmanjšega odpora, po principu razprodaj, zaslužkov, odtekanja denarja v oaze, dobesedno uničevanja gospodarstva, ki pa je ključno za razvoj vsake družbe. Prepričan sem, da če bi tudi Mariboru zagotovili tistih 67 milijonov evrov, ki jim pripada na podlagi statusa, ki ga imajo kot problemsko območje s širšo okolico, bi bili v stanju marsikatero industrijsko cono, na primer v Rušah, ki je bila omenjena, imeli bi možnost vzpostavitve večjih površin z odstranitvijo tistih objektov, ki ta hip pač niso v rabi ali so v stanju, ki jih ni mogoče ponuditi investitorju. Ta znesek odstranitve je po mojem mnenju bistveno manjši, kot ga danes namenjamo recimo za to, da bo nek investitor prišel v Slovenijo. Konkretno tudi Magna na tej lokaciji ne prihaja zastonj. Velika sredstva se dajejo za to. Mislim, da bi res bil skrajni čas, da se ta denar Mariboru, ki ima potencial, ki mora konkurirati ne samo znotraj tega globalnega sveta, ampak neposredno Gradcu in vsem drugim avstrijskim krajem, ki očitno imajo razvojni potencial ravno tako zelo velik, in omogočiti jim je treba, da lahko konkurirajo tudi v tem obmejnem prostoru, da razvijamo nove tehnologije, ki vključujejo veliko znanja in bistveno ali minimalno onesnažujejo tudi okolje. Ponovno moram spomniti, da tudi z izjemno lahkoto prodamo tudi visoko tehnološka podjetja in ta tehnologija, ko gre enkrat ven in ko se izseli iz Slovenije, potem to dodano vrednost koristi nekdo drug, nam pa ostanejo samo proizvodnje, ki jih mogoče lahko pripeljemo od drugod, in se sprašujemo, ali je dovolj čista ali ni. Glejte, sami smo pripeljali Slovenijo do tega, da smo si vzeli tisto dostojanstvo, ki se je gradilo desetletja in desetletja in bi se moralo graditi tudi v samostojni Sloveniji naprej. Ta priporočila, ki so danes tukaj, so bolj politična igra, kako diskreditirati recimo ministra Židana, ne pa poiskati rešitve. Zato sem več govoril o rešitvah in tudi opozoril na trgovske centre, ki so se po nepotrebnem gradili ravno takrat, ko je recimo predlagatelj bil odgovoren za področje kmetijstva.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnica Vlade in predstavnik predlagatelja. Prva dobi besedo predstavnica Vlade, in sicer državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Tanja Strniša.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Ključno se mi zdi, da na koncu še enkrat poudarim, da zaradi investicije Magna ne bo izgubljenega nič kmetijskega zemljišča, morda parcela, vendar tla, tisto, kar je vredno pri kmetijskem zemljišču, je živica, tla, tam so en meter globoka. Prav je povedal gospod Veber, da nastaja 500 let en centimeter, in če so to en meter globoka tla, takšna tla nastajajo 30 tisoč let. In to je tista vrednost, ki je neprecenljiva. Ta zemlja, zlasti njen vrhnji del, ki je živica, ki poleg tega, da ima humus, ima še žive organizme, ta bo prestavljen drugam, kjer zdaj ni kmetijstvo, kjer ni kmetijska raba, zato da bodo njive nekje drugje. Če konkretno ponazorim za prvo fazo, ker zdaj govorimo o prvi fazi, investicija ima štiri faze. Za prvo fazo je pogoj za pridobitev gradbenega dovoljenja, da se vzpostavijo nova nadomestna zemljišča. Predvideno je bilo v še vedno veljavnem občinskem prostorskem načrtu, da se ta vzpostavlja v Rogoškem gozdu, na delu gozda, kjer je lastnica država in upravljavec SiDG. Občina je zdaj poslala nov predlog za prvo fazo. O tem smo govorili prej, gospa poslanka Potočnikova. Za prvo fazo zdaj predlagajo 4 hektare gozda v 300 hektarskem kompleksu in 4,6 hektara v deponiji Darsa, kjer ni nič, kjer je navožen gradbeni material. Se pravi, namesto 4,6 hektarov neuporabne, degradirane površine v deponiji in namesto 4 hektarov gozda bomo dobili 8,6 hektarov novih njiv. Mi ne bomo izgubili njiv, samo drugod bodo. In to naj bo sporočilo, prosim, tudi te seje, da mi bomo tudi kot ministrstvo za naslednje faze vztrajali pri tem, da se zagotovijo nadomestna zemljišča. Ne, ne določamo mi in ne izbiramo mi, kje naj bodo, ali bodo v občini Hoče - Slivnica ali v sosednjih občinah. Ampak vztrajali bomo pri tem, ne da se vračajo kmetijska zemljišča še zmeraj v rabi kot kmetijska, ker so nepozidana stavbna zemljišča, nazaj v kmetijska. Ne, to bi bil neprimeren in nezadosten omilitveni ukrep pri tako kakovostni zemlji, kot je ta. Vztrajali bomo pri tem, da dobimo nove njive. Hvala lepa.
Besedo ima predstavnik predlagatelja gospod Tomaž Lisec. Izvolite, gospod Lisec.
Predlog priporočila v zvezi z neaktivnostjo ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana pri izgubi najboljših kmetijskih zemljišč pri projektu Magna. Minister Dejan Židan niti ni prisoten na sami seji. Pa nismo želeli problematizirati, da bi morda namesto svojih kolegov v vladni ekipi, državne sekretarke na istem ministrstvu in pa državnega sekretarja na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo sam odgovarjal. Ampak očitno je minister Židan izbral lažjo pot, poslal v boj svoje sodelavce, sam pa ima druge obveznosti, baje je trenutno Kopru. Naš namen je bil, da opozorimo ravno na to, kar je gospod Židan delal oziroma česa ni delal. On reče: »Jaz sem bil postavljen pred izvršilno dejstvo: Magna bo v Hoče – Slivnica.« In to je to. Potem pa pridejo podatki, ko je ministrstvo že prej sodelovalo, kaj vse je ministrstvo delalo in tako naprej. Ne vemo natančno niti po današnji razpravi, kakšna je vloga ministra za kmetijstvo v tej zgodbi. Dejstvo je le, da je očitno podlegel neki zgodbi, ki se jo gre en drug minister in kjer je politična pot prava pot za dosego določenih momentov, kjer je dovoljeno vse, po potrebi tudi nov zakon, finančna podpora za prvorazredne, če želite, in stanje v vrstah oziroma rdeča luč istega resornega ministra pri ostalih investicijah, ki verjetno tudi čakajo na podoben blagoslov. Glede na to, da je pred nami prostorska in okoljska zakonodaja, bodo ti bodoči investitorji še kar nekaj časa stali v vrsti. Lahko pa se le vprašamo, kdo bo še toliko srečen, da bo dobil tudi državno pomoč, kot jo je dobilo to podjetje. Problematično je tudi zato, ker v istem času, ko na seji Odbora za kmetijstvo sprejmemo sklep na predlog poslanca iz iste stranke, iz katere prihaja tudi minister, da se zaščitijo najboljša kmetijska zemljišča, minister Židan izrazi svoje strinjanje s projektom Magna Steyr, tako da je tiho, in javno reče, da nič ne ve o tej investiciji, potem pa, ko se začnejo zgodbe dogajati, pa slišimo, da je aktivno sodeloval. Danes je bilo tudi rečeno, kako so zgodbe danes. Ampak moramo imeti pred očmi, kakšna je bila zgodba ob sprejemanju zakona. Današnja razprava je še veliko bolj pokazala, da ob sprejetju zakona, z vsem dolžnim spoštovanjem, tri četrt stvari, ki bi morale biti razčiščene pri takšni investicij, kot je Magna, pa niso bile. Govorilo se je, licitiralo se je o delovnih mestih, danes o licitaciji več ni ne duha ne sluha. Še vedno se pričakuje druga faza, medtem ko minister pravi, da upa, da bo dosežena vsaj prva faza. Vsi vemo, kakšno je bilo stanje na področju tistih 100 hektarjev kmetijskih zemljišč, kakšno je bilo na področju tistih gozdov in kakšno je danes. Da so bile civilne iniciative po sprejetju zakona in ne prej tiste, ki bi jih morali poslušati, da se je pritiskalo na en javno-gospodarski zavod, da je po sedmih mesecih politično podjetje blagovolilo brezplačno humanitarno, kot je očitno to neka paradigma okoli tiste stranke, zastonj dati svoje zemljišče in tako naprej. Kar naenkrat ni problem kljub nasprotovanju tega istega resornega ministrstva narediti to, da se najboljša kmetijska zemlja degradira, tako da se tam postavi lakirnica. Nas pa se prepričuje, da tista zemlja, ki bo šla s tega terena, bo veliko boljše obrodila, ko bomo posekali gozd. Samo čakam še na čarobno paličico, da bo te 4 hektarje gozda in vsa ostala degradirana področja, na kamor boste navozili takoj, nemudoma je bilo rečeno, to kmetijsko zemljo, da bo to narejeno verjetno v noči med 16. in 17. julijem. Karikiram, kajti očitno tako preprosto je to možno v tej vladi, če je politična volja. Če je politična volja za prave in, kot je bilo rečeno, če je politični čas za prave ljudi, ki spremljajo politično zgodbo in jo tudi preko svoje strokovnosti, strankarsko opredeljene seveda, tudi strokovno pokrijejo. In tega nas je strah. Medtem ko ta ista vladna koalicija govori o sistemskih zadevah, bomo glede na to, kaj se dogaja, na žalost bili primorani iskati različne bajpase, lex specialise, da bodo tisti, ki bodo po volji tej vladi, bili prvorazredni in takoj bili tisti, ki bodo dobili čas, prostor in tudi finančno spodbudo, na drugi strani pa bodo drugi, ki ne bodo niti prostora, ne bodo imeli niti časa in bodo še dolgo prosili za kredite kje drugje, ne pa pri Vladi Republike Slovenije. Zato smo želeli z današnjo sejo opozoriti, da minister Židan ne samo, da zelo različno govori, dela pa še popolnoma drugače. Takšni kmetijski politiki se je treba upreti, če želimo delati resnično tudi to, kar sam minister pravi: zaščititi najboljša kmetijska zemljišča. Hvala.
Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Pred prijavo vas želim opozoriti, da se lahko k razpravi prijavite s pritiskom tipke za vklop mikrofona. Če želita razpravljati tudi predstavnik predlagatelja predloga priporočila gospod Tomaž Lisec ter predstavnica Vlade, prosim, da se prav tako prijavita s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru dobita besedo kot zadnja, in sicer najprej predstavnica Vlade in potem predstavnik predlagatelja. Prosim za prijavo. Prijava poteka. Kot prvi ima besedo gospod Tomaž Lisec. Imate 5 minut. [[oglašanje iz dvorane]] Zadnji ste, gospod Lisec, kot predlagatelj. Prvi je potemtakem gospod Jožef Horvat. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, drage kolegice in kolegi! Priznam, imam nekaj težav, ker je govora o mojem rojaku, gospodu Dejanu Židanu, ampak politika dela transparentno, dela javno, in moramo javno povedati, kaj nam je všeč in kaj nam ni všeč. Pozdravljam vse ministrove aktivnosti glede tega, da bo Slovenija uspela, prepričan sem, na letošnji jesenski Generalni skupščini Organizacije združenih narodov z razglasitvijo 20. maja za svetovni dan čebel. Tudi sam skromno k temu prispevam na vseh in res na vseh pogovorih z veleposlaniki, tujimi delegacijami, ki jih sprejemam v svoji pisarni ali Državnem zboru, in razložim, kje je tukaj slovensko ozadje, da je 20. maj 1734 rojstni dan Antona Janše, očeta modernega čebelarstva. Ampak to svojo razpravo želim postaviti v širši kontekst delovanja slovenske politike in slovenskih politikov, se bom pa držal točke dnevnega reda. Gospod minister je lani na otvoritvi sejma Agre v Gornji Radgoni, nekateri ste bili tam, jaz upam, da bom tudi letos povabljen kljub tej razpravi, zelo dramatično pred avditorijem govoril nekako takole, ne me držat za besedo, ne morem citirati: Vsak dan pride nekdo k meni in od mene zahteva najboljša kmetijska zemljišča, da jih bo pozidal. To je bila vsebina njegovega govora, zelo dramatično je to znal, teatralno celo, artikulirati. Normalno, množica je to izjavo nagradila. Ko nas je pozval, da mu pomagamo pri tem, je množica to nagradila, kot se reče, z bučnim aplavzom. Ampak dejanja so pa druga, to, kar je kolega Lisec prej povedal. In to mene boli v tej slovenski politiki. Eno so besede, pred kamero, fajn slika, lepi gospod, dejanja so pa drugo. Temu lahko rečemo populizem ali demagogija. In to bi mi morali za vse čase izbrisati iz slovenske politike. In drugo, ko govorimo o delovnih mestih, ja, tudi pri tej točki dnevnega reda. 16. septembra 2015 je Novartis v Lendavi odprl največjo naložbo v Sloveniji doslej. Gospod Dejan Židan, podpredsednik slovenske vlade, na predvečer te otvoritve, na kateri je bila med drugim poleg Mira Cerarja tudi predsednica Švicarske konfederacije, napiše na Facebook nekako v tem smislu, ne bom citiral, ker ne vem, lahko pa pogledate: Joj, kakšna škoda, da Lek ni več v državni lasti, da je v privatni lasti, kakšna škoda, bi lahko bil tako dober, kot je Krka. Podpredsednik slovenske vlade da takšen signal investitorjem, domačim in tujim. Če sem jaz na mestu predsednika Vlade, bi se mu naslednjo minuto zahvalil za sodelovanje v interesu te države. In zdaj bo lahko, pardon, bo lahko gospod podpredsednik Vlade to svojo izjavo popravil. Zakaj? Zato ker Lek kot največji zaposlovalec v Pomurju je spet, in spet v Lendavi, tik pred novo investicijo. Prevalje poznate in tako dalje. Jaz zdaj pričakujem, da bo Vlada podobno kot k Magni pristopila tudi k tej investiciji. Ne rabijo toliko denarja. Ampak ker še ni natančno odločeno, ali zdaj bo ali ne bo, ker se ne odloča Lendava, ker se odločajo predpostavljeni, konkretno Novartis, bi bilo zelo dobro, da bi minister povedal tem investitorjem direktno: Glejte, Slovenija ima odprto ekonomijo, dobrodošli tuji investitorji, imamo neposredne spodbude za tuje naložbe. Res je, Prevalje bi naj dobilo nekaj milijonov. Ne bom zdaj govoril, ker ne vem, na pamet. Ampak do Lendave pa je za enkrat mačehovski odnos, češ imate Pomurski zakon. Ja veste, s Pomurskim zakonom lahko dobite maksimalno 500 tisoč evrov. Lepo vas prosim! Ta investicija ta bo pa okrog 70 milijonov evrov. Vabim torej podpredsednika Vlade gospoda Dejana Židana, mojega rojaka, da popravi tisto izjavo s septembra 2015 s konkretnimi dejanji.
Besedo ima gospod Igor Zorčič. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Jaz sem prepričan, da smo danes priča še eni od tistih sej, ki so namenjene diskreditaciji raznoraznih projektov te vlade. Jaz razumem vsakršno debato glede tega, kje naj bi se določena investicija izvršila. Ampak velikokrat smo govorili o tem, da si želimo nekakšnih greenfield investicij. Vsi vemo, kaj to pomeni. Seveda to ni zanemarljivo, da gre za prvovrstna kmetijska zemljišča, pa vendarle smo danes slišali potrebna zagotovila, da se bodo ta ustrezno nadomestila in da bo tisto, kar je največ vrednega na kmetijskih zemljiščih, ohranilo. Jaz mislim, da ta zgodba, ki se jo gre v prvi vrsti stranka SDS, je že zelo pozorna. To ni edina stvar, edini projekt, ki mu nasprotuje, ki ga aktivno ruši, recimo temu. Eden izmed njih je ta zadnji, še vedno aktualni drugi tir. Če želimo v tem mandatu, če želi ta vlada določene stvari, ki so bile v predalih, pa so bile lahko že zasnovane tudi kdaj v preteklosti, premakniti naprej, imam občutek, da nas takšna destruktivna politika opozicije vrača v neke stare čase. Jaz se bojim, da se bomo namesto po sodobnih železnicah nekoč prevažali spet s kočijami, da se bomo spraševali, kje so delovna mesta in kdo je za to kriv. Danes sem slišal celo takšne, recimo temu, neumestne pripombe, ja, pa kje bomo zagotovili delovna mesta. Na drugih odborih pa smo se pogovarjali o tem, koliko imamo brezposelnih. Te slabe izgovore, da se pravzaprav samo politično zavrejo projekti aktualne vlade, vidim, da opozicija dobesedno vleče iz pete. Vsi, ki ste sledili sprejemanju tega tako imenovanega zakona lex Magna, torej zakona o Magni, ste lahko zasledili, da je bila takrat SDS pravzaprav zelo pasivna, da ne rečem, da je celo podpirala ta projekt. Potem pa en premik čez noč, verjetno se je, ne vem, približal datum naslednjih volitev in dejansko so se začeli rušiti vsi projekti po vrsti, ne glede na razloge oziroma iz njim znanih razlogov, ki so pravzaprav nekakšna politična predigra pred volitvami. Jaz se bojim, da bodo takšne igrice na koncu plačali naši državljani, naši davkoplačevalci. Moramo vedeti, da ena takšna zgodba, kot se jo gremo mi danes v parlamentu, s takšnimi zgodbami se ne pričaka tujih investitorjem. Mi nismo niti znani po tem, da smo prijazna država za tuje investitorje. Želimo si to biti, ves čas si to želimo. Želimo se zgledovati po določenih vzhodnih državah, kako bi tudi mi privabljali tuje investicije, potem pa pride tuj investitor in ga pričakamo takole. V Državnem zboru sto sej, sto razlogov, iz pete potegnjenih, kako ne, kako bi lahko tam, pa drugam, pa kako bi lahko spreminjali lokacijo, pa nam ni morda všeč lakirnica, bi imeli drugo vrsto proizvodnje. Skratka, več kot očitno je, da so vsi ti investitorji ob takšnih debatah lahko zelo zaskrbljeni. Jaz se bojim, da bo odhod enega od investitorjev, slišali smo, da imamo celo osem še potencialnih za neke večje investicije, pomenilo to, da bomo v očeh takšnih potencialnih investitorjev pravzaprav postali ena zelo nezaželena destinacija. Izgovori o tem, ali bo 400 delovnih mest ali jih bo tisoč, so v tem trenutku relativno nepomembni, glede na to da je investitor zagotovil sto milijonov za investicijo. Če bi se jaz postavil v vlogo tujega investitorja pa bi opazoval, kaj se dogaja v tem parlamentu, bi mogoče zagotovil samo 50 delovnih mest za začetek. Tako da jaz predlagam, da se takšne seje ne ponavljajo. Jaz verjamem, da so dana vsa zagotovila, da bodo ohranjena ta zemljišča in nenazadnje, da bo investitor, kot to verjetno počne tudi v drugih državah, ravnal skrbno in da bo tudi izpolnil svoje obljube. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Danilo Anton Ranc.
Predsedujoči, hvala za besedo. Večkrat začnem svojo razpravo, da se veselim gospodarskih tem v parlamentu. Tudi tokrat bom to ponovil. Ampak današnja tema, bi lahko rekel, da me po svoje tudi žalosti. Po drugi strani, ko pa spremljam razpravo, pa mislim, da vsi državljani, ki to sejo spremljajo, so si lahko ustvarili vtis, da smo z razpravami vsi poslanci koalicije predvsem pokazali, da gre v tem primeru za strateško pomemben projekt in da smo tudi s to razpravo danes razblinili dvome in tudi na nek način ovrgli ponovni poskus, da bi preprečili neko investicijo v Sloveniji, ki bi prinesla dodana delovna mesta. Ampak ne glede na to, smo tudi včeraj na neki nočni seji razpravljali o nekih zaklepanjih vrat, pa o nekih strahovih pred tujci, vendarle mislim, da je današnja zadnja seja pred počitnicami skozi to prizmo, da je tema gospodarska. Ko bodo tudi poslušalci, ki spremljajo to sejo, prepoznali, da je prevladal nek razum in da vendarle ta parlament ugotavlja in da iz te razprave tudi izhaja, da nekateri z določenimi predlogi zavisti, ljubosumja pri dobrih projektih, ki so pred nami, skušajo neke projekte preprečiti. Ne znam si predstavljati, kako bi se Slovenija v nekem gospodarskem razvoju lahko enakopravno kosala s konkurenco, če bi do vseh projektov v Sloveniji bili tako pikolovski pri, recimo, določanju nekih lokacij, v tem primeru kmetijskih zemljišč. Predstavljajmo si umeščanje ceste v Prekmurje. Če je ne bi umestili, se tudi Prekmurje ne bi moglo razvijati tako, kot se razvija. Za neke razvojne priložnosti je pa treba nekaj žrtvovati. Podobno je pri umeščanju tretje razvojne osi. Tudi tukaj moramo pogledati širše in pogledati makroekonomske učinke nekega projekta in se odločiti razumno v prid gospodarske rasti, delovnih mest in vsega, kar to prinaša. Večkrat sem dal primer iz Prekmurja. Občina Odranci, najmanjša občina v Sloveniji, ki je tudi po največjem prihodku na prebivalca. Zakaj? Ker smo tam zgradili infrastrukturo, cesto in je župan bil toliko moder, da je dal investitorju zemljišče. Seveda tudi to zemljišče je bilo kmetijsko, ampak vendarle ne gre. Treba je za neko našo boljšo prihodnost nekaj tudi žrtvovati in v tem primeru mislim, da ravnamo prav. Bom pa ponovil to, ko večkrat rečem, da reče Svetlana Makarovič slovenceljni, slovenčki. Pri nas na Koroškem bi lahko rekli špilferderberji. Ko smo se igrali otroci, pa če je nekdo ponagajal, si pač rekel špilferderber. Mislim, da tudi razprava kolega Zorčiča gre v tej smeri, ko koalicija, predsednik Vlade in ministri pridejo z nekim dobrim projektom, se najde kup raznih priložnosti za izredne seje odborov, potem Državnega zbora in tako dalje. Mislim, da je treba s to prakso vendarle tudi prenehati in prepoznati da ta vlada z ministri producira dobre projekte, ki prinašajo gospodarsko rast, nova delovna mesta. Tudi s tega vidika ocenjujem tu ministra Židana, da je ravnal državotvorno. Kljub temu da je zastopal sektor kmetijstva in da mu je verjetno ta zemlja draga, je presodil, da je vendarle za razvojno perspektivo v Sloveniji v tem primeru treba nekaj žrtvovati. V tem primeru je tako ravnal. Jaz želim za dobro prakso Ministrstva za gospodarstvo s timskim delom, povezovanjem vseh ministrov, dajmo podpreti takšne projekte in nehajmo zapravljati čas za takšne razprave, ki jih poslušajo tudi potencialni investitorji doma in v tujini. Povem [[izklop mikrofon]].
Hvala lepa. Hvala lepa. Besedo ima še mag. Tanja Strniša, državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa. Na koncu želim povedati. Mogoče začnem tam, kjer je tudi diskutiral gospod poslanec Ranc. Vsak razvoj zahteva večji ali manjši človekov poseg v okolje. Pri tem smo kot družba vsi, Vlada, Državni zbor, lokalne skupnosti, župani, civilna javnost v največji možni meri dolžni varovati vse naravne vire in še zlasti kmetijsko zemljo, ki je ogrožen naravni vir v Sloveniji in na drugi strani temelj narodove samooskrbe s hrano. O tem se vsi strinjamo v tej dvorani. Kar se mi zdi ključno še enkrat poudariti, je to, da tudi v tem primeru ni bilo nič drugače. Občina je zagotovila, da se ta zemlja prestavi drugam in da se njive naredijo drugje, kjer jih zdaj ni. In to je to, k čemur smo dali mi soglasje. Še enkrat ponavljam, v tem primeru menimo, da se je našla rešitev, ki omogoča hkrati razvoj in tudi ohranitev tega ogroženega vira – kmetijske zemlje. Hvala lepa, spoštovani poslanci in poslanke.
Gospod Tomaž Lisec, predstavnik predlagatelja, zadnjih 5 minut. Izvolite.
Ja, zelo na kratko. Sploh ne gre za gospodarsko temo, ker tukaj smo si vsi enotni. Gre pa za kmetijsko temo in nekateri ste očitno zgrešili naslov točke. To pa je, da smo želeli pokazati, da gre predvsem pri ministru Dejanu Židanu, ministru za kmetijstvo, za dvoličnost. Včasih govori eno, včasih govori drugo, dela pa še vedno čisto po svoje. In to nas moti. Vedno ta njegova skrb za kmetijska zemljišča, je pa prvi zraven, ko se te kmetijska zemljišča degradirajo. Danes je spoštovana gospa državna sekretarka rekla: »Naredili smo vse, da se njive naredijo drugje.« Kaj se poslušate? Najboljšo kmetijsko zemljo boste preselili in sedaj govorite, kako bo to boljše, kot je sedaj, ko je tam najboljša kmetijska zemlja. Zdrava kmečka pamet, priznam, meni odpove. Zakaj potem – jaz bi danes vprašal zelo vsebinsko, ker bi me res zanimal odgovor, pa ga na žalost ne bom dobil – zakaj potem ne bi to najboljšo kmetijsko zemljo tam pustili in posekali gozd? Pa ne me govoriti, da je treba narediti OPN. OPN mora v vsakem primeru občina narediti. Državni prostorski načrt ne naredi država, ampak ga bo občina naredila. In kje je problem potem še to narediti? Ja, gre za strateško pomemben projekt, kjer se točno pokaže, da se je politika odločila, da bo delila med prvorazredne investitorje in med vse ostale. Mi bi želeli, da bodo vsi v bodoče prvorazredni, ampak ne tako, da se pri projektu ne bo vedelo, kje, kdaj, koliko, za koliko denarja in tako naprej. Gospod Horvat je povedal, pa tudi sam poznam ta dva primera glede Leka, ko je bilo iz Kabineta predsednika Vlade rečeno, da bodo dali kakšnega pol milijon pod pogojem, da se pride predsednik Vlade slikat na otvoritev. Toliko o tem, kdo je prvorazreden in kdo je drugorazreden. Minister za kmetijstvo v tem trenutku takšnim investitorjem dovoli vse, na drugi strani pa so investitorji, ki ne dobijo nič. Ne dobijo najboljših lokacij na najboljših kmetijskih zemljiščih, na drugi strani ne dobijo niti vsega ostalega. Kot je bilo rečeno, minister Židan namesto zaščitnik najboljše kmetijske zemlje postaja najboljši trgovec s prvovrstno kmetijsko zemljo. Za začetek predlagamo, da kandidira za ministra za gospodarski razvoj in pusti Ministrstvo za kmetijstvo nekomu, ki bo znal ravnati s slovensko kmetijsko zemljo. Hvala.
Hvala lepa vsem razpravljavcem. S tem tudi zaključujemo splošno razpravo o predlogu priporočila. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. 2. 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave predloga priporočila končna. Zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 32. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 17.35. Hvala lepa za enkrat.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor opravil po naslednjem vrstnem redu: 4., 5., 6., 12., 15., 17., 18., 20., 21., 24., 27. in 16. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlogzakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Res bi bilo zelo čudno, če se v imenu Levice jaz ne bi oglasil pri tem zakonu. Oglasil bi se tudi, če ne bi tako ljubil vlake, železnice in železničarje. En dan iztiri vlak v Kranju, dan prej iztiri vlak v Zidanem mostu, peljem se na šiht, pa 250 metrov pred železniško nam crkne lokomotiva, pa čakamo v pregretem vlaku dve uri pa pol. Ni smešno, gospod predsedujoči. Število zaposlenih se je zmanjšalo v desetletju za 20 %, sindikat, vemo, kdo obvladuje, in sindikat tuli nad rdečo zvezdo. Dober dan Slovenija! V tem zakonu se zgodi – kaj? Prometniki so si vzeli zgolj neko delavsko pravico, ki jo imajo v zakonu, v firmi, pazite!, ki je zaenkrat še v državni lasti, da gredo lahko pol ure na malico. Posledice so spremembe te zakonodaje. Danes mi je nekdo izmaknil Ustavo v moji kancliji, sem zelo bentil, po tistem, ko sem zjutraj bentil. V kaki družbi in državi mi živimo! Vi boste podprli ta zakon? Neko osnovno pravico delavca na relativno odgovornem delovnem mestu [[…]]Ni smešno. Evo, vodja poslanske skupine se smeje. Da gre pol ure na malico. Niti štrajkali v osnovi niso, samo to pravico so si vzeli. A veste, v stari Avstro-Ogrski, lahko bi kak zgodovinar povedal, pa jaz vem, da Vinko tudi to ve, ko so ajzenponarji vžgali beli štrajk, se je vse ustavilo. [[oglašanje iz dvorane]] Seveda bomo v združeni Levici glasovali proti takemu kratenju delavskih pravic, proti taki zakonodaji, proti temu, da neko osnovno delavsko pravico, ki jo nekdo ima, zgolj v praksi udejanji, potem pa vodstvo državne firme odreagira tako, da gre spreminjat zakonodajo. Prosim vas lepo! Glasovali bomo proti.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Potem ima obrazložitev v lastnem imenu Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Glejte, ta zakon je odziv in uresničenje želja menedžerskega vodstva Slovenskih železnic, da krati železničarjem oziroma prometnikom njihove delavske pravice. Medtem se pa ta ista menedžerska klika po svojem lastnem podjetju niti približno ne znajde. Zamude slovenskih vlakov so pregovorne. Tudi jaz sem že kdaj sem v Državni zbor na šiht zamudil zaradi zamud tega vlaka. Pojdite v špici dneva, po možnosti takrat, ko se premikajo študentje pa dijaki, na ljubljansko železniško postajo, pa poskusite dobiti karto prej kot v desetih minutah. Ne bo šlo. Za to ni kriv delavski kader Slovenskih železnic, za to je kriv menedžerski kader Slovenskih železnic, ki je znižal število zaposlenih za 20 % v zadnjih letih oziroma v zadnjem desetletju, kot je pred mano tovariš Franjo povedal. Hkrati vrh te birokratske piramide Slovenskih železnic, gospod Dušan Mes, ki ne more zrihtati svoje lastne firme, terja Luko Koper za neke odškodnine, ker so delavci tam štrajkali, spletkari, da bi Slovenske železnice sprivatiziral, najraje pa bi vnaprej sprivatiziral tudi Luko Koper in drugi tir. Glasoval bom proti temu zakonu, ki je prišel v poslanske klopi sicer iz političnih rok, namislilo si ga je pa nesposobno vodstvo, privatizacijsko vodstvo Slovenskih železnic.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Tudi jaz bom jasno glasovala proti takemu nesocialnemu zakonu, kajti absurdno je, da se ta zakon imenuje Zakon o varnosti v železniškem prometu, ob tem da se zaposlenim jemlje pravica do polurnega počitka, malice in celo, da se jim neprekinjeno trajanje vožnje vlečnega vozila in motornega vozila za posebne namene v eni izmeni s 4 ur, kar naenkrat fino premakne na 5 ur – brez nadomestila, brez vprašanja. In to v državni firmi, kot sta kolega že prej omenila. Razumeš, če privatnik, ki mora preživeti na trgu ali pa ki je sam, nekako ustanovi neko firmo, krati pravice delavcev. Da se pa to dogaja [[…]]Ja, bilo je izredno stanje, ko je bil žledolom, vendar dobro voljo delavcev, da pristanejo na težje pogoje v času izrednih razmer, potem uzakoniti, da morajo tako delati ves čas, to je blago rečeno nemoralno. Takšnega zakona seveda ne bom podprla in bom glasovala proti. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 10. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 13. 7. 2017. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 47. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem amandmajev in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorila, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o kmetijstvu v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona o kmetijstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 5. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o minimalni plači v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o minimalni plači ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Glejte, različni udje, ki merijo te ključne ekonomske kazalce, kažejo, da imamo gospodarsko rast tam nekje okoli 5 %. V takšnem agregatnem stanju bi človek pričakoval, da mi kaj takšnega sploh ne bi rabili predlagati, da bi prišla vlada, katerokoli vlada, in bi rekla ter bi sprejela zelo enostaven zakon, kar sem jaz že tukaj ubesedoval: minimalna plača v Sloveniji bo 20 % nad pragom izmerjene revščine. Potem bi pa, metodološko seveda, preučili to. In prvi, ki bi moral za to tuliti, bi morala biti tudi Gospodarska zbornica. Sedaj tistega večnega sociologa verjetno ne bo tam, ker je malo drugačen, ker bi tudi v interesu gospodarstva to moralo biti. Saj neko gospodarstvo, ki vedno bolj temelji zgolj na tem, da so ljudje, delavci klobasa, ki se jo reže, koplje grob samemu sebi in koplje grob vsem štirim javnim blagajnam, o katerih mi tu soodločamo ali vsaj določamo robne pogoje. In kakšen je odziv, ko mi to predlagamo, kar bi morala storiti katerakoli odgovorna vlada? Najbolj so bentili z neke male, najmanjše stranke v koaliciji, da bo vlada super zakone predlagala, kaj mi sploh težimo, zakaj miniramo socialni dialog, uničujemo in tako naprej. Seveda bomo v Levici glasovali proti, da to ni primerno za nadaljnjo obravnavo, ker navsezadnje ta družba temelji na delu. In tisti, ki delajo, morajo tudi imeti to, kar ima polna usta zlasti SMC, dostojno življenje. Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 9. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 18. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, lep dober dan! 5 milijard je razlogov za to, da se danes Državni zbor odloči za ustanovitev specializiranega oddelka sodišča za pregon bančnega kriminala. 5 milijard evrov je namreč znašala bančna luknja in policija sumi, da za milijardo evrov, teh 5 milijard je bilo danih problematičnih kreditov, kaznivih dejanj torej. Tako državni tožilec gospod Furlan, tako minister Klemenčič kot tudi mi sami, parlament je decembra leta 2016 sprejel soglasno sklep s 74 glasovi za ob vmesnem poročilu za Factor banko in Probanko, da je treba v tej državi imeti specializirani oddelek sodišča za pregon bančnega kriminala. Tiste, ki so ustvarili bančno luknjo, je prav, da jih preganjamo. Na nas poslancih Državnega zbora je, da se ob tej problematiki končno resnično ne delimo levo-desno, kajti ti gospodje se levo-desno pri tem, ko so si delili denar, ko so lahko tudi zaobšli zakonodajo, niso delili. Denar za te ljudi ni smrdel. V Državnem zboru bi morala biti ta enotnost, da bi soglasno rekli, da je prišel čas, ko se obsodi te ljudi. Kajti ljudje, naslednje generacije se bodo upravičeno spraševale, kaj je bilo z nami kot državo narobe, da nobenega, odgovornega za nastalo bančno luknjo, nismo obsodili. Noben bančnik iz tistega obdobja ne odgovarja za 5 milijard evrov denarja, ki ga ni. Vsak davkoplačevalec je plačal 2 tisoč 500 evrov za kritje te bančne luknje. Na Državnem zboru je danes ta odgovornost, da ta zakon podpre, da v naslednjo proceduro, kjer se lahko z amandmaji še izboljša. Še enkrat poudarjam, Nova Slovenija si ni sama izmislila, da ta zakon potrebujemo. Povod za ustanovitev posebnega oddelka sodišča za pregon bančnega kriminala ste dale tudi poslanke in poslanci Državnega zbora. In nenazadnje, kot sem že dejal, Harij Furlan, ki je dejal, da sodniki, ki niso specialisti za to specifično področje – pregon bančnega kriminala, te problematike ne poznajo in zadeve jim padajo na sodiščih. In jaz mu verjamem. V redu. Ampak če mu verjamemo, potem moramo mi danes nekaj narediti, in to je, da sprejmemo sklep za ustanovitev tega posebnega oddelka.
Glasujemo. Pardon! Najprej naj vprašam, ali je še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Matej Tonin.
Drage poslanke in poslanci! Saj vem, da ste nervozni, vam bom na koncu te svoje obrazložitve tudi zaželel lepe počitniške dni, pa da se nam vsem ohladijo glave. Ampak do takrat pa vendarle lahko naredimo eno pomembno odločitev. Po podatkih državnih institucij je bilo do konca leta 2016 za bančni kriminal ovadenih 245 ljudi. A veste, koliko ljudi je bilo obsojenih, ne še pravnomočno, ampak obsojenih? Dva primera. Kaj mi predlagamo? V tem zakonu smo predlagali zgolj ustanovitev posebnega sodišča, ki bi se izključno ukvarjalo samo s pregonom bančnega kriminala. V včerajšnji razpravi ste nizali, zakaj ta zakon, pa to posebno sodišče ni potrebno. Ampak če bi bilo to res, potem bi od teh 245 ljudi imeli obsojenih mnogo več ljudi kot pa zgolj dva. Včeraj je državni sekretar v svoji razpravi rekel, ko je oporekal temu našemu zakonu, češ, kaj nam pa pomaga, če imamo določeno število oblek, če kupimo še eno omaro. Meni se zdi zelo pomembno, če v to omaro damo samo tiste najboljše obleke, ki jih potrebujemo. In točno to je predlog tega našega zakona, da bi oblikovali posebno specializirano sodišče, ki bi imelo na enem mestu zbrano vso znanje, da se lahko učinkovito spopada z bančnim kriminalom. In še ena stvar. Ko sem včeraj na socialnih omrežjih povzel na kratko razpravo, so številni komentirali, ja, očitno poslanci ne želijo, da se ta bančni kriminal dokončno razišče. Danes imate priložnost, da dokažete obratno.
Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti pa 34. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije –krščanskih demokratov, gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! Da bi stvari pospešeno prišle na ta posebna sodišča, pa potrebujemo tudi znotraj specializiranega državnega tožilstva tudi najboljše tožilce, usposobljene in zaradi tega jih razporedimo v poseben oddelek za pregon bančnega kriminala. Analogija je popolnoma ista kot pri posebnem oddelku sodišča. Na ta način se bodo s pregonom bančnega kriminala ukvarjali tožilci, ki drugih stvari dejansko ne bodo imeli, najizkušenejši, ki imajo znanje, tudi modrost. Gre namreč za specifične primere, ko jih šele tisti, ki se učijo, ne morejo početi. Tudi nekateri tožilci, ki smo jih imeli na zaslišanju pri bančni preiskovalni komisiji, so rekli: »Glejte, ne spoznajo se vsi v to problematiko, ki je tako specifična. Verjemite,« so dejali, »da tisti, ki so naredili bančno luknjo, so zelo iznajdljivi ljudje, »lumpi«, ki želijo zaobiti zakonodajo, tožilce in sodnike.« Seveda, logično. Zaradi tega tukaj dajemo priložnost, da na sodišče pride še več primerov, en oddelek na tožilstvu, da se tožilci ukvarjajo izključno s pregonom bančnega kriminala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Matej Tonin.
Sem vesel, očitno je še upanje, zato sem hvaležen vsem tistim, ki ste prejšnji zakon podprli. Resnično hvala. Bi pa rad poudaril, da ta zakon je siamski dvojček prejšnjega zakona. Prejšnji zakon bo omogočil posebna specializirana sodišča, ta zakon pa bo omogočil posebna specializirana tožilstva. Prav tožilstva so tudi ključna, da pripravljajo primer pravilno, da ga pripeljejo pravilno pred sodišče, da je primer ustrezno zaključen. In še enkrat povem, ključna poanta in ključna zadeva, ključna praksa ali pa ključna zadeva pri tem specializiranem tožilstvu bo ta, da bomo na enem mestu uspeli zbrati vse strokovnjake, ki jih imamo s tega področja za preganjanje bančnega kriminala. Jaz resnično upam, da ni šlo za kakšno pomoto v prejšnjem glasovanju in da se bo še enkrat pri tem glasovanju pokazalo, da poslanci zelo zelo resno mislimo s pregonom bančnega kriminala. Če bo tudi ta zakon sprejet, še enkrat hvala lepa in pa resnično lepe počitnice vsem.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 31. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu.S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga priporočila Vladi Republike Slovenije v zvezi s stanjem na področju korupcije v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog priporočila Vladi Republike Slovenije v zvezi s stanjem na področju korupcije v Republiki Sloveniji ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, dr. Vinko Gorenak.
Saj razumem situacijo, predsednik, ampak obstaja tudi desno. Obstaja torej tudi desno. Mi bomo glasovali proti takemu sklepu. Naše priporočilo je relativno jasno. Mi smo želeli z našim priporočilom opozoriti na stanje v zvezi s koruptivnimi ravnanji in kaznivimi dejanji korupcije in v zvezi s tem povezanimi inštitucijami, kot je Komisija za preprečevanje korupcije, ki je bila zlasti v preteklem obdobju, velja predvsem za obdobje gospoda Klemenčiča, v bistvu bolj kot ne komisija za diskreditacije. Jaz sem v svojem nastopu večkrat poudaril, s praktičnimi primeri tudi dokazoval, kako je ta komisija ravnala arbitrarno in kako je pravzaprav segala po desni. Po levi je bilo pa vse v redu. In naštel sem tudi vrsto primerov, kjer je komisija odločala politično. Drugega o tem preprosto ne moremo reči. Nadalje sem opozoril tudi na to, da tiste države, ki nimajo inštitucij tipa komisije za preprečevanje korupcije, niti nobenih drugih inštitucij podobnega tipa, navedel sem Dansko in pa Švedsko, imajo najnižjo stopnjo koruptivnosti, medtem ko tiste države, ki imajo komisije, kakršna je naša, pa imajo obratno, to so zlasti države Balkana in Moldavije, višjo stopnjo koruptivnosti. V zvezi s tem smo predlagali določene sklepe. Sklepi niso bili sprejeti oziroma je zdaj oblikovan sklep, da zadeva ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Seveda moramo tak sklep zavrniti. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 21. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je postopek obravnave predloga priporočila končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na Predlog sklepa o spremembah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Želi besedo predstavnik predlagatelja? Prosim. Besedo ima predsednik komisije dr. Mitja Horvat.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana predstavnica Vlade, poslanci in poslanke. Državni zbor je na seji 30. 1. 2015 na zahtevo poslancev odredil parlamentarno preiskavo za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Poslanska skupina Levica, prej Poslanska skupinaZdružena levica, je z dopisom z dne 26. 6. 2017 predsednika Državnega zbora obvestila o spremembi imena. V skladu s sklepom o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj ima Poslanska skupina Levica v preiskovalni komisiji enega člana in enega namestnika člana. Za člana in predsednika komisije je bil na predlog Poslanske skupine Levica imenovan Matjaž Hanžek. Po izstopu poslanca Matjaža Hanžka iz Poslanske skupine Levica je navedena poslanska skupina z dopisom z dne 5. 7. 2017 predlagala, da v okviru njene kvote v preiskovalni komisiji mesto člana in predsednika komisije še naprej zaseda Matjaž Hanžek kot nepovezani poslanec. Glede na navedeno je treba temu ustrezno spremeniti tudi navedeni sklep, tako da se upošteva preimenovanje Poslanske skupine Združena levica v Poslansko skupino Levica ter ustrezno upošteva status člana in predsednika komisije Matjaža Hanžka kot nepovezanega poslanca, ki funkcijo člana ter nanj vezano funkcijo predsednika navedene komisije še naprej opravlja na predlog in v okviru kvote, ki pripada Poslanski skupini Levica. V skladu z navedenim je Mandatno-volilna komisija na 33. nujni seji 14. 7. 2017 določila besedilo Predloga sklepa o spremembah sklepa o sestavi in imenovanju podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj, o katerem naj odloči Državni zbor. Najlepša hvala.
Želite besedo predstavniki poslanskih skupin za predstavitev stališč? Ne. Hoče kdorkoli drug razpravljati? Tudi ne. Potem prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o spremembah Sklepa o sestavi in imenovanju podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o ugotavljanju domnevnega pranja denarja in financiranja terorizma, jedrske proliferacije ter financiranja aktivnosti tujih obveščevalno-varnostnih služb v tujini v Novi Ljubljanski, d. d. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Želi besedo predstavnik predlagatelja? Besedo ima predsednik Mandatno-volilne komisije dr. Mitja Horvat.
Ponovno najlepša hvala za dano besedo, predsednik. Spoštovana predstavnica Vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Državni zbor je na seji 11. 7. 2017 na zahtevo poslancev odredil parlamentarno preiskavo o ugotavljanju domnevnega pranja denarja in financiranja terorizma, jedrske proliferacije ter financiranja aktivnosti tujih obveščevalno-varnostnih služb v tujini v Novi Ljubljanski, d.d. Glede na navedeno je Mandatno-volilna komisija pozvala poslanske skupine, da ji posredujejo predloge o številu članov poslanske skupine v sestavi preiskovalne komisije o ugotavljanju domnevnega pranja denarja in financiranja terorizma, jedrske proliferacije ter financiranja aktivnosti tujih obveščevalno-varnostnih služb v tujini v Novi Ljubljanski, d. d., ter predloge kandidatov za predsednika, podpredsednika, člane in namestnike članov navedene preiskovalne komisije. Na podlagi poziva je Mandatno-volilna komisija prejela predloge poslanskih skupin Stranke modernega centra, Demokratične stranke upokojencev Slovenije, Socialnih demokratov, Levica in Nove Slovenije – krščanskih demokratov, ki so predlagale po enega kandidata za člana in namestnika člana. Poslanska skupina Stranke modernega centra je predlaganega člana predlaga tudi za predsednika. Poslanska skupina Levica pa svojega predlaganega člana za podpredsednika. V skladu z navedenim je Mandatno-volilna komisija na 33. nujni seji 14. 7. 2017 določila besedilo Predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov preiskovalne komisije o ugotavljanju domnevnega pranja denarja in financiranja terorizma, jedrske proliferacije ter financiranja aktivnosti tujih obveščevalno-varnostnih služb v tujini v Novi Ljubljanski, d. d., po katerem se v preiskovalno komisijo imenujejo za člane: Jani (Janko) Möderndorfer – Poslanska skupina SMC, Ivan Hršak – Poslanska skupina Desus, Matjaž Nemec – Poslanska skupina SD, dr. Franc Trček – Poslanska skupina Levica, Jernej Vrtovec – Poslanska skupina Nove Slovenije; za namestnike članov: dr. Jasna Murgel – Poslanska skupina SMC, Benedikt Kopmajer – Poslanska skupina Desus, Matjaž Han – Poslanska skupina SD, Violeta Tomić – Poslanska skupina Levica in mag. Matej Tonin – Poslanska skupina Nove Slovenija. Izmed članov se imenujeta za predsednika Jani (Janko) Möderndorfer – Poslanska skupina SMC, za podpredsednika dr. Franc Trček – Poslanska skupina Levica. Najlepša hvala.
Želite besedo predstavniki poslanskih skupin za predstavitev stališč? Ne. Želi kdorkoli drug razpravljati? Tudi ne. Potem prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o ugotavljanju domnevnega pranja denarja in financiranja terorizma, jedrske proliferacije ter financiranja aktivnosti tujih obveščevalno-varnostnih služb v tujini v Novi Ljubljanski, d.d. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na Ugotovitev prenehanja mandata članoma Programskega sveta RTV Slovenija, imenovanih na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Gospod Domen Savič in gospod Miran Zupanič sta Državnemu posredovala odstopni izjavi z mesta članov Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija. Na podlagi navedenega Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da se ne podlagi četrtega odstavka 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija in 112. člena Poslovnika Državnega zbora seznani z naslednjima sklepoma: Prvič. Ugotovi se, da je Domen Savič odstopil z mesta člana Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija, na katerega je bil imenovan na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija, zato mu na podlagi četrtega odstavka 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija preneha mandat člana programskega sveta Radiotelevizije Slovenija. Drugič. Ugotovi se, da je Miran Zupanič odstopil z mesta člana Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija, na katerega je bil imenovan na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija, zato mu na podlagi četrtega odstavka 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija preneha mandat člana programskega sveta Radiotelevizije Slovenija. Ugotavljam, da se je Državni zbor s sklepoma seznanil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o celostni zgodnji obravnavi predšolskih otrok s posebnimi potrebami v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 11. julija 2017, opravil drugo obravnavno navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica, dr. Franc Trček.
Hvala. Mi seveda bomo v Levici podprli ta zakon. V bistvu se tudi sprašujemo, zakaj je do njega prišlo tako pozno, zakaj tega niso naredili kakšni predhodni sklici. Lahko odkrito povem, da sem šel prej do Milana, pa sem rekel, če se bo Jasna javila, naj da njej zadnjo besedo. Se tudi v imenu Levice osebno zahvaljujemo Jasni, ker se je tudi osebno angažirala v tem. Upam, da se ti bo zdaj čas sprostil za to, kar je tema tvojega doktorata, človekove pravice, ker te bomo potrebovali tukaj v parlamentu. V imenu Levice želim vsem krasen kratek dopust, in upam, da bo med temi počitnicami čim manj ujm, s katerimi se bomo pa morali tudi z nekimi sistemskimi zakoni soočati v bodočnosti, čeprav nekateri mislijo, da nekih podnebnih sprememb ni. Hvala.
Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Zaključujem s to točko dnevnega reda. Preden zaključim še sejo Državnega zbora, poslanke in poslance prosim, da iz dvorane odnesete vsa gradiva zaradi začetka parlamentarnih počitnic in ker je v torek, 5. septembra 2017, v Državnem zboru predviden obisk generalnega sekretarja OECD in dveh podpredsednikov Evropske komisije. Vsem, še zlasti pa službam Državnega zbora se zahvaljujem za opravljeno delo. Vsem želim lepe počitnice. Zaslužili ste si jih, prav tako državljanke in državljani. S temi željami zaključujem 32. sejo Državnega zbora.