U ime Kluba zastupnika MOST-a tražim stanku od 5 minuta.
Sada to ne možemo u ovom času po Poslovniku učiniti. Molim?
Uoči glasovanja o sljedećoj točci.
Po Poslovniku se ne može usred glasovanja tražiti stanka.
Može uoči glasovanja, nakon izglasavanja dnevnoga reda.
Uoči glasovanja, ali mi nismo. Zapravo, dobro.
Tražimo stanku da vidimo zbog čega ovaj put nije na dnevnom redu glasovanje o polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke i o Godišnjem izvješću za 2014. godinu.
Dobro. Zbog toga odmah vam ja mogu odgovoriti, zbog toga dakle ne moramo tražiti stanku. Dakle, ovaj puta nije to na glasovanju zbog toga što je tijekom rasprave su postojala kontroverzna razmišljanja o tome da li, neki su tvrdili da treba prihvatiti ili odbaciti izvješće, a neki su tvrdili u svojim raspravama da treba primiti na znanje samo izvješće. Upravo zbog toga ćemo, dozvolite mogu ja govoriti? Upravo zbog toga ćemo to pitanje uputiti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav da odgovori da nam da meritorno mišljenje. Prema tome, kad god dobijemo odgovor Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav onda ćemo naravno to staviti na dnevni red za glasovanje. Izvolite.
Zanima me prema Poslovniku tko je zatražio mišljenje? Ja mislim da je točka 209.
Ja sam zatražio mišljenje.
Dobro je, samo zanima nas.
Ja sam zatražio mišljenje, odnosno ću zatražiti mišljenje službeno. Mi nismo završili glasovanje uopće. … [[Govornici govore u glas, ne razumije.]] Ne, gotovo je. Ako ćete ostati riješit ćemo, ako ne nećemo. Onda nema zaključka ni za ovu točku. Ja vas molim da sad provjerimo kvorum budući da mi se čini da ga nemamo. Da, naravno kvoruma nemamo. Prema tome, ne možemo dalje nastaviti sa glasovanjem niti sa ostatkom točke koju smo imali a koja je prekinuta zapravo, odmah to želim vrlo jasno reći o Izvješću o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Nastavak sjednice, ali to očito neke ne zanima, će biti 15. ožujka u 9,30 sati sa točkom Prijedlog Proračuna RH za 2016. godinu. Ja molim da se odbori svi sastanu u ponedjeljak i da u ponedjeljak rasprave proračun ali i da rasprave zakone koje smo danas uvrstili u dnevni red. Jer ćemo sljedeći tjedan onda u utorak raspravljati o proračunu, a ostale dane prvenstveno o zakonima koji su sad došli iz Vlade i koje smo stavili na dnevni red. Molim također sve pripadnike Domoljubne koalicije da se sada nađemo u dvorani "Šokčević" na klubu zastupnika. SJEDNICA PREKINUTA U 12,39 SATI.
Evo poštovane kolegice i kolege nastavljamo dalje s radom za današnji dan. Idemo s točkom dnevnog reda, predviđeno - Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu. Podnositelj izvješća je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 123. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijale ste primili u pretince. Raspravu su proveli naši odbori za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Zamjenik ministra zdravlja gospodin Ivan Bekavac.
Uvažena gospodo potpredsjedniče i tajniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici dakle pred vama je Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu. Ured za suzbijanje zlouporabe droga na temelju izvješća mjerodavnih tijela državne uprave, javnih ustanova jedinica lokalne i područne samouprave, organizacija civilnog društva i drugih relevantnih institucija izrađuje Godišnje izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporaba droga u RH koje sukladno obvezi iz Nacionalne strategije suzbijanja zlouporabe droga Vlada Republike Hrvatske upućuje Hrvatskom saboru. Izvješće sadrži objedinjene podatke za 2014. godinu i to epidemiološke podatke o osobama liječenim zbog zlouporabe droga, podatke o kriminalitetu vezanom za zlouporabu droga, pregled aktivnosti koje su na području suzbijanja zlouporabe droga, prevencije i liječenja od ovisnosti provela mjerodavna ministarstva, tijela županije, udruge i terapijske zajednice tijekom 2014. godine. Prema prikazanim podacima vidljivo je da su sva resorna ministarstva aktivno provodila mjere nacionalne strategije i akcijskog plana te da su postignuti zadovoljavajući rezultati. U 2014. godini ukupno je u zdravstvenom sustavu bilo liječeno 7812 osoba što je za 46 osoba manje nego godinu ranije. Udio opijatskih ovisnika u ukupnom broju liječenih osoba je sličan kao i ranijih godina i iznosi 79,9%. Prema glavnom sredstvu kod opijatskih ovisnika prevladava ovisnost o heroinu, 95,1%, dok kod ne opijatskih ovisnika prevladava ovisnost o kanabisu, 70,2% osoba. U 2014. godini ukupno je umrlo 99 osoba od uzroka povezanih sa zlouporabom psihoaktivnih droga. Prema podacima pristiglim do kraja svibnja 2015. godine u Hrvatskoj je u 2014. godini umrlo naime 99 osoba. Važno je istaknuti da 13 među njima nije ranije bilo na liječenju. Najviše predoziranih je naime metadonom u iznosu od 27,3 dok se heroinom predoziralo 14 osoba. Iz navedenih podataka može se zaključiti da je u Hrvatskoj sustav za liječenje stabilan te da dobro funkcionira što pokazuje i činjenica da se ovisnicima nudi sve više različitih programa te da se oni sve duže zadržavaju u tretmanu. Međutim, s obzirom da je i dalje vrlo visoka prosječna dob osoba koje dolaze prvi put na liječenje a to je 26 godina potrebno je i dalje dodatno razvijati programe selektivne i indicirane prevencije kako bi se što više mladih konzumenata droga i ovisnika u što ranijoj fazi bolesti privukli u neki od oblika tretmana. Prema statističkim podacima Ministarstva unutarnjih poslova za 2014. godinu prijavljeno je ukupno 2707 kaznenih djela povezanih sa zlouporabom i trgovinom drogama što predstavlja porast od 0,9%. Prosječni udio kriminaliteta na području zlouporabe droga u sveukupnom kriminalitetu na području RH tijekom 2014. godine iznosio je 4,9% te je u odnosu na prethodnu godinu došlo do porasta od 0,6% U 2014. godini ukupan broj zapljena droge nastavlja rasti te je ostvaren rekordan broj do sada zabilježenih zapljena 9166, čak 29% više u odnosu na prethodnu godinu. Tome je između ostalog pridonijela i pojačana aktivnost policije u turističkim središtima tijekom ljetnih mjeseci kada se održava veliki broj glazbenih festivala. Osobito zabrinjava što je centar za forenzička ispitivanja, istraživanja i vještačenja Ivan Vučetić u 2014. godini identificirao 8 novih psihoaktivnih tvari u obliku mješavina, smola, tableta, markica i praha. Stoga je ministar zdravlja u prosincu 2014. donio novi propis o drogama, psihotropnim tvarima i biljkama iz kojih se može dobiti droga. Kojim je zbog generičkih formulacija pod zakonsku kontrolu stavljen širok spektar novih psihoaktivnih tvari koje su u međuvremenu postale dostupne na našem području. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Gospođa Ines Strenja-Linić, predsjednica Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku.
Poštovani kolege. Dakle Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku na svojoj 2. sjednici je raspravljao o Izvješću o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. U uvodnom dijelu predstavnik predlagatelja je iznio detaljne podatke o stanju, koji je i danas prisutan, gospodin Petković, znači o stanju i poduzetim mjerama na suzbijanju zlouporabe droge u Republici Hrvatskoj i ovo izvješće je dosta sveobuhvatno i sadržava epidemiološke podatke o osobama liječenim zbog zlouporabe droga, podatke o kriminalitetu vezano za zlouporabu droga te pregled aktivnosti koji su na području suzbijanja zlouporabe droga, prevencije i liječenja ovisnosti provela mjerodavna tijela ministarstva, županije, udruge i terapijske zajednice. Posebno je istaknut u izvješću i napredak koji se očituje u razvijanju zakonskih instrumenata i odgovora na ponudu i potražnju droga a koji su u skladu sa suvremenim europskim zakonodavstvom na području problematike droga. Naglašena je važnost donošenja standardiziranih smjernica za područje tretmana, prihvaćanje koncepta standarda kvalitete kao kriterija financiranja programa i projekata koje provode udruge, provedba specifičnih edukacija i treninga u skladu sa detektiranim potrebama na terenu, jačanje komunikacije i suradnje sa županijskim provoditeljima politike prevencije o drogama, poticanje suradnje između kazneno represivnog sustava i sustava tretmana. Kao što je i zamjenik ministra rekao u 2014. je u zdravstvenom sustavu bilo liječeno 7812 osoba što je samo za 46 osoba manje nego godinu prije. Slično kao i godinu prije novih ovisnika u tretmanu je bilo 1055 što je udio od 13,5% od ukupnog broja liječenih. Prema podacima koje je prikupio ured u 2014. terapijske zajednice pružile su psihosocijalni tretman i odvikavanje od ovisnosti od ukupno 615 osoba od kojih je 259 bilo novo pridošlih, odnosno 42,1%. Dakle iz navedenih podataka može se zaključiti kako u Republici Hrvatskoj sustav za liječenje je stabilan, dobro funkcionira što potvrđuje i činjenica da se ovisnicima nudi više različitih programa kao i da se oni sve duže zadržavaju u tretmanu. S time se nije složio jedan od članova našeg odbora izražavajući svoje pojedinačno mišljenje prema kojem se ne slaže sa ovakvim konceptom suzbijanja zlouporabe droga smatrajući da će se ovakvim pristupom broj ovisnika još više povećati. Vjerujem da će on možda uzeti riječ i obrazložiti taj svoj stav. Članovi odbora pohvalili su činjenicu da se smanjila dostupnost heroina na hrvatskom tržištu te da je opijatska ovisnost u posljednjih nekoliko godina u stagnaciji ili padu, ali izrazili zabrinutost zbog porasta konzumiranja marihuane i nekih novih trendova konzumiranja droga među mladima. Također identificirana je zabrinjavajuća pojavnost novih psihoaktivnih tvari u obliku biljnih mješavina, smola, tableta, markica i praha. S obzirom na to da su uočena i različita ovisnička ponašanja kao što su ovisnosti o kocki, klađenju, internetu, igricama i drugo potrebno je razviti novi strateški okvir i nove oblike tretmana usmjerene tim ovisnicima, kako je istaknuto u raspravi. S time u vezi i pojedini članovi odbora smatraju da bi praksu integrativnog pristupa i koordinacija resornih ministarstava, postojećih resursa, nositelja mjera i istraživanja u cjelokupnom sustavu suzbijanje zlouporabe droga trebalo usmjeriti i na ove oblike ovisnosti i na čemu zapravo smatramo da ćemo i poraditi. Članovi odbora naglasili su i važnost i potrebu međuresorne suradnje složivši se s činjenicom da su sva resorna ministarstva aktivno provodila mjere Nacionalne strategije i Akcijskog plana te da su uz postojeće, ne uvijek i dovoljne resurse postigli zadovoljavajući rezultat. Dakle svi članovi odbora su ipak jednoglasno podržali ovaj materijal koji je pred vama i odlučili su predložiti znači Hrvatskom saboru da se prihvaća Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Prva za raspravu se javila uvažena zastupnica Sandra Krpan u ime kluba SDP-a.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče ministra, gospodine Petkoviću, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a prihvaća Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu. Metodologija izrade izvješća vrlo je dobra, a samo izvješće sadrži brojne podatke i daje vrlo detaljan uvid u ovu problematiku. Vidljiva je suradnja nadležnih tijela državne uprave, ustanova i institucija, jedinica lokalne i regionalne samouprave, organizacija civilnog društva. 4,9% u ukupnom broju prijavljenih kaznenih djela odnosi se na kriminalitet droga. Za tako nizak postotak vjerujem da su u prvom redu zaslužni zaposlenici MUP-a i carine i na njihovom radu želim im se u ime kluba SDP-a i zahvaliti. Važna i pozitivna promjena dogodila se izmjenama Kaznenog zakona koji razlikuje posjedovanje droge za osobnu konzumaciju od posjedovanja za daljnju prodaju, te je prekršajno sankcioniranje uz izricanje novčane kazne i mjera obaveznog liječenja. Ne samo što je prekršajni postupak jednostavniji, brži, što štedi novac iz državnog proračuna, ali ga i puni naplatom prekršajnih kazni, nego je puno važnije da mladi ljudi koji se zateknu u ovom prekršaju upute se što ranije na liječenje, rad za opće dobro a ne da sudski postupak traje i nekoliko godina i time se gubi sama svrha. Veća je korist za društvo, a da ne govorimo o stigmi koja takvoj osobi može obilježiti cijeli život kada znamo da prema rezultatima istraživanja u eksperimentiranje s drogom kreću iz znatiželje na nagovor prijatelja. Postoji u našem narodu izreka mladost, ludost i u redu je da prema tim mladenačkim ludostima budemo blago nakloniji. Pri tome ne smijemo smetnuti s uma dvije važne činjenice. Mladi ljudi u Hrvatskoj relativno rano dolaze u kontakt s drogom. Prosjek je 16 godina, droga je marihuana. S 20 godina su u kontaktu sa heroinom, a tek s 26 godina kreću na liječenje. 10 godina prekasno. Zato je tu izuzetno važno prevenirati takvo ponašanje, a to se može samo sustavnom edukacijom, te bih tu istaknula važnost županijskih povjerenstava koji znaju potrebe svojih županija za suzbijanje droge, nastavnih zavoda, centara za socijalnu skrb. Već nekoliko godina brojka liječenih ovisnika u Hrvatskoj je između 7 i 8000, te možemo govoriti o kontroliranoj situaciji. Sretni smo i što živimo u zemlji u kojoj obitelj ima važnu ulogu i upravo zahvaljujući obitelji ovisnici nisu isključeni, nego imaju snažnu potporu svojih članova. Ali nikako ne smijemo zaboraviti da i ti članovi obitelji trebaju isto tako stručnu pomoć. Nositi taj križ nije ni malo lako. Ovisnička populacija u Hrvatskoj u prosjeku ima 40 godina, a u interesu nam je da budu radno produktivni, plaćaju porez, zasnuju obitelj kada završe s liječenjem. Resocijalizacija, doškolovanje, prekvalifikacija, zapošljavanje ovisnika je ono na čemu kao društvo moramo više raditi. Roditelji vrlo često ne znaju prepoznati drogira li se njihovo dijete, a kada ih i s time suočite vrlo često to odbijaju prihvatiti kao istinito. Našu djecu ne smijemo prepustiti ulici. Školovanje se mora produljiti i to tako da ne samo osnovna, nego to je moje mišljenje i srednja škola u RH bude obvezna. Jadna je ona zemlja koja štedi na obrazovanju. Premalo je stručnih suradnika danas zaposleno u školama, a upravo su ti ljudi prvi koji mogu uočiti problem, pružiti pomoć, ali prije svega ti ljudi svojim stručnim radom mogu prevenirati rizična ponašanja. Zdravstveni odgoj koji je uveden u škole za vrijeme ministra Željka Jovanovića koji je izazvao toliko nepotrebne bure u javnosti čini samo dobro našoj djeci, jer su naša djeca u tim pitanjima bila zapuštena. Samo zadrta i zatucana osoba može vidjeti loše u modulima, živjeti zdravo, prevencija ovisnosti, prevencija nasilničkog ponašanja, spolna rodna ravnopravnost i odgovorno spolno ponašanje. Ne samo da ovisnost vrlo često prate mentalne bolesti i poremećaji ovisnici su u povećanom riziku od zaraze bolestima kao što su hepatitis B i C, te HIV, a istraživanja pokazuju da su skloniji rizičnim seksualnim ponašanjima, promiskuitetu i spolnom odnosu bez zaštite. Pa kako onda možemo zatvoriti oči i smatrati da zdravstveni odgoj nije važan u 2016. godini u 21. stoljeću. Svaka kuna uložena u edukaciju je dobro uložena kuna, jer edukacija jest prevencija. Istaknula bih ovdje trening životnih vještina koji se provodi u školama Primorsko-goranske županije. Program se provodi u partnerstvu škole i nastavnog Zavoda za javno zdravstvo Primorsko-goranske županije, a nalazi se u bazi Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama kao hrvatski primjer dobre prakse. Riječ je o programu prevencije rizičnih ponašanja, pušenja, konzumiranja alkohola, zlouporabe droge, a namijenjen je učenicima od trećeg do sedmog razreda. U izvješću su navedeni i drugi programi koji se provode u Republici Hrvatskoj, a izdvojila bih Zdrav za pet, Mah jedan i Mah dva jer sam s njima osobno upoznata kao posebno dobre od strane Ministarstva unutarnjih poslova. Svi programi koji se provode moraju biti stručno evaluirani, treba pozorno pratiti opravdavaju li utrošena sredstva ostvarene rezultate. Jer svi ćemo se složiti da onim aktivnostima koje postižu najbolje rezultate treba osigurati dodatno financiranje, a onima koji nisu uspješne smanjiti ili potpuno uskratiti financiranje javnim sredstvima. Iako se ovo izvješće u prvom redu odnosi na zlouporabu droga, ono sadrži i izvješće o provedbi Nacionalnog programa prevencije ovisnosti za djecu i mlade u odgojno-obrazovnom sustavu, te djecu i mlade u sustavu socijalne skrbi za razdoblje od 2010. do 2014. godine. Riječ je o prvom dokumentu koji kako je navedeno ujedinjuje preventivne strategije i koji ima za cilj suzbijati i sprječavati pojavu svih oblika ovisnosti među djecom i mladima te rizično ponašanje djece i mladih vezano uz eksperimentiranje sa sredstvima ovisnosti što uključuje prevenciju ovisnosti o drogama, alkoholu, pušenju, internetu i klađenju. Posebno moramo voditi računa o novim oblicima ovisnosti, a to su Internet i klađenje među mladim ljudima. I završit ću ovo izlaganje citirajući vam dio rečenice na strani 54. ovog izvješća: "U kontekstu navedenog zakona alkoholom i alkoholnim pićima smatraju se pivo, vino.", kraj citata. Znam da će ovo moje razmišljanje možda i naljutiti neke ljude koji se bave proizvodnjom piva ali reklamiranje piva treba zabraniti na televiziji. Gledajući te reklame ako pijete jedno strano pivo možete naučiti kako biti pravi muškarac, onakvog kakvog žene žele koji zna da je jedno/jedna dovoljna. Volite li više domaće pivo možete se vratiti u prošlost, upoznati bogatstvo hrvatskih dijalekata, toponime, geografiju, razviti nacionalni ponos navijajući za hrvatsku reprezentaciju. Te reklame šalju krivu poruku. Alkohol je društveno prihvatljiv, dio hrvatske tradicije i kulture. Ako se cigarete više ne reklamiraju na televiziji pa tvornice duhana nisu propale neće ni pivovare. Uz pozdrav iz Rovinja možemo imati i pozdrav iz Karlovca i Osijeka. Hvala vam.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Margareta Mađerić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko jedna replika vezano uz raspravu uvažene kolegice, a tema zdravstveni odgoj. Nažalost, posljednje 4 godine prošle Vlade resorno ministarstvo nije učinilo apsolutno ništa kako bi povećalo stručni kadar u školama kako osnovnim tako i srednjim školama koji bi bili glavni nosioci uvođenja zdravstvenog odgoja u škole i koji bi bili support i potpora nastavnicima, učiteljima i profesorima kako bi taj zdravstveni odgoj i ušao u škole. A kao majka djeteta koje ide u razred sa djevojčicom koja je u invalidskim kolicima za mene je bilo prestrašno i prežalosno gledati početkom ove školske godine u rujnu kada su sva djeca radosno kretala u školu djeca s invaliditetom i s poteškoćama u razvoju su prosvjedovala ovdje na Markovom trgu zbog toga što im je resorno ministarstvo smanjilo sredstva za naknade za asistente u nastavi. Dakle, to je nešto što je nedopustivo i što se nije smjelo dogoditi. Djeca s invaliditetom su prvi dan školske godine trebala biti u školskim klupama sa svojim vršnjacima, a ne prosvjedovati za svoja prava na trgu sv. Marka.
Hvala. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Sandra Krpan.
Poštovana kolegice Mađerić doista se ne mogu složiti da Ministarstvo znanosti i obrazovanja nije ništa učinilo za uvođenje zdravstvenog odgoja u škole, dapače upravo zahvaljujući resornom ministarstvu i našem ministru zdravstveni odgoj je ušao u škole. Provedena je stručna edukacija učitelja na aktivima Agencije za odgoj i obrazovanje i ljudi koji rade u školi su sasvim kompetentni da mogu provoditi program zdravstvenog odgoja. Što se tiče invalidne djece meni je doista žao da se dogodio takav problem na početku školske godine ali taj problem je riješen i danas ta djeca imaju asistente u nastavi. A ono kako se vi odnosite prema osobama s invaliditetom mislim da je najbolje vidljivo iz proračuna kada želite uvesti cenzus na osobe koje imaju invaliditet. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća rasprava je uvažene zastupnice Sanje Putice u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine Bekavac, gospodine Petković, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Uvodno bih rekla da nažalost u mandatu prošle Vlade u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta dok sam bila na čelu velike škole u Dubrovniku nismo imali dovoljan broj stručnih suradnika i zdravstveni odgoj se nažalost ne može uvoditi dopisima. Zaista ne znam tko je izmjerio relevantnost i stručnost postojećih ljudi u sustavu koji su bili u stanju provesti sve odredbe zdravstvenog odgoja koji nam je došao na stolove. Što se tiče ovoga izvješća kazala bih da ako je ijedno izvješće zakašnjelo na raspravi u Hrvatskome saboru onda se to može kazati za ovo Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporaba droga u RH za 2014. godinu. Moram napomenuti kako je Izvješće za 2013. godinu na raspravi bilo 13. ožujka 2015., što je skoro prije godinu dana a danas smo dobrano u 2016. godini i možemo samo pretpostaviti što će nas dočekati u Izvješću za 2015. godinu. Svjesni smo da je tržište droge ono koje nekontrolirano raste, koje je domišljato i svaki trenutak se širi popis novih droga, da se javljaju nove vrste ovisnosti u hrvatskome društvu i da je institucijama, roditeljima i široj okolini teško pratiti korak s tim tržištem. Stoga bi nam bilo draže da je ovo nešto oko čega smo ažurniji, temeljitiji i brži. Kao što sam rekla tržište nezaustavljivo raste a s njim i dostupnost krajnjem korisniku tj. ovisniku o drogama. Nažalost, droga je sve dostupnija. Mladi ljudi gotovo na ulici svakodnevno mogu kupiti drogu, a ono što je relativno nova okolnost u RH jest položaj RH na tzv. balkanskoj ruti. Pa tako na stranicama Ministarstva unutarnjih poslova možemo pročitati da se tzv. balkanska ruta koristi za krijumčarenje heroina zbog najkraće cestovne veze između zemalja proizvođača heroina, Afganistana i Pakistana, do zemalja potrošača ilegalnog zapadnoeuropskog narko tržišta. Ali i porasta prometa roba i putnika što krijumčari heroina koriste kako bi uz što manje ulaganja i smanjenog rizika od zapljene i uhićenja krijumčarili heroin. Pristupanjem Rumunjske i Mađarske Europskoj uniji tzv. Balkanska ruta je djelomično samo modificirana zbog šengenskog režima i teče sjevernije, Srbija, Mađarska ili Rumunjska. Za napomenuti je da tzv. Balkanskom rutom u posljednjih nekoliko godina ilegalni promet teče dvosmjerno, na zapad ide heroin a na istok više sintetičke droge što je razvidno i iz zapljena koje ostvaruje Turska. Hrvatska je nažalost postala sve više i zemlja u kojoj se kriminalnim i ilegalnim radnjama i načinima dovozi droga na hrvatsko tržište o čemu ako ništa drugo nama laicima recimo na tom području svjedoče i mnogi novinski natpisi kojih smo bili svjedoci u 2014. godini a i danas nažalost nije ništa drukčije. Pa tako nedavno u veljači imamo veliki naslov u jednom dnevnom listu koji kaže u velikoj akciji uhićeni hrvatski krijumčari kokaina, švercali drogu iz južne Amerike i Nizozemske do Hrvatske. S obzirom da smo danas ipak u 2016. godini treba kazati kako se i na stranicama Ministarstva unutarnjih poslova mogu pronaći i sljedeće odredbe u kojima se kaže da u mnogim zemljama problem droge zauzima vrlo visoko ako ne i prvo mjesto na ljestvici prioriteta vezanih uz nacionalnu sigurnost te zdravlje same nacije. Zloupotreba droge te bolest ovisnosti o drogama kao njezina posljedica pogađaju sve društvene slojeve, društvene zajednice i sve zemlje. Stoga prioriteti koje će država davati politici vezano uz droge ovise o stanju raširenosti zlouporabe droga u društvu, gospodarskim prilikama i razini društvene svijesti o svim dimenzijama toga problema. Hrvatski je Sabor u listopadu 2012. godine usvojio Nacionalnu strategiju suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj od 2012. do 2017. godine. Nacionalna strategija o suzbijanju zlouporabe droga kao i svaka druga nacionalna strategija zapravo je temeljni dokumenat i poslužila je kao osnova za donošenje zakonskih i podzakonskih propisa iz područja suzbijanja zlouporabe droga te kao osnova za izradu godišnjih akcijskih planova suzbijanja zlouporabe droga i provedbenih programa iz tog područja. Najvažniji zakonski propis temeljen na Nacionalnoj strategiji je Zakon o suzbijanju zlouporabe droga te Akcijski plan suzbijanja zlouporabe droga od 2012. do 2014. godine koji je Vlada Republike Hrvatske usvojila a detaljno se ime razrjeđuju smjernice Nacionalne strategije i konkretne zadaće pojedinih izvršitelja za odabrano proračunsko razdoblje temeljene na ocjeni prethodnog akcijskog plana i novih potreba u stručnim pristupima. U izvješću koje imamo pred sobom za 2014. godinu a smatram to potrebnim spomenuti i možda usporediti sa ostalima, kaže se da u 2014. ukupno je u zdravstvenom sustavu bilo liječeno 7812 osoba što je za 46 osoba manje nego godinu prije kada je bilo liječeno 7858 osoba. Od ukupnog broja liječenih osoba u 2014. godini bolničkih je bilo liječeno 565 što je u odnosu prema 2013. godini kada je u bolnicama liječeno 610 osoba smanjenje za 7,4%. U izvan bolničkom tretmanu, službi za mentalno zdravlje, prevenciju za izvanbolničko liječenje ovisnosti bilo je 7246 osoba ili 92,7% svih liječenih osoba. Udio opijatskih ovisnika u ukupnom broju liječenih osoba je sličan kao i prijašnjih godina i iznosi 79,9%, odnosno 6241 osobu. Udio neopijatskih ovisnika je 20,1% ili 1571 osoba. Prema glavnom sredstvu kod opijatskih ovisnika prevladava ovisnost o heroinu ili 95,1% svih opijatskih ovisnika, dok od neopijatskih ovisnika prevladava ovisnost o kanabisu ili 70,2%. Slično kao i godinu prije novih ovisnika u tretmanu je 1055. što je udio od 13,5% od ukupnog broja liječenih. Raspodjela liječenih osoba prema spolu nije se značajnije promijenila u 2014. godini u usporedbi sa prijašnjim godinama. Prema podacima o spolu liječenih ovisnika većinu čine muškarci. Od 7812 ukupno liječenih 82,4% osoba su bili muškarci. Dok je u protekloj godini zbog problema sa zlouporabom psihoaktivnih sredstava bilo liječeno 17,5% ili 1371 žena. Omjer liječenih muškaraca i žena iznosi 4,7:1 a i kod muškaraca i kod žena prevladava opijatska ovisnost. Za razliku od muškaraca kod žena je značajno češća ovisnost o sedativima. Prema podacima koje je prikupio ovaj ured za 2014. godinu terapijske zajednice su pružile psihosocijalni tretman i odvikavanje od ovisnosti za ukupno 615 osoba i to 511 muškaraca i 104 žene od kojih je 259 ili 42,1% novopridošlih osoba. U usporedbi sa 2013. godinom može se reći da je broj novopridošlih osoba kao i ukupan broj ovisnika u terapijskim zajednicama da se značajno smanjio. Iz navedenih podataka može se zaključiti kako je u Hrvatskoj sustav za liječenje stabilan, dobro funkcionira što potvrđuju i podaci da se ovisnicima nudi više različitih programa i da se ti ovisnici ipak duže zadržavaju u tretmanima. Budući kaže se u izvješću da je i dalje vrlo visoka prosječna dob osoba koje dolaze prvi put na liječenje, 6 godina, potrebno je i dalje razvijati programe selektivne, indicirane prevencije kako bi se što više mladih konzumenata droga i ovisnika u što ranijoj fazi bolesti privuklo u neki od oblika tretmana. Smatram također danas shodnim spomenuti i prokomentirati činjenicu kako se često nakon završenog liječenja, a čuli smo malo čas o brojkama, ti ovisnici ne mogu kvalitetno uklopiti u društvenu sredinu zbog niza razloga, a jedan od njih je i stav javnosti o problemu ovisnosti o drogama koji cijelu ovisničku populaciju marginalizira, stigmatizira i isključuje iz radne, ali i iz školske sredine. Stoga bi socijalna uključivost trebala biti logičan slijed psiho socijalne rehabilitacije i tretmana, te važan čimbenik u cjelovitom oporavku liječenih ovisnika. Na žalost, postoji primjer i kaznenih i kriminalnih djela ovisnika koja se jesu ili nisu izliječili i toj socijalizaciji treba posvetiti znatno veću pažnju, jer osoba kad iziđe može pasti u depresiju i u tom trenutku naštetiti sebi ili drugima u svojoj okolini. Također iz ovog izvješća vidimo da se bilježi pad zaposlenosti u odnosu na prethodnu godinu što svakako nije dobro, međutim to nas ne čudi obzirom na cjelokupno stanje u 2014. godini, iznimno lošu gospodarsku situaciju, povećan broj nezaposlenosti i opće beznađe. Gore navedenom ide u prilog i činjenica da se u izvješću kaže da prema statističkim podacima Ministarstva unutarnjih poslova za 2014. godinu prijavljeno je ukupno 2707 kaznenih djela povezanih sa zlouporabom i trgovinom drogama što predstavlja porast od 0,9%. Možemo se samo zapravo bojati što će biti u izvješću za 2015. godinu. Također isto vrijedi i za podatak koji kaže da prosječni udio kriminaliteta u području zlouporabe droga u sveukupnom kriminalitetu na području Republike Hrvatske tijekom 2014. godine iznosi 4,9%, te je u odnosu prema prethodnoj godini porastao za 0,6%. Ono što donekle raduje a što smo prekjučer čuli na raspravi na Odboru za obitelj, mlade i sport od ravnatelja ureda gospodina Petkovića, to je poboljšanje suradnje ovoga ureda sa županijskim uredima. Također i poboljšanje suradnje između kazneno-represivnog aparata i procesa tretmana i liječenja ovisnika. 2014. godine 1749 ovisnika bilo je u zatvoru od čega 90% njih su bili recidivisti. I tu je važno naglasiti nužnost provođenja tretmana i u zatvoru što je gospodin Petković posebno naglasio. Također smo čuli da se dobna granica ovisnika koji ulaze u tretman da je na žalost i dalje visoka, no da se sa 28 godina smanjila na 26. Činjenica je također u Republici Hrvatskoj i neravnomjerna rasprostranjenost droga kao i svugdje inače u Europi, a ovisna je o socijalnom stanju, gospodarskoj razvijenosti određenoga kraja, graničnim područjima ali i o broju turističkih kretanja na pojedinim dijelovima Republike Hrvatske. Danas se u našoj državi na ovu problematiku troši otprilike 780 milijuna kuna i bez obzira mogu reći na sredstva, njihovu količinu i bez obzira na količinu zakonskih akata koje mi donosimo na području suzbijanja zlouporabe droga sve to neće biti dovoljno bez daljnjeg unapređenja suradnje, na prevenciji, bez daljnjeg unapređenja suradnje institucija kao što je ovaj ured Vlade Republike Hrvatske, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo socijalne skrbi i obrazovanja. Bez te kvalitetne suradnje neće doći do značajnijih pomaka. Sve ovo što je rečeno, rečeno je u cilju zaštite i boljitka naših mladih ljudi. Ovaj se problem u tom smislu može i mora promatrati i u kontekstu iznimno loše demografske slike u Republici Hrvatskoj, ali i u kontekstu nacionalno sigurnosnih pitanja. Ni jedan novac u tom smislu ne može biti prevelik i previsok naspram prebitnih rješenja ovoga pitanja u Republici Hrvatskoj. Evo mogu samo kazati da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovo izvješće za 2014. godinu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo tri replike. Prva je uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice Putica. Pa nije korektno prozivati prošli saziv ministarstva za manjak broja stručnih suradnika po školama, jer je to problem koji je postojao i prije nego što je bivša Vlada preuzela upravljanje Republikom Hrvatskom. To je problem koji postoji već godinama, a iz proračuna koji nam je predložen za ovu godinu vidite da je predloženo 158 milijuna kuna manje za sustav obrazovanja i znanosti što samo pokazuje da ni ova Vlada neće moći taj problem riješiti i zapošljavati veći broj stručnih suradnika. Dakle, slažem se da bi ih trebalo biti više, ali nije to grijeh prošle Vlade. I naravno, zdravstveni odgoj dobro to znate uveden je u škole na način da su svi oni koji su ga provodili imali edukacije. Edukacije je provela struka, Agencija za odgoj i obrazovanje izuzev jednog modula koji je izazvao puno polemika, pa malo zasjenio ostale. Ostali moduli Živjeti zdravo, prevencija nasilničkog ponašanja i prevencija ovisnosti je izuzetno dobro prihvaćena. A postoji i dokaz tome, dakle provođenje zdravstvenog odgoja prati Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja i ocjena provedbe tog programa nakon prve godine pokazala je izuzetno zadovoljstvo i učenika i učitelja koji su taj program provodili.
Hvala. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Sanja Putica.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Gospodine Jovanović, vi danas meni govorite s pozicije saborskog zastupnika, a u razdoblju u kojem smo malo čas raspravljali ste bili Ministar znanosti, obrazovanja i sporta pa ste u tom smislu imali sve ovlasti promijeniti takvu situaciju u školama bez obzira. Ne možemo se dakle pravdati onim što je bilo u prijašnjem razdoblju i prijašnjim vladama. Što se tiče ovogodišnjeg proračuna za Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta naravno da bi tom ministarstvu bilo puno lakše da ste u prošloj Vladi ostavili puno bolju situaciju, pa ne bismo morali vjerojatno onda štediti na obrazovanju. Što se tiče zdravstvenog odgoja, vi me ponovno možete ispraviti ali ja u svom petogodišnjem mandatu se ne sjećam da je zdravstveni odgoj uveden u škole, pa ga tako ni danas nemamo. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika uvažena zastupnica Nada Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjena kolegice Putica, imali ste zaista sveobuhvatnu i dobru raspravu u ime kluba i mogu ju svakako podržati kao što podržavamo i ovo izvješće. Ne želim omalovažiti napore i trud ravnatelja ureda kao i cijelog ureda međutim u svojoj raspravi ste počeli sa rečenicom u kojoj inzistirate na zakašnjelosti dolaska ovog izvješća u Hrvatski sabor. Moje nekakvo razmišljanje ide u pravcu toga da bez obzira koja je godina naši su nažalost statistički podaci približno jednaki i podjednaki i bojim se da će to tako biti i u sljedećim godinama. Naime, broj i ovisnika i broj liječenih ovisnika po prilici godinama se već nekako približno kreće između 7 do 8 tisuća što svakako bi trebalo biti puno bolje u smislu da bude puno manji taj broj, ako radi ničega barem onda radi toga što svi znamo da nam je natalitet takav pa nam pada i broj djece. I ako tako gledamo onda je broj ovisnika ipak u nekakvom porastu. Naravno da nećemo tu postići ništa bez prevencije, bez jake prevencije koja će ići od najranijih dana, od najmanjih školskih razreda zajedno sa obitelji, sa edukacijom roditelja koji vrlo kasno shvate da su njihova djeca u dobi kada se mogu poigravati sa onim što stvara ovisnost i svakako od društva kao cjeline. Što se tiče zdravstvenog odgoja o njemu se puno pričalo ali ne o suzbijanju ovisnosti, govorilo se o seksualnosti, o rodnoj osviještenosti što svakako smatram da je važno ali ovo je jedan podatak iz ovog izvješća koji govori da zaista ovome nismo posvetili nikakvu pažnju.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolegice dobro ste u raspravi naglasili i govorili o problemu krijumčarenja droga na ovim rutama koje ste naveli, na balkanskim rutama. Međutim, bitna je prevencija, bitno je sve ali meni se čini koliko je to bitno toliko je bitan i sami ti narko dileri, bossovi koji su znači najveći problem ovoga društva. I postavlja se tu ključno pitanje što rade oni koji su plaćeni u MUP-u, možda i odrade, što rade oni u DORH-u ako dobiju od MUP-a da li odrađuju to selektivno ili neselektivno? To je vrlo bitno. Zbog čega? Jer činjenica, provodeći ovaj program prevencije oko škola i dalje najvjerojatnije, ako djeca, dolazi do njih droga, da sigurno dileri su blizu škola, nisu pali s Marsa. Ključno pitanje je što radi ne samo prevencija koja je bitna, možda najbitnija, što radi sustav koji je plaćen, znači MUP, DORH i ostale institucije koje su zadužene da se bore protiv narko mafije i kriminalaca nebitno u kojoj Vladi i koliko je koja Vlada napravila programa ovih i onih nego zapinje li možda u sustavu da netko štiti te narko dilere koji truju našu djecu? Jer je očito da je porast bez obzira na smanjenje liječenih, da je porast droge u društvu na svim razinama u svim mjestima pa nažalost i oko samih škola. Tu se treba uhvatiti u koštac kako MUP tako i ostali organi gonjenja kriminalaca koji truju našu djecu na kriminalan način, a u biti samo imaju dobit. I to je najveći problem društva i tu je ugrožena nacionalna sigurnost jer truju, zagađuju našu budućnost i našu djecu. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Sanja Putica.
Poštovani zastupniče Bulj kao što sam i rekla u svojoj raspravi bez jedne unaprijeđene suradnje između ovoga ureda i Ministarstva unutarnjih poslova, Ministarstva obrazovanja neće doći do značajnijih pomaka. A zašto to kažem? Zato što smo upravo na odboru raspravljali o mogućnostima promjene ovlasti policajcima i njihovoj nazočnosti u školskim dvorištima kao i mogućnosti da škole same povremeno kad vide da je za to potreba testiraju svoje učenike na određene droge. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća rasprava je uvažene zastupnice Ines Strenja- Linić u ime Kluba zastupnika MOST-a.
Poštovani predsjedavajući, naši izvjestitelji. Klub MOST-a nezavisnih lista će podržati ovo izvješće a ja ću malo prodiskutirati samo ovu temu. Dakle, malo da ponovimo. Još 1987. je Generalna skupština UN-a Rezolucijom od 26. lipnja i službeno proglasila Međunarodnim danom borbe protiv zlouporabe droga i nezakonitog prometa drogama, a sve s ciljem jačanja suradnje između svih aktera angažiranih oko rješavanja ovog velikog globalnog problema. Također, nastoji se skrenuti svakodnevnim radom pozornost javnosti na posljedice koje zlouporaba droga i nezakonitost prometa drogama ostavlja na pojedinca i na društvo u cjelini. Ove godine moto UN-a i kampanje glasi "Izgradimo naše živote, naše zajednice, naše osobnosti bez droge." Naime, prema podacima UN-ovog Ureda za droge i kriminal oko 200 milijuna ljudi konzumira ilegalne droge poput kokaina, marihuane, halucinogenih droga, opijata i sedativnih hipnotika. Uz to je ovisnost o psihoaktivnim drogama usko povezana i sa drugim društvenim problemima kao što su siromaštvo, nezaposlenost, prostitucija, delikvencija, kriminalitet, beskućništvo te zdravstveni rizici prvenstveno zarazne bolesti tipa AIDS-a, hepatitisa C, hepatitisa B, spolno prenosive bolesti i u konačnici visoka smrtnost. Nacionalna politika vezana uz droge ovisi o mnogim čimbenicima poput političke i gospodarske stabilnosti, dostupnosti različitih stručnih i znanstvenih dostignuća s tog područja, raširenosti zlouporabe droga, društvene svijesti o toj pojavi te pravnog sustava i zemljopisnog položaja određene države. Nacionalna strategija je temeljni strateški dokument na području droga i predstavlja okvir za djelovanje svih državnih institucija i organizacija civilnog društva na suzbijanju zlouporabe droga, prevencije ovisnosti te pružanju i pomoći ovisnicima o drogama i povremenim konzumentima droga ali i pružanju pomoći pojedincu, obitelji i društvu u cjelini na prevladavanju teškoća vezanih uz zlouporabu droga. Prvu Nacionalnu strategiju da ponovim nadzor nad drogama, suzbijanja zlouporabe droga i pomoći ovisnicima o drogama u Republici Hrvatskoj donio je ovaj Hrvatski sabor još 1996. godine a na temelju navedene Nacionalne strategije 2001. donesen je i Zakon o suzbijanju zlouporabe opojnih droga. Ovdje bih se nadovezala da danas se smatra da najveća smrtnost proizlazi zbog toga da onaj tko dovede svog predoziranog frenda zapravo dobiva kaznenu prijavu u trenutku kada ga doveze i spasi mu život. Tako da imam primjera, ovih dana spomenuli su mi da je kolega, da je jedan od ovisnika dobio u dva navrata po dvije godine zatvora zato šta je doveo prijatelja kojem je spasio život, on je rekao treći put mi se to neće desiti. Dakle problem ovisnosti ustvari znači u tome da oni jednostavno pošto mi možemo riješiti tu predoziranost kao liječnici jednostavno ih ne dovedu do zdravstvene ustanove na vrijeme nego ga ostave jer znaju da će dobiti kaznenu prijavu. Problem ovisnosti od drogama nije lokalni problem već globalni problem suvremenog društva što zahtjeva da se u njegovom rješavanju pristupi i sa globalne, sa regionalne i sa nacionalne razine s osnovnim ciljem da se zaustavi rastuća pojava ovisnosti o drogama, zlouporabe droga i kriminal vezan uz zlouporabu droga te samim time zaštite osnovne vrijednosti društvene zajednice. S obzirom na to da je vremenski period od razvijanja ovisnosti do traženja pomoći najčešće dug punih 10 godina tijekom kojih je zapravo definitivno narušena i obitelj iz koje taj pojedinac dolazi ali i njegovo zdravlje. Poseban naglasak treba staviti na roditelje i pravovremeno prepoznavanje problema unutar same obitelji. Dakle unatoč pozitivnim rezultatima i stabilnom trendu potrebno je usmjeriti dodatne napore na rješavanju problematike u svim članicama EU pa tako i naše zemlje jer sve pokazuju da to predstavlja sve veću prijetnju. Hrvatska stopa liječenih ovisnika o opijatima na 100 tisuća stanovnika u dobi od 15 do 64 godine iznosi 216. Ali čak u 7 županija, znači za Hrvatsku 216 ovisnika na 100 tisuća ali u nekoliko županija je to iznad prosjeka pa je tako u Zadarskoj 486 na 100 tisuća, Istarskoj 474, iznad su i Šibensko-kninska, Primorsko-goranska, Grad Zagreb, Dubrovačko-neretvanska te Splitsko-dalmatinska dok su ostale županije ispod hrvatskog prosjeka. S razvojem tehnologije stvaraju se i novi spojevi, to su mnoge štetne tvari zakonom dozvoljene i u slobodnoj su prodaji jer legislativa ne može dovoljno brzo odreagirati. Prema dostupnim podacima u zadnjih 5 godina na području Hrvatske identificirano je i preko 80-ak novih droga a rezultati Eurobarometar istraživanja za 2014. pokazuju kako životna prevalencija konzumiranja novih droga u dobi od 15 do 24 godine u Hrvatskoj je 7%. Znači u toku života 7% građana Hrvatske će uzimati drogu što je niže, malo niže tek od onog europskog prosjeka od 8%. Samo u 2013. u Europi su otkrivene 83 nove droge koje oponašaju učinke klasičnih droga a 2014. je detektiran čak 200 novi spoj, što moramo razlikovati od samog znači, od samog onog koji se kaže klasična droga, to je spoj, te se trenutno kroz Europski centar za nadzor droga i ovisnosti o drogama prati više od 450 novih psihoaktivnih tvari koje su detektirane u zadnjih nekoliko godina. Znači tržište čeka i oni su spremni donositi nove i nove psihoaktivne tvari. Posebno treba upozoriti na problem smart shopova koji posljednjih godina ubrzano niću u svijetu pa tako i u Hrvatskoj gdje se stalno javljaju neke nove mirisne tvari i osvježivači zraka koji sadrže umjetne kanabinoide sličnim onima u marihuani koji su nerijetko još opasniji. Iako stručnjaci takve tvari sustavno analiziraju i stavljaju na popis droga proizvođači se vrlo brzo snalaze i organiziraju i na tržište plasiraju nove supstance koji se od poznatih ponekada razlikuju tek u nekoj maloj promjeni u samoj monekularnoj strukturi. Svi znamo da su smart shopovi trgovine specijalizirane za prodaju psihoaktivnih supstanci te pratećih alatki i literature i na tom planu, dakle suzbijanju takve trgovine prioritetno isto tako moramo raditi. Zlouporaba droga nastaje iz radoznalosti, slabe informiranosti o njihovom štetnom djelovanju, potrebe da se pomoću psihoaktivnih supstanci razriješe subjektivne i objektivne teškoće. Tomu mnogo pridonose i okolnosti životne sredine, pojedinca, sukobi obitelji, u školi, s vršnjacima, nemogućnost uspostavljanja normalne komunikacije i rješavanja nastalih problema na primjeren i društveno prihvatljiv način. Dileri mu nude drogu a zatim ih ucjenjuju i nameću im svoj način ponašanja. Tako mladih i djevojke postaju njihovim žrtvama i dospijevaju u svijet podzemlja iako mu ne pripadaju niti ga čine. Prevencija je ja smatram najbitniji oblik suzbijanja ovisnosti o drogama. Usporedba podataka iz ovog izvješća sa onim iz 2005. jasno pokazuje da se smanjuje udio liječenih ovisnika u dobnim skupinama ispod 25 godina i raste udio onih starijih. Što to znači? To je rezultat smanjenog priljeva novih ovisnika i njihovog dužeg zadržavanja u tretmanu te ukazuje na kronični karakter ove bolesti i potrebu dugotrajnog liječenja. Centri za prevenciju i izvanbolničko liječenje ovisnosti od 2005. su integrirani kao mreža centara u okviru županijskih zavoda za javno zdravstvo pod koordinacijom Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo a od 2010. proširili su svoju djelatnost na zaštitu mentalnog zdravlja djece i mladih. Kao takvi ključni su element u Strategiji prevencije rizičnih ponašanja mladih i suzbijanja zlouporabe opojnih droga. Centri za prevenciju i izvanbolničko liječenje ovisnosti osim izravnog sudjelovanja u provođenju liječenja imaju i druge specifične zadaće. Organiziraju i provode specifično individualno i grupno savjetovanje za mlade i obitelj, osiguravaju pomoć odgojno obrazovanim ustanovama u provedbi dijela aktivnosti predviđenih preventivnim programima u sustavu odgoja i obrazovanja, a posebno specifičnoj edukaciji stručnih radnika u odgojno-obrazovnom sustavu, podržavaju provođenje aktivnosti za ranu detekciju rizičnih ponašanja i mentalnih poremećaja zajedno sa stručnim službama u savjetovalištu školske medicine i po potrebama centrima za socijalnu skrb, te koordiniraju provođenje svih preventivnih aktivnosti kako bi se išlo ka smanjenju rizika šira HIV infekcija i hepatitisa. Želim reći da u našoj populaciji ovisnika incidencija HIV infekcija i hepatitisa je niža u odnosu na one koje susrećemo u Europi. E sad, ja bih sad htjela pohvalit dva programa. Kako mi mislimo da ta prevencija treba ići, a onda ću krenut od programa koji se provode u mojoj županiji. Dakle, oni su primjer kako bi trebalo krenuti od mladih dana. Jedan je koji je krenuo još 2005., a to je obzirom na rastući problem zlouporabe sredstava ovisnosti nastavni Zavod za javno zdravstvo Primorsko-goranske županije je sustavnim i sveobuhvatnim programom univerzalne prevencije za učenike svih šestih i sedmih razreda utemeljenim na life … [[Govornica se ne razumije.]] program, program koji je doživio i nekakve promjene, danas od tada kontinuirano radi kao program promocije mentalnog zdravlja i trening životnih vještina. Do danas već se provodi više od 10 godina. U 50 škola u Rijeci i Primorsko-goranskoj županiji, a u njemu godišnje sudjeluje gotovo 10000 učenika. I drugi program koji provodi nastavni zavod, isto naše Primorsko-goranske županije od 2010. krenuo je kao sveobuhvatni program screeninga mentalnog zdravlja učenika sedmih razreda svih osnovnih škola. Znači, to je prepoznato kao jedna dobna skupina u kojoj treba krenuti sa jednim programom koji provode psiholozi uz suradnju školskog liječnika i stručnih službi i temeljem rezultata screeninga i timske sinteze školskog liječnika, školskog stručnog suradnika i ostalih suradnika koji rade na promociji mentalnog zdravlja desetak posto djece i njihove roditelje se preporuča nakon tog screeninga dodati susret sa psihologom ili školskim liječnikom. Tamo su upućeni u mogućnost uključivanja u individualno i obiteljsko savjetovanje, psihoterapiju, psihijatrijski tretman grupe za roditelje i adolescente. To je onih 10% za koje se pretpostavlja da su djeca koja će krenuti na neki način jednim putem koji bi mogao dovesti na kraju do ulaska u ovo rizično ponašanje i prema ovisnosti. Dosadašnja iskustva u provedbi ovog programa pokazuju kako se u savjetovalište najveći dio djece javlja zbog problema u ponašanju, poteškoća u učenju i ispunjavanju školskih obaveza, builinga ili anksioznih poremećaja i stanja. Ovakav javno-zdravstveni screening program organizacijski je model probira i probira u populaciji i potrebi, znači nakon toga za intervencijom, ranom intervencijom na toj razini u toj dobi znači 13 do 14 godina djece i izvorno je lokalno razvijen naš program koji smatramo da je jako dobar. Zaključno. Mlade treba odgojiti da budu razumni, odgovorni i svjesni. Učiniti ih imunim kako bi dođu li u kontakt sa drogom u teškoj jednoj situaciji unutar obitelji izbjegli kušnju da je probaju, njome eksperimentiraju i tako postanu konzumentima i ovisnicima. Oni bi morali biti objektivno informirani o drogama i njihovom djelovanju na zdravlje mnogo prije, prije nego što dođu u priliku da naprave izbor i riješe dvojbu kušati ili ne. Ako razum čini čovjeka osjećaj ga vodi. Najvažnija je edukacija i prevencija i to ona primarna čija je svrha da do zlouporabe droge ni ne dođe, jer je mnogo bolje, učinkovitije i jeftinije spriječiti nego liječiti. Na žalost, još uvijek se više ulaže u liječenje, nego u prevenciju. Liječenje je delikatno, vrlo složeno, dugo traje, skupo je, prognoza ponekad loša, prognoza izlječenja neizvjesna, a polovina liječenih ovisnika moramo znati da recidivira. Problem droga prepoznat je kao i potreba kontinuiranog koordiniranog stručnog znalačkog i kvalitetnog pristupa njegovom rješavanju. Stoga, kako je navedeno u Uredu za suzbijanje zlouporabe droga na problem droge u Hrvatskoj godišnje trošimo 700 milijuna kuna. Smatram, još jednom se zbog toga zalažem za sveobuhvatniju, učinkovitiju, stručnu i sustavnu prevenciju ovisnosti, strogo kažnjavanje narko mafije, dilera i rasparčivača droge što nam apsolutno treba isto tako biti prioritet. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala poštovani predsjedniče. Uvažena zastupnice Ines, uistinu ste zaista dobro detektirali problem, a iznad svega dobro detektirali prevenciju i to ilustrirajući kroz primjer u svom području u kojem živite Primorsko-goranskoj županiji. Možda samo dodati da uistinu uz tu prevenciju je potrebno razmišljati i u odlukama i zakonima koji donose se i na lokalnoj razini i županijskoj razini, pa i nacionalnoj razini. Kako protumačiti da poglavito u ljetno, u vrijeme sezone zbog profita se donose odluke na lokalnoj razini o radu kafića, disco klubova i to svaki dan ne samo vikendom sve do 4 ili 5 ujutro. Kako protumačiti da se otvaraju i dalju poticaji sa strane lokalnih zajednica, županija, pa i s nacionalne razine otvaranjima prostora na plažama koje radu neprestano 48 ili 72 sata. Kako protumačiti da mladi ljudi koji sami se organiziraju, već su izišli iz same apstinencije i otvaraju retro centre, centre za pripomoć građanima na svojoj lokalnoj zajednici, a onda ih ta lokalna zajednica ne prepoznaje. Dakle, uz ovo sve što ste vi ovdje zaista jako dobro i kvalitetno detektirali trebalo bi potaknuti i problem šire zajednice počevši od odluka na lokalnoj razini, županijskoj, nacionalnoj razini za zakone i odluke koje se donosu ne direktno vezano za ovu problematiku. Ali on, te odluke impliciraju ovaj problem, produbljuju ga i jako interesantno bi bilo vidjeti statistiku registriranih narkomana u ljetnom periodu i ostalom dijelu godine, poglavito u priobalnom dijelu duž cijele Jadranske obale. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Ines Strenja-Linić.
Pa kolega hvala na ovom komentaru, u pravu ste. Dakle mi imamo točno, nisam pripremila podatke, točno koliko zapravo je turista praktički većina od njih pod djelovanjem psihoaktivnih tvari privedeno i prekršajno kažnjeno samo za vrijeme ovih tuluma i festivala koji se zapravo dešavaju duž naše obale, znači ULTRA-e i na neki način, ne govorim ja apsolutno podržavam te aktivnosti, koncerte. Mladi se moraju zabavljati. Ali na primjer ono što se dešava na Zrću i sve, onaj dio koji se privede to su najčešće oni koji su ili u alkoholiziranom stanju ili pod utjecajem droga. Svaka sredina ima svoje specifičnosti. Pa tako vi imate negdje gdje se uspješnije rješavaju dileri i onda imate tamo kao što je npr. u Rijeci jedna od najskupljih šutova heroina u Hrvatskoj, znači dobro se tamo radi jer droga puno teže dolazi do krajnjih korisnika. Naravno, svugdje se može doći. Lokalne sredine, da, ne smijemo razmišljati da mi imamo turizam i turizam je ono od čega mi živimo ali isto tako određene kontrole onoga što se dešava pogotovo tokom ljetnih mjeseci kada tisuće i tisuće stranaca dolaze, jedan dio njih i kao dileri koji opskrbljuju te festivale. To je nešto što bismo trebali sankcionirati, pratiti i na neki način spriječiti da bude distribuirano onima koji samo dolaze tamo da se zabavljaju. Jer ako je to dostupno naravno da mnogi od njih krenu i možda čak prvi put probaju drogu i nakon toga se to nastavlja. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Strenja-Linić ovo što ste vi sada znači govorili o prevenciji i akcijskim planovima u suzbijanju ovisnosti o drogama slažem se u potpunosti, poglavito aktivnosti na vašem regionalnom području i lokalnoj samoupravi. To bi trebalo primijeniti na cijeloj Hrvatskoj takav primjer. Vrlo je bitno da ste napomenuli a to je narko mafija koja je očito u sprezi jer ne može se dogoditi da hrvatski građani plaćaju znači svoje poreze i obveze a da i dalje imamo brojne narko dilere. Pa kao što sam maloprije kazao i kod škola. Znači, dosada sve vlade očito pa i službe znači tajne službe Hrvatske očito ovdje postoji jedan problem sprege, a to je sprega politike i tih nekakvih službi koje bi trebale odrađivati borbu protiv narko mafije. I na tome treba poraditi. Jer ne mogu vjerovati da se tolika sredstva ulažu i toliki sustav imamo a da novac taj u biti ne odrađuje se ništa nego i dalje ispred škola, ispred na svim mjestima imamo znači ljude koji zarađuju novac. Ako se neki i uhvati, znači ili se sankcionira nekakav diler to je nižeg ranga. Gdje je narko mafija tu? I da li je sprega politike i organa gonjenja na tolikoj razini da se ne može ništa poduzeti? Jednostavno nacionalna sigurnost je ugrožena ako se hitno akcijski plan na nacionalnu sigurnost ne odradi po ovome pitanju. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvažena zastupnica Ines Strenja-Linić.
Ja se slažem kolega Bulj ali mislim da ovaj naš represivni aparat treba samo nastaviti primjenjivati striktno zakone koji mu stoje na raspolaganju i da tu možemo naći rješenja. Mislim da samo još jedna stvar koju nisam napomenula, a to je da naše društvo ne treba stigmatizirati ovisnike koji su spremni otišli na liječenje i izašli na neki način izliječeni. Stvar je njihovog recidiva i naše društvo mora biti spremno takve ljude prihvatiti, pozitivno ih diskriminirati u odnosu na mogućnost zaposlenja jer na taj način ćemo spriječiti njihov recidiv, omogućiti im ponovno reintegraciju u naše društvo kako bi mogli jer jedan dio njih zbilja postaje i aktivan znajući što je droga učinila na njih kao pojedinca i na njihove obitelji može se aktivno i sami uključiti u daljnju prevenciju protiv droga. Tako da apsolutno to apeliram da moramo jako puno raditi na onima koji izađu, uspiju se riješiti droge i dati im support kao društvo u cjelini. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje, u ime Kluba zastupnika HSS-HDS-a riječ će sada uzeti uvaženi zastupnik Goran Dodig, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovani izvjestitelji, kolegice i kolege. Mi danas raspravljamo o Izvješću o sprječavanju zlouporabe droga u RH i što se tiče izvješća ja unaprijed kažem klub Hrvatske seljačke stranke i Hrvatske demokršćanske stranke podržava ovo izvješće ali daleko od toga da podržavamo strategiju borbe protiv ove pošasti. I ne znam kad vidim koliko nas zanima, koliko nas ima ovdje koje zanima ta tema očito to nije od interesa za ovaj Sabor. A ne daj Bože da ikome od vas se dogodi da imate takvu osobu u vlastitoj obitelji ili u svojoj rodbini ili nekoga do koga vam je na bilo koji način stalo. Nije ovo problem prošle Vlade, da se razumijemo, nije ovo problem ni pretprošle Vlade, ovo je problem koji traje desetke godina. Mi stalno govorimo kako imamo uspješne programe, a ne samo da broj ovisnika raste po čemu se iz izvješća ne vidi to sasvim, međutim pitanje je tko je dostavljao podatke, podatke koje ste vi prezentirali ovdje, vrlo su na dobar način, nisu ja bih rekao cjeloviti podaci. Sasvim sigurno nisu cjeloviti podaci. A ovo vam govorim kao čovjek koji radi s ovisnicima, radio je s ovisnicima, radio je s njihovim obiteljima i pokušavao im pomoći koliko je to bilo moguće. A pomoć na način kako se danas to pomaže tim ljudima je gotovo zanemariva. Mi imamo dobro razrađene teorijske programe koji nisu provjereni u praksi. S druge pak strane, odnosno koji su se pokazali u praksi nedjelotvorni. To što kažemo da je liječeno toliko i toliko ovisnika, to još ništa ne znači. Je li itko postavio pitanje koliko je izliječenih? Je li itko postavio pitanje koliko je resocijaliziranih, koliko se zaposlilo tih ljudi? Naravno da nije jer to nikoga nije briga. Ali najtragičnija je činjenica što to ni struku ne zanima. Struka je prilično sudjelovala u ovom kaotičnom pristupu ovom problemu. I zbog toga mislim da nije moguće ovdje govoriti o strategiji zato je potreban jedan ozbiljniji razgovor, ja vam se nudim kao suradnik da čujete me kao đavoljeg advokata pa da, jer je to problem zajednički. Mi ovdje brkamo i pojmove. Mi govorimo o zlouporabi i o ovisnosti, to su dvije različite stvari, to nije ista stvar. Mi govorimo o prevenciji, a postavlja se pitanje što je prevencija. Meni je žao što nema ove djece ovdje gore, znate, ja bih sebi dao za pravo, zamolio bih kamere da ih ne snima pa bih ih pitao kakav je njihov stav prema marihuani. Znate kakav im je stav? Svi smatraju da je to dobro. Studenti medicine to smatraju da je dobro. Ulica smatra da je to dobro. I žao mi je što nisam ponio jedan slajd da vam pokažem kako izgleda mozak osobe koja konzumira marihuanu i osobe koja ne konzumira marihuanu jedno 5, 6 godina. Kada bi bili iskreni, kada bi bili iskreni ovdje, pa kada bih vas zapitao je li tko probao marihuanu, ja sam siguran da bi bilo ovdje ljudi koji bi rekli da jesu. Predsjednici Vlade u Republici Hrvatskoj su javno govorili da su probali uzimati marihuanu. Postoji nešto što se zove model identifikacije. I ovo nije problem samo djece, oni su samo najgore stradali u tom problemu. Ovo je problem osoba. Nemojte misliti da ako mi djeci kažemo to nije dobro a mi to radimo da smo nešto napravili. Mi smo im zapravo poručili i ti to radi. Kada pogledate televizijske programe gdje su snimljeni filmovi kako obitelji čitave uzimaju drogu, vrlo ugledne obitelji, liječničke obitelji, u filmu onda nemojte očekivati da djeca od 12, 16 godina, ja vas uvjeravam da počinje to sa 10, 12 godina, to izgleda nevjerojatno ali je to činjenica. Je li itko ispitao kakvi su stavovi nastavnika, učitelja, nastavnika, profesora prema tom problemu? Nije. Nama je ulica nametnula kriterije. Kada je psihijatrija u pitanju koja je najbliže ovom problemu, ali to nije psihijatrijski problem ali psihijatrija je unutar medicine najbliža ovom problemu. Onda vam mogu reći da je i ta struka pala pod utjecaj ulice i laičke javnosti u kojoj vrlo eksponirane osobe kažu, ja sam razgovarala sa tom ženom i ništa nisam vidjela bolesnog kod te žene. I vrši pritisak na struku koja popusti i takvu ženu pusti iz bolnice. Nitko ne pita nakon 7, 8 mjeseci šta se dogodilo sa tom ženom koja je puštena iz bolnice. Ja ću vam reći, ubila se, ubila se. Nema za to nikakve odgovornosti. Živimo u strahu od javnosti koja ne odgovara, koja ne odgovara za proizvodnju tog straha. Zbog toga ovaj problem droge, ovisnosti, konzumacije, kokainske vikend ovisnosti je stravičan problem. Kada to stavite u kontekst zdravlja općenito. A ja vas uvjeravam da zdravlje danas, ne da vas uvjeravam, postoje članci o tome, da SAD o ovom problemu počinju razmišljati sa sigurnosnog i vojnog aspekta a ne više sa ovog aspekta o kojem mi govorimo, medicinskog, ljudskog, zdravstvenog nego sa sigurnosno vojnog aspekta. Neće imati tko ići u vojsku a Americi je potrebna vojska. Kada pitam ove mlade osobe od 12, 15 godina zašto to, znate oni me u čudu gledaju, šta je meni, zašto ih pitam, pa to je dobro, svi to probaju. Netko smatra evo ja neću jer neću, ima neke druge interese, ali većina ima taj interes. Tko je rekao, Miro Bulj da pred školama čekaju, pred školama se nudi. Policija koju mi često puta kažemo da ne radi svoj posao, radi ali im se ne omogućava, tim ljudima koji hoće nešto napraviti, ne omogućava im se a zakonske odredbe su takve da je u većem problemu on nego ovisnik, nego diler. Dolazim često puta u situaciju kao sudski vještak da moram procijeniti ubrojivost tog ovisnika i laže da ga spasim, da ga spasim od zatvora, da ga spasim od stigme. Ali nemojte mislit da samim tim šta je registriran kao ovisnik da će dobit negdje posao. U ovoj vrsti odnosa prema čovjeku ovisnik nema šansi preživjeti. On postaje na žalost balast društva što je prestrašno. Programe koje imamo ne vrijede ništa, gospodo ne vrijede ništa. Znate li što je metadon? Govorim o metadonskoj ovisnosti. Pa to je program koji je tridesetih godina u SAD-u se počeo upotrebljavati samo za 3 indikacije. Ovisničko ponašanje, dugotrajno i neuspjelo nekoliko liječenja jedna kategorija. Druga je kategorija kriminigeno ponašanje. I treća kategorija žena koja je u drugom stanju koja je u apstinencijskoj krizi. Znate kako izgleda apstinencijska kriza? Ne znate. Životno ugrožena osoba, to je životno ugrožena osoba. Metadon danas pa hoćemo počet govorit istinu nije liječenje. Ali nitko roditeljima ne kaže da to nije liječenje. To je nova ovisnost koja je čak ista kao i heroin samo što lošije djeluje. Nema takav osjećaj zadovoljstva kao kod heroina. Pa onda sebe počaste i uzmu heroin, ali su i dalje ovisnici. A znate kako se dolazi do metadona? Dođete u Zavod za javno zdravstvo i kažete ja sam ovisnik. Evo dobit ćeš 20 tableta metadona dnevno. On ih možda uzme 7, 8 a ovo drugo prodaje na ulici. Nema kontrole. Ali to nitko roditeljima ne kaže da to nije ličenje, to je zamjena ovisnosti. Jedna kutija suboteksa koji se daje. U Crnoj Gori košta, prodaje se po 40 eura. Ovdje ga dobijete badava. Dođete tamo i kažete meni treba subokson ili suboteks i dobijete to i mi onda imamo priču o tome kako je stabilna priča kad je ovisnost u pitanju. Kad bi postao jedan ovisnik bilo bi dovoljno da se svi zabrinemo. Ali ja vas uvjeravam da broj ovisnosti raste više nego što se tu pokazuje, raste više jer se ne prijavljuje. Ja često puta ne napišem tu dijagnozu jer znam šta ona znači. Pa znate šta napišem? Adolescentna kriza, a u biti se radi o ne ovisnosti još ali zloupotrebi opojnih droga. Marihuana nam je postala simbol slobode. Radi se o opasnoj supstanci, o opasnoj supstanci. Slažem se sa kolegicom koja je govorila i o alkoholu i pivi i reklamiranju. Ali marihuana može bit okidač za najteže duševne bolesti i onda ste izgubili osobu trajno. Zato dragi moji saborski zastupnici, poštovana gospođo iz ministarstva probajmo o ovome razmišljati na jedan način drugi. U Švicarskoj koja nam je uzor po mnogo čemu ima strašno puno ovisnika zato jer žive tamo u vrijednosnom sustavu gdje je zapravo novac najvažniji. U SAD-u strašno puno ovisnika, počeli su na to gledat kao na normalnu pojavu. Mi bez obzira što smo mali možemo na to gledat kao ljudi, kao na teške i tragične sudbine djece i obitelji kojima se to dogodi i oni nam ne moraju biti uzori. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo drago mi je da sam čuo ovo izlaganje i to čovjeka specijalista psihijatrije koji očito ima iskustvo. I sam nisam znao da metadonom se ne liječi ovisnost, to je očito velika zabluda. Pa ja bih vas pitao, dvije su mi stvari zapale ovako u oči. Rekli ste, da se, da nema istraživanja koliko se uspješno liječi ovisnost zašto da pokušate na to odgovoriti. I drugo pitanje je kad gleda čovjek u zadnjih godinu, dvije o tome koliko je marihuana ljekovita, koja je to poplava medijska napisa u svim medijima stječe se dojam da je to lijek koji liječi od zubobolje do raka i da je to naprosto nešto što treba uzimati kao dopunu prehrani. Moglo bi se tako reći, dodatak prehrani. Pa molim vas, što vi kao stručnjak mislite je li to zlouporaba medija, što o tome mislite evo. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Goran Dodig.
Hvala lijepa. Dakle, nema pravih rezultata o tome koliko ih je izliječeno, jer ruši ovaj koncept liječenja, pa bi onda kad bi izašli ti podaci onda bi se postavilo, normalno bi bilo postavit pitanje čekajte zašto smo utrošili novce, zašto vrijeme, ništa nismo napravili. Moralo bi se revidirati, barem pokušati revidirati koncept liječenja. Dakle, to je, to je po meni razlog. Što se tiče marihuane, nema supstance koju unosimo kao lijek ili slično lijeku u organizam koji nema svoje neke dobre. Ja vas podsjećam da od obično aspirina možete umrijeti, možete prokrvariti. To ne znači da ćete sada, nećete uzimat aspirin kad vam je potrebno. Marihuana je definitivno supstanca koja ukupno uzevši ima puno više štete nego koristi. Da se u nekim strogo indiciranim medicinskim indikacijama može kontrolirano medicinski dati slažem se s tim. Znate kad imate čovjeka koji boluje od multiple skleroze pa mu pomaže marihuana, ali ne da ga izliječi nego da bude zamjena za neki drugi farmak. Vidite na svijetu ima 7 milijardi ljudi, možete naći ista koljena, iste jetre, iste rožnice i tako, možete presaditi. Ali dva ista mozga ne možete naći. E nekima to pomogne. Pa takvim ljudima koji imaju tešku bolest, ako im to može pomoći ja bih im to pustio, ali strogo medicinski. Ali objektivno uzevši ova priča o marihuani kao savršenom lijeku koji pomaže za sve je apsolutna laž i farsa.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Šipića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo doktore Dodig zaista vi ste itekako upoznati koje su sve posljedice korištenja, distribuiranja i svih mogućih zlouporaba opojnih droga. I koje su sve posljedice i koje zlo nanosi svim našim obiteljima diljem lijepe naše. Vaš pristup i vaš nastup je pogled iznutra, pogled struke. Slušajući vas čovjek se jednostavno zapita kako mi u ovom časnom Domu bi zaista trebali zapitati se kamo ide naše društvo i kamo ide naša domovina u svemu onom što ona znači. Jer ako djeca, mladi i obitelj nisu budućnost i ako naša skrb i sve naše aktivnosti i činjenje nije u tom pravcu onda zaista je to ogroman problem. Pa i sa nama samima. Naravno teška socijalna i gospodarska situacija mnoge upućuje kako ste i sami rekli da pribjegavaju i traže izlaz svjesno ili nesvjesno u paklu, paklu zvanom droga. I slušajući ovaj prethodni odgovor na repliku vi ste meni isto dali na jedan način pitanje koje sam želio ovdje uputiti. Ali evo ja ću se nadovezati i isto tako uputiti iz vašeg kuta, iz vašeg iskustva znajući ono što vi radite koji je put suzbijanju ili prevenciji, onaj pravi put, jer to korjeniti ili je to deklarativni kako mi danas najčešće i imamo. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Goran Dodig.
Jednom riječju korjeniti. Dakle, moramo promijeniti koncept razumijevanja tog problema a nikako ga uzeti kao polaznu osnovu za sanirati posljedice. To je suština. Kad vi dajete metadon i na ovaj način prilazite vi zapravo pokušavate smanjiti kriminalitet i ništa drugo. To što ste stvorili nove ovisnike to će ući u statistike. Što ste napravili čovjeka koji se nigdje neće moći zaposliti. To će ući eventualno u statistike. Što ste napravili osobu koja sutra ne želi imati i ne može imati djecu. Ovaj problem je vezan i za pronatalitetnu politiku, ovaj problem je vezan za radnu sposobnost nas. To su sve mladi ljudi. Iza toga dolazi liječenje, prevencija, to je veliko i nemam vremena objašnjavati sve to. Zato sam rekao na jednom drugom mjestu sa drugim sastavom kojega to interesira možemo o tome razgovarati. Liječenje u bolnici, nema smisla liječiti ovisnika osim ako je u apstinencijskoj krizi, nema smisla. Ali moramo znati što terapijska zajednica nudi, koji je koncept terapijske zajednice kojih imamo toliko i toliko. Jel to promjena svjetonazora, što je, o čemu se to radi? Problem je u tome što smo se mi zadovoljili činjenicom da imamo dobre statistike pa ih uspoređujemo sa Švicarcima, Amerikancima, Nijemcima itd. Problem je u tome što mislimo da je ULTRA nam u Splitu važnija. Hoćemo li dobiti 200 tisuća kuna ili milijun kuna sasvim svejedno ili ćemo iza toga imati poplavu novih droga. Mi ne možemo napraviti toliko lijekova koliko se novih droga pojavljuje na tržištu.
Hvala lijepa. I sljedeća je replika uvaženog zastupnika Steve Culeja.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege, alkohol, droga, prostitucija u malim količinama neki bi je i tolerirali naravno ali čim to izmakne kontroli to je nepoćudno za društvo. A obratiti ću se na izlaganje – mediji. Zašto mediji? Mediji su jako štetno djelovali u prošlo vrijeme ili u drugim vremenima na mnoge generacije koje su rasle u određenom vremenu neke vlasti. Pa tako smo imali prilike na javnoj televiziji vidjeti jednog mog Vinkovčanina, Bareta, poznatoga po mnogim lijepim pjesmama, a i po njegovoj prošlosti, i davali smo njegovim svakodnevnim pojavljivanjem u medijima i u društvu nekih visoko pozicioniranih članova naše domovine. Ne znam kako bih ih zvao. Ali to je jedan motiv našoj mladeži kakvi bi trebali biti, put. A isto tako isto smo svjedoci da u našoj Hrvatskoj obitelj, vjera, domovina nije moderno, to se pljuje, to ne vrijedi, nije in i nameće se ta teza. Pa isto tako smo svjedoci da nismo vidjeli našeg poznatog domoljuba i pjevača Marka Perkovića Thompsona 4 godine na televiziji, znam smiješno vam je, i meni je smiješno, osim u negativnom kontekstu. Tog istog čovjeka koji je vjernik, koji je obiteljski čovjek i koji pjeva samo lijepe pjesme o domovini. … [[Upadica se ne razumije.]] Porez je jedna druga kvarna situacija jer mi govorimo o drogi, alkoholu i o nečemu trećem. Pa eto tako, neka to bude jedna vodilja. Znači obitelj, domovina i vjera, znam da je mnogima to strano ali ima još u Hrvatskoj ljudi koji žive u toj vjeri. ... [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa, ne bih više.
Evo hvala vam lijepa. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Goran Dodig.
Ja ću samo reći da bi dobro bilo zapjevati "Lijepa li si" i ništa drugo.
Hvala. S ovim malim devijacijama od glavne teme vjerojatno ćemo se sada ipak vratiti na glavnu temu a to je nastavak diskusije klubova zastupnika. U ime Kluba zastupnika HSLS, BUZ, govoriti će uvaženi zastupnik Dario Hrebak.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Ovo izvješće generalno gledajući je vrlo detaljno, sustavno analizirano i nemamo apsolutno nikakvim primjedbi na njega. Smatramo osobno u našem klubu da je postojeći sustav zadovoljavajući, da je na dostatnoj razini. Međutim, naš stav je isto tako da sve ono što je dobro može uvijek biti još bolje. Pa ću se ja danas pokušati ono što je i gospođa Strenja-Linić, pažljivo sam pratio vaše izlaganje, ono što je izuzetno bitno, a mi smo malo danas skrenuli sa tog puta to je naime prevencija, kako da do određene neželjene pojave uopće ne dođe a ne da raspravljamo u biti od toga kakvi su naši resursi u pogledu liječenja posljedica. Ono što je jako bitno, bitno je da je značajno napomenuti da je Ured za suzbijanje zlouporabe droga predstavlja koordinativno tijelo kako za horizontalnu tako i za vertikalnu suradnju što je na terenu izuzetno značajno. A ja ću se danas više baviti ovim dijelom za koji smatram da ga se može poboljšati a to je upravo vertikalna suradnja. U izvješću se naime vidi da se aktivnosti provode na području čitave Republike Hrvatske. Jedno od temeljnih načela na kojima počiva primjena politike suzbijanja droga na lokalnoj razini je načelo decentralizacije. O tome ću razgovarati malo više upravo iz razlog što svi mi znamo a i govorili smo da trebamo ući u taj dio reformi. Svi mi znamo kakav je odnos što se tiče decentralizacije uloge lokalne samouprave, odnosa u financijskim kapacitetima koje ima lokalna samouprava, famozni odnos 92:8. Zašto to govorim? Govorim upravo zbog toga što decentralizacija osigurava jednaku dostupnost različitih programa na teritoriju cijele Republike Hrvatske u skladu sa potrebom pojedinih županija gdje ključnu ulogu u koordinaciji i provedbi Nacionalne strategije na lokalnoj razini imaju županijska povjerenstva za suzbijanje zlouporabe droga. A strateški prioriteti na području pojedine županije implementiraju se putem županijskih akcijskih planova suzbijanja zlouporabe droga. I sada dolazimo do problema na koji želim uputiti. Ovisno o financijskim i ljudskim resursima pojedinih županija ali i o raširenosti problema zlouporabe droga u županijama, županije su stvorile institucionalne mreže i programe za rješavanje navedenog problema, njihova implementacija upućuje na određene probleme koji se ogledaju u nedovoljnom utjecaju županijskih povjerenstava za suzbijanje zlouporabe droga kao koordinativnih tijela. Naravno tu nedostaje dosta specijaliziranog osoblja koje bi se isključivo bavilo provedbom aktivnosti suzbijanja zlouporabe droga te u nedovoljnom uključivanju lokalne zajednice, gradova i općina u kreiranju i provođenju ali i financiranju preventivnih programa. I sada se vraćamo na početak ove moje priče koliko su u biti naše jedinice lokalne samouprave dakle gradovi, općine i županije u biti uopće sposobne sudjelovati u provedbi određenih zamisli iz ove Nacionalne strategije, koliki su njihovi financijski kapaciteti, neke županije sigurno tu mogu biti i bolje, neke su sigurno lošije. I tu se naravno onda postavlja pitanje prevencije da li su neke županije u biti s time što imaju veće i jače financijske mogućnosti u biti na taj način i privilegiranije. Znači to je jedan pristup koji moramo, o kojem treba razgovarati, treba vidjeti kako i na koji način upravo ovdje na ovoj vertikalnoj, na najnižoj razini kako tu dodatni napor učiniti kako bi se u biti na ovom dijelu, dakle u općinama i gradovima pospješila prevencija. Tijekom provedbe projekta resocijalizacije koji je po našem mišljenju dobro zamišljen, u manjim sredinama se primijetilo da ovisnici nerado pristaju na sudjelovanje u njemu, naravno zbog problema stigmatizacije. Naravno to su pogotovo one najmanje općine, gradovi, gdje isto tako postoje i određeni pojavni oblici zlouporabe opojnih droga. Jako je dobro nastojanje da se prvenstveno radi na prevenciji ovisnosti na upozoravanju na sve moguće negativne pore koje se vežu uz ovisnost. Naime, kada mladi dođu u fazu eksperimentiranja sa pojedinim sredstvima ovisnosti što se još ne smatra ovisnošću već se kasni po našem mišljenju pola koraka, posebice se to vidi iz sadašnjih loših iskustava o kojima smo već danas govorili, dakle to su tzv. nove droge ili legal highs, sredstva ovisnosti koje imaju aktivnu supstancu koja zaziva učinak a ne nalazi se na popisu zabranjenih sredstava. Najčešće se radi o sintetskim kanabionidima koji se konzumiraju u obliku raznih osvježivača prostora, soli za kupanje i slično. Naravno da je takva, da takva sredstva predstavljaju izuzetno veliku opasnost za zdravlje i život potencijalnog konzumenta jer se uslijed nepoznavanja sredstava može usporediti sa igranjem ruskog ruleta. Stoga i dalje veliku pozornost treba usmjeriti na tzv. smart shopove gdje se takva sredstva nabavljaju. Mada je veliki problem internetska prodaja na koju nažalost jako teško možemo utjecati. Navedenu pojavu ne treba miješati s konzumacijom legalnih sredstava ovisnosti koja za maloljetnika nisu legalna a odnose se na konzumiranje alkohola i pušenje duhanskih proizvoda što je već tijekom rasprave i bilo navedeno a koji nerijetko znaju služiti kao ulaznice upravo u ovaj svijet droge o kojem danas razgovaramo. Definitivno treba pojačati i poboljšati kontrolu prodaje i posluživanja maloljetnika takvim sredstvima ovisnosti, konzumacija alkoholnih pića na javnim površinama u Republici Hrvatskoj nije zabranjena posebnim zakonom pa jedinice lokalne samouprave takva ponašanja moraju regulirati putem Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira. Posebna priča koju bih isto tako volio istaknuti je ne provođenje odredbi obiteljskog zakona zbog kojeg se najviše ne pridržavaju i sami roditelji i puštaju, dakle svoju djecu koja su mlađa od 16 godina bez nadzora punoljetne osobe poslije 23 sata. To su možda neke sitnice, neke stvari koje možda i ne izazivaju u ovom trenutku neki veliki prijepor. Ali doista su bitne da cijeli taj segment i cijelu ovu priču vezanu uz suzbijanje zlouporabe droga shvatimo maksimalno moguće ozbiljno. Sustav izvanbolničkog liječenja ovisnosti ustrojen u županijskim Zavodima za javno zdravstvo gdje je pronašao svoje mjesto, te ga po našem mišljenju ne treba prebacivati u županijske domove zdravlja kako je to imala namjeru prethodna zdravstvena administracija učiniti. U zavodima za javno zdravstvo nalaze se ostale srodne službe poput epidemiologije što je značajno zbog vrlo niske učestalosti HIV infekcije naših ovisnika, a što je dijelom zasluga upravo navedene činjenice. Uostalom registar ovisnika nalazi se u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo, krovnoj stručnoj ustanovi i mreže županijskih zavoda. I zaključno, ponavljam. Smatramo da je sustav postojeći stabilan, treba ga na postojećim temeljima unaprijediti, treba sve ove neke nedostatke koje smo i tijekom današnje rasprave, ali vjerujem koje će se i u budućnosti pojavljivati pokušati unaprijediti da on postane još bolji. Situacija nije tako alarmantna možda kao što se namjerava predstaviti. Međutim, ovo je problem doista koji je vrlo ozbiljan i kojem treba pristupiti na jedan sustavan, racionalan način i vidjeti kako, na koji način možemo u ovoj teškoj gospodarskoj krizi dodatna sredstva investirati upravo u onome o čemu sam najviše govorio a to je sustav prevencije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Hrebak, naravno da je bitna prevencija. I prethodnici su naglasili kao i vi sada je bitna prevencija. Ali kakva je to prevencija primjera dok se na lokalnoj razini imamo razne aktivnosti raznih udruga i same lokalne samouprave, "Sportom protiv alkohola i droge" i slične aktivnosti koje se provode kroz nekakve akcije i aktivnosti poglavito za naše najmlađe. Međutim, u večernjim satima igra se nogometna utakmica koju gledaju cijele obitelji, djeca od pet godina i glavne reklame budu alkohol na našim televizijama, pa i na javnoj televiziji, Hrvatskoj televiziji. Znači, određeni lobiji su uspjeli u biti ove akcije poništiti, lobiji. Znači ili alkoholni ili ne znam kojih proizvođača. Znači sve se daje u korist proizvođača. I na javnoj televiziji poništit sve ove aktivnosti lokalne zajednice i regionalne i države, jer on kad obitelj cijela gleda utakmicu glavni je motiv znači pivo, vino ili ne znam šta. O čemu mi pričamo? Znači sve naše aktivnosti, naša javna televizija poništi u jednom sportskom događaju koji bi triba propagirati anti, znači propaganda protiv alkohola i konzumacije i droga. Znači to je jedan od ključnih problema da proizvođači i velike multi nacionalne kompanije imaju veliki utjecaj i tome se triba zakonu stati na kraj jer truju našu djecu. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Dario Hrebak.
Hvala lijepa kolega Bulj. Slažem se sa vama. Ja sam i naglasio da je postojeći sustav stabilan, da je on dobar. Ali isto tako da on uvijek može biti bolji i isto tako sam tijekom rasprave naglasio i to da postoje i određeni drugi segmenti koji možda nisu direktno vezani uz Nacionalnu strategiju zlouporabe droga koje bi možda trebale biti sastavni dio, pa i ovo što ste vi sami rekli. Postoji niz drugih područja koji bi se trebali regulirati i malo bolje što se tiče zakonske procedure. Jer svi ti mali segmenti koji se možda na oko čine mali, ali u biti imaju kada se sve to zbroji imaju veliki impakt na cijeli sustav. Stoga evo, ja i apeliram i na gospodu koji su danas predstavljali ovo izvješće da uzmu sve ove opaske koje su danas saborski zastupnici iznašali. Mislim da je danas bila vrlo konstruktivna rasprava i da iz nje možemo izvući i neke dodatne pouke kako, na koji način dodatno pojačati ovaj sustav zaštite i kako na koji način sustav još učiniti boljim. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupniče Hrebak, u par navrata ste spomenuli lokalnu, odnosno regionalnu upravu i volju lokalne (regionalne) uprave. A ja vas uvjeravam da je potrebno uistinu u niz segmenata zakonske okvire mijenjat. Ja ću dva konkretna primjera koliko stignem. Vi morate raspisati javnu nabavu, a recimo imate centre bivših ovisnika koji organiziraju na područjima lokalnih uprava kuće neke, bivši ovisnici pod paskom struke i ne možete im dati određene komunalne poslove jer oni tamo u administrativnim i birokratskim papirima ne mogu zadovoljiti uvjete javne nabave. Takve segmente treba prilagoditi i te ljude jednostavno asimilirati u društvo, a na neki način stvoriti i egzistenciju. Recimo na lokalnoj upravi nalazimo na taj problem. Dalje, sljedeći problem. Evo imali smo ovaj po meni dobar Zakon o legalizaciji objekata. Oni su ušli u nekakav objekt, dobili su nekakav objekt koji nije legaliziran. Oni nemaju nikakvih drugih beneficija, oni također kao i svi ostali i građani i udruge, poduzeća, trgovačka društva moraju platiti sva ona dadžbine i sve ono što je potrebno da bi taj svoj objekt legalizirali. Oni to ne mogu. Oni su bivši ovisnici. Oni se pokušavaju asimilirati u društvo, u lokalnu zajednicu u kojoj jesu. A lokalna zajednica im ne može to pružiti jer ih priječi zakonski okvir. Evo kroz ova dva primjera već. Tako vjerojatno ima niz drugih primjera. Ja govorim o onima koji su meni poznati iz moje lokalne sredine. Ali vjerojatno takve društva, takve grupu građana bivših ovisnika koji se žele asimilirati u društva, imaju volju za to trebalo bi gledati nekim drugim očima kroz vid u niz drugih zakona a koji se na njih primjenjuju.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Hrebak.
Pa mi smo prebirokratizirana zemlja i to uopće više ne treba ni naglašavati, to je svima više jasno i poznato. Ja sam upravo govorio i slažem se s vama vezano uz ovaj pristup sa najniže razine, dakle županijska razina, gradska razina, dakle tu je onaj neposredan pristup koji prema ovisnicima možemo iskoristiti. Ali ono što je još bitnije, ja opet naglašavam ne bih se htio previše baviti sa onom završnom fazom kad u biti već dobiješ gotovog ovisnika. Mi se moramo prebaciti na ovu fazu, a ovo je upravo ono o čemu ste vi govorili, da uopće do toga ne dođe. Dakle, sustav prevencije. A sustav prevencije osim ove birokratizacije o kojoj ste govorili za sustav prevencije je izuzetno bitno da omogućimo infrastrukturno kapacitetima, stručnom osposobljenošću i na kraju krajeva financijskim kapacitetima lokalne gradove i županije da upravo provode sustave prevencije na još jedan bolji i puno jači način na koji će imati puno veći impakt na to da se ova pojava što više suzbije što je to moguće. Naravno da je ovo veliki problem, ne samo u ovom segmentu. Spominjali ste, iako nije dobro da spominjemo u ovoj raspravi građevinske dozvole i mijenjanje zakona iz te domene, međutim doista je nužno da se više posvetimo županijskim tijelima, da se više posvetimo županijskim povjerenstvima koja su ustrojena za suzbijanje zlouporabe droga na lokalnoj razini.
Hvala. Sad ćemo prijeći na pojedinačne govore. Prvi će biti uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege počet ću svoju raspravu jednom televizijskom reklamom – kaže u toj reklami gospođa do prije dva mjeseca osjećala sam se grozno, stres, posao, djeca čak mislim da intonaciju dobro skidam a otkad uzimam te i te tablete osjećam se izvrsno. Jako sam dobro raspoložena, cvatu mi ruže itd. Kakvu poruku šaljemo tom reklamom? Kakvu poruku šaljemo našem društvu ako je za dobro raspoloženje potrebno uzimati neke tablete? Ako kad imaš neki problem, neku teškoću u životu ne možeš je riješiti i ne možeš biti sretan nego nužno je potrebno uzimati neke tablete. Kakvu poruku o zdravlju šaljemo našoj naciji? Što je ustvari zdravlje? Zdravlje nije tek puko odsustvo bolesti ili odsustvo ovisnosti nego jedna vrijednost za koju bi mi trebali odgajati ljude, odgajati prvenstveno mlade ljude, odgajati u njima jednu ajde da kažemo mogućnost da budu sretni bez uzimanja droga, odgajati jedno samopouzdanje u kojem će biti dovoljno važni da se neće pred vršnjacima trebati dokazivati uzimanjem droga ili biti dio nekakvog takvog sustava. Čak ću se usuditi reći razmaženost jer kad govorimo o zdravlju želim govoriti o holističkom pristupu zdravlju, znači ne samo fizičkom zdravlju nego i duhovnom zdravlju. Jesu li razmaženi ljudi zdravi? Ja bih rekao da nisu, ako ne mogu svoje teškoće riješiti na normalan način, ako nisu spremni se boriti u životu za neke stvari koje su dobre bez da uzimaju nekakva sredstva, nekakve tablete da bi se osjećali bolje. Dakle, ključno u cijeloj našoj borbi protiv ovisnosti je upravo ta prevencija. Mi trebamo dakle odgajati mlade ljude, a danas i ono što smatram najmanje dobrim u ovom izvješću je upravo taj dio, mi danas imamo dosta programa. Kaže se da se sad stvara baza tih programa. Znači mi još ni ne znamo točno koje sve programe imamo, ne znamo ni kako oni djeluju. Ja vjerujem da su svi ti programi nastali sa dobrom namjerom, međutim imali ste vi prije i programa koji su recimo u školi govorili o učinku različitih droga. Recimo dođu pa djeci govore od ove droge ti se šire zjenice, od ove droge ti se smije i onda kod djece to potiče znatiželju pa djeca idu to probati. Dakle, kasnije se pokazalo da takvi programi ne donose željene rezultate, da mi trebamo ići formativno. Znači, mi trebamo odgajati djecu kao što sam rekao koja će biti dovoljno sretna da neće niti trebati drogu. Kod tih programa trebamo znati da same informacije ne utječu na ponašanje mladih ljudi i informacije djeluju na obrazovanje. Reći ću i to svi pušači znaju da je pušenje štetno za zdravlje pa ipak puše i dalje. Znači, nije sama ta informacija njima promijenila njihovo ponašanje. Mi moramo djelovati odgojno, a odgoj je uvijek za određene vrijednosti, odgoj je uvijek i moralna kategorija. I to je onaj problem koji smo naišli kod zdravstvenog odgoja. Reći ću čak da je prevencija ovisnosti kolateralna žrtva priča o spolnosti jer dok kod ovisnosti imamo konsenzus i ne bojimo se izaći sa jednom moralnom činjenicom da je ovisnost loša. Znači koristiti taj pojam što je dobro, što je loše, kod spolnosti se danas ne smije reći recimo da je promiskuitetno ponašanje loše. Onda vas napadnu, kažu da ste nazadnjački itd. Zdravstveni odgoj, i to je netočno u ovom izvješću, znači na 190. strani ovog izvješća kaže "Sve odgojno-obrazovne ustanove dužne su u svoje godišnje planove uvrstiti preventivne programe. Osim preventivnih programa osnovne i srednje škole provode i program obveznog zdravstvenog odgoja čiji se jedan modul bavi prevencijom ovisnosti." To je netočno. Zdravstveni odgoj se danas u školama ne provodi, osim vrlo, vrlo rijetko. Zašto? Zato jer je unatrag 10 godina išlo nametanje. Nametanje jednog programa za sve. I zaista mislim gospođa Krpan da nije u redu da kažete da su zadrti oni koji ne prihvaćaju program bivšeg ministra Jovanovića. Ima zaista puno ljudi koji jako dobro odgajaju svoju djecu, čija djeca nisu ovisnici, ne puše, ne piju, postižu izvrsne rezultate u školama na natjecanjima. Ali imaju jako loše mišljenje o tom programu. Zato jer se nameće neke stvari. Trebamo vidjeti da smo različiti. Možda želimo iste stvari, iste ciljeve, možda ih postižemo na različite načine. I tu trebamo postići tu pluralnost. I otkad se unatrag, to nije samo od ministra Jovanovića i prije je bilo tih pokušaja da se nameće jedan program svima i od tog trenutka u školama nema ništa, nema ništa od zdravstvenog odgoja. Ovi programi koji se provode trebali bi se evaluirati, mi ne znamo kako se provode. Nama trebaju programi nacionalnog karaktera koji će biti evaluirani, koji će biti efikasni i to je ono što nedostaje. Druga stvar na koju se želim osvrnuti u ovom izvješću je onaj represivni dio. Vi znate da od 1. siječnja 2013. godine mi imamo promijenjenu zakonsku regulativu da posjedovanje određene količine psihoaktivne tvari više ni kazneno djelo nego ako se smatra da je za osobnu upotrebu da je samo prekršaj, na taj način loša strana tog zakona je ta što se dala jedna poruka pa nije to tako strašno, tako ću pojednostaviti. S druge strane što je gospodin Petković jučer dobro na odboru rekao kod kaznene kada je to bilo, dakle kazneni prekršaj, kako se to kaže već, dakle kazneno djelo onda se nisu, državno odvjetništvo nije pokretalo ovaj kazneni postupak jer se radilo o maloljetniku, o ovome, onome itd.. I stigmatiziralo se više, to se slažem. Međutim, mene zanima jedna stvar. Evo tu na 114 strani piše da imamo 7 tisuća i nešto prekršaja u 2014. godini. Ono što nisam stigao pitati jučer na odboru. Od 7245 počinitelja koliko je njih zaista završilo na tretmanu. To me zaista zanima jer ja ne znam zašto jer evo jučer sam saznao iz centara koji se bave upravo tim tretmanima da je broj, jako pada, da je broj recimo u 2015. dvostruko manji nego 2014. I do čega sada dolazimo? To je prekršaj pri čemu morate znati što je već i rečeno, danas kod poslovnih ljudi taj vikend, kokain, ovo ono, idemo se malo urokati preko vikenda itd., to su često i roditelji. Kakvu roditelji onda pružaju poruku svojoj djeci? Vi znate da djeca najviše uče oponašanjem svojih roditelja. Ako je to normalno, ako se to ne sankcionira, ako to ako te netko uhvati, samo platiš nešto novaca a niti ne ideš na tretman onda kakvu poruku mi šaljemo? Po mojem mišljenju ovih 7 tisuća prekršaja je izrazito malo. Iako je tu porast sa 5700 i nešto od 2013. na ovih 7200 u 2014. godini, to je još uvijek jako malo. Mi moramo što prije pronalaziti i što striktnije sustavno voditi brigu o tim malim prekršiteljima. I one priče iz filmova znate kada uhvate a to se i kod nas dešava. Znate kada uhvate nekog klinca bogatog roditelja i onda ga roditelj počne ispričavati pa on ima samo jedan džoint, pa samo ovako i onako idite raditi, zašto moje jadno dijete sada maltretirate, dajte idite radije, uhvatite one velike narko bossove koji jadnom mojem djetetu su dostavili tu drogu, onda ja kažem da je to potpuno pogrešno. Borba protiv ovisnosti neće završiti micanjem droge sa tržišta. Od 10 velikih narko bossova vjerojatno ima 100 drugih koji jedva čekaju da uskoće na mjesto ovog većeg. I to je priča bez kraja. Ono na čemu mi moramo raditi je upravo da ove male korisnike, svakog posebno i ne smijemo dozvoliti da oni budu pametniji od nas. Naša policija mora biti pametnija od njih. Moramo i svakoga, dakle uhititi, pokrenuti prekršajni postupak, naplatiti kaznu, ali što je iznad svega poslati ga na tretman. I to je jedini izlaz. To je težak posao, velik posao, nema čarobnog štapića ali to je jedini izlaz. A iznad svega kao što sam rekao prevencija i na tom području se puno premalo radi i velim zasluga toga je to što se zdravstveni odgoj ne provodi u školama. I još ću reći samo na kraju par rečenica o resocijalizaciji. Dakle ja sam se iznenadio kada sam koordinirao izradu zdravstvenog odgoja, programa zdravstvenog odgoja, nisam znao to do tada da apstinentska kriza traje svega tjedan dana, najviše 10 dana i kod teških droga. Ja sam mislio da je to puno duže, sve drugo je socijalizacija jer ti ljudi koji se drogiraju oni najčešće unište sve svoje odnose u obitelji, izvan obitelji i tu je najveća potreba pomoći … [[Govornik se ne razumije.]]
Vaše izlaganje izazvalo je više replika. Prva je ona uvažene zastupnice Sandre Krpan. Izvolite.
Poštovani kolega Ilčiću, može se reći da je promiskuitetno ponašanje loše ali se ne može reći da je mastrubacija loša i da će djeca koja na taj način istražuju svoju seksualnost završiti u paklu. Zdravstveni odgoj izradili su stručnjaci, on mora biti u školama jer vrlo često roditelji ne žele razgovarati sa djecom o toj temi jer im je neugodno. Što biste vi rekli kolega Ilčiću kada učenice odgovore na pitanje da ne mogu ostati trudne u anonimnoj anketi ako su se nakon spolnog odnosa istuširale? Ja vas podsjećam da smo mi sada u 2016. godini. Ako ste se vi prepoznali u tome, u zadrtosti i zatvorenosti prema tim problemima seksualnog odgoja, ako ne želite da se o njima razgovara u školi, ja smatram da se o njima treba razgovarati u školi i to je doista vaš problem. Svi programi koji se provode, zdravstvenog odgoja u školi su evaluirani i praćeni od Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje a to što su neki ravnatelji to odbili provoditi e pa to govori više o njima.
Hvala lijepa. Ja bih samo htio podsjetiti sve diskutante da je tema Provedba Nacionalne strategije Akcijskog plana suzbijanja droga, ne mastrubacija, pakao i ostalo, samo tko je zaboravio, slučajno. Izvolite kolega da odgovorite. Izvolite kolega Ilčić.
Ja smatram da zdravstveni odgoj u školama nije potrebno sigurno ne bi uložio nekoliko godina svojeg života u izradi programa zdravstvenog odgoja i bavljenjem tom tematikom. Ove primjere koje navodite, koji su toliko radikalizirani i koje nitko normalan dakle nekakav pakao i to što ste rekli iako o mastrubaciji možemo pričati ali ne pod ovom temom. Upadica predsjednik: Bolje ne./… Ali bolje ne [[Upadica predsjednik: Nije tema.]] Ali u svakom slučaju vaš pristup u kojem radikalizirajući te teme idete vrijeđanjem, znači da su zadrti oni koji ne prihvaćaju program kao što sam rekao koji ste vi uveli stvarate svađe, nepotrebne svađe umjesto da kao što sam rekao se omogući uvođenje dva, tri više programa na nacionalnoj razini koji bi mogli postići rezultat. I podsjećam vas da i naš program koji je pobijedio na natječaju upravo iz prevencije ovisnosti dobio najviše ocjene, najviše ocjene, od 24 programa bio je proglašen najboljim. Dakle, ono što je ključno da bih ja htio da se smanje tenzije, da se ne ide takvim napadima, da se pogleda da zaista u području spolnosti da imamo različite stavove, ali da se to učini legalnim u jednom pluralnom demokratskom društvu. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa čuli smo danas nekoliko puta, ali sad je i kolegica Krpan odgovorila da se program zdravstvenog odgoja ne provodi u školama što nije točno. Jednostavno on mora biti u svim nastavnim planovima i programima. Ako ga neka škola ne provodi ona krši propise. Prema tome, da riješimo tu dilemu. Dakle, ja sam apsolutno za argumentiranu raspravu bez puno svađe. Ja ću uputit zastupničko pitanje ministru Šostaru da me izvijesti da li se program provodi, u kojim školama se ne provodi i što je poduzeo protiv ravnatelja u školama u kojima se taj program ne provodi. Inače, program zdravstvenog odgoja u hrvatskim školama prati i evaluira Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje koji će dati stručnu ocjenu u kojoj mjeri je on bio uspješan. I ključni problem i moj nekakav sukob sa kolegom Ilčićem je bio samo oko modula Rodna i spolna ravnopravnost. Oko ostala tri modula nitko nikada ništa nije rekao sporno, a razlog zašto sam ja bio protiv programa koje je nudio kolega Ilčić da to još jedanput naglasim zato što je taj program upravo Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje ocijenio lošim. I rezultati tog programa nisu u školama povećali educiranost učenika o temi koju su trebali. I to je jedina istina vezana za taj program koji se stalno spominjao kao potreban da bude drugi uz program koji je bio uveden zdravstvenim odgojem u hrvatske škole.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Dakle, prvo je ovaj drugi dio. Dakle, Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja dao je preporuku za provođenje GROZD-ovog programa u školama. Dakle, to je činjenica i postoji … [[Govornik se ne razumije.]] jednako kao i Agencija za odgoj i obrazovanje kao i Agencija za strukovna obrazovanja. Dakle, to su činjenice. Kasnije kad je evaluirana eksperimentalna provedba tog programa i Programa foruma za slobodu odgoja prvi zaključak toga koji je ministar Primorac ondašnji iznio je da nam zdravstveni odgoj nije potreban, a to je bila manipulacija jer taj niti Nacionalni centar, niti Institut "Ivo Pilar" nisu radili evaluaciju potrebe provođenja zdravstvenog odgoja, nego su radili provođenje programa. I to nisu radili prema zadanim ishodima programa, jer se program zbog političkih razloga strpao u provođenje od dva mjeseca. Cilj tog programa kao što sam rekao nije edukativni u onom smislu obrazovni, znači da se tu u dva mjeseca može nabiflat ne znam koliko informacija, nego da se utječe na ponašanje mladih ljudi, odgojno da se utječe, a to i sami znate da se to ne može postići za dva mjeseca. Prema tome, govorim o dokumentima i o kontekstu u kojem se to napravilo. A ono što je bio moj, moja zamjerka na vaše uvođenje zdravstvenog odgoja je bilo upravo ta želja da se jedan program nametne svima u kojim se išlo PR-ovski, ne kažem sad od vas ili kako ali cijelo vrijeme se poručivalo djeca nam ne znaju prati ruke, ne znaju prati zube, pretila su. Znači, tipa roditelji ne znate odgajati svoju djecu, e zato ćemo mi tu s ministarstva vama objasniti kako treba odgajat djecu. To nije pristup. Znači, mi moramo imati motivirane nastavnike, motivirane roditelje, motiviranu djecu da bi mi imali uspješan zdravstveni odgoj. A ne možemo ga preko koljena nametati. I zato smatram da pluralnost o kojoj govorim i što ponavljamo već nekoliko godina naravno treba biti licencirana nekakva osnova programa da se ne bi pričale stvari koje su zaista znanstveno netočne. Ali nakon toga moramo shvatiti da je realno u jednom pluralnom društvu imati različite poglede na, pogotovo spolnost, a da i jedni i drugi mogu biti dobri.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Ines Strenja- Linić. Izvolite.
Pa sad ja ne znam od kud bih krenula. Prvo bih rekla da moja replika na vas je zapravo ono otprilike što je rekao kolega Jovanović. Gledajte, ne može se problem rješavati kao što vi ne ulazite u to kakav je program matematike je usvojen na školama i da ćete vi kao roditelji reći to nije primjereno za moje dijete ili ne, osim ako niste dobili odluku o prilagođenom programu za vaše dijete. I ako mi prihvaćamo da ćemo imati zdravstveni odgoj koji je, mora biti uveden u školama. Isto tako bih željela odgovor na pitanje koje škole su odlučile samoinicijativno da to neće provoditi. I ako prihvaćamo da je unutra Program "Živjeti zdravo", "Prevencija ovisnosti" i "Prevencija nasilničkog ponašanja" zbog čega mi sebe stavljamo u situaciju. Ono što ne znam to me ne brine i to neće bit problem. I ne želim da to moje dijete zna. Ako se zna prema onome što je danas i što su jasni statistički pokazatelji koliko je malo maloljetničkih trudnoća, koliko je spolno prenosivih bolesti i što bi se iznenadili među mladenačkom populacijom zato što uopće oni ne znaju o čemu se tu radi i na koji način se to prevenira. Tako da mi možemo reći da je određeni zdravstveni odgoj pogotovo što se tiče spolnog odgoja mora biti primjeren određenoj dobi djeteta, ali to je nešto apsolutno što je prema današnjim znanstvenim i jasnim rezultatima i pokazateljima jasno da u toj dobi to dijete bi trebalo primiti tu informaciju. Loše je kad vi kažete ja odlučujem sam o svom djetetu. Pitajmo se koliko vi zapravo ste educirani kao roditelj da znate s medicinske strane sve one jasne pokazatelje koji govore da u toj dobi to dijete treba dobiti tu informaciju kako bismo spriječili određene neželjene posljedice koje će definitivno imati utjecaj na cijeli taj mladi život od neželjene trudnoće, promiskuitetnog ponašanja zato što neće znati što je to ako mu mi ne objasnimo ili spolno prenosivih bolesti itd. Znači, pričat ćemo o bullingu, pričat ćemo o prevenciji droga ali nećemo im dati osnovnu informaciju o njihovoj spolnosti. Naravno primjereno njihovoj dobi. Drugo, još bih se samo nadovezala, drago mi je da ste primijetili onu reklamu. Meni kao neurologu i kao liječniku jako smeta da mi praktički promoviramo antidepresive i da je to način na koji mi rješavamo problem. S time se problem ne rješava, problem se rješava nekim drugim stvarima, od pomoći u kući muža odnosno supružnika jedan drugome itd., o načinu na koji se žena treba rasteretiti ili jedan od supružnika ali ne uzimanjem terapije jer time samo pokrivamo problem, mi ga ne rješavamo. Loše je kad je to reklama koju svi gledaju na televiziji. Na kraju meni su se čak i pacijenti obraćali i tražili nakon toga terapiju. Ok, hvala.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Prvo, neće me iznenaditi nijedan podatak u vezi spolnog ponašanja mladih jer se zaista time bavim 20 godina i pratim situaciju i znam i s terena i iz prakse i na razini države dakle kompletne podatke koji se tiču spolnog ponašanja mladih koje je često povezano sa svim drugim riskantnim ponašanjima. Dakle, rizična ponašanja su često to vjerojatno i sami znate povezana. Znači, neodgovorno spolno ponašanje sa zlouporabom psihoaktivnih tvari, nasiljem itd. Također se slažem, naravno mora biti u skladu sa dobi učenika, to je bez daljnjega i to su svi programi koji su bili dani su to pokazali. Ono na što bih odgovorio, informacija, kad kažete da dijete mora dobiti informaciju, ponavljam nije dovoljna. Znači, mi moramo uz informaciju davati i određene vrijednosti, usmjeravati. Vi kad odgajate svoje dijete ne dajete samo informaciju nego dajete i svjedočite ovo je dobro ili ovo nije dobro. I tek to djeluje na dijete i djeluje na mladež. I tu postoje razlike. Dakle, nije isto matematika gdje uče svi roditelji isto djecu, a u spolnosti odgajaju na različite načine. Kad govorimo o pravima roditelja ona jesu takva, ona ustavno jesu takva da je roditelj prvi i glavni odgojitelj i da ima pravo samostalno odlučivati o odgoju. Samostalno. Znate što riječ u Ustavu znači a svaka riječ Ustava je posebno teška. Samostalno odlučivati o odgoju svojeg djeteta. Dakle, škola treba pomagati roditeljima o odgoju, ne preodgajati bez obzira što roditelji nisu kompetentni. Znači mi tu trebamo gledati na suradnju škole i roditelja da se zajedno pruži. A to je jedino moguće ako se uvažavaju međusobno. Znači, mi ne možemo ići nametanjem. A zaista postoje rješenja koja mogu sve zadovoljiti, a to je kao što sam rekao pluralnost u odabiru. Da se u škole ponudi nekoliko programa i da se onda već roditelji i djeca, naravno i jedni i drugi i treći programi koji će biti u školi moraju zadovoljavati nekakve osnovne uvjete, ali da se onda roditelji mogu usmjeriti u nekom drugom, u onom smjeru u kojem oni inače odgajaju svoje dijete. Dakle, rješenje postoji. I meni je žao što ovih 10 godina je propalo upravo zbog nepotrebnih svađa.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Ilčić moja replika ide u smjeru odnosa između prevencije i represije. Dakle, ja se s vama tu nikako ne bih složio. Smatram da represija nikad neće donijeti rezultate. To govorim u kontekstu spominjanja zakonskih izmjena iz 2013. godine. Intencija tih izmjena je bila da one sve mlade ljude koje se nađe sa jointom koji drogu ne prodaju, dakle eksperimentiraju s njom, da ne dovedu u sferu kaznene prijave i kasnije trajnih posljedica na njihov život. Ono što treba biti oprezan s ovim porukama a da se ne iščita iz vaše izjave dakle ne znači da ti ljudi neće imati nikakve sankcije. Dakle oni su prebačeni u prekršajnu sferu i upravo je gospodin Petković govorio i na odboru da je policija u tom smislu postiže i bolje rezultate jer prekršajni postupak daleko bolje provede nego kazneni postupak posebno kad su u pitanju maloljetne osobe. Dakle, policija ima metode, ima i načine, ima informacije i ona može, i tako na kraju krajeva i postupa, razlučiti koje su to osobe koje raspačavaju drogu, a koje su osobe koje drogu upotrebljavaju samo za svoju osobnu upotrebu. Dakle, ne bih u tom kontekstu ove izmjene zakona ja gledao kao negativno već mislim da je pozitivno da daje rezultate. Inače u gradovima i općinama svima onima koji su to napravili imate vijeća za prevenciju i tu je jako bitna suradnja između policije i jedinica lokalne samouprave gdje uz tu suradnju se dobiju kvalitetne informacije, dobre informacije koje onda kasnije pomažu policiji da postupa i da obilježi ili detektira baš ove osobe koje mislim da ste vi spominjali ili netko prije vas ne znam koje se petljaju oko škole, koje u školu posebno donose ili blizu škole donose drogu. Prevencija je nešto na čemu moramo raditi, tu se slažemo. Ali represija vjerujte neće nam dati rezultate pa da je bilo kako stavljate u Kazneni zakon sa bilo kakvim drastičnim odredbama. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Ladislava Ilčića.
I prekršaj i kazneno djelo je dio represije. Prema tome u tom smislu nisam ja rekao represija će riješiti ili ovo ili ono. Dakle, prebacivanjem iz kaznenog u prekršajni dio jedno i drugo je represija. Ja samo smatram da obzirom na podatke koje smo jučer čuli da kad je to bilo u kaznenom djelu da nisu svi protiv svih nije pokrenut kazneni postupak jer su bili maloljetni itd. nismo čuli podatak koliko od onih koji su sad zahvaćeni prekršajem koliko je dakle prekršajno kažnjeno odnosno koliko je njih završilo na tretmanu. Vjerojatno ćemo se složiti u tome i vjerujem, dakle ja ne mislim čak da mi imamo nešto različita mišljenja u tome, mislim da se slažemo u tome nadam se da se slažemo, da je potrebno sve one koji se nađu sa jointom u džepu ne prijeći preko toga jer mi znamo iako jasno je da nije korištenje lakih droga nužno ne slijedi iza toga korištenje teških droga. Ali moramo znati da od onih koji koriste teške droge da je 99% njih počelo sa lakim drogama. Prema tome, poveznica postoji. Što znači da mi sve one koje nađemo sa jointom trebamo što prije što je rekla i vaša kolegica staviti u tretman, a ne u tretman ne znam nekakvog kažnjavanja, ti ljudi znaju što rade. Kažem, jačanje samopouzdanja, razgovor o komunikaciji, zašto je eksperimentirao itd. Znači sad što sve ti ljudi rade na tretmanu, oni svi inače sada ti koji se bave tim tretmanom idu i na obiteljske terapeute jer su shvatili da nije dovoljno razgovarati samo sa mladom osobom, odnosno djetetom, da treba razgovarati i sa roditeljima itd.. Tako da taj dio represije jest potreban i može djelomično dovesti do rezultata ali slažemo se u tome da je prevencija ključna. Prevencija je ono znači kako stvoriti mladu osobu koja će imati dovoljno veliko samopouzdanje, koja će biti dovoljno sretna da neće trebati drogu, koja će živjeti život sa ambicijama jer razmaženi ljudi koji su skloniji drogi, oni nemaju nekakvih posebnih želja u životu, njima se ništa neda, itd., ajde onda idemo nešto izvađati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Darka Milinovića. Izvolite.
Hvala lijepo. Vi ste govorili u svom izlaganju i o ovoj jednoj reklami koju sam i ja zapazio na televiziji, jedna obitelj sa dvoje ili troje djece, izabrali su, zanimljivo je zašto su izabrali ženu da je depresivna pa nakon antidepresiva je raspoložena, riješili su se svi njezini problemi a imala je problema zbog ovoga onoga, pa i zbog djece. I djeca su patila. Sada zanimljivo je zašto nisu izabrali kompletnu obitelj nego izdvojili samo ženu i pitanje je zapravo kuda to idemo? Pa i za legalizacijom lakih droga oko čega je HDZ bio protiv kada se oko toga raspravljalo. Dakle, kuda to idemo? Hoćemo li sutra tko je god raspoložen, sjetite se ja sam prije 4, 5 godina rekao ovdje u ovom Saboru a na čemu si ti, pa je to bio ovako hit, na čemu si ti, hoćemo li, kuda to idemo. Hoćemo li mi nakon nekoliko godina doći u situaciju da tko je god raspoložen da pitamo jedni druge a na čemu si ti? Dakle ako netko je raspoložen, ako netko kao što je vaš predsjednik rekao skače kao vjeverica, to znači da je raspoložen, onda mora biti na nekakvim antidepresivima. Ja uvjeren sam da kolega Ostojić nije bio na antidepresivima kada je skakao kao vjeverica. Što se tiče legalizacije lakih ili dekriminalizacije lakih droga, u pravu ste, to ste i sada spomenula i u svom uvodnom izlaganju "Put u pakao je popločen dobrim namjerama". Gotovo da i ne poznajemo, mi koji smo u zdravstvu ne poznajemo nekoga tko je isti tren danas na heroinu. Upravo ovo džoint u džepu pa mu se svidi, pa je to odličan pod navodnike naravno korak naprijed u ono protiv ne daj Bože da izgubimo bitku protiv ovisnosti i protiv droga, protiv čega se zapravo svi mi skupa borimo.
Hvala lijepa. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić. Molim vas samo bez zoologije. Izvolite.
Odgovorio bih, nadopunio samo onaj dio koji govori o tom stanju ajde da kažemo nacije. Dakle mi jednostavno trebamo širiti ozračje zdravog života u Hrvatskoj. Znači da zaista, ne znam, taj zdrav život u svakom slučaju podrazumijeva i neke teškoće i načine prevladavanja teškoća. Znači ako ne znam, želiš dobro svirati klavir trebaš vježbati 5, 6 sati dnevno, ako želiš završiti medicinu, trebaš učiti. Znači teškoće su sastavni dio života i one se ne liječe nekakvim antidepresivima nego one službe zato da bi mogli nešto ostvariti u životu. I upravo u tom dijelu stanja zdravlja nacije, mi moramo paziti i na udruge civilnog društva i na medije, na kulturu našu koja će promovirati zdrav način života, koja će promovirati zdrave vrijednosti u društvu i mislim da se tu može jako puno napraviti, dakle u nekakvom ozračju. Moram reći da nam današnji mediji ne koriste u tome. Današnji mediji uglavnom prikazuju onaj dio života koji se tiče samo užitka a taj užitak kada se čovjek bavi samo užitkom nakon nekog vremena se to iscijedi, nema toga. A dobre rezultate u životu i u profesionalnom i obiteljskom životu su upravo postizali ljudi koji su se znali žrtvovati za nešto. I mislim da taj dio mentaliteta u koji se uklapa ili ne uklapa droga je ključan za prevenciju ovisnosti. Jer kao što sam rekao mi moramo stvarati društvo koje živi zdrav život, koji živi zdravlje kao vrijednost a ne kao odsustvo bolesti ili ovisnosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa moram odmah na početku pohvaliti ovo izvješće koje je pred nama o Provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana za suzbijanje zlouporabe droga za 2014. godinu iz jednostavnog razloga što već u nekoliko navrata sudjelujem u raspravi po ovom izvješću. I izvješće ima smisla ako na temelju onog što se raspravi u Saboru i nakon toga donesu nekakve konkretne stvari koje će unaprijediti probleme u kojima je i bilo riječi u izvješću. Upravo to se dogodilo u proteklih godinu dana, jer kada smo vodili ovu raspravu prošle godine tada je jedna od ključnih rečenica koja se stalno ponavljala bila vezana upravo uz važnost donošenja standardiziranih smjernica za područje tretmana, za prihvaćanje koncepta standarda kvalitete kao kriterija financiranja programa i projekata koji provode udruge i provedbe specifične edukcije i treninga u skladu sa detektiranim potrebama na terenu. Dakle puno smo diskutirali o tome i to su upravo dogodilo. Možemo iščitati iz ovog izvješća. I ono što je poseban problem bio istaknuti u Saboru prošle godine jer je u to vrijeme bilo izrazito akutno, to je pojava novih droga koje su dovele i do smrtnih ishoda i u Zagrebu, posebno u Osijeku i tada smo raspravljali na koji način riješiti taj problem. Vidimo da je zahvaljujući i popisu droga psihotropnih tvari i biljaka koji imaju generičku listu uspjelo se doskočiti i tom problemu. A inspekcija Ministarstva zdravlja zajedno sa Ministarstvom unutarnjih poslova je uspješno riješila i smart shopove koji su bili najveći problem vezano za te nove droge da ih tako nazovemo. Kada razgovaramo o ovisnostima onda je vrlo dobro citirati jednu poznatu misao jer kroz promatranje te misli točno onda vidimo kako bi se smanjio problem ovisnosti. Dakle ta misao kaže da je ovisnost na žalost najčešće put bez povratka. Taj put počinje tako da čovjek uzme drogu, nakon toga droga traži drogu i na kraju na žalost droga uzme čovjeka. Pa ako krenemo tim redom, onda točno vidimo koje su to stepenice koje treba osigurati da ne bi došlo do toga da u konačnici droga uzme čovjeka. Dakle, prevencija na prvom mjestu. Prevencija koja će spriječiti mlade da uopće prvo dođu u kontakt sa drogom, drugo da uopće žele da probaju drogu. Dakle, ta prevencija ide istovremeno i sa represijom, posebno sa otkrivanjem i razotkrivanjem lanaca droge gdje evo mislim da bismo svi u Saboru trebali čestitati svima koji su radili na tome zato što je od 2009. kada je bilo 5246 zapljena 2014. tih zapljena bilo 9166. Dakle, očito i policija i carina u ovom segmentu rade dobar posao i na taj način smanjuju dostupnost droga na našem tržištu. Dakle, naravno da zdravstveni odgoj, naravno da obitelj, naravno da civilno društvo ima veliku ulogu u tome da prevenira početak i kontakte sa drogom. Danas je ovdje bilo u nekoliko navrata istaknuto kako je bitno poslati poruke o tome da je droga štetna. Pa evo ja bih apelirao na sve kolege u Saboru da pošalju jednu dobru poruku na način, a posebno kolege iz Domoljubne koalicije da ne idu u televizijske emisije koje vodi osuđeni diler koji je kokainom plaćao prostitutke. Drage kolegice i kolege, ako idete u emisiju kod takvog čovjeka mislim da šaljete vrlo lošu poruku hrvatskom društvu, pa ignorirajte takve voditelje koji ponavljam su osuđeni dileri kokaina koji su kokainom plaćali prostitutke. Mislim da znamo o kome se radi. Dakle, nakon prevencije slijedi onaj drugi dio. Netko je došao u kontakt sa drogom i treba ga pokušati što je ranije zaustaviti u konzumiranju droge. I tu zakazujemo svi. Tu zakazuje obitelj, tu zakazuje škola, tu zakazuje društvo zato što je dobna granica uzimanja droge sve niža. I dvanaestogodišnjaci su već u kontaktu sa drogom, a prvi ulazak u sustav liječenja u prosjeku je sa 26 godina. Dakle, 10 godina najčešće traje taj put da ni škola, ni obitelj, ni prijatelji nisu ili bili svjesni ili nisu bili dovoljno voljni da otrgnu to dijete od ovisnosti. Čuli smo danas nešto i što se tiče liječenja. Dakle, naravno da metadon nije idealan, ali naravno da je metadon i koristan. Prema tome, ja ću vam citirati stručnjake, dakle. Hrvatski model za heroinske ovisnike supstitucijskom terapijom jedan je od najboljih modela u svijetu priznat od mnogih stručnjaka, jer taj sustav čini mrežu od 20 županijskih centara, Zavoda za mentalno zdravlje. Najveći dio ovisničke populacije na taj način sklonjen je sa ulice, maknut je iz narko miljea tako da je i puno manje smrtnih ishoda zbog predoziranja. Naravno metadon ima brojne mane kao i svaki lijek. Uostalom, samo je doza određuje da li je nešto lijek, hrana ili otrov. Običan šećer vam može biti i hrana, može biti i lijek, a može biti i otrov. Međutim, danas na svu sreću postoje i novi lijekovi, puno kvalitetniji od metadona. To je buprenorfin koji već u Hrvatskim centrima za liječenje ovisnosti se daje češće od metadona. Za razliku od metadona koji ne čini čovjeka jako sposobnim za rad, svi koji su na supstitucijskoj terapiji sa buprenorfinom zapravo potpuno normalno funkcioniraju. I ostaje taj dio ljudi koji na žalost ne mogu se maknuti iz puta ovisnosti. Tu je onaj treći program, program smanjenja štete kako bi smanjili i mogućnost zaraze virusom HIV-a, hepatitisa, smrtne ishode gdje veliku ulogu igra civilno društvo koje radi tu dobar posao. Naravno, jedan od ključnih problema koji još uvijek nismo dobro riješili to je resocijalizacija ovisnika po njihovom izlasku iz komuna, po povratku u normalnu sredinu gdje treba dati maksimalan doprinos da se oni pokušaju naći posao i na taj način da se spriječi da se ne vrate na put ovisnosti. I danas smo ovdje puno govorili o raznim drogama. Ono što pomalo zaboravljamo na žalost a veći je problem od marihuane, veći je problem od heroina to je alkohol. Dakle, mnogi mladi na žalost prečesto su u alkoholiziranom stanju. Dovoljno je vikendima prošetati se svim većim gradovima i vidjeti mlade koji bauljaju sa bocama alkohola. Prema tome, naravno da su da tako kažem ove teške droge veliki problem. Ali ne smijemo zanemarivati naše domaćinske droge u koje se ubraja alkohol. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Siniša Varga. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Uvaženi kolega Jovanoviću, ja bih htio tu malo uključit se u diskusiju vezano za metadonsku terapiju, odnosno općenito vezano za lokalitet kurativne medicine, odnosno mjesto gdje se liječi ovisnost supstitucijskom metodom, znači metadonom i drugim preparatima. Sama ovisnost je dijagnoza po međunarodnoj klasifikaciji bolesti klasificirana kao psihijatrijsko oboljenje F19. Prema tome, oni koji su u Republici Hrvatskoj educirani za liječenje ovisnosti su specijalisti, psihijatri. Međutim, tijekom reforme koja je bila provođena i pokušana tijekom 2015. godine na žalost u predizborno doba u elektrificiranoj atmosferi došlo je do toga da se smatralo sa jedne strane da je dostatna terapija na koju se ona provodi danas u županijskim zavodima za javno zdravstvo sa jedne strane. Sa druge strane Hrvatski zavod za javno zdravstvo je apelom prema Ministarstvu zdravlja unutar reforme, odnosno unutar prijedloga za izmjenu i dopunu Zakona o zdravstvenoj zaštiti tražilo da se vrati natrag kurativna medicina na razine domova zdravlja. Znači, 20 županijskih Zavoda za javno zdravstvo, Hrvatski zavod za javno zdravstvo nije smatralo primjereno mjesto za kurativnu medicinu već mjesto koje se mora usredotočiti na preventivne postupke za sprječavanje uopće da dođe do zlouporabe droga, drugih supstanci ali isto tako i za sve preventivne akcije kao takve. Danas imamo situaciju da imamo specijaliste školske medicine, da liječe 26-godišnjake. Čitali smo u izvještaju da 26-godišnjaci su prvi kontakt sa liječenjem, a liječi ih školska medicina unutar županijskih zavoda. A ovo bih svoje izlaganje posvetio preminulom djetetu koje je došlo u posjed metadona od svog oca ovisnika i nažalost preminulo. I prema tome smatram da psihijatri su ti koji moraju liječiti same ovisnike. Hvala.
Hvala lijepa. Prešli bismo na sljedeće pojedinačno javljanje, a ono je uvaženog zastupnika Marka Sladoljeva, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo ja neću biti dug, ja ću podijeliti neka svoja iskustva u prevenciji kao razrednik koji je radio 20 godina sa djecom od 5 do 8 razreda. Mi na satu razredne zajednice u godišnjem planu i programu redovito imamo te teme. I koliko god se vi pripremili za tu temu i koliko god to predavanje bilo zanimljivo to djecu baš ne dotakne dok nisam napravio jednu stvar, a to je da sam na sat razredne zajednice pozvao čovjeka koji je prošao pakao droge, koji se izliječio i koji ima novi smisao u životu. Pa moj prijedlog je da Ministarstvo znanosti i obrazovanja uspostavi neku koordinaciju sa terapijskim zajednicama, komunama, s vjerskim zajednicama kako bi ti ljudi koji su prošli iskustvo pakla droge i koji imaju novi smisao u životu djeci na prihvatljiv način opisali koji je pakao ta droga. Reakcije te djece su bile 10 puta jače od onoga što smo ja pričali, doktor, policija jer je vlastito iskustvo tog pakla najbolje. Želio bih ukazati na još jednu pošast koja se širi u osnovnoj školi koju je ovo izvješće isto dotaklo, a to je kladionice. Klađenje u osnovnoj školi je već masovno poprimljeno i poprimilo je velike razmjere. Djeca se klade preko odraslih, a neke kladionice čak prešutno odobravaju klađenje djece. Pa još jedan primjer prevencije i prijedlog prevencije. A to već radi jedan matematičar Toni Milun koji na matematički način objašnjava djeci koliko je kladionica zapravo zlo i koja je to pljačka. Pa evo mi iz MOST-a imamo jedan prijedlog da se studenti matematike angažiraju u radionicama sa djecom osnovne škole gdje će im na matematički način objasniti koja je zapravo kladionica zlo i pljačka. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Maria Klobučića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici, gospodine Petkoviću, gospodine Bekavac. Ja bih rekao nešto kao član Odbora za znanost i kulturu, isto tako i za mlade i obitelj i sport. Dakle, nećemo reći ništa novo ako kažemo da je najvažnija mjera edukacija i prevencija i sigurno u tom pogledu poduzimamo sve moguće mjere na različitim razinama i dobnim skupinama. Međutim, potrebno je posebno obratiti pažnju i preventivno djelovati kada su u pitanju ovisnosti o "novim" drogama. Po Izvješću Vladina Ureda za suzbijanje zlouporabe droga za 2014. godinu možemo vidjeti da se nastavlja trend sve manje korištenja heroina dok je lani putem nacionalnih sustava ranog upozoravanja na području EU otkriveno čak 116 novih droga koje su vrlo lako dostupne i prodaju se u tzv. smart i tobacco shopovima. Činjenica je da više nema opijatske heroinske ovisnosti kakva je vladala Europom '80-ih i Hrvatskom '90-ih godina prošlog stoljeća. Promijenila se i struktura korisnika i ponuda. Hrvatska dijeli trendove prisutne u cijeloj Europi u kojoj upravo te novi tvari zadnjih 5 godina najviše intrigiraju i zbunjuju policiju, zakonodavce i liječnike. O tim se tvarima jako malo zna, a vrlo su dostupne pa je potrebno vrlo pažljivo i učinkovito preventivno djelovati. Kada govorimo o prevenciji u izvješću se najviše pažnje posvetilo izradi baze programa, edukaciji za provoditelje preventivnih projekata i mjerama kontrole tržišta. Sami po sebi ovi potezi su pozitivni ali u skladu s dinamičnim promjenama potrebno je također dinamično i inovativno preventivno djelovanje. Prema riječima gospodina Petkovića moguća je kvalitetna analiza otpadnih voda, osobito u Zagrebu, na osnovu čega se mogu prepoznati kritični događaji i vremenski intervali te u skladu s tim djelovati u nadolazećim razdobljima. U izvješću Vladina ureda ističe se da je najčešće riječ o vrlo potentnim i toksičnim spojevima koji izazivaju brojne zdravstvene probleme i uzrok su sve većeg broja akutnih i fatalnih intoksikacija diljem EU. U prosincu 2014. donesen je novi popis droga, psihotropnih stvari i biljaka iz kojih se može dobiti droga. Time su pod hrvatsku zakonsku regulativu stavljene čitave skupine ranije legalno dostupnih psihoaktivnih spojeva. Ovaj popis potrebno je redovno ažurirati i djelovati u skladu sa promjenama. Cijela Europa bilježi porast upotrebe sintetskih kanabinoida sličnog djelovanja kao i marihuana. Sintetizirani su u ilegalnim laboratorijima, jeftiniji su i dostupniji od marihuane koju je teško ilegalno uzgojiti. Osim smart shopova prodaju ih i grupe vršnjaka i sitnih dilera koje policija teško prati. Nove droge sve su veća prijetnja u EU, a posljednjih 5, 6 godina preplavile su i naše tržište. U 2012. u EU otkrivena su 73 nova spoja koja oponašaju učinke klasičnih droga, a u 2013. nađena su 82, 2014. njih 101. Najčešće su korisnici mladi skloni eksperimentiranju i upravo njih treba zaštititi. Tako je dobna skupina od 14 do 21 godine u kojima se javlja bunt, sukob s autoritetima najosjetljivije godine u odrastanju i pronalaženju vlastitog identiteta i integracije u društvo. Vrlo je važno u osnovnim i srednjim školama organizirati edukaciju o štetnom utjecaju i potencijalnim opasnostima tzv. novih droga kako bi se preventivno djelovalo. Sve odgojno-obrazovne ustanove u godišnjem planu i programu i kurikulumima škole imaju integrirane preventivne programe ali ih treba konstantno dorađivati u skladu sa dinamičnim promjenama koje se događaju u ovom području. Prema istraživanju Eurobarometra među mladima od 18 do 30 godina po korištenju novih droga Hrvatska je u sredini, ne odstupa od prosjeka poput Poljske ili Irske koje su bile preplavljene smart shopovima prije 3 do 4 godine. Problem je i sustava kako kontrolirati on line prodaju jer sve ono što je novo na europskim tržištima i kod nas vrlo brzo postaje dostupno. U Republici Hrvatskoj 2012. godine zaplijenjeno je 5 novih psihoaktivnih tvari u obliku biljnih mješavina praha ili tableta. U 2013. identificirano je još 12 novih droga, u 2014. 18. Iz ovih brojki vidimo uzlazni trend koji će po svemu sudeći i dalje rasti. Tzv. nove droge imitiraju učinak postojećih droga ali u pravilu su jače i opasnije jer u kemijsku strukturu ne možete biti sigurni jer nikad ne znate koje popratne tvari sadrži niti koja osoba će kako reagirati na te tvari. S obzirom da je opijatska ovisnost u posljednjih nekoliko godina u stagnaciji ili padu a u porastu je konzumiranje marihuane i novih droga te različita ovisnička ponašanja kao što su ovisnost o kocki, igricama i slično, potrebno je razvijati nove oblike tretmana usmjerenih tim ovisnicima. Osim navedenog potrebno je razmišljati i o koherentnom pristupu problemu ovisnosti. Svaka ovisnost je jednako teška i vrijedna pažnje i djeluje destruktivno na osobu koja joj je podložna kao i na njezinu okolinu. Pod koherentnim pristupom podrazumijeva zajednički pristup borbe protiv različitih vrsta ovisnosti. Naime, droge su ilegalne i osobe koje ih konzumiraju znaju da mogu biti kažnjene. U bilo kojem pogledu osoba uključena u rad s drogama od nabave i distribucije, do konzumacije nedvosmisleno krši zakon. Međutim, ovisnost o alkoholu također je ozbiljan problem a ovisnici do svog sredstva opijanja dolaze legalnim putem koliko se god mi pozivali na odredbu a zapravo zavaravali zabranom prodaje alkoholnih pića osobama mlađim od 18 godina. Uz navedene edukaciju i prevenciju nužno je uključiti i represivni aparat u smislu pojačanog nadzora boravka mlađih od 16 godina bez pratnje u noćnim satima. Hrvatska je u neslavnom svjetskom vrhu po broju ovisnika o alkoholu. Registrirano ih je … …/Upadica
Molim vas, kolegice i kolege dozvolite kolegi da kaže što želi reći. Molim vas, malo tiše./….
Dakle, Hrvatska je u neslavnom svjetskom vrhu po broju osoba registriranih kao ovisnici o alkoholu, ima ih oko 200 tisuća. Međutim istraživanja pokazuju da na svakog registriranog dolaze još i 3 neregistrirana što bitno povećava ovu brojku. Možemo postaviti retoričko pitanje u vezi alkohola i kasnijih ovisnosti koje se mogu pojaviti bilo o drogama, bilo o kocki ili o nečem trećem. Treba upozoriti na ovisnost o kockanju koja je možda i najdostupnija. Kladionice i ostale vrste igara na sreću su vrlo opasna prekrivena ovisnost. Utjecaj alkohola i droge je vrlo vidljiva na osobama koje imaju takvu ovisnost dok ovisnost o kocki nije baš tako lako prepoznati. Važan je i proces reintegracije u društvu i održavanja apstinencije, zadržati ono što se teškom mukom postiglo često je i teže nego ga postići. Sve ukupna ocjena Izvješća o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zloupotrebe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu je pozitivna ali najvažnije od svega je konstantno pratiti promjene i djelovati inovativnim metodama protiv suzbijanja ovisnosti o drogama kao i ostalih ovisnosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I zadnja pojedinačna rasprava je uvažene zastupnice Marije Ilić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa Izvješće o provedbi Nacionalne strategije suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu držim da je vrlo važan dokument i detaljno prikazuje stanje zlouporabe droga kod nas. Stoga je nužno pohvaliti sve one koji su sudjelovali u izradi takvog izvješća kao izuzetno važnog dokumenta i podloge za učinkovitije rješavanje tog globalnog problema. Ono što nas zabrinjava jeste činjenica da na globalnoj razini dolazi do promjene u trendovima zlouporabe droga. Sve je manje opijatskih ovisnika a sve više osoba koje konzumiraju tzv. dizajnerske droge pristupačnim cijenama. Značajan je porast pojave novih droga i opasnih tvari koje su prema nekim pokazateljima daleko opasnije od samog heroina a tu i nove ovisnosti nastale kao posljedica tehničkih i tehnoloških dostignuća suvremenog društva od interneta, mobitela, kocke, igre na sreću i ono najstarije i najraširenije sredstvo ovisnosti alkohol ili kako se u narodu kaže kućna ili narodna droga koju nažalost koriste sve veći broj mladih osoba. Strategija je usredotočena na drogu no držim da je nužno spomenuti sve ovisnosti jer one sve više uzimaju maha i tim vrstama ovisnosti smatram još uvijek nije posvećena dovoljna pozornost. Problem zlouporabe droga je globalni fenomen i koliko god se humana društva bore svim raspoloživim sredstvima da je svedu na najmanje moguću mjeru jedan dio se zalaže ali nažalost to im i uspijeva proizvoditi i distribuirati sve vrste droga na svjetsko tržište jer dosežu enormne visine profita i stoga je borba za suzbijanje i zlouporabe droga teška i dugotrajna. Trgovanje drogama je zasigurno jedan od najproduktivnijih oblika organiziranog kriminala kako u svijetu tako i na području cijele Europe pa naravno i kod nas. Po ostvarenim prihodima doslovno se radi o globalnoj industriji koja može konkurirati najznačajnijim privrednim granama. Dakako da veliki postotak razloga pribjegavanje, konzumiranju droga i drugih ovisnosti moramo gledati prvenstveno sa socijalnih stajališta. Ali što će reći onda kada su u pitanju neovisne, stabilne, bogate zemlje i društva koje imaju zastupljen daleko veći problem ovisnosti korištenja droga među sve mlađima, ali pojavnosti i među starijim osobama. No, ne trebamo manipulirati sa tom činjenicom u bilo koje svrhe, mi je naprosto moramo priznati i tražiti izlaz iz takvog stanja jer kriza je naša zajednička. I sve što proizlazi iz nje trebali bi naravno i zajednički rješavati. Moramo mobilizirati sve strukture društva kako bi osnažili preventivne programe osobito rizičnih ponašanja mladih od vrtićke dobi pa na dalje. Kako bi se uspješno uvodile mjere smanjenja ponude potrebna je suradnja različitih subjekata društva prvenstveno državnih tijela. U primjeru Hrvatske u tu borbu se uključuje Ministarstvo unutarnjih poslova, pravosuđa, zdravlja, gospodarstva, financija i Carinska uprava. Provedba nacionalne politike suzbijanja uporabe droge zahtijeva koordinaciju svih tijela uključenih u borbu protiv ovisnosti, a ono što držim vrlo važnim je svakako uključenje lokalne jedinice, lokalne samouprave pa i vjerskih zajednica i građanskih inicijativa, te nevladinih organizacija. Na temelju izvješća, ali i saznanja sa terena na području Republike Hrvatske sustav borbe protiv zlouporabe droga organiziran je na zavidnoj razini i u mnogim segmentima bolje nego u ostatku Europe. Razvijen je i dostupan bolnički izvanbolnički način liječenja, dostupne su i terapijske zajednice različitih profila preventivne aktivnosti u školskom sustavu su dobro osmišljene. Imamo dosta primjera u Hrvatskoj, ali sad nema očito vremena da ih se sve spomene i nadopunjuju ih nevladine organizacije. Proces resocijalizacije rehabilitiranih ovisnika je uređen projektom vladinog Ureda za suzbijanje zlouporabe droga i nadležnih ministarstava. Ja moram spomenuti jedan dobar primjer sa županije iz koje dolazim. Dakle, na području Osječko-baranjske županije organizirano se pristupa suzbijanju zlouporabe droge, te se sustavno smanjuje ponuda, ali i potražnja ilegalnih supstanci. Ja moram reći na neki način da ga tako nazovem iako on to nije represivni aparat, a radi se o službenim djelatnicima MUP-a vrlo brzo obavljaju poslove otkrivanja i suzbijanja kriminaliteta vezanog uz zlouporabe droge. Tako je na području županije znatno reduciran, gotovo iskorijenjena je ponuda heroina i kokaina, a znatno je smanjena i ponuda marihuane, ekstazija i drugih droga. I da skratim, vidim da je pažnja opala. Ono što vidim kao problem je inertnost sustava kod pojavnosti novih vrsta ovisnosti iako problem ovisnosti o kockanju i klađenju progresivno raste još od poratnog doba. Mi još uvijek nemamo adekvatno i kvalitetno pokriveno područje. Već sada se susrećemo i sa problemom ovisnosti o internetu, društvenim mrežama, kojekakvim igricama a na to nismo spremni niti imamo stručnih kapaciteta. Pohvaljujem rad i nastojanja svih sudionika u provođenju Nacionalne strategije i naravno da ću podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepa. S time bih ja zaključio raspravu o ovoj točci. Predlagač nema isto tako ništa. Prema tome, glasovat ćemo evo malo kasnije. Sada ćemo imati dakle na glasovanju Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu. Podnositelj izvješća je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća se Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2014. godinu.". Molim vas glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa velikom većinom od 121 glas za, 1 suzdržan donesen Zaključak kako ga je predložio Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku.