Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je razmotrilo na 46. sjednici održanoj 19. studenog 2014. godine zahtjev Državnog odvjetništva, Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta od 13. studenog je upućen predsjedniku Hrvatskoga sabora za davanje odobrenja za vođenje kaznenog postupka protiv Maria Moharića zastupnika u Hrvatskom saboru zbog osnovane sumnje da je počinio kaznena djela zlouporabe položaja i ovlasti iz članka 337. stavak 1. i 3. Kaznenog zakona, zlouporabe položaja i ovlasti iz članka 337. stavak 1. Kaznenog zakona, poticanje na kazneno djelo zlouporabe položaja i ovlasti iz članka 337. stavak 1. i 3. u vezi članka 37. Kaznenog zakona, kazneno djelo krivotvorenja službene isprave iz članka 312. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona i poticanje na kazneno djelo krivotvorenja službene isprave iz članka 312. stavak 1. i 2. a u vezi članka 37. Kaznenog zakona. Mario Moharić je zastupnik 7. saziva Hrvatskoga sabora, na temelju članka 76. Ustava i članka 23 Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata i protiv istog se bez odluke Hrvatskoga sabora ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je na temelju članka 116. Poslovnika Hrvatskoga sabora jednoglasno predložilo Hrvatskom saboru da donese odluku da se daje odobrenje za pokretanje i vođenje kaznenog postupka protiv zastupnika Maria Moharića po zahtjevu Državnog odvjetništva i USKOK-a od 12. studenog 2014. upućen putem Državnog odvjetništva Republike Hrvatske za davanje odobrenja za vođenje kaznenog postupka. Mandatno-imunitetno povjerenstvo dalo je odobrenje za vođenje kaznenog postupka protiv Maria Moharića po zahtjevu Državnog odvjetništva kao samostalnog i neovisnog pravosudnog tijela koje je ovlašteno i dužno postupati protiv počinitelja kaznenih djela i drugih kažnjivih djela kako bi moglo nesmetano obavljati svoju dužnost koju mu je temeljem Ustava dana u nadležnost.
Hvala lijepa poštovana predsjednice. Otvaram raspravu o prijedlogu povjerenstva. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke Manadatno-imunitetnog povjerenstva. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 116 glasova za donesena predložena Odluka. Time smo završili glasovanje o svim stvarima koje su bile na dnevnom redu. Prelazimo na raspravu po utvrđenom prijedlogu dnevnog reda. Sada je na redu: - Konačni prijedlog Zakona o regionalnom razvoju Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 742; Predlagateljica ovog zakona je Vlada Republike Hrvatske. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Možemo li nastaviti poštovane kolegice i kolege? Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove Europske unije. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani potpredsjednik Vlade Branko Grčić. Izvolite poštovani potpredsjedniče Vlade.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zastupnice i zastupnici. Pred vama je Prijedlog Zakona o regionalnom razvoju RH-a pa evo kad se raščisti ova gužva nastaviti ćemo. … [[Upadica se ne čuje.]] A šta ću govoriti kada oni gore zuje. Nećemo se nadvikivati, nećemo se nadvikivati.
Poštovani ministre slažem se s vama, ako ima nekih problema dignite ruku, pločicu ili nešto. Imamo vremena, radit ćemo.
Evo zahvaljujem. Dakle pred vama je Prijedlog zakona o regionalnom razvoju, jednog važnog zakona nakon godinu dana rasprave, javne rasprave doslovno godinu dana i djelomične primjene nekih odredbi ovog zakona, sada možemo pristupiti i raspravi o konačnom prijedlogu tog zakona kakav bi trebao ići u provedbu. Ono što ovaj zakon donosi, donosi novine koje su nam nužne u nekoliko ključnih segmenata. To je prije svega prilagodba novim uvjetima članstva Hrvatske u Europskoj uniji i mogućnosti da se na lakši, brži i efikasniji način apsorbiraju novci iz Europske unije. U tom segmentu posebno bih istaknuo jednu novinu, novost, a to je da se u strukturi područja koja jesu predmet ovog zakona definiraju i tzv. urbana područja. Zašto, zato što će po novim odredbama regulative Europske unije za provedbu kohezijske politike urbana područja, a to znači urbane aglomeracije i manja i veća urbana područja, imati prilike direktno koristiti sredstva Europske unije u iznosu od 5% ukupne alokacije Europskog fonda za regionalni razvoj. To je jedna nova stvar za koju se trebamo pripremiti i u tom smislu smo predložili formiranje specifičnih urbanih područja i to je jedna od svakako novih odredbi unutar prijedloga zakona. Druga stvar krucijalna u ovom zakonu jeste puna, naglašavam puna primjena nove kategorizacije jedinica lokalne samouprave prema indeksu razvijenosti. Taj indeks razvijenosti se dugo krčkao i kuhao, godinama ja bih rekao. Prošla Vlada, HDZ-ova Vlada je usvojila tu kategorizaciju prema indeksu razvijenosti, međutim ona je jako parcijalno i sporadično primjenjivana u nekim drugim okvirima djelovanja Vlade, a sada dolazi na primjenu njena osnovna namjena za koju očigledno dosad nije bilo dovoljno hrabrosti da se to implementira, a to je potpuno novi sustav kategorizacije u primjeni ključnih mjera regionalne politike u poticanju najmanje razvijenih područja Hrvatske. To je ključna poruka. Zašto je ovo važno? Pa zato što postojeći sustav jednostavno je postao neodrživ. Sve analize i stručne, dakle i stručnih institucija, instituta naših pa i Vlade pokazale su i naravno resornog ministarstva su pokazale da su godine učinile svoje, a to znači da u tih zadnjih ja bih rekao 10-ak godina primjene, 11 godina primjene zakona o recimo brdsko-planinskim područjima ili još dulje primjene Zakona o PPDS-u, da su se neke stvari promijenile. Osim toga, mi smo 19 godina iza ratnih zbivanja na našim prostorima i završetka Domovinskog rata što je isto uvjetovalo u jednom dijelu da se ova područja od PPDS direktno vezuju uz posljedice rata, tako da i tu je obnova pri kraju ja bih rekao, iako nije potpuno završila ali je pri kraju. Dakle puno je momenata koji su se u međuvremenu dogodili u ovim godinama i sada je bio trenutak za jednu novu raspodjelu karata u smislu da se zaista vidi tko u ovom trenutku jeste najmanje razvijen u Hrvatskoj, da li prima potporu države ili ne prima, a trebao bi je primati. Isto tako s druge strane, da li trenutno netko prima potporu, a bitno je odskočio na ljestvici razvijenosti i sad smo u situaciji da negdje oko 100 jedinica lokalne samouprave imaju indeks razvijenosti ispod 75% hrvatskoga prosjeka, a nisu u sustavu niti su bili zadnjih 24 godine Hrvatske države i to nije dobro. Dakle najmanje razvijene 24 godine nisu dobile ni kunu poticaja kroz mjere za razvoj potpomognutim područjem. S druge strane, imate sada 65 jedinica lokalne samouprave koje prelaze prag od 75% prosjeka razvijenosti Hrvatske prema indeksu razvijenosti. Znači ovim promjenama već se dogodila ta izmjena statusa, 100 jedinica bi ušlo u sustav, 65 bi izašlo. Međutim, želim posebno naglasiti, taj proces ne bi se dogodio odmah i trenutno kako se to često zlonamjerno ovih dana tumačilo u javnosti u raspravi o ovom zakonu, već smo predvidjeli ozbiljne kompenzacijske mjere i ozbiljne nadoknade tih manjih potpora temeljem poreznih i drugih olakšica za te jedinice. Kako, tako da bi one tri godine izlazile iz sustava i ta pomoć bi se iz godine u godinu pomalo smanjivala, a već u idućoj godini ona bi iznosila između 40 i 65% svih potpora koje su do sada imali. Dakle ne događa se ništa naglo i preko noći nego postoji tzv. … out ili model izlaska iz sustava kakvog poznaje i Europska unija kad je riječ o NUTS2 tzv. regijama. E sad idemo korak dalje, znači mislim da je to dosta jasno, znači recimo jučer smo pričali evo na odboru, općini odnosno gradu Lepoglavu i njihovom statusu, dakle oni izlaze iz sustava po ovome, pa smo utvrdili da su oni do sad primali negdje oko 6,2 milijuna kuna potpore godišnje u proračun temeljem ustupanja poreza na dobit, temeljem većeg udjela u porezu na dohodak, a da će kroz ovu kompenzaciju u idućoj godini dobiti i 4,2 milijuna kuna što nije mali novac kao kompenzacija za ovih 6. Dakle, nije to velika razlika po našoj procjeni i mislim da to može biti dobro za jedan taj lagani prelazak u novi status. No, šta je sad potrebno tu posebno istaknuti? Po meni izuzetno važna stvar i javno sam već govorio da zaista se ovdje pokazuje da kada je Vlada odlučila ući u ovaj projekt u ovu ozbiljnu reformu da se sigurno nije vodila nikakvim političkim usko stranačkim ili drugim stvarima. Dokaz tome je činjenica da se od 100 jedinica koje ulaze u sustav 95 nalazi na sjeveru Hrvatske od Međimurja do Vukovara, a najveći broj u Slavoniji. Ja se usuđujem reći i to naravno kolegama iz Slavonije poručujem s obzirom da smo imali jako važne rasprave ovdje kad smo govorili o NUC2 regijama i njihovom formiranju i kad smo obećali da ćemo jako voditi računa i o Slavoniji u drugim segmentima provedbe razvojne politike, pa onda i regionalne razvojne politike, da će doći vrijeme kad će se istaknuti taj problem manje razvijenosti Slavonije. Evo sad je došao trenutak. 95 jedinica je sa sjevera Hrvatske, a od 127 slavonskih jedinica lokalne samouprave čini mi se negdje oko 117. će u buduće biti u sustavu državne potpore, 117. Naravno da se Slavonija ne može pohvaliti s time što je manje razvijena. Ne, ovo je samo moment gdje konstatiramo stanje i naglašavamo da ovim potezom zapravo činimo za Slavoniju jednu veliku stvar, a to je da će u buduće jedan značajan broj jedinica lokalne samouprave koje nisu primale niti jednu kunu godinama sada dobiti jednu novu priliku, jednu novu šansu. Ovih pet jedinica je od Karlovca, Siska, pa do Jadrana, samo 5 jedinica koje ulaze u sustav su u ovom razvijenijem dijelu recimo to Hrvatske što je bilo i za očekivati. Obrnuto je kad gledamo jedinice koje izlaze iz sustava. Najmanji broj onih koji izlaze iz sustava je sjever Hrvatske, a najveći broj je zapad Hrvatske i jug Hrvatske, dakle primorske jedinice lokalne samouprave. I to je ono, to je ona karta razvijenosti Hrvatske koju mi već dobro znamo otprilike, a ovdje je ona detaljizirana. E sad još jedna stvar. Ja želim vrlo jasno poručiti. Kad smo predlagali ovako ozbiljnu reformu nismo gledali jedinicu po jedinicu, niti to možemo činiti. Mi gradimo sustav i ja molim potporu gradnji sustava, a ne analizi položaja ne znam sad ću na pamet reći Lepoglave, Našica, Delnica, Fužina ili recimo Matulja i sličnih jedinica lokalne samouprave. Ako krenemo tim putem onda sustav nikad nećemo izgraditi. Na žalost to je tako. Ali ovo je put ka većoj pravednosti sustava u smislu da u sustav ulaze jedinice koje su zaista, zaista izuzetno nerazvijene. Prvih 10 Štefanje, Štitar, Drenje, Nova Rača, Nova Bukovica, Kloštar Podravski, Staro Petrovo Selo, Špišić Bukovica, Rovišće, Dežanovac itd. itd. Dakle, evo samo ovi koje sam nabrojio niti jedan nije iznad 50% hrvatskog prosjeka. Da li zaslužuju biti u sustavu? Ja mislim da ću dobit potporu svih vas koji ovdje sjedite, ja se nadam. Da, jer inače ćete glasati protiv tih jedinica lokalne samouprave i protiv građana koji tamo žive. Da, to je poruka. Nije to ucjena, to je odnos nas prema jedinicama lokalne samouprave i građanima na najmanje razvijenim područjima. Ja apeliram na svijest da budemo solidarni prema njima, da zaštitimo njihove potrebe, jednostavno njihov put, onaj put kojim su prošle mnoge druge jedinice lokalne samouprave u Hrvatskoj. Još nešto. U ovom sustavu mjera treba isto tako znati, naći će se novih 388 000 građana. Znači u ovih 100 jedinica lokalne samouprave živi 388 000 građana. Koristi od novog položaja nemaju samo jedinice lokalne samouprave, nego imaju i direktno građani. Vi dobro znate kakav je bio status PPDS-a, područja od posebne državne skrbi, da su građani tamo imali i dodatne porezne olakšice, uvećane osobne odbitke u okviru izračuna svojih neto plaća zbog čega su imali veće plaće nego u ostatku Hrvatske. Taj model se i dalje zadržava, dapače povećavaju se osobni odbici. Povećavaju se sa 2700 kuna na 3000 kuna i sa 3000 kuna na 3300 za prvu kategoriju potpomognutih područja. Prema tome, ovih 380 000 građana, odnosno oni koji su zaposleni imat će i veće plaće temeljem uvećanog osobnog odbitka. Nemojmo to zaboraviti, dakle vrlo kompleksan cijeli sustav mjera. Još nešto jako važno. S obzirom na vrlo živu raspravu o statusu brdsko-planinskih područja u ovim izmjenama želim vrlo jasno reći Zakon o brdsko-planinskim područjima se ne ukida, ne ukida. Dakle, uz Zakon o potpomognutim područjima koji će biti ključni zakon, odnosno pardon ključni dio Zakona o regionalnom razvoju imat ćemo i specifična razvojna područja zbog njihovih demografskih, prirodnih, geografskih i drugih karakteristika u koja će i dalje biti uključeni otoci. Što znači zadržavamo Zakon o otocima. I drugo, značajno specifično područje jeste brdsko-planinsko područje. S obzirom da će u idućoj godini biti ozbiljna kompenzacija u pitanju i za te jedinice sa brdsko-planinskih koje izlaze iz sustava mi smo vrlo jasnu poruku uputili da već do ljeta iduće godine ćemo imati i novi sustav mjera za brdsko-planinska područja. Te mjere će biti na tragu Zakona o otocima. To znači idemo putem ustupanja dodatnog udjela u porezu na dohodak, a prvenstveno za provedbu kapitalnih projekata, znači za financiranje kapitalnih ulaganja. Uz to će biti naravno još neki specifičnih mjera, ali o tom potom, to je nešto o čemu će se tek voditi javna rasprava. Ono što isto tako želim reći s obzirom da su se i s ove govornice čula nekakva razmišljanja s kojima naravno se ne slažem, a to je pitanje uopće podupiranja razvoja tzv. potpomognutih područja. Ja moram reći da je i u samoj Vladi u vremenu štednje prije 10-ak mjeseci bilo ideja da se u korištenje u državnom proračunu potpuno izbrišu mjere za potpomognuta područja. Da, da i takvih ideja je bilo. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim lijepo. Dakle, moja borba za zadržavanje potpomognutih područja i za sve ovo što imamo danas, a to je da ne samo da nisu ukinuta ta područja nego su i povećana s brojem pa i sa sredstvima koja se spuštaju u najmanje razvijenim jedinicama je ovaj današnji zakon i sve ono što ide uz njega. Dakle, želim posebno naglasiti ukupan broj jedinica lokalne samouprave koji će na bilo koji način primati određenu potporu države s ovim zakonom nikad nije bio veći, a to znači 329 jedinica lokalne samouprave. Od toga 264 u statusu potpomognutih područja i 65 jedinica u prijelaznom razdoblju sa vrlo konkretnim financijskim kompenzacijama. No, radi vrlo jasnog prikaza odgovornosti ove Vlade u smislu zadržavanja stabilnosti proračuna javnih financija i ja bih rekao izbjegavanja rasta ukupnih troškova moram reći da je u financijskom smislu bez obzira na uvećani broj jedinica koje će država podupirati, da je ukupna masa novca kojom će se to činiti negdje oko milijardu i 200 milijuna kuna kroz ove tri ključne mjere ostala otprilike ista. Vi ćete se sigurno pitati kako je to moguće? Moguće je pravednijom raspodjelom. S obzirom da ovih 100 jedinica ima manju ekonomsku snagu ukupan iznos potpora za njih je nešto manji nego što je bio za ovih 65. I ta razlika potpore od nekih 200 milijuna kuna koristi se za kompenzaciju onima koji izlaze iz sustava u iduće tri godine. Prema tome, ukupna masa novca koja se koristi za potporu jedinicama lokalne samouprave kažem ostat će tu negdje i iznosit će oko milijardu i 200 milijuna kroz ove tri mjere. Zašto cijelo vrijeme naglašavam tri mjere? Zato što to nije sve što spuštamo jedinicama lokalne samouprave. Najavljujem amandman Vlade, odnosno Kluba zastupnika SDP-a vjerojatno koji će regulirati i dodatnu potporu jedinicama za likvidnost, dakle tekuću donaciju Vlade ali doista najmanje razvijenim jedinicama koje neće mnogo profitirati niti iz dodatnih mjera o kojima sam već govorio. To je otprilike 70 jedinica lokalne samouprave koje će u ovoj raspodjeli raspolagati negdje sa dodatnih 40 milijuna kuna. I to će se vidjeti vrlo brzo kao amandman na predloženi proračun. Evo, to je dakle jedan sveobuhvatni model, a ova priča cijela je nešto što je dio paketa reformi u odnosu na lokalnu samoupravu. Prvi dio te priče je svakako zakon koji ste upravo usvojili, Zakon o porezu na dohodak koji će dovesti do povećanja plaća za cca milijun naših zaposlenih građana. Drugi veliki dio toga paketa je Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave i regionalne koji će također nadam se danas biti na dnevnom redu. I treći veliki dio tog paketa je ovaj zakon, Zakon o regionalnom razvoju koji donosi isto tako bitne promjene i novine u pozicioniranju najmanje razvijenih jedinica lokalne samouprave u narednom razdoblju. Ono što u ovom kontekstu treba još posebno istaknuti, a želim se referirati naravno na već postojeće reakcije u javnosti na ovaj zakon, vidite oni koji će s ovim, s ovom novom redistribucijom potpora nešto izgubiti moraju isto tako računati s time da im se paralelno otvaraju ogromni potencijali da to iznimno lako nadoknade. Pri tom naravno mislim na već u uvodu spomenute EU fondove i ogroman novac koji se tamo krije ili stoji za potrebe jedinica lokalne samouprave. U tom kontekstu moj poziv i apel svima na vrijeme se pripremite za to ako već niste počeli, onda počnite odmah. Ono što Vlada čini u tom smislu su dvije stvari, jedna je osnivanje novog velikog fonda za sufinanciranje EU projekata na razini 160 od 170 milijuna kuna godišnje. Dakle, naglašavam još jednom riječ je o novcu za financiranje ili sufinanciranje vlastitog udjela u EU projektima. Znači ono što je posebno važno za jedinice koje nemaju novce za sufinancirati takve kapitalne velike razvojne projekte. Drugo, u našem proračunu, proračunu Ministarstva regionalnog razvoja će i dalje postojati poseban fond za jedinice sa potpomognutih područja, dakle dodatni novac ovisno naravno o proračunskim mogućnostima. Ove godine je to 30 milijuna kuna što nije samo novac za sufinanciranje projekata, nego i za financiranje pripreme projekata. Izuzetno važna stvar koja sada kada sve to sklopite u jednu priču kaže da jedinica lokalne samouprave sa potpomognutog područja može bez angažmana iti jedne svoje kune pripremit projekt, kompletnu projektnu dokumentaciju, aplikaciju, dobiti novac iz velikog fonda za sufinanciranje nacionalne komponente dakle vlastite komponente i plus EU novac, praktički realizirati projekt bez iti jedne kune iz proračuna jedinice lokalne samouprave. To je poruka ljudi, to je poruka. Znači novo vrijeme donosi novi novac, veliki novac kojega samo treba uzeti, a zato treba znanja, zato treba kapaciteta. Dakle, samo kao jedan primjer, prije dva dana, tri, pet smo bili u Gradu Klanjcu gdje je započeo sa realizacijom projekt vrijedan 21 milijuna kuna, 21 milijun kuna je 2,5 izvorna proračuna Grada Klanjca. Znači sa jednim projektom je pokriveno 2,5 proračuna, godišnja proračuna jednoga grada. To govori jasno o kakvim mogućnostima se radi. Prije dva tjedana smo bili u Vukovaru, potpisali smo ugovor za Grad Vukovar, projekt vodoopskrbe i odvodnje vrijedan 360 milijuna kuna, 360 milijuna kuna je 3 godišnja proračuna Grada Vukovara iz EU izvora. Još jedan primjer kako je moguće nadoknaditi, ne samo nadoknaditi, nego i daleko, daleko nadmašiti u novim uvjetima bili kakve gubitke tzv. kuna koji će se dogoditi ovakvom ili onakvom promjenom u samom sustavu. A ja baš očekujem od koja od ovih razvijenijih koji izlaze iz sustava da oni imaju kapacitete za to jer su jači, jer su bolji i nadam se da će biti brži i uspješniji, i svaku kunu koju sad gube kroz nekakav porez, najlakše je kad porez kapa, kuna po kuna porezni prihod od građana, od poduzeća itd. se slijeva, to je najlakše sjediš i čekaš. Nema više toga, ne dopuštate nama u državi, u Vladi da sjedimo i čekamo, ali oprostite došlo je vrijeme i da se svi drugi angažiraju oko toga. Jer 7 milijardi kuna koje smo planirali u 2015. nisu projekti Vlade, da se razumijemo, ne, pa to nisu projekti Vlade to su projekti upravo jedinica lokalne samouprave, to su projekti poduzeća kroz Ministarstvo poduzetništva i samo djelo infrastrukturni projekti iza kojih stoji Vlada, smo dijelom. Prema tome, poziv svima, ne samo jedinicama lokalne samouprave, i NGO, dakle nevladinim organizacijama, i poduzećima, i ustanovama, i komunalnim poduzećima iz ovih gradova itd. itd. svi se moraju angažirati na zajedničkom poslu. Poruka je vrlo jasna, da ja osobno sam isturen i preuzimam svu odgovornost za apsorpciju EU fondova, ali se isto tako mora znati apsorpcija EU fondova ne ovisi samo o Vladi Republike Hrvatske. To svi moraju znat. Odgovorni su svi ovi koje sam nabrojio. Pripremit projekte, uložit nekoliko kuna da biste dobili jako puno, jako puno. Zamislite firmu, jučer sam to govorio na jednom skupu, koja će dobiti u startu 45% nepovratnih sredstava kroz EU fondove za svoju investiciju. Kad vam netko pokloni 45% investicije pa nema toga konkurenta koji će biti konkurentniji od vas. Gdje ćete to izgubiti? Gdje ćete tih 45% izgubiti osim na neznanju, neorganiziranosti i nekoj vrsti javašluka? Jer tu je problem. Dakle, mogućnosti su ogromne i tu moramo zajedno odraditi zaista veliki posao, a mi u Vladi smo, kažem, evo i ovim promjenama, barem što se tiče jedinica lokalne i regionalne samouprave pripremili ogroman teren. Sve novce, kroz ove fondove, kažem, bez kune danas se može pokrenuti i realizirati projekt u jedinici lokalne samouprave. Pardon, ne danas, ali od 01.01. iduće godine. I naravno želim da se svakako kad se priča o ovim gubitcima, opet naglašavam, da se nikako ne zaboravi nove mogućnosti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani potpredsjedniče Vlade. Prije prelaska na 20 replika, želim obavijestiti da je predsjednik Odbora za turizam zakazao sjednicu u dvorani Ivana Mažuranića danas u 12 sati. A sada idemo na replike. Poštovani potpredsjednik Doma, Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre Grčić, potpredsjedniče Vlade, moram priznati da dugo nisam čuo ovakvu količinu demagogije i neutemeljenog optimizma. Dakle, mi pričamo sada prvo o prvom zakonu, o paketu, vi ste o svim, ali ajmo pričati o prvom zakonu. Dakle, postoji postojeći zakon koji se uopće ne provodi. Vi ste u prvoj godini mandata najavili da ćete napraviti bitne promjene s njime, ništa se nije dogodilo 3 godine. Dakle, izgubljene su 3 godine. E sada, onda govorimo o ovom zakonu, o ovom prijedlogu zakona. Prvo, krasno ste svašta pričali o tome kako je Vlada predvidjela ozbiljne kompenzacijske mjere, spominjali ste …, sve divno, krasno, međutim to ništa ne piše u ovom zakonu. U ovom zakonu piše, a ja čitam sam zakon da prvo, za provođenje ovog zakona neće trebati nikakva dodatna sredstva. To piše. U obrazloženju nema nikakve procjene što taj zakon znači, nema niti jednog jedinog financijskog pokazatelja što odredbe pojedine ovog zakona znače za jedinice lokalne samouprave. U tekstu proračuna kojeg ćemo prekosutra raspravljati ovo sve što ste sada pričali se uopće ne vidi, to ne postoji, to su kule u zraku, to su obećanja lažna koja nemaju nikakve podloge u tekstovima, niti ovog zakona, a niti proračuna o kojem ćemo, ponavljam, razgovarati prekosutra. Prema tome, ja uistinu ne znam što bih mislio o cijeloj priči. Govorili ste o Slavoniji, o sjeveru, itd., u ovom času i o …, u ovom času poduzetnik u Vukovaru je u potpunoj jednakoj poziciji kao poduzetnik u Zagrebu. Pa je li to ono što želimo? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Vlade, Branko Grčić.
Mogu sa mjesta, je li tako? [[Upadica predsjednik: Da, da.]] Hvala. Dakle, hvala na ovoj raspravi jer ona samo dokazuje da niste pročitali zakon. Da, niste pročitali zakon. Pogledajte tu odredbu članka 38. koja govori o prijelaznom razdoblju. Ali, isto tako ne može se zapisati u krovnom zakonu ovakve detalje o kojima sam ja govorio. Pa jasno je da su ove stvari definirane i u drugim zakonima. I u Zakonu o financiranju jedinica lokalne koji sam spomenuo i Zakon o izvršenju državnog proračuna u nekim segmentima. I još nešto, da li se vi sjećate da je godinu dana trajala rasprava, aktivna, i više od godinu dana, o ovom zakonu? Pa upravo radi ozbiljnosti zakona nismo to gurali u hitnu proceduru, nego smo dali ljudima da razgovaraju o tome i da kritiziraju i mnoge kritike usvojili i to nisam uopće imao vremena vam reći. Pa sjećate se priče o planskim područjima kojih sada nema jer smo rekli, ok, ljudi, nećete planska područja, ok, neće ih biti. Vidite kako smo uvažavali vaše mišljenje. Prema tome i u nekim drugim segmentima isto tako. I još nešto, kategorizacija jedinica lokalne samouprave počela je s primjenom od 01.01. ove godine, a akti su doneseni u prethodnoj još godini, prema tome nismo baš sjedili kako vi kažete, nego smo aktivno radili i sve lagano dovodili do ove sada finalne faze, pune aplikacije ovog zakona. Malo se sjetite, prisjetite da ste ovdje već raspravljali o primjeni indeksa razvijenosti, nove kategorizacije na aplikaciju mjera za potpomognuta područja. Hvala.
Hvala i vama poštovani potpredsjedniče. Nova replika, poštovanog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade, vaš kolega ministar Lalovac je Prijedlogom zakona o izmjenama Zakona o porezu na dohodak lokalnoj samoupravi potezom pera maknuo milijardu i 800 milijuna od čega, ako … će oko 450 milijuna se opet sliti u državni proračun, to je ono kad ste govorili o tome da samo čeka se da dođu novci, sigurni novci u proračun. A lokalna samouprava nažalost malo, malo pa ostaje bez normalnog, sigurnog prihoda i na neki način postaje sve ovisnija u centralnoj državi. I vi danas ovdje kad ste govorili o izmjenama ovog zakona, odnosno o ovom zakonu, ste rekli da će ustvari Vlada biti dobra pa će lokalna samouprava po mnogo osnova dobivati ono što do sada nije dobivala. Mislim da nismo baš postavili dobro stvari na, onako na stol i da ta indeksacija o kojoj se govori je možda polazna osnova od koje bi trebalo krenuti, nešto tu ne štima, možda bi tu trebalo malo porihtati stvari i riješiti pitanje da stvarno ne ispadne da su Delnice, Čabar i još neki krajevi razvijeni krajevi RH jer Gorski Kotar u krajnjem slučaju najviše i vrišti na to, očito ljudi imaju pravo. Ali moram vas upozoriti da kršite opet članak 4.stavak 6. Europske povelje o lokalnoj samoupravi jer i Udruga gradova, vjerojatno i Udruga općina i Udruga županija se buni protiv ovog zakona i to nije uredu, a posebno nije uredu sa onim manjim urbanim područjima gdje ste rekli da će manja urbana područja moći direktno koristiti sredstva Europskih fondova, a mnogi gradovi sada ispadaju iz tog programa.
Odgovor na repliku poštovani potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Evo samo bih htio još jednom vrlo jasno ponoviti, međutim zakon je usvojen pa je sada već i jasno da je to poruka vrlo jasna. Vlada je donijela nakon tjedana razmišljanja rasprave pa i dijelom javne, ne možda službeno, ali neslužbene javne rasprave odluku da u nekom trenutku kroz porezne olakšice i promjene u oporezivanju dohotka omogući rast plaća za više od milijun građana Hrvatske. nekome manje, nekome više ali objektivno rast plaća. To košta, a to je svima nama jasno da to košta i da to netko mora platiti. Vlada je procijenila da je Vlada u tri godine bitno smanjila i srezala određene troškove u državi, a nažalost na ovoj drugoj strani na strani jedinice lokalne samouprave to i nije baš bio slučaj. Ali isto tako nije Vlada rekla svih milijardu i 800 će ići na teret lokalnih jedinica nego je rekla podijelit ćemo taj teret, ali morate i vi na lokalnoj razini nešto učiniti s vaše strane da i vi malo racionalizirate potrošnju. Pa nije prihvatljivo da u istom periodu da Vlada i prethodna pa i ova se muči kako uopće održati svoj proračun stabilno, kako isplaćivati mirovine, plaće itd. socijalna davanja da istovremeno u lokalnoj samoupravi naraste broj zaposlenih za nekih 15% u tom istom razdoblju, a da plaće narastu čak 30% u masi govorim, dakle ne govorim o pojedinačnoj jedinici govorim o masi. Znači to po meni neodogovno ponašanje. U krizi se svi moramo stisnuti i reći evo učinili smo to, to i to.
Hvala lijepa. Treća replika poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Uvaženi potpredsjedniče Vlade. Čitamo Plan 21 sustav građen odozdo prema gore, a ne obrnuto, rješavanje problem u lokalnoj zajednici treba prepustiti lokalnoj samoupravi, naš cilj je povećati ovlasti lokalne i regionalne samouprave ali i njihove prihode itd. Ovdje ste se pozvali rekli ste o potrebi donošenja ovog zakona po hitnom postupku u prvom i drugom čitanju danas u Hrvatskome saboru, to bi bilo uredu kada bi bilo usklađenje sa uredbom br. 1301/2013.da ovim zakonom ne narušavate kompletno do sada postignuti standard u posljednjih 20 godina na području regionalnih i lokalnih jedinica lokalne samouprave. Ugovor o funkcioniranju EU u članku 176.piše da "posebnu pozornost poklanja regijama koje su izložene ozbiljnim, trajnim, prirodnim, demografskim poteškoćama kao što su regije s niskom gustoćom naseljenosti, otočne, pogranične i planinske regije". A onda ste ovdje nama obrazlagali konačno donošenje nekakvog indeksa. Da li je s tom vašom indekasacijom uvažene sve ove osobitosti kada govorim o Gorskom Kotaru, o rubnim područjima, o demografskoj situaciji na način da se svim ovim zakonima i vašom indksacijom jedinice lokalne samouprave sa po 700, tisuću stanovnika svrstavaju u rang velikih gradova po indeksu razvijenosti. Primjer Lokve u Gorskom Kotaru i Crikvenice koji imaju isti indeks razvijenosti 120. Ovdje govorim o pravednosti ovog sustava na način da ste jedinice lokalne samouprave oduzeli sredstva za normalno funkcioniranje, da u decentralizaciji koju ste dali sa svim ovim zakonima nametnuli ste im ovlasti u odnosu na javne vatrogasne postrojbe, u odnosu na predškolski odgoj, u donosu na sve ono što moraju raditi, a uzeli ste im sredstva. I ovom indeksacijom bez zakona koji će definitivno staviti njihove prihode … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Prošlo je vrijeme zastupniče. Odgovor na repliku poštovani potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Dakle, moram to reći i ponoviti, pa već sam malo prije rekao s govornice, indeksaciju je donijela prethodna vlada ljudi. Dajte pa nemojte meni govoriti da sam ja sada izmislio indeks razvijenosti, a vi ste ga usvojili. A mi smo rekli to je najbolje što u ovom trenutku imamo. Jer pazite znate kako ja gledam na to, kao jedan sustav ali kula od karata gdje ako jednu onu kartu ispod izvučete iz tog sustava indeksa razvijenosti vi rušite cijeli sustav. A imate li nešto bolje? Ako možete ponuditi nešto bolje ponudite pa ćemo i to u narednih par godina unaprijediti i poboljšati, nemam ja ništa protiv. Ali nema drugog načina, znate i nije ovo uzimanje novaca. Ovo je redistribucija novaca dajte da i to razjasnimo. Pa vidite šta se događa, ove jedinice njih 100 gdje su uglavnom načelnici npr. Iz HDZ-a vjerojatno, ovih 100 onako u tišini čeka da krene sustav i da počnu konačno dobivati nekakve potpore kroz ove mjere i mudro sa strane stoje. Naravno bune se oni koji nešto će malo izgubiti i to je normalno jedna situacija. Znači uvijek su glasniji oni koji gube nešto nego oni što dobivaju. I sada se mi tu ne možemo nikako dogovoriti. Ali ja ne želim govoriti o pojedinačnim jedinicama, ja želim govoriti o sustavu neopterećen bilo kakvim političkim, lokalnim argumentima, razumijete. Dakle ne želim ulaziti u pojedinačnu jedinicu, ako uđem u jednu od njih i kažem kako njihov položaj promijeniti onda moram birati indekse razvijenosti itd., itd. i rušiti cijeli sustav. A to ne ide, vi to dobro znate.
Poštovani zastupnik. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa, potpredsjedniče Vlade hvala vam lijepa. Četvrta replika poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, ja sam pročitao Zakon o fiskalnoj odgovornosti, ne pročitao nego ga i pisao. I vi u točki 3. ne poštujete Zakon o fiskalnoj odgovornosti jer ovo što ste vi napravili obrazloženje … [[Govornik se ne razumije.]] izvora potrebnih sredstava za provođenje u zakonu naprosto ne stoji. Da bi se uopće moglo raspravljati o ovom zakonu vi ste morali naznačiti koliko koje odredbe zakona koštaju i iz kojih će se sredstava namiriti. Zašto vam to govorim? Pročitao sam i proračun i prijedlog za 2015. od stavke do stavke i sve ovo što ste vi rekli nažalost nemate unutra. Najinteresantnija je pozicija na Ministarstvu financija pomoć jedinicama lokalne samouprave, u 2014. 349 milijuna, u 2015. … … [[Upadica se ne čuje.]] Samo malo, polako, nemojte trčati pred rudo jer budete noge polomili. Do sada se povrat poreza na dohodak nije evidentirao u proračunu nego se vraća, samo malo, molim vas, nego se vraćao sa birnog prolaznog računa, on je iznosio 400 milijuna. A vi ste sada povrat stavili u proračun. Znači ono prije što je koštalo 400 + 349 je 749 milijuna, vi ste to sada stavili u proračun 540 milijuna, dakle 200 milijuna manje, to je samo jedna pozicija. Da ne govorim Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave. Vi ste za financiranje školstva, srednjeg školstva, socijale, staračkih domova, zdravlja, vatrogastva uzeli gradovima i županijama 50 milijuna kuna jer onaj dio za decentralizirane funkcije je bio 12, sada je 6%. I vi da ste ovo sve napisali, sve ove brojke ovdje, onda bi mi vjerojatno svi na drugačiji način raspravili. Vidite kolegi Reineru ste rekli da nije pročitao, ja sam pročitao pa nisam mogao naći. Pa zato vas molim dajte poštujte ono što vas je ovaj Sabor obavezao Zakon o fiskalnoj odgovornosti, napišite … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Evo zahvaljujem na ovome, još jedna mogućnost da objasnimo stvari. Dakle ove godine nikada transparentniji proračun u ovom dijelu potpora lokalnim jedinicama jer konačno prikazuje ono što njima ide. Znači ono što je u proračunu prikazano su dvije ključne komponente. To je povrat poreza građanima, pardon jedinicama lokalne samouprave temeljem poreznih olakšica građanima što do sada nije bilo na taj način prikazano. I drugo su potpore koje se baziraju na kompenzacijama direktno za onih 65 jedinica. I sada kada prebrojite u proračunu broj jedinica doći ćete točno do 329 koliko sam rekao da će uživati potpore u 2015. godini. Prema tome tu nema nikakve nepoznanice. Plus toga još nam fali ovih 40 milijuna koje ćemo morati osigurati nekakvim amandmanom, nadam se ovih dana i to je onda direktna potpora ovim jedinicama. Što se tiče ovog momenta kojeg ste istakli da smo uskratili jedinice za 750 milijuna to jednostavno nije istina. Dakle, ako ste pratili Prijedlog zakona o financiranju koji će doći na dnevni red nešto kasnije onda ste vjerojatno primijetili da je to isključivo iz činjenice da ono što sada ide po stopi od 6% direktno za decentralizirane funkcije a prije je bilo 12% ide sada preko fonda poravnanja. Zašto? Vrlo ću vam biti otvoren zašto. Zato što su neke jedinice, neću ih imenovati dosada temeljem 12% dobivala je izravno u proračun više nego što im je trebalo. Kada je Ministarstvo financija tražilo povrat tog novca u državni proračun nisu ga dali nego su se išli suditi. I što je najgore dobili su na sudu e tako ubuduće neće biti više. Znači država će zaštiti sebe u tom dijelu ako ste me razumjeli a ja znam da jeste jako dobro. Tako je. Znači nema …/Govornik se isključio./… gubitka novca temeljem …
Hvala lijepa potpredsjedniče Vlade. Idemo na novu repliku. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi gospodine ministre u svom ste izlaganju rekli da onaj tko neće biti suglasan sa ovim vašim prijedlogom zakona da će u stvarnosti biti protiv stanovništva u Hrvatskoj. Pa ja bih vam htjela samo nešto reći, vidite, 2 godine čeka se da ovaj zakon izađe, dvije godine i već sada na početku i se govori o velikom promašaju ovog vašeg zakona. A zašto? Zato što ste ga između ostalog i dodatno administrativno zakomplicirali da bi se nešto moglo po tom zakonu raditi treba prvo 6 vijeća osigurati a znamo jako dobro kada nešto baš ne želiš onda osnuješ neka povjerenstva, vijeća i slično. Zatim, da se ne sluša glas naroda, gospodine ministre, govorite da je ovo u skladu sa Europskom komisijom, međutim jako dobro znate vi da Europska komisija izbjegava način, tzv. odozdo, odozgo prema gore, što vi u ovom zakonu navodite, znači ide odozgora prema dolje a osobito treba ići odozdo, slušati jedinice lokalne samouprave, regionalne, njihove zahtjeve čuti, njima uvažavati njihove potrebe. Iz svega ovog zakona proizlazi da će se neke županijske razvojne strategije koje zaista odražavaju stvarne razvojne potrebe županija biti aktualne tek 2016. godine. Pa zar mislite da ovo sve skupa ne govori o sporosti Vlade, nedostatku vizije, jednostavno o tome da se nakon 2 godine nekakvog zimskog sna, naglo je buđenje i hitni postupak. 10 dana imaju rok jedinice lokalne samouprave i regionalne da se očituju u ovom svemu. Mislite li da je to razumno?
Odgovor na repliku poštovani potpredsjednik Vlade Granko Grčić.
Ovaj zakon i ovaj model koji sam vam prezentirao je na bazi slušanja glasa naroda da tako kažemo i javnosti, ovih jedinica lokalne samouprave koje 20 godina nisu dobile niti kune potpore i koje se iz godine u godinu muče da zatvore nekako tu proračunsku godinu. Moja poruka je bila jasna, dakle očekujem ali doista očekujem potporu svih zastupnika u Saboru da podrže ovakvu novu situaciju jer je ona pravednija jer oni koji su zaista siromašni i jadni da tako kažem ulaze u sustav, a oni koji su nešto bogatiji i koji su se malo izdigli u ovih zadnjih 20 godina primanja neke potpore kroz različite mjere da će se pomaknuti iz sustava. No da se razumijemo, mi ovaj prag od 75% pa nije to prag razvijenosti. Prag prosječne razvijenosti je 100%, a s obzirom da još trebamo jako puno radit svi skupa na razvijenosti Hrvatske ni to 100% još uvijek nije dovoljno niti nam može biti nešto s čim se možemo miriti, ali smo uspostavili nekakav model i sustav koji bi htjeli poštivati. Prema tome, poruka je prije svega nama političarima u odnosu na građane ovih jedinica koje trebaju ući u sustav, a 20 godina nisu primali pomoć, da vodimo računa o njima, da podržimo ovaj zakon i ove promjene i da im omogućimo da u idućim godinama, barem idućih 7 godina oni uživaju potporu i da s tom potporom nešto učine za razvoj svojih jedinica. Ukupan financijski efekt je 180 milijuna kuna za ovih 100 jedinica. Podržite to, dajmo tim ljudima da 180 milijuna kuna godišnje ulože u razvoj.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar, replika.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, rekli ste da ste s ovim zakonom nakon godinu dana rasprave i pripreme došli pred Sabor. Ja sad nisam siguran koji ste zakon vi obrazlagali, ali ako ste obrazlagali prijedlog zakona kojega smo dobili i mi onda ću vam reći da i rekli ste da oni koji će glasat protiv njega će glasati protiv građana tih jedinica. Ja neću glasati za ovaj ćušpajz koji ste pripremili jer on ima velike opasnosti na probavne smetnje. Da ste ozbiljno mislili predložiti trajno i pravedno rješenje naravno da bi onda bio paket regionalni razvoj, financiranje lokalne samouprave. Vama je to možda smiješno, ali slušajte me do kraja. I zastupnicima i javnosti dali primjerice popis koje su to 264 općine i gradova 1. i 2. skupine potpomognutih područja u ocjeni stanja, koji je to 12 županija u 1. skupini potpomognutih područja. To ste sakrivali naprosto, tek temeljem traženja saborskih zastupnika smo dobili da bi napravili … jer u opisu stanja niste napisali rekapitulacija povećanja, smanjenja ili zadržavanja na postojećem nivou, nijedno pravo lokalne samouprave po odredbama ovog zakona. Da li 400 milijuna kuna pomoći s naslova povrata poreza na dohodak je sadržanih u onih 548 milijuna u stavci državnog proračuna za iduću godinu ili ne. Ako nije onda je to povećanje za 238 milijuna pomoći, ako je onda je smanjenje. Porez na dobit i pomoć u visini naplaćenog poreza na dobit. Koje općine u Hrvatskoj imaju sjedište pravnih subjekata koje ostvaruju dobit i koliko će ta pomoć iznositi? Ništa. Naknada za eksploataciju mineralnih sirovina, koliko je to na godišnjem nivou u Hrvatskoj za tih 264. Dakle jedan podatak niste bili u stanju napisati u opisu stanja.
Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Dakle kod usvajanja ovog prijedloga zakona na Vladi isti dan je objavljena kompletna lista svih jedinica lokalne samouprave uz te materijale. Ukoliko zahtijevate da odmah dostavimo ovu listu, dobit ćete je na stol za vrijeme trajanja ove rasprave tako da nikakvih problema oko toga nema, ali hoću još jednom reći javno je dostupna ta lista i objavljena i na stranicama Vlade i na stranicama Ministarstva regionalnog razvoja. I još nešto, dakle ja mogu razumjeti, dijelom mogu razumjeti da vi ovo zovete kako ste rekli ćušpajz. To je neka vrsta ćušpajza jer ovo nije autonomni zakon koji se može čitati bez ostalih zakona. Iza ovog zakona slijede još tri zakona, brdsko-planinska, PPDS i Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave. I kad sam govorio u uvodu sam govorio da je to jedan veliki paket i to sam posebno naglasio, a za razumijevanje cijelog sustava treba sve to pročitat i apsolvirat.
Hvala Bogu većina građana Hrvatske jede ćušpajz, to je dobro. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Nenad Pleše.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre. Ne mogu se ne osvrnut na vaš ultimatum kad kažete da tko ne glasa za ovaj zakon da je protiv ljudi u jedinicama lokalnih samouprava koje ulaze u potpomognuta područja. Ja onda mogu okrenut pilu naopako pa reći da tko glasa za ovaj zakon je protiv ljudi u Gorskom kotaru koji izlaze iz potpomognutih područja jer po novoj indeksaciji sve i jedna jedinica lokalne samouprave iz Gorskog kotara, iz Primorsko-goranske županije izlaze iz potpomognutih područja. Zašto ne dođete živjet u oazu na 700 m nadmorske visine, samo 2 km od autoceste kako to kaže premijer Milanović kad je to tako dobro tamo i tako lijepo, kad od zadnjeg popisa stanovništva od 2001. do 2011. tamo je manje 3100 stanovnika. Indeks razvijenosti kojeg vi spominjete kažete nije bilo hrabrosti donijeti. Pa možda je bilo kod onih ljudi koji prije vas nisu donijeli taj indeks razvijenosti pa ga nisu donijeli jer taj indeks razvijenosti nije sagledao sve aspekte posebnosti pojedinih područja kao što su nadmorska visina, reljef, gospodarske prilike, klima, demografska slika i sve ovo drugo još ostalo koje bih mogao nabrojiti. Spominjete da će donijeti Zakon o posebnom području brdsko-planinskom, jedva čekam da ga vidim na klupama i da vidim kako će bit on sastavljen. Međutim, kažete da i ništa se nije moglo i ništa nije došlo preko noći. Ja kažem da noć stalno traje u područjima koja su do sada bila i u područjima posebne državne skrbi i u područjima brdsko-planinskih područja.
Zahvaljujem. Vrijeme je isteklo. Na repliku odgovara potpredsjednik Branko Grčić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, nema ultimatuma. Kakav ultimatum? Tko je ovdje govorio o ultimatumima. Nisam ja govorio. Ja sam rekao da je vrlo interesantno kako ćete vi to reći građanima s tih jedinica da ih nećete podržati da uđu u sustav. Pa nije to ultimatum, to je vaša politička odgovornost ljudi. Ne vaša, nego svih nas koji danas ovdje jesmo. Mi smo se jasno deklarirali da za promjenu smo sustava i to je ono što vi spominjete hrabrost. Ja nisam govorio o hrabrosti u tom kontekstu donošenja nekog indeksa razvijenosti. To je donijeto već ranije. Ja sam govorio o hrabrosti da se taj model i taj sustav konačno primijeni i da se napravi pravedniji sustav potpore, države, jedinicama lokalne samouprave. Ja čvrsto stojim iza svog stava i stava Vlade da ovo jeste sada pravedniji sustav, da u njemu nema iznimki. Ima i bit će ih, uvijek će biti. Uvažavajući ovo o čemu ste vi govorili i apsolutno poštujem, dakle želje i specifičnosti ljudi iz Gorskog kotara. To sam imao priliku i osobno reći. I vi ste bili na tom sastanku, jel' tako i čuli ste me što sam govorio. Ali upravo zato imamo mogućnost da kroz poseban zakon podupremo i takve specifičnosti i to ćemo napraviti. To smo obećali, to ćemo do ljeta iduće godine napraviti. Hvala lijepa.
Nova replika poštovani Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, govorili ste o Slavoniji i o stalnom da kažem pritisku HDSSB-a i u Saboru, a i na drugim strukturama predstavničkih tijela i izvršne vlasti u svezi da kažem pa evo i ovako iznjedrenog Zakona o regionalnom razvoju. Moram reći da one statistike koje ste vi iznijeli među 100 najnerazvijenih općina prema indeksu ove razvijenosti zapravo nerazvijenosti, dakle najgorih ili onih koji su sa najnižim indeksom razvijenosti 60 je slavonskih. Od 100 onih sa najnižim indeksom 60 je iz Slavonije. Od 100 najrazvijenijih samo Osijek prelazi 101%, a sve ostale su iz nekih drugih, neću govoriti kojih županija. Dakle, nema ni jedne slavonske. Od 128 lokalnih uprava u Slavoniji i Baranji 117 pripada ovoj nerazvijenom dijelu. Dakle, ispod 75% indeksa razvijenosti. No, o tome govorimo već 7 godina u ovom Saboru, nije nas slušala ni ona Vlada, ali evo i vi u zadnjoj godini mandata čini se da ste nekako došli do određenih zaključaka koji bi upućivali na to da je zapravo Slavoniji čini mi se da dolaze prekasno ove mjere. Iseljavanje je ogromno, to sami znate i bojim se da pokojnik trči počasni krug, tako i općine u Slavoniji i Baranji koje nisu i one koje su, koje pripadaju krugu razvijenosti i one koje su nerazvijene zapravo teško da imaju više šanse za oporavak nakon 20 godina zapostavljenosti od svih vlasti u Republici Hrvatskoj.
Na repliku odgovara potpredsjednik Branko Grčić. Izvolite.
Da, sve ste iznijeli činjenice koje stoje. Dakle, nemam nikakvog prigovora na to, ali ipak nešto bih izdvojio iz vašeg obraćanja, a to je da je ova Vlada ipak, nije bitno kad u mandatu, da je ipak napravila ovaj ključni iskorak. I ja znam da vi intimno jako podržavate ovo. To sam čuo iz vaših krugova direktno. Prema tome, sad je pitanje vaše političke odluke da li ćete dignuti ruku za ovo ili ne. Ali znam da jako podržavate ovo.
Nova replika, … … [[Upadica Grčić, ne razumije se.]] Dobro nećemo potpredsjedniče na taj način voditi raspravu. Replika Ante Babić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre, vlada uvjerenje zapravo da, kako da Vlada donosi ovaj zakon sada iako je on donijet još 2009. godine. Ono što nisam primijetio u replikama kod svojih kolega zapravo, a to je da se ne primjećuje da se donose novi institucionalni oblici ovim zakonom, a to su partnerska vijeća. Prije su to bila planska područja, sad su to urbane anglomeracije i regionalni koordinatori koji su zapravo pravne osobe, odnosno upravno tijelo osnovano s ciljem učinkovite koordinacije. To je definitivno. O tome nitko zapravo danas ne govori, a trebao bi. To su nova uhljebljenja, to su novi ljudi i to su rekao bih nove podjele u našemu društvu, regionalne podjele na način gdje će se to dogoditi, gdje će im biti sjedišta, a sve će se to zapravo raditi pod vašom palicom, odnosno uredbom Vlade RH. Govorili ste da su se neke stvari promijenile vezano za Zakon o PPDS-u i o brdsko-planinskom području koji su doneseni prije 12 godina, ali mi smo mogli izvršiti određene korekcije tih zakona zajedno sa jedinicama lokalne samouprave i nismo trebali donositi nikakve nove stvari, nikakav novi zakon. Zapravo zaboravljate na koji način i kako izgleda Republika Hrvatska onako u obliku potkove pa kad krenete dolje od Konavala preko Istre dođete do Vukovara, vidjet ćete da su ta naselja populacijski zapravo ispražnjena a ovim zakonom će se to još više dogoditi. Mislim da se trebalo voditi računa o tome. Trebalo se voditi računa jer vi koncentrirate zapravo državnu upravu, a trebalo bi dekoncentrirati to i prebaciti na jedinice lokalne samouprave. I zaboravljate načelo supsidijarnosti, odnosno da se problem rješava ondje gdje je nastao, odnosno Europske povelje o lokalnoj upravi i samoupravi. Hvala.
Na repliku odgovara potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Dakle, što se tiče ovih tijela odmah da to raščistimo. To nisu administrativna tijela koja će tražiti nove poslove i nove pozicije. To su konzultativna tijela, to su vijeća gdje ljudi mogu kroz participaciju u tim tijelima izraziti svoj stav i mišljenje i doprinijeti oblikovanju razvojnih dokumenata za ova područja. Dakle, nema tu dodatnih troškova osim putnih troškova. Valjda će se jednom morati negdje naći u Zadru, Zagrebu, Karlovcu ili ne znam Osijeku. Prema tome, to je jedini trošak. Što se tiče ovog drugog dijela koji ste spomenuli da mogli smo ići sa korekcijama postojećih zakona. Samo probajte pobrojati, izvući iz povijesti koliko puta su ti zakoni mijenjani. Kad neke zakone toliko puta mijenjate oni više jednostavno ne mogu biti konzistentni, koherentni i jedino ovako jedan krovni zakon sa jednom novom podjelom može donijeti nešto novo u regionalnoj politici u Hrvatskoj. I još nešto, kad sada pogledate jedinice lokalne samouprave u ovom prstenu hrvatske potkovice koji pripadaju ovim područjima onda ćete doista vidjeti da su to jedinice koje to najviše zaslužuju i u prostorima koji to najviše zaslužuju. A svi mi manje-više znamo koji je to prostor, od naše Zagore dalmatinske pa preko ovog dijela ne znam Lika, Banija, Kordun, pa Slavonija. To je taj prsten koji je kontinuirano još od stare države uvijek tretiran kao nerazvijeni dio i danas je i štogod mi činili dobro je da činimo za te krajeve.
Nova replika, poštovana Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo i za pohvalu je da imamo jedan zakon koji će redistribuirati znači poticaje na jedan pravedniji način nego što je to bilo dosada. I naravno da to ćemo svi mi podržati. Međutim, malo sam možda već i dosadna, ali moram se javiti na temu jednog područja u RH koje je dosada do ovog prijedloga zakona imao jedan poseban status a to su brdsko-planinska područja. Ali specifično znači ne na onaj zakon koji je obuhvatio cijeli niz jedinica lokalne samouprave koje su pa neke vjerojatno i nezasluženo godinama dobivale vrlo velike poticaje nego u užem smislu na Gorski kotar. Vi ste danas rekli, odnosno danas ste obećali da će se zadržat Zakon o brdsko-planinskom području iako on ustvari sa prijedlogom ovog Zakona o regionalnom razvoju ustvari je ispušten i sve te jedinice u Gorskom kotaru su iznad 75% indeksa razvijenosti. Ja smatram da smo mi mogli učiniti nešto do donošenja ovog zakona ili do prijedloga ovog zakona da se revidira Zakon o brdsko-planinskom području i da ovih 10 do 15 jedinica lokalne samouprave gdje imamo naselja sa živim ljudima iznad 600, 700 metara nadmorske visine. Ja ću vam kratko ilustrirati ja sam jutros, Gorski kotar je otok, a Zakon o otocima smo zadržali. Ja sam krenula iz Rijeke, 9 stupnjeva i sunčano, prošla sam kroz Tuhobić 0 stupnjeva, magla, 60 km na sat. Došli smo u Vrbovsko, 5 stupnjeva i 100 km na sat jer nema magle. Znači, Gorski kotar je otok. Mislim da smo mogli učiniti i da još imamo vremena nešto učiniti za te jedinice lokalne samouprave jer one jesu unutar Hrvatske otok.
Na repliku odgovara poštovani potpredsjednik Vlade, Branko Grčić.
Da razumijem, i kažem, evo razgovarali smo o tome. Procjena je bila da ova kompenzacija financijska koja očekuje taj kraj u 2015. je ipak toliko značajna i veća nego što bi eventualno sada oni nekim brzim procesom usvajanja nekog novog zakona osigurao. Bolje da uhvatimo ovih 5, 6 mjeseci ispred nas da hladne glave razmotrimo nove mjere za brdsko-planinska područja, a u tom razdoblju će ove sve jedinice dobivati kompenzaciju iz proračuna i nadam se pokriti najveći dio ovih troškova koje su i ranije financirali iz tih pomoći. Tako da dobijemo jedan mirni period i jedno vrijeme u kojemu možemo kažem evo hladne glave donijeti novi Zakon o brdsko-planinskim područjima. To smo i u našoj evo zajedničkoj raspravi došli do tog zaključka.
Replika, Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa uvaženi potpredsjedniče Vlade vi ste u svom obrazloženju Zakona o regionalnom razvoju spomenuli jedan primjer, primjer moga grada Lepoglave pa bih htio ipak nadopuniti vaše objašnjenje na način da u tom dijelu kao što ste sami rekli da sa pomoći i potporama koje su sad predviđene u proračunu je to ipak jedna velika pomoć u odnosu na prije. Da, ali vi ste samo spomenuli prvu godinu pomoći gdje je iznos od 4 milijuna i 170 tisuća kuna, ali je to opet manje od 2,5 milijuna kuna nego referentna 2013. godina. Već 2016. godina je to smanjenje od potpore od 2 milijuna 800, gdje je ukupno smanjenje već 3,5 milijuna kuna. I zadnja godina je potpora od milijun i 900 gdje je ukupno smanjenje skoro 5 milijuna kuna. I kad gledate ukupno smanjenje u odnosu na 2013. godinu to vam je smanjenje od 6,5 milijuna kuna što čini 50%, odnosno skoro duplo smanjenje nego početna godina. Smanjenje od 50% proračuna ne možemo reći da neku gubi nešto malo, ako gubimo 5% od nečega već imate apsolutnu krizu i problem kako da taj dio, prije svega razvojne komponente koje je sastavni dio jednog razvoja, prvo mora definirati i to je ipak u startu dobar početak, mora se naći mjeri da se kompenzira dobar dio ovako velikih gubitaka na određenom području. Kada govorimo o tome da je ipak indeks razvijenosti nije 100 ili 120%, nego je indeks razvijenosti Grada Lepoglave 76,9%, samo za 1,9% veći od potpomognutog područja to ne znači da smo sada preko noći najedanput bogati. Ono što je najbitniji pokazatelj da prosječni prihod … [[Govornik se ne razumije.]] u izradi proračunskih prihoda je 825 kuna, a to je 22,5% od prosjeka Republike Hrvatske [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] E to govori da treba … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Na repliku odgovara potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Da ja sam vas spomenu u kontekstu ovih brojki, kompenzacija. Možda je bolje da sam vas spomenuo u onom drugom dijelu gdje ste vi živi primjer kako se može taj novac nadoknaditi. Jako puno, bili smo u Lepoglavi, vidjeli smo na licu mjesta, vi ste jedan od sigurno najuspješnijih gradonačelnika u privlačenju EU fondova ovih pretpristupnih dosada bili, nadam se da ćete tom dinamikom nastaviti i u narednom razdoblju i na tome vam čestitam. To je model po kojemu bi trebali funkcionirati u narednom razdoblju jer mogućnosti su ogromne, jedno 7, 8 puta još veće financijski nego u vremenu u kojem ste vi ostvarivali svoje projekte. Dakle, voli bi još dakle da taj dio priče se prenese i javnosti i naravno i kolegama. Ja znam da ima još uspješnih gradonačelnika i načelnika u Hrvatskoj, ali vi ste sigurno jedan od njih koji ste to sjajno odradili. To je put, zato je vaš proračun kad gledamo ukupne a ne izvorne prihode puno veći od ovoga što ste sada spomenuli upravo zahvaljujući činjenici da ste uspjeli realizirati EU projekta. Neka to bude model za cijelu Hrvatsku. Hvala.
Replika Branko Vukšić. Nema ga. Replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, jedna od temeljnih zadaća vas kao ministra regionalnog razvoja je regionalan odnosno ravnomjeran razvoj Republike Hrvatske. Ja vjerujem da dijelimo isto mišljenje da nema tog nikakvog razvoja, pa niti ravnomjernog regionalnog razvoja bez snažne lokalne, odnosno područne, odnosno regionalne samouprave. Dokaz tome su brojne razvijene države EU u kojima je snažna lokalna, odnosno regionalna samouprave iz razloga što je distribucija javnih sredstava kud i kamo pravičnija nego u Hrvatskoj. u Hrvatskoj je do danas dok nismo izglasovali Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak ta distribucija bila 16% od ukupnih javnih sredstava usmjerena prema lokalnoj samoupravi. Od danas, od jutros odnosno od 1. siječnja kada će stupiti zakon na snagu taj će postotak regionalne, odnosno lokalne samouprave spasti na niti 14%. Ako to promatramo u vremenskom okviru od 7 godina koji je potreban za provedbu europskih politika jutrošnjim zakonom ste vi kako ministar regionalnog razvoja i potpredsjednik Vlade dali suglasnost na određeni način i podržavate da će lokalne, odnosno regionalna samouprava ostati bez 2 milijarde eura. I nikakvim kompenzacijskim mjerama koje vi spominjete ne može se to nadoknaditi. Zašto 15 milijardi? Jer je oko 2 milijarde i 200 milijuna kuna uzeto lokalnoj samoupravi. S kompenzacijskim mjerama se možda i može nadoknaditi 400 milijuna kuna ali ne više. I to branite između ostalog i vašim odgovorom na repliku da je ova Vlada a i protekle Vlade da su učinile sve i da je država svoje rashode prilično smanjila, da je stegnula remen. Dok to nije učinila lokalna samouprava, ali niste pri tome rekli da tim istim zakonom kada lokanoj samoupravi i područnoj uzimate godišnje 2 milijarde, da ste državnom proračunu temeljem zakona, odnosno uvođenja poreza na kamate dodali 500 milijuna kuna. Dakle, s jedne strane povećavate sredstava državnom proračunu za 500 milijuna kuna za kamate, a s druge strane dalje siromašite područnu odnosno regionalnu samoupravu i nema stoga nikakvog razvoja pa tako ni ravnomjernog.
Vrijeme. Hvala lijepa. Na repliku odgovara poštovani potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Ponovit ću još jednom, politička odluka u datom trenutku u makroekonomskoj situaciji kakva je podržati osobnu potrošnju građana i povećati plaće za preko milijun građana. Podijeliti teret tog troška od milijardu i šesto, do milijardu i osamsto milijuna kuna između države i lokalne samouprave što znači da su brojke ipak za lokalnu samoupravu nešto manje u smislu gubitka jer smo predvidjeli određene kompenzacije koje će biti ugrađen u Zakon o financiranju koji je sada četvrti po redu evo na dnevnom redu, pa ćete tamo čuti vjerojatno detalje. Ali povećava se udjel jedinica u porezu na dohodak, 300 i nešto milijuna kuna od poreza na kamatu ide lokalnoj samoupravi, povećava se udjel lokalne samouprave u diobi poreza na promet nekretnina. Bit će nešto novih rješenja i oko dodjele određenih prihoda od koncesija, odnosno spuštanja sa države na lokalnu samoupravu i ne znam da li sam još nešto zaboravio. I slažem se, to neće jednako utjecati na sve jedinice. Neke imaju nekretnine i promet, a neke nemaju. Pa ove atraktivnije gdje se taj promet još uvijek nekako odvija će imati neki prihod od toga, druge neće. Slažem se u tom dijelu, znači neće biti linearno, ali nekakva kompenzacija će biti. krećemo se u okviru mogućeg, ja sam čuo još neke prijedloge za kompenzacije, no uvijek se postavlja pitanje ako sada država se treba još nečega odreći pa prepustit lokalnoj samoupravi, pa gdje ćemo naći taj novac, kako ćemo zatvoriti onda troškove države? Znači moramo biti realni i to je naša realnost da živimo u vremenu krize, kad BDP počne rasti i kad porezni prihodi i drugi budu rasli i na državnoj i na lokalnoj razini bit će puno lakše gospodariti. Sad je tako kako je.
Replika, poštovani Giovanni Sponza.
Zahvaljujem. Evo, poštovani potpredsjedniče Vlade, želio bih kazati da ovim predloženim zakonskim rješenjem prema našim izračunima, cca oko 13 tisuća građanki i građana Istre hoće doživjeti i to ne mali pad životnog standarda. IDS ne traži da se Istri bilo što daje, već da dio prihoda koji ti građani na tom području i ostvaruju, da im se u većem dijelu ostvari i da im se ostavi barem razina standarda koji danas imaju, a vjerujte mi, to ne znači doista ništa luksuzno. Pa bih vas slijedom toga zamolio da sa pažnjom razmotrite amandmane koje hoćemo dostaviti u ime kluba IDS-a i zamolio bih da se prestane sa jednom praksom sa one strane kada se govori o neodgovornosti jedinica lokalne samouprave. Slijedom toga vam samo želim kazati da od samog početka krize, od kraja 2008. velika većina doista čelnika jedinice lokalne samouprave i to neovisno kojoj političkoj opciji pripadaju, ponašaju se vrlo odgovorno, smanjili su plaće, rezali maksimalno koliko su mogli potrošnju, a ovim izmjenama zakona de facto jedinice lokalne samouprave polako se počinju bacati na koljena. Zato vas molim da doista sa punom pažnjom razmotrite amandmane IDS-a.
Na repliku odgovara potpredsjednik Branko Grčić.
Hvala. Nemam ništa posebno reći, osim da ću vam amandmane sigurno razmotriti i vidjeti što je od toga realno, što možemo, a što ne možemo. Dakle, ja nisam, isto ja se nadam da nisam jer nije to moj način komunikacije govorio da su lokalne samouprave neodgovorne, ali sam spomenuo jedan vrlo indikativan podatak koji govori da je u vremenu krize broj zaposlenih i izdaci na plaće u lokalnoj samoupravi u Hrvatskoj, ne u Istri, ne u jednoj jedinici, nego globalno, prema podacima Ministarstva financija porastao između 15% broj zaposlenih, a 30% plaće. I da je plaća prosječna u lokalnoj samoupravi 30-ak % veća od prosjeka plaće u Hrvatskoj. To ipak nešto govori. Znači, da ima možda neke rezerve da se i tu malo stegne … i da se, je li, nastoji uštedjeti neke novce i na, ja bih rekao prije svega zaustavljanju daljnjeg zapošljavanja dok ova kriza traje i raspolaganju sa postojećim kapacitetima. Evo, znači to je samo jedan primjer, vjerojatno se može i u drugim segmentima štedjeti. Država je štedjela na ovim nekim drugim stavkama, od materijalnih rashoda pa sve do kapitalnih ulaganja. Nažalost, kapitalna ulaganja bez supstitucije sa EU fondovima, prostor će biti sve uži i znači, moje poruke nisu ovo što sam čuo, demagoške, ne, one su realne. Znači, imamo novac, samo moramo znati kako ćemo ga upotrijebiti. A ne možemo ga dobiti tek tako za likvidnost, nego za projekte, a da bi ga dobili za projekte, projekte moramo imati. Znači potpuno je, ono, promjena jednog …, dakle jednog pristupa da se okrećemo prema projektima i prema EU sredstvima. To moramo jednostavno zajedno napraviti. Zajedno, naglašavam, ne vi, nego zajedno.
Nova replika, poštovani Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa lijepo je čuti pomoć najmanje razvijenima ili nerazvijenima pa poglavito ono uravnotežen razvoj Hrvatske, sve je to lijepo, ali ja baš tu nisam nekako optimist jer se iz ovoga svega svodi nekakav zajednički nazivnik da se uzelo tamo gdje ima, a nudi se nešto tamo, dio nečega čega nema. Nudi se dio čega nema. I kako mi svi promišljamo ovdje lokalno na neki način, i ja ću nastojati ovo pojasniti sa svoje lokalne razine. U mojoj županiji, u dijelu odakle ja dolazim, dakle po osnovi poreza na dohodak smo izgubili toliko, ali mi smo gdje se vrši najveća eksploatacija ugljikovodika, po osnovi uredbe Vlade smo izgubili gotovo 30% prihoda po osnovi naknade za eksploataciju ugljikovodika, to stoji. I pogledajte sada situacije. Sad u tom dijelu smo izgubili, a s druge strane nam se kao kompenzacijska mjera nudi, dakle prihod od ulaznica za Park prirode Mura-Drava. Ajmo reći, to je jedan dio. A drugi dio kaže se još jedan, da ne govorim o porezu na dobit, to su zanemarive naknade, ali u članku 44. veli naknada za eksploataciju mineralnih sirovina za proizvodnju građevnog materijala. Ma molim vas lijepo, pa u mojoj županiji samo jednoj općini se eksploatira građevni materijal, kako ćete ga eksploatirati u ovome parku prirode, molim vas lijepo, to dakle ne stoji. A nema nigdje onih ugljikovodika koji bi, pa recite jednostavno, lijepo, evo može 50% općinama, 50% dakle županiji i stvar riješena. Ovako ne mogu se oteti dojmu da ovi vaši darovi o kojima ste vi govorili puno se svode, neodoljivo podsjećaju na onu pjesmu "Nosio joj je dar od srca, ali joj ga nije dao". Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, potpredsjednik Branko Grčić.
Evo, konkretno pitanje, probat ću odgovoriti s pozicije potpredsjednika Vlade jer ovaj segment ulazi u Ministarstvo gospodarstva. Koliko znam, Zakon o ugljikovodicima već definira omjere podjele prihoda od koncesije, je li tako? I vi već dobivate dio. … [[Upadica se ne razumije.]] Izgubili ste na dijelu. Međutim, ova priča o kompenzaciji kroz promjenu sustava koncesija, opet se vraća na pitanje prihoda od koncesije na eksploataciju ugljikovodika što znači da možete očekivati nove promjene u korist jedinica lokalne i regionalne samouprave. Tako su mi barem rekli u Ministarstvu gospodarstva, evo, ja prenosim i ograđujem se lagano.
Nova replika, poštovani Damir Kajin.
Ja ću se isto referirati na nešto što su manje-više svi spominjali ovdje. Nije istina da onaj koji neće podržati ovaj zakon, nije istina da onaj koji neće podržati Zakon o brdsko-planinskom području glasa protiv lokalnih jedinica kao što je netko spomenuo u Slavoniji. Možemo onda inverzijom doći do toga da će onaj koji će podržati ovaj set zakona glasao protiv onih jedinica koje će ostati bez određenih prihoda u svojim proračunima, znači protiv jednoga Buzeta sa 6.133 stanovnika, protiv jednoga Lanišća, protiv Cerovlja, protiv Gračišća, protiv Grokžnjana, protiv Oprtlja, Motovuna ili LUpoglave. Ja bih se čak i složio sa onima koji kažu da možda nije suština u ovom trenutku da li će nešto izgubiti država, da li će nešto izgubiti lokalna samouprava. Suština je koliko će izgubiti građani u tim jedinice lokalne samouprave kroz povrat poreza, suština je koliko će izgubiti gospodarstvo u tim jedinicama. I sada ono što mene npr. smeta to su kriteriji, imamo ovdje jedno Lanišće koje je spalo na 329 stanovnika i sada gledam u ovim tablicama, prosječni dohodak u Lanišću 25.878 kuna, a u Funtani nedaleko od Poreča ili Vrsara ili svejedno ili na pola put između Poreča i Vrsara 21.793 kune. Šta je to? To jednostavno čovjek ne može shvatiti. A s druge strane ja sebi postavljam pitanje, da li je netko gospodine potpredsjedniče od vas, da li je premijer, da li je neki ministar uopće bio u Lanišću da vidi naprosto kako ljudi u tom kraju žive. A ja tvrdim jasno da Vukovaru treba sve, treba pomoći ali to je zapravo jedan istarski Vukovar. I ono što bih isto volio znati da li je ministar Lorencin npr. na vrijeme digao ruku za ovaj set zakona?
Vrijeme. Odgovor na repliku potpredsjednik Grčić.
Ne znam da li je ministar Lorencin digao ruku. Čini mi se da nije istakao da je protiv, ne znam, nisam primijetio da je rekao da je protiv. Što se tiče ovih vaših primjedbi i one prve teze koja se već po drugi put pojavljuje, a zašto onda ovi ne bi bili protiv koji misle da će neko izgubiti ovim zakonom, ja bih se složio s vama kada ne bi bilo jednog ključnog problema i argumenta. Ovi koji ulaze u sustav su doista siromašni, doista na dnu ove ljestvice od 550 jedinica koliko u Hrvatskoj ima i doista u krajevima koji su generalno manje razvijeni, siromašniji itd., itd. a ovi koji izlaze su ipak nešto postigli zadnjih 10, 15, 20 godina kroz ove potpore pa su malo investirali u ceste, u vodovode, u škole, u vrtić u ovo u ono i digli su standard usluga koje svojim građanima pružaju jednostavno jel su imali neke novce, a ovi nisu imali ništa i tu je ta kvaka. Mi moramo dopustiti ono što je malo prije zastupnik iz HDSSB-a isto tako spomenuo, mi moramo dopustiti bez obzira na tu nepravdu 20 godina da barem sada krene proces u kojem će te jedinice moći dobiti neku kunu više i uložiti u vlastiti razvoj. Pa nikad nije kasno za popraviti sustav i učiniti ga pravednijim i boljim, to je poruka.
17 replika Dragan Crnogorac.
Hvala. S obzirom da se kaže da će zakon stupiti 1.1. na snagu sigurno će trebati još godinu dana da bi se sve pretpostavke dosegle i da bi on u punom omjeru od 1.1.2016.godine se počeo primjenjivati. Ja sam htio skrenuti pažnju na strani 14 između ostalog konkretno, strategija razvoja urbanih područja stavak br.5.kaže "Strategija urbano područje iz stavka 1.ovoga članka donosi predstavničko tijelo koje je bilo nositelj njene izrade", e sada dalje se kaže "uz prethodno pribavljanog mišljenja svih jedinice lokalne samouprave sa tog područja". Ja mislim da možda to nije do kraja dobro definirano iz razloga da se jedinice lokalne samouprave ne osigurava na neki konkretniji način da će to njihovo mišljenje biti i obavezno, dakle da će urbana područja koja donose strategije obavezno morati usvojiti mišljenje ovih lokalnih jedinica. Poznajući način suradnje između lokalnih samouprava i razliku u stranačkim bojama, da se tako izrazim, nisam siguran da li će biti u ovim koracima problema da neke lokalne samouprave neće biti u mogućnosti ili da se ovo njihovo mišljenje neće do kraja uzeti u obzir. Ne znam da li je bilo razmišljanja da i urbana područja odnosno predstavnička tijela tih urbanih područja takve strategije moraju donositi ne običnom nego dvotrećinskom većinom u svojim predstavničkim tijelima. Ne znam kako tu pronaći pravo rješenje za ove jedinice lokalne samouprave.
Odgovor na repliku potpredsjednik Grčić.
Evo da vam ja odgovorim. Hvala na komentaru. Pošto je ovo zaista jedna novina mi nismo htjeli previše zakomplicirati ovu … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Samo malo zamjeniče. Replika nije bila upućena vama pa ne možete odgovarati na nju. Može odgovoriti potpredsjednik Vlade. Izvolite.
Dijelom ste upravu. Uvijek kada postoji to neslaganje političkih struktura između susjeda ili između grada recimo i županije uvijek postoji neki problem. I ja doista očekujem i ovdje problema. Ali ako je pristup da to za cijelu aglomeraciju odnosno za to urbano područje znači mogućnost više pa opet govorim kao i u ovom malo prije slučaju, pa tko smije biti protiv, odnosno tko može biti protiv, da ne kažem smije, nego tko može biti protiv ako mu to donosi mogućnost da se onda kandidira na posebna sredstva i posebne fondove, rekao sam 5% Fonda za regionalni razvoj to je cca. 300 milijuna eura u 7 godina. 300 milijuna eura nije mali novac, to je 2,5 milijarde kuna samo za urbana područja ljudi. Prema tome ako želite imati priliku koristiti ta sredstva pa naravno da ćete svoje vijećnike gurati prema tome da prihvate, da budu dio tog, ne znam kako bi ga uopće nazvao, zove se urbano područje ali sa namjenom da se tu zajednički planira projekte, evo to je namjena, je li, pa to nije neka nova administrativna tvorevina. To je samo dogovor između jedinica, susjeda da će realizirati ne znam, vodovod, cestu, most ili ne znam nešto drugo što će poboljšati komunikaciju i kvalitetu života. Tako da evo kažem kada bi gledali čisto administrativno, možemo očekivati probleme. A ako prevlada razum i ako se to shvati kao prilika ja probleme ne očekujem.
Nova replika poštovani Valter Boljunčić.
Hvala. Pa ja bih se osvrnuo samo na jedan dio koji ste rekli a tiče se ovog Zakona o brdsko-planinskom području, vi ste rekli da će i dalje ostati nadoknade, međutim u Prijedlogu zakona o brdsko-planinskom području stoji da će se te nadoknade davati putem Zakona o regionalnom razvoju, tako da to je jedna stvar. I drugo, oni će ipak dok to prođe godinu dana biti bez tih sredstva. Nitko ovdje nije protiv toga da nerazvijeni dobiju ali ja mislim da se protiv toga da oni koji su sredstvima koja su se davala do sada uspjeli dostići neki dio razvoja da im se ta sredstva uzmu jer oni će opet pasti dolje. Kao što ste rekli nikada nije kasno da loša dakle, pravilo koje je bilo se promijeni na bolje ali isto tako vrijedi i zlatno pravilo da ono što je bilo dobro nemojte ići mijenjati.
Odgovor na repliku Branko Grčić.
Dakle ove naknade, kompenzacije se vide u proračunu a temeljene su na Zakonu o izvršenju Državnog proračuna. Znači još jednom, cijela priča je što se tiče zakonskog temelja dosta kompleksna jer se lomi preko više zakonskih akata. Znači Zakon o izvršenju u toj godini definira zakonski temelj za isplatu naknada za kompenzaciju manje ostvarenih prihoda. Tako da tu ne vidim problem. A brojke, cifre su u samom prijedlogu proračuna.
Republika poštovani Darko Milinović.
Poštovani potpredsjedniče. Hrvatska ajde rekli ste pravedna raspodjela, onda mi iz Ličko-senjske županije govorimo … [[Govornik se ne razumije.]] tebi Gospodine, sačuvaj nas ove nove pravedne raspodjele. Zato jer nam je samo ostala još od svih institucija državnih u Ličko-senjskoj županiji biskupija. Ukinuti su zavod za zapošljavanje, institut za krš, Croatia osiguranje, carine, Poljoprivredna agencija, Hrvatske pošte, hoćete dalje? Hrvatske šume, sud, INA, pazite mi na -20 i metar snijega moramo ići po lož ulje u Rijeku ili u Zadar, FINA, Hrvatske ceste, sve nam je to ukinuto i takvom politikom ove Vlade ovaj novi, novi Zakon o regionalnom razvoju je samo nastavak takve politike nove Vlade. A takvom politikom nove Vlade smo došli do toga da na ličkom veleučilištu je 30% manje upisano studenata. Biskupiju na sreću nam ne možete ukinuti. E sada, Slavonija ima 95 općina koje će dobiti potporu, vidim u Istri 13%, 13 tisuća ljudi je pogođeno lošijim standardom a u Ličko-senjskoj županiji pazite sada podatak, nema županije koja je više oštećena. 96% općine i gradova gubi potporu ovim novim zakonom, mi smo preživjeli teža vremena. Nemojte se ljutiti. Prije 50 godina i prije Domovinskog rata u Lici nas je bilo 200 tisuća, onda je došla politika regionalnog razvoja totalitarnog komunizma koji nas je sa 200 tisuća doveo sada na 50 i nešto tisuća. Čini mi se da je ta politika regionalnog razvoja slična samo u vrijeme komunizma je tu uključena likvidacija a ovdje nije. Na ovaj način, ovi [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Ja sam rekao dobro, u doba komunizma je uključena likvidacija a s ovim zakonom nije [[Upadica: Vrijeme vam je isteklo. Vrijeme.]] Ali kroz ovakav odnos prema Ličko-senjskoj županiji likvidirati ćete nas. Neće nas biti.
Odgovor na repliku poštovani Branko Grčić.
U ovu reorganizaciju državnih službi ne bih ulazio sad, ne mogu u to ulaziti zaista jer to su radili neki drugi kolege ministri tako da detalje ne znam. Što se tiče ovog zakona dakle ovdje je 6 jedinica koliko vidim koje izlaze iz sustava zato što imaju indekse po ovom indeksu koji je opet naglašavam HDZ-ova Vlada konstruirala i donijela i usvojila. 88,66 jedna općina je 111,87, 92,15, 86,66 i samo jedna je 78,66, dakle samo jedna je blizu ove granice. Ja tome ne mogu ništa, ja sam u startu rekao prema svima jednako sa granicom 75, prema svima jednako. I netko dobio, netko izgubio ali to je to. I opet naglašavam i vidite evo sada tu malo se konzultiram baš kada ste tako nastupili, konzultiram se kolegom Jakšom jer on vodi taj dio EU priče u našem ministarstvu. Mi smo recimo posebno za Gospićku županiju, Ličko-senjsku županiju pokrenuli program sa UNDP-em pripreme projekata za financiranje iz EU, kao pilot projekt u tri županije, jedna od njih je baš Ličko-senjska jer smo računali da tamo zaista treba pomoć. Recimo vaša agencija nije toliko aktivna kao u drugim županijama, tamo postoji neki problem. Dajte da ovaj gubitak kompenziramo kroz projekte. Vi ste idealni za takvu vrstu pomoći za takve projekte zato što imate sve pretpostavke da u bodovanju budete dobro bodovani i da vaši projekti budu na čelu liste izabranih projekata. Znači idemo mijenjati pristup, ono što sam već rekao, ali ovdje se ne da ništa praviti, vidite kakvi su indeksi.
Posljednja replika, Đuro Popijač.
Hvala lijepo. Dakle u svom izlaganju ste spominjali veliki potencijal i često to spominjete evo u ovim replikama financiranja iz sredstava i fondova Europske unije. U partnerskom sporazumu, naravno tu ste u pravu, predviđeno je upravo zahvaljujući članstvu u Europskoj uniji preko 10 milijardi eura za 4-5 godina, dakle za 5 jer je 2014. godina na isteku. I rekli ste da vi ne možete sve sami, ali ono ključno što možete i što ste morali to je pripremiti cjelokupnu podlogu da bi se na fondove moglo aplicirati. Neki dan sam vas pitao i vašeg zamjenika i ponovo vas pitam dakle kada će biti pripremljeni dokumenti, operativni programi, ruralni razvoj. Kada će se raspisati natječaj i kada će biti poznati pravilnici? Bez toga uzalud vam poziv poduzetnicima koji jedva čekaju da se natječaj počne raspisivati. Dakle još u ovom momentu nisu poznata pravila, a govorite o tome da bi trebali preuzeti odgovornost. Hoće. Drugo što ste postavili pitanje, odnosno konstatirali tko će biti konkurentan ako se uzme prilika i šansa da se povuče 40% sredstava. Pa bit će svi oni drugi koji su bili i do sada konkurentni od naših gospodarstva. Zašto, zato što poduzetnici iz Austrije, iz Italije, iz Njemačke, iz Danske, iz Poljske isto tako povlače sredstva 40, 50, 60% ali za svoju komponentu plaćaju kamatu od 1, 2%. Kako ćemo mi ponovno biti konkurentni sa 7, 8 ili 9% kamata za onaj dio, a osim toga gdje je i taj kapital i gdje su te garancije koje će dalje banke i što u tom smislu radite da osigurate ne samo lokalnim jedinicama sufinanciranje nego da pomognete i za onaj dio poduzetnika koji će se javljati na ove fondove, a svi smo svjesni razine kapitaliziranosti. Hvala.
Odgovor na repliku, potpredsjednik Branko Grčić.
Da odgovorim na ovo iako 2 minute nije dovoljno. Dakle prvo, politika do sada 80% financiranja investicija iz poreznih prihoda, 20% eventualno iz drugih izvora se okreće, znači to se vidi u proračunu. Drugo, poluga, najvažniji pojam. Znači europski fondovi su poluga, oni na sebe vežu dodatna sredstva i dodatne investicije. Na 8 milijardi kuna u proračunu ja očekujem da će investicije biti barem 11. Najveća poluga je u poduzetništvu, dakle u privatnom sektoru gdje smo dakle s obzirom na maksimalno financiranje do 45% investicije odmah sigurni da će ukupne investicije biti ne milijardu nego 2 i 200, 2 i 300, 2 i 400, ovisno gdje se investicija realizira. Za vlastiti udio za privatni sektor osigurali smo relativno jeftini HBOR-ov kredit. Tu smo liniju promovirali eo prije 2 tjedna na posebnoj konferenciji za novinare, znači i za jedinice lokalne samouprave i za privatni sektor za sufinanciranje eu projekata. Da. Dakle tamo zasad ima negdje oko 200 milijuna što nije dovoljno naravno, ali ćemo taj iznos povećavati ovisno o interesu i kako to sve skupa bude teklo. Šta sam još trebao reći? … [[Upadica se ne razumije.]] Ruralni, da. Dakle svi ovi natječaji idu bez obzira što operativni programi još nisu prihvaćeni zato što su troškovi elegable kako se to kaže od 1.1.2014. Natječaj za poduzetništvo ide do kraja godine, najdalje u siječnju. To je negdje oko 750 milijuna kuna iz eu fondova. Ruralni razvoj funkcionira na bazi mjera iz prethodnog pretpristupnog razdoblja jer je regulativa eu koja to regulira u zaostatku. Dakle nije greška Hrvatske. I još nešto samo, naša dva operativna programa su pred prihvaćanjem, a do kraja godine će biti prihvaćeno samo 50% od 170 ukupnog broja operativnih programa u Europi. Europa kasni ljudi, morate to znati.
Sad smo završili sa replikama na uvodno izlaganje. Pitam žele li predstavnici odbora uzeti riječ, izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovani Zdravko Ronko, Odbor za prostorno uređenje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnikom. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora raspravio je na svojoj 39. sjednici održanoj 21. studenog ove godine Prijedlog zakona o regionalnom razvoju Republike Hrvatske, s konačnim prijedlogom zakona i to kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom izlaganju istaknuto je da se predloženim zakonom prilagođava nacionalni i zakonodavni okvir smjernicama kohezijske politike Europske unije, da predstavlja podlogu za donošenje Strategije urbanog razvoja i da je to priprema za korištenje fondova Europske unije u financijskom razdoblju 2014.-2020. godine. Predloženim zakonom uređuje se mogućnost da slabije razvijena područja uspješnije koriste fondove Europske unije kao izvor financiranja investicija u svojim jedinicama lokalne i područne samouprave, naročito na potpomognutim područjima te područjima s razvojnim posebnostima. Zakonom se uvodi trajna mjera obveze nadležnog Ministarstva za regionalni razvoj, da osigura sredstva za sufinanciranje pripreme i provedbe projekata sukladno proračunskim mogućnostima u područjima koji prema stupnju razvijenosti najviše zaostaju za prosjekom EU. Izraženo je zadovoljstvo predloženim zakonskim tekstom kojem je cilj smanjiti regionalne nejednakosti investicijama u slabije razvijena područja i područja s razvojnim posebnostima. Naglašena je potreba jačeg nastojanja da se iskoriste sredstva fondova EU koja bi se usmjerila u područjima koja prema stupnju razvijenosti najviše zaostaju za prosjekom EU. Uz naglasak na potrebe jačanja konkurentnosti regionalnih jedinica ukazano je na uvjete za povlačenje sredstava iz Europskog fonda za regionalni razvoj namijenjenih urbanim područjima. Budući da se ustrojavaju kao urbane anglomeracije sa središtima u Zagrebu, Splitu, Rijeci i Osijeku istaknuto je razmišljanje o tome da se uz spomenute u urbanu anglomeraciju budu uključeni i gradovi poput Zadra, Varaždina, Šibenika, Broda, Pule itd. Predloženim se zakonom na temelju modela ocjenjivanja stupnja razvijenosti utvrđuju potpomognuta područja, te je u vezi s tim istaknuto da bi u zakonom predviđene trebalo uzeti u obzir i druge parametre i kriterije kao što su depopulacijska područja ili prometna izoliranost određenog kraja. U raspravi je također istaknut velik broj jedinica lokalne samouprave koji u razvojnom smislu zaostaju za nacionalnim prosjekom Republike Hrvatske. Naglašeno je očekivanje da će na temelju kriterija iz predloženog zakona i prethodno provedenog postupka ocjenjivanja stupnja razvijenosti mnoge jedinice lokalne samouprave biti uvrštene u potpomognuta područja to više što nepravda traje predugo. To je stanje bilo razlogom depopulacije tih krajeva, te je izražena bojazan da bi one u slučaju nečinjenja takvima mogle ostati i u budućnosti. Ministarstvo nadležno za regionalni razvoj trebalo bi pomoći jedinicama lokalne samouprave stručno i financijski u odabiru i pripremi projekata kojima će aplicirati za sredstva iz fondova EU, te da postupak bude objektivan i javan. Zatraženo je obrazloženje o određivanju prijelaznog razdoblja za one jedinice lokalne i područne samouprave za koje se u godini prije početka novog višegodišnjeg financijskog okvira Europske unije utvrdi da ne ispunjavaju uvjete za zadržavanje statusa potpomognutog područja. Dakle, nakon provedene rasprave Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova, 6 za i 1 suzdržan, predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o regionalnom razvoju Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika govorit će poštovani Kajin, a poslije njega Juhas.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra još jedanput. Oni koji ne budu glasali za ovaj Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske ili onom nakon toga o brdsko-planinskom području ti neće biti protiv onih lokalnih jedinica koje će na taj način nešto profitirati bilo da se nalaze u Dalmaciji, bilo da se nalaze u Slavoniji i obrnuto. Oni koji će glasati za taj zakon neće biti protiv jednoga Buzeta, Lanišća, Cerovlja, Gračišća, Grožnjana, Oprtlja, ne znam Motovuna itd. Ja se slažem da je, lokalna samouprava će sigurno pretrpjeti ogroman udarac. Ali je još bitnije možda od same lokalne samouprave koliko će novaca izgubiti građani kroz povrat poreza, odnosno koliko će izgubiti naše gospodarstvo. Da i to treba reći Hrvatska je sigurno u jednoj ozbiljnoj krizi i sigurno je to taj cjelokupni taj ustroj na neki način valja reformirati. I ja sam na žalost uvjeren, volio bih da se varam da se mi tako skoro nećemo oporaviti ni 2015. a 2016. ja bih rekao tko god dobije i tada te godine 2015. naprosto slijedi jedno otrežnjenje. Ovdje se stalno spominju ti euro fondovi, ovdje se stalno pozivamo na Europu. Ja nisam euroskeptik, ali još jedanput ću reći da je korist u prvoj godini od Europe Hrvatskoj ili za Hrvatsku izuzetno mala, gotovo bih se usudio reći da je nikakva. I usuđujem se reći i to da ni jedna zemlja ulaskom u EU nije pretrpjela pod navodnicima štetu kao što je pretrpjela Hrvatska. Zašto tvrdim i zašto tako radikalno nastupam? Od 1.7.2013. do 1.7.2014. mi smo uplatili 537 milijuna eura Bruxellesu. Povukli smo 575 milijuna eura plus 38. Međutim, što je najgore? Što nam je prioritete na ovim prostorima određivao Bruxelles. Od tih 575 milijuna eura samo IPA 1 a to je nuklearna sigurnost i članarine koji direktno ostaju kod njih ide, išlo je od tih 570 milijuna 160 milijuna eura za prekograničnu suradnju povukli smo 10,8 milijuna kuna, za promet 58,9 milijuna kuna, za zaštitu okoliša 59 milijuna kuna, regionalnu konkurentnost 38, za razvoj ljudskih potencijala 44 i IPA 5 ruralni razvoj koliko 44,8 milijuna eura. Čak bih se usudio reći da je Europa našim sredstvima u ovoj prvoj godini financirala sebe, a ne nas. Županija istarska za regionalnu konkurentnost od 38 milijuna povlači 0,8%, za razvoj ljudskih potencijala svega 2,74%, za ruralni razvoj 11,7%, za prekograničnu suradnju 200 tisuća eura, za promet nula i sva sreća da su Hrvatske vode usmjerile zajedno sa Kaštijunom 67 milijuna eura put Istre. Ono što isto tako kada gledamo tu rastrošnost Europe zapravo vrijeđa kada neki europarlamentarci npr. ulaze u prostore ne znam Hypo banke u Puli i čovjek kada to vidi može se samo prekržiti. O čemu mi zapravo ovdje u ovome zakonu između ostalog govorimo? Samo ukratko. Trebao bi smanjiti regionalne nejednakosti kroz posebne intervencije usmjereno isključivo prema slabije razvijenim područjima itd., itd. da ne citiram cijeli ovaj pasus. Ne jedanput sam ovdje u sabornici, i maloprije, spomenuo i Lanišće, ali i Oprtalj i Graćišće i Grožnjan i Motovun i Cerovlje i Lupoglav pa i moj Buzet gdje danas živi tamo 6133 ljudi, a tamo negdje '50. u Buzetu je živjelo oko 14 tisuća ljudi. U jednome Lanišću ako se ne varam 1910. oko 4800 ljudi. Jasno, kako su se formirale male općinice nešto je otpalo na Općinu Lanišće gdje danas živi 329 ljudi, nešto na Livade, na Toplice odnosno Oprtalj gore itd., itd. Ali 50% stanovnika odlazi put Italije, put Rijeke, put zapadne obale Istre ili Pule. Kamo idu? Idu za poslom. Poslije 2. svjetskog rata sve je bilo poharano, barem gore kod nas, razoreno, nakon '47., '54. rješava se status Istre. Upravo tu prolazi ova Zona A, Zona B. Sustav se rješava, uspostavlja tek … sporazumima '70-ih. Prostor napušta preko 140 tisuća ljudi u onom periodu i sigurno da taj biblijski pogrom ne znam egzodus je uz 17 000 svetih žrtava koliko ih je Istra izgubila za rata ono što je Istru strašno ili najbolnije pogodilo. Zato me isto s druge strane boli, i ovdje se isto govori o racionalizaciji lokalne samouprave. I tu da, moramo o nečemu razgovarati. Prekjučer su baš dečki vadili podatke kolik recimo fešti se organizira u Istri u godinu dana. Između 300 i 500, 30 do 50 milijuna kuna. Imamo sve, fešte od malih pužića, pašte, do fešte od vampira. Samo za fešte od pašte 252 tisuće 527 kuna u jednome Žminju. I tu uključili su PR agencije 40 tisuća kuna, čak imamo sada fešte od palačinka za 7 dana po istom obrascu gdje će PR izvlačiti 40, 50 tisuća kuna. To se jednostavno ne radi. Ono što mene međutim najviše naprosto boli kada stotine i stotine hektara naprosto prelazi u ruke dužnosnika koji su državno javno trebali čuvati kao svoje. I uvijek si postavljam pitanje što bi mi recimo mater rekla da dođem doma i kažem slušaj ili … [[Govornik se ne razumije.]] jedno pet hektara tamo poljoprivrednog zemljišta za 5, 10 tisuća eura. I to sam si urbanizirao i sad prodao za 5 ili 10 milijuna eura. Pa vjerojatno bi rekla nemoj doći niti na pogreb. Ali to se naprosto radi i to ne može tako. I zato kažem da tu lokalnu samoupravu valja racionalizirati. 576 jedinica je apsurd, treba nadzirati. Ali bogami i državu treba decentralizirati i radikalno regionalizirati. Nije logično da otpočetka krize povećavamo broj zaposlenih za 7000 da ne govorim koliko ih je u Istri. Lokalni prihodi su 21,9 milijardi kuna, državni izvorni prihodi prije smo glasali za rebalans 114 milijardi kuna. Meni je drago da će ovim zakonom nešto sitno profitirati Slavonija, treba voditi računa o njoj, ali isto tako ću reći da će silno naprosto izgubiti upravo taj kontinent Istre, ta centralna Istra, ta unutrašnja Istra ili ne znam kako da je naprosto nazovem. Jasno je i pojedini čelnici su se naprosto drznuli dirati i u plaće, što im nije pripadalo, i da ne govorim u sve ono ostalo što ni na koji način nije smjelo biti dovedeno u pitanje ili zlorabljeno. Sve u svemu boli ovaj zakon. Znam koliko sam se za njega borio tamo 2002., ne mogu za istoga nažalost dignuti ruku i siguran sam da će standard taj kontinent Istre govorim silno da ćemo izgubiti na samome standardu. Iako i to je istina ne može se standard građana Buzeta uspoređivati sa standardom građana u Slavoniji ili negdje u dalmatinskoj zaleđini. Ne može se standard Graćišća uspoređivati sa njima ili ne znam jednoga Lupoglava, Motovuna da dalje ne nabrajam. Nismo imali rata, 80% Istre je de facto na 10 ili 80% istarskog stanovništva je na 10 km od mora, blizina granice, izrađene infrastrukture itd., itd. ali još jedanput doista molim vas vodite računa u tim nekim općinicama, poglavito jednome Lanišću jer oni će pretrpjeti enormnu štetu.
Pet minuta ostavili ste svom kolegi Šandoru Juhasu.
Dobro ja ću poštovani predsjedniče to pokušati na brzake to malo vremena što mi je ostalo, ali tako je dogovoreno. O dvije stvari bih ja govorio. Možda bi trebalo nastaviti u tom tonu u kojem je govorio i gospodin Kajin. Ja dolazim iz Baranje i podržat ću taj zakon, izuzetno se veselim tome da ćemo poslije dugog vremena možda uspjeti da uhvatimo priključak, priključak sa ostalim dijelovima Hrvatske. Jer kod nas ima naselja gdje nema vodovoda, kod nas ima naselja gdje nema cesta. Neki dan ste bili svjedoci jel' tako jedne medijske kampanje, djeca nemaju što jesti u školi. Da, djeca nemaju što jesti u školi gospodo moja. Nakon 1. svjetskog rata, nakon 2. svjetskog rata, za vrijeme austrougarske monarhije Baranja je bila špajza Europe. Danas je ta špajza presušila, danas u toj špajzi nema ništa, mladi odlaze, bježe gdje god stignu. To je realna situacija danas u Baranji. Nema radnih mjesta, industrija je uništena a zemlja je dana za bagatelu. Trebate proći Belim Manastirom, trebate proći u Torjancima recimo, Novom Bezdanu itd. u onim naseljima gdje nema ništa, nema trgovine, nema bircuza više, nema društvenog doma, ništa nema. Jedina šansa, jedni način da se uhvati priključak su ili fondovi EU jel tako ili na određeni način da država potpomogne. I onda možemo uspoređivati ta naša područja sa drugim područjima u Republici Hrvatskoj. Ja se kao mali sjećam, 60.-tih godina dolazili su ljudi, neki čudni ljudi u poslijepodnevnim satima sa ruksacima na leđima, donosili su smokve, suhe šljive, travaricu tamo nekakvu itd. igle, i mijenjali to za kukuruz. Nema više, nema više s kim zamijeniti, seljak je pao na noge i polako priča se zatvara. Druga stvar o čemu bih htio pričati je vezana za urbana područja, člankom 14. stav 6. kaže: "Da su manje urbana područja gradovi koji prema posljednjem popisu stanovništva imaju manje od 35 tisuća stanovnika, a čija središta imaju više od 15 tisuća stanovnika." Baranja je jedna prirodno geografsko, društveno geografski zaokružena cjelina omeđena sa Dravom, i omeđena sa Dunavom i na sjeveru sa mađarskom granicom i to tako funkcionira već posljednjih stotinu godinu. Beli Manastir je uvijek bio središte toga, Beli Manastir je bio jedna urbana cjelina gdje su ljudi dolazili obavljati sve svoje poslove. Zahvaljujući politici kakva se provodila, zahvaljujući događanjima koja su se dogodila posljednjih 20, 25 godina u Belom Manastiru, i ne samo u Belom Manastiru nego u Baranji je formirano 8 jedinica lokalne samouprave a sa Gradom Belim Manastirom i tu pomalo svako počinje voditi ili svako vodi svoju politiku. Znamo kakva je situacija, u jednoj jedinici su jedni na vlasti, u drugoj su drugi na vlasti, itd. i manje-više svako vodi računa o sebi što je potpuno normalno. Mislim da bi trebalo taj članak promijeniti jer ako govorimo o prirodno geografskim nekakvim cjelinama onda, ili nekakvim čimbenicima koji formiraju urbano područje, onda ne možemo se bazirati samo na tome da kažemo određeni broj stanovnika. Ne može biti dominantan broj stanovnika, do nigdje nije tako uspjelo. Postojali su nekakvi sustavi koji su prije govorili ne znam ja u Francuskoj, pa kažu grad će biti sve ono što je preko 5 tisuća stanovnika, a ono što je 4 999 e to će biti selo. Ako taj model budemo primijenili ovdje mislim da ćemo učiniti dalju veliku štetu Baranji, Baranjcima i da neće biti nekakvog bitnijeg napretka. Zbog toga ja molim da se to, taj stavak 14.-tog članka modificira na određeni način, da se uvaže ti prirodno geografski čimbenici i da onda ta urbana cjelina ili to urbano područje može aplicirati kvalitetno prema europskim fondovima jel na taj način ako ostane tako mislim da nećemo polučiti one rezultate koje bi mi mogli polučiti kao pogranična regija, kao područje koje ima dobre odnose sa Republikom Mađarskom, kao područje koje se nalazi neposredno ili s druge strane granice Srbije a i Bosna je izuzetno blizu i sva ta područja mogu onda zajednički replicirati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na replike. Prvo tri replike poštovanom Damiru Kajinu. Prvu će iznijeti Furio Radin.
Kada ste govorili o onome što se dogodilo u Istri 45., 47., 54. godine onda svaka riječ se mora vagati jer je tada napustilo taj dio broj ljudi za koji ni danas ne znamo koliko je točan. I demografije su tada radili za sustav, za sistem i pretjerivanje je bilo na svim stranama. Tako i … [[Govornik se ne razumije.]] već pretjeruje kad to suzuje na 140 tisuća, tako najvjerojatnije i Tito je pretjerivao s druge strane kad mu je … [[Govornik se ne razumije.]] i kad je govorilo o 350 tisuća u poznatom govoru koji je imao u Crnoj Gori. Dana danas mi ne znamo koliko je ljudi otišlo i tako me čudi da gospodin Kajin stalno tupi taj 140, 140, 140 kao i druge brojke koje navodi, uvijek jedno te iste brojke. I na kraju ti ljudi nisu otišli, nego ajde da kažemo morali su otići a svi mi ovdje znamo što znači kad kažemo da su morali otići. Nakon svakoga rata ljudi moraju napustiti zemlju, a to mora te napustit zemlju uvijek znači da su na neki način istjerani. Jer niko ne ostavlja svoju kuću, svoje polje zato što je, zato što tako hoće. Oni su otišli iz dva razloga, jedan je razlog bio nacionalni a drugi je razlog bio politički jer je otišlo najviše Talijana, a otišlo je i Hrvata.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Sigurno sam da glede te tragedije koja Istru pogađa ili ti ne gledaš na tu tragediju drugačije od mene, niti ja gledam bitno drugačije od tebe gospodine Furio Radin. Ja kad sam govorio o tome koliki broj ljudi napušta Istru u onom periodu post revolucionarnog primitivizma nakon prvog, drugog egzodusa, govorim o 140 tisuća. Kada govorim o kojem broju se radi kada spominjemo Hrvatsku, onda se radi o 186 tisuća, a kad govorim o Jugoslaviji, negdje oko 225. Nitko, slažem se, ne ostavlja svoju kuću, nitko ne ostavlja svoje imanje za koju su generacije i generacije radile. Ali znam tko preuzima danas te kuće i …, Žerjavić i MUP. Ali znam da danas mnogi naprosto useljavaju u te kuće i grabe ono što bi trebalo biti naprosto svetinja. I protiv toga se treba boriti. I protiv toga se treba ustati. Ljudi uzimaju palače za nekoliko tisuća maraka. Pa gdje toga ima? Ljudi uzimaju na desetine hektara koje si potom urbaniziraju od predsjednika IDS-a, počasnog, preko predsjednika zajednice podružnica …, da ne govorim o svima ostalima. 50-ak dužnosnika u Istri teže je od 2 milijuna eura, kako? Na način što su javno pretočili u privatno. Ti taj problem ne možeš osjećati drugačije od mene jer moj [[Upadica Stazić: Molim vas, bez dobacivanja.]] isto tako sudjelovali, ali na onoj strani koja je stradala. A gdje su bili tvoji, o tome drugom prilikom.
Druga replika, poštovani Darko Milinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Kajin, vi ste govorili da je Hrvatska jedina zemlja koja je imala zapravo ne koristi od ulaska u EU već štete s čime se djelomično naravno mogu i složiti, ali to je još jedan odraz nesposobnosti ove Vlade da aplicira prema EU fondovima na onaj način na koji smo svi to, bez obzira pozicija ili opozicija očekivali. Ali kada govorimo o aplikaciji pojedinih županija na EU fondove, žao mi je što tu nije potpredsjednik Grčić, evo mi smo aplicirali iz Županije ličko-senjske jedan … centar za razvoj i pazite razloga zašto nam nije usvojen, zapravo zašto je odbijen, zato jer imamo premali broj stanovnika u odnosu na cjelokupni broj stanovnika RH. I napominjem da su se nekada projekti posebno raspisivali sa posebnim kriterijima za područje od posebne državne skrbi ili nerazvijena područja. Na ovakav način odbijanje projekata kao što sam spomenuo ovaj projekt Centar za razvoj u Ličko-senjskoj županiji, opet kažem, ne da će nas biti 50 tisuća već će nas biti duplo manje. S ovim prijedlogom zakona, netko je spomenuo da 13 tisuća građana u Istarskoj županiji pogođeno, da će živjeti lošim standardom, u Ličko-senjskoj županiji je to 50 tisuća građana. Kad bi bio to ekvivalent prema Istarskoj županiji, to bi značilo da bi u Istarskoj županiji, ako bi napravili ekvivalent prema Ličko-senjskoj županiji, bilo pogođeno 195 tisuća građana. Gospodin Grčić kaže da su tim sredstvima koje smo do sada imali su [[Upadica Stazić: Vi replicirate kolegi Kajinu, a ne Grčiću. Kajinu replicirate.]] Znam, ali [[Upadica Stazić: Govorite o nečemu o čemu on uopće nije govorio.]] Produžit ćete mi 10 sekundi? Da se tim sredstvima razvijali vrtić i infrastrukturu i da su sada te općine i gradovi koji su do sada koristili ta sredstva postali razvijeni, što znači da bi sada trebalo bi im to ukinuti pa vratiti ponovo u nerazvijena nasilja i na taj način zapravo kazniti ono što smo mi uspješno koristili kao institut regionalnog ravnomjernog razvoja.
Odgovor, Damir Kajin.
Da ne bi netko slučajno mislio da sam ja protiv EU, nisam. Niste niti vi gospodine zastupniče. Ja sam samo govorio o nekim podacima da smo mi od 01.07.2013. do 01.07.2014. uplatili 537 milijuna eura, a povukli 578 plus 38 milijuna eura. Ali treba imati na umu da za nuklearnu sigurnost i članarine smo mi uplatili ili ostavili 160 milijuna eura. I ono što je najveći problem, prioritete nama određuje Bruxelles, ne mi sami sebi. Ja sam uvjeren koja god da bi bila Vlada, kad bi sebi određivala prioritete da bi tih 537 milijuna eura puta 7, gotovo, zarez 6, koliko je euro, 4 milijarde kuna, neusporedivo vjerodostojnije utrošile no što ćemo ih utrošiti na ovaj način. Ono što me malo isto pogađa ili boli, da od 38,6 milijuna eura za regionalnu konkurentnost u Istri smo povukli 0,82%, za razvoj ljudskih potencijala od 44,7 milijuna eura 2,74%, za ruralni razvoj od 44,8 milijuna 11,7 milijuna, a za prekograničnu suradnju svega 200 tisuća eura, a za promet naprosto 0 kuna. Znači, za … od Buzeta dolje prema Puli, za Lupoglav, prema Bršici ili Raši, svejedno, nismo povukli niti lipe, a to je ono što treba naprosto biti kičma jednog budućeg razvoja istarskog prostora ili bolje rečeno, razvoja onakav kakav je nekada do '90. godine ili do 2001. bio naprosto na tim prostorima kada su možda neki drugi prioriteti bili lokalnoj ili lokalno vodstvo na pameti.
Nova replika, poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, vi ste iznošenjem i nabrajanjem ovih općina koje su po nekim vašim kriterijima, da kažem, najnerazvijenije u Istarskoj županiji zapravo doveli, čini mi se, neizravno u sumnju sve nas u izračun tih kriterija, odnosno kriterije koje je postavilo ministarstvo. Naime, kada gledamo ovu tablicu po indeksu razvijenosti koju je izradilo Ministarstvo regionalnog razvoja onda vidimo da je najnerazvijenija općina u Istri Cerovlje sa 86,57% od indeksa razvijenosti prosjeka cijele Hrvatske, nakon toga slijedi Motovun sa 88,7 pa Karojba neke kažem niste ni spominjali iako i one spadaju. Ali moram reći da je evo to Cerovlje općina koja ima u Istri najniži indeks razvijenost a onda je 86%. A gledajte da među prvih 30 koje su najnerazvijenije općine u Hrvatskoj je 20 iz Slavonije i one imaju indeks razvijenosti ispod 25%. Pa sada ja ne znam jeli izračun ministarstva loš ili vi to drugačije prezentirate? Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Damir Kajin.
… [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] zato jer to nije potpomugnuto područje Karojba ne spada u tu grupu brdsko-planinskog područja. Da, jasno mi je da je prihod ili bolje rečeno prosječni dohodak u jednom Cerovlju najniži u Hrvatskoj ali govori sam o apsurdima ovog izračuna. Npr, prosječan dohodak per capita Općine Lanište sa 329 stanovnika je 25.878 kuna, a jedne Funtane koja je između Poreča i Vrsara gdje nema obitelji, ako ima obiteljsku kuću da joj ne vrijedi 2 milijuna eura je 21.793 kune. Nemam sada podatak za Cerovlje, to je ono jednostavno što mi daje za pravo da posumnjam u ove kriterije. S druge strane nisu to najsiromašnije općine u Istri. Ja sam siguran da u tu kategoriju ni na koji način ne možemo podvesti npr. jedan Buzet ili ne znam malo iznad nas jedan Lupoglav. S druge strane isto tako sam uvjeren da mi standard kojega imamo u Istri od Buzeta do Lupoglava pa dolje do Cerovlja ne možemo uspoređivati danas sa standardom u Slavoniji. Mi nismo imali rata, 80% Istre na udaljenosti 10km je od mora, tu je blizina granica, infrastruktura, lakše je normalno i plasirati proizvode i doći do radnog mjesta, ali isto tako imajmo na umu i činjenicu da je npr. '45. Istra vjerojatno imala više asfaltiranih cesta nego cijela ondašnja ex Jugoslavija. I kada govorimo o ovom zakonu ono što je najveći gubitak nije to samo gubitak lokalne samouprave, ako se lokalna samouprava preustroji ona će se snaći, nego problem je što gube građani i što gubi naše gospodarstvo i to će biti jedan nenadoknadiv gubitak.
Nova replika poštovani Branko Vukšić.
Ja sam replicirao uvaženom kolegi Juhasu. Poštovani kolega vi ste u svojoj raspravi govorili o tome da je Baranja nekad bila uspješna regija u kojoj ste proizvodilo, bila je rekli ste špajza, a u toj špajzi sjećam se iz Međimurja je bilo svega. I na što je spala Baranja ali i Slavonija i mnogi dijelovi RH? spali su na skrb. Rekli ste ili ćemo dobiti sredstva iz EU ili da nam država pomogne. Jučer sam bio na Cresu i u jednoj kancelariji sam vidio jedan zgodan crtež, fotomontažu zapravo gdje se govorilo o investicijama ove Vlade i na investicijama je bila slika Trga bana Jelačića, a na slici su došli Trotteri iz Mućki sa onim svojim poznatim vozilom trokolicom i rekli su, ovo su investicije koje je gospodin Grčić doveo u Hrvatsku. Dakle niste nasjeli na lažni Grčićev optimizam. Ova Vlada je učinila, a i prethodne vlade one su započele to, sve da unište tu špajzu o kojoj ste vi govorili. Poljoprivredne proizvodnje nema, poljoprivreda iz dana u dan se uništava, a sve više uvozimo lošu, skupu poljoprivrednu robu dok su zemljišta u RH zapuštena.
Druga replika poštovani Dragutin Lesar.
Kolega Juhas, rekli ste da su u Baranji djeca gladna. Ja vam u to vjerujem, ali u to morate uvjeriti premijera i pozivam vas da se toga sjetite, prisjetite kada će biti glasanje o državnom proračunu. Spomenuli ste članak 14.zakona, urbana područja,jedan propust koji se predlagatelju dogodio, a nadam se da predstavnik Vlade sluša što se govori, tim člankom 14.je propisano da grad sjedište s najvećim brojem stanovnika na prijedlog grada, ministar utvrđuje pripadajući dio urbanog područja na prijedlog predstavničkog tijela ili gradonačelnika. Ne piše u zakonu, u zakonu ne možete upotrebljavati izraz grad. Ovlasti gradonačelnik ili predstavničko tijelo. U tom istom članku imate uz mišljenje jedinica lokalne samouprave, mišljenje predstavničkog tijela ili općinskog načelnika odnosno gradonačelnika jer ovo je poseban zakon u kojem nadležnosti što se misli pod gradom, općinom i županijom, a to imate problem i u članku 13.stavak 2.gdje piše da županijsku.
Gospodine Lesar vi ste javili replikom.
Da, kolegi Juhasu.
I govorite obraćate se … [[Govornici govore u isto vrijeme ne razumije se.]]
Govorim o članku 14.koje je kolega Juhas spomenuo i u članku 13.istog zakona koji u sebi sadržava nepreciznost, nedorečenost i treba ga popraviti. U čemu je problem gospodine potpredsjedniče?
Problem je u Poslovniku, korištenju Poslovnika.
Ne, to je vaše tumačenje Poslovnika oprostite.
Ni u čemu drugom nije.
Je, je, dakle govorim o raspravi i članku 14. Zakona koje je kolega Juhas spomenuo, problematizirao i ja ga još problematiziram šire da je Vlada ponudila formulacije iz zakona iz kojeg se ne zna tko će u ime građana donositi odluke, izvršna vlast ili predstavnička vlast?
Na repliku odgovara poštovani Šandor Juhas.
Da, govorio sam špajzi, govorio sam o urbanim cjelinama, urbanim sredinama. Da je ta špajza prazna krive su sve Vlade ali nije ova Vlada dala u bescjenje zemlju i nije ova Vlada provela privatizaciju nego je netko prije toga to napravio. I mislim da ti snose upravo najveću odgovornost. Jer ako netko plaća hektar zemlje, zakup hektara zemlje a to je najveće bogatstvo Baranje 300 kuna i dobio je koncesiju na 50 godina a ta tržišna, tržišna vrijednost te zemlje je negdje oko 1500 kuna, onda bi valjda netko trebao i o tome malo da razmisli pa da pomogne onda tim jedinicama lokalne samouprave i na taj način. A pomoći će se Baranji i na taj način ako se Beli Manastir formira ili proglasi i taj zakon doradi taj članak postane jedno urbano središte koje će onda snagom svoje gravitacijske moći privući sve ostale jedinice lokalne samouprave, zaokružiti će se jedna cjelina i moći će da funkcionira onako kako je funkcioniralo do 1991. godine kada je Baranja bila jedinstvena upravna cjelina, općina. Kada su formirane ove ostale općine i jedan od razlika možda je i taj, je li tako, da je došlo do takvog gospodarskog stanja u kakvom je danas. To je to.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika IDS-a i zastupnika Furia Radina govoriti će poštovani Valter Boljunčić. Izvolite.
Dobar dan poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle danas je jedan u nizu zakona koji su dosta vezani za druge zakone, dakle Zakon o regionalnom razvoju, o brdsko-planinskim područjima, naravno i Zakona o financiranju lokalne samouprave. Prije svega, kroz raspravu do sada stekao se dojam da postoji dio zastupnika koji želi glasati protiv toga da nerazvijeni dijelovi Hrvatske dobiju potporu što jednostavno nije istina. Dakle nitko ne ide na činjenicu da onaj koji je po nekim indeksima nerazvijen ne zaslužuje potporu smatramo da je treba dobiti ali ono što moramo vidjeti je i situacija što je bilo sa dosadašnjim potpomognutim područjima naročito brdsko-planinskim područjima koja na ovaj način gube potporu. Radi se prije svega o područjima u Gorskom kotaru ali i radi se kao što je rečeno već nekoliko puta 8 jedinica lokalne samouprave u Istri i preko 13 tisuća građana koji će ostati bez toga. Nadalje, pokušava se svesti krivnja na lokalnu zajednicu, na uprave gradova, na lokalne dakle čelnike kako se kaže koji su valjda po pogledu iz Vlade u godinama krize za 30% povećali broj zaposlenika i za 30% su utoliko povećali plaće. To jednostavno nije točno. Ja sam već nekoliko puta rekao na primjeru recimo Pule, od 2008. do sada smanjilo je broj zaposlenika za 25% a prihodi koji idu na plaće iznose 10,8 izbornih prihoda. Prema tome, ali to je jedan osnovni problem kada se centralizirati želi nešto a ovaj zakon ide u tom smjeru jer do sada su recimo sa Fondom za nadoknade bile obuhvaćena 15,5%, sada će država uzeti 17,5%. Dakle radi se o centralizaciji sredstva. Kada se stvari centraliziraju onda jednostavno ne možete vidjeti kako to izgleda u pojedinoj zajednici. Imate isti … [[Govornik se ne razumije.]] za sve što ne vrijedi. Ako ćemo tako gledati, iako nije bilo povećanja plaća Istra je po razvoju druga, ima 158 negdje indeks razvoja, dakle 58% iznad prosjeka. Ako po vama su plaće veće za 30% onda to znači da su one 20% iza onoga što Istra ima u razvoju. Prema tome, već na taj način sa logikom se može vidjeti. Međutim, smatram da činjenice koje se ovdje navodi, prije svega o tome da će brdsko-planinska područja, većina njih u Gorskom kotaru, u Istri, izgubiti taj dio i to kroz naredne tri godine da će se smanjiti samo će dovesti do toga da ćete imati ponovo nerazvijene krajeve. Jer oni su sada sa potporama uspjeli donekle dostignuti razvoj koji se, koji imaju i druge jedinice u tim područjima. Što se tiče dakle sredstva za potporu, trebate vidjeti i sljedeće da životni troškovi nisu svuda isti. Ako pogledate Istru uvijek ćete vidjeti da košarica za četveročlanu obitelj je 20 pa i više posto skuplja nego što se to radi u Slavoniji ili Varaždinu, sjeverozapadna Hrvatska i drugdje. Dakle, ne možete gledati samo na prihodovnu bez da gledate i na rashodovnu stranu. Ono što su dosadašnje potpore dale na ovom području trebate vidjeti u sljedećem, recimo u samoj Istri dakle u ovim dijelovima, u ovom razdoblju dok se dobivala potpora uloženo je preko 400 tisuća kuna u posljednjih 10 godina za pomoć u edukaciji i razvoju poljoprivrede. Socijalna pomoć je dana za pomoć u kući starijima i nemoćnima, radi se o prijevozu đaka, radi se o dakle stipendiranju učenika, radi se o stipendiranju studenata i to su jednostavno one činjenice koje su omogućile da se dođe koliko toliko na nekakav normalan razvojni dio. Ono što u ovom zakonu dakle nije dobro je sljedeće a to je da se u Zakonu o brdsko-planinskim ukida dio koji je samo vezan za dakle indikator brdsko-planinskog, nego se kaže da će sada se razvoj dobivati prema indeksaciji u regionalnom razvoju. A indeksi koji se koriste treba ih vidjeti da li su oni ispravni. Ja mislim da oni nisu ispravni iz nekoliko razloga. Prije svega, trebate vidjeti i druge stvari koje se navode u indeksima. Svakako morate uzeti specifične geomorfološke karakteristike određenoga područja. Imate prije svega troškove vezane za izgradnju i održavanje prometnica infrastrukture. Da li u nekom … [[Govornik se ne razumije.]] dijelu je isti trošak, na nekim brdima morate gradit infrastrukturu i morate raditi prometnice. Imate zimsku službu, imate rasvjetu i sve drugo što je u brdsko-planinskim dijelovima. Druga stvar, ono što je već nekoliko puta rečeno i od gospodina Damira Kajina. U tim našim sjevernim dijelovima su ostali stari ljudi i nezaposlenosti nema ili su dakle poljoprivrednici ili su u mirovini, a stalno dolazi do odljeva stanovništva iz tog dijela. Kada bi oni toliko razvijeni bili onda bi valjda došli ljudi tamo živjet, a ne bi išli ća iz tih krajeva. Drugo, te općine koje su u brdskim područjima imaju veoma malu gustoću naseljenosti, ali imaju ceste i sve ostale stvari koje treba dakle popravljat, održavati i jednostavno definitivno oni imaju veći trošak po jedinici stanovnika nego negdje drugdje. Smatramo da bi se u ovom zakonu, a mi smo dali i dva amandmana, prije svega amandmane na Zakon o brdsko-planinskim područjima gdje kažemo on bi se ustvari trebao maknuti taj prijedlog zakona jer on jednostavno briše naknade koje oni sada dobiju. Mislimo da to treba ostati, a mislimo isto tako da bi se adekvatno tome u Zakonu o regionalnom razvoju trebalo pustiti da brdsko-planinska područja ulaze da li u prvu, drugu ili koju već potpomognuti nivo koji se koristi. Činjenica da ono što sam rekao ranije, ako je bila loša do sada politika i da dijelovi zemlje nisu bili razvijeni to svakako treba pomoći, ali to ne znači da sad treba uzet onima koji su tom pomoću donekle došli na neki razvoj koji će im definitivno sa ovim ovdje zakonom pasti i onda ćete opet imati problem, imat ćemo raseljavanje stanovništva iz brdsko-planinskih područja i jednostavno doći će do osiromašenja kod nas Istre, ali dakle i drugih dijelova, naročito Gorski kotar koji u tome ne vidi dakle svoju perspektivu. Svaljivanje dakle ceha za razvoj tih dijelova na lokalnu zajednicu i govoreći o tome da svi moramo podnijet jednaki teret, pa nije baš točno. Lokalna zajednica, znači jedinice lokalne samouprave i regionalne troše i na njih pada samo 5% prihoda, a ako gledamo dug na jedinice lokalne samouprave pada ispod 2% državnoga duga. Prema tome ne može se reći da je to isto. Druga stvar, ovim zakonima koji su dani ranije uzimaju se 2 milijarde kuna lokalnoj zajednici, želi im se nešto vratiti iz tog istog novca ili kroz neke druge namete 1 milijardu, međutim to kada se računski pogleda nije točno. Osim toga, to nije da pola država, pola lokalna zajednica, uzeli ste dva, vratili ste jedan dakle, a država je uz to zadržala za sebe dio novca od PDV-a. Zadržala je novce od poreza na štednju na kamate, pa i od poreza na promet nekretnina zato što će se sada u situaciji kad imate masu neprodanih stanova na novoizgrađene stanove plaćati umjesto poreza na nekretnine plaćat će se i PDV na zemljište na kojem se taj stan nalazi, što dakle povećava cijenu. Ovaj prijedlog zakona dakle ne samo zato što se tiče Istre, iako naravno je bitno za nas, mislim da on loše djeluje na brdsko-planinska područja, mislim da on vraća u suprotnom smjeru nešto što je ipak koliko toliko dalo taj razvoj. I budimo jasni, to ne daje država, to se samo dio novca od poreza na dohodak koji prihod lokalnih zajednica, malo veći dio se pušta da ostaje toj istoj lokalnoj zajednici. To nije nikakav drugi fond nego samo se traži da ono što se ostvari u nekoj zajednici koja djeluje pod otežanim gospodarskim i drugim dijelovima da više novca ostane u toj lokalnoj zajednici. Ovaj zakon isto tako umjesto u decentralizaciju ide u obrnutom smjeru, ide ka centralizaciji. Problem centralizacije će vam biti sada i sljedeći. Umjesto da sredstva koja se ostvaruju u zajednici ostavite u toj zajednici zajedno sa dužnostima koje mora raditi pa da se vidi koja to zajednica može raspolagat sa svojim sredstvima i razvit se ili ne uzimanjem sredstava. Sad nijedna zajednica gotovo neće moći podmiriti svoje troškove i onda nećemo moći pričat o tome da treba smanjiti broj lokalnih zajednica jer će svaka imat potpuno pravo da krivi državu da ne može ostvariti svoj razvojni program jer je država uzela novac. Ako želite vidjet koja zajednica je uspješna, koja nije, spustite novac, spustite dužnosti pa da vidimo tko će proći, tko ne. Naravno, gledajući našu povijest svakako trebamo pomoći onim dijelovima, netko je dao i prijedlog da određeni dijelovi koji su još uvijek bili i zahvaćeni, dakle minska područja … trebaju ući u posebno područje što se potpuno slažem sa tim stavom. Ali na ovakav način sa centralizacijom, uzimanjem novaca i rušenjem nekakvoga standarda stanovništva koje je zahvaljujući tom novcu uspjelo doći na neki nivo, mislim da će se postići kontra primjer. I još jednom, to je novac koji je lokalna zajednica ostvarila. Mi ovdje govorimo o gubitku za 8 jedinica lokalne samouprave u Istri. Ako uzmete u obzir da je turistička sezona donijela 7 milijardi eura, Istra sudjeluje sa barem 30%, u tom ako uzmete PDV Istra je samo ovog ljeta u državni proračun uplatila samo na temelju PDV-a 3 milijarde kuna, a gdje su trošarine na benzin, gdje su dakle druge trošarine koje ostaju. Prema tome, mi samo tražimo da lokalnoj zajednici spustite novac, spustite im dužnosti pa da vidimo tko može biti i nemojte ono što sam rekao prije zlatno pravilo, ako nešto nije u kvaru nemojte ići popravljati to. Hvala. Mi ne možemo na ovakvom primjeru bez kompenzacijskih mjera, dakle smatramo da onaj kome treba pomoć, treba pomoć, ali onome kome je ta pomoć pomogla nemojte je uzet sada kad im je presudno da u teškoj gospodarskoj situaciji prožive još ovih neko vrijeme. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo se javio poštovani Nenad Pleše, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Boljunčić, sve bih potpisao šta ste rekli u svojoj raspravi. Spominjali ste broj stanovnika u Istri koji će biti oštećen donošenjem ovih zakona, da je to 13000 stanovnika, a ja ću vam dodati za informaciju da cijeli Gorski kotar će biti oštećen tim zakonima i to je 22000 stanovnika a u prosjeku je to 18 stanovnika po km2. Kad govorite o centralizaciji sredstava, ja ću dodati tu i centraliziranju države i hrvatskih šuma, 83% Gorskog kotara pokrivenost je šumama. Od šumskog doprinosa je Zakon o brdsko-planinskom području jedinice lokalne samouprave Gorskog kotara na račun brdsko-planinskog područja imaju 5%. Ukidanjem tog zakona to će biti 3%. Dosadašnja cijena to je bila 3 milijuna kuna. Hrvatske šume svake godine izvlače cirka 430 tisuća metara kubičnih drvne mase, a kada bi se to pretvorilo samo u ogrjevno drvo ta bi vrijednost bila oko 130 milijuna kuna. Znamo da je sanitarno drvo u ukupnosti prodanog goranskog drva u vrlo malim količinama. Kad bi ostajalo više od šumskog doprinosa, kada bi ostajalo više od naknada za ceste i vode, dalekovode, naftovode, plinovode koji prolaze Gorskim kotarom onda više ne bi trebali ovakvih zakona, više novaca bi ostajalo tim zajednicama i onda ne bi dizali toliko graju oko donošenja novih zakona o regionalnom razvoju ili ukidanju postojećih.
Odgovor na repliku, Valter Boljunčić.
Hvala. Pa evo hvala vam na potpori ovome. Kao što sam rekao mi iz kluba IDS-a i nezavisnih zastupnika Furia Radina dali smo prijedloge amandmana na zakon. Jedan od prijedloga je da se ukine i dio promjene brdsko-planinskih područja, tj. da se makne taj dio koji kaže da mora imati indeks razvijenosti. I nadam se kada dođe do tog dijela do glasanja, da će zastupnici ne samo iz Istre i Gorskog kotara, nego i drugi uvidjeti da je to nužno i da će dati tu potporu. A definitivno i Gorski kotar tu spada, jer koliko puta da ne kažem maltene iz mora mi izađemo, uđemo u Gorski kotar tamo je snijeg, zatrpane ceste i drugo. Dakle, definitivno jedan dio Hrvatske koji zaslužuje zbog svoje ljepote potporu da takav i ostane.
Druga replika, poštovani Josip Salapić. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolega Boljunčić i vaša stranka kao i HDSSB spadamo u regionalne stranke, pa mislim da u dijelu vaše rasprave kada ste govorili da je procjena Vlade prema nekim jedinicama lokalne samouprave da su do 30% trošile više nego što su smjele, da su nerazumno zapošljavale, isplaćivale plaće, povećavale u odnosu na državu i na ovaj drugi sektor javne uprave. Tu mislim da je procjena Vlade točno, a zašto što mislim? Zato što je s jedne strane točno da nisu svi jednaki i da svi nisu nerazumno trošili novac, ali morate si priznati da postoje oni koji ne znaju upravljati sa svojim jedinicama lokalne samouprave i da je prava poanta problema u tome da bez sveobuhvatne teritorijalne reforme Hrvatske, bez uvođenja regija u Ustav i u samu funkciju u Republici Hrvatskoj što će nama 551 jedinica lokalne samouprave ako tih većine malih općina ne mogu si sami ni isplatit plaće, nego im državna pomoć služi kao servis za isplaćivanje plaća. To su realnosti u Hrvatskoj i bez da neka ozbiljna Vlada ozbiljno ne pristupi teritorijalnom preustroju Hrvatske recimo po sličnom modelu kao što je učinila Danska kao zemlja članica EU mi ćemo se za godinu dana naći pred velikim problemom. Jer procjene su da je ovaj državni proračun za 2015. godinu jedan od zadnjih na ovakav način koji može izdržati država kao što je veličine i ustroja Republike Hrvatske. Dakle, mnogi financijski stručnjaci strahuju što će biti sa projekcijama za 2016. godinu i za ovo vrijeme koje je pred nama, pa se ja nadam da se možemo složiti u tome da neka buduća Vlada ako ova to ne želi treba sveobuhvatno krenuti u reforme teritorijalnog ustroja Hrvatske. Tada ćemo moći manje govoriti o tome, o teritoriju razvijenosti, nerazvijenosti, ako ozbiljno pristupimo problemu pravih, istinskih reformi.
Na repliku odgovara Valter Boljunčić.
Hvala. Pa dakle, ja sam definitivno na stajalištu da regionalizam se treba uvesti po meni u Ustav. Sva struka koja je do sada rekla, rekla je da je to jedan od bitnih preduvjeta. I isto tako i kažem naravno da Istra treba biti regija zaslužujući i gospodarski i svaki drugi razvoj kao što i drugi neki dijelovi zaslužuju biti regija. Ono što sam naveo, poslovni problem je sljedeći. Iz centralnog dijela se ne vidi tko je kakav. Netko štedi, a netko ne štediti, a onda svi ispadnu krivi. To jednostavno tako ne ide. Mislim da ono što sam rekao podatke za Istru govore dosta o tome koliko Istra štedila. Jedan primjer. Sanacija bolnica. Onda na kraju se mi malo sjećamo da ne kažem što zato što smo mi kao Istarska županija sa 70 milijuna kuna kada je bila u problemu istarska bolnica davali za lijekove, iako je ministar priznao da se mjesečno 24, tj. godišnje 24 milijuna kuna daje manje nego što bi trebalo. Da bi nakon toga došlo sanacija i mi smo dali u biti na neki način 70 milijuna kuna državi da sa našim novcem sanira bolnicu. Ono što se svakako slažem i što mislim da treba je sljedeće. Dakle, kad imate centralnu državu koja uzima novac, onda svaka općina koliko god bila nerazumna u trošenju novca ima pravo se žaliti i reći, pa mi to ne možemo raditi jer država ima kasu koju daje. Onog trena kad vi spustite taj novac lokalnoj zajednici, ovlasti to vam je kao da generalni direktor u brodogradilištu mora ići svakog varioca gledati da li vari ili ne. Onog trena kad vi na lokalnu zajednicu spustite novac, ali i dužnosti vidjet će se tko može, tko ne može raditi i to je mislim pravi način da se vidi da li neka općina može opstati ili ne može opstati. To je dakle po meni prava stvar. Mislim da regionalizam i razlike koje postoje u regijama svaka ima svoju specifičnost. Kad smo pričali recimo o poljoprivrednom zemljištu, ono što je nama problem u Istri za vas u Slavoniji je rekli ste da je bašta u vrtu, to su za nas ogromna poljoprivredna zemljišta gdje se uzgaja. Prema tome, siguran sam da ovaj zakon ide u suprotnom smjeru nego što bi trebalo ići prema razvoju Hrvatske. Ja sam za to da se pomogne Slavoniji, trebalo se i prije [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Ali nemojmo zato kriviti ako želimo da i neki naši dijelovi koji su jedva uspjeli se održati sad im uzmemo novac.
Treću repliku iznosi poštovani Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Boljunčić, vi ste s pravom nazvali ovaj zakon ili dali mu karakteristiku da uvodi novi oblik centralizacije. Po meni je to posljedica toga što unutar svih vlada do sada nije bilo međuresorskog usklađivanja ni ovlasti, odnosno obaveza, ni financiranja lokalne i regionalne samouprave. Resori pojedinačno vrše decentralizaciju ovlasti, odnosno obaveza i svakim zakonom donose nove obaveze općinama, gradovima i županijama i tu su samostalni bez koordinacije. A samo jedan, eventualno dva resora, dakle financije i sada regionalni razvoj, dolaze s prijedlozima zakona koji se tiče financiranja tih istih obaveza. I zbog tog nesklada u pravu ste ovaj zakon veliki dio financija ponovno centralizira. I drugi njegov nedostatak je, a spomenuli ste i solidarnost, u tome. Dakle, ovaj zakon počiva na načelu solidarnosti, koga? Onih koji imaju s onima koji nemaju. Međutim, da bi netko imao pravo tražiti solidarnost od nekoga mislim da bi bio minimum pristojnosti te iste lokalne samouprave da recimo ima prirez. Pa tako od 264 općine i grada koji ulaze u prvu i drugu kategoriju potpomognutih područja njih 136 nema prirez porezu na dohodak kao autonomni izvori prihoda lokalne samouprave. Dakle, više od polovice nema nikakvih prireza porezu na dohodak. I sada dolazimo do toga da oni koji plaćaju prirez će biti solidarni s onima koji nemaju prirez, koji imaju komunalni doprinos i komunalnu naknadu utvrđenu i raspisanu u minimalnom obliku s onima koji plaćaju u najvećem obliku. I to je drugi defekt ovog prijedloga.
Vrijeme. Posljednja replika, poštovani Giovanni Sponza. Izvolite.
Ma evo želio bih se referirati u ovom dijelu koji ste iznijeli poštovani kolega Boljunčić sa stavom da doista je konačno došlo vrijeme da svi skupa se založimo i za cjelovita i za održiva rješenja. Slijedom toga želim kazati da idemo krivim putem. Umjesto da paralelno razgovaramo o decentralizaciji, o regionalizaciji i o reformi jedinica lokalne samouprave slijedom čega bi došli do cjelovitih i održivih sustavnih rješenja mi idemo uvijek obrnutim putem, jednostavno ne shvaćamo da lokomotive razvoja jesu jedinice lokalne samouprave, da ih trebamo financijski ojačati njihov financijski kapacitet, da moramo prema njima imati puno povjerenje i da jedinice lokalne samouprave ili čelnik je ništa drugo nego državni namještenik na lokalnom nivou. Mi smo partneri, mi činimo jednu zajedničku cjelovitu cjelinu i slijedom toga želimo na lokalnom nivou i imamo potrebe rasteretiti državnu razinu nepotrebnih operativnih razina radnji a državnoj razini dati jednostavno da svoj kapacitet usmjeri prema strateškim promišljanjima. Novac uzimamo gradovima, novac uzimamo općinama i sutra ćemo ih ili sutra netko hoće te iste čelnike u jedinicama lokalne samouprave uvjeravati da nisu u stanju upravljati niti imati samostalni status jedinica lokalne samouprave. Zato se vraćam decentralizacija, regionalizacija, reforma jedinice lokalne samouprave i tema regionalnog razvoja je puno šira od same teme Zakona o regionalnom razvoju.
Na repliku odgovara poštovani zastupnik Valter Boljunčić, izvolite.
Evo hvala. Ja bih dao samo jedan podsjetnik na ovo što ste rekli, ustvari dokaz toga, kada se sa nivoa države na lokalne zajednice spustilo problem građevinskih dozvola to smo mi riješili u Istri zaostatke. Za decentralizaciju nije bio jedan ured nego je svaki grad koji je to mogao raditi dobio, pokazalo se kako se lokalni problemi puno bolje riješe na lokalnom nivou. Osim toga imamo lokalne izbore, što mislite da ljudi kad idu na lokalne, što se vidi koliko njih izlazi, pa oni znaju tko je radio dobro, a tko nije radio dobro 4 godine. Ne možete, ono što kaže nekog možete varat jedanput, neke ljude možete varat stalno ali ne možete sve ljude stalno zavlačiti po tom pitanju. Prema tome, lokalna zajednica zaslužuje poštovanje veće nego što joj se daje sa centralnog nivoa. To su dakle onaj motor kao što ste rekli motor koji je dosta bitan po kretanju Hrvatske. A kažem na ovim primjerima građanskih dozvola vidjelo se kako može raditi bolje. S druge strane imate primjer poljoprivrednog zemljišta koje je uzeto iz lokalne zajednice, dvije godine se ništa nije davalo, ušli smo u EU. Pitanje je sad da li se može uzgajati vinova loza ili ne zbog kvota koje se ima i na kraju se tko zna kome dodijeli neko zemljište, a ne onima koji su tamo 20 godina radili i proizvodili dakle mlijeko i mliječne proizvode. Mislim da je to jedna situacija koja ne ide u dobrom smjeru, treba ići ka decentralizaciji i to je po meni uz solidarnost kao što ste rekli ranije, solidarnost je ono što nam svakako ovdje treba. Oni koji nisu imali prireza sad neće imati ni porez na dohodak. Pa i da stave prirez opet im dođe 0 na kraju. Jer onima koji su nerazvijeni je kupovna moć manja, plaća im je manja i ovim porezom na dohodak će im još manje novaca ostati. Prema tome, onim zakonom se još više smanjilo dakle dohodak nerazvijenima.
Zahvaljujem. Saslušat ćemo još i klub HDZ-a i poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče ministra. Odmah na početku da kažemo klub HDZ-a neće podržati ovaj Zakon o regionalnom razvoju jer ga smatramo još jednim velikim promašajem ove Vlade koji u kombinaciji sa predloženim izmjenama Zakona o porezu na dohodak čini kukuriku koktel za umiranje lokalnih samouprava na rate. Ako je zakon dobar, kao što nam se ovdje tvrdi, ako je odličan pa čemu onda, kaže logika, čemu onda sve ove silne kompenzacije kroz druge zakone da bi stvar vratili na isto i tim istim lokalnim samoupravama vratili barem približno ono što im oduzimamo ako je zakon dobar? Mi tvrdimo da je još jedan promašaj. Zašto? Pa jer 20 godina pokušavali smo i našli put do EU. Priča o fondovima EU bila je najbolja priča, pogotovo u ruralnim područjima je dala ono što je bilo potrebno, glas na referendumu za ulazak u EU. Godinama smo se pripremali, godinama smo govorili o mogućnostima nadograđivali smo sredstvima proračuna sve ono što nismo dobivali, obrazovali smo službenike da ulaskom u EU ostvarimo benefit, bespovratna sredstva za razvoj cijele Hrvatske, za razvoj gospodarstva, za razvoj najslabijih, najnerazvijenijih područja koji moraju imati prioritet i kojima država na svaki način mora pomoći. Kakav je to zakon koji oduzima onima koji nemaju, kakva je to regionalna politika. A ovaj zakon to čini. Dvadeset godina stvaramo institucije, stvaramo zakonske mogućnost, 576 lokalnih samouprava, ministarstvo, Središnja agencija za ugovaranje i financiranje, Agencija za regionalni razvoj, Strategija regionalnog razvoja, Zakon o regionalnom razvoju, Uredba o indeksu razvijenosti, karta regionalnih potpora, Zakon o otocima, Zakon o brdsko-planinskim područjima, Zakon o PPDS-u, Zakon o obnovi i razvoju Grada Vukovara. Cijelih dvadeset godina, što imamo u ove četiri godine, tj. u ove tri godine od četiri godine mandata? Sporost Vlade i nedostatak vizije doveli su do još značajnijeg povećanja regionalnih razvoja. Zakon o regionalnom razvoju na snazi je od 2009., još 2012. počela je javna rasprava, tj. priprema ovog prijedloga Zakon o regionalnom razvoju. 4. studenog 2013. završila je i tada nam se predstavlja kao zakon koji donosi vrlo ozbiljne reforme u regionalnom razvoju. Donošenje zakona tada se najavilo za veljaču 2014., da bi se cijela 2014. provela u podzakonskim aktima, u stvaranju uvjeta da se zakon provede u 2015. Nažalost, Vlada se budi tek iz zimskog sna i gotovo nakon dvije godine javne rasprave ne kraju 2014. šalje zakon po hitnoj proceduru i Hrvatski sabor. Dvije godine znači ništa se ne radi i sad odjednom hitan postupak na koji su lokalne samouprave i regionalne samouprave imale 10 dana da se očituju. Jedno je jasno, od najave Vlade još na početku mandata o mjerama za ravnomjerni regionalni razvoj, o regionalnim razvojnim projektima i ulaganjima u manje razvijenim područjima nemamo ništa. Nedostatak volje, strančarenje, improvizacija, nerad i zanemarivanje politike regionalnog razvoja dovelo je do povećanja razlika. Najbolji primjer takve politike je karta regionalnih potpora po kojoj istih 40% sufinanciranja projekta dobiva poduzetnik u Vukovaru i u Zagrebu. U obrazloženju za hitni postupak istaknuto je da je to zbog potrebe da se Hrvatska što bolje pripremi za korištenje EU fondova. Mi možemo u klubu zaključiti znači da na kraju 2014. Vlada se još uvijek priprema. To je sve što je ove 3 godine Vlada u Hrvatskoj radila, analizira i priprema se. Gospodarstvo tone, građani siromaše a Vlada će se evo pripremiti i sve riješiti sutra. Tvrdimo da se županijske strategije i strategije regionalnog razvoja bezrazložno odgađaju, jedinice lokalne, područne i regionalne samouprave ne temelju svojih strategija trebale bi predlagati i pripremati projekte za sufinanciranje EU fondova. Vlada umjesto da ih potiče i ubrzava pripremu strateških dokumenata čitavo vrijeme odgađa njihovu pripremu. Nevjerojatno zvuči plan ministarstva naveden u dopisima županijama iz 9. mjeseca ove godine da će se nova strategija regionalnog razvoja dovršiti do kraja lipnja 2015., te se očekuje usvajanje županijskih razvojnih strategija tijekom druge polovice 2015. To znači da će županijske razvojne strategije koje odražavaju stvarne potrebe u tim županijama biti aktualne tek od 2016. godine. Nedefiniraju se pokretači rasta za svaku od županija, ne utvrđuje se projekti koji se trebaju pripremiti jer će se financirati iz EU fondova. Lokalne samouprave su prepuštene same sebi, ulažu se vrlo ograničena sredstva u pripremu nasumice odabranih projekata. Tako vam Vlada kaže ulažite u projekte za izgradnju vrtića, škola a onda vas povratno obavijesti da ti se projekti neće moći financirati iz EU fondova. Znači da je Vlada našla samo put i mehanizme kako da dodatno osiromaši i tako siromašne jedinice lokalne samouprave. Izmjene poreza na dohodak samo su šlag na tortu takve brige. Decentralizacije i upravljanje fondovima na socijaldemokratski način. Imamo loš pristup strateškom planiranju, vrlo loš, nebriga aktualne Vlade vidljiva je i u činjenici da se nisu predvidjeli donošenje strateškog dokumenta na NUC 2 razini, razini važnoj za uspješno sudjelovanje u kohezijskog politici kao i u činjenici da su županijske razvojne strategije u prijedlogu zakona i dalje ostavljene kao strateški dokument koji se priprema na razini županije za područje županije, umjesto da budu strateški dokumenti koji objedinjavaju strateške prioritete i ciljeve svih općina, gradova i županija. Članak 15. uvodi potrebu donošenja strategije razvoja urbanog područja, a stavak 5. definira sljedeće: "Donosi ju predstavničko tijelo koje je bilo nositelj njezine izrade u prethodno mišljenje svih jedinica lokalne samouprave s tog urbanog područja." Što ako je mišljenje neke od tih jedinica negativno? Stavkom 4. mi možemo zaključiti stavkom 4. tog članka 15. "Da propisano mišljenje partnerskog vijeća mora biti pozitivno." Ako nije pozitivno nema strategije. A lokalne jedinice u tome mogu dati samo svoje mišljenje. I dalje se potiče centralizacija u donošenju odluka, to ne bi treba biti smisao ovog zakona. Programi iz članka 39. i 40., te programe donosi Vlada na prijedlog ministarstva i iz njih proizlaze mjere i projekti koji će se financirati. Možda najapsurdnije izvješće o provedbi tih programa svake dvije godine Vlada podnosi sama sebi, ne Hrvatskom saboru, ne bilo kome drugome, sama sebi. To je uvođenje paralelnog sustava. Vlada malo dopušta lokalnoj razini da planira, ali ipak smatra da je pametnije da ona planira i odluči što je u interesu te lokalne samouprave. To je za nas vrlo sebična pristup jer i unija daje sredstva iz svog proračuna nama za naše prioritete i temeljem naših strateških dokumenta. Za razliku od ovog pristupa Vlada nameće svoj diktat potpomognutim područjima. Riječ je o paralelnom sustavu i možemo se pitati gdje je tu lokalni razvoj. Vlada nas vraća godinama unatrag i pokazuje da ne razumije koncept lokalnog i regionalnog razvoja. To je ono o čemu smo pričali, planira se odozgo prema dolje, a mi tvrdimo da je prava i jedina strategija uvažavati lokalne samouprave i planiranje odozdo prema gore. Što nam se još nudi? Administrativno kompliciranje sustava, ništa bez vijeća. Imamo vijeća, sad ću vam ih nabrojati. Vijeće za regionalni razvoj, Partnersko vijeće statističke regije, Regionalni koordinatori, Partersko vijeće za područje županije, Partnersko vijeće za urbano područje, Lokalne razvojne agencije. Pa da li je svemu tome mjesto u ovom zakonu? To je ono osnovno pitanje. Dok se svi u ovoj svojoj nadležnosti i u sastavu uopće sastanu u godinu dana, mislimo da se neće ništa, apsolutno ništa desiti. Umjesto jednostavnog i prohodnog sustava koji brzo i efikasno odlučuje u nekoliko trenutaka, mi ćemo imati sastančenje, mnogo sastanaka da bi netko u konačnici odlučio što treba nekoj lokalnoj samoupravi. Što će biti od ovog fonda za pripremu projekata i sufinanciranje troškova provedbe? Ministarstvo je zaprimilo više inicijativa za osnivanje fonda, za sufinanciranje pripreme provedbe razvojnih projekata na potpomognutim područjima. Međutim, zakonsko rješenje i dalje predviđa da se visina i način dodjele pomoći za sufinanciranje pripreme i provedbe razvojnih projekata na ovim područjima utvrđuje kroz poseban program koji usvaja ministar odlukom. Ovo je krajnje netransparentan način na koji će se utvrđivati tko će i uz koje uvjete moći ostvariti stručnu i financijsku pomoć za pripremu i provedbu projekata. Evo jučer čitamo, novi fond, 150 milijuna kuna ovdje, 30 milijuna tamo, milijarda ovdje, milijarda onamo. Sve nam se više čini da su ti EU fondovi ustvari za ovu našu državu golub na grani. I na kraju ono što je možda i najviše zaokupilo pažnju svih saborskih zastupnika, ali i cijele javnosti. Indeks razvijenosti, on i dalje ne uzima u obzir demografske karakteristike i utjecaj krize. Tijekom javne rasprave u prošlom prijedlogu Zakona o regionalnom razvoju bila je dosta inicijativa za izmjenom indeksa razvijenosti na način da isti uzme u obzir specifične geomorfološke karakteristike jedinica lokalne samouprave, demografske značajke u dužem vremenskom razdoblju, … stanovništva i gustoću naseljenosti, odnosno površinu jedinice zbog otegotnih okolnosti koje navedene karakteristike predstavljaju za ujednačeni razvoj RH. Mi izmjenama i dopunama uredbu o indeksaciji, ništa se posebno nije desilo. 5 kriterija, stopa nezaposlenosti, dohodak po stanovniku, proračunski prihodi, stopa obrazovanosti i opće kretanje stanovništva nisu stvorili pravedan odnos i ono što mi svi primjećujemo, mnogi oni koji su nerazvijeni proglašeni su razvijenima i nestali iz vidokruga ove Vlade. I na kraju da zaključim, klub HDZ-a smatra da ovaj zakon nije dobar, da neće ispuniti svoju osnovnu funkciju iz članka 2. i pridonijeti društveno gospodarskom razvoju RH u skladu s načelima održivog razvoja, stvaranjem uvjeta koji će svim dijelovima zemlje omogućavati jačanje konkurentnosti i realizaciju vlastitih razvojnih potencijala. On nije pravedan, kako je rekao ministar jer nije pravda uzeti onome koji nema i dati onome koji nema, to nije bila i nikada neće biti pravda. Ako izađe 80, a uđe 105 novih u sustav potpora, nema ni solidarnosti jer je veliki dio njih ispao, a na potpomognutim su područjima. Posebno tu mislim na Gorski Kotar. Lokalne samouprave sa potpomognutih područja, za njih je trebalo naći načina da i one opstanu u sustavu, a kažem da nam to omoguće jedino kroz pravedniji sustav indeksacije svih lokalnih samouprava. Nije istinita tvrdnja koja se često ističe da je ovaj zakon kraj dvostrukog sustava potpora, nakon mnogo vremena saznajemo da sve ono što je bilo najavljeno i ukidanje Brdsko planinskog zakona i Zakona o PPDS-u ostaje na snazi, ali u krnjem obliku. Znamo znači da sustav dvostrukih potpora nastavlja dalje. Zbog trogodišnjeg odugovlačenja i nečinjenja, zbog toga što ćemo cijelu 2015. potrošiti na formiranje tijela, provedbene akte, što će provođenje zakona prebaciti se u 2016., zbog dodatne centralizacije i uvođenja bespotrebnih vijeća, zbog potpuno promašenih indeksa koji ne daju pravu i približno istinitu razvijenost pojedinih općina i gradova, zbog ignoriranja lokalne samouprave, zbog nejasnoća oko fondova i sufinanciranja … države, zbog toga što smatramo da ovaj zakon treba ozbiljno popraviti što je nemoguće amandmanima, a nejasna nam je i hitnost koja to dodatno otežava, klub HDZ-a neće podržati ovaj Zakon o regionalnom razvoju jer, ponavljam, u kombinaciji sa izmjenama Zakona o porezu na dohodak, znači koktel za umirenja lokalnih samouprava na polagan, ali siguran način. I na kraju, možda je dobro da i vi shvatite što vam je poručio vaš gradonačelnik grada Rijeke, gospodin …, oprostite Bože jer ne znaju što čine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene 4 replike, ali njima ćemo se baviti u 15 sati. Sada određujem stanku. Hvala.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Najprije će kolega Borić odgovoriti na replike. Zvonko Milas replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Borić, puno toga ste rekli, ja ću se osvrnuti samo na jedan dio, dakle vrlo je zanimljiva nelogičnost koju nalazimo u obrazloženju i ocjeni stanja prijedloga ovoga zakona. Dakle, Partnersko vijeće sadističkih regija dakle NUC 2 ocjenjuje se kao nefunkcionalno. Razlog tomu između ostalog navedeno je leži u citiram: "Značajnoj geografskoj heterogenosti NUC2 regije." Interesantno je kako se dakle zapravo priznaje da podjela na dvije NUC 2 regije koje je uvela Vlada nisu opravdale svoje postojanje, a prije toga sjetimo se bezbrojnih polemika u kojima smo mi sudjelovali kao klub pa i ja osobno, pa čak je bila koliko se sjećam interpelacija i da sad ne govorim o tome. Drugi razlog koji se navodi veli problem u slučaju potrebe za češćim održavanjem sjednica Partnerskog vijeća. Pa ja ne razumijem da li je Vladi cilj da se sjednice održavaju češće, rjeđe ili da ih nema nikako? Meni se čini da Partnerska vijeća jednostavno Vladi ne odgovaraju pa onda predlažu mogućnost osnivanja podvijeća unutar Partnerskog vijeća ali i uspostavljaju Vijeće za regionalni razvoj koji treba raditi upravo isto ono što treba raditi Partnersko vijeće dakle služiti istoj svrsi. Pa nije li to malo i paradoksalno i nejasno ali samo što ovog puta uloga središnje razine dolazi do izražaja. Dakle, imamo Vijeće za regionalni razvoj, pa imamo Partnersko vijeće NUC 2 regije, pa imamo Partnersko vijeće županije, pa Partnersko vijeće za urbano područje pa to zvuči odlično i to će svakako doprinijeti i efikasnijim i boljim regionalnim razvojem. S druge strane, Vlada na prijedlog ministarstva to ste rekli i ja ću to ponoviti, donosi program za potpomognutu područja za razdoblje od 4 godine koje definira mjere i projekte poticanja razvoja tih područja bez da ikog išta pita. Dok paralelno u člancima 11., 12. i 13. govori o strategiji regionalnog razvoja, županijskim strategijama i nužnosti njihove usklađenosti. Toliko.
Odgovor, kolega Borić.
Hvala lijepo. Kolega Milas, znači opet ćemo se vratiti malo na trenutak na našu raspravu gdje smo jasno utvrdili da ovaj zakon administrativno komplicira čitav sustav jer ponovit ću ono što se sada ponovno ponavlja kao nekakva novost a uvodi se silno administriranje, Vijeće za regionalni razvoj, Partnersko vijeće statističke regije, regionalni koordinatori, Partnersko vijeće za područje županije, Partnersko vijeće za urbano područje, lokalne razvojne agencije. I s pravom smo se upitali je li svemu tome mjesto u zakonu. Jer dok se oni svi sastanu u toj godini, pa proći će toliko vremena da ćemo na kraju godine ustvrditi da se ništa nije desilo da novci stoje, da lokalna samouprava nije uspjela ostvariti svoje namjere. Ja ne znam što je to trebalo Vladi jer mi smo imali vrlo jednostavniji zakon koji je bio na snazi i još uvijek je dok se ovaj ne desi, ali onda je rečeno ne valja idemo mi to sve nešto promijeniti i to traje pune 3 godine. I umjesto da pokušamo pronaći bolji indeks razvijenosti koji će koliko toliko dati realniju sliku razvijenosti hrvatskih lokalnih samouprava mi smo se počeli baviti administriranjem, da bi onda opet Vlada kroz drugi članaka 39. i 40. gdje osniva nove programe za potpomognuta područja isključivu ovlast dala samo sebi da ona odredi kome što treba, koliko, hoće li to ići po nekakvim stranačkim linijama bez kriterija, i ono što je nama najapsurdnije da će Vlada sama sebi podnijeti svako dvije godine izvješće kako ona izvršava taj program. Pa vjerojatno bi onda kad već raspravljamo o svim fondovima, ovdje o izvješćima, kako se oni troše i kako se oni ugovaraju svakih šest mjeseci možda bi bilo pametno da mi u Hrvatskom saboru vidimo kako se i troše ta sredstva iz tih fondova. Jer opet ostavlja se ono temeljno pitanje, ako je zakon dobar i odličan kako nam se govori, čemu onda sve silne kompenzacijske mjere da nadomire ono što danas imamo a to nitko ne daje odgovor.
Hvala. Milan Jurković replika. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Kolega Borić, teško je nesložit se sa svim onim što ste opravdano iznijeli u svojoj raspravi ali jedna rečenica mi je zapela za uho koju ste izgovorili na početku da je ovaj zakon umiranje na rate jedinica lokalne samouprave. Tu se ne mogu složit s vama jer je ovo eutanazija jedinica lokalne samouprave a umiranje na rate stanovnika i građana potpomognutih područja. Danas je Sveta Kata i ne znam da li ima koja Kata u sabornici, ali ima ona narodna izreka "Sveta Kata snijeg na vrata.", dakle elementarna nepogoda. I ovaj set zakona za jedinice lokalne samouprave sa potpomognutih prostora je elementarna nepogoda. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Jurković, slažem se i opet ponavljam ono što smo već i čuli u ovom domu i što sam rekao. Pa šta nije apsurdno da mi kroz jedan zakon, kroz izmjene i dopune Zakona o porezu gradonačelnicima i načelnicima koji imaju najveće plaće znači u lokalnim samoupravama podižemo njihove plaće. Kroz drugi zakon isti taj zakon uzimamo im sredstva, uzimamo im sredstva kroz ovaj zakon i još dodatno ih osiromašujemo i onda utvrdimo da je ovo sve pravedno i solidarno, a nismo se htjeli više, znači 3 godine se nisu htjeli baviti indeksacijom koja kaže da u indekse ulazi stopa nezaposlenosti koja nosi 30% vrijednosti indeksa, dohodak po stanovniku 25%, proračunskih prihoda lokalne samouprave nosi 15% u indeksu, stope obrazovanosti 15 i opće kretanje stanovništva 15. Da smo se samo u ovom zadnjem, koji nosi 15% u indeksu malo prilagodili, da smo uzeli ne 10 godina unazad, kao što se sada uzelo kroz uredbu indeksacije, nego 30 godina, da smo uzeli '81. godinu shvatili bi koliki je pad stanovništva upravo na ovim lokalnim samoupravama koje su do sada bile potpomognute, a sada će ući u onu, možda ne četvrtu ili petu skupinu najrazvijenijih općina i gradova. Samo na primjeru … ću vam dati, 1981. imali su 1759 stanovnika, danas 1062, 700 stanovnika manje ili skoro 40% manje. Pa možemo li reći da je neka lokalna samouprava razvijena ako iz nje u 30-ak godina ode gotovo pola stanovništva, je li to onda razvoj? Zasigurno nije. U Gorskom Kotaru od 1981. do danas 10 tisuća ljudi manje ili 30% ukupnog stanovništva. I onda donosimo zakon za koji govorimo da je pravedan i solidaran. Mi tvrdimo niti je pravedan niti je solidaran. Ako se htjelo pomoći mnogima da uđu u sustav potpora, moglo ih se na neki način uvesti, ali da se ne uzima onima koji su sada ostali bez ičega.
Hvala. Josip Đakić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Boriću, dobro ste zaključili da su ove mjere novog zakona nepotpune, netočne, da će biti neefikasne, nedorečene i da postoje i one dodatne koje su trebale biti upotrebljene kako bi bilo transparentno, jasno, kako bi se dodatno moglo izračunati kome što pripada i tko će ravnomjerno se razvijati, a tko je dosegao svoj stupanj razvijenosti. Iz ovoga se zakona ne vidi ništa kako treba. Nisu uzete u obzir ni demografske karakteristike, ni utjecaj krize, ni geomorfološke karakteristike, ništa od toga ne postoji. Ne postoji jasna slika kako se došlo do tih izračuna i kakva je formula za njih, zašto se nešto skriva ako se želi pomoći u razvoju i napretku? Zašto se ne uvažavaju ni zajednica županija ni zajednica gradova ni zajednica općina? Zašto sve te institucije i zašto se u konačnici krši i europska povelja ovim novim zakonom?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, upravo tako jer pogledajte, evo, ja sam izradio jednu prezentaciju. Ona je iz studenog 2013. Znači, godinu dana, u njoj već piše što će biti u 2014. i to se desilo tek sada u studenom. Tu je Vlada izgubila godinu dana i sada ide hitni postupak, a što su napisali? Prelazak na novi sustav, potpuni prelazak na indeks razvijenosti kao osnovno utvrđivanje potpomognutih područja, donošenje zakona, veljača 2014. Usklađivanje zakona, 2014., podzakonski propisi i drugi dokumenti. Vrijede i dalje postojeća strategija razvoja RH i županijske razvojne strategije do kraja 2014. Cjelovita primjena novog sustava 2015. Kada ovo sada preslikamo na ovo vrijeme, shvaćate li kada će biti cjelovita primjena ovog zakona? 2016. po ovome iz vaše strategije, tj. iz vaše prezentacije. To lijepo piše, a možete vi klimati glavom, to lijepo piše. O tome svjedoči i ovaj dopis koji ste poslali županijama, gdje ih u 9. mjesecu obavještavate da njihove strategije vrijede i dalje iako su trebale završiti sa 2013. godinom. Da li mi shvaćamo u kakvim okvirima se mi krećemo. Znači da one razvojne strategije koje su bile temelj za sve projekte vrijede i u 2014., vrijedit će i u 2015., tek u 2016. će moći novu uvažiti ako do tada država odradi svoje, a vjerojatno po ovom očito da neće jer državi je svejedno. I zbog toga se onda često pitamo, a gdje su novci. Novaca jednostavno nema jer država nije odradila svoj posao i ne znam čemu godinu dana da smo izgubili kad ste predložili gotovo isti, sličan zakon kao što je bio u javnoj raspravi, osim što ste ukinuli planska područja i uveli urbane … i tu ste sebi dali najvažniji moment da ministar određuje i program kome će se dati i sastave i sporazume koje će se trebati potpisivati, itd., itd.
Hvala. Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Borić, u svojoj raspravi ste između ostalog rekli da se ovim zakonskim prijedlogom oduzima onima koji nemaju i daje se onima koji imaju. Ta tvrdnja nikako nije točna, ali prije nego što pokušam to dokazati, često ste puta, vi koristite tu riječ, često ste puta ovdje koristili tu riječ "uzima", "oduzima", dakle jedino građani uplaćuju i financiraju proračune bilo jedinica lokalne samouprave, bilo državni proračun, kroz poreze, prireze i naknadu i ono što se možemo složiti da postoji razlika u razvijenosti pojedinih krajeva u RH. Naravno, ministar je u svom uvodu rekao da mi moramo odrediti tko je najmanje razvijen. Ovim zakonskim prijedlogom sto novih jedinica lokalne samouprave ulazi u program, znači imaju indeks razvijenosti ispod 75%. Između tih 195, 95 je iz Slavonije, tu je moja općina koja ima indeks razvijenosti ispod 50%. Riječ je ovdje o redistribuciji sredstava, dakle nikakvom oduzimanju. Kad govorimo o pravdi, treba naglasiti dvije stvari. Jedinice lokalne samouprave nisu homogene po svom sastavu. Jasno je svima da su jedinice lokalne samouprave, da su granice održane politički pa tako postoji da dva nasilja koja su potpuno jednake uvjete imaju, jedno pripada u jedinicu koja je od posebne državne skrbi, druga ne pripada, a ima iste uvjete života. Druga stvar, ovih 20 godina sredstva uglavnom koja su dolazila nisu bila namjenska sredstva, tako da u većini slučajeva nisu postigla onaj učinak koja su trebala i zato svakako ne treba krivi ministarstvo ili onoga koji je novac dostavljao. Oko kriterija se možemo razgovarati, naravno vi ste ovdje u više navrata rekli da su trebali su uzeti možda i drugi kriterij u obzir, međutim oko kriterija se jako teško složiti jer uvijek po nekakvim kriterijima jedni bi ispali, a drugi bi došli u obzir. Ono što je najvažnije i što ja mislim osobno, ministar je spomenuo da se osigura fond dakle sva ona vlastita sredstva koja jedinice lokalne samouprave trebaju ugraditi u određeni projekt ili što je naglasio da se bez sredstva može projekt početi. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Borić.
Hvala lijepo. Ne znam dali je ova tehnika dobra kolega Žagar ili nije ali baš ja tako nisam rekao. Ja sam rekao da nije pravedno ono što je rekao ministar kada je predstavljao zakon da je ovo pravedan zakon jer da neke uvodi neke izbacuje. Ja sam rekao da to nije pravda ako se uzima onima koji nemaju da bi se dalo isto onima koji nemaju, za mene to nije pravedno. Nije ni solidarno da onih 100 uđe, a 85 izađe za mene to isto nije solidarno. Možemo mi sada igrom riječi ovdje govoriti što je ali solidarnost podrazumijeva da ako smo primijetili na nekom području da netko nije u sustavu potpora onda smo mu trebali omogućiti da uđe, ali da ipak sačuvamo one koji imaju zaista istinsku potrebu da tamo i ostanu i da indeks razvijenosti je taj koji je napravio najveću pomutnju u ovom zakonu. a da za to postoje razne mogućnosti koje su se tri godine mogle i na neki drugačiji način. Nama nitko ne uvjetuje kakav ćemo mi indeks razvijenosti imati tj. na koji način ćemo ga izračunavati. Isto kao što nam Europa nikada nije uvjetovala da moramo ukinuti ova tri zakona Zakon o otocima, PPDS-u i brdsko-planinskom pa se onda pričalo cijelo vrijeme da će se oni ukinuti s 1.1.2015. pa se onda reklo da će ostati Zakon o otocima, a ukinut će brdsko-planinska i PPDS da bi danas u 11.mjesecu mjesec dana prije 1.1.2015.shvatili da se neće ukinuti nijedan zakon, samo će se iz tih posebnih zakona izvaditi ono što država smatra najvrednijim, a to su nekakvi financijski učinci. A mi tvrdimo da ni to nije bilo potrebno, da je regionalna politika prava, iskrena ako želi pomoći a ne uzimati potpomognutim područjima. To nitko u Europi ne pozna. Ako je netko siromašan pa mu još uzmete i ono malo što ima pa ne možete mi reći da je to ni pravedno ni solidarno, a to ovaj zakon čini, a moglo je biti i drugačije, a hitni postupak nas onemogućava da se to riješi na kvalitetan način. I bilo bi dobro da se ovo na neki način prebaci u neko drugo čitanje, treće čitanje ili da se da mogućnost da se zakon popravi. Ovakav će ostati i napravit će štetu, vjerujte mi.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Slavka Linića, gospodina Vukšića i Hodžića, Slavko Linić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Da li je zakon zaista novi i reformski i da li postiže ciljeve, ja bih htio ocijeniti to sa onim što piše u samom zakonu. pa vam u zakonu jasno stoji "povezanost strateških ciljeva politike regionalnog razvoja i djelovanja središnjih državnih tijela nužno moraju povezati dva komplementarna cilja. Prvo, smanjiti regionalnu nejednakost kroz posebne intervencije usmjerene isključivo prema slabije razvijenim područjima i drugim područjima s razvojnim posebnostima. A drugi cilj je jačanje konkurentnosti svake regionalne i lokalne jedinice pri čemu se posebna pažnja mora poklanjati gradovima". To su dva cilja koji povezuju strategiju i djelovanje države. To je napisano u dokumentu. E sada si postavimo pitanje da li novi prijedlog Zakona o regionalnom razvoju RH povezuje i daje alternative za postizanje ovih ciljeva? Odgovor je ne. Ovaj prijedlog zakona upravo svađa ova dva cilja. S jedne strane zaista pokušavamo naći rješenje za regionalne i lokalne jedinice gdje je potrebna intervencija središnjih državnih tijela, ali ono što je također važno jačanje konkurentnosti ostalih. Ne radimo to jel u biti sa pratećim zakonima i ovim zakonima uništavamo konkurentnost jedinica lokalne samouprave i slabimo gro jedinica lokalne samouprave i to je najveći problem ovog zakona da jednostavno nismo postigli temeljni cilj. I zato zaista moramo reći loš prijedlog zakona, zakon koji će riješiti dio problema jedinica gdje je potrebna intervencija središnjih državnih tijela, ali je potpuno uništio i destabilizirao ostali dio najveći dio sustava lokalne i regionalne samouprave. Ajmo dalje, u ovom zakonu prva rečenica vam govori u obrazloženju da morate uvažiti i ekonomsku i financijsku krizu koju imamo u RH, to ste sami napisali. E sada ja vas ponovo pitam, da li ovim zakonom rješavate i uvažavate ekonomsku i financijsku krizu? Ne. Kod većina jedinice lokalnih i regionalnih samouprava upravo sa ovim paketom, tu ne mislim samo na ovaj zakon, pojačavate krizu kod jedinica lokalne samouprave, dapače na njihov teret rješavate posljedice krize koje se odnose na građane i pad gospodarske aktivnosti, na njihov teret. Znači ne uvažavate činjenicu da kriza i financijska i gospodarska djeluje negativno na jedinice lokalne samouprave i da bi ovim zakonom trebali sanirati tu štetu. Također zašto ide prijedlog zakona, pa prijedlog zakona ide iz razloga što smo nizom zakona imali rješavanje posebnosti nerazvijenih područja u Republici Hrvatskoj. Pa smo imali Zakon o regionalnom, pa smo imali Zakon o otocima pa Zakon o posebnim područjima državne skrbi, pa Zakon o brdsko-planinskim područjima. Znači kada predlažemo novo rješenje onda je to novo rješenje valjda bitno zato da sve jednim zakonom riješimo na jednom mjestu a ne, što sada dobivamo, novi prijedlog zakona, kvalitetno sustavno rješenje kako je rekao potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske a u biti zadržavamo sva ova ostala zakonska rješenja uz skidanje nekakvih članaka koji nešto govore o financijskim efektima ili ja bih rekao mogućnostima za ublažavanje negativnih posljedica. Prema tome, zakon i govoriti o tome da je to sustavno rješenje ja sam danas očekivao da zaista pred nama bude jedan zajednički zakon. A ne imamo promjenu jednog zakona i ostavljamo sve ostale zakone na snazi i velimo to su prijelazna razdoblja od možda tri godine. Pa ta prijelazna razdoblja smo mogli ugraditi i u ovaj sam zakonski projekt a maknuti sve ostalo. A zašto je to vrlo važno? Pa zato što u samom zakonu ste rekli da kohezijska politika Europske zajednice je itekako važna za regionalnu politiku u Republici Hrvatskoj i da nas ona tjera na promjene ovih zakonskih projekata. Zašto? Pa zato što kohezijsku politiku, zajedničku Europu ipak financiramo iz nekakvih fondova pa je onda bitno imati jednostavno jasan, transparentan, novi zakon da bi mogli povlačiti sredstva. I tu dolazi u biti do najvećih problema. Jer kada govorimo o kohezijskoj politici onda velimo da je vrlo bitno riješiti i ekonomski i socijalni problem razvitka, problem okoliša, demografski problem i klimatske promjene da bi na neki način mogli stvoriti zajedničku politiku koju mi vodimo kroz ovakav prijedlog Zakona o regionalnom razvitku. Ja dodajem i našu hrvatsku specifičnost a to je otklanjanje posljedica rata i ratnih razaranja, to u Europi ne postoji ali sumnjam da bi Europa imala nešto protiv da smo u tu politiku ujednačavanja regionalnog razvitka ubacili i otklanjanje šteta pa makar se tu našlo i otklanjanje mina kao dugoročni problem Republike Hrvatske. I naravno da smo itekako se okrenuli svim tim ja bih rekao kriterijima ili kriteriji izradili upravo na strategiji ovakvih politika koje sama Europa u svojoj kohezijskoj politici navodi tada bismo imali i malo drukčije naše indekse koji su ovdje stvorili određenu pomutnju. I ne mogu prihvatiti da netko se poziva da smo pred 4 godine utvrdili te indekse pa ih imamo. Pa trebali smo ih mijenjati, imali smo dovoljno vremena, dovoljno vremena da zaista indekse prilagodimo svim ovim kriterijima ili ja bih rekao mjerilima za utvrđivanje Strategije regionalnog razvitka. I evidentno da tada ne bi imali problem o kojem danas govorimo. Ne bi imali svađu siromašnih oko jednog malog iznosa sredstava za regionalno uravnoteženje u Republici Hrvatskoj. A očito je da ćemo imati problema jer ako u ovom zakonu ne vidimo otoke da li će nam Europa prihvatiti kroz svoju kohezijsku politiku financiranje projekata otoka ili će nam naći zamjerke pa nam neće htjeti jer nemamo ga u ovoj politici. Brdsko-planinska područja koja ostaju ali nisu u ovom zakonu a ovaj zakon nam je temelj za povlačenje europskih zemalja. Itekako se moramo zabrinuti dalje mudro i pametno jednostavno voditi to kroz posebne zakone koji zakoni nisu usklađeni sa europskim direktivama jer nisu u ovom zakonu. Ali da se previše ne zadržim upravo nad tim problemima kako ćemo sutra pravdati povlačenje sredstava kroz ovako nekvalitetno pripremljene cijeli paket zakona. Onda imamo ono najveći problem, koji je naš najveći problem? Financiranje. Siromašne financiramo na taj način da uzimamo od jedinica lokalne samouprave gdje jesu ti siromašni. Zašto? Pa najveći dio financiranja ide kroz porez na dohodak, porez na dobit. I bilo kakve potpore građanima, tvrtkama uvijek opterećuju siromašne jedinice gdje treba potporu dati. I očito da porezna politika u dijelu dohotka i dobiti ne bi smjela služiti za ujednačavanje regionalnog razvitka jer samim time nanosimo štetu tim jedinicama lokalne samouprave. I onda naravno, onda se bavimo načinom kako vratiti sredstva na ta područja s obzirom da prihodi tih jedinica lokalne samouprave nisu ostvareni. To je nešto što smo svjedoci u zadnjih 10 godina koliko ti zakoni postoje. I zato je trebalo mijenjati logiku kako ostvariti te potpore a ne činiti istu grešku. I onda naravno najprije damo potporu građanima i privredi, pa onda moramo vraćati to sve jedinicama lokalne samouprave i ispada niz kompliciranih situacija. A da ne govorimo da sada zbog nekih izmjena Zakona o porezu na dohodak i sutra Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave razmišljamo o kompenzacijskim mjerama. Pa onda opet idemo na učešće u porezu na promet nekretnina, pa opet idemo u određene participacije u prihodima nacionalnih parkova, parkova prirode pa opet idemo u prihodima po osnovu naknade za mineralne sirovine. Znači mi kompliciramo sustav pa kroz porezne zakone, kroz opterećivanje parafiskalnim nametima pokušavamo riješiti nešto što je trebalo riješiti kao što je dobrim dijelom i u europskoj zajednici. I zato smatram da sa ovakvim načinom osiguranja sredstava jednostavno ovakva zakonska rješenja nisu prihvatljiva i u biti ne samo što imamo problema nizanjem i nejasnošću i netransparentnošću nego nam se dešava da imamo i problem fiskalne odgovornosti i načina rješavanja fiskalnih obaveza. Ali vratimo se i na još nešto. Da li je trebalo tri godine za pripremu ovog zakona? Pa nije. Reći da imamo 100 jedinica lokalne samouprave koji su po indeksu ispod čak 50% hrvatskog prosjeka pokazuje da nije trebalo čekati tri godine. Ja bih možda čekanje tri godine našao razumijevanja da se mijenjali Zakon o lokalnoj samoupravi, Zakon o teritorijalnom ustrojstvu, da smo mijenjali i Zakon o oporezivanju nekretnina koji treba biti izvorni prihod jedinica lokalne samouprave, a ne komunalna naknada. Prema tome, da je to bio jedan paket kompletan okrenut jedinicama lokalne samouprave od teritorijalnog ustrojstva pa da smo kroz teritorijalno ustrojstvo riješili dobar dio jedinica koje nemaju ekonomskog opravdanja jer su im prihodi manje, možda bi mogli razumjet da smo čekali 3 godine, dapače 4 jer je primjena tek u idućoj godini, samo radi malih sitnih izmjena bez da smo kompletan paket lokalne samouprave dotaknuli. A očito da cijeli problem i leži u teritorijalnom ustrojstvu Republike Hrvatske i u fiskalnom kapacitetu pojedinih jedinica lokalne samouprave. Prema tome, zaista je neodgovorno prema svim ovim općinama, 100 njih koje sada ulaze u ovaj sustav da su čekali 3 godine jer kvalitetno rješenje nismo dobili kroz nova ustrojstva i nove preraspodjele u ovlastima jedinica lokalne samouprave. Sve ovo pokazuje da ovo nije kvalitetno rješenje, sve ovo pokazuje da ovaj zakon bitno nije razriješio kad govorimo što je to sutra regionalna ujednačenost, regionalni napredak i pomoć ostalim jedinicama koje zaista trebaju i županijskim i tijelima središnje države pokušati pomoći u tom razvitku, ali to onda znači da imat ćemo problema i u povlačenju sredstava i nećemo biti efikasni. Zato ne smatram da je ovaj zakon kvalitetno rješenje. Je, stavili ste nas u dilemu jer naj jednostavnije bi bilo da vratimo natrag ovaj zakon, a da idemo sa uredbom o indeksima razvijenosti i da ubacimo ovih 100 jedinica lokalne samouprave koje trpe već 3 godine. Prema tome, za jedno Ministarstvo regionalnog razvoja zaista loš prijedlog zakona.
Hvala. Krećemo na replike. Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Liniću dobro ste konstatirali da je ovo loš uradak zakona koji neće ništa bitno pomoći onima koji su već i sada opustošeni u ove 3 godine, koji su raseljeni i izumrli. Recimo u našoj županiji 10 000 stanovnika manje od zadnjeg popisa jasno govori o tome što se događa. Da, i mi smo najnerazvijenija županija. Da, zašto? Zato što je to ruralni prostor, a ruralni razvoj nije doživljen. Regionalni razvoj možda će nešto poboljšati ali se bojimo da je prekasno. Prekasno je za sve što se trebalo dogoditi. Prekasno je da se kroz regionalni razvoj može ispraviti ono što je kroz ruralni izostalo. Prekasno je zato što su kroz razne druge zakonske oblike Zakona o poljoprivredi pa i Zakona o obrtništvu i svemu drugomu uništena i poljoprivredna dobra, raseljeni ljudi, odselili, izumrli i nema oporavka sela. Selo je opustošeno, općine i gradovi izumiru. Pa tako bi mogli reći da smo približno blizu i da cijela županija kroz određeno vrijeme ako bi još za 10 000 stanovnika bilo nas manje, ne može pomoći ni ovaj regionalni zakon koji je loše namijenjen našim općinama i gradovima i nema jasne kriterije koji bi dopunski poboljšali sliku i tako doprinijeli onim pomoćima koje su nužne, a i razvoju koji je već kao što ste i sami rekli zakasnio 3 godine. Sada ovim žurnim ili postupkom koji se u javnoj raspravi nalazio najkraće što je moguće i koji zapravo je dobio od svih negativne ocjene želi se u ovom žurnom postupku donijeti nešto što će biti samo zakrpa na tako velikoj rupi promašaja.
Hvala. Odgovor, kolega Linić.
Rezultati do sada posebnih zakona koji su trebali poduprijeti razvoj nerazvijenih ili PPDS-a pokazuju da su ulaganja bila neuspješna. Imali smo određenu preraspodjelu sredstava, ali punih efekata nismo imali. Ono što također moramo znati, nije problem jedinica lokalne samouprave samo sredstva, problem su kadrovi. Jednostavno je pitanje kako naći i kadrove uz ovakve prijedloge zakona koji mogu biti efikasni u pojedinim gradovima i općinama gdje treba bitne promjene da bi se izjednačilo sa nekakvim hrvatskim prosjekom kad govorimo o indeksima razvijenosti. Te kadrove ne možemo plaćati u jedinicama lokalne samouprave. Kad promatrate prijedlog ovog zakona što vidite? Jedna komisija, druga komisija, jedno tijelo, jedan ja bih rekao novi ustroj, novi zaposleni. Je, samo mene zanima da li su ti zaposleni sada trošak. Ako jesu kako ćemo smanjiti broj zaposlenih, a velimo da je prevelik broj zaposlenih i kako ćemo isfinancirati tu struku koja jednostavno mora taj dio odraditi. Zato smatram da trošiti novce na jedinice lokalne samouprave koje će morati zapošljavati kadrove, borit se sami nije rješenje. Rješenje je u biti ulagati u infrastrukturu, u radna mjesta i ostalo, a očito da onda to nisu pitanja preraspodjele poreza na dohodak i poreza na dobit.
Hvala. Sljedeća replika Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Linić, vi i ja a i jedan dio saborskih zastupnika složio se danas da je ovaj zakon loš i da neće riješiti ono za što je bio najavljen. Znači, na jednom mjestu riješiti sve ono što su propisivali neki drugi zakoni. Nama se već pune tri godine govori kako će to biti tako. Međutim, nitko nije objasnio zašto se sada nije desilo to što se najavilo. I ostaju svi zakoni, a cijelo vrijeme se priča da je gotov sustav dvostrukih potpora. Pa hajmo vidjeti što nude Zakon o otocima, PPDS i brdsko-planinska. Evo što imamo od pogodnosti – povlašten pomorski prijevoz, to je pozicija u proračunu. Cestovni prijevoz po otoku, također pozicija posebna u proračunu. Besplatna mostarina za otok Krk, subvencija vodi do 20 kubnih metara mjesečno, isto posebna pozicija. Potpora poslodavcima, posebna pozicija. Bruto plaća također po zaposlenom godišnje za prvu skupinu. Po drugim propisima 20% poreza na dohodak na posebnom računu HBOR-a za lokalnu samoupravu. Mali ribolov bez plaćanja godišnje naknade i povoljniji krediti HBOR-a. To nudi Zakon o otocima. Gdje je tu što riješio ovaj zakon? Ništa. Onda brdsko-planinsko. Što su oni imali od privilegija? Besplatno ubiranje šumskih plodova, prednost u zakupu poljoprivrednog i šumskog zemljišta, lovišta, ribolovnog prava po jednakim uvjetima. Porezne olakšice u skladu sa Zakonom o porezu na dohodak, članak 40. i plaćanje poreza na dobit što se rješavalo, prvi put se i primijenila indeksacija kad smo to radili prošle godine. I pravo prvenstva u nabavi drvne sirovine opet po jednakim uvjetima. Znači, to nudi brdsko-planinsko područje, a PPDS isto sve to i stambeno zbrinjavanje. I onda nam Vlada i ministarstvo najavi da će ukinuti Zakon o PPDS-u i donijeti novi Zakon o stambenom zbrinjavanju. Je li ga netko vidio? Nema ga. A u međuvremenu smo osnovali Državni ured za stambeno zbrinjavanje, da ne bi ostao valjda u zrakopraznom prostoru taj državni ured ostaje i Zakon o PPDS-u. I sada govorimo da ovaj zakon sve to rješava samo sa jednim jedinim člankom koji je najvažniji, a to je indeksacija. Pa je li to pravedno? Nije.
Hvala. Kolega Linić, odgovor.
Pretpostavljam da je razlog zašto tri godine se priprema ovaj prijedlog zakona zato što jednostavno nije riješio problem nerazvijenih i nije riješio problem kako osigurati konkurentnost ostalih jedinica lokalne samouprave. S druge strane, evidentno je da je problem kad je 60 ili koliko već jedinica lokalne samouprave izišlo iz sustava potpora po Zakonu o regionalnom razvitku ili razvoju. To je razlog da dugo odugovlačimo donošenje ovog zakona i ono što je problem da zadržavamo rješenja koja su trebala biti ukinuta iz razloga što nisu usklađena sa europskim direktivama, pa će biti problem njihova provedba i eventualno povlačenje bilo kakvih sredstava za provedbu tih ostalih zakona kao što su brdsko-planinski, posebna područja i otoci. I to je razlog zašto se malo ozbiljnosti moralo prići indeksaciji, zašto se je moralo u kriterije ugrađivati i naseljenost i raseljenost i ja bih rekao broj stanovnika po kilometru kvadratnom. Zato se je trebalo daleko više ići i na kriterije ratnih šteta i ja bih rekao otklanjanje posljedica rata. Da smo sve to unesli ti kriteriji bi bili drukčiji. Istina, bilo bi možda 100, 150 jedinica lokalne samouprave više obuhvaćeno, ali bi sigurni mogli mirno prekinuti sa postojanjem ostalih zakona. Ali naravno u isto vrijeme ne bi mijenjali Zakon o jedinicama, financiranju jedinica lokalne samouprave i oduzimali im sredstva zbog toga što smo mijenjali Zakon o porezu na dohotku. To je razlog zašto se pokušava sa ovakvim paušalnim rješenjima naći rješenje.
Hvala. Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega, zaista ste u svom dijelu rasprave točno definirali na način da prije svega ciljeve koje želimo postići u ovom dijelu Zakona o regionalnom razvoju to je prije svega smanjenje regionalnih nejednakosti, također pomoći slabije razvijenim područjima i naravno što je najbitnije korištenjem fondova EU. Isto dobro ste spomenuli da ono o svemu tome ovisi efikasnost rada, efikasnost rada kako prije svega ministarstva, ali i prije svega lokalne i regionalne samouprave. O efikasnosti rada ovisi i ulaganje u gospodarsku infrastrukturu, komunalnu infrastrukturu. Naravno, govorili ste i o kapacitetima. Izuzetno su bitni kapaciteti, prije svega fiskalni, ali naročito i oni ljudski. Ali u pitanju je sad ona još druga stvar kad govorimo o efikasnosti rada da smo i premalo možda analizirali unutar samih lokalnih uprava, uvijek govorimo o teritorijalnom ustrojstvu. Ali hajmo govoriti malo i o operativnom ustrojstvu. Dešava nam se da sredstva koja će netko dobiti sad više ili manje da ta sredstva umjesto gospodarski i komunalni razvoj usmjerava u nešto drugo. Recimo kad malo analizirate imate pojedine općine, a imaju nekih 3000 stanovnika, a ima 60 zaposlenih, ima 4 proračunskog korisnika znači od vrtića, neke od komunalnih firmi i ostalih ustanova koje jesu. Tu itekako, znači cijeli taj trošak prelazi možda preko 80% njegovih izvornih proračunskih prihoda. Sad je tu pitanje ako njemu preko ovog zakona također određena sredstva dobije da li zbilja ta lokalna zajednica može odgovoriti onim ciljevima koji jesu, a to je efikasnost rada i određeni regionalni razvoj.
Odgovor, kolega Linić.
Zahvaljujem se kolegi na ovoj replici jer sada mogu reći i svoja razmišljanja. Ja vam inače nisam pobornik promjene teritorijalnog ustrojstva. Jer ako žele neka građani imaju svoju jedinicu lokalne samouprave. Ali vam ja kao financijer uvijek zagovaram promjenu Zakona o lokalnoj samoupravi. Zato sam i spomenuo kad već tri godine se mučimo sa ovim zakonom da sam očekivao da ćemo promijeniti Zakon o lokalnoj samoupravi. Dapače, rasprava je o tome bila u Vladi ali u kom smjeru? Da lokalne samouprave imaju svoje nadležnosti ovisno o fiskalnom kapacitetu. Pa ako nema fiskalnog kapaciteta da bi netko mogao voditi brigu o predškolskom uzrastu, obrazovanju, bilo kakvoj zdravstvenoj zaštiti, sportskim i umjetničkim klubovima tog trenutka nema pravo na broj profesionalno zaposlenih. Tada i načelnik i ostali nisu profesionalno zaposleni nego su volonteri. I takvim izmjenama Zakona o lokalnoj samoupravi ne bi nama Grad Zagreb imao iste ovlasti kao neka najmanja općina, ajde ja ću spomenuti svoju u Rijeci, Klanu, koja jednostavno ima premali broj stanovnika, nego bi ovisno o fiskalnom kapacitetu se znalo s čime se može baviti. Pa nek ona bude, pa će biti protokolarna, pa će se baviti nekim komunalnim zahvatima jer će uvijek imati prihoda po osnovu poreza na nekretnine i ostalo. Ali kad govorimo o nadgradnji i oporezivanju građana i privrednika neće imati tu samostalnost nego će to obavljati netko drugi. I onda ne bi bilo 60 zaposlenih. Ali trebalo je promijeniti Zakon o lokalnoj samoupravi. To pričamo već zadnjih 10 godina. Nema promjene i zato imamo ovakva loša rješenja pa koji puta ističemo da neodgovorna pojedina lokalna samouprava onda daje pravo ja bih rekao predlagaču da koji puta i govori o neracionalno potrošenom novcu i prevelikom broju zaposlenih.
Hvala lijepo. Sad ćemo čuti mišljenje Hrvatskih laburista, Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Većina ovih koji su dosada raspravljali o ovom prijedlogu zakona s pravom su zapravo raspravljali o paketu zakona. I ovaj o regionalnom razvoju i onaj koji slijedi o financiranju lokalne, regionalne samouprave ili one koje smo već raspravljali o porezu na dohodak koji za svoje posljedice ima mijenjanje i to jako veliku promjenu u fiskalnim kapacitetima lokalne samouprave. Ja u svojoj raspravi neću krenuti s lokalpatriotskog nivoa i nijednu općinu ni grad ni županiju uzimati kao primjer jer je pod navodnike "moja" ili "tuđa". Bavit ću se cjelinom, nadležnosti i financiranje lokalne samouprave i mislim da je upravo u ovom trenutku sazrelo vrijeme da ustvrdimo da pitanje obveza ili ovlasti lokalne samouprave u Hrvatskoj u ni u kom slučaju ne odgovara ni ovim fiskalnim kapacitetima. To je kolega Linić maloprije rekao, zbog toga što je suština financiranja kad je u pitanju porezni sustav okrenuta prema porezu na dohodak. Prema fiskalnim kapacitetima već 16. godinu za redom najslabije fiskalne kapacitete imaju županije, općine i gradovi u tzv. zelenoj Hrvatskoj. Uostalom i ovaj zakon to pokazuje. Potpredsjednik Grčić je rekao, prenijeli su mediji, nikada veći broj općina i gradova nije bio u potpomognutom području s istom količinom novaca kao i dosada, oko milijardu i 200. To je citat njegove brojke od prije. Što to znači? Da ista masa, dakle svi će imati manje, neki ništa, neki malo manje, neki puno manje. Ja ne znam da li je on bio svjestan kad je to rekao ali to je otprilike to. I završavam načelno sljedeće, ovako značajni zakoni koji su došli sa toliko malo podataka financijske prirode kao što i sad prate je skandalozno ponašanje Vlade kada predlaže zakone u Hrvatskom saboru. Ili Vlada te izračune nema ili ih ima ali ne želi dati saborskim zastupnicima. Što ovaj zakon u financijskom smislu donosi općinama i gradovima? Dakle, prva i druga skupina potpomognutog područja porez na dobit ubran na njihovom području, ali oni koji ulaze prvi puta u 4 godine da bi došli do 100%. Ako se podaci nisu radikalno izmijenili 90% poreza na dobit naplaćuje se Osijeku, Rijeci, Zagrebu i Splitu. Sve ove općine, ovih 264 su poznate po tome da imaju sjedište banaka i multinacionalnih kompanija koje ostvaruju dobit. Ali dobro, koliko novaca s naslova poreza na dobit kojega će ovih 264 općine i gradova dobivati kao poklon države je simulacija za 2015. godinu? Nema nigdje zapisano. Drugo, naknada za eksploataciju mineralnih sirovina za proizvodnju građevnog materijala. Koliko je projekcija da u 2015. će to ići u korist ovih 264 općine? Jer koncesijski prihodi samo s naslova sirovina za proizvodnju građevinskog materijala ne postoji nigdje. Postoje ugovorna koncesijska prava. Dakle, koliko je to milijuna kuna ili milijardi? Da li Vlada, gospodine … [[Govornik se ne razumije.]] da li vi to znate? Treće, ulaznice od ulaska u nacionalne parkove, ako je prihod veći od 15 milijuna onda 6,5% neto od toga. Koliko se s tog naslova misli ubrati u 2015. da bude u korist lokalne samouprave? Tisuću, dvije? Ne znam, recite nam koliko je to novaca? Četvrto, pomoć države. U državnom proračunu za ovu godinu ta stavka je bila 309 milijuna, za iduću godinu se planira 548 milijuna. To je povećanje od 238 milijuna. Ostaje nejasno da li u ovoj masi od 548 milijuna za iduću godinu je točno navedeno svih 264 općina i gradova i onih 400 milijuna pomoći ili poklona državi koje je dosad bio u kategoriji poreznih odbitaka odnosno preplaćenog poreza na dohodak. "Politika regionalnog razvoja temelji se na uzajamnoj solidarnosti svih građana Republike Hrvatske.", to je citat iz zakona. Ta solidarnost se izračunava temeljem indeksa razvijenost. Općine i gradovi su svrstani u četiri skupine, županije u pet. Da li je osnovna formula za izračun indeksa razvijenosti najsretnije pogođena? Ne znam, ali je činjenica da u pratećim dokumentima za prijedlog ovog zakona nismo dobili razvrstavanje tih općina i gradova, a unatoč svemu poduzetome do sad fiskalni kapaciteti su slabi i zbog toga treba "Solidarnost." Od 264 općina i gradova prve i druge skupine, od 556 jedinica lokalne samouprave koliko danas u Hrvatskoj postoji prirez porezu na dohodak ima samo njih 128, njih 136 nema. Do 5% prireza od ovih 128 njih 63, 501 do 10% njih 63 i veći prirez od 10% 2 grada. Ostalih 292 općine i gradova koji nisu obuhvaćeni prvom i drugom skupinom nek se snađu sami kad je u pitanju razvoj. Prirez porezu na dohodak ne plaćaju siromašni, oni bez plaća, s malim plaćama i malim mirovinama. Očekuju solidarnost s onima ostalima koji imaju. Nemaju prirez. Da li je obaveza općina i odgovornih vlasti da u funkciju stavi sve svoje lokalne resurse prije nego traži tuđu pomoć, jedan od mehanizama je prirez. Njih i bez obzira na količinu novaca kojeg bi se ubralo s tog naslova u pitanju je princip, tko ostvaruje pravo na pozivanje na solidarnost? Ali to nije sve, u 2011. i 2012. od ovih 264 općine i gradova, njih 92 na kraju godine ili u toku godine otpisivali su potraživanja, 17,5 milijuna kuna su otpisali od tih 264. Sve podatke koje iznosim su službeni, ovi sada od nalaza državne revizije. Od njih 264 111 općina i gradova je poduzimalo mjere naplate svojih prihoda, 123 nisu poduzimali ništa da naplate svoje lokalne prihode a njih 30 je poduzimalo djelomične mjere. Ponavljam, 123 općina i grada prema nalazu državne revizije nisu poduzeli nikakve mjere da naplate lokalne prihode. Najčešće su to općine i gradovi koji nemaju prireza, koji su otpisivali svoja potraživanja, to još nije sve izvorni prihodi su i komunalni doprinosi i komunalne naknade. U 2011. komunalnog doprinosa su naplatile sve općine i gradovi 636 milijuna, komunalne naknade milijardu i tristo bez Zagreba, Grad Zagreb je naplatio negdje oko 980 milijuna, odnosno to kad zbrojite sve zajedno je 3 milijarde kuna komunalnih doprinosa i komunalnih naknada. Kada pogledate masu naplaćenih komunalnih doprinosa i naknada po pojedinim županijama, dakle što su općine i gradovi naplaćivali, najmanji iznosi komunalnog doprinosa naplaćeni su u županijama, području općina i gradova koji su u koeficijentu nerazvijenost najslabije razvijene. Od ovih 264 općine i grada imaju zaposleno 1197 službenika, 466 namještenika, to je ukupno 1664 od ukupno 8240 zaposlenih u svim općinama i gradovima u Republici Hrvatskoj. I kakve god ove podatke kad uzimate i analizirate ispada da je najmanja fiskalna odgovornost prema lokalnim prihodima, najmanje pokušaja naplate, da su komunalni doprinosi i prirezi raspisani po minimalno propisanim uvjetima i da prireza nema u više od polovica općina i gradova, a i broj zaposlenih, a i izdaci za zaposlene. Prema opet podacima državne revizije sve općine, svi gradovi, sve županije u odnosu na svoje rashode prosjek za izdvajanje za zaposlene je 21,4%, 21,4. Kada uzmete strukturu rashoda za zaposlene u ovoj lokalnoj samoupravi, onda je to preko 30%. Nažalost i zbog toga mi smatramo da indeks razvijenosti treba promatrati kao kriterij stjecanje statusa. Takav ili drugačiji indeks, sasvim svejedno. On daje status. Ali da bi se prava iz statusa ostvarivala, onda država mora imati zaštitne mehanizme i reći, pravo na solidarnost s onima koji nešto imaju i oni koji imaju premalo ili imaju malo, ostvarit će onda kada uvedu ono što je zakonima predviđeni izvorni prihod lokalne zajednice, a to je prirez po minimalnoj stopi za koju se dogovorimo ili prosječnoj. To je naplata i poduzimanje mjera naplata lokalnih prihoda bez otpisa. To je komunalni doprinos i komunalna naknada koja ne može biti manja od prosječne u Hrvatskoj s naplatom barem 80% ili barem toliko koliko je postotak naplate državnih potraživanja ili u toj županiji prosjek. I broj zaposlenih u gradskim i općinskim upravama ne može prelaziti određenu broju, odnosno na broj stanovnika. Kada ti uvjeti postoje, ali ne s primjenom i ne po hitnom postupku, nego s 01.01.2016., tada svaka općina i grad samostalno odlučuje da li će biti korisnik ovih prava koja zakon donosi i zadovoljiti ove uvjete ili će ostati bez toga i snaći se na drugi način. Moramo joj dati pravo izbora. Smatramo da pitanje i prizivanje na solidarnost i zahtijevanje solidarnosti mora se ispunjavati određenim uvjetima jer to je otprilike isto kao netko tko kaže da je siromašan, a pola prihoda potroši na luksuz ili za nešto drugo. Discipliniranje lokalne samouprave je potrebno i zbog toga jer od '92. kada smo ustrojili prvi put komunalni sustav na ovakav način, tada smo imali 69 gradova, danas 127, tada je bilo 409 općina, danas 429, to znači da je osnovano 78 novih općina. Zakonom o lokalnoj samoupravi ovlasti i nadležnosti konačno moramo dovesti u vezu sa fiskalnim kapacitetima i onda pitanje pomoći kroz ovakav jedan zakon, ali u ove uvjete koje sam prije naveo neće izazivati otpore jer samo postavlja sljedeće pitanje – zašto oni koji imaju prirez zadnjih 10 godina … od komunalnih doprinosa i naknade 90%, …. A sve podatke koje sam vam iznio oko ovih 264 plus 65, od prireza do broja zaposlenih, gospodine … u ovim tabelama, ja ću vam to pokloniti, možda će vam pomoći u pripremi nekih drugih propisa zakona jer očito na jednom mjestu Vlada to nema.
Hvala. Prelazimo na replike, Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Lesar, kada ste rekli da bi zapravo jedinice lokalne samouprave mogle koristiti određenu državnu pomoć, da bi prije toga trebale iskoristiti sve raspoložive resurse, odnosno sve ono što imaju kao mogućnost naplate kod sebe, onda se slažem s vama. Dakle, činjenica je da, sami ste to rekli, da jedan ogroman broj jedinica lokalne samouprave nije raspisao prirez na pored na dohodak. Neke su to učinile u simboličnim postocima. Znam jednu općinu koja je, eto, da bi zadovoljila taj uvjet da dobije određenu pomoć od države raspisala prirez od 1%. Dakle, to doista ne možemo smatrati ozbiljnim. S druge strane govorili ste da ima dosta jedinica lokalne samouprave, dakle općina i gradova koje se baš ne trude previše, odnosno prilično su komotne u tome kako se trude naplatiti svoje izvorne prihode. Govorimo prije svega o komunalnoj naknadi i o komunalnom doprinosu. Dakle, i tu se slažem s vama, redovno svake godine imamo izvješća Državnog ureda za reviziju koji to potvrđuje. Jednom riječju, doista treba disciplinirati jedinice lokalne samouprave, uvesti reda i ja se iskreno nadam da će ovaj zakon to napraviti.
Hvala. Odgovor, kolega Lesar.
Da, stav da lokalna zajednica mora prvo iskoristiti sve svoje potencijale koje ima, koje zakoni predviđaju i tu birati i naplaćivati je ispravan zbog toga jer tada kada se traži solidarnost s drugima, imamo za to argumente. I u ovom trenutku, na brzinu, i vidio sam, ali… Da, … našao sam, u Istarskoj županiji je ta općina koja ima 1%. Rekao sam da predlažem indeks donosi statusno da bi se ostvarilo pravo. Pitanje prireza ili po prosječnoj stopi koja postoji ili po minimalnoj za koju se dogovorimo. Ne 1%, naravno da bi to bilo izigravanje, a prema podacima Ureda državne revizije temeljem koje su ove naše tabele sačinjene, naprosto je nevjerojatno da više od pola općina i gradova ima potraživanja, a da u toku godine nisu poduzeli ni jednu mjeru naplate i onda ispada da su njihovi fiskalni kapaciteti 10 ili 15% slabiji od onih koji su izvorno još i siromašniji. Ta neodgovornost se nažalost čelnika, načelnika i gradonačelnika ne može riješiti dekretom, tako dugo, a mi znamo kako jer smo svi dok ga ne … po džepu, a to je upravo ovaj mehanizam. Da bi imao pravo na nešto, naprosto to moraš, ako to ne, onda ne ide i gotovo.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. U ime kluba SDSS-a Milorad PUpovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Ovaj zakon smo dugo čekali, duže nego mnoge druge i u vrijeme dok smo čekali taj zakon, kao što je ovdje netko u replikama već rekao, stvari su se u pojedinim područjima Republike Hrvatske pogoršale do toga stupnja da će nam trebati golemi napori ako ćemo ih uopće imati da to stanje popravimo. Ako pogledamo tabelu koju smo dobili s obzirom na indeks razvijenosti pojedinih područja i pojedinih općina u Republici Hrvatskoj i pogledamo prvih 50, vidjet ćemo da su ispod 50% indeksa razvijenosti koji je utvrđen. Dakle od 19% koliko idu Kistanje pa do Dežanovca odnosno do Kapele koja ide do 49%. Vidjet ćemo svi koji znamo kakvo je stanje i kakva je slika u tim općinama, vidjet ćemo da je i demografski i razvojno i na svaki drugi način došlo do propadanja i do zaostajanja enormnih razmjera, historijskih razmjera rekli bismo. Stanje u kojem se danas nalazi Kistanje ili stanje u kojem se danas nalazi Kapela usporedivo je sa stanjem u kojem su se nalazile početkom 20. stoljeća, samo sa enormnom demografskom oslabljenošću, samo sa enormnom oslabljenošću sa kapacitetima u barem primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji, a tada je postojala, a danas nemamo ni tih pretpostavki. Ali kad se gleda indeks razvijenosti onda možemo to usporediti sa tim razdobljem. Drugim riječima, doista riječ je o povijesnom padu u kojem cijelo područje Republike Hrvatske se praktički za jedno stoljeće vraćaju natrag ili vraćaju nas unatrag, kad je u pogledu indeks razvijenosti. A kad je u pogledu potencijal za razvoj onda je to manje od toga, onda se zapravo može konstatirati da se nalaze u razdoblju od 17. stoljeća kad su demografski i ekonomski zapravo bile opustošene i to je stanje. A mi se naravno iscrpljujemo o pričama o lošim stranama socijalističke modernizacije, o lošim stranama uopće modernizacije, a istovremeno pred očima nam raste nerazvijenost i zaostalost koja ima razmjere katastrofe, ne prirodne katastrofe nego socijalno-političke katastrofe ili ekonomsko-političke katastrofe. Iz tog razloga svatko tko želi da se stanje promijeni će pozdraviti donošenje ovog zakona. Šteta je što je izgubljeno 3 godine jer je bilo nekoliko generacija zakona koji su bili u raspravi u ministarstvu, do visokog stupnja gotovosti i do stupnja da su bile gotovo pred vratima ove sabornice, ali uvijek iznova se pronalazio razlog zbog čega je odgođeno donošenje toga, upućivanje toga prijedloga zakona. Sad smo dobili prijedlog zakona koji predstavlja opći okvir regionalne razvojne politike za Republiku Hrvatsku, opći okvir kojem nedostaje Strategija regionalnog razvoja i šteta je što ta strategija nije izražena prije samoga zakona gospodine zamjeniče i kolegice i kolege. Ja se sjećam kad smo mi raspravljali o Zakonu o visokom obrazovanju i znanosti, onda smo rekli ne najprije zakon kao što su neki htjeli, nego najprije strategija i ove godine smo donijeli konačno strategiju. Sad imamo pretpostavke da donesemo zakon. Ovaj zakon je na sreću strukturalnog karaktera pa onda ima prostora da se donese strategija koja će onda moći pomoći da se stvari konkretiziraju i da stvari budu od koristi onima koji su temeljem ovoga zakona preuzeli ovlaštenje na sebe da zapravo vode regionalnu politiku. E sad tu dolazimo do važne točke ovoga zakona. Dakle predlagač zakona je odlučio da ministarstvo, da agencija koja se predlaže da se osnuje ovim zakonom… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Da, već je osnovana. Drugim riječima da prije svega ministar i ministarstvo i instituti koji su predloženi zakonom od urbanih aglomeracija preko urbanih središta i većih urbanih središta da kao osnovni subjekti razvojne politike da budu ti koji će planirati razvojnu strategiju. Mnoge jedinice lokalne samouprave, prije svega ovih 50 koje sam naveo, a na to još ide 50 drugih koje nisu ispod 50% indeksa razvijenosti ali jesu ispod 100% ili 125% indeksa razvijenosti, gdje će biti njihov glas? Gdje će biti njihov utjecaj? Kako će one reći što je to što smatraju da je neophodno za njihovu razvijenost? Mi se naravno slažemo s time da veća urbana središta trebaju biti centri razvoja, kao što su neki uspjeli, većina nažalost nije uspjela. Zadar je do određene mjere uspio ali nije dospio do Benkovca niti do Gospića, a o otocima da ne govorim. Dakle dospio je otprilike do Zemunika, ali ne dalje od toga. Gospić nažalost nije izašao dalje od pazarišta, a o istočnom dijelu općine Korenici i Lapcu da ne govorim. Kako to promijeniti, kako omogućiti da te jedinice lokalne samouprave na koje se zaboravi, da se čuju njihovi glasovi? To su važna pitanja na koja će trebati pronaći odgovor. Dvije stvari želim reći kad je posrijedi fond. Dobro je da postoji fond koji će pomagati jedinicama koje imaju neku vrstu statusa potpomognutih općina, no nejasno je na koji način će odluke biti donošene. To će ostati u ingerencijama ministra ili u ingerencijama ministarstva. Bilo bi jako važno i jako značajno kada bi se donijeli kriteriji koji bi isključili bilo koju mogućnost arbitrarnosti. I isto vrijedi za indeks razvijenosti. Voljeli bismo kada bi zakonom bilo definirano kako će izgledati indeks razvijenosti, koji su to elementi na temelju kojih će se izračunavati indeks razvijenosti, da li će se uzimati u obzir demografski kriteriji, da li će se uzimati u obzir utjecaji krize, da li će se uzimati u obzir gustoća naseljenosti, da li će se uzimati u obzir otežavajuće okolnosti kad je posrijedi površina jedinica lokalne samouprave itd. Drugim riječima, mi bismo htjeli da indeks razvijenosti bude jasnije preciziran odnosno jasnije definiran. I još dvije stvari koje smatramo da su posebno važne. Fond koji se planira pri Ministarstvu regionalnog razvoja pozdravljamo, ali to neće pomoći revitalizaciju gospodarstva i gospodarskih aktivnosti na tim područjima. To će pomoći općinama u njihovim programima, za infrastrukturu, što je u redu. Ali kako ćete unaprijediti stočarstvo, kako ćete unaprijedit ratarstvo, kako ćete unaprijedit zadrugarstvo? Kroz ruralni razvoj? Nismo sigurni. Zašto gospodine zamjeniče ministra, zašto se za ova područja koja su historijski zapostavljena sada, sad možemo reći govori zapravo o povijesnom padu, dakle o svih tih 100-tinjak općina na području različitih županija. Zašto se ne razmišlja o instrumentu koji bi im omogućio bržu revitalizaciju i direktniju posvećenost. Zašto ne razmišljate o posebnom fondu? Zašto, zašto ne bi postojao fond za regionalni razvoj posebnog područja kojima je to neophodno? Ja mislim daje to posebno kada su posrijedi brdsko-planinska, pogranična područja neophodna i iznijet ćemo argumente u daljnjim raspravama kada je to posrijedi. Kada su posrijedi neizvjesnosti u vezi sa financiranjem jedinice lokalne samouprave to je ozbiljan problem. za velik dio jedinice lokalne samouprave prelazak na sistem financiranja koji se predviđa sa primjenom ovoga zakona i sa sadašnjim sistemom to ne može ostati nejasna stvar. Većina jedinice lokalne samouprave koje bi se našle u situaciji da nemaju pomoć države za svoje funkcioniranje mogli biste ih sutra ugasiti. Te iste Kistanje koje se nalaze na prvom mjestu možete sutra odlučiti da ih više nema i da te jedinice lokalne samouprave nema. Isto vrijedi i za druge koje sam spomenuo. I na kraju, mi smatramo da bi na ovaj prijedlog zakona trebalo uložiti dopune odnosno prijedloge za dopune, posebno s obzirom na područja koja su etnički mješovita, koja su povratnička područja i koja su pogranična područja iz razloga osiguravanja održivosti života na tim područjima, iz razloga održivosti etničkih zajednica koje se nalaze na tim područjima i iz razloga sigurnosti pograničnih područja mi ćemo predložiti da se na članak 40.i na članak 45.ulože amandmani koji će voditi računa o održivosti zajednica na tom području. I jednako tako kada je posrijedi članak 45.mislimo da je jako važno da se stambeno zbrinjavanje na potpomognutim područjima nastavi kao mjera naseljavanja i povratka izbjeglica, ali isto tako kao i mjera gospodarskih aktivnosti na tom području. Činjenica da u proteklih dvije godine nije bilo nikakve obnove i nikakvog stambenog zbrinjavanja na tim područjima je unazadila ta područja u njihovoj gospodarskoj aktivnosti. Zadnjih 10, 15 godina nažalost obnova i stambeno zbrinjavanje su bile glavne aktivnosti uz obnovu i infrastrukturu na tom području. Iz tog razloga ćemo predložiti amandman i na članak 45.i molimo vas da uzmete u obzir tu činjenicu posebno s obzirom na perspektivu statusa Zakona o područjima od posebne državne skrbi. Klub zastupnika SDSS-a se slaže sa onima koji smatraju da će ovaj zakon trebati gledati u perspektivi seta drugih zakona koji trebaju biti doneseni. Ali ono što smatramo posebno važnim, što sam rekao i što želim još jedanputa podvući, ovaj zakon i fond koji se planira pri Ministarstvu regionalnog razvoja kao i sredstva koja bi trebala biti iz programa ruralnoga razvoja neće biti dovoljna posebno neće biti dovoljna ukoliko govorimo o kategoriji općina koje sam spomenuo na početku koje su doživjeli svoj povijesni pad i iz tog razloga predlažemo da se formira dodatan instrument bilo kao instrument HBOR-a bilo kao poseban fond o kojem se treba donijeti zakon da se osiguraju pretpostavke ubrzanije revitalizacije tih područja. U protivnom to će biti demografski i ekonomski definitivno izgubljena područja. Hvala.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Pupovac, s obzirom da dobro poznajem zemljopis, a i povijest RH podsjetili ste me vašom raspravom na moje jedno putovanje, a zapravo i više njih cestom dakle kada se skrene sa državne ceste u Gračacu prema Brunu, Mazinu, Lapcu, … i Kruge prema Bihaću, vjerujte mi, ja već znam da vi to vjerojatno i znate, da možda u vrh glave ima na tom području 300 kuća naseljenih. To je sve područje uz granicu sa BiH, dakle jednostavno područje ogromne kvadrature u kilometrima, a potpuno nenaseljeno. To je jednostavno meki trbuh Hrvatske prema BiH, područje koje je nekada bilo bogato poglavito u stočarstvu i u tim granama poljoprivredne proizvodnje. Evo primjer i bliže mjesta Gornji Žirovac, Brezovo Polje prema Trgovima i Dvoru, također uz samu granicu sa BiH potpuno demografski gotovo mrtvo područje gdje mi nemamo uopće stanovnika Hrvatske, a nekada vrlo bogato raznoraznim djelatnostima poglavito stočarskom proizvodnjom. I to treba brinuti i Ministarstvo regionalnog razvoja, bez obzira koji tamo ljudi živjeli tu je i Gvozdanjsko na tom putu od Žirovca do Dvora hrvatski Alamo koji spominjemo vrlo često u raspravama, ali kažem bez obzira na nacionalnog ljudi koji tamo žive nekada vrlo živahno područje, danas kada gledamo područje u BiH uz ta naša hrvatska područja vrlo živa od Bužima, Cazina, Krupe i svega ostalog i da ne govorim u Bosni i Hercegovini druga područja, kod nas u Hrvatskoj je [[Upadica Zgrebec: Hvala. Hvala lijepa kolega.]] trostruko manje stanovnika i trostruka manja gospodarska … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku Milorad Pupovac.
Poštovani kolega Grubišiću, nažalost ako krenete od Senja prema Bihaću i ako krenete 5 do 10km sjeverno od Šibenika dakle od Prokljanskog jezera pa praktički do mađarske granice imati ćete situaciju koju ste opisali, idući od Gračaca prema Lapcu i prema Bihaću. I ono što je problem i o tome sam malo prije razgovarao u privatnom razgovoru sa cijenjenim potpredsjednikom Batinićem, ono što je problem jeste da se taj trend nastavlja i ne zaustavlja. I zato donošenje ovog zakona predstavlja posljednju šansu ali je on ovako predložen, sa ovakvim instrumentima nije dovoljan da se to zaustavi. Mi se ne možemo žaliti na činjenicu što u Bihaću ima stanovništva ko u šipku. Ne možemo se na to žaliti ali se možemo žaliti na činjenicu da od tog prostora, od prostora Martin Broda pa do praktički do riječkih vrata sa izuzetkom područja Gospića mi imamo demografski sve slabija i ekonomski i gospodarski sve slabija područja. A to su područja na kojima je bilo i do 200 hiljada ovaca, odnosno grla ovaca. Danas kada dođete ne možete naći ni 20 hiljada. Iz tog razloga je iznimno važno da ovaj model koji je država preuzela da ide odozdo prema gore ali da stvori dodatne instrumente kako će ta područja unaprijediti i ljude ohrabriti da tamo ostanu živjeti i da nasele živjeti na tim područjima.
U ime Kluba zastupnika HNS-a potpredsjednik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, zamjeniče ministra. Naime, mnogi od nas su ovdje očekivali sa ovim prijedlogom zakona i sa raspravom da ćemo dobiti odgovore na niz pitanja. A isto tako svjesni smo da niti jedan zakon ne može riješiti određene probleme koji se kumuliraju, gomilaju godinama. No, klub Hrvatske narodne stranke će podržati ovaj Zakon uz određene primjedbe, prijedloge, nadam se da će biti uvaženi. I ono što smatramo da je ovaj Zakon jedan dobar okvir za jedno daleko kvalitetnije vođenje regionalne politike nego što je to bilo do sada. Sjetimo se 2008. pogotovo oni koji su i tada bili u lokalnoj samoupravi iščekivali smo tadašnji Zakon o regionalnom razvoju, tadašnju indeksaciju, niz mjera od formiranja fonda, od potpomaganja, znači sve ovo što je na neki način ajmo reći sada sadržano i u ovom zakonu. Međutim, ono što je činjenica da se ta regionalna politika naprosto nije provodila unutar onih okvira koji su bili doneseni i zacrtani. Također i Strategija koja je prestala važiti prošle godine 2013. nije polučila određene rezultate. Sve to govori da, ja kažem da je i namjera bila dobra i strategije i postojećeg zakona međutim, kao i sve zakone tako i ovaj zakon i ono što se očekuje od njega provode ljudi. Prvo, ono što bih želio kazati da ovaj zakon kao što sam rekao smatram za jedan kvalitetan okvir, prvenstveno da se donese jedna strategija regionalnog razvoja Republike Hrvatske koja će obuhvatiti sva područja i gdje će se na neki način sa jednim kvalitetnom snimkom stanja definirati što i kako pojedine regije u kojem smjeru se mogu razvijati. Kada pogledate ono što je ključno i što na neki način odražava stanje u Hrvatskoj to su naše regije ili jedinice regionalne ili područne samouprave, to su županije. I kada pogledamo da je preko 50% županija ispod 75% indeksa razvijenosti. Svega 3 su, to su statistički podaci iz Ministarstva regionalnog razvoja svega 3 su između 75 i 100%, 3 su od 100 do 125 i 3 su preko 125. To samo govori o jednoj velikoj neujednačenosti, jednoj raznolikosti. Ja ne bih sada htio govoriti o razvijenom sjeveru, o nerazvijenom ne znam istoku ili jugu ili razvijenom zapadu itd. imamo temelj. Činjenica je ono što je u ovom zakonu možda sporno i bilo je i u prošlom zakonu sporno to je prvenstveno sam indeks razvijenosti koji sadašnje, važeće, odnosno Uredba o indeksu razvijenosti govori način izračuna. I članak 8. kaže stopa nezaposlenosti ponderira se sa 30%, dohodak po stanovniku sa 25, proračunski prihodi jedinica lokalne, odnosno područne samouprave sa 15, opće kretanje stanovništva sa 15 i stopa obrazovanosti sa 15%. Kada bi indeks razvijenosti uvažavao sve ovo što je bilo rečeno, kolega Lesar je temeljem revizije dao jednu daleko plastičniju predodžbu o proračunima, o obvezi, o potencijalu jedinica lokalne samouprave koji bi trebali biti glavni generatori, ključni, svaki na svojem području uz podršku i regionalne samouprave i ministarstva da budu nositelji regionalnog razvoja svojih lokalnih sredina ili regija tada se vidi da imamo jedno šarenilo, jedno šarenilo. Tako da ovaj indeks razvijenosti nažalost kojim nisam zadovoljan i klub HNS-a nije a to je ujedno i preporuka i sugestija Vladi a mi ćemo to pokušati i kroz prijedlog u izmjenu određenih članaka zakona da se ugradi, da taj indeks razvijenosti nije dovoljan s obzirom na šarenilo u Hrvatskoj samo 5 ključnih faktora. Susjedne sredine imaju 10, 15 i temeljem tih indeksa razvijenosti, odnosno tih faktora može se daleko kvalitetnije doći do jednog kvalitetnijeg podatka o razini razvijenosti pojedinih sredina. Ovaj znači faktor, indeks razvijenosti sa pet faktora on je primjenjiv na razinu regionalnih samouprava. Znači do razine županije također se može primijeniti na veće centre koji su definirani zakonom kao urbane sredine, kao nositelji razvoja. Međutim, na niže jedinice lokalne samouprave daje jednu krivu predodžbu, daje jednu krivu sliku. Tako da će naš prijedlog biti da se u dijelu određenih, znači članak 32. koji definira u postojećem prijedlogu indeks razvijenosti, da se u članku 33. stavak 2. ocjenjivanje stupnja razvijenosti iz stavka 1. provodi se u godini prije početka novog višegodišnjeg financijskog okvira Europske unije što će reći da bi trebao novi indeks razvijenosti saživjeti, odnosno početi po njemu se voditi evidencija odnosno indeksacija 2021. godine. To je po nama predugačko. Ono što je naš prijedlog, naše promišljanje a isto tako u dijelu članka 38. znači za one jedinice lokalne i područne samouprave koje ne uspijevaju zadržati status potpomognutog područja rok kaže u prijelaznom razdoblju da traje tri godine. Mi predlažemo da budu četiri. Znači, da se kroz tu jednu mjeru, to nije preveliki financijski trošak ili izdatak za državni proračun, da im se prolongira taj prijelaz da bude manje bolan nego što bi bio da je na periodu od tri godine. I ta indeksacija, odnosno znači ocjenjivanje stupnja razvijenosti potpuno novi indeks koji bi imao daleko više faktora, da se napravi u petoj godini od stupanja na snagu ovog zakona i da počne važiti od šeste godine neovisno o financijskoj perspektivi Europske unije, s time da se radi monitoring kao što piše u prijedlogu zakona. Znači, imamo nekoliko kategorija. Otoci imaju svoj zakon. Znači, ove jedinice koje su ušle u potpomognuto područje, koje su izašle i ove koje će sada ući novom indeksacijom da se kvalitativno i kvantitativno prati rezultati učinaka. Ti podaci bi bili temelj i za novu indeksaciju, a isto tako strateški dokument koji nadam se da će biti tema iduće godine strategija razvoja, regionalnog razvoja da će se moći dopunjavati i sa nizom mjera, dopunjavati sve na jednoj uravnoteženoj situaciji po pitanju regionalnog razvoja u Republici Hrvatskoj. Ono što, bilo je rečeno netko je rekao u raspravi, mislim da je bio kolega Borić izvještavanje. Vlada Republike Hrvatske, znači članak 48. stavak 6. podnosi godišnje izvješće Hrvatskom saboru o rezultatima provedbe razvojne politike najkasnije do 1. prosinca tekuće godine za prethodnu. To je na tragu ovoga o čemu sam govorio. To je dobro jer svima, mislim da je Hrvatski sabor kao predstavničko tijelo, ne želim tim umanjiti važnost Vlade, ali da je Sabor ključan koji može, koji donosi zakone, zakonske prijedloge, preporuke upravo da se nakon četiri godine vide efekti provedbe ovoga zakona i niz drugih zakona o kojima ćemo još raspravljati. Ono što svakako teško je ne govoriti kad govorimo o regionalnom razvoju i o stanju, mi smo na tragu nekih 20 godina ovoga ustroja lokalne samouprave. Imamo jedno ogromno šarenilo. Vjerujem da je svima jasno zašto je i taj indeks razvijenosti sastavljen od ovih ključnih kompozitnih faktora, jer kada bi kojim slučajem indeksacija išla na tragu prihoda poreznih prihoda pojedinih jedinica lokalne samouprave po glavi stanovnika ili dohotka kad bi to bio jedan od ključnih faktora tada bi imali razvijenost od 50 vjerojatno do 500%. Naprosto to samo isključuje i bilo je nekih kolega koji su i o tome govorili i svojevrsno smo mi unutar HNS-a razmišljali kako korigirati taj indeks razvijenosti. Ali velim, ne treba izmišljati toplu vodu. Susjedne sredine imaju od 10, 15 ključnih elemenata što se tiče indeksa razvijenosti. I velim trebalo bi pogledati i njihove efekte. Ono što bih želio također kazati, a o tome smo govorili u ime kluba po pitanju i izvješća revizije, o učinkovitosti naplate, o tangirali smo hajmo reći problematiku lokalne samouprave kroz neke druge zakonske prijedloge. Mislim da je krajnje vrijeme da se u ovom Domu počne daleko ozbiljnije nego do sada raspravljati o reformi lokalne samouprave. Bilo je za očekivati da će se vezano i uz ovaj zakonski prijedlog i uz Zakon o financiranju jedinice lokalne samouprave otvoriti ta tema. Naravno ona je uvijek otvorena, ali da će se integralno sagledati problematika. Vjerujem da će to uslijediti nakon strategije što bi bio jedan dobar put i da konačno dotaknemo taj vrući krumpir po mnogima, po meni osobno ne, problem u lokalnoj samoupravi. Naime, želio bih samo vas vjerojatno svi znate manje-više ili ste informirani najprije tko je, naime koje šarenilo, koji ustroj, koju nadležnost unutar Republike Hrvatske ima. Pa uzmimo na primjer općina Dvor ima 5800 stanovnika, spada u prvu skupinu ispod znači 50% razvijenosti. Tu se vidi iz svih pokazatelja od prosječnog dohotka per capita, od poreznog prihoda po glavi stanovnika, da to svakako da je općina o kojoj treba voditi itekako računa. Da li u budućnosti s obzirom na 9 zaposlenih, na 3 proračunska korisnika, na svoje ukupne prihode koje ima da li ima i, potencijal definitivno postoji, ali da li ima kapacitete da sama vodi svoj lokalni razvoj? Imamo jedan drugi slučaj, grad Hrvatska Kostajnica sa 2763, to su statistički podaci, 22 zaposlena, 22 brojkom i slovom, što ispada 1 zaposleni na 125 stanovnika. Pa to je fenomenalno. Jedan zaposlenik ima 125 građana oko sebe, ti građani imaju vjerujem savršenu uslugu. U drugoj skupini je između 50 i 75%, i sada prosječni dohodak per capita je skoro 25 tisuća kuna, i prosječni izvorni prihod per capita porezni 1819. Malo kad zbrojite te pokazatelje, te podatke, naveo sam baš znači krajnosti koje jesu, zašto grad Kostajnica ima toliki broj zaposlenih? To se postavlja pitanje. Opet će mnogi kazati ulazite u autonomiju, kršite povelju, međutim tu definitivno, vjerujem da ćemo se svi složiti neću kazati treba napraviti reda ali treba napraviti reviziju. Naime, imamo niz drugih sredina da sada ne nabrajam dalje, koji imaju puno manji prihod, porezni prihod, iscrpili su sve mogućnosti i naravno i kroz porez o, pardon o zakonskom prijedlogu ovom koji smo već izglasali, porez na dohodak, imat će umanjenje. Mnogi će dobiti, mnogi će izgubiti, ne, ja bih rekao da svi gubimo, nitko ne dobiva. Ali gubit ćemo kolegice i kolege dotle dok ne počnemo provoditi naše zakone. Ovo je također i prijedlog zamjeniku ministra, definitivno moramo krenuti sa Strategijom regionalnog razvoja koja mora obuhvatiti, jer praktički svjesni smo da je preko dvije trećine teritorija Hrvatske ruralni prostor, i što je sa ruralnim razvojem, što je sa urbanim središtima. I nakon te strategije vjerujem da će biti iduće godine, u 2017. vjerujem da ćemo biti puno mudriji i da ćemo moći, da će sljedeća Vlada, odnosno uvjeren sam naša Vlada, donijeti određene akte. Hvala.
Replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Gospodine Batinić govorili ste o ocijeni stanja koju treba izvršiti nakon 4 ili 5 godina. Ako ovaj zakon stupa na snagu i počinje se primjenjivati od 2016. godine, a rekli ste da ga treba uskladiti sa ciklusom europskih izbora koji slijede 2020. ili 2021. godine, dakle na prijelazu, onda kada uzmemo 2016. i 4 godine ili pak 5 godina to točno zapravo se i poklapa sa novom strukturom Europskog parlamenta i nove Europske vlade. Pa mi nije jasna vaša ta primjedba. S druge strane kada govorimo o ovih 117 općina i gradova u Slavoniji i Baranji koji su 23 godine, da kažem, možda i čekali ovakav zakonski prijedlog koji napokon pokušava izvršiti ravnomjeran razvoj općina i gradova u RH s obzirom na stanje i indeks razvijenosti dakle da bi nakon 4 godine odmah izvršili nekakvu reviziju. Pa ako smo 23 godine mi u Slavoniji i Baranji, naših 117 općina i gradova, neki su završili čak i u zatvoru u Mostaru zbog takvih stvari, a to dobro znate zašto. To je u vezi dakle stanja u HDZ-u i tadašnjeg da kažem nesporazuma unutar HDZ-a. Dakle 23 godine Slavonija da kažem je čekala nekakvo ujednačavanje toga stanja. Sad smo došli na to da molimo za solidarnost ostalih prema stanju u Slavoniji i Baranji. Dakle, ja nisam protiv toga da se izvrši revizija, kamo sreće da se općine u Slavoniji i Baranji razviju toliko da im više nije potrebna pomoć. Ali nakon 4 godine vršiti reviziju, mislim možemo mi raditi što god hoćemo.
Hvala. Odgovor na repliku, potpredsjednik Milorad Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Naime kolega Grubišić radi se o tome da predlažem da revizija bude 2 godine ranije nego što je u ovom prijedlogu zakona. Revizija ne znači ukidanje, možda niste zapazili, znači revizija indeksa razvijenosti na način da sa sadašnjih 5 faktora ima 10, 15 ili 20. Znači, prije toga donijeti Strategiju regionalnog razvoja koja treba svakako obuhvatiti i ruralni prostor sa jednim posebnom da bude tematski obrađeno, a tu je svakako Slavonija, jer ona je specifična. Svjesni smo i gospodarskog učinka, poljoprivrede ili nekih drugih industrija. Znači, to ne znači da će Slavonci izgubiti ili netko, ne, mi moramo svi dobiti. To ne znači u džep nego dobiti neke alate, instrumente i način kako. Činjenica je da i ovaj prijedlog zakona kao i ostale zakone toga smo svjesni moramo staviti u kontekst vremena i prostora. Svi znamo koliki je javni dug, svi znamo kakvo je stanje u budžetu i moramo se tako i ponašati. Znači, revizija indeksa razvijenosti na način da se sa sadašnjih 5 faktora za reviziju bi trebala ta strategija i snimka stanja u prethodne četiri godine što ne znači gubitak nekome.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Pa evo, uvaženi kolega prije svega na dvije stvari bi se osvrnuo u vezi vaše rasprave. Prvo na početku ste ipak govorilo o indeksu razvijenosti pa ste rekli o jednom relativno razvijenom sjeveru, Gorskom kotaru itd. ja bi uvijek rekao da ta jedna kriva percepcija možemo reći o velikoj razvijenosti sjevera, a posebno Hrvatskog zagorja, tu možemo govoriti i o Podravini, a i Međimurju u odnosu na ostale mora ipak konkretizirano. Možda tu samo možemo govoriti o jednoj višoj efikasnosti rada i aktivnosti i na tom području u odnosu na druge. I sad ovu drugu stvar koju bih htio napomenuti i koju sam evo htio naglasiti u vašoj raspravi, to su ovi podaci koje ste iznijeli oko možda nekih lokalnih samouprava, općina ili gradova u vezi njezinih efikasnosti. Pa onda možda mogu reći da možda mi neki radimo krivo, radimo krivo da, evo grad na kojem sam čelu nije trebao imati već 10 godina samo 8 zaposlenih da pokažemo efikasnost poslovanja, trebali smo zaista imati 20, 60 zaposlenih bilo bi više zaposlenih, bili bi možda efikasniji i još bolji, možda bi trebali biti u minusu, konstantnom minusu ili proračunskom minusu 10 godina, nismo bili ni jedne godine, kao što imao jako lijepi dio primjera u Hrvatskoj da su konstantno neke lokalne jedinice u minusu. Možemo govoriti o tome da se neki gradonačelnici hvale da su si smanjili za 30% plaću i postaju nacionalni heroji na nacionalnoj razini, a zaboravili ste da su imali 18 tisuća plaću pa su si smanjili na 15 tisuća, dok su neki isti takvi kolege sa puno možda i bolji situacijama imali duplo manje plaće. Znači baš govorimo o toj efikasnosti rada i ulaganja, ne možda u nekakve što smo i danas čuli u luksuz, u nekakve velebne sportske terene, nego one konkretne stvari koje jesu i tu bi trebalo itekako voditi računa o ovim potpomognutim područjima, o potporama na razini državi da zaista vidimo kome trebaju potpore, kome ne trebaju.
Hvala. Odgovor na repliku Milorad Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Da kolega Škvarić, brojke neiskrivljuju, mogu dati jednu možda krivu predodžbu. Što se tiče sjevera, odande ste, vrlo dobro znate. Najučinkovitija lokalna samouprava, najniže plaće, 25% niže od prosjeka Hrvatske, najmanji broj zaposlenih u jedinicama lokalne samouprave, efikasnost daleko na najvišoj razini. Ja se ne bi složio s time možda da nam je to nekakva ajmo reći kazna zašto što drugi možda samo čekaju da dobivaju itd. to je pitanje i pomalo usudio bi se kazati i mentaliteta, i razmišljanja, ali i stavova određenih političkih opcija. Što se tiče, a vjerujem da ste iščitali iz moje rasprave, znači za ovaj vremenski period ove općine koje izlaze iz područja brdsko-planinskog dijela, znači taj prijelazni period, moje je prijedlog je našega kluba da ide na četiri godine i da imaju posebno praćenje, monitoring usudio bi se kazati, da se posebno gleda na ta područja, postoje i nacionalni fondovi, fondovi EU apsolutno upućivati, jer svjesni smo da država baš nema previše novaca upravo iz razloga nakon četiri godine, snimka stanja svega učinjenoga, pa malte ne evo imamo u Zakonu o otocima svake godine ili svake druge imamo izvješće o učincima provedbe toga zakona. To je ono što predlaže klub HNS-a i po pitanju Zakona o regionalnog razvoja i ovih zakonskih prijedloga koji jesu.
U ime Kluba zastupnika HDSSB kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra. Kada slušamo ove, evo već je 8, 7 klub na redu, kada slušamo sve ove naše govornike danas, onda bismo rekli da je voda došla do grla u svim općinama, i gradovima i županijama Republike Hrvatske. I sad kako napraviti nekakvu raspodjelu prema indeksu razvijenosti u pet čimbenika i pet tih koeficijenata koje ste vi odredili kao važne za ocjenu indeksa razvijenosti. Da sad ne govorimo koji su to, ajde reći ćemo, dakle prosječni dohodak po glavi stanovnika, prosječna stopa nezaposlenosti, kretanje stanovništva, udio obrazovanog stanovništva u od 16 do 65 godina. I u tim, u tom indeksu razvijenosti kada gledamo kako god okrenuli ovu tablicu od razvijenosti do nerazvijenosti ili od nerazvijenosti do razvijenosti Slavonija stoji tako da je od 120 tih općina, od 128 općina i gradova u Slavoniji, Srijemu i Baranji njih 117 pripada u prvu i drugu skupinu, dakle onih koji imaju manje od 75% indeksa razvijenosti Republike Hrvatske. A kada bismo pak uzeli EU kao nekakvu mjeru onda bismo vidjeli da svih pet Slavonsko-baranjskih-srijemskih županija pripada u stopu od 35% razvijenosti ili prosječne razvijenosti EU, samo 35%. Kada gledamo Hrvatsku onda smo čak i nešto bolji od 35%. Kada gledate ovu tablicu indeksa razvijenosti onda možete primijetiti da je među 100 najnerazvijenijih općina u Republici Hrvatskoj 59 iz Slavonije, Srijema i Baranje, među prvih, najgorih da kažem tako prema razvijenosti, indeksu razvijenosti od 100 59 je slavonskih. Uz 100 najrazvijenijih RH općina i gradova ima samo jedan koji pripada u tu grupaciju, a to je grad Osijek koji ima dakle oni su svi za 100% razvijenosti RH samo je Osijek sa 101%. Svi su ostali iz drugih županija, nema nijednog slavonskog više među najrazvijenijih 100 prema ovim indeksima odnosno čimbenicima koji su uzeti kao pokazatelji indeksa razvijenosti. Danas čujemo raznorazne ovdje žalopojke, a i točno je da se svi trebaju žaliti jer je ova država dovedena na rub bankrota i nikome ovdje nije dobro više u ovoj državi, nijednoj općini ni goranskoj, ni zagorsko-dalmatinskoj ni onima na otocima ni onima na brdskim područjima, ni onima u planinskim područjima ni u nizini ni na visini ni nigdje, nigdje nije dobro. A zašto nije dobro? Pa zato što se slabo gospodari slabo upravlja ovom državom, a i mnogim jedinicama lokalne samouprave. Dakle došla je voda do grla svima, ali sada imamo taj famozni 75% indeksa razvijenosti i u njima je 117 slavonskih općina i gradova koji kada gledamo cijelu Slavoniju, Srijem i Baranju ukupno i broj stanovnika u Slavoniji i Baranji onda onih 11 razvijenih od 128 u Slavoniji i Baranji imaju ukupno 350 tisuća stanovnika, a samo 450 tisuća je obuhvaćamo kao potpomognuto područje. Dakle kada gledamo broj stanovnika koji žive na potpomognutim područjima, općinama i gradovima onda je to samo 56%, a 44% stanovnika u Slavoniji nije obuhvaćeno i ne živi na područjima koja su potpomognuta, to su gradovi u Slavoniji i Baranji osim Nove Gradiške i Đakova koji pripadaju ispod 75% i Općina Čepin jedina općina u Slavoniji i Baranji koja je iznad 75% prosjeka. Moram to govoriti ovdje zato što dolazim iz tog kraja i dobro sam proučio i promotrio ovu tablicu indeksa razvijenosti odnosno nerazvijenosti. Ja dobro znam i probleme i u drugim područjima RH i dobro sam upoznat i replicirao samo i kolegi Pupovcu, a Boriću nisam jel je bila stanka pa onda nisam stigao, ali sasvim sigurno da je Slavonija i Baranja rekli bismo napokon se uvidjelo za Slavoniju i Baranju dokle je politika i jedne i druge strane dakle i HDZ-ovih i SDP-ovih vlada dovela Slavoniju i Baranju. Prekomjerni i nepotrebni uvoz hrane od 2 milijarde eura iz godine u godinu koji fluktuira tu i tamo za koji milijunčić eura je doveo do toga, a i niz drugih mjera koji su potisnuli poljoprivrednu i prehrambeno prerađivačku industriju na samu marginu, na rub, doveli su do toga da je Slavonija i Baranja danas spala na prosjački štap poput socijalnog slučaja, pripada socijalnoj skrbi zapravo. I sada kažu nemojte glasati neke ovdje za ovaj zakon. srditi smo na sve ono što se događalo u politikama bivše vlade i one opet prije nje itd. ali kažu ako već postoje i mrvice koje će poboljšati standard ili život ljudi u ovih 117 općina i gradova Slavonije i Baranje, ne treba postupiti po onoj u srdite prosjakinje prazna torba pa da ni to ne prihvatimo. Danas za malu mrvicu, za onu plaćicu koja se povećava za 50 ili 100 kuna kao što je to izglasanim Zakonom o porezu na dohodak danas izglasano, ljudi će biti u neku ruku sretniji i zadovoljniji iako to nosi jedinicama lokalne samouprave manjak u njihovom proračunu ali na osobnoj strani na osobnoj potrošnji na osobnom probitku ljudi i to je nešto. Tako i mi kada gledamo kao regionalna stranka ovaj zakon dakle po njemu ispada ako se to bude ostvarilo jer su veliki upiti i sve skupa s obzirom na stanje u financijama, na stanje u gospodarstvu i na sve ostalo hoće li se ovo sve ostvariti. Nažalost, mi smo na repu događanja i nažalost Slavonija i Baranja dočekala u vrijeme kada je Hrvatska u teškim ekonomskim, financijskim problemima da dođe evo ovakvim zakonom na red. Pa reče ministar da sam ja intimno iako nisam intimno nego osobno za ovaj zakon, a intimno ne daj Bože, ali nažalost se bojim da ovaj zakon koji precizira točno općine prve i druge skupine dakle one ispod 75% da će to nastupiti tek, a tu i piše, 2016. Danas je 2014.za dvije godine neće se imati prema kome ni primijeniti ove mjere. U Slavoniji i Baranji nemate nijedne kuće, nijednoga domaćinstva u kojemu ne možete doznati da je netko od rodbine, prijatelja, kumova otišao raditi van. Šta će nam vrijediti te mjere i tako je Slavonija uništena, pa bi čovjek mogao razmišljati o tome da su nam ove mjere zapravo ne znam ni ja, fikus, ništa. Nakon 23 godine Hrvatske države mi smo došli do nekih mjera gdje se uvidjelo da je Slavonija i Baranja uništena, uništena politikom o kojoj sam pričao, politikom uvoza, kreditiranja stranih proizvoda i uvoznika koji uvoze stranu robu i to naše, naše, nazovi naše, hrvatske banke čije su matice u inozemstvu. Oni kreditiraju uvoz tih stranih proizvoda od da ne kažem poglavito automobilska pa druge industrije, to je žalosno. O tome govorimo cijelo vrijeme, o tome zborimo ovdje ali nažalost imamo … [[Govornik se ne razumije.]] na ušima kako to kažu u Slavoniji i nitko ne čuje. E sada se vidi, došlo djelo na vidjelo da je 117 slavonskih, srijemskih i baranjskih općina ispod 75% … [[Govornik se ne razumije.]] pa to smo govorili cijelo vrijeme i sada se potvrđuje. I sada ćete primijeniti neke mjere porezom na dohodak pa ćemo nekakvom kemijom iskemijati da malo, dio novaca prebacimo na slavonske općine. Ma sada je kasno, kasnoj je za Slavoniju, kasno. I još od 2016. ne od zakon stupa na snagu za 7 dana nego od 2016. a kompenzirati ćete ne općine kao eto da baš ne bude naglo i strmo da neke općine koje su bile u nekakvoj milosti ili kako se to kaže potpomognute da se baš ne bi osjetio taj nagli prijelaz pa ćemo ih kompenzirati. Kako ćemo ih kompenzirati? Dajte konkretne mjere, pravila, igru da vidimo kako će se to kompenzirati. I u pravu su oni Gorani koji su neki dan bili ovdje na trgu, 22 tisuće stanovnika na tolikom području, ogromnom području. 82% pokrivenosti šumama a šta od toga imaju. Žalili su mi se iz jedne tvrtke u Slavonskoj Požegi ljudi da im Hrvatske šume neće isporučiti sirovinu i neće i neće i ne samo u Požegi nego na niz mjesta. Ja neću ovdje govoriti ime tih firmi ali što radi ravnatelj Hrvatski šuma? Zaprječava razvoj drvno-prerađivačke industrije. Je li to njegovo mjesto? Je li on zato izabran za ravnatelja Hrvatskih šuma? Umjesto da se razvija ta finalna ili polufinalna proizvodnja koja postoji od drveta. Po čemu smo nekada u vrijeme bivše države bili poznati diljem Europe? Kuhinje, spavače sobe, namještaj, parket, furnir, šta god hoćete. Di je Gaj, Podravska Slatina? Nema Gaja. Gdje su drugi? Nema. Spačvu su uništili određenim malverzacijama gdje je gospodin bivši ministar htio napraviti nekakvu uslugu da pomogne tim ljudima i pomogao je ljudima u Spačvi ali ne, mora to biti uništeno. I ne uništava se samo to i RIZ odašiljače uništava DUDI itd., ma štošta ima u ovoj državi. Imunološki zavod uništava država, nitko drugi, Vlada ga uništava. I ne možete nikako, INA-u uništava država. Gdje su nam naftna polja, eksploatacija? Gdje je Sirija? Za koliko su prodani a koliko vrijede? Ima štošta i sada mi idemo donositi Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske pa onda osnivamo agenciju pa vijeće pa kako još kaže ovdje partnerstvo, pa partnerstvo i suradnju. I tako niz drugih tijela, partnerska vijeća po županijama, pa LAG-ove pa regionalne razvojne agencije pa ne znam ni ja što. I da bi oni godinu dana razmatrali projekte i projekte u tim regijama i u tim županijama. Pa to je već trebalo biti gotovo. Pa mi smo prije godinu i pol dana članovi Europske unije. Pa to je odavno trebalo projekti i projekti odavno biti gotovo. Šta ćemo mi sada? Čekati će ovih 117 općina 2014., 2015. da stupi 2016. zakon na snagu. Razmišljam o tome hoćemo li biti za ili protiv ovoga i nećemo se ni izjasniti, evo ja danas neću ni reći, razmisliti ćemo još, imamo vremena za glasovanje u vezi ovoga zakona. Dakle, Hrvatska, moram i to se vratiti malo na povijest, ono, pogotovo kada je Pupovac govorio, u vrijeme kralja Tomislava 1000.-te godine imala 5 milijuna stanovnika tako kažu neki podaci, možda i legende, imala je 100 ratnih brodova [[Upadica Zgrebec: Kolega Grubišić vrijeme je isteklo pa ćete u replikama reći…. A u to vrijeme Engleska je imala 3 milijuna stanovnika i … …]] Upadica Zgrebec: Hvala lijepa./… i… imala je 50 ratnih brodova, pogledajmo stanje danas.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić slažem se sa vašom raspravom i s onim što ste utvrdili da ovaj zakon neće donijeti ništa dobro a Slavoniji će biti kao i svake godine što se tiče proračuna. Sjećate se kako je premijer rekao kako će brinuti o Slavoniji e tako će vam brinuti i ovaj zakon isto na isti način. Jer možemo razgovarati i u drugom smjeru što će se desiti ako se ovaj zakon ne bi usvojio. Zakon imamo koji je na snazi, ovaj ga mijena samo u jednom bitnom dijelu a to je onaj članak 39., 40. gdje se uvode programi koji trebaju nešto kompenzirati, fondovi koje će nadzirati ministar vlastitim nahođenjem, fondovi koji će izvješće i trošenje novaca podnositi samo Vlada sama sebi. A indeksacija je zgodna priča. Slavonski Brod ima indeks 80% a općina Vir, vi imate tamo ja mislim i nekakvu nekretninu 143%. Sada mi usporedite te dvije sredine pa mi recite je li to zaista najrazvijenija općina u Republici Hrvatskoj, općina Vir? Kostrena je iznad nje pa onda Vir. Evo to su dvije najrazvijenije općine u Republici Hrvatskoj i s pravom sada svi upozoravaju da indeksi nisu dobri. Sada sam na brzinu pogledao što naši susjedi istočni, Srbija, njihov Zakon o regionalnom razvoju. Pogledajte njihove indikatore tj. faktore koji im stvaraju indeks razvijenosti, em što ih računaju svaku godinu, svaku godinu. Ovdje imamo sada, a proračuni se mijenjaju svake godine, znači imat ćemo slabije proračune ali će indeks ostajati kao da nam je uvijek isti. Pa barem se obvežimo da to onda bude živo i da te općine ulaze, izlaze, s obzirom na to kako će im se kretati prihodi proračuna, a ne da sad ih zacementiramo i pustimo ih 7 godina da stoje na jednom indeksu iz 2012. Gotovo. Znači ajmo nešto napraviti kao saborski zastupnici jer ništa se specijalno neće desiti ni da se ovaj zakon ne usvoji.
Hvala. Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Borić, ja ne znam na kojeg ste vi premijera mislili. Bio je jedan koji je rekao nije jaka Hrvatska onoliko koliko je jak grad Zagreb nego je Hrvatska jaka onoliko koliko su jaki njezini rubni dijelovi. To je vaš premijer bio, dakle prije 6-7 godina, tako je on rekao, ali nažalost nije ništa napravio, ništa poduzeo nego je zatvorio borca za Slavoniju, strpao ga u zatvor. Ali što se tiče dakle indeksa razvijenosti Slavonskog Broda on je 81%, a općina Vir je točno 148, ajde da zaokružimo 147 i još nešto posto, 148%. Pa vi se sami priupitajte, vi ste sa Raba, zašto općina Vir ima toliki indeks razvijenosti, a prema njemu se primjenjuje i Zakon o otocima kao i prema Rabu. A kada smo mi to kontrolirali primjenu Zakona o otocima, to mi recite, kada smo ga revidirali, kada smo pokazali i dokazali da su neki otoci otišli u sferu razvijenih otoka, a neke druge ostavili u nerazvijenoj sferi. Ne, nikada. Zakon o otocima nosi milijardu kuna i on se uredno primjenjuje 20 godina, bez iznimke. A sad bi vi za Slavoniju i Baranju za ove 2-3 godine revizije radili, e pa ne može ni tako.
Tatjana Šimac-Bonačić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Grubišiću, vi ste u vašoj diskusiji govorili naravno o stanju Slavonije i Baranje, odnosno rekli ste da nema novca i da treba nekada i mrvice podržati. Jasno je, a osim toga to čujemo i od ministra financija da Hrvatska nema novca i da izlaz se vidi u europskim fondovima, a danas smo čuli i od potpredsjednika Vlade, odnosno ministra da je rekao da se sa 150 milijuna kuna želi zapravo ubrzati povlačenje novca iz europskih fondova. Danas smo isto tako u diskusiji rekli da je ovaj zakon zapravo temelj za povlačenje novca upravo iz tih europskih fondova i nitko nije danas spomenuo razvojne agencije, a ja mislim da je znanje vrlo bitno kako povući to. Kad pogledate samo misiju ovih razvojnih agencija, to je jedna … institucija koja sigurno kao timski rad provodi i sa gospodarskim subjektima, sa javnim institucijama i te razvojne agencije naravno i planiraju i izrađuju, odnosno provode projekte koji su vrlo bitni za gospodarski razvoj pojedinih gradova odnosno regije. Međutim, ovdje je dobro što je i zamjenik ministra, mislim da Ministarstvo regionalnog razvoja nema popis lokalnih regionalnih agencija, zapravo lokalnih agencija i s njima su vrlo rijetki kontakti. Ovo je dobro da se prvi put u ovom zakonu spominju lokalne razvojne agencije, međutim mišljenja sam da bi se trebalo na jedan bolji način, konkretniji način prikazati rad tih lokalnih agencija, odnosno suradnja sa regionalnim. Vrlo često imamo primjere da je loša suradnja između lokalnih i regionalnih razvojnih agencija, što nije dobro za razvoj pojedinih područja. Prema tome, očekivamo da će se razmišljati i o tome da će se napraviti jedna bolja suradnja između lokalnih i samog ministarstva. Hvala lijepo.
Hvala. Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Bonačić, dobro ste vi rekli i zapazili, postoji u Osijeku Regionalna razvojna agencija Slavonije i Baranje koja je povukla svojim projektima ponajviše novaca u Republici Hrvatskoj iz europskih fondova, pretpristupnih, zna gospodin Puljiz o tome i gospodina Ribića koji je ravnatelj ili direktor te agencije. Postoji i Razvojna agencija Slavonski Brod (RASB), tako se zove, međutim razvojna agencija Slavonski Brod i Regionalna razvojna agencija u Osijeku nemaju nikakve veze, nemaju nijednog zajedničkog projekta, nemaju blage veze kao da su to županije jedna na Madagaskaru, a druga na Aljasci, a ne da su županije koje graniče međusobno. Pa nije samo stvar u tome da postoji prekogranična suradnja nego postoji prekogranična suradnja između dviju županija i programi koji se mogu provesti putem kandidiranja projekta dvije županije koje su susjedne županije. Ali ono što ste govorili o kapacitetima, možete li, ne znam da li ste ikada bili ili ćete možda biti u općini Levanjska Varoš, kakvih oni imaju stručnih ili financijskih kapaciteta da apliciraju ijedan projekt prema ministarstvu ili Europskoj uniji. Pa tamo nema tko napisati taj program, a kamoli da ima ga za financirati. Ili Općina Čaglin u Požeško-slavonskoj županiji. Neću vam govoriti druge općine koje su ovdje, ili Voćin u Virovitičko-podravskoj županiji koja je tako žestoko bila pogođena ratom u ovom Domovinskom ratu. Mislim trebamo biti realni. Nas su uključili u Slavoniji i Baranji u sjevernu regiju zajedno sa Zagrebom i sa onima koji imaju i ljudske potencijale i kapital da mogu kandidirati projekt. A šta ćemo mi tamo kandidirati?
Hvala. Nenad Pleše, replika.
Zahvaljujem uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Grubišić, u pravu ste kad govorite o Hrvatskim šumama i dodjeli šumskih asortimenata. Gorani su uglavnom oduvijek živjeli od šume i od drvne industrije i nisu krivi i nisu ništa učinili da ta drvna industrija propadne, niti ih se pitalo što misle o centralizaciji Hrvatskih šuma. A Hrvatske šume su centralizirane tako da se ponašaju kao da su država u državi. Kad se govori o podjeli drvnih asortimenata onda znam o čemu govorim, jer se ne mali broj puta obraćaju mali plinari s područja Gorskog kotara koji su nezadovoljni dodjelom trupaca. Jer Hrvatske šume njima je jednostavnije prodati sirovinu, oblovinu kao takvu nekome strancu nego dodijeliti tu oblovinu malim plinarima ili većim, odnosno tvornicama da se pokrene gospodarstvo. Mali plinari i takve tvornice propadaju, propadaju nam jedinice lokalne samouprave, a ovakav zakon to sigurno neće popraviti ni promijeniti.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Pleše, razgovarao sam sa mnogim djelatnicima Hrvatskih šuma, imam ih i u svojoj županiji gdje je uprava šuma u Novoj Gradišci, ali ima i u Slavonskom Brodu ispostava Hrvatskih šuma. I rekli su mi ovako s obzirom da znaju problematiku o kojoj smo i vi i ja govorili, gdje će nakon smjene vlasti ove Kukuriku koalicije raditi sadašnji ravnatelji Hrvatskih šuma. Bit će sretan ako dobije šumariju u Lapcu, jer je njegova negativna uloga tolika da najbolje da se kani Hrvatskih šuma jer je upropastio ne samo Hrvatske šume, negoli i cijelu drvnu industriju Hrvatske. Pa ja ne znam kao da je on to ima čačevinu, a ne Hrvatske šume. Pa Hrvatske šume su i dio Hrvatske države i hrvatskog naroda. A kao drugo što govorite o oblovini, pa danas gledate po svim mogućim evo dokumentarnim izabrao Đelo Hadžiselimović, dakle dokumentarne emisije o termoelektranama i toplanama na biootpad. Među njima je oblovina, granjevina, kukuruzovina, kuruške i nema šta sve ne. Na žalost, u Hrvatskoj nema ni jedne takve toplane i termoelektrane. Umjesto da se razvojno brinu i zbrinu, dakle time se i čiste Hrvatske šume. One se dakle održavaju na taj način da se granjevina i oblovina odvoze. Ne, mi izvozimo u Pećuh trupce, u Pećuh se izvoze za termoelektranu trupci, sirovina i kaže Hrvatske šume su izvozno orijentirane. Možete mislit! Kamioni trupaca odlaze u Pećuh u termoelektranu. Sramota!
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Damir Mateljan.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo teško je nakon višesatne rasprave bit posebno pametan. Međutim, ja ću pokušati za razliku od svojih kolega ne govoriti o grupi zakona, o zakonima koji dolaze tek na raspravu, nego dakle isključivo o ovom zakonu koji je sad pred nama a to je Zakon o regionalnom razvoju. Jer regionalni razvoj je jedan od bitnijih, važnijih segmenata ukupne gospodarske politike svake države, a posebno Hrvatske koja je određena svojim različitim regijama koje imaju različite kulturne, geografske ali i gospodarske posebnosti. Takva različitost na tako malom prostoru naravno da je bogatstvo jedne zemlje i naravno da ju treba očuvati. Međutim, očuvati prije svega kao određeni razvojni potencijal određene regije, a jednako tako nužno je poticati uravnoteženi gospodarski razvoj na način da se smanjuju regionalne nejednakosti, te da se jača konkurentnost svake regije. Prijedlog zakona o regionalnom razvoju koji je pred nama polazi sa stanovišta da je dosadašnje zakonsko rješenje iz 2009. godine, da ono u dovoljnoj mjeri više ne pruža potreban institucionalni i strateški okvir za provođenje kvalitetne politike regionalnog razvoja Republike Hrvatske, te ga je nužno unaprijediti i uskladiti sa novim nastojanjima i smjerovima europske kohezijske politike. Stoga ovo zakonsko rješenje usklađuje se sa Uredbom 1301 Europskog parlamenta i Vijeća Europe o Europskom fondu za regionalni razvoj od 17. prosinca 2013. godine koja obavezuje sve zemlje članice da najmanje 5% svojih sredstava iz Regionalnog fonda usmjeravaju za održivi urbani razvoj putem strategija. Temeljem tog usklađenja u članku 14. ovog zakonskog prijedloga uvode se zato kategorije urbanih anglomeracija sa obavezom donošenja Strategije urbanog razvoja, te se na taj način stvara osnovna pretpostavka za povlačenje sredstava iz Europskog fonda za regionalni razvoj koji su namijenjeni urbanom razvoju. Ujedno se jasnim definiranjem urbanih područja, te obvezom izrade strategije urbanog razvoja, dakle na taj se način stvara osnovna pretpostavka za povlačenje sredstava iz Europskog fonda za regionalni razvoj i to je, dakle stvara se dugoročna osnovica za bolju pripremu razvojnih projekata pogotovo onih koji se financiraju sredstvima EU. U vremenu koje dolazi, dakle u godinama pa i desetljećima pred nama glavni izvor financiranja regionalnog razvoja bit će fondovi EU. Međutim, u postojećem zakonu iz 2009. godine nisu postojale posebne mjere kojima bi se vezalo za sufinanciranje, pripreme i provedbe projekata koje se financiraju iz europskih fondova. Stoga se u članku 42. ovog zakonskog prijedloga uvodi kao trajna mjera obaveza nadležnog Ministarstva za regionalni razvoj da osigura sredstva za financiranje i pripremu i provedbu projekata sukladno proračunskim mogućnostima. Na taj bi se način trebalo pospješiti korištenje fondova EU upravo u onim sredinama, u onim lokalnim zajednicama koje najviše zaostaju za prosjekom EU prema stupnju razvijenosti. Za potrebe učinkovitog planiranja i provedbe politike regionalnog razvoja ustrojava se središnja elektronička baza razvojnih projekata i razvojnih pokazatelja. Ujedno ministarstvo, nositelj regionalnog razvoja ima obavezu donošenja programa konkurentnosti, te programa potpomognutih područja. Oba se programa donose za četverogodišnje razdoblje i njima se utvrđuju mjere poticanja regionalne konkurentnosti i urbanog razvoja, odnosno utvrđuju se mjere i projekti poticanja razvoja potpomognutih područja i drugih područja sa razvojnim posebnostima, utvrđuju se nositelji provedbe mjera i projekata, provedbene aktivnosti, izvori sredstava te metodologija praćenja provedbe i vrednovanja pojedinih mjera. Spomenuti programi temeljeći se na Strategiji regionalnog razvoja Republike Hrvatske, a predstavljat će programsku osnovicu za planiranje proračuna središnje državno tijelo nadležno za regionalni razvoj. Jedna od dodatnih mjera pomoći za slabije razvijena područja koja se predviđa ovim zakonom je sadržana u članku 45. zakona i odnosi se na utvrđivanje obaveza javnim ustanovama nadležnim za upravljanje zaštićenim prirodnim područjima koja ostvaruju znatne prihode od prodaje ulaznica da te prihode podjele sa lokalnom zajednicom na čijem se području nalazi zaštićeno prirodno područje. U klubu SDP-a također smatram da će rješenja koja se planiraju ovim zakonom pridonijeti jačanju institucionalnih okvira, a odnose se na jačanje uloge regionalnih koordinatora, mogućnost osnivanja partnerskog vijeća i … [[Govornik se ne razumije.]] statističke regije, osnivanje Vijeća za regionalni razvoj te mogućnost sklapanja razumnog sporazuma. Uvjereni smo kako će ova rješenja potaknuti jedinice lokalne samouprave, općine i gradove na teritorijalnu i institucionalnu suradnju između sebe samih te s drugim tijelima državne uprave koja svojim djelovanjem mogu doprinijeti ostvarenju ciljeva politike regionalnog razvoja. Smatramo da će ova rješenja omogućiti bolju komunikaciju i suradnju svih dionika regionalnog razvoja na nacionalnoj, na regionalnoj i na lokalnoj razini te da se na ovaj način potiče prije svega međusektorska suradnja između javnog sektora, između civilnog sektora i između gospodarskog sektora kako bi strateški dokumenti koje donose te institucije bili što kvalitetniji, što održiviji, što primjenjiviji. Na kraju Klub zastupnika SDP-a smatra da će unificiranje metodologije dijagnosticiranja potpomognutih područja koja se predlažu ovim prijedlogom zakona unaprijediti učinkovitost dodjele potpora što je u uslovima gospodarske i financijske krize izuzetno važno. Dosadašnja metodologija utvrđivanja potpomognutih područja je metodološki neusklađena, nelogična, neažurirana i u konačnici nepravedna. Jedan od dokaza da je tome tako je činjenica da je zadnje ažuriranje područja od posebne državne skrbi dogodilo se 2003. godine. Otada do danas nitijedna općina, nitijedan grad nije ušao kao novi čimbenik u okvir potpomognutih područja premda su imali formalne uvjete. Činjenica je da i danas u potpomognutim područjima dakle u tom okviru je 40% općina i gradova čiji je indeks razvijenosti ne iznad 75% nego iznad 100 i iznad 125% indeksa razvijenosti RH, a ujedno je tako činjenica da je gotovo isti postotak općina i gradova koji su ispod 75, ispod 50 i ispod 25% indeksa razvijenosti RH, da nisu obuhvaćeni nitijednom kategorijom potpomognutih područja. Stoga je nužno, a što predviđa i ovaj zakon sustav poticaja vezati uz sustav kategorizacije prema stupnju razvijenosti. Jer takvu smo odluku donijeli, odnosno takva je odluka stajala i u prvom Zakonu o regionalnom razvoju iz 2009. godine i … donesena 2010. godine od prethodne Vlade. Ova kategorizacija obuhvatit će jedinice lokalne samouprave koje dosada nisu bile dakle niti pod jednakom kategorijom potpomognutih područja, njih 100, dok će njih 65 izgubiti pravo na dodatne poticaje i olakšice iz državnog proračuna s obzirom da ne ispunjavaju zadane kriterije temeljem indeksa razvijenosti tj. ne spadaju u prvu odnosno u drugu skupinu temeljem članka 36. ovoga zakona. No, kako novi zakon ispravljajući nepravde staroga zakona ne bi generirao nove nepravde za one jedinice koje su, da se tako kolokvijalno izrazim, ispale iz sustava potpomognutih područja, a to se prije svega odnosi na one jedinice koje su bile u brdsko-planinskom području ovaj prijedlog zakona u članku 38. predviđa prijelazno razdoblje isključivanja u dužini od 3 godine. U tom razdoblju spomenutim jedinicama lokalne samouprave iz državnog će se proračuna osigurati dio sredstava kako bi prilagodile svoje lokalne proračune. I to nije nekakav fiktivni novac, to nije na vrbi sviralo, taj novac je iskazan u Proračunu za 2015. godinu. Dakle, svaka općina i grad koji su bili u brdsko-planinskom području, a više nisu, mogu računati na ta sredstva. A ovaj način kompenzacije je dobar, međutim nije trajan. Stoga klub SDP-a podržava prijedlog uvođenja nove kategorije, a to je područje sa posebnim, znači područje sa razvojnim posebnostima. Naime, u RH bez obzira na stupanj razvijenosti postoje područja koja imaju određene demografske, gospodarske i druge posebnosti i takva također područja zaslužuju direktne poticaje iz državnog proračuna. Tako smo se u RH odlučili da recimo održivost života na otocima je od posebne važnosti za RH. Donijeli smo Zakon o otocima. Sad tu povlačim paralelu sa Gorskim kotarom. Jednako kao i jedinica lokalne samouprave sa otoka tako i jedinica lokalne samouprave u Gorskom kotaru imaju indeks razvijenosti iznad 75% međutim dio su potpomognutih područja. Stoga smatramo dakle da je i Gorski kotar iz tih razloga spada u područje sa posebnim razvojnim, da će sa razvojnim posebnostima i da i Gorski kotar na taj način zaslužuje posebna sredstva iz državnoga proračuna. Na kraju dakle klub SDP-a podržat će ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Nenad Pleše, replika.
Zahvaljujem. Pa kolega Mateljan povukli ste jednu paralelu između Gorskog kotara i otoka. Tu se možemo složiti mada me ovo nije nimalo oduševilo kad ste rekli da ćete podržati ovakav zakon. Jer kad gledamo u svim izvješćima kako se provodi zakon na otocima govori se da su otoci iznad prosjeka razvijenosti RH. I to mi je drago i tako treba ostati i treba ostati Zakon o otocima jer on njima dobro nosi. Ali zato ne vidim onda razlog zbog čega se jedinicama lokalne samouprave Gorskog kotara i brdsko-planinskih područja ukida taj status jer su razvijeni iznad prosjeka RH. Otoci koji su isto tako razvijeni iznad prosjeka RH njima ostaju njihove beneficije, a brdsko-planinskim područjima se ukida.
Odgovor na repliku Damir Mateljan.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Pleše, evo mislim da je to kolega Grubišić rekao, u Hrvatskoj postoji preko 500 općina i gradova, i temeljem današnjih rasprava mi smo zapravo trebali imati strategiju odnosno zakon o svakoj općini i gradu. Međutim, ne možemo to gledati tako segmentirano. Dakle, ovaj se zakon veže, po nama je to dobro, dakle veže se na jedan kriterij a to je kriterij indeksa razvijenosti. Da li je taj kriteriji savršen, nije, da li taj kriterij imamo, imamo ga. Međutim, ovaj zakon predlaže dakle i neke druge kriterije a taj je kriterij kako ga i ovaj zakon prepoznaje, dakle područja sa raznim posebnostima koje će također imati dio beneficija iz državnog proračuna kao što to imaju recimo i otoci u Republici Hrvatskoj. I tu tom djelu zakona svoje mjesto ima i Gorski kotar, odnosno sva područja Republike Hrvatske koja imaju takve posebnosti, dakle koja su demografski opustošena, koja su prometno izolirana, koja imaju izrazito ruralni karakter. Dakle, sva ta područja mogu se naći u ovom zakonu samo je bitno da ga pogledaju i da ga pročitaju. Hvala lijepa.
Silvano Hrelja replika.
Pa uvaženi kolega, pozorno sam slušao vašu raspravu. Ova terminologija razvojne posebnosti, potpomognuta područja, sve je to lijepo i dobro, da li smo mi dosad vršili evaluaciju postojećih zakona i postojećih potpora, što nam je to donijelo? Jer gledajte, razvojna posebnost kojom ćemo nekoga označiti ne znači ništa ako život prestane na određenom području. Koja to razvojan posebnost ako na određenom području imate 80% ljudi koji su stariji od 60 godina, tko će biti nosilac tog razvoja na tom prostoru? Mi na određene prostore moramo vratiti život jer život umire. To nije pitanje samo Lanišća, to nije pitanje Oprtlja, situacije koje zna, to je pitanje gotovo cijelog Gorskog kotara, to je pitanje otoka i nama bi trebala strategija se zvati Strategija opstanka života na određenim prostorima, to ne ide preko jednog dana, ne ide jednim zakonom. Ja ću pozdravit svaku dobru mjeru koju ovdje donosimo, ali to sigurno nije dovoljno za opstanak života u svim našim krajevima koje mi svaki ponaosob posebno volimo i koji su vrijedni naše pažnje. Hvala.
Damir Mateljan odgovor na repliku.
… [[Govornik nije uključen.]]
Kolega Hrelja isključite mikrofon.
Hvala. Ja se kolega Hrelja u potpunosti slažem s vama. Dakle, to ne može biti točnije. Vi ukoliko, to je stvar zapravo negativne selekcije. Znači ukoliko u jednom se kraju isele svi mladi ljudi, svi obrazovani ljudi, svi poduzetni ljudi, tko vama ostaje? Ostaje vam par staraca, ostaje vam četiri alkoholičara, ostaje vam, dakle ostaje vam kritična masa ljudi s kojima vi ništa ne možete napraviti. Vi možete biti Napoleon, možete imati karizmu ne znam koga, međutim sa tom kritičnom masom ljudi žali Bože, ne možete napraviti ništa. Ovaj to zakon neće promijeniti, to može promijeniti jedino ukupna gospodarska politika ove zemlje i to ne u periodu od 4 do 5 nego u jednom puno, puno dužem periodu godina. Mi smo nažalost propustili puno prilika u tome, nisam optimista za neke prostore, nisam optimista gledajući recimo prostor Žumberka, treba postojati zapravo čarobni štapić a ne zakon koji bismo vratili nanovo ljude na taj prekrasni prostor koji sad ima infrastrukturu, dakle on ima ceste, on ima javnu rasvjetu, on ima normalan pristup do svojih naselja, međutim nema više ljudi, a ti ljudi će se vraćati isključivo ako će imati posao. A posao nemate više niti u Gradu Zagrebu, koliko biste ga htjeli, nemate to niti u županijskim središtima, nemate zapravo u većini Republike Hrvatske. I to jedan dugoročni posao koji nažalost će trajati oho ho vremena Hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Branko Hrg izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Nekako imam osjećaj kad promatram ovaj zakon i ove zakone ovih dana koji se donose i kad se raspravlja o lokalnoj samoupravi da sam kao čelnik lokalne samouprave izložen dobrim trgovcima. Nekako mi se čini kao da je država trgovac, a lokalna samouprava je kupac pa se događa onaj trgovački trik, ona fora najprije povisimo cijene za 50%, ona smanjimo za 10% i kažemo evo gospodo kupci vi sad možete kupovati jeftinije mi smo vama smanjili cijene. Tako to izgleda i ovdje i bilo je rečeno i već u puno rasprava da je ustvari ovo trebala biti jedna objedinjena rasprava o svim ovim zakonima jer se oni izravno tiču lokalne samouprave i ponavljam da je i kod ovog zakona kao i kod onih prethodnih zakona vezanih za lokalnu samoupravu prekršen članak 4. stavak 6. Europske povelje o lokalnoj samoupravi jer nije iskomunicirano, izdogovarano sa legitimnim predstavnicima lokalne i regionalne samouprave donošenje ovog zakona. Jer da je onda se Udruga gradova, Udruga općina, Udruga županija kao legitimni predstavnici ne bi bunili i ne bi davali prigovore i predlagali amandmane na ovakav zakon. I stvarno, stvarno bi bilo vjerojatno potrebno malo razmisliti još o donošenju ovog zakona, stvarno ga možda još malo doraditi posebno vezano na ovu toliko puta spominjanu indeksaciju jer se svi bune ustvari na metode izračuna i na neki način se postavlja pitanje i meni samome da li je cilj ovog zakona očuvanje života na čitavom prostoru Hrvatske ili je cilj nekakav "regionalni razvoj". Ako nema života, neće biti ni razvoja mislim da prvenstveno mora biti cilj očuvanje života. Danas kolega Pleše će sigurno, on svaki puta kada čuje Gorski Kotar odmah diže glavu normalno, ali takva područja, nije to samo Gorski Kotar ima još nažalost puno takvih područja u Hrvatskoj, pa danas bi trebalo stimulirati i nagrditi, dati financijsku potporu ljudima da hoće živjeti u određenim prostorima. I nikako ne možemo cijenu života računati onako po preko na grubo ovdje po 3, 4 stavke ovdje neke formule za Hrvatsku. ona je toliko različita i heterogena da jednostavno bez pravo sagledavanja cijene života po svakoj lokalnoj samoupravi, po svakoj toj našoj općini i gradu mi ne možemo donijeti pravi kriterij, ne možemo znati koliko košta život u pojedinom području. A Zakon o regionalnom razvoju sa ciljem očuvanje života na svim dijelovima Hrvatske bi prvenstveno brinuti o tome da svaki građanin RH ima minimalne standarde koje čovjek u jednoj državi može imati da bi tamo sačuvao svoju obitelj, da bi čuvao taj prostor, da bi ga održavao jer u tim ruralnim prostorima dakle to svi znamo, puno puta govoreno ustvari stanovnici su i određena vrsta komunalne službe jer čuvaju i održavaju prostor koji bi se da njih nema morao održavati, morao bi se još i plaćati. Ono što je Udruga gradova posebno naglasila, a ja sam osobno dao amandman i molim vas da dobro razmilite o tome jest članak 14.stavak 6.ovog predloženog zakona, a on se odnosi na manja urbana područja koja se ovdje predlažu da su to lokalne samouprave čija središta imaju više od 15 tisuća, a manje od 35 tisuća stanovnika odnosno odnosi se na gradove. Hrvatska je država malih naselja, malih sredina, a i sam gospodin potpredsjednik Vlade i ministar je rekao u početku da će urbana područja imati mogućnosti i priliku izravno se natjecati za sredstva europskih fondova. Na ovaj način dolazimo u situaciju da će definitivno ti gradovi, te sredine biti diskriminirane na neki način i neće moći udruživati se sa okolnim općinama, a jesu birokratska središta stotinama godina su određena birokratska središta i imaju statuse gradova. Pa ja vas molim da uvažite ovo da razmotrite i da se stvarno vidi da se sve jedinice lokalne samouprave koje imaju status grada stave u kategoriju manjih urbanih središta kako bi se mogli udruživati, raditi zajedničke programe i probati se natjecati za sredstva kao što je ovdje rečeno. To je ujedno jednoglasni prijedlog i zaključak Skupštine udruge gradova održane prošli tjedan. Mislim da ga iz tog aspekta treba uvažiti i da treba o njemu dobro razmisliti. Zašto je to bitno? Bitno je zato jer su jedinice lokalne samouprave gradovi i u prošlom onom vremenu kada su se koristila sredstva iz pretpristupnih fondova EU, bila na neki način oštećena. Mi smo imali situacije da su jedinice lokalne samouprave sa stanovništvom većim od 10 tisuća stanovnika ustvari bile onemogućene u kandidiranju za sredstva za ruralni razvoj, dakle za izgradnju infrastrukture jer su imale previše stanovnika. Sada u ovom slučaju jedinice lokalne samouprave koje imaju i više od 15 tisuća stanovnika opet će na neki način biti degradirane i onemogućene i opet će im se zabranjivati da rade nešto što neki drugi mogu raditi. mislim da to ne bi narušilo duh ovoga zakona i da bi to itekako moglo u svakom slučaju doprinijeti jednom poboljšanju u krajnjem slučaju. Ono što je bitno kod indeksacije, ono što je bitno kod lokalne samouprave odnosa prema državnoj upravi, prema samoj središnjoj državi. Dakle lokalna samouprava mora znati točno unaprijed koliko sredstava ona ima za svoje normalno djelovanje, ne ono samo za potrošnju nego i za programe. Ona to mora znati. Mi danas ovdje opet čujemo da će se pripomoći iz nekih drugih fondova u drugoj polovici naredne godine će to početi ali programski. Znači ne za ono da si općina ili grad može samostalno određivati kako će trošiti sredstva za koje programe nego će joj opet netko davati, dirigirano određena sredstva odnosno opet će morati pisati, tražiti, lobirati kako bi do toga došlo. Dakle lokalna samouprava omogućimo joj da jednostavno zna unaprijed čime raspolaže, koliko sredstava ima na raspolaganju i da se omogući toj lokalnoj samoupravi da može time raspolagati, da može razvijati svoje područje, da može brinuti o standardu građana RH koji na tom području žive. Dakle, ponavljam ne bi bilo dobro da stvarno imamo situaciju i dalje onu iz trgovine koju sam govorio, da nam se stalno događa da se postavlja nekakva tenzija između centralne države i lokalne samouprave. Svi to govore, svi to pričaju ali svi drugačije radimo. Dakle lokalna samouprava i država moraju biti partneri,moraju se zajedno razvijati i moraju svi zajedno brinuti o poboljšanju standarda svojih građana. Ponavljam, gospodine ministre još jedanput evo probajte razmotriti ovaj prijedlog amandmana koji je ujedno prijedlog Udruge gradova i uvažiti ga, mislim da neće ništa bitno promijeniti u zakonu na lošije nego štoviše na bolje.
Kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Ja neću puno govoriti o samoj indeksaciji, ali ću podsjetiti da smo 2012.godine započeli sa pripremama ovog novog Prijedloga zakona o regionalnom razvoju i da smo još 4.11.2013., do tada je trajala zapravo javna rasprava o nacrtu prijedloga zakona a samo donošenje zakona najavljivalo se već u prvom kvartalu 2014. godine da bismo danas govorili o tome. Vlada zapravo uvjerenje kako Vlada tek sada donosi ovaj Zakon o regionalnom razvoju iako je on zapravo donijet još 2009. u kojem je poznat pojam potpomognutih područja, tj. područja Republike Hrvatske koji temeljem indeksa razvijenosti zaostaje za prosjekom u Republici Hrvatskoj čiji je razvoj potrebno podržati svakako. Međutim, držim da je to i dalje potrebno učiniti kako je to bilo najavljivano Zakonom o PPDS-u, odnosno Zakonom o brdsko-planinskom području zbog samih sredstava za oporavak tih područja odnosno samog opstanka i razvoja na tom području. Ono što nam donosi Zakon o regionalnom razvoju jesu zapravo novi institucionalni oblici iako sam ministar danas govori o tome da nije tako da će se samo nadoknađivati određeni troškovi ali i definitivno se uvode nove institucije koje će se osnivati donošenjem ovoga Zakona a to su partnerska vijeća, urbane aglomeracije i regionalni koordinatori. Ne govori se zapravo kako će se oni birati, hoće li se rotirati, na koje vrijeme, o svemu tome zakon ne govori. Zar regionalni koordinatori kako ovdje stoji nisu pravne osobe a oni zapravo to jesu. U narodu oni podsjećaju na bivša vremena pa su ih već prozvali komesarima. Veća sama najava prije planskih područja, sada urbanih aglomeracija zapravo poistovjećuje i uvodi jednu regionalizaciju na mala vrata u Hrvatskoj što će po meni izazvati jedne nepotrebne i štetne tenzije u hrvatskom društvu i državi. Uostalom i ovih dana možemo svjedočiti o negativnim reakcijama na takve podjele od Dubrovnika, Istre, Splita, Međimurja, Dalmacije ali i ostalih dijelova Hrvatske. Kada se to stavi u jedan kontekst najavljenih ustavnih promjena kojima se regija najavljuje kao nova jedinica područne i regionalne samouprave jasno je zapravo kamo to sve vodi. Zapravo svjesni smo nove tenzije koje se sada pojavljuju zbog centralizacije između središnje vlasti i jedinica lokalne samouprave premda će se dodatno na lokalnu razinu izazvati nepotrebne konflikte između npr. juga Hrvatske, Dubrovnika, Splita, Zadra i Šibenika umjesto da se ta sama energija i potencijali iskoriste za unaprjeđenje kvalitete života jedinica lokalne samouprave, općinama i gradovima oni će svoju energiju trošiti na nepotrebna razračunavanja a energiju i sredstva također ćemo trošiti na formiranje novih institucionalnih oblika koji bi se trebali zapravo baviti regionalnim razvojem. Ako se ova Vlada zapravo zaista željela baviti razvojem posebice regionalnim razvojem onda je imala i dovoljno i prostora i mogućnosti i u sklopu postojećeg Zakona o regionalnom razvoju a posebice glede koordiniranja izrade projekata i projektne dokumentacije za povlačenje sredstava iz fondova Europske unije. A tu je kao što je opće poznato Vlada, odnosno Ministarstvo regionalnog razvoj u potpunosti zakazalo. Vlada se zapravo na kraju 2014. godine bavi jednom boljom pripremom povlačenjem sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] za korištenje EU fondova. Ovaj Zakon neće doprinijeti ravnomjernom razvoju Hrvatske nego će još više doprinijeti depopulaciji pojedinih područja Republici Hrvatskoj iz kojih su se ljudi prije a ubuduće će se još više raseljavati što mogu svjedočiti iz vlastitog primjera. Prijedlog Zakona o regionalnom razvoju uvodi kriterij za potporu pojedinim područjima a to je indeks razvijenosti koji se računa u odnosu na broj stanovnika u pojedinim područjima pa će dovesti do apsurdne situacije da će područja koja su sada nenaseljena ili nedovoljno nenaseljena kao što je to primjer Dalmatinskog zaleđa, Like recimo ili Gorskog kotara daljnjim iseljavanjem stanovnika iz tih područja indeks razvijenih dotičnih područja će se povećavati što je morate priznati apsurd. Prema tome ovakav Prijedlog zakona o regionalnom razvoju biti će i u gospodarskom a posebice u ovom demografskom smislu štetan za Hrvatsku i proizvesti će nesagledive štetne i dugoročne posljedice za jedan ravnomjerni regionalni razvoj naše zemlje. Zakon o regionalnom razvoju sa indeksom razvijenosti treba zapravo biti jedan, biti supstitut Zakonu o brdsko-planinskom području i Zakonu o PPDS-u. On je zapravo trebao biti, oni su trebali biti komplementarni te na taj način zapravo doprinositi ravnomjernom razvoju Hrvatske. Po tom recimo indeksu razvijenosti koliko znam evo recimo na području Vrgorca po broju stanovnika iz 2001. kada je imao 7,5 tisuća stanovnika broj nezaposlenih mu je bio 700 a danas 2011. godine nakon tog popisa stanovništva ima 6,5 tisuća stanovnika a broj nezaposlenih se kreće gotovo od 1000 a on je zapravo u toj drugoj skupini što nema nikakve logike. Poanta ovog zakona bi trebala biti zapravo jedna dodatna decentralizacija Hrvatske po načelu supsidijarnosti i da zapravo jedinice lokalne samouprave da im se daju veće ovlasti u rješavanju problema na njihovom području a ne da se to kroz tzv. regionalizaciju obavlja zapravo jedna dodatna centralizacija državnih funkcija koje se zapravo obavljaju u pojedinim regionalnim centrima. Nama je zapravo potrebna jedna dekoncentracija državnih poslova iako ta dekoncentracija ne znači i decentralizaciju. Nije dobro da se sa razine Zagreba, odnosno s razine središnje vlasti odgovornost za nefunkcioniranje cijele administracije prebacuje na jedinice lokalne samouprave a istodobno se kod čitavog niza zakona obavlja centralizacija funkcija koje bi po logici stvari trebalo prenijeti na općine i županije. Često vam građani zapravo i ne razumiju u čijoj bi funkciji trebala biti ta tijela, ne razumiju ali eto srećom neke službe se nalaze u istim zgradama. Teško će vam danas i netko dati odgovor na to u čemu je djelokrug poslova recimo Državnog ureda za gospodarstvo u odnosu na recimo upravni odjel za gospodarstvo jedne županije. Kada govorimo o Zakonu o regionalnom razvoju, on će kroz indeks razvijenosti unijeti velike nedoumice i nepravdu jer su kriteriji nejasni, a nije se recimo uzelo u obzir depopulacija pojedinih hrvatskih područja, stupanj nezaposlenosti radno aktivnog stanovništva, uvjeta privređivanja, nije isto privređivati u Sinju, Vrgorcu, Imotskom kao i u Zagrebu, društvo i naravno utjecaj krize. Društvo nije statično, okolnosti se mijenjaju iz dana u dan. Ne možemo i ne smijemo zbog ovoga zakona zanemariti naše običaje, tradiciju, povijest i kulturu. Sve su to razlozi zbog kojih će donošenje ovoga zakona dodatno opustošiti Hrvatsku, povećati urbane aglomeracije, a o ruralnim dijelovima ovim zakonom kojih je prostorno 91,2% i u stanovništvu nekih 47,6% zapravo niti riječi. Zakonodavac naravno o tome nije puno razmišljao niti je pokazivao veliki interes za ova područja. I na kraju, u ocjeni potrebnih sredstava za provođenje ovoga zakona kaže se da neće biti potrebno osiguravati dodatna sredstva budući da će se nove mjere financirati preraspodjelom postojećih proračunskih sredstava, ali i sredstvima strukturnih investicijskih fondova EU-a što zapravo nije točno jer ih i nema. Hvala lijepa.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Babić, osvrnut ću se na onu vašu rečenicu da Vlada evo u 2014. opet analizira jer zaista je tako. Ona radi, analizira i priprema se u 2014., evo na kraju smo 2014., taman smo u tom procesu, pripremamo se, a godinu i pol dana smo već u Europskoj uniji, a onda se čudimo što nam se dešava na lokalnoj i regionalnoj razini. I umjesto da se te lokalne i regionalne razine na temelju svojih strategija predlažu i pripremaju projekte, Vlada dolazi do toga da im svaki puta, svake godine kaže vaša razvojna županijska strategija koja je trebala vrijediti samo do 2013. sada vam vrijedi i do 2014. Sad su im poslali dopis da treba vrijediti i u 2015. jer da država kasni sa svojom strategijom koju ćemo vidjeti krajem lipnja ako budu svi uvjeti znači 2015., što znači da ćemo tek 2016. biti spremni nakon gotovo znači 3 godine da uopće utvrdimo što su nam prioriteti za ulaganja i koji su to projekti koje treba financirati. A da je nebriga u tom lošem pristupu, strateškom planiranju došla do određene razine vidljiva je u činjenici da nisu uopće predvidjeli donošenje strateškog dokumenta na ovoj drugoj NUTS 2 razini. Nema uopće nikakvog strateškog dokumenta, imamo samo županijsku i državnu razinu. E sad kako ćemo mi s time sudjelovati u ovoj kohezijskoj politici to ni oni valjda sami ne znaju jer vidimo stalno da jednostavno ne žele se primijeniti nekakvi principi i dobili smo ovo što imamo od zakona, a to je da neće nikome pomoći, da će mnogima odmoći i da ćemo svi u 2016. zaključiti da smo imali sredstva na raspolaganju, ali da zbog našeg nerada tj. na državnoj razini nismo spremni povući ni euro od strane europskih fondova. Jer kada netko kaže pripremajte projekte, a svi imaju već spremne projekte, vi se prijavite i onda oni kažu to vam se ne financira iz ovih fondova, dajte nešto drugo. I vi silne novce ulažete, a ni sami ne znate što uopće trebate pripremiti i gdje ima svoj krajnji cilj taj projekt.
Hvala. Ante Babić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Pa kolega Boriću Vlada nas zapravo i vraća godinama unatrag i pokazuje da ne razumije koncept regionalnog niti lokalnog razvoja zato što se to sve dodatno administrativno komplicira u sustavu jer se ništa zapravo ne može raditi ni biti bez ovoga vijeća. I dobro ste primijetili, i mi smo na razini jedinica lokalne uprave i samouprave dobivali slične dopise da pripremamo određene projekte na koje smo poslije dobili odgovor da se neće financirati iz sredstava eu fondova. Pred sobom imam i ovo pismo koje je upućeno još u 9. mjesecu županijama u kojem se kaže da su svjesni nadolazećih rokova, ministarstvo to govori, za izradu županijskih proračuna za 2015. godinu, odnosno obaveze izrade proračuna u skladu sa županijskim razvojnim strategijama propisane zakonom. Ministarstvo zato predlaže produljenje primjene njene postojeće županijske razvojne strategije za još minimalno jednu godinu, a to zapravo sve govori, to govori s donošenjem ovoga Zakona o regionalnom razvoju gdje Vlada sada na kraju godine po hitnom postupku želi se što bolje pripremiti kako bi izvukla što više sredstava iz fondova Europske unije, a to zapravo sve govori i način kako su se zapravo pripremali za ovo. Upozoravali smo da upravo zbog te aljkavosti i neučinkovite administracije će izostati u 2016. i 2017. godini više od milijardu eura sredstava iz fondova Europske unije.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. U pravu ste kolega Babić kad kažete da nije dobro da se odnosi lokalne samouprave i države, centralne države na ovakav način provode jer definitivno to ničemu i nikuda ne vodi. U pravu ste u onom dijelu kad kažete da su građani zbunjeni, da ne znaju ustvari koja je koja služba, kuda trebaju doći, što gdje trebaju obaviti jer toga toliko ima. Ne da ne znaju građani, ja to ne znam. Dakle kao čelnik lokalne samouprave preko 14,5 godina ja danas ne znam koje to sve agencije, uredi, službe tamo sjede po uredima. Što kod koga treba raditi? Da mi sad netko stavi pištolj na čelo i kaže daj mi reci što sad dolje u Križevcima imaš u dvorišnoj zgradi, koje su službe ja to ne mogu znati. A ne samo da ne mogu znati, ne mogu ni dobit podatke. Kad trebam kakve podatke kao gradonačelnik ja od državnih institucija i službi koje tamo djeluju u gradskim prostorima ne mogu dobiti odgovor ni od Porezne uprave, ni od Ureda državne uprave, od nikoga. A onda imate niz tih razno raznih agencija, povjerenstava, ne znam koga vraga sve ne. Jednostavno su ljudi totalno izgubljeni. Ovoga trenutka i tu ste u pravu vlada kaos u službama. Dakle, ne zna se što treba raditi. Ono što znamo da svi traže neka izvješća. Dakle, lokalne samouprave, komunalna poduzeća, ustanove, sve se je to pretvorilo u nekakvu službu koja opslužuje neke druge službe. Koje službe? Ne znamo više. Dakle, non stop pišemo izvješća, non stop moramo nekome nešto objašnjavati. Nema se vremena pripremati projekte, jer je birokracija preuzela sve. To je veliki problem.
Ante Babić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Pa kolega Hrg, kad sam govorio vezano ovo za središnju vlast, odnosno donošenjem Zakona o središnjoj vlasti i sve ono što bi trebale jedinice lokalne samouprave i područne, regionalne samouprave napraviti ja sam stvarno mislio o tome i to sam zapravo u jednoj raspravi ponukao to pitanje koja je razlika između djelokruga poslova Ureda državne uprave za gospodarstvo i Upravnog odjela za gospodarstvo u konkretnom slučaju naše županije. Nitko nije zapravo to znao odgovoriti. Recimo na području naše županije mi u uredima državne uprave imamo 407 ljudi, a u županiji imamo 190. To je dupliranje funkcija. Mi smo toga svjesni. Jedna delegacija Hrvatskog sabora i ovdje nazočnih kolega bili smo u Baden Wittenbergu gdje su nam zapravo oni govorili o nekim stvarima koji se njima događaju, iako je Njemačka federalna država. Ali donošenje zakona na saveznoj razini, recimo u Saveznoj Republici Njemačkoj se blokiraju od strane, znači njihovih landera. U ovom slučaju recimo Baden Wittenberga. Taj zakon se ukoliko se ne osiguraju sredstva on se ne može primijeniti. E sad s obzirom da vi dolazite također iz jedinice lokalne samouprave vi znadete jako dobro da donošenjem ovoga i sličnih prijašnjih i budućih zakona nama se nagomilavaju obaveze. Možda sad i pred kraj godine gdje nismo mogli ili bili u mogućnosti formirati proračune, a s obzirom na Zakon o fiskalnoj odgovornosti svi ćemo doći u izvjesne probleme. I o tome govorimo već nekoliko dana od samih onih zakona, izmjene i dopune Zakona o porezu na dohodak, sve ono što se prebacuje u jedinice lokalne samouprave zapravo nas dodatno opterećuje, a to središnju vlast zapravo nije briga. I to je šteta. Tu bi trebala biti daleko veća koordinacija zbog bolje učinkovitosti i zbog boljeg standarda građana što nam je siguran sam svima u interesu pa i ovoj Vladi koja ovo ne sluša. Hvala.
Kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa dosta je toga rečeno u raspravi do sada. Nastojat ću biti kratak. No, rasprava kolege Babića me zapravo i potaknula, odnosno dala je dobar uvod u ono što sam želio reći na samom početku, a to je nešto što sam ponavljao u raspravama prije. Naime, mi se i kao država i kao sustav i kako god hoćete od državne uprave, lokalne samouprave, znači svih nivoa upravljanja jednostavno nismo dobro i efikasno pripremili za EU. To je trebao biti proces koji je trebao trajati godinama i čija bi kulminacija zapravo trebala, je trebala biti pristupanje EU. Dakle, od ranih dvije tisućitih kada smo predali zahtjev za, formalno zahtjev za članstvo u EU do dobivanja acquis communitera, mislim da je to bilo u 2004. praktički do 2012. radilo se malo ili ništa. Dakle, ono gdje smo se slagali da nam je strateški cilj ulazak u EU, ali se nismo za to sustavno pripremali. A o tome nam svjedoče i statistike, prije svega o povlačenju sredstava iz predpristupnih fondova, slabom i teškom preorijentiranju i jedinica lokalne samouprave, državne uprave i svih ostalih na povlačenju tih sredstava i pripremanje kadrova i svih drugih preduvjeta da bi kapitalizirali naše članstvo u EU što bi trebali sada. Dakle, to je prvi problem i to je problem sa kojim se suočavamo u svim zapravo društvenim sferama, društvenim i političkim, pa tako i u regionalnom razvoju. Uravnoteženi regionalni razvoj svakako treba biti prioritet. Mi sada imamo situacije o tome su kolege i pričali, uostalom radikalnih razlika među određenim regijama, pa i mikroregijama, županijama i općinama. Dakle, po meni ću samo usporedite Istru i Slavoniju ili recimo Međimurje i Dalmatinsku zagoru. Dakle, vrlo, vrlo radikalne razlike. Postojeći sustav jednostavno ne zadovoljava potrebe, odnosno nakon dugog prakticiranja postojećih mehanizama za ujednačavanje regionalnog razvoja možemo zaključiti da se tu nije jednostavno dosta radilo na tome. I zbog toga me raduje što je glavna strateška odrednica Republike Hrvatske u razdoblju od 2014. do 2020. smanjiti upravo te regionalne razlike. A kako to postići? Prije svega stvaranjem preduvjeta zakonskog i svih ostalih mehanizama da bi se što efikasnije novac raspodijelio onima koji su ispod državnog prosjeka. Dakle, suočavamo se sa ekonomskom i financijskom krizom i baš to, znači relativna ograničenost dostupnih sredstava nas prisiljava na to da učinkovitije raspodjeljujemo spomenuta sredstva. Posebno veseli to što će ovaj zakon obavezati jedinice lokalne samouprave, odnosno urbane anglomeracije na donošenje strategija za razvoj. Naime, svjedoci smo toga da mnoge jedinice lokalne samouprave, tu prije svega krivim čelne ljude kojima često nedostaje vizije. Jednostavno nemaju vizije gdje i kako se žele razvijati. Naravno, ne želim generalizirati. Ima i onih koji to itekako znaju. Ali susreo sam se i sam u svom iskustvu i kao saborski zastupnik i kao vijećnik u Županijskoj skupštini Osječko-baranjske županije sa mnogima koji to ne znaju, odnosno da budem precizniji vrludaju. Sve bi općine, a imamo stvarno mikrorazinu, imamo ogroman broj općina, sve bi općine bile autarkične, bile bi samodostatne. Znači imale bi od tvornica hrane do tvornica obuće, do tvornica elektronike. Nažalost na tako mikrorazini upravljanja to je jednostavno nemoguće, odnosno mnogi gradovi pa i općine, tu prije svega su općine deficitarne, dakle jednostavno nemaju viziju kako se razvijati. Tako primjerice neki gradovi zbog svog geostrateškog položaja, zbog tradicije, zbog dostupnosti kadrova i slično su jednostavno bolje predodređeni za neke industrijske grane ili za neke djelatnosti nego drugi. Primjerice Bjelovar je u mljekarstvu izuzetno jak. Mogu navesti još nekoliko gradova kao primjere. Naši obalni gradovi također imaju razvijenu i turističku industriju i sve popratne djelatnosti itd., itd. Dakle, i jedinice lokalne samouprave isto kao i država se jednostavno moraju bazirati na određene segmente koje žele razvijati i onda maksimalno tu ulagati i pokušati izvući maksimum. Dakle, prije svega uvažavajući posebnosti svake jedinice lokalne samouprave. Također, namjera ovog zakona je i olakšavati mogućnosti korištenja europskog novca. Da bi koristili europski novac također trebate uložiti i određena sredstva. Tu prije svega mislim na izradu projekata, na njihovo apliciranje, na samu provedbu projekata itd. Jer prije čitavog niza godina kada biste dobili projekat dobili bi i europske novce. Tada biste, nakon što projekt prođe, ako prođete reviziju dakle novac bi ostajao vama, nama koji smo dobili projekt i sve bi bilo riješeno. Međutim, stvari su sada drugačije. Novac dobivate tek po završetku projekta odnosno i završetku revizije. Jednostavno je teško isfinancirati posebice malim jedinicama lokalne samouprave neke ambicioznije programe. Također, tome valja pridodati i dodatne prihode jedinica lokalnih samouprava. To su kolege i prije mene govorili, dakle dio prihoda od ulaznica na zaštićena prirodna područja. To me posebno veseli zbog naše Baranje u kojoj se nalazi Park prirode Kopački rit. A kolege su u raspravi prije spomenuli kako je Baranja nažalost puno ispod državnog prosjeka. Nadam se da će ovo malo pomoći jedinicama lokalne samouprave. Potrebna je također jača koordinacija i suradnja jedinica lokalnih samouprava u planiranju i provedbi projekata. Mislim da je kolega Grubišić rekao da mnoge županijske razvojne agencije pa čak i razvojne agencije unutar jedne županije ne komuniciraju dovoljno, ne apliciraju sa zajedničkim projektima. Imamo često situacije gdje postoji prekogranična suradnja ali ne postoji suradnja dviju susjednih županija, dva susjedna grada, dvije susjedne općine zbog raznoraznih razloga. Mislim da ih treba jače, i sada ću arbitrarno upotrijebiti izraz, gurnuti u zagrljaj jedne drugima i moraju shvatiti da u ovakvoj kažem situaciji mikromenadžmenta što se tiče lokalne samouprave moraju surađivati zato što će kombinirajući njihove resurse jednostavno lakše doći i do ideja projekata provedbe i svega ostaloga. Podrška znanstveno-stručne zajednice nositeljima politike regionalnog razvoja je također izuzetno bitna. Imamo čitav niz sveučilišta, veleučilišta, imamo stručnjake i u polju ekonomije i u svima ostalima koji mogu pomoći svojoj lokalnoj zajednici. Neki gradovi i općine to prepoznaju, drugi nažalost ne ali ovo bih podcrtao kao jedinstvenost ovog zakona koji također na neki način i obavezuje zajednicu koja je itekako voljna pomoći ali je se naravno treba pitati da pomogne onima koji trebaju planirati regionalni razvoj. Osiguravanja stručne pomoći ministarstva je isto od presudnog značaja jer kako sam rekao mnoge jedinice lokalne samouprave jednostavno nemaju kadrovskog kapaciteta popratiti različite projekte a kad tome pribrojite i činjenicu da se nismo dobro pripremili ovakva pomoć je izuzetno bitna. Također, pozdravljam mogućnost sklapanja razvojnih sporazuma direktno između ministarstva i jedinica lokalne samouprave i uređivanju pitanja osnivanja razvojnih agencija. Dosad smo imali čitavu poplavu razvojnih agencija, a imate situacija gdje određene razvojne agencije su osnovane ali ne djeluju, imaju jednog djelatnika ili nijednog, zapravo ne služe pravoj svrsi. Imate naravno i svijetlih primjera ali ako generaliziramo tada možemo reći da županijske razvojne agencije u pravilu rade puno bolje nego razvojne agencije pojedinih gradova odnosno općina. I kao zaključak bih naveo da ovaj zakon ispravlja brojne nelogičnosti. Dakle, drago mi je da mogu reći da će brojne općine u Slavoniji koje su nažalost prilično ispod prosjeka razvijenosti RH imati priliku dobiti veća sredstva i pružiti svojim građanima bolji standard i bolji komunalni minimum. Prema tome, podrška ovom zakonu. Hvala.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Poštovani kolega nisam siguran u vašu tvrdnju zadnju kad ste rekli da županijske razvojne agencije rade puno bolje od gradskih razvojnih agencija, ne znam, ne znam ali ono što iz vaše rasprave se isto može vidjeti da imate ustvari puno nedoumica i da ustvari bi stvarno bilo nužno napraviti jedan pregled stanja, napraviti jednu pravu analizu, staviti sve na stol i onda vidjeti gdje ima najviše grešaka i što treba napraviti da bi se dalje krenulo, a potom donositi ove zakone. U tome je problem. Dakle, donosimo zakone prije nego što znamo pravo stanje stvari. A činjenica je, ja se slažem da kad bi malo išli analizirati rad tih raznoraznih institucija da bi došli do svakakvih pokazatelja podataka. Netko će to morati napraviti. No ono zbog čega sam se javio ustvari je bila vaša pohvala ovog zakona u dijelu vezano na povezivanje ustvari jedinica lokalne samouprave u onom dijelu urbanih središta da velimo tako o čemu sam i maloprije govorio. Jer upravo je i to bila moja intencija kad sam rekao da bi trebalo omogućiti svim gradovima da dođu u kategoriju manjih urbanih središta kako bi se mogli funkcionalno povezivati i raditi razvojne strategije pojedinih tih mikropodručja jer su ionako povezani. Dakle, iz svake nekadašnje općine je nastao neki grad i nekoliko okolnih općina i stvarno je problem ovo što ste i sami govorili nema tog potencijala i kapaciteta koji bi mogao nešto napraviti. I onda se postavlja pitanje što sa onima koji neće biti blizu nekog grada, nekog središta, gdje će oni, s kim će oni raditi te strategije?
Domagoj Hajduković odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Je kolega razvojne agencije jesu problem i zbog toga treba ujednačiti njihov radi i jednostavno ih pratiti. Što se tiče analiza svakako se sa vama slažem, i ja bih volio vidjeti podrobniju analizu. Spletom okolnosti upućen sam u slavonske razvojne agencije jer to je područje mog interesa. A što se tiče samog zakona donekle se mogu složiti s vama, ali bojim se da nekad nedjelovanje gore, da je nekad nedjelovanje gore nego djelovanje. Dakle, nakon što vidimo analizu i nakon što vidimo kako ide provedba ovog zakona nema razloga da ponovno ne popravimo ono ako eventualno nešto nije u redu. I povezivanje jedinica lokalne samouprave tu vas isto mogu podržati u tom dijelu, ali mislim da nema nikakvih prepreka ni da se općine sa jednim gradom, svojim središtem prirodno gdje … [[Govornik se ne razumije.]] i sada udružuju, rade zaista sami svoje strategije itd. Ovaj zakon daje obavezu samo ona četiri glavna središta ali ne vidim ništa da sprječava i ostale. I tu ima naravno različitih problema što vjerujem znate i sami, a mislim da je kolega Grubišić spominjao Levansku varoš, ona je jedan od recimo tih problema, to vam je jedna općina koja je vrlo udaljena od svake gradske sredine, dakle problem je kako, s kim se oni mogu povezati i kako svoju strategiju mogu napraviti. To su recimo općine koje trebaju dodatno pažnje i dodatne pomoći. Hvala.
Kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Čitav dana danas kolegice i kolege zastupnice, štovana potpredsjednice, pomoćniče ministra, slušamo o ovome zakonu i mogli smo slušat još jako puno. Ona prva osnovna kritika je način donošenja ovog zakona ovdje po hitnom postupku iako se ona poziva na direktivu EU odnosno uredbu 1301 iz 2013., preopsežno je i preopširna i previše se toga mijenja da bismo danas u prvom i drugom čitanju samo tako mogli reći sve što o njoj mislimo i podnijet svi svoje amandmane, tim više što su i lokalne jedinice lokalnih samouprava tek nedavno dobile da daju svoje mišljenje koje je isteklo praktički maloprije. Samim time kritika načinu donošenja po hitnom postupku. Čitav dan ovdje danas slušamo i najviše se ljudi na terenu naročito onim najpogođenijim područjima koji su se osjetili s ovim indeksom razvijenosti oštećenima što je činjenica i svi oni su u pravu. U pravu su ovi iz Gorskog kotara, u pravu su ovi iz Istre, u pravu su svi oni iz rubnih dijelova. Mislim da je svima vama jasno kao i meni da ovakva način indeksacije razvijenosti jedinica lokalnih samouprava naročito na rubnim područjima naše države je smiješna, moramo to tako reći ukoliko su jedne Lokve po indeksu razvijenosti jednako razvijene kao i Grad Rijeka, ukoliko su sve ostale jedinice lokalne samouprave koje jedva spajaju kraj s krajem pa poput Ivanišća u Istri razvijenije nego Poreč, onda tu nešto ne štima. Budući da većina donosi ovaj zakon nažalost ne uvažavajući podosta od svega ovog što je danas tu rečeno, ja sam pripremio i podnosim amandman na ovaj prijedlog zakona. Pročitat ću vam taj amandman koji u članku 32. iza stavka 1. gdje se govorio upravo o toj nesretnoj indeksaciji da se dodaje novi članak 2. koji glasi: "U ocjenjivanju stupnja razvijenosti posebno će se vrednovati izloženost ozbiljnim i trajnim prirodnim i demografskim poteškoćama, niskoj gustoći naseljenosti te otočnim, pograničnim i planinskim jedinicama lokalne samouprave." Ovo nije amandman i rečenica koju ovaj stavak u ovom članku o kojem govorim bezveze, to je doslovno prepisano iz ugovora između europskih zemalja koji govori upravo to. Dakle, EU je posebnu brigu posvetila takvim područjima. Po načinu izračuna indeksacije ovako kako je rađeno prema ovom, kako je potpredsjednik rekao, iz nekog zakona iz 2009. što je kako donijela naša stranka, jednostavno je neprirodno napravljena šteta jedinicama lokalne samouprave upravo na najugroženijim i rubnim područjima. Možda je smiješno reći, ali ako pogledamo i sjetimo se 90.-tih godina i rata gdje je bila crta obrane, gdje su se vodile praktički najjače borbe, gdje je stanovništvo najviše stradalo i što se događalo u tim rubnim pograničnim našim područjima? Gorski kotar o kojem je toliko riječi ovdje bilo zaslužuje dužnu pažnju a ima ogromne potencijale da se razvije i nepravedno je da im se oduzimaju sredstva koja su dosad imali i da im se obećavaju nekakve kompenzacijske mjere što za njih može značit labuđi pjev. U pravom smislu riječi Ekonomski fakultet u Rijeci je napravio studiju koja govori upravo o popisima stanovništva još tamo iz 1800. i nekih godina gdje je stanovništvo prepolovljeno za 50 i nešto %. Dolazimo do katastrofalne demografske situacije, a pogledajte si samo dobne kategorije stanovništva na tom području. Da ne govorim o resursima koji se upravo iz takvih područja izvlače i kojim sredstvima barataju mnogi drugi u tim velikim središtima gdje se nalaze firme koje upravljaju s tim bogatstvom. Imamo jezera, imamo dalekovode, imamo plinovode, naftovode ti ljudi doslovno u tim krajevima od toga nemaju ništa osim što im je prostor devastiran. Jedna banalna stvar koja se odnosila npr. na općinu Fužine i općine Lokve koje su imale prihod i s njima ostvarivale kapitalne projekte i zapošljavale građevinsku operativu na realizaciji projekata i bila komunalna naknada na branu i akumulacijsko jezero. Izdavali su i naplaćivali komunalnu naknadu za taj dio, srušeno im je to, moraju vratit ta sredstva a to su sredstava bila upravo kojima su realizirali nekakve projekta. Da bi apsurd bio veći HEP prodaje tu vodu INA-i na Urinju koja se akumulira na području Fužina i zauzima im takav nekakav prostor. Imamo čitav niz takvih primjera. Ja vas molim stvarno da ovaj amandman ovdje ugradite i da se u onom dijelu u kojem Vlada donosi kriterije i način izračuna indeksacije da se upravo ispravi ta nepravda prema tim i takvim krajevima. Ja ne govorim da Dubrovnik treba imati status koji je imao nakon razaranja, nakon obnove, sada nakon što je odradila se i turistička sezona i što se grad obnovio i razvio, njima takav status definitivno ne treba. Ali pogledajmo grad Čabar, … jedina tvrtka koja je funkcionirala i zapošljavala te ljude u kakvoj situaciji i gdje će ti ljudi dalje nastaviti živjeti. Pogledajmo sve druge kriterije koji imaju nekakve veće … i ostala središta na našem području, a sve su to rubna područja upravo onako kako je u ovom ugovoru funkcioniranju EU napisano, rubna granična planinska područja u kojima takve male jedinice lokalne samouprave moraju očistiti i ceste, nasipavati tone i tone soli, pijeska da bi uopće se moglo funkcionirati, a da ne govorim da ni nemaju lokalni prijevoz i druge usluge koje imaju. I ne znam zašto ova Vlada čitavo vrijeme, čitavo vrijeme ovdje razno razni ministri pa i ovdje u saborskim raspravama se spominju jedinice lokalne samouprave kao netko tko je negativan u ovoj državi. Potpredsjednik Vlade je rekao da su godine učinile svoje. U 10 godina što se sve događalo. Ja govorim, godine da, učinile su svoje. '94. kada su formirane jedinice lokalne samouprave, kad se razbio taj ondašnji socijalistički ustroj u onom smislu skupština, zajednica, općina, kako su se već zvale, upravo nekako mi aludira i ovaj urbani dio koji se odnosi u ovom zakonu na takvu jednu stvar. Sve te jedinice lokalne samouprave, usporedite njihove proračune iz '94. i danas, pogledajte kilometre infrastrukture, objekte društvenog značaja, od dječjih vrtića, ne znam kakvih sve objekata koji su izgrađeni na tom području pa i do pokretanja poduzetništva na tim područjima su odradile te jedinice lokalne samouprave uz minimalnu podršku bilo koje Vlade do sada. Sada radimo nešto drugo. Radimo to da se jedinicama lokalne samouprave, upravo sramotna je ona definicija gdje nam je i premijer ovdje govorio da će se onima koji imaju više dati više pa da mogu više valjda trošiti, a onima koji imaju manje, onaj drugi zakon koji smo nedavno donijeli, a koji porezi su prihodi jedinica lokalne samouprave u tom dijelu izgubili. Što ćemo napraviti da bi uopće mogli zadržati standard koji smo dali svojim građanima, morat će neke jedinice lokalne samouprave uvesti prirez. Morat će na drugačiji način kroz komunalne naknade ostvariti svoj prihod da bi uopće mogli servisirati sav standard koji su do sada te jedinice lokalne samouprave na terenu postigle. A da ne govorim o onome dijelu koji trebaju s tim jedinicama lokalne samouprave pripreme iza projekata, ministar ovdje barata da nam ne treba niti kuna, tako mi se čini da je rekao rečenicu za pripremu projekata. Ne treba jedinicama lokalne samouprave niti kuna, ne znam kako će pripremiti takav jedan projekt. Dakle, jedinice lokalne samouprave nakon što su ustrojene od 1994., nakon što su preboljele sve te svoje porođajne muke, u ovom trenutku funkcioniraju na najvećem dijelu RH vrlo kvalitetno, osim par pojedinačnih slučajeva gdje im možemo reći da bi se moglo nešto tu odraditi i popraviti. Govori se ovdje i ministar financija i za vrijeme pauze sa pomoćnikom smo razgovarali o tome, ministar je to spomenuo o silnom povećanju broja zaposlenih u jedinicama lokalne samouprave i velikim plaćama koje ti ljudi imaju. Silno povećanje ne odnosi se na djelatnike u upravama jedinice lokalne samouprave, nego na upravo ove stvari koje je ova Vlada tu donijela. Imamo vatrogastvo koje je prešlo u ingerenciju jedinica lokalne samouprave s napomenom da će se jedinicama lokalne samouprave dati za tu namjenu i financiranje vatrogastva decentralizirana sredstva. Kroz ove tri godine pogledajte graf kolika su pala ta sredstva i vatrogastvo je sjelo na teret većim dijelom jedinica lokalnih samouprava. Imamo ministra Jovanovića koji je donio onaj zakon o obveznom predškolskom odgoju i ministarstvo se hvali kako financira dijete sa 20 kuna. Sve ostalo pada na teret jedinica lokalnih samouprava. Podnosim ovaj amandman, ja vas molim da ga prihvatite. On je u skladu sa europskim zakonima i ….
Hvala. Hvala lijepa. Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, samo da potkrijepimo još malo ovu priču o Gorskom Kotaru jer kad vidimo što se tamo događa, a već sam danas i govorio, ali ponovit ću, zaista se radi o velikom području RH, 1295 kilometara kvadratnih pokriva, broj lokalnih samouprava – 9, broj naselja – 258. Možemo li podijeliti sa 9 pa vidjeti koliko svaka lokalna samouprava obuhvaća naselja. Broj stanovnika pao je od 1981. sa 32 tisuće 572, u 2011. ukupno 22 tisuće 959, znači 10 tisuća manje ili 30%. Svakih 10 godina negdje 12 do 13% ili 5 tisuća manje. Sa ovakvim tempom, sa ovakvim zakonom 2021. uz sve fondove EU, uz sve pomoći države, uz sve kompenzacijske mjere, Gorski Kotar brojit će negdje oko 17 tisuća stanovnika da bi 2031. možda došli i do 10 tisuća ako se hitno ova država ne odredi prema tom prostoru jer svaka je općina više ili manje ili grad padao u tih 30-ak godina, neki više, neki nešto manje. Evo, grad Delnice 13%, ali isto od 1981. 6817, sada 5952, znači gotovo 1000 stanovnika manje ili 13%, a nekako su najurbanija i najveća sredina u Gorskom Kotaru. To pokazuje da se pogriješilo sa indeksima jer evo vam statistika za otoke, imamo ih 130, na otocima imamo 132 tisuće stanovnika, prosjek stanovnika je 40 po kilometru kvadratnom, a na ratno stradalim područjima živi ukupno 12,5% stanovništva Hrvatske na 35% ukupnog teritorija i do 6 stanovnika na području Gorskog Kotara, ispod 20 sada po kilometru.
Tomislav Klarić, odgovor na repliku.
Kolega Borić dali ste prave pokazatelje da li je u ovoj državi u interesu da na granici sa Republikom Slovenijom u svim tim naseljima u tom silnom broju naselja koje spominjete žive ljudi živi naš narod u onom smislu riječi da ti ljudi na tom području mogu stvoriti normalan život i osigurati radna mjesta. Da li nam je u interesu da na graničnom području i sa BiH u Slavoniji na svim tim područjima imamo naselja ili želimo ovo što piše ovdje u članku 14. "urbana aglomeracija Zagreb, sjedište u Zagrebu, urbana aglomeracija Split sa sjedištem u Splitu, Rijeka u Rijeci, Osijek u Osijeku" i to su te urbane aglomeracije. E sada se postavlja pitanje spomenuli ste Delnice, tko će preuzeti Delnice? Dal Karlovac jer ima više od 15 tisuća stanovnika ili grad Rijeka koja ima preko 100 tisuća stanovnika i pripremat, dobro to se odnosi na ovih 5% za sredstva privlačenja. Ali ovdje upravo govorimo o tome da razvoj nekog kraja ne ovisi da se indeks razvijenosti ne računa na to ako postoji proračun milijun kuna i 1 stanovnik da je njegov indeks razvijenosti 130 i veći nego što je stanovnika ovdje grada Zagreba. Besmisleno je uopće razgovarati na taj način i ovaj zakon bi možda čak i u jednom većem dijelu bio dobar naročito ovaj dio koji se odnosi na Slavoniju da je taj način izračuna indeksa razvijenosti upravo na ovim parametrima o kojima čitavo vrijeme govorimo, na kilometrima cesta, na staračkim domaćinstvima, na nepostojanju uvjeta uopće za život i da se tim ljudima omogući ne sa 75 ili 120 koliko imaju indeks razvijenosti nek im se stavi čak i nula mora imati poticaj da oni moraju sva sredstva koja ostvaruju na svom području zadržati za sebe, a država putem drugih. Pa neka se za ove kompenzacijske ne znamo ni sami koje su u tom smislu jer ministar će sam prema ovom članku odrediti koje će to biti urbano područje za grad Delnice koliko se iščitava iz ovog članka 14.
Hvala lijepa. Kolega Nenad Pleše. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa uvažene kolegice i kolege, ovo malo što nas je tu ostalo u ovaj kasni sat cijeli dan razgovaramo o jednom zakonu za koji sve većina nas već složila da nije dobar. Zahvaljujem svima vama koji ste u svojim raspravama spominjali Gorski Kotar ali dozvolite mi da kao zastupnik koji dolazim iz tog kraja i ja progovorim par riječi o tome. Prijedlog zakona o regionalnom razvoju koju ovu jedinstvenu kategorizaciju područja u Hrvatskoj primjenom kriterija indeksa razvijenosti nažalost sve jedinice lokalne samouprave Gorskog Kotara svrstava u skupine koje su iznad prosjeka RH. Ne dovodim u pitanje točnost izračuna na ovakav način izračuna indeksa razvijenosti u odnosu na jedinice lokalne samouprave Gorskog Kotara nije ni realan niti odražava pravu sliku stanja stvari. Posebnost Gorskog Kotara je upravo bila prepoznata Zakonom o gorsko-planinskim područjima. nije nevažno ni istaći kao bitan element naše posebnosti specifičnost upravo i našu nadmorsku visinu kao naročito otežavajući uvjet života i rada. Naime, dok drugi uglavnom cijelu godinu stvaraju novu vrijednost proizvode i time osiguravaju društveni napredak naši stanovnici i poduzetnici se mjesec, dva ili tri nekad i dulje bore sa elementima preživljavanja. Kada je nemoguće ili otežano dopremiti repromaterijal, poštovati rokove, izvršavati isporuku robe, a cijena njihova rada je takva da ne mogu biti konkurenti. Upravo konkurentnost i jednaki uvjeti privređivanja je ono što potiče na aktivnosti, to je magnet koji će privući ulagače i investitore. Gorski Kotar nema tako dugu povijest, nema kulturnih povijesnih spomenika kao neki drugi krajevi. Gorski Kotar ima svoje vode koje su uglavnom ledene, zrak je više hladan nego topao, više kišovitih nego sunčanih dana, više magle nego sunca, život je najblaže rečeno puno zahtjevniji nego u drugim krajevima. Ali ovdje treba živjeti i ovdje treba imati dušu, a duša su ljudi. A ljudi da bi ostali moraju živjeti, da bi živjeli moraju imati sredstva za život. Dakle bez ulaganja u investicije koje će otvoriti nova radna mjesta neće biti ni razvoja ni opstanka, a uz postojeći najavljeni regulatorni okvir to neće biti moguće. U Gorskom Kotaru nekad je živjelo ili točnije 1900.godine 40 tisuća stanovnika, već 1960.godine bilo je 26 tisuća stanovnika, a po popisu iz 2011.tu boravi 22 tisuće 959 stanovnika, a u odnosu na popis iz 2001.godine to je ukupno 3 tisuće 100 stanovnika manje. Gustoća naseljenosti Gorskog Kotara je nešto ispod 20 stanovnika po kilometru kvadratnom u Primorsko-goranskoj županiji to je 85, RH 78. Dakle navedeni podaci su dovoljan su predznak perspektive uz napomenu koliko je teško i skupo organizirati na ogromnom području s malo stanovnika život. Gorani su uglavnom živjeli od šumarstva i drvne industrije, no nisu oni uništili drvnu industriju niti se je njih pitalo što misle o centralizaciji hrvatskih šuma. Ako je nepobitna činjenica da je 83% površine Gorskog Kotara pokriveno šumom, a da je vodotoci Gorskog Kotora čine 77% ukupnih vodotoka Primorsko-goranske županije, tada ne treba biti pametan i mudar da bi se došlo do zaključka da Gorski Kotar nema resursa za proizvodnju maslinovog ulja ili za ribarstvo. U isto vrijeme gradovi i općine u Moslavini ostvaruju po osnovi plinske rente i po 10 milijuna kuna prihoda u proračunu, dok je temeljem Zakona o brdsko-planinskim područjima šumski doprinos Govornik se ne razumije./… posto a na primjeru svih lokalnih samouprava Gorskog kotara ne prelazi iznos od 3 milijuna kuna. Zemljišne zajednice nekada su bile zajednice seljaka zemljoradnika, kmetova kojima je pripadalo pravo ispaše na seoskim pašnjacima i pravo sječa šuma za ogrjev i građu, uživanje i pobiranje šumskih plodina i sastojina. Svojim prihodima su sudjelovali u izgradnji vodovoda, električne mreže, škola, putova, mostova i drugih. Bivša šumska gospodarstva po više osnova izdvajanja izdvajala su znatna sredstva u razvoju lokalne infrastrukture kao i u razvoju gospodarskih djelatnosti. Iz sredstva šumarstva izgrađene su i rekonstruirane mnoge lokalne ceste, asfaltirane, građeni su vodovodi i domovi zdravlja, ambulante, vatrogasni domovi, mrtvačnice. Sudjelovalo se u izgradnji gospodarskih objekata i drugih. Gorski kotar je i vrlo važan prometni infrastrukturni koridor kroz kojeg prolaze najvažnije državne prometnice, autoceste Rijeke-Zagreb, državne ceste, naftovodi, plinovodi, elektrobucijski kabeli, tu su i akumulacijska jezera o kojima je govorio kolega Klarić. Međunarodna željeznička pruga a koja korist Gorskog kotara od toga. Koja je korist Gorana od eksploatacije mineralnog blaga? Od ostale infrastrukture kojom raspolažu Gorani ona je plod njihovog mukotrpnog rada iz prošlosti no ni oni, ni ona nije dovoljan magnet za investicijska ulaganja i nove proizvodne kapacitete jer nitko ne želi plasirati svoja sredstva u neizvjesnosti i ne sigurnost uvjetovanu prirodom i njenim čarima protiv svojih je svaka borba unaprijed osuđena na poraz. Gorski kotar kao specifičnu mikroregiju unutar Republike Hrvatske i Primorsko-goranske županije kao područje, treba promatrati kao područje posebnih klimatskih, reljefnih, gospodarskih, demografskih, socijalnih značajki. Nužno je potrebno izdvojiti a u tom smislu je potrebno definirati i nove kriterije i način izračuna indeksa razvijenosti koji će uvažiti posebnosti i prirodnih i društvenih ograničenja Gorskog kotara odnosno prepoznati Gorski kotar kao specifično područje u Republici Hrvatskoj. Jedan od načina bio bi i donošenje posebnog zakona što ne bi bilo neprihvatljivo za Hrvatsku budući da već postoji Zakon o otocima ali ni za Europsku uniju budući za to već postoji dobra europska praksa i u Sloveniji, Austriji i Švedskoj. Gorski kotar je prečesto bio suočen sa nemogućim pa je unatoč svemu opstao. Mi vjerujemo, priželjkujemo i nadamo se da će tako ostati još dugo. Uvjet je za to da se borimo za svoje, da budemo jedinstveni i složni, da progovorimo o svemu što nam je važno na mjestima gdje se odlučuje o nama a to je i ovdje u ovom Saboru. Tada će nas se uvažavati i imati ćemo i snagu i autoritet i poštovanje. Nakon svega mi to zaslužujemo a šansu nam nitko nema pravo uskraćivati. I na kraju postavljam i sudbonosno pitanje treba li Hrvatskoj Gorski kotar? I ja i mi Gorani u odgovor ne dvojimo. Svi mi i vi koji će odlučivati o njemu moramo dobro razmisliti smije li i imamo li pravo nekome uskratiti život i budućnost. Oni koji ćemo, a to smo mi o tome odlučivati morali bi znati da bez Gorskog kotara neće biti ni Hrvatske. Hvala lijepo.
Kolega niti bez jednog dijela Hrvatske nema Hrvatske. Ne treba tako isključiv biti. Kolega Hrelja, replika.
Uvaženi kolega Pleše drago i je da tako lijepo govorite o Gorskom kotaru, o jednom našem dragulju. Međutim, ja bih vam samo skrenuo pažnju, ali ne samo vama nego i zamjeniku ministra da postoji jedan period razvoja Gorskog kotara koji je vrlo značajan, definitivno zaboravljen. Tada je Gorski kotar funkcionirao dominantno sa šumskim zajednicama. Ono što je za Slavoniju bile zemljišne zajednice, svojevrsno samo upravljanje puno, puno prije nego se o tomu znalo ali je to bilo istinsko upravljanje prostorom i prednostima određenog prostora na ovim prostorima i vrijeme kada su hrvatski krajevi bilježili u nekim za nas sada nezamislivim uvjetima ogromne ekonomske napretke i smetale onoj prvoj kraljevini zbog svog ekonomskog napretka. Ne bi li bilo zgodno da mi kao ozbiljni ljudi a time se jedan naš kolega bavio, naročito kolega Goran Beus Richembergh da iskustva koja smo imali sa tim šumskih i zemljišnim zajednicama malo proanaliziramo da i iz naše povijesti malo učimo šta je bilo dobro a ne da mislimo da ćemo nekim čarobnim formulama ili nekim izrazima u zakonima riješiti problem života u Gorskom kotaru. Život u Gorskom kotaru svakog dana sve više umire, sve je manje stanovnika. Dakle nije, indeks neće riješiti, zakon to neće riješiti. Prema tome, sadržaji će ostati mimo svijeta i ljudi, nitko neće znati za to naše bogatstvo i nitko od tog našeg bogatstva neće u suštini živjeti. Mislim da bi se morali vratiti korak nazad da malo vidimo što smo i kako živjeli i kako radili i kako napredovali da bi išli naprijed. Hvala.
Nenad Pleše odgovor na repliku.
Zahvaljujem se kolega Hrelja i na podršci i na tome ako ste dobro pratili a vjerujem da jeste ja sam spomenuo i šumske zajednice i šumska gospodarstva koja su bila nekad nosioci razvoja toga kraja. Mi Gorani ne plačemo ni za indekse, ne plačemo ni zbog toga što nas se svrstava u razvijenost pa neka budu svi razvijeni koliko smo i mi. Ali pitam se kako smo mi to iznad prosjeka razvijenosti, čak iznad 100% prosjeka razvijenosti Republike Hrvatske, a sve manje je stanovnika u Gorskom kotaru. Nama da se pruži mogućnost da možemo živjet od šume, da nam je šumski doprinos više o 5%, da nam je 15-20%, da imamo više od komunalnih naknada od voda, jezera, od autoputa, plinovoda i cesta, onoga što prolazi Gorskim kotarom, ne bi mi plakali ni za ovim zakonom ni za bilo čim. Tražimo samo ono što imamo, naše resurse, da možemo njima upravljat i da imamo više koristi od njih. Onda ni Vlada ni Republika Hrvatska, nitko neće imat problema s Gorskim kotarom. I vjerujem da onda i svi vi i svi drugi još ćete s više volje, više entuzijazma dolazit u taj kraj i posjećivat ga.
Kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Ja bih u svojoj raspravi se osvrnuo na jedan dio ovoga zakona koji je u svojim odredbama, a i u obvezi implementiranja uredbe Europskog vijeća i Parlamenta iz 2013. godine utvrdio i povezanost ovog Zakona o regionalnom razvoju sa Zakonom o prostornom planiranju, odnosno Zakonom o prostornom uređenju u Republici Hrvatskoj. Naime ovim zakonom se implementira, odnosno u hrvatskom pravnom sustavu postaje obvezujuća uredba br. 1301 iz 2013. godine Europskog parlamenta i Vijeća o Europskom fondu za regionalni razvoj i o posebnim odredbama u cilju ulaganja u rast i radna mjesta te stavljanje izvan snage uredbe Europskog vijeća iz 2006. godine. Naime, ova uredba je u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama, a uspješnu primjenu ove uredbe u državama članicama Europske unije omogućuje uređen sustav planiranja i korištenja zemljišta. Naime, ovom se uredbom određuju zadaci Europskog fonda za regionalni razvoj, područje primjene njegove potpore u vezi s ciljem ulaganja u rast i radna mjesta i ciljem europska teritorijalna suradnja. Ovom se uredbom naime ne uređuje planiranje razvoja države jer se ono ostavlja nacionalnom zakonodavstvu, ali i podrazumijeva da je sustav prostornog uređenja odnosno planiranja u pojedinoj državi članici takav da omogućuje provedbu i Zakona o regionalnom razvoju, odnosno kompletne dokumentacije kojom se uređuje regionalni razvoj pojedine države. Zašto sam se zbog toga i želio javiti za riječ poštovani gospodine zamjeniče? Naime, ovim zakonom je utvrđeno i definirano između ostaloga između 8 dijelova samog zakona jedan poseban bitan dio, a to je strateško planiranje regionalnog razvoja. Ovim se prijedlogom zakona utvrđuje da Hrvatska će donijeti kao temeljni planski dokument Strategiju regionalnog razvoja. Koliko ja imam informaciju, mislim da je ministarstvo uputilo županijama da jedan dokument u kojemu se ovaj strateški dokument, dakle Strategija regionalnog razvoja trebala donijeti tijekom 2015. godine ako se ne varam, a da bi taj onda dokument strategija regionalnog razvoja trebala biti podloga za donošenje županijskih strateških dokumenata, županijskih razvojnih strategija koje bi trebale biti donesene tijekom 2016. godine ako se ne varam. Pored toga ovim zakonom su planirane i strategije razvoja urbanih područja, dakle urbanih aglomeracija za 4 velika grada: Zagreb, Split, Osijek i Rijeku, zatim razvojni dokumenti za veća urbana područja što predstavljaju gradovi na 35 tisuća stanovnika i manja urbana područja, to su gradovi između 15 i 35 tisuća stanovnika uključujući sve županijske centre. S obzirom da ti dokumenti regionalnog razvoja nisu doneseni, oni moraju biti u uskoj korelaciji sa prostorno-planskim dokumentima, tako bar kaže članak 11. stavak 3. ovog Zakona o regionalnom razvoju koji govori da su polazište za izradu tih planskih dokumenata, a koji nisu doneseni ili možda vi gospodine zamjeniče možete nam reći kasnije kad će biti prema vama ti dokumenti doneseni. Oni moraju kako piše u predloženom članku Zakona o regionalnom razvoju kojega danas raspravljamo, kaže da su polazište za izradu planskih dokumenata politike regionalnog razvoja nacionalni razvoj i dokumenti i što je vrlo važno, prostorni planovi. Pa kada se napravi jedna analiza tih dokumenata većina razvijenih članica Europske unije prepoznaje kao strateški dokument program razvoja države. Taj program razvoja države je u isto vrijeme prostorno-planski dokument i razvojni dokument koji omogućava regionalni razvoj. Kod nas u Republici Hrvatskoj kako sada je posložen sustav s jedne strane prostornog planiranja, a i sustav regionalnog razvoja kojega ćemo mi ovim zakonom u Hrvatskoj uspostaviti, umjesto tog jednog dokumenta koji je bio dobro da je osmišljen za razinu Republike Hrvatske, mi govorimo o Strategiji prostornog razvoja čiji je predlagač Vlada, odnosno Ministarstvo prostornog planiranja, koji je dokument upravo u izradi. Ne znam koliko on je usklađen sa ovim dokumentom kojega ćemo mi danas utvrditi da je strateški dokument za regionalni razvoj. Pored toga treba donijeti državni plan prostornog razvoja koji ne znam kad će biti donesen. Prema zakonu se govori da mora biti u roku 2 godine od stupanja zakona na snagu, dakle to je negdje kraj iduće godine, i još niz urbanističkih planova uređenja državnog značaja. Dakle ono što sređenim demokratskim državama, članicama Europske unije pokriveno je sa jednim dokumentom koji na određeni način rješava i prostorno-planske elemente i strateške razvojne elemente. Definira se jednim strateškim dokumentom. To je taj tzv. Program razvoja države. Kod nas će to bit Strategija razvoja Republike Hrvatske, Strategija prostornog uređenja, državni plan razvoja i brojni, ponavljam brojni urbanistički planovi uređenja od značaja za državu. To vam govorim iz vlastitog iskustva da ćemo s tim dokumentima, s tolikom brojnošću strateških dokumenata nacionalne razine zakomplicirati situaciju u Republici Hrvatskoj i kada je u pitanju prostorno-plansko uređenje, ali gospodine zamjeniče i kada je u pitanju strateški dokumenti regionalnog razvoja jer ih mi još nemamo donesene a ja ne znam ni kad će bit doneseni. Kažem, prema dokumentu kojega je ministarstvo uputilo županijama to je kraj 2015. a ovaj strateški dokument kojega donosi Vlada kada je u pitanju prostorno uređenje je upravo u donošenju, a nakon njega tek predstoji donošenje državnog plana itd. itd. Dakle, što želim reći? Želim reći da ste vi s pravom ovim zakonom utvrdili obvezu usklađivanja strateških dokumenata razvoja, regionalnog razvoja u Republici Hrvatskoj i oslanjate ga na prostorno-plansku dokumentaciju. Ali na žalost oba dokumenta još nisu niti izrađena. Vaš dokument, činjenica nije, ne znam da li je u izradi. U izradi je strateški dokument koji se odnosi na prostorno uređenje. Ali kad će ti dokumenti bit gotovi kao i prostorni planovi koji iz njega proizlaze čini mi se da je to jako, jako daleko. I zato kada ste išli u ovaj zakon, čini mi se da je bilo potrebno nužno dobro za regionalni razvoj Hrvatske, dobro prije svega za gospodarstvo Hrvatske, za taj jedan ravnomjeran razvoj da su ta dva dokumenta zajedno donesena. Ili čak još i bolje da predstavljaju jedan dokument kao što je to kažem slučaj u brojnim razvijenim državama EU. Tim više što nakon donošenja Strategije prostornog uređenja kada će bit doneseni niži dokumenti kao što su županijski razvojni planovi, kao što razvojni planovi urbanih područja. Ja doista ne znam da li će to biti objektivna prepreka rješavanju, odnosno korištenju i sredstava i i fondova EU to vi znate gospodine zamjeniče bolje nego ja. Ali ja mislim da je ovdje se krenulo krivim putem i da je trebalo biti više prožimanja između ovog zakona i donošenja dokumenata koji se temelje u ovom zakonu i onih dokumenata koji proizlaze iz Zakona o prostornom uređenju. Jer kao što ste s ovim zakonom predvidjeli to je jedno s drugim isprepleteno. I još za kraj bih vam htio reći jednu stvar, ne znam da li je bilo moguće, a to je udruga gradova napisala da bi indeks razvijenosti trebalo povezati uz specifične geomorfološke karakteristike na koje bi značajan utjecaj imalo troškovi vezani za izgradnju i održavanje prometnica, infrastrukture, povezivanje itd. itd. Vi znate da je bila inicijativa od otočkog sabora da se pojedini otoci koji nisu jedinice lokalne samouprave a mali su otoci nastanjeni i čine sastavni dio jedinica lokalne samouprave koje su prema postojećem indeksu razvijenosti u vrlo visokoj skupini razvijenih jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj trebalo uvažavati specifičnosti tih malih otoka, jer mislim da postojeći Zakon o otocima [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa kolega.]] to nema riješeno ili ćete morati mijenjati. Evo završavam gospođo potpredsjednice. Zakon o otocima gdje bi se uvažavala ta specifičnost otoka ili pak kroz ovaj zakon trebali prepoznati taj jedan položaj otoka koji nisu razvijeni ali su zbog toga što su mali ne predstavljaju samostalnu jedinicu lokalne samouprave.
Hvala lijepa. Kolega Luka Denona, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjedniče, gospodine zamjeniče. Evo danas imamo cjelodnevnu raspravu o Prijedlogu zakona o regionalnom razvoju Republike Hrvatske. I kada bi se na neki način sublimiralo sve to što je danas ovdje rečeno, naravno da postoji prije svega potreba da se jedan takav Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske donese. Ali i kako smo čuli iz većine ovih rasprava postoji jedan mali nedostatak tog novog prijedloga zakona koji očito u onim spornim indeksima, kako se došlo do te indeksacije nešto je propustio. Pa ja bih htio samo reći da je obaveza zbog čega donosimo ovakav zakon koji nas obavezuje kroz tu uredbu da sve članice, da najmanje 5% sredstava iz Europskog fonda za regionalni razvoj moraju usmjeriti za održivi urbani razvoj putem strategija. Također da se strategijama predviđaju integrirane mjere za suočavanje sa ekonomskim, socijalnim, okolišnim, demografskim i klimatskim izazovima. To piše u toj direktivi, pa nisam siguran znajući koji su indeksi bili kad se radila ova indeksacija da li su svi ovi primjeri ušli u tu indeksaciju. Jer da jesu onda ono o čemu danas najviše govorimo, dio jedinica lokalne samouprave iz Gorskog kotara sigurno ne bi bio tu gdje je, nego bi svakako bio u ovim indeksima da nije baš tako jako razvijen. I očito je da svatko tko prođe Gorskim kotarom i koji je bio ikada tamo, kada se suhoparno uzmu indeksi oni mogu svašta reći. Ali kad se to vidi uživo, zasigurno nitko pa ni vi da prođete Gorskim kotarom ne biste mogli reći da je to razvijeni dio Hrvatske. Nadalje, kako ovdje stoji u prijedlogu ovog zakona u ovim, ocjeni stanja također kažemo i tražimo da se osigura što kvalitetnija utemeljenost i povezanost strateških ciljeva politike regionalnog razvoja i zbog toga je potrebno osigurati odgovarajuće programske podloge koje će olakšati planiranje specifičnih mjera i projekata u funkciji dostizanja temeljnih strateških ciljeva politike regionalnog razvoja. A te podloge nužno moraju povezati dva komplementarna cilja. Prvo, smanjenje regionalnih nejednakosti što se naravno slažem kroz posebnu intervenciju usmjerene isključivo prema slabije razvijenim područjima i onda je tu i drugim područjima s razvojnim posebnostima. E pa sad kad smo već to naveli ovdje nije mi nikako jasno zašto onda Gorski kotar koji jest drugo područje s razvojnim posebnostima kroz te indekse kako je dospjelo do toga da onda Gorski kotar ispadne nekako najrazvijeniji. Mislim da to nije realno i da je potrebno učiniti vrlo mali napor. Ili te indekse dodajte ovdje kako ovdje piše pa će onda i dio jedinica lokalne samouprave Gorskog kotara također potpasti pod ove mjere koje sada donosimo ovim zakonom ili nešto drugo učinite. Jer ne bih htio sve svesti na čisto samo nešto što je financijsko. Ja sam danas u uvodnom govoru negdje zapamtio možda krivo, možda pravo, kada je ministar rekao da je ovim zakonom kada se to tako napravi s ovim indeksima da će ući 120 novih jedinica lokalne samouprave, pretežno u Slavoniji. Nemam ništa protiv, dapače oni to zaslužuju, ali da to jest nekakva cifra jer ovim silnim ciframa se ne mogu nikako snaći. Negdje da je to 180 milijuna kuna, ako sam dobro zapamtio za Slavoniju. Odlično. A znate koliko je neuvrštanjem Gorskog kotara ili jedinica lokalne samouprave koliko bi to koštalo? 30 milijuna. Pa ako se sve svede na tu prozaičnu novčanu vrijednost mislim da bi trebalo učiniti i kroz ove indekse ili ne znam kako ili na neki drugi način da onda i jedinice lokalne samouprave u Gorskom kotaru također budu u ovom dijelu uključene kao što su sve ove jedinice koje su s ovakvim indeksima došle da moraju biti potpomognute. Mislim da to nije nekakav problem i ako je to jedini problem zašto se sad sporimo, rješiv je, vrlo jednostavno. Čuli smo ovdje također da tenzije centralne države i lokalne samouprave postoje i to je normalno, ja to razumijem. Centralnoj državi je naravno u interesu da centralizira, a lokalnoj samoupravi po samoj vokaciji svoje postojanosti je da što više ima utjecaja na život i vrijednosti svojih građane. Pa gledajte, ja ću samo reći da kada se kroz splet ovih zakona koje smo sada, o kojima smo glasali, to su porezni zakoni, i ovim zakonima o kojima sada raspravljamo moglo bi se reći da je to ipak reforma nečega. Znate mene su kada sam još radio u Primorsko-goranskoj županiji oni ljudi koji više od 100 godina šišaju travu onda su mi rekli kako kod njih se rade reforme u jedinicama lokalne samouprave. I oni to rade. Uzmu jednu grofoviju, jer se radi o grofoviji, regiju i onda kroz jedan izborni period sve ono što treba promijeniti testiraju na toj jednoj izbornoj jedinici odnosno regiji, i sve nedostatke. I bolje stvari i nedostaci se tad rješavaju. Ja razumijem da mi vremena za takav ozbiljan reformski zahvat nemamo, razumijem. Ali probajte razumjeti da onda ovako kad se nešto i brzo radi i pogriješi se da se onda to može i popraviti da se evo taj moj nesretni Gorski kotar također kroz kriterije, kroz nešto drugo ostavi na miru i da bude također u ovim potpomognutim jedinicama lokalne samouprave. Gledajte, u svim tim zakonima o kojima smo govorili i sad ćemo donijeti također neke druge zakone govori se o kompenzacijskim mjerama. Znate što to znači? To znači da smo negdje ipak pogriješili pa ćemo onda to nekako drugačije kompenzirati. Nikad se neće kompenzirati to što smo pogriješili na jedan način sa istim iznosom nego će to uvijek biti manje. Tako da te kompenzacijske mjere također bi trebalo što prije maknuti. Ja ću vam sad ispričati jednu priču, ja se nadam da ćete kroz skoro vrijeme vi, evo baš vi jer vi ste danas ovdje, proći Gorskim kotarom. Što mislite što je najvrednije u tom Gorskom kotaru? Šuma, planina, čista rijeka? Ne, znate što je najvrednije? Ljudi u Gorskom kotaru. Zašto? Gledajte, kada prođete Gorskim kotarom i onda dođete među ljude koji su hrvatski ljudi ja bih tako rekao vi ih ne razumijete kako govore. Kada oni iz jednog naselja u drugo pređu ne razumiju jedni druge. I to je Gorski kotar. Znate, ja i vi ćemo možda za 50 godina, daj Bože, proći Gorskim kotarom ali onda ćemo te ljude koji tamo budu živjeli razumjeti. I to nije dobro. I zato ove mjere koje sada donosimo su dugoročne i moramo i o tome voditi računa da ostanu ti ljudi tamo sa takvim načinom izražavanja da ih ja i sutra ne budem mogao razumjeti. I možete, vidjeli ste ovdje po ljudima iz Gorskog kotara i kad su bili na tobože protestu ovdje braniti neka svoja prava to su prije svega mirni ljudi. I oni se teško bune. Imaju vam jednu uzrečicu koja je evo karakteristična za Gorski kotar "Proći će i taj šum kaže lisica dok joj deru kožu". Tako su opstali. A u svakom slučaju mislim da ova država i ova centralna vlast mora imati razumijevanja za tih 8, 9 ili 10 jedinica lokalne samouprave u Gorskom kotaru jer one to zaslužuju. Jer, nije se bez razloga donio i taj Zakon o Gorskom kotaru, ovaj o brdsko-planinskim područjima zato što su bili razvijeni. Pa nemojte mi reći da su kroz ove godine koliko taj zakona, kakav je takav je, je bio na snazi, da su se oni tako jako razvili da u ove indekse ne stanu. Indeksi se moraju promijeniti, imajte više sluha i više ja bih rekao razumijevanja za život u Gorskom kotaru i ono što ovdje piše, a to je posebnosti kojih Gorski kotar ima, a naročito ovo da se ti kriteriji budu i socijalni, okoliški, demografski i klimatski izazovi koji su pred Gorski kotarom svakodnevni i cjelogodišnji. Zahvaljujem
Nada Turina- Đurić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Denona, upravo na ovoj temi Gorski kotar moram reći par rečenica. Znači mislim da smo ipak napravili grešku što nismo išli uredu o indeksaciji izmijeniti, što nismo ipak sagledali sve mogućnosti da ovu Hrvatsku našu prepoznamo kao državu koja je uistinu toliko različita da se možemo ponositi koliko je različita i geografski, i klimatski i kako god hoćemo i imamo područja takva da ih moramo na neki način zaštiti, da ih moramo staviti u posebnu kategoriju kako bi mogli uopće očekivat da će kroz 10, 20 ili 30 godina na tim prostorima uopće živjeti ljudi. Znači sa ovom tendencijom demografske situacije na tim prostorima bojim se da ćemo, da će neke buduće generacije koje budu u ovom Saboru se sramiti, a sramit će se zato jer na tim prostorima naprosto više ljudi neće biti jer neće biti razloga da budu. Ti ljudi žive na 700, 800, 600 metara nadmorske visine, 7 godina sam bila zamjenica župana, živjela sa njima, rješavala zajedno sa njima njihove svakodnevne probleme najviše sa prijevozom, sa osiguranjem zdravstvene zaštite, osiguranjem obrazovanja i svega ostaloga. Znači pogriješili smo, nismo učinilo ono što su učinili neki slovenci, naši tu susjedi, jer je činjenica da u prvom susjednom mjestu preko puta Čabra u Sloveniji te iste jedinice lokalne samouprave koje su nekad bile u istoj državi danas imaju puno veće pogodnosti za razvoj, za mogućnost života nego što imaju sada naše a i šta će imati još nažalost po ovom zakonu još manje nego što su imale dosada. Zato mislim da ćemo morati mi koji dolazimo iz tog kraja koji ga jako dobro poznamo, se još dodatno založiti i ja mislim da ću ja napisati neke amandmane vezano uz indeksaciju, vezano uz brdsko-planinske zakone jer on će biti sad na redu pa ću nešto o njemu reći. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Luka Denona.
Hvala. Da kolegice imate potpuno pravo, tamo će sigurno jednog dana živjeti ljudi kao što sam maloprije rekao, ali ćemo ih razumjeti i to neće biti dobro. Ali iz vašeg iskustva i iz mog osobnog iskustva kada smo živjeli i radili u toj županiji gdje je bio Gorski kotar, možda se sjećate da je u tim seoskim malim domaćinstvima su živjeli neki ljudi koji su imali po jednu kravu. Županija je osigurala da i u toj jednoj kravi u domaćinstvu dođe kamion sa cisternom i da to mlijeko pokupi za PIK u Rijeci. Dakle, mi smo to probali dakle ne da Gorani dođu na trg, nego da trg dođe Goranima i da vidi kako žive da im može pomoći. I to se ovim mjerama također može napraviti. Ne znam kako kriteriji i indeksi kažu da su nerazvijeni, ne vjerujem da su razvijeni. Mislim da to nije dobro i da te indekse treba promijeniti ili ih nadopuniti da oni budu isto tako nerazvijeni kao što su ovi, dio ovih slavonskih općina. Neće se niko buniti budite bez brige, niti slavonske općine koje potpadaju pod ovo niti Gorski kotar koji će uči u to. I recite mi što čini uopće jedno naselje koje je nekako razvijeno? Mora imati poštu, popa, doktora, učitelja, vjerojatno mora imati u ovim modernim vremenima i pumpu, benzinsku postaju nekakvu, TV signal, možda optički kabel i pasa koji laje na karavane koje prolaze. To bi onda činilo da je nešto razvijeno. Da li toga svega u svim jedinica lokalne samouprave ima? Čak mi se čini da ni popa više nema u svim jedinicama lokalne samouprave. Toliko o razvijenosti.
I kolega Milan Jurković. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, uvažene kolegice i kolege. Vjerojatno vam je svima već dovoljno rasprave iako se radi o izuzetno bitno zakonu. Ono što donošenje ovog zakona bi trebalo podrazumijevati to su i sredstva u državnom proračunu za realizaciju ovog zakona. Nažalost vi to gospodine zamjeniče jako dobro znate. Bez obzira na stanje i državnog proračuna, i šestogodišnje ili sedmogodišnje krize ili recesije sredstva u vašem ministarstvu permanentno se smanjuju. Mislio sam čak odustati od rasprave jer sam zadnji i ne mislim da šećer dolazi na kraju jer nije takva tema, ali potaknuo me i kolega Denona svojom pričom o ljudima. Izuzetno bitno pričom, a ja ću svoju raspravu skrasit. Dakle, itekako su bitni ljudi u Gorskom kotaru i ja čestitam Goranima i kolegi Pleši na svemu onome što su napravili na promociji Gorskog kotara kroz ukidanje, neki to zovu povlastice, ma koje povlastice ljudi moji za Gorski kotar ili za slična potpomognuta područja. Ono što je napravio Gorski kotar nije napravila Lično-senjska županija, a vjerojatno znate i imate pokazatelje bez obzira na indeks razvijenosti da je i po broju stanovnika i po površini i po svim ostalim elementima ako ne ispod, a onda bar u rangu Gorskog kotara. I žao mi je što će ova moja kratka rasprava ostat nezabilježena jer su danas ne samo u ovom Saboru, nego u Hrvatskoj pa i u okruženju bitnije neke druge teme. Apsolutno podržavam sve ove zahtjeve koji su … argumentirano iznijeli, 13 ili 20 tisuća ljudi osjetit će se itekako pogođeni u Gorskom Kotaru, a u Ličko-senjskoj županiji od 51 tisuće stanovnika, to je preko 32 tisuće stanovnika i ni jedna jedinica lokalne uprava i samouprave neće dobiti pravo ili neće biti potpomognuta, a izgubit će ih čak 6. I ono što, ne samo kroz današnju raspravu, ali i danas, te jedne strelice, kritike prema jedinicama lokalne uprave i samouprave. Da li radi određenih pojedinaca, a preko 600 jedinica lokalne uprave i samouprave i ne možemo suditi po pojedinim pojedincima. Nisu ni čelnici lokalne uprave i samouprave lokalni šerifi, vjerujte to su više u 99% slučajeva konjušari kojima su date itekakve obveze, srezani prihodi pa neka se snalaze kako znaju i umiju. Jedinice lokalne uprave i samouprave moraju biti nositelji lokalnog i regionalnog razvoja uz pomoć i resornog ministarstva i Vlade. Kroz donošenje ovakvog zakona, ne mislim vrijeđati i nemojte me tako shvatiti, ni vas osobno ni zakon ni bilo koga, ali citirat ću jednog kolegu koji se javio na početku rasprave o današnjem zakonu, to je stvarno čušpajz zakona, uredbi i odredbi koje više nitko živ neće moći pratiti. Mislim da ste trebali razmisliti o jednom Zakonu o regionalnom razvoju u koji je trebalo uklopiti i Zakon o prostorima od posebne državne skrbi i Zakon o brdsko planinskim područjima, a mi sada očekujemo i određene uredbe i način vjerojatno indeksacije i ne znam koliko će nam vremena trebati za to, da li će proći čitava 2014. godina. Sam sebi skačem u želudac, rekao sam da ću, mislio sam biti puno kraći, ali evo, pola vremena, i to je nešto. Hvala.
Hvala lijepa i vama. Kolega Nenad Pleše, replika.
Pa kolega Jurković, da vaša rasprava ne bi prošla nezamijećeno, evo da vam kažem sa jednom životnom istinom koju sam često puta znao osjetiti na sebi kad su me pitali odakle si, govorim ja iz Delnica, a veli, a ti si Ličan. Rek'o toliko znači ima sličnosti između nas Gorana i vas Ličana da vjerujem da u nekakvom pravednijem zakonu će biti mjesta i za vas. Vi kažete da je kod vas isto 6 jedinica lokalne samouprave izgubilo status potpomognutih područja, u Gorskom Kotaru je to svih 9, a na nivou Primorsko-goranske županije 14. Pa evo, malo ….
Odgovor na repliku, Milan Jurković.
Zahvaljujem kolegi Pleši. Bolje da vam kažu da se Ličan, nego dvoličan. I činjenica je i radi životnih i teritorijalnih sličnosti miješaju Ličane i Gorane, ali najviše nas sjedinjuje i spaja, a ne razdvaja taj težak život na tim prostorima kojeg je teško u minutu ili dvije objasniti. Indeks razvijenosti je jedno, stvarno stanje je nešto drugo. Siguran sam i poznato mi je otprilike da se i Gorski Kotar trudi kao i Lika, da one osnovne pretpostavke i za gospodarski razvoj, društveni i socijalni na svom prostoru napravi. Ali to su u odnosu na broj stanovnika stotine kilometara vodovoda, stotine kilometara cesta, stotine kilometara telefonskih linija, a o pošti, školi pa i crkvi u nekim mjestima više ne možemo ni razmišljati jer broj stanovnika je u zadnjih 100 godina, ne prepolovljen, nego manji za više od 70%. Treba imati zato razumijevanja i vjerujem da će ga biti, bar u većem dijelu naših kolega zastupnika, a vjerujem gospodine zamjeniče kroz sve današnje rasprave da ćete imati vremena prihvatiti uglavnom dobronamjernosti, da ih ugradite u prijedlog zakona. Hvala.
I završna riječ zamjenika ministra, gospodina Jakše Puljiza. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovane zastupnice i zastupnici. Evo, zahvaljujem prije svega svima koji su sudjelovali u raspravi, koji su dali svoje komentare, koji su neki bili vrlo zaista konstruktivni, barem tako ih možemo ocijeniti. Ovo je tema koja puno ljudi dira i koja pogotovo dira naravno i puno zastupnika, pogotovo zastupnika koji još uz to obnašaju i funkcije na lokalnoj razini. Kažu ljudi, kažu stručnjaci da reforme treba raditi u dobrim vremenima. Kad mi kažemo reforma, onda obično mislimo na reforme u kojima se nekome nešto uzima, to je situacija u Hrvatskoj, kod nas reforme doista to znače jer smo u takvom ekonomsko-financijskom položaju. Tako da i ovo možemo nazvati jednom od tih reformi koja se nažalost donosi u teška vremena. Vjerujem da bi bilo puno manje kritika i negodovanja zbog izmjena ovog zakonskog paketa da se to događalo u 2007., 2006., 2008. Događa se nažalost tek u 2014., tek u 2014. smo se odlučili jednu zaista dugogodišnju nepravdu koja se događala prema jednom dijelu lokalnih jedinica ispraviti i ispravili, pokušali smo je barem ispraviti iako je teško ispraviti sve te nepravde koje postoje u tretiranju pojedinih područja budući da je jako teško kao što smo vidjeli iz današnje rasprave postići suglasnost oko toga koja su to područja koja treba poticati. Procjena ministarstva, procjena Vlade je bila da indeks razvijenosti koji je donesen 2010.godine u skladu sa Strategijom regionalnog razvoja koja je usvojena 2009.godine doista najbolje analitički aparat koji imamo. Niti jedan analitički aparat nije savršen pa tako nije ni indeks razvijenosti, mi to priznajemo. On ima svoje mane, on ima svoje anomalije. To znači da postoje jedinice koje jasno pokazuju da indeks kao takav nije savršen. Međutim bilo kakva izmjena odnosno dopuna, a mi smo se nadali da ćemo dobiti u ovoj raspravi koja traje dulje od godinu dana, javna rasprava oko Zakona o regionalnom razvoju da ćemo dobiti konkretne primjere, konkretne sugestije kako izmijeniti indeks razvijenosti na bolje, međutim mi to nismo dočekali, znamo i zašto. Zato što je to vrlo teško, zato što ovaj indeks razvijenosti nije nastao preko noći. On nije donesen u dva mjeseca 2010.godine, on je donesen nakon 5 do 6 godina rada, testiranja, simulacija i onda je donesen. To nije savršeno, to je jednostavno bila procjena najbolje što imamo. E sada naravno kako je situacija sa indeksom razvijenosti takva da neke jedinice ulaze u sustav i mislim da smo oko toga svi složni da doista te jedinice zaslužuju dodatnu podršku, ja se nadam. Nije sporno da tih 100 jedinica koje do sada nisu primale nikakvu dodatnu pomoć trebaju primati dodatnu pomoć. Ono što je sporno je činjenica da neke jedinice gube određene pomoći iz državnog proračuna i fokus je naravno svakako na Gorskom Kotaru. Međutim vidite iz ovih zadnjih izlaganja kako je teško tu postići jedinstveni zaključak. Nije samo Gorski Kotar tema o kojoj se može i treba razgovarati. I značajni dijelovi Ličko-senjske županije također ostaju bez potpora. Ono što je nama bilo sporno od početka sa Zakonom o brdsko-planinskim područjima je upravo kategorizacija tih područja. Dakle mi ne možemo ostaviti tu kategorizaciju takvom kakva je, ona naprosto ima previše grešaka u sebi. To je temeljni razlog zašto sada pristupamo ovim promjenama na način kako pristupamo, da ukidamo pojedine poticajne mjere za brdsko-planinska područja. Doista to što ostaje za brdsko-planinska područja u sadašnjem zakonu odnosno ako bude usvojen ovaj prijedlog izmjena zakona to su zaista simbolične mjere. Jer mi kažemo sljedeće kategorizacija brdsko-planinskih područja nije dobra i idemo napraviti bolju. Treba nam vremena, treba nam još malo vremena. to nije jednostavno. Mi ne možemo tek tako imenovati jedinice Gorskog Kotara, ne možemo, nama trebaju kriteriji. Oko kriterija se još moramo dogovoriti jer kažem to nije samo Gorski Kotar, to su dijelovi Like, to su dijelovi nekih drugih županija koje dolaze u obzir kada govorimo o stvarnim brdsko-planinskim područjima koji zaslužuju pomoć. Nama je jednostavno toliko sporno da pojedine koje imaju kategorizaciju brdsko-planinskih područja trenutno i u 2014.primaju izdašnu pomoć i to je trebalo pod hitno promijeniti. Zašto? Zato jer sa reduciranjem tih poticaja mi otvaramo fiskalni prostor u državnom proračunu, da pomognemo ovih 100 najjadnijih, ovih 100 najslabijih, ovih 100 najgorih koji nikada nisu primali pomoć, o tome se radi. Mi moramo hitno prekinuti pomoć i Dubrovniku, i Zadru, Karlovcu, Matuljima i Buzetu jer je to jedini način da pomognemo ovih 100 jedinica jer nama dodatnog fiskalnog prostora, nema. Ono s čim smo počeli kada smo krenuli u izradu ovog paketa zakona, prvi kriterij je bio da nema povećanja deficita državnog proračuna, dakle sve smo morali raditi ali pod jednim uvjetom, a to je da nema povećanja deficita državnog proračuna. i vidjet ćete da će to biti kriterij za mnoge druge zakone isto tako. Mi bi rado pomogli i drugim jedinicama osim ovih 264 kroz ove mjere, ali pitanje je fiskalni kapacitet državnoga proračuna. To ne znači da su konkretno jedinice Gorskog Kotara razvijene, ono što mi cijelo vrijeme govorimo da je indeks razvijenosti relativan pokazatelj. To ne znači da je situacija u Gorskom Kotaru dobra, samo kažemo da kako podaci statistički pokazuju da postoje područja u Hrvatskoj koja su suočena sa većim socioekonomskim poteškoćama sa većim. Veći jer kažemo veće socioekonomske poteškoće onda se referiramo na ovih pet ključnih pokazatelja. Puno zastupnika se osvrnulo na regulativu EU u odnosu na temeljne ugovore o EU gdje se spominju ove formulacije vezano za pojedina specifična geografska područja, poput udaljenih otoka, poput brdsko-planinskih područja. I upravo zbog toga mi u zakonu predlažemo uvođenje nove kategorije koja se zove Područja sa razvojnim posebnostima i vjerujem da će ta nova kategorija odgovoriti na sve ove izazove i poteškoće koje su vidljive iz primjene indeksa razvijenosti. Vjerujemo da je to bolji put jer simulacije sa indeksom razvijenosti nisu dale dobre rezultate kod uvrštavanja različitih parametara kao što je npr. gustoća naseljenosti. Drugim riječima, uvrstimo li gustoću naseljenosti u indeks razvijenosti ona će dati dobre rezultate na jednom dijelu jedinica, a na drugom dijelu jedinica će dati iskrivljene rezultate. Kada slušamo kolega npr. iz sjeverozapadne Hrvatske, Varaždinska županija, Međimurska, Krapinsko-zagorska svi će uprijeti prstom u pokazatelj koji se zove proračunski prihod per capita i njihov udjela od 15% u indeksu razvijenosti i reći će to je premalo i zato indeks razvijenosti nije objektivan. Kada bi mi njega povećali, znate što bi se dogodilo? Gorski Kotar bi ispao još razvijeniji, Općina Lopar bi ispala još razvijenija, istarske jedinice bi ispale još razvijenije, to smo sve testirali, simulirali. Ovo što smo dobili, odnosno ono što je, ljudi koji su radili na tome 2010. godine, šta se može vidjeti u materijalima je jednostavno rezultat brojnih simulacija. Nama trebaju pokazatelji koji su dobri za 556 jedinica, o tome se radi a to nije jednostavno. Zbog toga smo predložili ovaj put. Ali to isto što radi Europska unija, nemojte zaboraviti, Europska unija koristi jedan ključni parametar koji određuje regije kojima će se posebno pomagati u okviru kohezijske politike, jedan parametar. Ne nadmorsku visinu, ne gustoću, jedan parametar, to je bruto domaći proizvod po stanovniku. Bruto domaći proizvod po stanovniku. A mi smo samo rekli, mi nemamo bruto domaći proizvod po stanovniku na lokalnoj razini niti ćemo ga ikada imati jer nemamo takvu statistiku. I rekli smo da je indeks razvijenosti nešto najbliže i nešto šta dapače još ističe neke kriterije i neke specifičnosti koje inače BDP ne prepoznaje. I rekli smo to je najbolja zamjena za BDP po stanovniku. Kako Europska unija prilazi ovim posebnostima, ovim geografskim specifičnostima pojedinih regija? Tako da formira posebne programe za njih. Tako da im daje posebne još povoljnosti u okviru postojećih programa. To npr. znači ako vi živite na Azorima, Azori su udaljeno geografsko područje onda ćete tamo imati pravo na veći stupanj sufinanciranja iz EU fondova nego da ste npr. u nekoj pokrajini u Španjolskoj u samom teritoriju Španjolske ili u samom Portugalu, svejedno. Dakle to su ti neki specifični mehanizmi. Mi predlažemo istu stvar. Utvrdimo područja sa razvojnim posebnostima, sigurno će otoci biti jedni od njih, to je savršeno jasno. Sigurno će i brdsko-planinska područja biti jedna od njih ali nova brdsko-planinska područja. To ne mogu biti ova, mi moramo naći bolje kriterije. Nemoguće je da imamo ovakvu kategorizaciju brdsko-planinskim područja, ona nije pravedna, ona zaista nije pravedna. Koji ćemo kriterij primijeniti, da li će to biti postotak stanovništva koji živi iznad neke nadmorske visine ili neki drugi kriteriji, o tome želim otvoriti raspravu. I do ljeta 2015. godine donijeti novi Zakon o brdsko-planinskim područjima sa novim specifičnim mjerama. Potpredsjednik Vlade Grčić je već najavio da će jedna od mjera biti sigurno za ta nova brdsko-planinska područja uvođenje dodatnog udjela u porezu na dohodak. Nama je jasno da lokalni čelnici prije svega aspiriraju na sve mjere koje su povezane sa dodatnim proračunskim prihodima. Iako mi uvijek, ponavljam, nemojte zaboraviti, korisnici poticajnih mjera su i lokalne samouprave, odnosno njihovi proračuni ali isto tako i građani i tvrtke. Što se tiče građana, vi znate da je Izmjenama zakona o porezu na dohodak neoporezivi dio podignut sa 2200 na 2600 kuna. A vi znate isto tako da je na brdsko-planinskim područjima do sada bio neoporezivi odbitak 2700 kuna. Dakle jedina razlika je pad sa 2700 na 2600. Je pad je, priznajemo, nije nam drago ali ne možemo govoriti o značajnom gubitku poreznih olakšica za građane na brdsko-planinskim područjima ili na područjima od posebne državne skrbi koji gube status. Ali uvijek smo nekako svi fokusirani samo na proračunske prihode. Ali ajmo onda pogledati šta se događa stvarno sa proračunskim prihodima, gdje odlazi taj novac, kuda odlaze izgubljeni prihodi jedinica lokalne samouprave koje gube status. Do jučer su imali 90%, sada nova potpomognuta područja imaju 88% ali i oni koji gube status potpomognutih područja neće imati 88%, imati će 60%, neće imati 56,5 kao što danas imaju jedinice izvan sustava PPDS-a i BPP-a, imati će 60%, imati će 3,5% više. A šta se događa sa onim ostatkom? Ni kuna ne ide u državni proračun. Zbog toga mislim da ne bi trebali koristiti riječi poput centralizacije. Ovdje nije riječ o centralizaciji, prihoda nema, dakle državni proračun ne dobiva niti kune, samo se preraspoređuje iznos između jedinica lokalne samouprave, županije i drugih jedinica lokalne samouprave. Budući da onaj ostatak prihoda od 60 do 100 odlazi dio na decentralizirane funkcije, to znači prije svega odlazi u županiju, budući da je kod većine jedinica lokalne samouprave upravo županija koja je nositelj decentraliziranih funkcija. Županija dobiva dodatne proračunske prihode sa bivših područja, brdsko-planinski područja i bivših područja PPDS-a odnosno koje više neće ostvariti status potpomognutih područja, odlaze županiji. Šta se događa sa udjelom županija? On skače sa 10 na 16,5. Znači jučer je bio udjel županije 10% dok ste bili brdsko-planinsko područje, više niste brdsko, odnosno više niste potpomognuto područje po indeksu razvijenosti, udjel županije skače na 16,5. Zato naš je apel prema županima takvih područja gdje imamo puno tzv. gubitnika da taj novac vrate na teren, da ga ponovno vrate jedinicama koje sada imaju umanjene prihode. To je moguće. Uz to naravno da smo mi svjesni da će ovo biti svejedno udar na lokalne proračune uza sve ovo što govorim. Zbog toga smo zato i ponudili taj prijelazni model. Dakle model prijelaznih potpora u trajanju od 3 godine. Gubitak se neće dogoditi preko noći ali će se u konačnici dogoditi. Međutim, ako županije odrade svoj dio posla, ako zaista vrate taj novac na teren i uz korištenje ovih prijelaznih pomoći i uz korištenje drugih mogućnosti za ona područja koja ulaze u kategorizaciju područja sa razvojnim posebnostima mi smo uvjereni da na konačnici ta područja mogu imati više. Za Gorski kotar gotovo ništa ne znači ovih 24 milijuna kuna koje dobivaju iz državnog proračuna. Još manje to znači za državni proračun, to se slažem, apsolutno. Nažalost imamo neke kriterije, imamo zakone kojih se moramo držati. O.K. Ali ajmo pogledati jednu činjenicu. Zakon o brdsko-planinskim područjima postoji od 2003. godine, demografska katastrofa u Gorskom kotaru se i dalje nastavila istim tempom, usprkos postojanju Zakona o brdsko-planinskim područjima. Ono što mi nudimo Gorskom kotaru i sličnim područjima u Republici Hrvatskoj su programi, su razvojni programi koji će bit teški nekoliko stotina milijuna kuna, ne 30 milijuna kuna ili 24 milijuna kuna koliko oni dobivaju u lokalne proračune. Nudimo poseban razvojni program, sufinanciran od strane ministarstava i sufinanciran od strane fondova. Nudimo tehničku pomoć, nudimo konzultante koji će pripremati projektne prijedloge, kao što sad radimo za otoke. 8 milijuna kuna samo za pripremu projektnih prijedloga na otocima. Istu stvar nudimo Gorskom kotaru, istu stvar ćemo napraviti. To je put. Ono što mi zagovaramo i što tvrdimo je da spas Gorskog kotara leži u programsko-planskom pristupu, u projektima. Jedna tu posebnost koju vi sad ne možete vidjeti u ovim prijedlozima zakona, ali koja će bit vidljiva tek u novom Zakonu o stambenom zbrinjavanju je postojanje dakle obveze države da se uvedu posebni stambeni programi za područja sa demografskim poteškoćama, odnosno područja sa razvojnim posebnostima. To ćemo sigurno imati, znamo da je to važan element. Ako govorimo o spašavanju demografskom Gorskog kotara onda je taj element puno važniji od 24 milijuna kuna raspoređenog na 9 općina. To je ono što mi hoćemo promijenit, strukturu intervencija. Nažalost, kod lokalne samouprave koja doista će podnijeti jedan značajan dio tereta … izmjena Zakona o porezu na dohodak moramo isto tako priznat, sad ne govorim o Gorskom kotaru, sad govorim generalno, to se tiče Zakona o financiranju jer je povezano za ovim zakonom, doista je procjena da postoji puno područja, odnosno puno mogućnosti za daljnju racionalizaciju. To je isto ono što želimo reći. Kad smo sagledavali ove mjere, kad smo sagledavali i kompenzacijske pakete, prijelazne pomoći, mi smo isto tako gledali zaista što se od razine lokalne samouprave može učiniti da se ovaj cijeli teret rasterećenja poreznih građana što bolje, što lakše na neki način formulira, da se što bolje pripremi. Procjena je da postoji doista dovoljno takvog prostora, pogotovo kada se uzmu u obzir mogućnosti koje donose eu fondovi. Ono što je u ovome zakonu regulirano i ono što mi zaista smatramo da treba biti u fokusu u narednim godinama to je da postoji snažni poticaj jedinica lokalne samouprave za korištenjem eu fondova i to u ovome zakonu imate i imate u Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave. Činjenica je da se 1,5% poreza na dohodak izdvaja u poseban fond i činjenica je da u Zakon o regionalnom razvoju uvodimo trajnu obvezu nadležnog ministarstva za postojanje posebnih sredstava za sufinanciranje pripreme i provedbe eu projekata. Smatramo da je to ta poluga koja će pomoći da se značajan dio prihoda koji su sad, bez kojih su jedinice ostale nadomjesti, a u brojnim slučajevima da se povećaju prihodi jedinica lokalne samouprave. Jer kao što smo vidjeli, jedinice lokalne samouprave koje imaju eu projekte značajno povećavaju svoje proračune i zaista smo uvjereni da je to jedini pravi put. Naravno da bi voljeli da je fiskalni trenutak u Hrvatskoj bolji, da se može provesti prava fiskalna decentralizacija, ojačati lokalnu samoupravu, ali situacija je jednostavno takva kakva je i u takvoj situaciji jedini izlaz i jedini smjer na koji možemo uputiti jedinice lokalne samouprave doista jesu projekti. Projekti prije svega oni financirani kroz fondove Europske unije. I ako pogledate cijelu strukturu zakona vidjet ćete da je ta logika ključna u cijeloj ovoj priči, pored ove logike da se konačno na neki način usustave poticajne mjere, da se vežu za indeks razvijenosti. Ova druga logika eu fondova je ključna logika. Pri tome ostavljamo ovaj prostor za područja sa razvojnim posebnostima. Priznajemo da indeks razvijenosti nije savršen, ali isto tako nudimo izlaz i uvjereni smo da će novi Zakon o brdsko-planinskim područjima bit onda taj zakon koji će i na zadovoljstvo predlagatelja i na zadovoljstvo onih koji će uživati povlastice biti onda donesen do ljeta 2015. godine. Još jedna stvar koja se tiče javne rasprave koju moram samo podcrtat, da ovo što radimo se donosi po hitnom postupku ali nije na brzinu. Mi o ovim stvarima raspravljamo dulje od godinu dana, dulje od godinu dana tražimo rješenja. Problematika je toliko složena da obuhvaća više zakona. Možda bi bilo dobro da se sve riješi jednim zakonom, ali tehnički to bi bilo jako teško izvedivo. Ostali smo pri ovome modelu da imamo nekoliko zakona koji rješavaju ovu ukupnu problematiku. Smatramo da ćemo s ovim svim izmjenama zakona koje su u tijeku, koje su već izglasane i one koje će se tek dogodit, zaista dobit jedan koherentniji sustav poticanja slabije razvijenih područja. Nemojte zaboravit, postojeći sustav nudi cementirani model. PPDS ostaju vječno PPDS, nema ulaska, nema izlaska. Postojeći model daje poticaje za određena područja koja su među najrazvijenijim područjima u Hrvatskoj. Ovaj model koji mi nudimo, koji predlažemo, koji Vlada predlaže se temelji na indikatorima kakvi god da jesu, mane kakve god da jesu treba o njima razgovarati, idemo tražiti bolje. Ali tek kad nađemo bolje onda možemo zaista mijenjati stvari. Nudimo periodičko, kontinuirano ocjenjivanje razvijenosti, praćenje, nudimo izvještavanje Hrvatskog sabora o stanju u regionalnom razvoju redovito da vidimo da li mjere imaju smisla, da li nešto treba mijenjati. Ali nudimo i tu logiku projekata. Porez na olakšice i poticaji nisu spasili … [[Govornik se ne razumije.]] području. Jedini pravi put koji se pokazao uspješan u EU kao što nije spasilo ni južnu Italiju, ni brojna druga područja jesu kvalitetne strategije i kvalitetni projekti. Hrvatska je pred odobravanjem operativnih programa. To znači uskoro dobivamo budžet za idućih sedam godina za korištenje fondova EU. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Nije moglo bit. Vjerujte mi kako sad stvari stoje moći ćete biti ponosni na hrvatsku Vladu, ponosni zato što ćemo biti među prvom grupom zemalja kojima će bit odobreni operativni programi. Šteta je samo, meni je samo žao, ja se nadam da ćemo jedanput imati prilike da vas primimo u ministarstvu, da vam pokažemo koliki je posao i trud bio iza toga. Ništa nije palo s nema. I da zaista svi zajedno možete reći bravo, ne Vladi, ne Vladi, već ljudima koji su na tome operativno radili. Toj grupi ljudi koja kontinuirano isto tako trpi kritike, a odradili su ne dobar nego sjajan posao za zemlju koja je jučer ušla u Uniju ja njima skidam kapu. I mislim da bi trebali isto tako u Hrvatskoj odati jedno priznanje i za partnerski sporazum ne da nismo bili zadnja zemlja, nego smo ušli u grupi sa 9 zadnjih zemalja, a Irska je dobila partnerski sporazum nakon Hrvatske. Sa operativnim programima bit ćemo brzi, bit ćemo još brži. Imajte povjerenja! Toliko. Hvala na pažnji.
Replika Tomislav Klarić.
Pa evo zamjeniče ministra, mi imamo povjerenja u vas. Lijepo ste vi to nama sad rekli, ali ste potvrdili sve ono što mi čitavo vrijeme i govorimo. Rekli ste, odnosno priznali da indeks razvijenosti nije savršen. To su vaše riječi. Nije donesen bolji, to ste isto rekli zato što je to vrlo teško. E sad u ovom dijelu, čitavo vrijeme se pozivamo i na ovu uredbu, na ugovor, na zakonsku regulativu vezanu za EU i za kriterije koje se već koriste u EU. I ovdje govorimo da je svaki dio Republike Hrvatske sam po sebi specifičan od otoka, od Like, ovo što ste spomenuli Varaždinske županije, naše Slavonije lijepe i tog Gorskog kotara. I to se već zna i to se već vidi. Svi pokazatelji su tu. Popis stanovništva je bio 2011. Slažem se s vama da ovi dosadašnji modeli nisu polučili veće rezultate u onom smislu koji se odnosi na demografski oporavak i ono drugo što je bilo. Ali mi smo sad u ovom trenutku tim jedinicama lokalne samouprave, a sami ste isto to potvrdili uzeli sredstva drugim iz tih njihovih proračuna. Ona tekuća sredstva koja su im trebala za ovakav model već kakav je jedva održiv. I slažem se s vama da treba pripremati projekte, ali sa ovakvom indeksacijom, sa stupnjem razvijenosti suludo je promišljati da su Lokve i grad Rijeka sa istim brojem 120% razvijenosti jednog i drugog. I ne vidim razloga da se takve posebnosti, a svi ih znamo, vidljive su, uočljive su ne mogu kroz ovaj zakon provući, nametnuti. Jer u zakonu u ovom članku 32. stavili ste dva stavka. Jedan stavak da će se indeksacija nastaviti, to a da će Vlada svojim nekakvim uredbama donijet odluke. Jedinicama smo uzeli, sredstva [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] a kriterije, odnosno indeksacija kako ste sami rekli nije idealna, nije [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa kolega.]] poštena prema njima i nije odrađena.
Kolega, vodimo računa o vremenu, a i kasno je već. Imamo još dosta za odraditi. Odgovor na repliku Jakša Puljiz.
U članku koji se odnosi na obvezu uvođenja Fonda za sufinanciranje EU pripreme i provedbe EU projekata vidjet ćete da taj fond mogu koristiti potpomognuta područja i područja s razvojnim posebnostima. U programu sociogospodarskog oporavka, onom drugom, dakle od ona dva programa koji se uvodi kao obvezan nositelju politike regionalnog razvoja vidjet ćete da se taj program odnosi na potpomognuta područja i na područja sa razvojnim posebnostima. Dakle, svi razvojni programi u Ministarstvu regionalnog razvoja koji znače financiranje za kapitalna ulaganja će biti otvoreni i za područja s razvojnim posebnostima. Otvorili smo što se tiče mjera, mehanizme smo otvorili maksimalno prema budućim područjima s razvojnim posebnostima. Hvala.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega Puljiz, u svom izlaganju rekli ste fokus nam je na Gorskom kotaru. Naravno da vas ja nisam razumio. Tako i znam da razmišljate i o drugim potpomognutim područjima u Republici Hrvatskoj, a to je nekako u fokusu javnosti. Poznata vam je činjenica da je slična situacija i u dalmatinskom zaleđu, u Lici, Baniji, Kordunu, u Slavoniji. U to ne sumnjam. Ali vidite, čim nekoga posebno izdvojite u Republici Hrvatskoj vi već imate povećanje tenzija u hrvatskom društvu i zbog toga je recimo i to sam i govorio ovaj Zakon o regionalizaciji kada se govori o tome, to je jedna neposredna opasnost od toga zakona. Zapravo kada jednu regiju, jedan kraj, jednu općinu se više favorizira zbog lošijih kriterija nego neku drugu općinu. Kažete da za određene jedinice lokalne samouprave nemate kriterija. Lokalna samouprava je u Republici Hrvatskoj otprilike 20, 21 godinu. Nije moguće da već sada nemamo određene kriterije gotovo za svaku jedinicu lokalne uprave i samouprave. To jednostavno nije moguće, teško može netko u to povjerovati. Sad je pitanje je li bilo dovoljno vremena, jesmo li mi nekakvim temeljitim analizama, jesmo li provjerama došli zapravo do toga da napravimo najbolju indeksaciju po ovome zakonu, ovome što zapravo vi govorite? Ja mislim da niste. Vi ste preskočili određene stvari i zapravo ste improvizirali i kao predlagatelji sa zakonom kojega ćemo usvojiti, za kojega ćete vi glasovati, ćemo zapravo dobiti jedan zakon koji ćemo mi tada ispitivati na terenu. A to je improvizacija. A improvizacija vam je zapravo najveći neprijatelj uspjeha. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega zastupniče. Nova replika, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče pažljivo sam vas slušao, i ajmo onda na kraju raščistiti te stvari oko indeksa. Je li nama EU rekla kako on mora izgledati i kako on mora točno imati varijable, indikatore itd.? Nije. Imaju li ga sve zemlje EU? Imaju. Je li kod svih jednak? Nije, jel' tako. Znači imamo već 4 godine da ga na neki način ili poboljšamo, da ga napravimo prilagodljivim, da mogu uvažiti se i neke druge specifičnosti ali to ne činimo nego dolazimo s gotovim prijedlogom izvolite to je to, na tome smo bazirali sve. Mi ga možemo dopuniti, možemo. Ne znam zašto ne bi mogli dati onaj najveći, najvažniji dio u RH u njega na jedan drugačiji način nego što je to sada kroz ono kretanje stanovništva. O tome sam i govorio. Ako smo demografski na neki način država koja ide u negativnom smislu, ako nam upravo potpomognuta područja tu najviše stradaju pa zašto ga ne, na ovaj indeks kojeg imamo, ne dodamo? Ako je netko u 30 godina izgubio 30% stanovništva pa umanjimo ovaj indeks koji ima za 30. Ili ne znam, ako je izgubio 20% za 20, za 10. Jel' nam to netko brani? Nitko nam to ne brani. I vidjet ćete da će mnogi padati u tim kategorijama iz 4. u 2. skupinu i na neki način će se to iznivelirati. A onome koji je rastao dodajmo mu nešto ako mu moramo dodati. Ja neću reći da moja općina nije razvijena, to sigurno nije istina, ali recimo Zakon o otocima uopće nema, ovaj zakon njega uopće ne dira. Tamo su prava koja imaju svoje pozicije u proračunu državnom. Mi smo tek saznali da nemamo nikakvo pravo na potporu, jednostavno. To su naše specifičnosti. Je li nama EU zabranila Zakon o otocima? Nije. O brdsko-planinskom području? Nije. O njima uopće nismo pregovarali u pretpristupnim pregovorima, nismo. To su naše specifičnosti kao što ih ima Austrija, Njemačka, Francuska, svaka zemlja i brinu se o tom području. I nitko nam ne može zabraniti da se o tom području brinemo ako mi to hoćemo. A vi ste rekli, evo uzet ćemo 20 milijuna jer eto ni njima malo ni nama puno. A nema razloga za to.
Hvala lijepa, poštovani zastupniče isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Kao što smo rekli indeks razvijenosti je donesen 2010. godine. Dakle, što se toga tiče za konkretne prijedloge zaista je bilo puno vremena. Međutim, mi konkretne prijedloge kako točno izmijeniti indeks razvijenosti dosada nismo dobili. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, evo dajte konkretan prijedlog pa ćemo vidjeti.
Hvala lijepa. Nemojte dogovarati se izvan zapisnika jer nećemo ništa znati što ste predložili. Hvala lijepa. Time smo iscrpili raspravu o konačnom prijedlogu zakona. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemam ja ništa zapisano. Nema problema. Replika, je li kolega Pleše? Izvolite kolega Pleše, replika.
Pa zahvaljujem. Evo bit ću kratak oko ovoga indeksa. Pa ima rješenja, studija analize utjecaja promjena novog Zakona o regionalnom razvoju RH s obzirom na jedinice lokalne samouprave Gorskog kotara kojeg je radilo Sveučilište u Rijeci predvidjelo je model, 7 modela u jednom modelu indeksa razvijenosti i izbacio je stopu nezaposlenosti. I sve jedinice lokalne samouprave Gorskog kotara dobile su status odnosno pale su ispod prosjeka od 75%. Zbog čega je taj model? Pa zato jer tamo nezaposlenost je mala. Zbog čega je mala? Nema ljudi, sve je staro domaćinstvo. Mladi su vani, ne vraćaju se, završavaju škole i ostaju raditi u Zagrebu i u Rijeci. Maknuli su tu jednu stopu i dobili su jedan pravičniji indeks razvijenosti za taj kraj.
Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Jakša Puljiz.
To je upravo taj problem o čemu govorimo, razumijete. Svak bi htio uštimati, krojiti indeks razvijenosti prema svojoj lokalnoj situaciji. Maknuti stopu nezaposlenosti? Stopa nezaposlenosti je valjda jedan od standardnih pokazatelja socioekonomskih prilika, ili se mi svi varamo? Odnosno neprilika, odnosno poteškoća. I stopa nezaposlenosti je jedan od najvećih problema ove zemlje, a vi nam kažete i predlažete da maknemo stopu nezaposlenosti kao indikator. Hoćemo onda izbrisati odmah iz potpomognutih područja i Baranju i Banovinu i veliki dio … [[Govornik se ne razumije.]] itd. koji upravo zbog visoke stope nezaposlenosti su u potpomognutim područjima. To je taj problem partikularnog pogleda. Zato mi uvijek kažemo svaki indikator mora se testirati i moramo dobiti pouzdane vrijednosti na razini svih 556 jedinica. Ili barem velike većine tih jedinica. Ovo vam samo govori koliko je to složen posao.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu i replike i odgovore na repliku. … [[Upadica se ne razumije.]] Što, još netko ima? Nema valjda više. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o tekstu zakona. Glasovat ćemo o zakonu kad se steknu uvjeti za to. Idemo sada glasovati o odrađenim točkama dnevnog reda. Konačni prijedlog zakona o regionalnom razvoju Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 742, rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U skladu sa člankom 199. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim glasujmo o tom prijedlogu. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 80 glasova za, 3 glasa suzdržana i 22 glasova protiv, prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika predlagatelja da obrazloži amandmane Vlade Republike Hrvatske, to je zamjenik ministra poštovani Jakša Puljiz. Zamjeniče ministra idemo po redu. Amandman broj 1 na članak 3.
Poštovane zastupnice i zastupnici. U članku 3. stavak 1. točka 8. iza riječi: društveno gospodarskim, dodaju se riječi: i demografskim. Naime, navedenim amandmanom dopunjuje se značenje kojima područja s razvojnim posebnostima, … područja s razvojnim posebnostima na način da se dodatno ističe demografski kriterij pri utvrđivanju područja sa razvojnim posebnostima. Ovom se dopunom uvažavaju primjedbe izrečene tijekom saborske rasprave kojima su demografska obilježja istaknuta kao jedan od važnih čimbenika u razvoju i time i u … područja s razvojnim posebnostima.
Otvaram raspravu o amandmanu broj 1. Vlade RH. Raspravu idemo po klubovima zastupnika. Ima? Poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite. Dozvolite mu da ide za govornicu poštovani zamjeniče ministra.
Da, ovo je neusporedivo bolje no što je bilo do sada ali nije dovoljno dobro. Ja samo govorim da bruto društveno područje, brdsko-planinsko područje šta govorim, nije privilegija. To je naprosto potreba. Brdsko-planinsko područje nije beneficija. To je naprosto nužnost. Ja se slažem da je na tim područjima bilo i silnih zloupotreba od plaća dužnosnika na dalje. Mi smo znali isto tamo 2002. godine kad se je usvajao taj zakon da taj zakon neće biti vječan, ali smo se zapravo nadali drugačijim kriterijima. Ovo su malo bolji kriteriji, ali nedovoljno dobri kriteriji. Mi u Istri imamo 8 jedinica koje možemo uključiti u to brdsko-planinsko područje. Znači, to je grad Buzet, to je Lupoglav, to je Lanišće, to je Cerovlje, to je Grožnjan, to je Oprtalj i šta sam zaboravio Gračišće recimo. Grožnjan i Gračišće, da. Mene silno smeta s jedne strane kada u prvi plan stavljamo samo prihode jedinica lokalnih samouprava, kada ne stavljamo ono po čemu je neusporedivo veća kvaliteta tog zakona, a to je povrat na kojeg su mogli računati naši građani, moji sugrađani na primjer ili prihode, beneficije koje je ostvarivalo naše gospodarstvo što je omogućavalo jasno i neke niže stope nezaposlenosti i tome slično. Normalno, između građana s jedne strane i lokalne samouprave uvijek ću birati građane. Između lokalne samouprave, općina, gradova, županija uvijek ću biti na strani općina i gradova. Između županije i države uvijek na strani županije. Između države i EU uvijek na strani države. Ali opet apostrofiram upravo te demografske potrebe da se na neki drugačiji možda snažniji način apostrofiraju. Jer evo na prvom mjestu kada govorim o Istri želim apostrofirati prilike u općini Lanišće koje danas ako se ne varam po zadnjem popisu 2011. ima točno 329 stanovnika. Postavlja se i pitanje koliko ima smisla jedna općina ne više od 329 stanovnika, nego vjerojatno danas 320, a po onom popisu 10 godina ranije imala je negdje 380 stanovnika. Slična situacija je sa općinom Cerovlje, slična situacija je sa općinom Oprtalj, Grožnjan koje su naročito bile iseljavane nakon Drugog svjetskog rata. Sve u svemu ovo je nešto bolje, ali mislim da je nedovoljno dobro i da bi trebalo, ne znam da li ima nekih amandmana od strane zastupnika. Ovo na neki način pojačati, a najbolje bi bilo da se zakon kao takav ne prihvati i da postojeći ostane na snazi.
Hvala lijepa. Više zainteresiranih za raspravu o amandmanu broj jedan nema. Zaključujem raspravu. Molim da glasujemo o amandmanu broj jedan Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 95 glasova za, 1 suzdržanim glasom i 4 glasa protiv prihvaćen amandman Vlade Republike Hrvatske i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona amandman broj jedan. Sada idemo poštovani zamjeniče ministra na amandman broj dva Vlade Republike Hrvatske, isti zakon, regionalni razvoj.
U članku 14. stavak 6. brojka 15000 zamjenjuje se brojkom 10000. Naime, navedenim amandmanom veličina središnjeg naselja kod utvrđivanja manjih urbanih područja, donja granica veličine naselja spušta se na 10000 stanovnika čime se uvažavaju primjedbe izrečene tijekom saborske rasprave, odnosno nakon usvajanja zakona na Vladi kojima se ukazivalo na postojanje niza lokalnih sredina koje se mogu okarakterizirati kao nositelji razvoja šireg područja, a koje prema postojećem tekstu zakona nisu uvršteni u kategoriju manjih urbanih područja.
Hvala lijepa zamjeniče ministra. Ostanite tu. Da vidim hoće biti, otvaram raspravu o amandmanu broj dva Vlade RH. Nema zainteresiranih, utvrđujem. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj dva Vlade RH. Glasujmo. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da smo većinom glasova, 88 glasova za, 3 suzdržana glasa i 15 glasova protiv prihvatili amandman dva Vlade Republike Hrvatske čime je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Poštovani zamjeniče ministra amandman broj 3. Vlade Republike Hrvatske na isti zakon. Na članak 33.
U članku 33. stavak 2. riječi: "prije početka novog višegodišnjeg financijskog okvira EU" zamjenjuje se riječima: "svakih pet godina". Navedenim amandmanom skraćuje se razdoblje između dva postupka ocjenjivanja jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave na temelju indeksa razvijenosti. Ocjenjivanje jedinica prema indeksu razvijenosti vršilo bi se svakih 5, a ne svakih 7 godina. Predlagatelj je ovime uvažio primjedbe izrečene tijekom saborske rasprave da je period od 5 godina prikladniji sa aspekta dinamike promjena društveno-gospodarskih prilika na lokalnoj razini koji mogu značajnije utjecati na promjenu vrijednosti indeksa razvijenosti.
Hvala lijepa zamjeniče ministra. Otvaram raspravu o amandmanu broj tri. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo, glasujemo o amandmanu broj tri Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 2 glasa suzdržanih i 14 protiv prihvaćen amandman br. 3 Vlade RH čime je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 4 poštovani zamjeniče ministra, isti zakon.
U članku 34. stavak 2. riječi: "U skladu sa trajanjem višegodišnjeg financijskog okvira EU" zamjenjuju se riječima: "Svakih 5 godina u skladu s ocjenjivanjem iz članka 33. ovoga zakona." Ovo su povezane izmjene sa prethodnom izmjenom.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu na članak br. 4 Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo i glasujemo o amandmanu br. 4 Vlade RH. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 86 glasova za, 2 suzdržana glasa i 16 glasova protiv prihvaćen amandman br. 4 Vlade RH i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 5 također Vlade RH na isti zakon. Molim zamjenika ministra.
U članku 35. stavak 2. riječi: "U skladu sa trajanjem višegodišnjeg financijskog okvira EU" zamjenjuju se riječima "Svakih 5 godina u skladu s ocjenjivanjem iz članka 33. ovoga zakona." Isto obrazloženje kao i za prethodni amandman.
Otvaram raspravu o amandmanu br. 5. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da glasujemo o amandmanu br. 5 Vlade RH. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 3 suzdržana glasa i 16 glasova protiv prihvaćen amandman br. 5 Vlade RH i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 6 Vlade RH na isti zakon, poštovani zamjeniče ministra.
U članku 37. stavak 2. riječi: "U godini prije početka novog višegodišnjeg financijskog okvira EU" zamjenjuju se riječima: "Nakon ocjenjivanja iz članka 33. ovog zakona, a stupa na snagu 1. siječnja iduće godine." Isto tako promjene povezane sa izmjenom članka 33.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu br. 6 Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da se glasuje o amandmanu br. 6 Vlade RH. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 2 glasa suzdržanih i 18 glasova protiv prihvaćen amandman br. 6 Vlade RH i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 7 Vlade RH.
U članku 50. stavak 2. riječi: "Prije početka novog višegodišnjeg financijskog okvira EU" zamjenjuju se riječima: "Prije ocjenjivanja iz članka 33. ovog zakona." Isto obrazloženje kao i u slučaju prethodnih amandmana.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu br. 7 Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu o amandmanu br. 7. Molim da glasujete o amandmanu br. 7 Vlade RH. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 3 suzdržana glasa i 17 glasova protiv prihvaćen amandman br. 7 Vlade RH i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 8 Vlade RH na isti zakon, poštovani zamjeniče ministra.
U članku 51. stavak 3. riječi: "Do završetka višegodišnjeg financijskog okvira EU 2014-2020." zamjenjuju se riječima: "5 godina od stupanja na snagu ovoga zakona." Isto obrazloženje kao i u slučaju prethodnih amandmana.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da glasujete o amandmanu br. 8 Vlade RH. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 86 glasova za, 2 suzdržana glasa i 16 glasova protiv prihvaćen amandman br. 8 Vlade RH i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Sada idemo na amandmane zastupnika, poštovani zamjeniče ministra. Imate listu pred sobom, možemo? Amandman 1. poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Vlada ne prihvaća amandman 1.
Obrazloženje zamjeniče ministra?
Značenje pojma je dovoljno široko i sveobuhvatno postavljeno da daje mogućnost korištenja kriterija posljedica ratnih stradanja i temeljne njege izdvajanja posebne skupine područja s razvojnim posebnostima. Tako da nema potrebe za uvrštavanjem termina i ratom pogođenim područjima.
Podnositelj amandmana, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa mi smo s ovim amandmanom htjeli ipak izdvojiti ratom pogođena područja jer u klubu HDZ-a smatramo, a ovo je amandman i Udruge gradova RH, da se treba naglasiti ratom pogođena područja kao posebna područja s razvojnim posebnostima i ne smatramo da je ovaj dio koji govori o gospodarskim obilježjima dovoljan da se to neće zlouporabiti. I nije nam jasno zbog čega smo sada, znači kroz amandman Vlade prihvatili samo demografiju, kada je ipak ratom pogođeno područje nešto što je specifičnost ove države koja je u ratu nastala. I smatramo da ni 19 godina nakon završetka rata i 16 godina nakon mirne reintegracije ta područja nisu dovoljno razvijena i da je ovo prva Vlada koja tim područjima uzima novac, što je sramotno. I zbog toga tražimo glasovanje o ovom amandmanu jer smatramo da ratom pogođena područja trebaju biti područja posebnih razvojnih posebnosti.
Hvala lijepa. Molim da se glasuje o amandmanu poštovanog zastupnika Josipa Borića kojeg Vlada ne prihvaća. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 2 poštovanog zastupnika Josipa Borića također.
Vlada ne prihvaća amandman broj 2. Naime, Vlada je uputila amandman kojim se donja granica veličine naselja spušta na 10 tisuća stanovnika čime su uvažene primjedbe izrečene tijekom saborske rasprave i koje su već prethodno obrazložene.
Očitovanje poštovanog podnositelja amandmana Josipa Borić.
Hvala lijepo. Pa mi smatramo da je bilo potrebno izbrisati znači ovaj dio čija središnja naselja imaju više od 15 tisuća stanovnika tako da bi ostalo da u sklopu znači ovih urbanih područja mogu ući i gradovi svi manji od 35 tisuća. I smatramo da bi to doprinijelo kad smo već uveli urbane aglomeracije boljem regionalnom razvoju svih područja. E sada vi opet izdvajate gradove koji nešto mogu pa je to sada 10 tisuća a oni koji imaju 9 800 ili 9 900 oni nisu sposobni. Mislim da je pametnije bilo da omogućimo svima da to postanu dio tih urbanih aglomeracija i tih područja i zbog toga tražio glasanje o ovom amandmanu jer smatramo da je logičan. A i vi ste priznali kroz svoj amandman da je trebalo to smanjiti.
Hvala lijepa. Molim da se glasuje o amandmanu broj 2 zastupnika Josipa Borića kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 3 poštovanog zastupnika Branka Hrga.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman, a obrazloženje je isto kao i u slučaju prethodnog amandmana jer se odnosi na isti članaka i isti stavak.
Molim očitovanje poštovanog zastupnika podnositelja amandmana Branka Hrga.
Hvala gospodine predsjedniče. U redu glasanje će biti isti kao što je bilo i ovo jer se radi o istom amandmanu, ali važno je napomenuti da se stvarno stavljaju u neravnopravni položaj gradovi sa manje od 35 tisuća, odnosno u ovom slučaju manje od 10 tisuća stanovnika sa središnjim naseljima. Ovo je bio zahtjev i odluka skupštine udruge gradova. I kada je potpredsjednik Vlade gospodin Grčić ovdje u obrazloženju rekao da će urbana središta moći raditi zajedničke strategije sa okolnim jedinicama lokalne samouprave i izravno se kandidirati za sredstva EU onda definitivno dolazimo u situaciju da će sigurno ti manji gradovi koji će ispasti sada iz urbanih središta vjerojatno prestati u budućnosti biti gradovi, imati problem i da neće biti u istoj poziciji. Prema tome, ponovno tražim glasanje o amandmanu.
Molim glasujmo o amandmanu broj 3 poštovanog zastupnika Branka Hrga kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 4 poštovanog zastupnika Tomislava Klarić.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman.
Obrazloženje poštovani zamjeniče.
Izloženost ozbiljnim trajnim prirodnim i demografskim poteškoćama i drugi navedeni kriterij uključit će se kao osnovica za izdvajanje područja sa razvojnim posebnostima. Osim toga ne može se prejudicirati način izračuna indeksa razvijenosti tekstom zakona prije temeljite analize dostupnosti i pouzdanosti predloženih podataka kojima bi se operacionalizirali navedeni kriteriji.
Poštovanog zastupnika podnositelja amandmana nema. Molim glasujmo o amandmanu Tomislava Klarića kojeg ne prihvaća Vlada. Može. Izvolite glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 5 poštovanog zastupnika Nenada Plešea.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. L
Obrazloženje zamjeniče ministra.
Pripadnost određenom geografskom području uz taksativno navođenje jedinica lokalne samouprave ne može biti kriterij za izmjenu odnosno prilagodbu indeksa razvijenosti samo tom području. Vlada će do sredine 2015. godine razraditi novi sustav kategorizacije brdsko-planinskih područja i temeljem nove kategorizacije predložiti novi obuhvat, te sustav mjera usmjerenih na prevladavanje specifičnih razvojnih problema tih područja.
Poštovani zastupnik Nenad Pleše očitovanje.
Zahvaljujem. Pa to što će biti kad će biti jednog dana ne vjerujem, ali postojeći kriteriji izračunavanja indeksa razvijenosti ne prepoznaje posebnosti Gorskog kotara kao područje posebnih nadmorskih, reljefnih, gospodarskih, i demografskih i socijalnih značajki. Takav novi regulatorni okvir regionalnog razvoja RH zajedno sa novim Zakonom o porezu na dohodak izazvat će izravne negativne učinke na stanovništvo, pravne osobe, lokalna područja jedince, lokalnih jedinica Gorskog kotara. Stoga je potrebno posebnim ciljanim mjerama potaknuti razvoj Gorskog kotara i donijeti provedivi izračun indeksa razvijenosti toga kraja. Molim glasovanje.
Molim da se glasuje o amandmanu broj 5 poštovanog zastupnika Nenada Plešea kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu, ovaj amandman. Amandman broj 6 poštovani zastupnik Milan Jurković.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Pripadnost određenoj županiji ne može biti kriterij za izmjenu indeksa razvijenosti.
Podnositelj amandmana očitovanje.
Zahvaljujem. Donekle mi je jasno da ako se rade iznimke da onda nema ni pravila. Ali Ličko-senjska županija je posebnost u okviru Hrvatske države. Dakle, 5,5 tisuća kvadratnih kilometara, 52 tisuće stanovnika i ono što je najbitnije u zadnjih desetak godina zaustavljen je odljev stanovništva s prostora Ličko-senjske županije. Puno je tokom prošlotjedne rasprave bilo govora kako se kad se prođe kroz Liku vide krasni prostori, ali rijetko stanovnici, rijetko određene gospodarske aktivnosti. Neprihvaćanjem specifičnosti Ličko-senjske županije uskoro, drage kolegice i kolege, nećete moći vidjet ni stanovnike. Ovo je daljnja centralizacija prostora, ovo je, ponavlja se eutanazija prostora od posebne državne skrbi i ovaj zakon će Liku vratiti 50 godina unatrag. Tražim glasanje.
Hvala lijepa. Molim da se glasuje o amandmanu broj 6 zastupnika Milana Jurkovića kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 7 poštovane zastupnice Nada Turina-Đurić.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman uz obrazloženje. Vlada je predložila amandman kojim se skraćuje razdoblje između dva postupka ocjenjivanja jedinica lokalne i područne samouprave temeljem indeksa razvijenosti na 5 godina. Time je predlagatelj uvažio primjedbe izrečene tijekom saborske rasprave da je kraći period prikladniji s aspekta dinamike, promjenom društveno gospodarskih prilika na lokalnoj razini, a koje mogu značajno utjecati na izračun indeksa razvijenosti.
Očitovanje poštovane podnositeljica amandmana Nade Turina-Đurić.
Ja ću povući amandman jer je Vlada sa svojim amandmanima djelomično uvažila ono što smo predlagali u raspravi. Posebno vezano uz indeksaciju, odnosno uz period koji je nužan, u kojem će se indeksacija provoditi, a isto tako i vezano uz kriterij, demografski kriterij koji će se uključiti vezano za područja koja imaju razvojne posebnosti.
Hvala lijepa. Amandman broj 7 je povučen. Amandman broj 8 poštovanog zastupnika Nenada Pleše.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. S obzirom na neprihvaćanje amandmana na članak 32. posljedično se ne prihvaća niti ovaj amandman.
Molim poštovanog zastupnika podnositelja amandmana da se očituje. Nenad Pleše.
Očitovanje bi bilo isto kao i kod ovog prijašnjeg amandmana kojeg niste prihvatili, a možda bi bilo najbolje rješenje za Gorski Kotar da napravite 2, 3 nebodera negdje u Rijeci, da nas sve preselite dolje i da onda nemate problema sa Gorskim Kotarom. Hvala. Molim glasovanje.
Molim da se glasuje o amandmanu broj 8 poštovanog zastupnika Nenada Pleše kojeg Vlada nije prihvatila. Hvala lijepa. Molim. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 9 poštovanog zastupnika Milana Jurković.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. S obzirom na neprihvaćanje amandmana na članak 32. posljedično se ne prihvaća niti ovaj amandman.
Očitovanje poštovanog zastupnika Milana Jurković.
Kako reče kolega Pleše, obrazloženje je slično. Preko 32 tisuće stanovnika Ličko-senjske županije od 52 bit će pogođeno ovim zakonom, sve jedinice lokalne samouprave koje još imaju određene mogućnosti da kroz lokalne poreze, prireze i određene komunalne naknade popune svoj proračun. Proračun Ličko-senjske županije bit će manji za preko 25%, da li to gospodo radite namjerno ili ne, sklon sam prije ovome prvom. Ličko-senjskoj županiji ste ukinuli sve što se dalo ukinuti, niste ukinuli jedino Gospićko-senjsku biskupiju, vjerujem da to i ne možete. Tražim glasanje.
Molim da glasujete o amandmanu broj 9 poštovanog zastupnika Milana Jurkovića kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 10 Kluba zastupnika IDS-a i zastupnika Furia Radina.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime prihvaćanjem ovog amandmana kod izdvajanja potpomognutih područja zadržao bi se postojeći sustav izdvajanja slabije razvijenih područja, temeljem različitih metodološko neujednačenih kriterija. Time bi se odstupilo od primjene novog sustava temeljenog na indeksu razvijenosti, a koji je bio jedan od glavnih razloga donošenja novog Zakona o regionalnom razvoju, a koji prate izmjene odgovarajućih odredbi u Zakonu o brdsko-planinskim područjima i Zakon o područjima posebne državne skrbi što je predlagatelju neprihvatljivo.
U ime podnositelja amandmana, Valter Boljunčić.
Hvala. Pa cilj je upravo to da se dosadašnja potpomognuta brdsko-planinska područja ostanu i dalje. Oni su uspjeli upravo … pomoći dostići neki nivo razvoja, prosječan više-manje ili ispod prosjeka i smatram da bi ova sredstva koja im se oduzmu bila značajan pad u standardu tih područja. Dakle, ova po indeksu nova ostaju, međutim i stara brdsko-planinska bi trebala ostati jer geomorfološki oblici tog kraja su definitivno nešto što zahtjeva dodatna sredstva. Na ovaj način, dakle, ja ne idem kao prije na pojedina područja, nego za cijelu Hrvatsku. Ono što je bilo brdsko-planinsko da i dalje može ostati kao potpomognuto područje bez obzira na indeks i tražim glasanje po ovome. Mislim da bi to bio značajna pomoć tim krajevima koji su upravo s tim sredstvima uspjela doći na prosjek. Tražim glasanje.
Hvala lijepa. Molim glasujmo o amandmanu kluba IDS-a i Furia Radina kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 11 poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Za područja s razvojnim posebnostima utvrdit će se posebne mjere prilagođene razvojnim specifičnostima tih područja. Iste će se utvrditi u programu za razvoj potpomognutih područja i drugih područja s razvojnim posebnostima.
Poštovani zastupnik Josip Borić, podnositelj amandmana.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa ja sam mislio da ćete prihvatiti ovaj amandman jer da mislim, pričali ste o solidarnosti, o pravednosti pa ja zaista ne znam na koji način vi doživljavate tu solidarnost i pravednost, da tim područjima koji imaju posebne razvojne sposobnosti uzimate i dio poreza na dohodak i ne želite im vratiti ni ono malo gospodarskih aktivnosti što ostvari tamo nekakvu porez na dobit da im vratite barem taj dio, nego ste rekli da ćete to vi sada sami određivati valjda na sjednici Vlade koliko i kome ćete to odrediti. Pa zašto to ne bi pisalo u zakonu? Ja stvarno ne razumijem ovu politiku regionalnog razvoja ali možda je ona u skladu s onim što je rekao i premijer da ga ne zapamtiti po ničemu. Ja mislim da ćemo vas zapamtiti po ovome da ste prva Vlada koja je potpomognutim područjima znači PPDS-u, brdsko-planinskim područjima i otocima uzela novaca, znači uzima im novce da bi hranila centralnu kasu. I onda izmišlja nekakve kompenzacijske mjere da im vrati samo dio onoga što će uzeti i to nam predstavlja kao pravednost, solidarnost i kao najbolji Zakon o regionalnom razvoju do sada. Mislim ako je to pravi put o kojem govori predsjednik države, mi s vama na taj put jednostavno ne želimo ići i tražim glasanje o ovom amandmanu. Hvala lijepo.
Hvala na povjerenju. Idemo glasovati o amandmanu broj 11 poštovanog zastupnika Josipa Borića kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 12, Klub zastupnika SDSS-a poštovani zamjeniče ministra.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman.
Obrazloženje.
Predlagatelj prijedloga zakona uvažavajući sve specifičnosti potreba zajednica gdje žive pripadnici nacionalnih manjina je stav da se problematika tih zajednica i područja na kojima žive pripadnici nacionalnih manjina ne treba rješavati Zakonom o regionalnom razvoju, posebice imajući u vidu različite potrebe i stupanj razvijenosti područja u RH u kojem žive pripadnici nacionalnih manjina.
U ime kluba poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Poštovani gospodine … /Govornik isključen./ … i vama kao i nama je sasvim jasno da među prvih 20 općina sa najnižim indeksom razvijenosti u RH su većina općina u kojima žive pripadnici Srpske nacionalne manjine. Vama je također jasno da u nekim od tih općina gustoća naseljenosti je 2,4 stanovnika po kvadratnom kilometru i ukoliko se neće pronaći adekvatan dodatan mehanizam uz ove koje vi predlažete i jamstva koja se predlažu onda se ne može ispuniti odredba Ustavnog zakona koja kaže da se nikakvim mjerama niti one koje su prisilne, a niti onim koji su ekonomske politike i ekonomsko-razvojne politike neće dovoditi u pitanje opstojnost pripadnika nacionalnih manjina na nekom području. Ukoliko se to ne uvaži na drugi način onda će se razvojnom politikom i dalje nastaviti segregirati ta područja. I iz tog razloga tražimo mi smo spremni povući amandman pod uvjetom da u Strategiji o regionalnom razvoju se spomenu slabo naseljena područja o kojima su već neki kolege govorili ili rijetko naseljena područja i područja koja su komunikacijski izolirana i područja koja su etnički mješovita. Ukoliko možete jamčiti to mi ćemo povući amandman.
Hvala lijepa. Jeste povukli amandman?
Nisam.
Onda ćemo glasovati poštovani zastupniče. Molim da se glasuje o amandmanu broj 12 Kluba zastupnika SDSS-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 13 Kluba zastupnika SDSS-a isto također.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman sa istim obrazloženjem kao i za prethodni.
Očitovanje predstavnika kluba poštovanog zastupnika Milorada PUpovca.
Sada vidim da se moje kolege iz HDZ-a koje smeta činjenica da u Lici po kvadratnom kilometru ima 9,2 stanovnika naseljenih po kvadratnom kilometru i da Lika propada sa 50 tisuća stanovnika i u narednih 5 godina imat će 10 tisuća manje. Isti trend prijeti i Osječko-baranjskoj županiji koja za sada ne izgleda da će takva biti, isti problem je i sa dijelovima Primorsko-goranske županije, ali očito kada treba spomenuti manjine u toj priči onda to nećemo učiniti pa sloga između HDZ-a i SDP-a se jasno vidi i u načinu glasanja. Tražim glasanje.
Hvala lijepa. Molim glasovanje o amandman broj 13 Kluba zastupnika SDSS-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 14 Kluba zastupnika IDS-a i zastupnika Furia Radina.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman, a isto obrazloženje vrijedi kao i kod prvog amandmana uvaženog podnositelja.
U ime kluba podnositelja amandmana. … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Pa ja mislim da je sličan amandman bio dan i prije, radi se o porezu na dobit. Smatramo da ipak potpomognuta područja zbog otežanih uvjeta rada života zaslužuju onaj dio prihoda poreza na dobi što je išao u državu. Molim glasanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim glasovanje o amandman broj 14 Kluba zastupnika IDS-a i Furia Radina, kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman br. 15., poštovani zamjeniče ministra zastupnika Josipa Borića.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime radi se o specifičnim vrstama pomoći čiji je cilj ojačati kapacitete lokalnih jedinica za ulaganja u kapitalne projekte te financiranje rashoda za materijal i energiju a ne za nenamjensko trošenje.
Poštovani zastupnik Josip Borić, očitovanje.
Hvala lijepo. Pa mi se ne slažemo sa Vladom jer Europska povelja o lokalnoj samoupravi koju je Republika Hrvatska ratificirala u članku 9. stavku 7. propisuje, čitam, citiram: "Pomoći lokalnim jedinicama neće biti namijenjene financiranju specifičnih projekata. Dodjelom tih sredstava neće se ugrožavati temeljna sloboda politike odlučivanja lokalnih jedinica u području njihovih vlastitih nadležnosti.". Znači ovaj zakon pokušavamo mi u HDZ-u uskladiti sa Europskom poveljom. Jer ja ne znam zaista što nama vrijedi ratificiranje takvih dokumenata u ovom Domu kada ih onda zakonima koji su u hijerarhiji po meni možda ispod Europske povelje jednostavno degradiramo. Što se mi to igramo ovdje kada ne želimo poštovati ono što piše u Toj Europskoj povelji, pa što ćemo se uopće na nju onda više i pozivati kada je mi prvi, znači vi kao Vlada ne želite poštivati? Znači vi i dalje želite nametati što tko smije na lokalnoj razini raditi sa svojim sredstvima. Ja smatram da to nije u redu i tražim da se o ovome glasa. Hvala.
Molim da se glasuje o amandmanu br. 15. poštovanog zastupnika Josipa Borića kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem nije dobio potrebnu većinu amandman. Amandman br. 16. poštovani zamjeniče ministra zastupnika Stjepana Milinkovića.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime u ovom trenutku Vlada je stava da ustupanje naknade od eksploatacije mineralnih sirovina od građevinskog materijala je maksimalni ustupak prema jedinicama lokalne samouprave, jedinicama područne samouprave na koje se može pristati a da se ne ugrozi situacija u državnom proračunu Republike Hrvatske.
Molim očitovanje poštovanog Stjepana Milinkovića podnositelja amandmana.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Malo sam iznenađen sa ovim obrazloženjem i nažalost potvrđuje se ona moja teza koja je bila tijekom rasprave da ste uzeli tamo gdje ima a nudite dio nečega čega nema. Čega nema. Vrlo je jasno. U Koprivničko-križevačkoj županiji 16 jedinica lokalne samouprave u prvoj i drugoj skupini. A poznato je, znate vi to sigurno dobro da se te sve jedinice nalaze u Regionalnom parku Mura-Drava. I druga u prekograničkom biosfernom rezervatu Mura-Drava-Dunav. Nema, ni jedna nema dakle, nema ni jedna eksploatacija, osim jedne, mineralnog, šljunka građevnog materijala, ni jedna, a ne može po ovoj osnovi ni imati, osnovi ni imati. Znači da vi svjesno ste napravili da nam nudite nečega čega uistinu nema. I veli to je ustupak. Kakav ustupak? To je neizmjerna šteta za naše jedinice lokalne samouprave koje tamo participiraju o štetnim, o eksploataciji procesima ugljikovodika, štetnim. A s druge strane uzeto nam je već po osnovi Uredbe za eksploataciju ugljikovodika i sada nam se ovdje nešto nudi čega nema. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se glasuje o amandmanu br. 16. poštovanog Stjepana Milinkovića kojeg Vlada ne prihvaća. Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu amandman br. 16. Sada idemo na amandman br. 17. poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime prema stručnoj procjeni resornog ministarstva navedeni iznos je donja granica prihoda od prodaje ulaznica koje javne ustanove trebaju ostvariti a da se pri tome ne ugrozi njihovo redovno poslovanje upravljanja zaštićenim prirodnim područjima. Slijedom navedenog, ostaje kod određenja donje granice godišnjih prihoda od prodaje ulaznica od 15 milijuna kuna kao preduvjeta za ostvarivanje prava na naknadu od strane javne ustanove nadležne za upravljanje prirodnim područjem za slabije razvijene jedinice na čijem se području nalaze zaštićena prirodna područja.
Očitovanje podnositelja amandmana poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Mi nismo vidjeli ta stručna obrazloženja, to valjda samo ministarstvo može vidjeti. Međutim, mi smatramo da u pogledu svih zaštićenih prirodnih područja radi se o ograničavanju gospodarenja područjem jedinicama lokalne samouprave, bez obzira na učinke koje ostvaruje javna ustanova sa osnova gospodarenja tim područjem. I smatramo ovim amandmanom da se ispravlja nejednakost jer ukoliko zaštićeno prirodno područje jest u dvije jedinice lokalne samouprave i onemogućava razvoj obadvije npr. na 35% teritorija jedinice jedna od njih ostvaruje pravo na naknadu a druga lokalna samouprava ne ostvaruje pravo na naknadu i smatramo da je to područje u kojem se može govoriti i o usklađenosti ovog zakona sa odredbama Ustava Republike Hrvatske. Jer zašto bi na jednom području koje je zaštićeno, znači i pokriva dvije lokalne samouprave, govorimo recimo o 35% teritorija, jedna lokalna samouprava imala pravo dobiti naknadu a druga lokalna samouprava ne bi trebala dobiti, mislim. Kakvi su to apsurdi. Tražim glasanje.
Molim da glasujemo o amandmanu br. 17. poštovanog zastupnika Josipa Borića kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio amandman potrebnu većinu. Amandman br. 18. poštovanog zastupnika Josipa Borića, dakle istog.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime novčana naknada od strane javnih ustanova nadležnih za upravljanje prirodnim područjima namijenjena je isključivo za jačanje fiskalnih kapaciteta slabije razvijenih područja.
Očitovanje podnositelja amandmana, poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Opet se kažem ne slažemo jer mi sa ovim amandmanom propisujemo da pravo na naknadu imaju sve jedinice lokalne samouprave bez obzira na indeks razvijenosti ukoliko zaštićeno prirodno područje obuhvaća 40 ili više posto teritorija lokalne samouprave. Ja ne znam što bi tu indeks razvijenosti imao činiti. Ili imaš pravo ili nemaš pravo. Ako je zahvatilo određeno područje pa dajmo im te novce. Mislim zbog čega vi inzistirate na svojim nekakvim apsolutnim pametima, da ja to tako kažem i ne želite uvažiti barem normalne amandmane koji zaista čine sada razliku između lokalnih samouprava koje su obuhvaćene zaštićenim područjima. Ja stvarno to ne želim razumjeti. Jer doći će do nejednakosti, netko će imat nekakva prava, drugi nemaju nekakva prava i sad još i indeks razvijenosti. Tražim glasovanje.
Molim da se glasuje o amandmanu broj 18 poštovanog zastupnika Josipa Borića. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem nije dobio potrebnu većinu ovaj amandman. Amandman broj 19, također Josip Borić poštovani zastupnik.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime, točna visina naknade a koja može iznositi najviše do 6,5% ostvarenih neto prihoda koje javna ustanova ostvari u tekućoj godini od prodaje ulaznica utvrdit će se nakon provedene dodatne analize ostvarenih ukupnih prihoda, financijskih mogućnosti javnih ustanova te namjenskih potreba, odnosno prihvatljivih projekata jedinica lokalne samouprave na čijem se području nalaze zaštićena prirodna područja za čiju namjenu se sredstva i izdvajaju.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovanog podnositelja amandmana Josipa Borića.
Znači između nas i vas razlika je što mi tražimo da iznosi 6,5% i da bude fiksirana, da onemogući Vladi da ona svake godine razmišlja nešto drugo, a vi kažete da može biti i 6,5 ali može biti i 1 i 2 i 3 i 4 i 5%, kako vi odlučite. Pa gdje je tu samostalnost u planiranju prihoda i rashoda lokalne samouprave? Svake godine će očito morati razmišljati što će im Vlada napisati u svojim odlukama sa državne razine. Mislimo da je Zakon o regionalnom razvoju itekako važan zakon, da treba uvažavati i lokalnu samoupravu i regionalnu samoupravu, posebno područja koja su potpomognuta, područja koja imaju razvojne sposobnosti i sada ste se doveli u situaciju da vi toliko centralizirate sustav kroz dva programa u kojima samostalno odlučujete kroz članke zakona kojima ste propisali da izvršenje tih programa sami sebi dajete obavijesti, tj. kako se ti programi razvijaju, uzimate novce lokalnoj samoupravi, a sada ne želite čak ni propisati točan iznos koliko na nešto imaju pravo nego ćete i to odrediti od godine do godine, kako vi smatrate. Ja zaista moram na kraju reći, ovo je ja mislim zadnji amandman, da nikad goreg zakona koji će lokalnu samoupravu zaista u kombinaciji sa ovim zakonom, izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak, odvesti u vrlo brze probleme prema bankrotu. Mnoge neće preživjeti dok se vi pokrenete u vašem ministarstvu i u Vladi. Mislim da će u sljedećoj 2015. cijela Hrvatska imati problem.
Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 19 poštovanog zastupnika Josipa Borića kojeg Vlada ne prihvaća. Hvala lijepa. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa. Idemo na amandman broj 20 Kluba zastupnika SDSS-a.
Vlada prihvaća predloženi amandman uz izmjenu u stavku 1. Naime, amandman se prihvaća uz izmjenu i dopunu stavka 1. članka 45.a na način da se predložene mjere proširuju i na područja sa razvojnim posebnostima.
Podnositelj amandmana, poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Klub zastupnika SDSS-a je suglasan s tom dopunom Vlade i pozdravljamo što prihvaćate ovaj amandman, ali izražavamo sumnju da će to biti efikasno bez potrebnih razvojnih mehanizama koje smo predložili, a koje ste u ranijim amandmanima odbili.
Dakle svoj amandman povlačite, ovaj prihvaćate rješenje?
Ovaj amandman prihvaćamo.
Hvala. Idemo na amandman broj 21 poštovane zastupnice Nade Turina-Đurić.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime, članak je izmijenjen vladinim amandmanom broj 7, a radi usklađivanja s amandmanom na članak 33.
Molim zastupnicu Nadu Turina-Đurić da se očituje.
Povlačimo amandman. Hvala.
Povlačite amandman. Hvala lijepa. Time smo raspravu zaključili. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 1 suzdržanim glasom i 30 glasova protiv, donesen Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske u tekstu kako je predložila Vlada, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sad prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 741; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave. U skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskog sabora Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj fondove EU. Izvješće ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Poštovani predsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici vrlo kratko. Mislim pošto je već danas bilo jako puno spomena o ovome zakonu. Dakle, ovim zakonskim izmjenama propisuje se brisanje članaka 7.a i 7.c Zakona o brdsko-planinskim područjima koji se odnose na povlastice kojima država ustupa svoje prihode od poreza na dobit i naknade za iskorištavanje mineralnih sirovina u brdsko-planinskim područjima u korist jedinica lokalne samouprave. I time se dakle ostvaruje to daljnje usklađivanje poticajnih mjera sa novom kategorizacijom područja prema indeksu razvijenosti. To je ovaj najuži mogući komentar a sve ostalo smo već poprilično iskomentirali danas tijekom dana. Hvala.
Hvala lijepa zamjeniče ministra, poštovani zamjeniče ministra. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora iznijeti svoja stajališta? Ne žele. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Nezavisne liste, zastupnika nezavisne liste Grubišić-Kajin. Nema ih, gube pravo govoriti o ovoj temi. Na redu je klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Nenad Pleše. Izvolite kolega Pleše.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici koliko nas je tu i zamjeniče ministra. Pa možda smo trebali ovu raspravu objedinit, prvu i ovu zajedno jer praktički se govori o istim stvarima pa ću ja to, dosta toga i pokratit. Govorilo se da se Zakon o brdsko-planinskim područjima gasi, pa se sad ne gasi, izuzimaju se iz njega pojedini članci pa se sele u Zakon o regionalnom razvoju i onda dobijemo jedan zakon koji nam ostaje o brdsko-planinskim područjima koji od 26. članaka koliko ih je imao kada je donesen ostalo je 11. članaka, od tih 11. članaka 4. su završne odredbe. U sadašnjem ovom zakonu članici 7.a i 7.c se brišu, a 7.d članak praktički postaje ili je nevažeći jer kaže da od, članaka 7.d u podstavku 3. kaže da od 2011. godine obveznici poreza i stavka 1. ovoga članka plaćat će porez na dobit u visini propisane važeće porezne stope. Znači još jedan manje. U postojećem zakonu isto članak 21. je priča za sebe kaže da fizička i pravna osoba s prebivalištem, odnosno sjedištem u jedinici lokalne samouprave na brdsko-planinskom području koja obavlja djelatnost obrade i prerade drveta pod jednakim uvjetima ima pravo prvenstva u nabavljanju različitih tipova i vrsta drveta iz drvne mase koja je namijenjena tržištu iz šuma sa brdsko-planinskih područja. Jedan članak na kojeg se pozivaju svi oni koji su time nezadovoljni, mali … [[Govornik se ne razumije.]] i svi oni koji ne mogu dobit dovoljnu količinu … [[Govornik se ne razumije.]] za svoj rad imaju prednost pod jednakim uvjetima, ustvari nemaju nikakve prednosti pa bi lako i taj članak 21. mogli izbrisat. Da se mogla napravit revizija Zakona o brdsko-planinskom području po nekakvim drugačijim recimo posebnosti nadmorske visine, reljefa, gospodarske prilike, klimi, socijalnim slikama, demografskoj slici, gustoći naseljenosti, dužini lokalnih cesta i nerazvrstanih, reći ću vam na primjeru županije Primorsko-goranske gdje imamo 14 jedinca lokalnih samouprava koje su bile u statusu brdsko-planinskih područja gdje recimo općina Matulji dobiva pomoć 23 milijuna kuna. To je sva pomoć koje svih 9 jedinaca lokalne samouprave Gorskog kotara dobivaju. Tu još imamo općinu Vinodolsku koja dobiva 3,3 milijuna kuna, općinu Klana ona je u malo većoj ipak nadmorskoj visini 3 milijuna kuna, općina Čavle u zaleđu Rijeke 7,7 milijuna kuna, općina Jelenje susjedna općine općini Čavle u zaleđu Rijeke 7,1 milijun, sve zajedno te jedince lokalne samouprave dobivaju zajedno 44,1 milijun kuna, a rekao sam jedinice lokalne samouprave Gorskog kotara njih 22 milijuna kuna, ili točnije 21 milijun 954 milijuna. Kada bi se malo bolje zagreblo u zakon moglo se iznaći sredstva i da bi ovaj zakon mogao bolje živjeti nego kako je živo dosada jer vjerojatno ne bi morali ići na zakon o, novi Zakon o regionalnom razvoju. U ovih koliko sam rekao da je ostalo 11. članaka vrlo malo ostaju pogodnosti. Pravo na obiranje i beznaknada šumskih plodova u skladu s propisima, jer ako ćemo se pomoć. Pravo na zakup poljoprivrednog šumskog zemljišta, prednost na ostvarivanju prava na zakup lovišta, i ostvarivanja ribolovnog, prava na šumskom području. A Zakon o brdsko-planinskom području kaže da status brdsko-planinskog područja u smislu ovoga zakona ne može ostvariti jedinica lokalne samouprave koja je na otoku i koja sa svojim teritorijem proteže uz morsku obalu i ima gustoću naseljenosti veću od 20 stanovnika po kilometru kvadratnom, a onda takvih općina imamo, recimo jedna od takvih je Senj koja je na moru. Ne bih htio puno dužiti, ali moram još napomenuti da imamo 603 naselja koji su u gorskim predjelima RH, a to su područja s težim uvjetima preživljavanja. 603 naselja, 223 naselja je u Gorskom Kotaru, a to je 91% naselja i 96% stanovništva Gorskog Kotara. Za sva područja, znači gorska predjela, ne samo za Gorski Kotar trebalo bi izdvojiti oko 70 do 80 milijuna kuna. U susjednim zemljama imamo različite beneficije baš kako bi ljudi živjeli u takvim područjima, a rekao sam i prije u raspravama da Gorski Kotar ima odlične preduvjete šume i vode, međutim cijela država ima više koristi nego mi sami, a kad bi se dio kolača ostavilo tim područjima, bilo bi lakše živjeti jer živimo tu zbog tih bogatstva kojima smo okruženi, a ako nema ljudi u tim krajevima neće biti života. Školuju se mladi ljudi na visokim zanimanjima, ali se nemaju kamo vratiti, nemaju gdje raditi, ostaju vani, zato nam je demografska slika takva kakva je, dvostruko manje ljudi nego početkom 20. stoljeća, a tijekom zadnjih godina 50% je depopulizacije, a to po posebnim izračunima kaže da je to izumiruća populacija. Donošenjem ovakvih zakona i ukidanjem postojećih pogodnosti … nepogodi koja nas je zadesila početkom ove godine pa kaže ono, kako na početku, tako i na kraju. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega Pleše. Imamo dvije replika. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Pleše, zaista ni nama danas više nije jasno što se sada desilo u zadnjih godinu dana. Cijelo vrijeme je govoreno da će se ovaj zakon ukinuti s 01.01.2015. i zaista kad vidimo što se desilo postavljamo pitanje zašto se uopće nije ukinuo. Kad pročitamo ocjenu stanja kaže, ovim izmjenama želi se ostvariti pravednija raspodjela pomoći iz državnog proračuna lokalnim proračunima koji su temeljem indeksa razvijenosti najslabije razvijena područja. Što će vam ostati u zakonu? Besplatno ubiranje šumskih plodova, prednost u zakupu poljoprivrednog i šumskog zemljišta, lovišta ribolovnog prava po jednakim uvjetima i prava prvenstveno u nabavi drvne sirovine po jednakim uvjetima koje neće dobiti nikada jer po jednakim uvjetima vi ne možete dobiti ništa, zato je i otišao … jer niste mogli dobiti ono što vam piše u zakonu, to je činjenica. I sad me interesiraju, zamjeniče, što ovaj zakon uopće ostaje onda? Niste imali hrabrosti ga ukinuti da vam ne bi netko rekao ukidate Brdsko planinski zakona kao što ste rekli da ćete ukinuti Zakon o PPDS-u pa ga zamijeniti s nekim novim. Ili što se desilo, što vi planirate s ovim? Jer recimo Zakon o otocima ima svoje stavke, on ne dira uopće Zakon o regionalnom razvoju, ima u proračunu, ne znam 350 milijuna za pomorski prijevoz, 28 za cestovni, 8 za vodu, itd., ali ovaj zakon, on ništa njima ne daje, osim ovoga što sam rekao, besplatno ubiranje šumskih plodova gradu Senju, recimo. E sada, ja ne znam što vam je to trebalo, a kad ste već htjeli, mogli ste te mjere prebaciti u Zakon o regionalnom razvoju i imamo onda barem sve na jednom mjestu. Ovo zaista više ne vrijedi ništa. A sami ste sebe demantirali u dijelu gdje ste govorili da Zakonom o regionalnom razvoju ukidate sustav duplih potpora i sad ste ga ukinuli, a ostavili ste ovaj zakon u ovakvom obliku. Pa kome ovo treba? Onda bolje pokažite ozbiljnost i to onda dovedite do kraja jer osim regionalnog ovaj porez na dohodak je još bolja učinkovitost u smislu uništavanja lokalnih samouprava.
Hvala lijepa. Dobit ćete odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Pleše.
Zahvaljujem. Pa kolega Borić, nemam vam što drugi reći nego da se slažemo u tome. Jedino što mogu je pozvati vas da dođete brati borovnice i vrganje kada ih bude u Gorskom Kotaru da se malo podružimo, a stvarno bi vam bilo najbolje da ovaj zakon povučete i kažete, ne, više nema Zakona o brdsko planinskom području, ono je ukinuto. Jer ovakav zakon na kojem je ostalo 7 članaka, mislim da nema smisla.
Zovete nas samo na branje, a ne na fritaju. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. Poštovani zastupnik, Tomislav Klarić, replika.
Pa evo kolega Pleše, ja sam upravo sada povukao svoju raspravu koju sam prijavio za pojedinačnu jer stvarno nema smisla o ovome uopće raspravljati pa čak ni ovo što je gospodin Borić spomenuo, branje jagoda i pitanje da li će se i to moći jer su zaštićene vrste određene pa je onda, plaćat će se ulaznice sve. Mislim da je ovo naprosto smiješno. Ili ga povucite uopće ili vratite one bar stvari koje su bile u njemu dok ne riješite. Sami ste nam rekli i tu priznali sada maloprije kad ste govorili da indeksacija nije dobra. Da u onom smislu, priznali ste, odnosno rekli, evo citirat ću vas da indeks razvijenosti nije savršen, ali da nije donesen bolji. U ovom zakonu toliko ste ga osakatili da on nema potrebe uopće da više ni raspravljamo o njemu, a još više ste osakatili proračune jedinica lokalnih samouprava u onom smislu onih sredstava koje su barem tolike kolike su bile imali. Slažem se jedino u onom dijelu da ne možemo ovdje držati, ne znam, općinu Matulje ili u onom PPDS-u da možemo držati grad Dubrovnik ili neke krajeve u onom dijelu koji su se razvili, koji mogu samostalno funkcionirati. Ali ovo, u ovom obliku, ovako sakaćen zakon sa novim zakonom koji predlažete u regionalnom razvoju, mislim da jednostavno nema smisla da uopće o njemu raspravljamo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Pleše.
Zahvaljujem. Pa kolega Klarić, vi ste povukli raspravu, a ja povlačim repliku.
Dobro. Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite kolegice Đurić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Pa budući da se radi o paketu zakona već smo puno rekli i o ovom području brdsko-planinskom području, ja bih samo naglasila neke stvari vezano za izmjene ovog zakona. Znači u izmjenama ovog zakona de facto se brišu članci, članci koji su jedini govorili o tome što te jedinice lokalne samouprave koje u to spadaju imaju kao određenu beneficiju temeljem svoje pozicije odnosno kriterija pripadnosti brdsko-planinskom području. E sada šta ustvari napraviti s tim zakonom? Kao što su rekli kolege osim ovih nekoliko stavaka koje govore o ubiranju voća i povrća u Gorskom Kotaru i tako nekih ja bih rekla dosta prozaičnih tema, mi mislimo da bi trebalo zadržati. Naime, koji je izbor ustvari sada? naime vi ste rekli da Zakon o brdsko-planinskom području ostaje i da će se Zakon o brdsko-planinskom području do ljeta ove godine nadopuniti nekim novim sadržajima, prijedlozima na koji način unaprijediti, na koji način pomoći tim brdsko-planinskim područjima. Žao mi da nismo to napravili prije nego što smo uputili cijeli ovaj paket zakona u raspravu, jer da smo napravili puno današnje rasprave ne bi bilo. A da nismo o tome govorili nije istina da nismo govorili jer ono šta ja znam i u samoj proceduri je i Primorsko-goranska županija i jedinice lokalne samouprave sa područja Gorskog Kotara pa i neke druge, radile su se analize. Ekonomski fakultet iz Rijeke je napravio određenu analizu i oko Zakona o regionalnom razvoju i oko prijedloga na koji način indeksirati to područja itd. i razgovaralo se u više navrata koliko ja znam i sa vašim ministarstvom, dobro, i sada se zadnjih 2,3 tjedna to jako inteziviralo, naravno politički dobilo jednu napetu dimenziju. Ali ajmo reći da smo sada u situaciji da vidimo što možemo uopće napraviti. Bojim se da ovo što ću ja predložiti će ustvari državu koštati više nego ono što se moglo napraviti prije izmjenom ovog zakona, izmjenom kriterija koje bi jedinice lokalne samouprave imale status brdsko-planinskog područja i imale povlastice temeljem toga, nego ovo što ću ja sada predložiti. Ali ja nemam izbora pa ću to predložiti, da u ovom zakonu stoji u jednom od članaka da ćemo 75% ostaviti prihoda tim jedinicama lokalne samouprave u prvoj godini primjene Zakona o regionalnom razvoju u 2015.godini jer ćemo u toj godini ovaj zakon izmijeniti pa će zakon stupiti na snagu valjda početkom 2016.godine i onda ćemo postupno umanjiti za one koje neće ući u taj dio brdsko-planinskog područja umanjiti sredstva. To mi se čini jedino logično u ovom trenutku napraviti jer u protivnom je stvarno pitanje da li ovaj zakon kao takav moramo jednostavno povući. U tom smislu će HNS odnosno ja osobno dati amandman. Imamo još nekoliko dana da razmislimo šta nam je pametno po tom pitanju učiniti. Naime, ja ne znam kako su jedinice lokalne samouprave brdsko-planinskog područja nama svima je bilo komplicirano koji smo u jedinicama lokalne samouprave čelnici projicirati proračun za sljedeću godinu, ali mislim da je njima bilo posebno teško jer nisu znali i ne znaju još uvijek dok se svi ovi zakoni ne donesu na čemu su i na koji način i koji prihodi će im biti. Ne mogu prijedlogom temeljem prijedloga zakona pisati eventualno neke procjene i projekcije. Tako da mislim ja neću sada opet govoriti o Gorskom Kotaru o svim tim posebnostima, o svim njihovim teškoćama, mislim da je bilo vremena i govorilo se o tome i moglo se učiniti i sada smo došli u tu situaciju da se moramo pravdati i sukobljavati se sami sa sobom i sa zdravom pameću kako tim ljudima tamo reći da jednostavno sve ono što je bilo do sada ne vrijedi, da nismo ništa učinili, a učinit ćemo. Znate vrlo teško je glasati za sve ove zakone na temelju obećanja. Nismo ponudili ništa konkretno. Meni je drago sve ovo što je rekao i ministar i što ste vi rekli i sve te šanse koje se otvaraju kroz ono što ste vi rekli da će biti, ali to sada nije. Mislim mnogi su obećavali ja vama recimo više vjerujem nego nekima drugima, ali činjenica da ljudi jednostavno koji su na tim prostorima više ničemu ne vjeruju jer smo se više puta pokušali dogovoriti, više puta razgovarali da to bude vaš prijedlog, međutim evo ja se još uvijek nadam da bi to mogao biti prijedlog Vlade RH da napravimo nešto što će u ovom zakonu garantirati da će te jedinice lokalne samouprave preživjeti ovu godinu dok ne predložimo novi Zakon o brdsko-planinskom području. U tom smislu HNS će onda to naravno i podržati odnosno ja osobno. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnice imamo dvije replike na vaše izlaganje. Jedna je poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Pa kolegice Turina-Đurić ja vam mogu predložiti što možete učiniti. Recimo možete ne glasati Zakon o regionalnom razvoju RH pa ne glasati ni za ovaj i onda to neće proći pa će se nešto desiti. Jer ovo je neozbiljna rasprava ako vi to ne razumijete. Znači ovo je neozbiljna rasprava u koju smo se mi doveli jednim ponašanjem vlasti koja ne zna zaista što čini. Jer što nakon ovoga lokalne samouprave mogu očekivati, nije to samo Gorski kotar, to je 45 lokalnih samouprava, 12 gradova i 33 općine. Nije to samo Gorski kotar. I oni po ovom zakonu više nemaju ništa, rekao sam šta imaju. Znači nikakvu posebnost koju ne mogu dobiti, ne znam običnim pravilnikom, običnim pravilnikom. Vi ste prvi rekli, prvi ste izašli još Zakon o regionalnom razvoju nije bio u proceduri, rekli ste mi ćemo glasati protiv. To ste vi rekli na tiskovnoj konferenciji u Rijeci. Danas čujem u ime kluba da ćete biti za. Znači došli smo u fazu da se ljudi koji nose najveću odgovornost za razvoj ove države, za upravljanje državom, znači dvije stranke HNS, SDP sada ovdje dogovaraju kako ćemo riješiti nekakvim postocima prihode lokalne samouprave u 2015. godini. Znate koja je jedina njihova odluka nakon svega ovoga umjesto proračuna? Da donesu lijepo kolektivnu odluku da se samo ukinu, barem ovi u Gorskom kotaru jer ništa neće ne samo moći isplanirati, oni uopće ne znaju što njih čeka a kamoli da će ih netko sa ovako odličnim Zakonom o regionalnom razvoju iskompenzirati sve ono što im je uzeto. I treba pokazati malo dosljednosti i zato apeliram na saborske zastupnike da se ovim problemima pristupi ne stranački, ovo je pitanje sada da li će se negdje živjeti kako treba ili se uopće više ne može živjeti. A vi ste rekli da ćete prvi glasati protiv onog zakona. Ako protiv njega glasate onda ovaj nema smisla i ostati će. Evo to vam ... [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić, izvolite kolegice.
Gledajte, ja sam bila dobronamjerna naravno u ovome što sam rekla a to što vi želite meni sugerirati odnosno staviti mi u usta to je nešto sasvim drugo. Ja sam rekla ono što mislim, ja sam saborski zastupnik, izabrana sam za zastupnici, znam šta govorim i znam šta mislim i znam što ću učiniti u određenoj situaciji kada bude potrebno učiniti. Tako da mislim da u tom smislu vaši savjeti nisu nužni. Nisu čak ni korektni, ja bih rekla ali nemojte mi dobacivati. Tako da ja bih voljela da ste i vi kao i kolege iz oporbe sugerirali nešto što je konstruktivno. Ne, vi ste ovdje samo rekli nešto što je ustvari po meni destruktivno a to je da ovaj zakon više neće postojati. Ja se duboko nadam da će ovaj zakon i dalje postojati. Ovo je jedan od prijedloga, da li će on biti prihvaćen to ćemo vidjeti. Možda će biti prihvaćen u nekakvom modificiranom obliku. I nadam se da ćemo zajedno s obzirom da kolege koje ste, vi koji ste diskutirali dolazite iz iste izborne jedinice, odnosno iz istog područja iz kojeg ja dolazim da ćemo zajedno pomoći na tome da to ostane i opstane a ne se međusobno optuživati odnosno međusobno na neki način diskreditirati u svojim promišljanjima i razmišljanjima. Ja itekako imam svoje razmišljanje i promišljanje i učinila sam u ovih 2, 3 mjeseca ja bih rekla jako puno na tome da kroz razgovor i kroz dogovor i kroz komunikaciju dođemo do najboljih rješenja. Pa još uvijek, iako je već ovaj kasni sat vjerujem da do toga možemo doći.
Hvala lijepa. Nova replika poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Evo kolegice Turina-Đurić, rekli ste i u svojoj raspravi ono što mi govorimo. Ovaj zakon bez onih članaka koji su bili osnovni i na koji se Gorani i svi koji su bili u statusu brdsko-planinsko bune je bez tih osakaćen i ovakav kakav je predložen jednostavno nema smisla da postoji. A ja sam se javio za repliku za nešto drugo što ste rekli. Rekli ste za proračun jedinica lokalnih samouprava. Već 14 godina aktivno sudjelujemo u pripremi, odnosno izradi proračuna jedinica lokalne samouprave, ovo je prvi put u tih 14 godina, ja vjerujem da je bilo tako i kod vas, ali i diljem Hrvatske, da smo sve jedinice lokalnih samouprava proračune radili za 2015. godinu napamet. Napamet iz razloga što nismo imali smjernice, po zakonu nam ih trebaju, Vlada Republike Hrvatske, Ministarstvo financija dati u 6. mjesecu, nemamo ih dan danas, a proračune po zakonu moramo donijeti, već smo sazvali sjednice vijeća, neke smo ih i usvojili već. Na koji način promišljamo razvoj kada tu osnovnu stvari koji život znače za kraj, za ljude, za građane nismo bili u stanju dobiti od svoje Vlade, od svojih ministarstava. I sada govorimo o zakonu iz kojeg je skinuto sve ono što su te jedinice koje su morale napraviti svoj proračun za 2014. u ovome zakonu o kojem večeras raspravljamo i donosimo, donijeti će biti jer ima većinu, nema tih sredstava koje su oni morali planirati jer nisu morali planirati, nisu imali smjernice od Vlade. Govorimo čitavo vrijeme o toj neozbiljnosti. O tome da ovaj Zakon o regionalnom razvoju ne smije biti donesen dok se ne ugrade u njega svi oni kriteriji za koje se zalažete i vi i mi i svi ovi koji smo ovdje raspravljali. Ne znam, ja sam dao amandman na Zakon o regionalnom razvoju upravo u smislu boljih indeksacija Gorskog kotara i brdsko-planinskog područja
Hvala lijepa. Dobiti ćemo amandman. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić.
Pa dobro jako ozbiljno ste tu naglasili jednu stvar koja, vi ste dugo gradonačelnik pa to znate kako izgledaju smjernice za izradu proračuna i koliko se dugo čitaju u našim financijskim odjelima a koje izrađuju osnove proračuna. I svi znamo da u tim smjernicama obično piše neki postotak veći ili manji temeljem kojega ćemo proračun projicirati odnosno projicirati trogodišnji proračun jedinica lokalne samouprave i nikada nam to nije bilo nešto što nam je specijalno davalo nekakvu mogućnost da svoje proračune, vrlo dobro mi znamo kakve prihode imamo a iz ovih prijedloga zakona i paketa zakona je svatko tko ima iole iskustva u vođenju lokalne samouprave mogao iščitati što očekuje proračune jedinica lokalne samouprave. I budući da, evo i ja osobno kao gradonačelnica podržavam ovaj dio prijedloga porezne reforme u kojoj će naši građani konačno ipak na neki način biti ipak na koristi, ne možemo reći da neće. To što ćemo mi biti na određenom gubitku i što ćemo se morati u narodu periodu, svi znamo i za koliko malo preustrojiti ali možda će nam to biti i neki poticaj da malo drukčije i funkcioniramo svi zajedno mislim da nije nešto što će većinu nas posebno pogoditi. Ali ovdje danas ne razgovaramo o tome, ovdje danas razgovaramo o jedinicama lokalne, odnosno u prijedlogu ovoga zakona i ovog prošlog o jedinicama lokalne samouprave koje su u posebno teškoj situaciju a to sigurno nisu, posebno nije Bakar a nije evo ni tako ni Kraljevica bez obzira na sve svoje probleme. Tako da ćemo mi to preživjeti, svoj proračun donijet vjerojatno već prekosutra ako sve bude u redu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Kaže jedan sociolog: suviše povjerenja to je sigurno naivnost, ali izostanak povjerenja to je sigurno zlo. Tako da razgovaramo o činjenicama to bi bila dobra kategorija. Idemo dalje sa raspravama po klubovima zastupnika. Na redu je klub SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Željko Mirković. Izvolite kolega Mirković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo dozvolite da u ovom kasnom času vas upoznam sa nekoliko stvari što se tiče ovoga prijedloga izmjena i dopuna Zakona o brdsko-planinskim područjima. Još jedanput ponavljam, to su izmjene i dopune zakona. Ja se sjećam, imam dovoljno utakmica u nogama, 2002. godine kad je ovaj zakon donašan. Mogu vam reći iz primjera svoje lokalne jedinice gdje sam tada i obnašao vijećničku dužnost u gradskom vijeću, a imali smo i raspravu i van gradskoga vijeća vezano uz donošenje ovoga zakona, da je upravo tada najviše skepse prema tome zakonu davala ova desna strana. Govorim sada o jedinici lokalne samouprave iz koje ja dolazim, iz Vrbovskog. To je simptomatično da također sada u ovom trenutku nakon 12 godina opet ta desna strana je najveći zagovornik toga zakona. Ja sam i tada i kad se vodila javna rasprava i na gradskom vijeću govorio da ne vjerujem da bi ijedna vlast donosila, predlagala donošenje zakona koji ide protiv određenog teritorija ili protiv određene grupe građana. Tako i sada vjerujem da ni ova vlast to ne čini i uvjeren sam ovo što smo danas čuli i što se ovih dana govorilo, da će se tim novim zakonom koji je nagovijestio i ministar, sljedeće godine, koji bi trebao stupiti 2016. na snagu, da će se kompenzirati te neke stvari koje sada u ovom prvom času se gube iz ovoga zakona izmjenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju. Ja također isto mogu reći, budući sam jedno vrijeme i obnašao izvršnu vlast u gradu Vrbovskom i znam koliko je taj zakon donio u izgradnji infrastrukture grada Vrbovskog, a tako znam i otprilike slične situacije u drugim jedinicama lokalne samouprave Gorskog kotara. Međutim postavlja se još jedno pitanje, što bi bilo da toga zakona nije bilo. Mi smo stvarno uredili toga dosta, infrastrukturu, ceste. Upravo sam danas razgovaramo sa tadašnjim, tada je bio dožupan Primorsko-goranske, koliko smo samo recimo jedinica lokalne samouprave Vrbovsko ima 20 grobalja. Mi smo za tih 20 grobalja, ne znam točno ali mislim tada to vrijeme napravili jedno 15 mrtvačnica. Vi znate šta to znači za tako jednu jedinicu lokalne samouprave, ne samo što trebaš napravit nego trebaš održavati te troškove koje one iziskuju. Također kažem sve drugo voda, evo jedino mi kao jedinica lokalne samouprave nismo još krenuli vezano za odvodnju, no nadam se da će upravo preko fondova Europske unije i taj dio doći na red. Znači Zakonom o brdsko-planinskim područjima uređuju se poticajne mjere za demografsku obnovu, gospodarski rast i održivi razvoj te stvaranje preduvjeta za rješavanje socijalnih prilika i podizanja životnog standarda stanovnika u brdsko-planinskim područjima. Brdsko-planinska područja određena su kao područja od interesa i pod posebnom zaštitom Republike Hrvatske, a općine i gradovi koje imaju status brdsko-planinskih područja taksativno su navedene u zakonu. Uredbom Vlade, znači još jedanput ponavljam, uredbom Vlade iz 2010. godine o indeksu razvijenosti koja propisuje da je indeks razvijenosti kompozitni pokazatelj koji se računa kao ponderirani prosjek pet komponenti s definiranim udjelima u ukupnoj vrijednosti indeksa razvijenosti, a to su stopa nezaposlenosti, dohodak po stanovniku, proračunski prihodi jedinica lokalne odnosno područne samouprave po stanovniku, opće kretanje stanovništva i stopa obrazovanja. Temeljem Odluke o razvrstavanju jedinica lokalne i područne samouprave iz 2013. godine koja je donesena sukladno uredbi o indeksu razvijenosti uvedeno je ocjenjivanje i razvrstavanje svih jedinica lokalne i područne samouprave prema indeksu razvijenosti u nekoliko kategorija. Ocjenjivanje stupnja razvijenosti provodi Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova Europske unije svake tri godine i jedinice lokalne samouprave razvrstavaju se u pet skupina, pri čemu samo jedinice prve i druge skupine indeks razvijenosti ispod 75% prosjeka Republike Hrvatske stječu status potpomognutog područja. I nakon drugog ocjenjivanja i razvrstavanja jedinica lokalne samouprave prema indeksu razvijenosti je potvrdilo da značajan broj jedinica na brdsko-planinskim područjima prema vrijednosti indeksa razvijenosti ne udovoljava kriterijima za stjecanje statusa potpomognutih područja. Država jedinicama lokalne samouprave sa statusom potpomognutog područja ustupa svoj prihod od poreza na dobit. Također država svoj udjel u prihodima od naknada za iskorištavanje mineralnih sirovina ostvarenih na području jedinica lokalne samouprave, na potpomognutim područjima ustupa u jednakim iznosima 50% tim jedinicama, odnosno njihovim županijama. Prebacivanjem ovih dviju mjera u novi Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske, ovim izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima dvije navedene mjere brišu se iz ovog zakona. Pri tome će i u buduće pravo na te povlastice ostvarivati jedinice lokalne samouprave s brdsko-planinskih područja čiji je indeks razvijenosti niži od 75% prosjeka Republike Hrvatske. Ovim izmjenama želi se ostvariti pravednija raspodjela pomoći iz državnog proračuna lokalnim proračunima koji su temeljem indeksa razvijenosti najslabije razvijena područja. U okviru donošenja novog Zakona o regionalnom razvoju nastavlja se s procesom usklađivanja poticajnih mjera s kategorizacijom jedinica lokalne samouprave temeljem indeksa razvijenosti. Osim potpomognutih područja izdvojenih temeljem indeksa razvijenosti novi zakon predviđa uvođenje nove kategorije područja nazvanih područjima s razvojnim posebnostima. Radi se o područjima koja se prema svojim prirodno-geografskim, klimatskim te drugim specifičnim obilježjima koja značajno utječu na razvijenost mogu izdvojiti od drugih područja Republike Hrvatske. Pored otoka brdsko-planinska područja će definitivno predstavljati jedno od onih specifičnih geografskih područja koja udovoljavaju kriterijima za stjecanje statusa područja s razvojnim posebnostima. Novi Zakon o brdsko-planinskim područjima prema informacijama iz Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU, a danas smo mogli čuti i iz usta i ministra i njegovog zamjenika planira se usvojiti do ljeta 2015. godine, a primjenjivalo bi se od 1.1.2016. U 2015. godini primjenjivat će se prijelazne potpore za jedinice lokalne samouprave čiji je indeks razvijenosti prelazi 75%. Prijelazna potpora izračunata je na osnovu pomoći koju su u 2013. godini jedinice lokalne samouprave primale iz državnog proračuna temeljem uvećanog udjela u porezu na dohodak i temeljem prihoda od dobiti koje je državni proračun prepustio lokalnim jedinicama na brdsko-planinskim područjima. Ukoliko jedinica lokalne samouprave ima indeks razvijenosti između 75 i 100% Republike Hrvatske, republičkog prosjeka onda će prijelazna potpora u 2015. godini iznositi 65% vrijednosti gore navedenih pomoći koje su jedinice lokalne samouprave primile u 2013. godini. Novi Zakon o brdsko-planinskim područjima koji se planira usvojiti do ljeta 2015. godine sadržavat će specifične mjere za poticanje razvoja brdsko-planinskih područja. I još na kraju samo bih spomenuo još jedanputa, znači da se ovim izmjenama i dopunama Zakona o brdsko-planinskim područjima mijenjanju, da se člancima 1. i 2. propisuje brisanje članaka 7a. i 7c. Zakona o brdsko-planinskim područjima, a koje odredbe se odnose na povlastice kojima država ustupa svoje prihode od poreza na dobit i naknade za iskorištavanja mineralnih sirovina ostvarenih na brdsko-planinskim područjima u korist jedinica lokalne samouprave, odnosno jedinica lokalne i područne samouprave na kojima su ostvarene. Još jedanput ponavljam uvjeren sam da Vlada će nakon što bude uvidjela kako će se razvijati situacija u jedinicama lokalne samouprave koja su do sada bila u potpomognutim područjima a dobro mogu posebno se osvrnuti kao jedinice lokalne samouprave iz Gorskog kotara od kuda i ja dolazim da će izmjenama, odnosno novim Zakonom o brdsko-planinskim područjima uzeti one kriterije specifične za život na tim područjima i da će ipak vratit se život u ta područja. Ja još jedanputa ponavljam. Usprkos svim odredbama, odnosno onim povlasticama koje donosi ovaj zakon za goranske općine u zadnjih 10 godina izgubili smo opet 5000 stanovništva na području Gorskog kotara. Depopulacija je velika, prevladava staro stanovništvo, gase nam se škole, ukidaju nam se ne znam sve moguće ustanove na području naših jedinica lokalne samouprave. Smatrali smo, odnosno nadali smo se izgradnjom autoceste Rijeka – Zagreb da će se pokrenuti razvoj toga dijela Gorskog kotara. Na žalost još uvijek ta autocesta vozi samo u jednom pravcu. Također smo, bili su nekakvi planovi, evo upravo iz moga područja gdje ja dolazim uz autocestu dva odmorišta su trebala biti izgrađena. Na žalost isto razno raznim spletom okolnosti INA je trebala imati jedno odmorište, Zovko drugo. Navodno je Zovko izgubio koncesiju, neki drugi je dobio. Ali uglavnom dan danas nema ništa od tih odmorišta. Gospodarstva, ne samo u Gorskom kotaru, nego u cjelini je spalo na niske grane, tako da smo i mi kao jedinice lokalne samouprave premda to nije u popisu i opisu naših poslova bili prisiljeni kupiti pilanu i drago mi je da smo to napravili koja danas zapošljava jer se našao privatni partner koji je ušao unutra zapošljava 160 ljudi. Radi u tri smjene i ne znam ulaže silne milijune eura u modernizaciju cjelokupne proizvodnje. Ja se sjećam, kažem ima već dosta utakmica u nogama, kad smo nekad uvozili radnu snagu, kad nismo imali dovoljno radne snage u Gorskom kotaru da bi koliko je gospodarstvo tražilo. No na žalost, kažem i ovo danas što je drago mi je da su se pojedini, velim poduzetnici ipak odlučili i došli u našu sredinu. No kažem, mi smo nekada kao roditelji i nas isto, a i mi svoju djecu plašili uvjetno rečeno ako nećeš ići u školu, ići ćeš raditi na pilanu. To nije lak posao. Vi na sreću danas vam imamo to da mogu djeca ipak zarađivati si kruh. Ja se nadam da će doći vremena kada će moći birati neka druga radna mjesta, kada neće nakon što završe određene škole morati ostajati u bijelom svijetu, u većim gradovima i s time bih završio. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo dvije replike, poštovani zastupnik Tomislav Klarić ima repliku. …/Upadica: Evo samo sam htio reći da klub SDP-a će prihvati ovo … [[Govornik se ne razumije.]] /… Dobro. Hvala.
… [[Govornik se ne razumije.]] podržati, ali rekli ste kad se donosi ovaj zakon da nekakva desna strana bila skeptična, pa je sad opet desna strana. Vi kao da ne dolazite iz Gorskog kotara. Tu neki dan na Markovom trgu bili su načelnici iz SDP-a i Toni iz Lokava i ovaj iz Fužina nezavisni koji je u koaliciji sa SDP-ovim i HNS-ovim. Čuli ste raspravu od gospodina Denone, čuli ste i ovo. Vi ne znam iz kog kraja dolazite a iz Gorskog kotara ste kad na takav način govorite. Govorili ste ono što je bilo dobro u ovom zakonu. Spomenuli ste koliko ste mrtvačnica napravili, koliko kilometara vodovoda ste napravili. S čime ćete to sad raditi? S ovim zakonom o kojem ste vi govorili i za koji ste rekli da ćete glasati gdje toga nema. Rekli ste poticajne mjere za demografski rast. Super! Kako? Tako što će ići dvoje njih brati jagode i šumske plodove, što im ovaj zakon jedino omogućava? Pa vi ste iz Gorskog kotara, očekivao sam od vas kao kolege, kao gradonačelnika, kao čovjeka koji zna što je njegovom gradu donio onaj zakon koji su imali i što mu se sad oduzima. Što će Vrbovsko? Zamjenik ministra je rekao da su korisnici povlastica bili građani i tvrtke. Pa kako su došli ovih nekoliko tvrtki samo u Vrbovsko ako nisu došli zbog toga što su imali nekakve povlastice? Ja sam stvarno očekivao od čovjeka koji je to radio, koji je obnašao tu dužnost, koji zna problematiku svoga kraja da neće na ovaj način diskutirati. Pogotovo zato što su se ujedinili svi Gorani. Čuli ste Obersnela, on je SDP, čuli ste Zlatka Komadinu koji je sa Goranima došao tu premijeru. O čemu govorite? O ovom zakonu kojim svome kraju oduzimate sredstva o kojima ste govorili kako su dobra bila kad su bila jer ste gradili vodovode, mrtvačnice i ne znam što drugo. Evo, ja se ispričavam možda što ovako govorim ali stvarno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Mirković.
Zahvaljujem. Pa evo još jedanput bih ponovio da sam uvjeren ako se pokaže da ove mjere nisu dostatne odnosno da će učiniti određenu štetu jedinicama lokalne samouprave u Gorskom kotaru da će Vlada snaći snage i mogućnosti da kompenzira kompenzacijskim mjerama i na neki način vrati ovo izgubljeno i da kroz kažem i europske fondove i kroz porezne dohotke ponovno taj dio RH bude na neki način u potpomognutim područjima ili kako god se to već bude zvalo. Ja kažem još jedanputa i ponavljam da priznajem da su te dosadašnje odrednice zakona puno donijele Gorskom kotaru ali sam naglasio u početku da ste vi tada bili skeptični kad se taj zakon donosio, da ste bili protiv toga donošenja. Samo evo jednu ću vam anegdotu reći kad ste spomenuli branje šumskih plodova. Tada me gospodin Arlović pitao kad su ti neki mu replicirali pitao me iz koje su stranke ti? Ja sam rekao iz HDZ-a, i onda mi je odgovorio pa neka angažiraju mladež HDZ-a neka pomognu brati te plodove jer su rekli da i tada je bilo pretežito staro stanovništvo u Gorskom kotaru. Prema tome, kažem uvjeren sam ovo bez obzira što je sad ogoljen ovaj zakon ovim izmjenama i dopunama a da će novi zakon koji će se donijeti kako je Vlada najavila, odnosno ministar, u sljedećoj godini da će ipak se naći određena rješenja koja će popraviti ovu postojeću nazovimo štetu. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mirković ja sam uvjeren da ovaj zakon neće ništa donijeti Gorskom kotaru ali ni drugim lokalnim samoupravama. Iako sam vas pažljivo slušao vi ste pričali o zakonu koji još nitko nije vidio, to je ono što vam je zamjenik obećao. Pitanje je hoće li biti ili neće. Pokazuju dosadašnja iskustva rada Ministarstva regionalnog razvoja da od toga možda ne bude ništa. Drugo, onda ste govorili o Zakonu o regionalnom razvoju, tu smo temu već apsolvirali, i na kraju o dva članka koja se ukidaju a koja su ustvari bit ovog zakona. I mi smo s pravom upozorili da to nije dobro. Ne možemo se mi kroz objašnjenja, pa evo imali smo zakon pa on je i tako uzrokovao to da su se ljudi odseljavali, prihvaćati kao objašnjenje zašto treba sada ovaj zakon prihvatiti u ovakvom obliku. Jer nije zadatak politike da pospješuje valjda taj odlazak iz Gorskog kotara nego da pokuša naći najbolje načine da se tamo ljudi ipak ako već mogu da nekako i žive. Ja sam tako uvijek shvaćao regionalnu politiku. Ali kad vi iz Gorskog kotara se zalažete za to da se to sve ukine a što bi mi sada trebali reći? Mislim, ja ne vidim tu previše razloga da se prebacujemo tko je za nešto ili nije jer ovo je zaista pitanje da li će ljudi moći negdje živjeti onako kako to zaslužuju ili neće. A tvrdim vam da u paketu svih ovih zakona da ćemo biti gori nego što smo bili dosada i da ovo nema smisla i da će ovo u sljedećoj godini biti drugačije tretirano. Reći ćemo opet smo nešto pogriješili, idemo popraviti na neki drugi način. To je ta politika pogrešaka i pokušaja koja je dosada pokazala da nije dala dobre rezultate. I morate to razumjeti. Ali mi je žao što ste vi iz Gorskog kotara njihov zastupnik i zalažete se za ovakav Zakon o brdsko-planinskom području.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Mirković.
Zahvaljujem. Ne znam ja pretpostavljam da ste vi mene krivo shvatili. Ja se ne zalažem da se ljudi iseljavaju i dalje iz Gorskog kotara, dapače moj rad dosadašnji u jedinici lokalne samouprave je bio da se stvaraju preduvjeti da ljudi ostanu živjeti i dalje u Gorskom kotaru, odnosno u jedinici lokalne samouprave otkuda dolazim. Ja sam rekao da uz ona sredstva koja smo dobivali ovim zakonima se moglo daleko više toga napraviti nego što će vjerojatno biti sada. Ali sam uvjeren kroz ovu godinu dana da će tim kompenzacijskim mjerama novim zakonom kojim je obećano da će biti napravljeno da će se neke stvari vratiti natrag, odnosno da će se naći neko rješenje koje će ponovno dati jedan određeni poticaj razvoju Gorskog kotara.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika DC-a i grupe zastupnika, poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je, gubi pravo govoriti o ovoj temi. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Milan Jurković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče. Pa ne želim kritizirati samo radi kritiziranja i da budem iskren za razliku od kolege Mirkovića nemam nikakvih saznanja o novom Zakonu o brdsko-planinskim prostorima ali kao rođeni optimista želim vjerovat da tu nešto može bit. Ali o čemu sada mogu raspravljati? Ovo je zakon apsurda. Dva najbitnija članka su ukinuta. Čak mislim da se našalim na pojedine rasprave, da ga mogu amandmanom poboljšat. Dakle, na tim brdsko-planinskim prostorima osim šumskih plodova, osim jagoda i sličnih stvari što ostaje? Čisti zrak i svježa voda. Dakle, dodajmo jedan amandman, jedan članak novi da stanovnici tih prostora mogu slobodno konzumirati čisti zrak i čistu vodu, sve drugo što je da li dobro ili loše bilo dosada riješeno postojećim zakonom, ili postojećim zakonima ipak je tim prostorima itekako pomoglo u ukupnom razvoju. I ne žive na tim prostorima samo stari ljudi, nažalost sve ih je više, a ovakvim zakonima sve manje će bit mlađih ljudi. Mislim da ni amandman kojeg sam spomenuo gospodine ministre ne može pomoći ništa, ukidanjem članaka 7.a i 7.c ukidanjem i određenih prava stanovništva koje živi na ovim prostorima rečeno je dovoljno. Kompletna rasprava manje-više provedena je u prethodnom Zakonu o regionalnom razvoju. Ostaje ipak onaj moj optimizam i želja da vjerujem da novim zakonom se može nešto popraviti. I sadašnji zakon se u određenim člancima nije poštivao, to svi znamo, to znaju najbolje drvni klasteri, to znaju drvoprerađivači gdje članak 21. daje prednost pod određenim uvjetima. To je otprilike isto kao da vam daje određenu prednost pod jednakim uvjetima i za udisanje svježeg zraka i svježe vode. I normalno je da klub HDZ-a ne može podržati ovakav prijedlog izmjena Zakona o brdsko-planinskom prostoru. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je Klub zastupnika Linić-Vukšić i Hodžić. Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Ja se neću dobro osjećat ako ovo bude predmet glasovanja u Hrvatskom saboru. Mislim ovaj tekst ne može imat tekst zakon. Ovo zaista nije zakon. Ovo je ja bi rekao panično reagiranje na nezadovoljstvo jedinica lokalne samouprave a posebno iz Gorskog kotara i tog trenutka se ostavlja nešto što se zakonom ne može nazvati. Zaista se pitam koji su pravnici ovo napisali. Ljudi moji mi saborski zastupnici ćemo prihvatiti tekst u kojem samo obrazloženje veli u svojim prvim stavcima da ovim zakonom uređujemo poticajne mjere za demografsku obnovu, gospodarski rast, održivi razvoj te preduvjete za rješavanje socijalnih prilika. Toliko teške riječi, toliko teške riječi, toliko veliki ciljevi a tekst zakona ne govori o tome, ne govori o tome. Shvatimo ovaj zakonski tekst je ostao kao panični odgovor na nezadovoljstvo. I mi ćemo ovaj panični zakon sutra usvajati. Ljudi moji pa pokazujemo da Sabor nije dovoljno odgovorno mjesto jer ovaj zakon nema svrhe. Prema tome, najjednostavnije bi bilo zatvoriti, ukinuti taj zakon, on svoje svrhe nema, on svoje svrhe nema. I zaista mislim žalosno je ako mi građanima Hrvatske rečemo vi koji živite u planinskom području mi bi vam sve željeli riješiti ali vam zakonom ništa ne rješavamo. To su poruke ovog zakona. Zato smatram da zaista predlagač bi trebao povući ovaj zakon jel raspravljati, mogu ih shvatiti eto govorimo o problemima brdsko-planinskih, o nezadovoljstvu i vraćamo se na osnovno, a osnovno su loši utvrđeni kriteriji za indeks razvijenosti. I u biti se vraćamo na prethodno raspravu i cijela ja bi rekao obrazloženje u ovom zakonu se vraća na Zakon o regionalnom razvoju i indeksu razvijenosti. I evidentno je da temeljem loše odabranih kriterija indeks razvijenosti je taj koji ne uvažava upravo ovo što želimo riješiti, a to je starost stanovništva, ogromna prostranstva, velike udaljenosti, ja bi rekao mala radno aktivna sredina. A to indeks nije riješio i zbog toga imamo problema sa ovim zakonom. Dapače, žalosno je da aktivno dvije godine radimo na ovom zakonu, cijelu 2013. i cijelu 2014. ibilo je rješenja, bilo je rješenja. Ja polazim da mogli smo mijenjati kriterije, jer ti kriteriji su utvrđeni i direktivama EU samo ih zakonopredlagač nije uvažio, nije ih uvažio. Ali neovisno o tome ako smo i bili traljavi u dvije godine rasprave, mislim da smo mogli barem neke jedinice brdsko-planinske svrstati u Zakon o otocima, pa se moglo recimo zvati Zakon o otocima i Gorskom kotaru. Ja se zalažem za Gorski Kotar jer dolazim iz te izborne jedinice iako vjerojatno bi nam mogli i dio Like uvrstiti u taj dio. A što to znači? Te jedinice ne bi dobivale možda naknade iz poreza na dohodak, određene stavke iz poreza na dobit, ali su mogli recimo, ako bismo ih ubacili u taj zakon imat rješavanje ulaganje u cestovnu infrastrukturu, zimsko održavanje, pojačano održavanje pa recimo prijevoz putnika na relaciji prema Zagrebu, Rijeci, pogotovo željeznicom, kao i Jadrolinijom. Moglo je biti posebno subvencionirano, jeftine karte u obliku gradskog prijevoza po tim gradovima, kao što imamo prema otocima, pa onda recimo smo mogli utvrditi da svi oni koji prerađuju drvnu masu u Gorskom Kotaru spadaju u nultu kategoriju pa imaju najniže cijene, rokove plaćanja drugačije pa bi otvarali radna mjesta kroz taj dio. Sve je to regulirano nekakvim Zakonom o otocima, mogli smo ubaciti, velim, po meni Gorski Kotar sigurno, a vjerojatno i dio Like i ubaciti unutra taj dio pa onda vodni resursi su enormni, pa onaj koji se bavi ulaganjem u male hidroelektrane, ne znam, proizvodnju bilo kakve vode, isto utvrditi da na investiciju neće plaćati komunalne doprinose, komunalne naknade, neće plaćati, ja bih rekao sve one projekte ili država će im plaćati projekte za zaštitu okoliša, opravdanost investicija. Znači, upravo tim zakonima smo imali dovoljno vremena ako ga ostavimo da riješimo te dodatne poticaje da se borimo za radno mjesto i da na neki način dobre efekte Zakona o otocima u ovom dijelu primijenimo na neke jedinice iz brdsko planinskog, neke jedinice. Jer osnovni problem je u nadležnom ministarstvu što očito, recimo ministar dolazi iz Dalmacije i kako će on Kninu reći da više nije brdsko planinsko i to je njegova osnovna trauma pa onda neće ga biti ni u Gorskom Kotaru. Neće ga biti ni negdje drugdje. Jer to je problem. Pa ja dolazim iz Rijeke i velim …, ne može biti u brdsko planinskom, Novi Vinodolski ne možete biti u brdsko planinskog. Ja imam hrabrosti to reći i to je evidentno da ne može biti, ali očito da to je problem ministra koji dolazi iz tog dijela i ne želi reći. Pa uopće se nije potrudio da u biti on razriješi probleme brdsko planinskih područja, posebno Gorskog Kotara, na taj način da proširi Zakon o otocima sa nazivljem tih jedinica, da ih proba taksativno nabrojati i da onda dobijemo poticaj, ne kroz porezne zakone nego one koji su daleko važni za Gorski Kotar. Riješiti infrastrukturu, održavanje te infrastrukture, prijevoz ljudi, zapošljavanje u drvnoj industriji, vodnoj industriji i u biti ja bih rekao tako razriješiti i povratak mlađih ljudi na ta područja. Znači, rješenja ima, da li je vrijeme problem? Gospodo 2 godine raspravljamo, 2 godine i svjesni smo da Zakon o otocima nećemo ukinuti, ali Gorski Kotar nam ne treba. Zašto? Ministar dolazi iz Dalmacije, što bi on odvajao Gorski Kotar od Knina i polako dolazite do toga da su osobne frustracije jedini problem zašto ozbiljno ne pristupimo ovakvim ozbiljnim zakonima. E sada, ono što je najgore, osim što ih izbacujemo jer više nisu u onih 75% prosječnog Hrvatskog indeksa razvijenosti, nego sada još mijenjamo i osnovnice za obračun poreza pa tim istim jedinicama lokalne samouprave, sada slijedi dodatni udar, a to je onaj udar da ih se kažnjava. Zašto? Jer kao što je sam potpredsjednik Vlade rekao, previše ste zaposlili, imate veće plaće od države, neodgovorni ste, snalazite se. Da, to su poruke vezano za preraspodjelu poreznog opterećenja zbog podizanja poreznih osnovica, ali te iste riječi upućujete i jednim Delnicama, ravnoj gori i ostalim općinama Gorskog Kotara. Da li su oni to zavrijedili? Pa nisu zavrijedili. 2 godine rasprave, ljudi moji, 2 godine, ne jednu godinu. 2 godine pa se moramo sramotiti da 100 jedinica lokalne samouprave koje su sa razvijenošću indeksa 40 i 30 i 50%, nismo razriješili do danas jer 2 godine radimo na jednom lošem paketu ili obrnuto, nakon 2 godine smo izbacili loš paket. A bila su tako jednostavna rješenja. Drugačija preraspodjela za jedinice brdsko planinske, samog poreza na dohodak, pa smo njima mogli dati nešto više, a ono što je najvažnije da smo ih trebali po poticajima iz dijela infrastrukture i gospodarske aktivnosti ubaciti u Zakon o otocima. Prema tome očito je problem kako to sada učiniti kada u četvrtak imamo raspravu o proračunu, ali govoriti o tome, da ćemo to polovicom iduće godine, 2 godine radimo na tome pa nismo načinili. Ne možemo vjerovati i očito da to nema ozbiljnosti u porukama koje se šalju, nego jednostavno kad vidimo rezultate urnebesa koji ćemo načiniti s ovakvim zakonskim rješenjima, onda ćemo se pitati, što sada? Ali… … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je, ode godina dana koja može imati tragične posljedice, posebno za lokalne samouprave u Gorskom Kotaru. Prema tome, nestručan prijedlog, bolje da ga se povuče. Još uvijek imamo mogućnost sutra da Vlada donese prijedlog i u Zakonu o otocima riješimo cijeli Gorski Kotar i možda još neke jedinice brdsko planinskog, možda i ono što je, raspravljat ćemo sutra o Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave i preraspodjelom tih poreza možemo bitno učiniti popravak da se udar na jedinice Gorskog Kotara smanje i mislim da su to najozbiljnija rješenja jel ovo rješenje je sramota od zakonskog prijedloga.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih klubova zastupnika za raspravu po ovoj temi u Hrvatskom saboru, na redu je pojedinačna rasprava zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prvi je poštovani kolega Luka Denona. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine zamjeniče ministra. Pa mislim da smo današnju cjelodnevnu raspravu pogotovo i oko ovog zakona koji je prethodio ovim izmjenama i dopunama Zakona o brdsko-planinskom području više-manje rekli sve. Ono što je potrebno učiniti da ukidanjem ovog zakona dio jedinica lokalne samouprave koje su imali ja tako reći pa makar se vi nasmijali tu privilegiju da budu o brdsko-planinski pa su kroz te mjere koje je taj zakon donio nisu nazadovali i ostali su po ovim novim kriterijima i indeksima prerazvijeni, a u stvarnosti u biti i jedinice lokalne samouprave koje bi morale promjenom ili primjenom drugih indeksa doći u ovaj položaj kao što su i ove druge jedinice lokalne samouprave. Vjerujem da ja ne znam dobro procijeniti ljude, koji put mi se čini da u ovoj današnjoj raspravi da vam je koji puta malo neugodno. Meni je neugodno kada moramo govoriti ovakve stvari, ali ja dolazim iz te izborne jedinice i ja to moram reći. Dakle malo sam u nedoumici, govorilo se idemo sada sa ovim izmjenama i dopunama ali Zakon o o brdsko-planinskom području nećemo dirati, ostaje, pa ćemo ga kroz godinu, dvije, tri dana promijeniti dok ne napišemo novi zakon o o brdsko-planinskim područjima koji će prije svega sličiti na one mjere koje ima i Zakon o otocima jer nekako smo ipak se možda i usuglasili da ipak je i jedinice Gorskog Kotara su nekakav otok. Dakle rekli smo ostaje zakon, ne ukida se zakon, međutim ovim izmjenama i dopunama je besmisleno da zakon ostane za borovnice i kao što je dobro kolega rekao za svježi zrak. Ukinimo ga odmah, nema potrebe da zavaravamo i ljude u Gorskom Kotaru, sebe sami i da činimo ono što zdrav razum govori da nije dobro. Moj je prijedlog da ostane u cijelosti, da ga ne mijenjamo dok ne sazrije taj neki novi zakon o o brdsko-planinskim područjima koji će također uvažiti sve ove posebnosti da ih ja sada više ne nabrajam. Da li su se mogli … promijeniti? Jesu. Znate ja u prethodnoj raspravi nisam to htio spominjati jer mislim da je ovdje nije dobro spominjati i HDZ i SDP i ne znam koga sve ne, ali otelo se ministru da su to kriteriji i indeksi koje je donio HDZ. Jesu li dobri? Možda su tada bili dobri. Pa promijenimo ih imali smo vremena da te indekse promijenimo tako da velika većina ljudi i jedinice lokalne samouprave ovim izmjenama cijelog tog zakonodavstva ne bude previše nezadovoljno jer previše nezadovoljstva nije dobro, a moglo se to napraviti. Kažete da nismo predlagali, ma jesmo da predlagali smo i razgovarali smo i sa ministrom i sa ministarstvo i jedinice lokalne samouprave i uprave kao što je županija pa smo naveli primjere i Slovenije, Austrije, Italije gdje također imaju posebne zakone koji prepoznaju osobitost planinsko-goranskih područja i specifične kriterije kojima se utvrđuju indeksi razvijenosti poput udjela stanovništva starijeg od 65 godina u ukupnoj populaciji, kilometraža cesta nerazvrstanih od svrstanih kako god hoćete u odnosu na broj stanovnika, površinu jedinice lokalne samouprave preko 2 tisuća km kvadratnih, gustoću naseljenosti, specifičnost parametara, demografskih kretanja pa i to smo na neki način dali mogućnost da se u to stavi i koeficijent starosti, indeks starosti, vitalni koeficijent za ove mlađe koji su tamo i drugo klimatskih obilježja. Svjedoci smo da ne kažemo danas tamo je magla, a u Dubrovniku je 18 stupnjeva i kupaju se ljudi, znači neki su klimatski obilježja sasvim drugačija nego negdje drugdje. Prometna izoliranost unatoč autocesti koja prolazi kroz taj Gorski Kotar i ekološke osjetljivosti područja, raspoloživost prirodnih resursa od nacionalnog interesa jer tamo prolazi i naftovod i plinovod i autocesta i dalekovod sve to prolazi, to su resursi od nacionalnog interesa. Ekološka osjetljivost također. … da taj kriterij mogu raditi ispod Gorskog Kotara je rezervoar je pitke vode, dakle mogli smo da se to htjelo. Nažalost čini mi se da su indeksi najveća smutnja i najveća pometnja da je to malo više kako bih ja to rekao osjetljivosti i razumijevanja prema dijelu općina Gorskog Kotar da se to može prevladati. Evo ja sam također kao što je kolega malo prije rekao optimista, mislim da se to još može prevladati ako ima dovoljno razumijevanja i dobre volje naravno, a da nikako ne naškodi i ne našteti jedinicama lokalne samouprave koje u ovom trenutku ulaze u ta potpomognuta područja. Jer bojim se znate indeksi su jako rastezljivi, a indeksi su neka bili krivi i za sedmu pa su rekli ne naginji se kroz prozor, pa evo ja molim da se na neki način ovaj zakon ili ostavi u cijelosti kao što je bilo rečeno ili neka ga se onda ukine jer ta borovnica to nam zaista nije potrebno. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Denona u potpunosti se slažem s vama sa svime što ste rekli i sada mi nemamo puno momenata ili mogućnosti reakcije. Jedina reakcija koja može biti da se ovaj zakon usvoji tj. da se odbaci pa da onda vrijedi ovaj članak koji se sada ukida a to je ipak neka pomoć a onda će doći problem sa onim drugim zakonom, ako se i on usvoji. Znači da ima ova rasprava ipak smisla jer je dala i nekakve nove impute vlasti tj. ministarstvu pa da se nešto iz tog Zakona o otocima primijeniti i na Gorski kotar. Evo, omogući besplatni cestovni prijevoz za učenike, studente, umirovljenike, starije osobe. Jer zaista prvi potez koji je napravljen ukinuta im je dijaliza. Sjećamo se, moraju svi putovati u Rijeku iako su imali centar koji je bio u Delnicama. Znači, moglo se i kroz ovaj zakon ako se hoće dodati neke mjere koje imamo tamo, mogu dobivati povoljnije kredite HBOR-a po 2%. Zašto ne bi mogli u Gorskom kotaru dobiti potpore poslodavci, zaista ih tamo i nema previše? Pa nekakva jedna ili pola bruto plaća po zaposlenom godišnje. To je ono što ima u Zakonu o otocima i ne dira uopće Zakon o regionalnom razvoju nego nekakve male pozicije. Ja uvijek tvrdim, to sam i govorio i dok smo i mi bili na vlasti, jedna je velika greška bila, PPDS i otoci imali su svoje uprave koje su provodile zakon i brinule da se zakon provodi. Nažalost, brdsko-planinska područja uvijek su se prikopčavala, bila, ajmo reći Zakonu o PPDS-u, tj Upravi za regionalni razvoj i uvijek je bila jedna pozicija od 20-ak milijuna kuna koja je bila kapitalna pomoć lokalne samouprave. Svi znamo da je najveći trošak lokalne samouprave u Gorskom kotaru snijeg, tj. elementarna nepogoda, tj. ajmo reći održavanje cesta. Pa i tu država može reagirati pa da na neki način kroz druge mjere, kroz ovaj zakon ako će već ostati da se razmisli do tog 5.-og mjeseca, je mi ne znamo hoće li to tako biti, da se barem nešto vrati ako već ništa ne možemo drugo učiniti. Evo, a ne bi koštalo puno. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Luka Denona.
Pa dakle kao što ste i sami rekli kroz ovu cjelodnevnu raspravu od negdje, koliko 11, 12 sati pa evo do 9 sati večeras, znači iznijeli smo i jedni i drugi i treći niz mogućnosti, odnosno potreba na koji način se može prevladati ova trenutna situacija koja jest da se jedinice Gorskog kotara a ja sada izričito govorim samo o njima, ne o drugim jedinicama lokalne samouprave dva puta ne stavljaju u nezgodan položaj. Znači kroz Izmjene i dopune Zakona o porezu na dohodak, kroz ukidanje a ne ostavljanje na snazi brdsko-planinskoga zakona dvaput su penalizirani pa mislim da su ne znam koliko razvijeni po tim indeksima ne zaslužuju. Dakle na kraju kada smo sve sveli na nekakve novce ispalo je da je za nova rješenja koja nudi ovaj zakon za tih 100-tinjak, 120 jedinica lokalne samouprave u drugim područjima Hrvatske 100 će biti potrošeno ili nadoknađeno 180 milijuna kuna a ovdje razgovaramo cijeli dan o 25, ne onih 30 koliko sam ja rekao nego čak i manje. Pa ali ako država Hrvatska ne može tih 25 milijuna kuna negdje pronaći da se tim ljudima nadoknadi i da ostanu na istoj razini na kojoj su sada a onda čujte, šta više treba za reći.
Poštovani zastupnik Ante Babić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Denona spomenuli ste indeksirane kriterije na koje se ministar pozivao i govorio da su donesene za vrijeme Vlade Hrvatske demokratske zajednice. Istina i jesu i rekli ste da je društvo dinamično i ti se indeksi mogu i trebaju mijenjati. Međutim ova izmjena ovoga zakona zapravo je kao što je i kolega Linić rekao to je jedan paničan strah bio od reakcije Gorana i to treba reći. S obzirom na brdsko-planinska područja i ono što ste vi govorili, to vam se događa i u Dalmatinskom zaleđu a zapravo se taj zakon donio i zbog otežanih uvjeta u tim područjima. I sada ove izmjene koje su vezane samo za jedan članak a to je da se taj dio poreza od dobiti ostavlja jedinicama lokalne samouprave na brdsko-planinskom području ja ću vam reći na primjeru Dalmatinskog zaleđa što očekivati od tog poreza kada vam gotovo niti jedna tvrtka ne radi. Znači vi zapravo ništa niste, ništa niste ostavili niti ste dali jedinicama lokalne samouprave na tome području. Zbog toga se i vodila cijeli dan rasprava vezano za Zakon o regionalnom razvoju i upozoravali smo na to da ono što se donosi tim zakonom zapravo nije dobro, da se predugo čekalo i da se sada po hitnom postupku da bi se izvukla sredstva iz Europske unije, odnosno iz ovih fondova Europske unije donosi ovaj zakon pred sam kraj godine što zapravo nije dobro a bilo je dovoljno vremena da se o svemu tome promisli pa i o indeksima odnosno kriterijima vezano za ovaj zakon. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Luka Denona.
Pa ne bih ja o tome bilo je vremena, nije bilo vremena, sve je O.K.. Mi smo u situaciji u kojoj danas jesmo da ćemo donijeti te zakone ali kada svi znamo da ćemo jedan dio jedinica lokalne samouprave koje su imale određeni status do sada izmjenama i dopunama ovako kako je predloženo a ne učiniti ništa da se to popravi mislim da nije dobro. Sada svi vidimo da to nije dobro. Ali ako svi vidimo da to nije dobro da se jedan dio Republike Hrvatske stavi korak nazad nego tamo gdje je bio to nije dobro. Da li je to dio Gorskog kotara, brdsko-planinskih dijelova Like, također nije sporno. Znači tu smo gdje jesmo, nebitno jesmo li imali vremena, jesmo li to mogli bolje napraviti, sada znamo o kojim se iznosima radi, znamo koje indekse ili što treba promijeniti. Da li treba promijeniti stopu poreza na dohodak koja će tim jedinicama biti u cijelosti, ja to ne znam ali sada smo ponudili večeras i danas cijeli dan 20-ak nekih rješenja. Koja su to dobra, ja to u ovom trenutku ne znam ali evo pustimo da vidimo da li će iz ove rasprave nešto dobro proizaći na kraju pa ćemo na kraju tako se i ponašati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu klubova i pojedinačnu listu zastupnika, replike i odgovore na repliku. Završna riječ predlagatelja, u ime predlagatelja zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnice i zastupnici. Pošto još smogli snage ostat ovako kasno, slušat raspravu, svaka čast. Rasprava je bila svakako konstruktivna, nekad mislim da smo i prešli neke granice ali dobro, to je valjda sastavni dio svake rasprave o ovakvim osjetljivim zakonima. Ali ono što želim samo reći, kad govorimo o rješenjima, o boljim rješenjima nego što je ovo koje vam je ponuđeno, nemojte zaboraviti situaciju u državnom proračunu, nemojte zaboraviti ono od čega smo krenuli kad smo počeli raditi na ovim izmjenama zakonskog paketa, a to je sva rješenja moraju biti takva da ne povećavaju deficit državnog proračuna. Ovo što predlažu kolege, a to je ako sam dobro razumio da se ostavi Zakon o brdsko-planinskim područjima kakav je, to znači da se ostavi sadašnji sustav u kojem se pomoći daju nekim od itekako razvijenih jedinica koje su ja mislim nesporne, o kojima smo i danas pričali, što bi značilo da i dalje iz državnog proračuna sredstva idu. Samo ću navesti Matulje i Buzet. 23 milijuna kuna iz državnog proračuna za Matulje, ako ne mijenjamo zakon. Ako ne mijenjamo zakon. Rekli ste nemojmo mijenjat Zakon o brdsko-planinskim područjima. Postojeća kategorizacija kaže Matulje brdsko-planinsko područje, Buzet brdsko-planinsko područje. 13 milijuna i 700 tisuća kuna za općinu koja ima malo veću stopu nezaposlenosti od prirodne stope, negdje oko 7%, 6. Dakle mi smo u jednoj vrsti zamke. Ono što mi kažemo je napravimo manju grešku, ako ćemo govorit o tome, napravimo sad ukidanje ovih poticajnih mjera za brdsko-planinska područja koja su definirana ovako loše kako sad stoje u zakonu, osigurajmo prijelaznu pomoć da ne dođe do značajnih poteškoća u funkcioniranju lokalnih samouprava. Ta prijelazna pomoć je već stavljena u državni proračun i onda u idućih 6 mjeseci napravimo bolji zakon, uvažavajući sve konstruktivne prijedloge koje smo danas imali priliku čuti. Ima ih dosta. Ali pri tome opet ponavljamo, svi ti prijedlozi ne smiju povećati deficit državnog proračuna. To znači ako ćemo uvoditi nove mjere kao što su mjere Zakon o otocima, onda ćemo morati staviti na stol državni proračun i vidjeti sa kojih stavki ćemo preraspodijeliti sredstva za Gorski kotar ili za neka druga područja kao što su područja u Ličko-senjskoj županiji. Onda ne možemo govoriti da će izdvajanje za otoke se i dalje nastaviti sa ovom postojećom razinom, a da država nađe negdje dodatna sredstva kako god zna i umije za Gorski kotar, jer je jednostavno situacija takva da sve što planiramo ne smijemo raditi dodatno opterećenje za državni proračun. Zato govorimo cijelo vrijeme da ovaj paket znači preraspodjelu. I kažemo da nesavršenost indeksa razvijenosti nije savršen, to ne znači da je loš. To nitko nije rekao od strane Vlade da je loš. On je najbolje što trenutno imamo, ali smo rekli da indeks razvijenosti nije dovoljan i zato idemo sa kategorizacijom područja sa razvojnim posebnostima. Ali ostaje i dalje otvoreni dakle za sve primjedbe, sugestije kako da i sam indeks razvijenosti poboljšamo. Međutim to nije suština, suština je da kategorizacija brdsko-planinskih područja koja sad je, nije dobra i da treba je promijeniti. To je neovisno o indeksu razvijenosti, to nema veze s indeksom razvijenosti. Samo jedan primjer za Čabar bi htio s vama podijelit, dakle što se događa u Čabru koja je možda jedna od jedinica koje su u najtežem položaju obzirom na to gdje se nalaze, koliko su izolirani. Vjerojatno najizoliranija jedinica u Republici Hrvatskoj i svakako treba određenu vrstu podrške i sigurni smo da će Čabar kao takav ući u područja s razvojnim posebnostima. Ali da znamo što se događa sa proračunom Čabra u 2015. godini, dakle ovo je usporedba sa 2013. gdje imamo konačne podatke. 11,7 milijuna kuna bili su prihodi poslovanja Čabra. Od toga je država kroz pomoć, kroz porez na dobit i kroz porez na dohodak prepustila gradu Čabru 3 milijuna kuna. Prijelazna pomoć za grad Čabar iznosi 65% od 3 milijuna kuna, to znači 2 milijuna kuna. Grad Čabar će imati uvećani udio poreza na dohodak koji skače sa 56,5 na 60% temeljem prijedloga izmjena Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave. Tu se nalazi još 190 tisuća kuna samo zbog tih 3,5%. Konačni efekt je -866 tisuća. Grad Čabar će imati -866 tisuća kuna u 2015. Ali istovremeno Primorsko-goranska županija bilježi plus od 486 tisuća. Jer to je ono što smo govorili, dolazi do preraspodjele prihoda. Određeni dio prihoda grada Čabra odlazi u Primorsko-goransku županiju. I ponavljamo, apeliramo na župane da u 2015. taj novac vrate i onda će taj ukupan gubitak za grad Čabar biti puno manji. Puno manji. Mislim da to isto treba uzeti u obzir, da treba biti fer i kad govorimo oko toga. Ali ponavljam, temeljni problem cijele ove priče je loša kategorizacija brdsko-planinskih područja, a ono šta predlažemo i ono šta obećajemo da ćemo do ljeta 2015. doći u Hrvatski sabor sa puno boljom, puno kvalitetnijom kategorizacijom i onda za to vezati mjere sukladno naravno proračunskim mogućnostima. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Imamo replike. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić, replika.
Poštovani zamjeniče ministra, kad ste govorili o povlasticama u brdsko-planinskom, pa ste spomenuli Matulji, Buzet kao nekakve primjere pogledajte. Skidajte Matulji i Buzet, gospodin Linić je rekao skidajte i Novi Vinodolski. Nema smisla da su tamo ako imaju taj status, a prešli su taj kriterij razvijenosti u onom smislu realnom koji je. Pa nemojte dirat u Čabar, u Lokve, u Mrkopalj, Ravnu Goru, Skrad. Sve te jedinice lokalne samouprave upravo ovo što vam je Mirković vaš ispred kluba SDP-a govorio što su sve radili sa sredstvima koje su imali po postojećem zakonu, a što sad neće moći raditi jer ste im uzeli. Ovo što se tiče županije i dodatnog opterećenja državnog proračuna, koje dodatno opterećenje državnog proračuna je ako ljudima ostane ono što su imali, ako ukinete taj status ne znam Matuljima, Buzetu ili ne znam onima koji su prerazvijeni po realnim osnovama. Koje je to opterećenje za državni proračun? Državni deficit. Pa nećete ga riješiti nikakvim mjerama, nikakvim zakonima dok konačno ne krenu investicije, dok građevinski sektor se ne dignu, dok građevinska firma ne bude gradila tvrtku, kopala s bagerima, dok keramičar ne bude postavljao pločice, dok vodoinstalater ne bude postavljao. To je bit života i svih tih investicija. Mi ovdje možemo govoriti o europskim sredstvima, one mogu pokrenut te projekte, one mogu razvit. Ali one ne mogu u suštini izbrisati ovu nelogičnost koju nam predlažete i ovim zakonom kojeg više ovako osakaćenog jednostavno je najbolje da povučete. A onom u regionalnom razvoju kategorizacija, indeksacija, ovo o čemu govorimo pa i europski standardi kad govore o planinskim, o rubnim područjima, o područjima koji imaju na stotine kilometara svi zajedno nerazvrstanih cesta koje treba održavati. Zimska služba, pa to mora proć na nekoga, netko to mora platit. Jedinice lokalne samouprave ne mogu. Uzeli smo im ova sredstva, uzimamo im sredstva iz poreza na dohodak i čekamo nekakav zakon za 6 mjeseci.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Možda me niste dobro razumjeli. Dakle, pitanje kategorizacije nije nešto što radimo lijevom rukom. Mi ne možemo Matulje prebrisati tek tako. Mi ne možemo Buzet tek tako prebrisati. I ne možemo nekoga ostavit tek tako. To je ono što mi hoćemo reći, to je poanta kriterija i to je poanta kad kažemo da je ovo loša kategorizacija jer kriteriji nisu bili transparentni, nisu bili jasni, nisu bili dobro izračunati. Ja vam kažem samo da ako hoćemo popraviti Zakon o brdsko-planinskim područjima to se ne radi preko noći. Mi ne možemo tek tako prebrisati pojedine općine, a pojedine ostavit bez jasnih kriterija, a to traži vrijeme. Ali ove izmjene moramo napraviti, jer te izmjene koje predlažemo u Zakonu o brdsko-planinskim područjima nam otvaraju mogućnosti da uvedemo poticaje za onih sto jedinica koji čekaju 20 godina da uđu u sustav. O tome se radi. Svaka od ovih mjera koja bi bila ostavljena u Zakonu o brdsko-planinskim područjima bi značila manje za tih sto jedinica, za 45 novih jedinica u Slavoniji. Sad vi recite što u toj jednadžbi napraviti? Da li da zakinemo onda ovih 100, a da manje trpe postojeća brdsko-planinska područja?
Nova replika, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine zamjeniče ministra, dvije godine ministarstvo sa cijelom ekipom radi na ovim zakonima, dvije godine. I vi nam sada ovdje govorite ne možemo to preko noći. Dvije godine javnih rasprava, rada na svemu tome. Prema tome, neću sada govoriti o kriterijima po kojima ste išli na utvrđivanje indeksa razvijenosti. Ali imam Zakon o otocima i znamo kako se on financira i od kuda sredstva. A koji je problem bilo da u te dvije godine, ne jučer, dvije godine ili ako hoćete 720, 730 dana imali ste dovoljno vremena da nađete kriterije po kojima ćete reći da staro stanovništvo, mala naseljenost, siromaštvo, male penzije, malo radno aktivnih, koji god hoćete kriterij po kojima ste mogli popisane gradove i općine po Zakonu o brdsko-planinskom reći oni traže posebno rješenje. Njih ćemo po tim kriterijima prebaciti u Zakon o otocima. Ali kad govorite o Zakonu o otocima nije to dodatni izdatak za državni proračun. To je određena preraspodjela, pa se mora u cestama malo više rasporedit za te posebne gradove i općine brdsko-planinskih koje ste morali odabrati jer ste imali dvije godine. Pa ste mogli isto tako utvrditi da Hrvatske šume neće izvoziti prokleto drvo, neće izvoziti. Mora ga dat bilo kakvoj preradi, finalnoj preradi po najpovoljnijim uvjetima. Pa izvinite, još uvijek bolje nego da izvozi drvo u Njemačku, Austriju, Italiju. Isto tako ste mogli reći da će se voda davati na taj način da netko ne treba raditi studije ovakve, studije onakve, plaćati enormna sredstva ako želi malu hidroelektranu itd. Ali u Gorskom kotaru, u Lici, a ne negdje drugdje. Prema tome, dvije godine ste imali vremena odabrati i onda ići na sasvim drukčije poticaje.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Borić, nova replika.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče, ja se ne slažem sa vama da ne može. Podsjetit ću vas, svi govorimo o Novom Vinodolskom. Novi Vinodolski nije u brdsko-planinskom području. Zašto? Na prijedlog saborskog Odbora za lokalnu samoupravu kad su se stekli uvjeti nakon popisa stanovništva vi ste bili ministarstvo koje je reklo ne možete ući, razvijeni ste. Jeste to rekli kao ministarstvo u svome dopisu? Ja ovdje govorim u ime kluba o tome. Znači, vi ste odredili da netko ne može iako je imao uvjete, a uvjet je bio imaju manje stanovnika od 20 po kvadratnom kilometru. I sada tvrdite da Matulje ne možete iz članka 3. izbrisati jer ste se za njega uhvatili da bi svima drugima uzeli jer je to kao nepravedno. Oni su dobili 20 milijuna, a ne bi trebali jer su razvijeni. I onda uzimamo svima linearno kome god treba i tko ima i tko nema da bi opravdali Općinu Matulje. Znači, ako možete ne uvrstiti Novi vinodolski jer je to bio stav ministarstva ja mislim da onda i stav ministarstva jer će članak 3. ostati u ovom zakonu ako se ja ne varam možete ga izmijeniti. I nikome to neće smetati, ja vjerujem da neće smetati jel' tako? Neće smetati. Tako da vi možete što hoćete i uvijek je država mogla i politika je mogla, ona može objasniti sve. I nitko se neće za to buniti. Ali da ostavite ovako krnji zakon ja ne mogu vjerovati. Jer otoci imaju 135 tisuća stanovnika, za cestovni prijevoz i za potpore otočnim poslodavcima 42 milijuna. A ovdje imamo 26 tisuća, imamo 5 puta manje. Znači niti 10 milijuna ne bi morali možda izdvojiti za to, ako ćemo se početi baviti s tim kako treba, znači analitički na temelju činjenica. I nemojmo govoriti da ne možemo kad znamo da možemo. Imali ste 750 milijuna ove godine, 100 ste vratili u rebalansu nazad u državu i cijelo vrijeme govorite da nemate novaca. Imate, vratili ste 100 milijuna i niste ih potrošili. Mogli ste dati 20 Gorskom kotaru, 20 cijelom brdsko-planinskom području, 30 otocima. Znači može se, ali to što vi nećete e to je naš problem.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Ne, mi ne možemo brisati tek tako lijevom rukom općine koja ulazi, koja ostaje. Ne, ne možemo i ne želimo tako raditi, ne, ne. Izbrisat ćemo Matulje lijevom rukom, a recite mi što ćemo napraviti sa ličkim općinama koje ih dobar dio udovoljava brdsko-planinskim kriterijima jer su jednostavno iznad određene nadmorske visine? Što ćemo s njima? Isto ih upisati lijevom rukom? Ne možemo tako raditi. Moramo donijeti kriterije. Moramo tako raditi. Što se tiče samo bi još jednu rečenicu komentirao koja se tiče prethodnog izlaganja zastupnika Linića. Da, sigurno da puno više možemo napraviti za Gorski kotar ako bolje usmjerimo ulaganja iz javnih poduzeća. Tu postoji prava zaliha mogućnosti za razvoj Gorskog kotara koja nije bila dovoljno iskorištena. To možda nije nešto što treba rješavati zakonom, možda i je, dobro o tome ćemo razgovarati idućih mjeseci, ali to je sigurno puno veći potencijal za pomoć Gorskom kotaru nego što je to povećani udio u porezu na dohodak.
Hvala lijepa. Završili smo replike i odgovore na replike. Time smo i raspravu o tekstu zakona završili. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 741, rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika IDS-a i nezavisnog zastupnika Furia Radina i Klub zastupnika HNS-a. Molim predstavnika predlagateljice, poštovanog zamjenika ministra regionalnog razvoja Jakšu Puljiza da se očituje o amandmanu Kluba zastupnika IDS-a i Furia Radina. Amandman na članak 2.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman.
Obrazloženje poštovani zamjeniče ministra.
Predlagatelj ostaje kod prijelaza na novi sustav izdvajanja slabije razvijenih područja temeljem na indeksu razvijenosti, vezivanju svih mjera poticanja slabije razvijenih područja uz pripadnost jedinici lokalne samouprave potpomognutim područjima, odnosno područjima koja zaostaju više od 25% za prosjekom Republike Hrvatske. Stoga se i mjere ustupanja prihoda od poreza na dobit koje su prihod države u korist slabije razvijenih jedinica prebacuje u novi Zakon o regionalnom razvoju i veže za indeks razvijenosti. Pri tome naglašavamo da će i dalje 10 jedinica lokalne samouprave sa brdsko-planinskih područja koje imaju status potpomognutih područja nastojati koristiti ovu pomoć. Za jedinice koje gube pravo na istu, osigurava se trogodišnje prijelazno razdoblje u kojem postupno pravo na pomoć. Vlada je uputila amandman na Prijedlog zakona o izvršavanju Državnog proračuna za 2015. godinu kojim intenzitet prijelazne pomoći povećan za 5% za treću skupinu sa 65 na 70, a za četvrtu skupinu sa 40 na 45%
Podnositelj amandmana, poštovani zastupnik Valter Boljunčić.
Pa rekli ste da ih 10 zadržava, ali 36 ne. To je direktan udar na standard tih ljudi uz Zakon o regionalnom ustroju i ukidanje ovog poreza na dobit, dakle u mjerama kao što je bio do sada taj standard će značajno pasti. Ta područja su upravo zahvaljujući tim sredstvima došla na nekakav prosječni standard i ukidanje toga će ih vratiti tamo gdje su bili. U brdsko-planinskom području to nisu skijaške staze pa da zimi ima ljudi. To su nenaseljena područja, slaba je prometna veza, nema niti telefona negdje i ti ljudi jedva žive i sa ovim sredstvima koja dobiju što se vidi po tome kako sve više ljudi odlazi iz tih mjesta. Mislim da ovakav način gdje se siromašnim krajevima uzima novac na način da ide u državnu kasu umjesto da oni upravljaju s tim novcem definitivno ide prema rušenju standarda tih ljudi. Smatram da ovaj vaš prijedlog i odbijanje amandmana kao i prijašnji zakon nikako nije dobro i tražim glasanje, da ipak vidimo da se tim ljudima koliko toliko može pomoći. Hvala.
Hvala lijepa. Molim da se glasuje o amandmanu Kluba zastupnika IDS-a i Furia Radina kojega Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem amandman nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman Kluba zastupnika HNS-a, amandman broj jedan poštovani zamjeniče ministra.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime, predloženi amandman nije u skladu sa jednim od osnovnih razloga zbog kojeg se pristupilo redefiniranju postojećeg zakonskog okvira, a to je potpuni prijelaz na novu kategorizaciju teritorijalnih jedinica prema stupnju razvijenosti i vezivanje intenziteta pomoći s indeksom razvijenosti. Stoga Vlada Republike Hrvatske ostaje kod svojeg prijedloga, zakonskog rješenja kojim jedinice lokalne samouprave sa brdsko-planinskih područja koje stječu status potpomognutih područja ostvaruju pravo na prihode od poreza na dobit ostvarenih na njihovom području temeljem Zakona o regionalnom razvoju.
U ime kluba poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić, podnositelj amandmana.
Najprije da napomenem, očito da je došlo do neke greške. Amandman sam podnijela ja osobno, a ne klub HNS-a. Ali vjerovatno jer i prvi na regionalni razvoj sam isto osobno podnijela. Naime, ideja je bila sa ovim amandmanom da ovo prijelazno razdoblje koje će podnijeti bi trebale podnijeti jedinice lokalne samouprave u brdsko-planinskom području podnesu na lakši način, odnosno da se umanjenje tih sredstava za taj dio jedinica lokalne samouprave ipak prolongira. Ja bih ipak tražila s obzirom da se radi prije svega o Gorskom kotaru glasanje o amandmanu.
Tražite glasovanje? Nisam razumio. Traži glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu ovdje u zaglavlju piše kluba poštovana zastupnice, pa vas zato i čitam Kluba zastupnika HNS-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno, molim rezultat? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj dva istog kluba zastupnika, poštovani zamjeniče ministra.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Naime, ovaj amandman se veže za prethodni amandman tako da se zbog istih argumenata ne prihvaća.
Očitovanje poštovane zastupnice Nade Turina-Đurić u ime podnositelja amandmana.
Ja bih ipak volila da se glasa i o ovom amandmanu, iako naravno da neće imati svrhe s obzirom da nije prošao prvi. Hvala.
Molim da se glasuje o amandmanu broj dva Kluba zastupnika HNS-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 74 glasa za, 3 suzdržana glasa i 32 glasa protiv donesen Zakon o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sad idemo na sljedeći. To je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 750; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. U skladu s člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. U skladu sa člankom 197. Poslovnika sabora raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite zamjeniče ministra, Jakša Puljiz.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Donošenjem zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi smatramo da će se dobiti unapređenja postupka rješavanja o zahtjevima za stambeno zbrinjavanje koji se od 1.05.2013. godine kada je stupio na snagu zakon o izmjenama i dopunama Zakona područjima posebne državne skrbi u prvom stupnju provodi u uredima državne uprave u županijama i nadležnom Upravnom tijelu Grada Zagreba. I u cilju privođenja tih postupaka svom završetku. Povod za ove izmjene zakona je osim toga donošenje Zakona o regionalnom razvoju i s tim u vezi potreba brisanja članaka 22. i 25. u Zakonu o područjima posebne državne skrbi. Što se tiče ovog prvog razloga nakon što su preuzeli nadležnost za rješavanje u prvom stupnju o pravu na stambeno zbrinjavanje uredi državne uprave u županijama su iskazali primjedbe na provodljivost Zakona o područjima posebne državne skrbi te je od njih traženo da dostave svoje prijedloge na izmjene i dopune zakona koji su zatim djelomično uneseni u tekst ovog prijedloga zakona. Dakle, ovim se prijedlogom zakona predlažu izmjene i dopune koje se tiču upravnog postupanja u upravnom području stambenog zbrinjavanja u cilju njegovog unapređenja i postizanja veće učinkovitosti postupka. Također, neke izmjene i dopune se odnose na nomotehničko uređivanje izričaja zakona. Tako se u ovom prijedlogu zakona predlaže propisati da su iznimno u mjestima u kojima Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje ne raspolaže obiteljskom kućom ili stanom čija je površina sukladna površini iz članka 9.b stavci 1. i 2. Zakona o PPDS-u moguća i veća odstupanja od te površine. Zatim da za stambeno zbrinjavanje u tom slučaju odobrenje daje Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, naravno uz prethodnu suglasnost stranke. Nadalje, ovim prijedlogom zakona se predlaže dodati da se liste prvenstva razvrstavaju prema općinama i gradovima. Predlaže se također skratiti rok za podnošenje zahtjeva za stambeno zbrinjavanje tako da rok bude do 15.02. umjesto do 31. ožujka Te sukladno tome pomaknuti rok za objavu utvrđenih lista prvenstva do 30.3. umjesto do 30.4. i rok za objavu izvršnih lista prvenstva do 15. svibnja umjesto do 31. svibnja. Također se predlaže produžiti rok za izjavljivanje prigovora tako da taj rok bude 15 dana. Nadalje, predlaže se propisati i da su Uredi državne uprave u županijama i nadležno upravno tijelo Grada Zagreba dužni Državnom uredu za obnovu i stambeno zbrinjavanje dostaviti izvješće o provedbi stambenog zbrinjavanja. Predlaže se propisati koja dokumentacija je najčešće potrebna i koja se najčešće traži sukladno članku 12. stavku 3. pored one koja je propisana u članku 12. stavak 2. Također predlaže se propisati da određene kategorije podnositelja zahtjeva koji se stambeno zbrinjavaju kroz regionalni program stambenog zbrinjavanja u slučaju kada iz osobito opravdanih razloga ne mogu priložiti dokumentaciju koja se traži u članku 12. stavku 2. i točka 3., 4. i 5. a koja se odnosi na nekretninu na području drugih država da iznimno mog priložiti ovjerenu izjavu pod punom kaznenom i materijalnom odgovornošću jamčiti da ispunjavaju uvjete utvrđene u navedenim odredbama. Pored toga u postupku utvrđivanja prava na stambeno zbrinjavanje darovanjem građevnog materijala za popravak obiteljske kuće ili stana predlaže se iznimno omogućiti ostvarenje tog prava određenim kategorijama podnositelja zahtjeva koji se stambeno zbrinjavaju kroz regionalni stambeni, pardon, nadalje predlaže se propisati mogućnosti stambenog zbrinjavanja izvan liste prvenstva u posebnim okolnostima kao što su teška oštećenja stambenih objekata zbog požara, poplave i drugih vremenskih nepogoda, te zbog teških zdravstvenih i socijalnih prilika podnositelja zahtjeva ili člana obitelji podnositelja zahtjeva. Nadalje, ovim prijedlogom zakona predlaže se brisanje članka 23. stavak 2., 3. i 4. i u prijelaznim i završnim odredbama ovog zakonskog prijedloga propisati da Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje preuzima od Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU dio poslova koji se odnosi na tehničku realizaciju nabave, obnove i izgradnje stambenih, pardon od Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja dio poslova koji se odnose na tehničku realizaciju nabave, obnove i izgradnje stambenih jedinica za potrebe provedbe stambenih programa a u skladu sa odredbama Zakona o područjima posebne države skrbi te također opremu, pismohranu i drugu dokumentaciju, sredstva za rad, financijska sredstva te prava i obveze razmjerno preuzetim obvezama kako i državne službenike i namještenike zatečene preuzetim poslovima. U prijelaznim i završnim odredbama ovog zakonskog rješenja predlaže se propisati da će se pravomoćno rješenje i suglasnosti koje nisu izvršna izmijeniti ili ukinuti i zamijeniti novim odredbama ovoga zakona ovisno o prirodi stvari i posljedicama koje bi nastale mijenjanjem ili ukidanjem ukoliko je u međuvremenu došlo do izmijenjenih okolnosti. Nadalje, predlaže se u prijelaznim i završnim odredbama propisati da će Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje od Ureda državne uprave u županijama i nadležnog upravnog tijela Grada Zagreba tražiti da po službenoj dužnosti utvrdi imaju li osobe koje borave u stanovima u državnom vlasništvu kojim upravlja Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje na temelju akta tijela državne uprave, jedinica lokalne i područne samouprave ili javnih poduzeća pravo na stambeno zbrinjavanje prema Zakonu o područjima posebne državne skrbi ukoliko im to pravo nije regulirano nekim posebnim zakonom. I što se tiče usklađivanja sa Zakonom o regionalnom razvoju, radi se o brisanju odredbi koje se odnose na zadržavanje prihoda od poreza na dobit i na prepuštanje prihoda o prihodima od iskorištavanja mineralnih sirovina. Te odredbe se prenose u Zakon o regionalnom razvoju analogno kao što je to napravljeno u Zakonu o brdsko-planinskim područjima. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala zamjeniče ministra. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora iznijeti izvješće? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika. Na redu je klub Nezavisnih zastupnika Linić, Vukšić i Hodžić u ime kluba Slavko Linić. Izvolite kolega Linić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vrlo kratko. Ostaje pitanje da li je i ovaj zakon potreban. Zašto? Jel očito je da Zakonom o regionalnom razvoju smo preuzeli osnovni kriterij a to je indeks razvijenosti i temeljem toga želimo financirati ta posebna područja. I očito da bi daleko primjerenije bio prijedlog novog Zakona o pravo na stambeno zbrinjavanje gdje vidimo da smo promijenili i nadležno tijelo, da mijenjamo određene kriterije i da želimo daleko odgovornije i konkretno bavit se samo stambenim zbrinjavanjem. I mislim da to stambeno zbrinjavanje ne treba vezivati uz svu problematiku koju smo imali o područjima posebne državne skrbi. Ali očito da iako smo imali dvije godine na raspolaganju nismo ozbiljno pristupili ovakvim problemima, jer da jesmo indeks bi to riješio, indeks kod područja posebne državne skrbi je ipak određenu prednost donio, jel vidimo da nažalost imamo daleko većih neravnoteža upravo na tim područjima, pa imamo daleko veći broj jedinica nego što je to bio do jučer pa se ne osjeća taj udar, ali očito da nismo izradili novi zakon i da je u biti novim Zakonom o stambenom zbrinjavanju nešto što će danas sutra odumrijeti i ovaj prijedlog zakona. I da smo mogli to učiniti i dosada i danas raspravljati o tome, jesmo. Prema tome, zakon koji možemo podržati ali očito taj zakon ne rješava ono što podrazumijevaju pod problemima područja od posebne državne skrbi.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista govorit će poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvaženi zamjeniče sa suradnicom. Iskreno rečeno, na raspravu me najviše potaklo izvješće Odbora za zakonodavstvo i to točka 4. tog izvješća u kojem stoji – daje se primjedba da predlagatelj svojim amandmanom na odgovarajući način u članku 19. utvrdi situacije kada pravomoćno rješenje i suglasnosti nisu izvršeni. Naime, pravno je nedopustivo i ugrožava pravnu sigurnost građana mijenjati, ukidati ili zamjenjivati pravomoćna rješenja i suglasnosti s diskrecijskom procjenom nadležnih tijela. Zašto ovo govorim? Govorim zato što su mi se, ma da nije vezano direktno na izmjenu ovih članaka koji su ovdje odnose, ali doseljenici iz BiH koji su izmjenama Zakona o područjima od posebne državne skrbi 2011. praktički neki od njih su izgubili mogućnost, odnosno pravo da se stambeno, njihovo stambeno pitanje riješi, odnosno riječ je o onim ljudima koji su bili smješteni u gradovima i sad ih nabraja redom, meni su interesantni oni koji se normalno nalaze prvenstveno na području Sisačko-moslavačke županije. Drugi primjer su stanovnici sela …, ja moram priznati da nisam nikad prije ni čuo za to selo sa Kosova. Stanovnici koji su smješteni u trenutnom prognaničkom naselju Mala Gorica. Ja sam bio neku večer tamo, moram priznati da sam, da to treba doći vidjeti, stvarno ni jedna priča ne može dovoljno dočarati kako to izgleda tamo. Ali ti isti ljudi su pozvani u Hrvatsku, oni su se u 7. mjesecu '99. obratili tadašnjem pokojnom predsjedniku Tuđmanu i Hrvatskoj Vladi i tražili mogućnost da se zbrinu u Hrvatskoj. I '99. godine, 28. listopada predsjednik Vlade tadašnji, Zlatko Mateša, donosi, odnosno on potpisuje, a Vlada donosi zaključak kojim se zadužuje agencija za APPN da se te ljude zbrine i da im se dodijele kuće na korištenje, odnosno u najam na 10 godina bez naknade, znači samo moraju biti 10 godina u tim kućama s pravom stjecanja vlasništva nad tim nekretninama po isteku navedenog roka. Međutim, sada je situacija sasvim drugačija. Ti ljudi su u prognaničkom naselju Mala Gorica, uskoro ih sele, odnosno najavljeno je da će ih seliti u selo …, u nedovršene. po njihovom riječima, nedovršene kuće uz najam. E sada ja vas pitam, ako ih sele uz najam, zašto bi onda netko išao u neko selo koje iskreno rečeno baš i nije onako na nekim uobičajenim prometnim pravcima. Ako već moraju plaćati najam, onda će ti ljudi sigurno izabrati neko gradsko naselje pa će između ostalog izbjeći i troškove prijevoza. S druge strane u tom novom naselju … ne postoji škola, to su uglavnom mlađi ljudi koji imaju svi po nekoliko djece, čime mi njih zadržavamo, odnosno čime ih motiviramo da ostanu osim što smo ih već jedanputa uredno prevarili. Kome, nije mi jasno kome je u cilju da to područje bude prazno jer oni sigurno neće ostati živjeti na tom području, ovako će morati plaćati najam pa onda još prijevoz do prvog, ajmo reći, nekog mjesta odakle mogu ostvariti put do svog radnog mjesta. Problem je, sad se povezuje i na neku drugu temu, su i njihove osobne iskaznice koje sve glase, odnosno imaju u sebi …, bez broja. I sad nije u pitanju što oni neće možda ostvariti pravo glasa, ali neće ostvariti pravo na dječji doplatak, a uglavnom su to obitelji sa dvoje, troje, ali najčešće petero, šestero pa čak i jedna obitelj sa desetero djece. Ne znam da li ste svjesni da bi se moglo desiti da čak i ova investicija koja je napravljena u selu … da jednostavno bude bačen novac jer nema te sile koja će izgleda njih prisiliti da oni žive tamo gdje nemaju elementarne uvjete. A s druge strane imamo situaciju na tom istom području Sisačko-moslavačke županije, da imamo mnoštvo stambenih jedinica koje su navodno otkupljene, ali da se jednostavno ne dodjeljuju. Pa imamo onda situaciju da čovjek živi, odnosno obitelj živi u kući u kojoj je, vjerovali ili ne, još uvijek zemljani pod, a 500 metara dalje od njega je kuća koja je u daleko boljem stanju, normalno, zub vremena je napravio svoje, ali tu kuću ne može dobiti. Ne znam da li su točne priče, ali konstantno među tim stanovnicima možete čuti priče da su pojedincima dodijeljene po dvije, tri kuće. Da li je to, da li netko radi na tome da to provjeri, da li je to moguće utvrditi istinitost tih navoda jer po ovome tekstu zakona … po svim dosadašnjim izmjenama ovog zakona, nikad se nije ni pokušavalo riješiti ovaj problem i vaša, ajmo reći, organizacijska promjena koju ovdje predlažete jako zgodno obrazloženje zbog čega se to predlaže, iz razloga što Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama nikad nije preuzela poslove koji se odnose na tehničku realizaciju nabave itd., itd. Vjerujem da ni za to isto nikad nije podnio nitko nikakvu odgovornost, a sada s obzirom da je riječ o preuzimanju poslova sada je više i bespredmetno pričati da li će netko odgovarati za nešto što više i ne postoji. Ova moja rasprava nije baš previše vezana na prijedlog izmjena odnosno na članke koje ste vi govorili, ali je jako vezana na one životne probleme koji proizlaze iz ovog zakona. I sada moram spomenuti s obzirom da to je stvarno paket o kojem mi danas raspravljamo i najvećim dijelom upravo područje iz kojeg ja dolazim je zahvaćeno onim kriterijem odnosno indeksacijom što je danas bilo nekoliko puta spomenuto, kriterij nezaposlenosti. Mi imamo situaciju da imate čak i grad Sisak nema jednostavno više ništa ne radi, ljudi odlaze. I imamo ili isključivo ne isključivo nego imamo staro stanovništvo koje ostaje ili one koji rade u ne znam državnoj upravi i ono što još eventualno funkcionira. S druge strane, sada je malo prije kolega Linić govorio moguće kriterije koji nisu spomenuti, jel vi možete vjerovati da je recimo jedan od kriterija koji bi možda trebalo uzeti u obziri još uvije nerazminiranost nekog područja. Da li vjerujete da su do unazad do prošle školske godine kod nas djeca išla u školu kroz minsko polje. Zahvaljujem HCR-u koji je napravio akciju i razminirao taj dio područja, ali nismo riješili ništa s tim jer javni prijevoz koji je u vlasništvu grada Siska, osnivač škole grad Sisak jednostavno ne želi preusmjeriti autobuse tim pravcem. Pričati o područjima od posebne državne skrbi, a bilo je prvotno namjena ako se ja dobro sjećam tog zakona da vodi ajmo reći dodatnu skrb o područjima koja su bila stradala ratom. Ovo je područje stradalo ratom još uvijek je druga županija po broju mina koje su tamo, zar to isto nije mogao biti jedan od kriterija koji je trebao možda biti uzet u obzir? Što se samog ovog dijela tiče što je rekao i moj prethodnik možemo prihvatiti i onako je nebitno jel gleda se sve u paketu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani Dragan Crnogorac.
Kolega Novak da smo možda prije razgovarali o ovome što ste vi govorili možda se ni vi ne bi javili za riječ, a možda ni ja za repliku jel nas ima 14, a vjerojatno da smo mi možda sami razgovarali bi to puno bolje riješili ovako smo ograničeni vremenom. Uglavnom, ono što ja mislim, a vi ste krenuli sa ovim izdanim rješenjima odnosno ovim izmjenama i dopunama Zakona o PPDS-u ja nisam siguran da se to odnosi baš na ove ljude o kojima ste vi sada govorili, možda se i odnosi, ne znam možda ja griješim. Ali ja znam da je dosta ljudi dobilo rješenje o stambenom zbrinjavanju kada je trebala Hrvatska ući u EU odnosno po završetku pregovora, pa je trebalo zadovoljiti da se zbrinu izbjeglice i prognanici, odnosno izbjeglice koje su napustile ta područja pa su samo štampana rješenja bez rješenja da im se može dodijeliti neka stambena jedinica. A što se tiče druge stvari o kojoj ste govorili, mislim da … ne može tek tako da dodjeljuje objekte koje ima jer to su objekti države koji se vjerojatno vode pod AUDI-o, a druga stvar je što ja ne znam da li netko u Hrvatskoj može dobiti državnu imovinu mislim prije svega stambene jedinice, a da ne plaća najam. Može biti ali recimo da su to samo branitelji neke pojedine grupe ili invalidne osobe, ali da centar za socijalnu skrb njima plaća. Ali nisam siguran da ljudi koji su došli van RH iako su možda hrvatski državljani na poziv da mogu dobiti neki objekt da ne plaća najam. Tako da nisam siguran baš oko ove čitave priče da je otprilike to to, ali eto možda da smo prije toga razgovarali ni do ove diskusije ni do ove replike ne bi došlo. Ali nažalost nije ni meni drago kad a ovako imamo diskusije kasno, ali ovo nam samo vjerojatno više znači radi zapisnika, a ne radi bilo čega drugoga jel možda bi … što je srž ovih izmjena. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Kolega, razgovarali smo mi malo prije ali o nečem drugom pa smo se složili da su ponekad u ovim kasnim satima kvalitetnije rasprave nego one da ne kažem Alan Fordovske u dopodnevnim satima, da one kada je bitno da mediji prenesu. Ovo što ja imamo je danas iz Ureda Vlade … i decidirano stoji da je iz kosovskih sela i sada između ostalog i kosovsko selo Letnica i čitao sam iz tog dokumenta prije dva dana sam bio kod tih ljudi, tako da ovo definitivno odgovara istini. E sada zbog čega su oni završili tako? Oni su u međuvremenu dobivali nekakva rješenja ovo prvo odnosno prvo rješenje koje su dobili na osnovu ovog zaključka Vlade stoji stvarno sve ovako. Nakon 6 mjeseci su dobivali i to su potpisali, nakon 6 mjeseci su dobivali neka sasvim druga rješenja koja nigdje nisu potpisali ali su ih dobivali poštom. I što se tiče ovih podjela kuća što ste vi rekli, ne može se samo tako dodjeljivati, gledajte tu bih malo citirao gospodina Linića, nije to samo tako tu čak nije u pitanju ni ove dvije godine što gospodin Linić govori, ovdje je u pitanju ohoho godina, ohoho godina ima čovjek u jednoj kući gleda drugu, zna da je otkupljena, ništa se ne dešava s njom, ona i dalje propada. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a govoriti će poštovani kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine zamjeniče, uvaženi kolege koji ste izdržali do ovako kasno. Evo kolega Novak je počeo sa jednom pričom, tužnom pričom iz Sisačko-moslavačke županije, nažalost to nije jedina priča u Hrvatskoj sa sličnim rekao bih posljedicama. Samo ću primjera radi reći da u maloj općini Antunovac nadomak Osijeka imate čitavo naselje koje je sagradila država da bi zbrinula povratnike koje nije legalizirano, koje su dobili … [[Govornik se ne razumije.]] stanju u koje su morali dosta uložiti a sada ako nositelj stanarskog prava umre nemaju pravo niti tu kuću otkupiti, niti dobiti povrat sredstava koje su uložili. No, večeras raspravljamo o zakonu, odnosno o Izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi pa da se vratim na temu. Glavni cilj ovih Izmjenama i dopuna zakona jest unaprjeđenje postupaka rješavanja zahtjeva za stambeno zbrinjavanje i što efikasnijeg privođenja tih postupaka završetku. Podsjetiti ću vas da se spomenuti predmeti od 1. svibnja 2013. godine u prvom stupnju provodi u uredima državne uprave u županijama i gradu Zagrebu. Naime, tada je na snagu stupio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi koje su propisale spomenute izmjene. Nakon što su preuzele nadležnosti provodili rješavanje u prvom stupnju uredi državne uprave u županijama su dale svoje primjedbe na provedivost Zakona o područjima od posebne državne skrbi te su predložila neka rješenja koja bi trebala pospješiti i olakšati njihov rad u spomenutom području rada. Njihove primjedbe i prijedlozi su dijelom uvršteni u ovaj Prijedlog izmjena i dopuna zakona što me posebno veseli. Naime, držim da je uvijek potrebno saslušati struku posebno onu koja je uključena u provođenje određenih zakonskih propisa jer se od njih uvijek dobivaju kvalitetni prijedlozi i jasne primjedbe na određene stvari i probleme te nedoumice u praksi. Dakle osim uređenja nomotehničkog izražaja što je i praksa prilikom izmjena i dopuna svih zakona koje uglavnom ovdje raspravljamo glavni set izmjena i dopuna tiče se upravo postupanja u upravnom području stambenog zbrinjavanja a s ciljem njegovog unapređenja i postizanja učinkovitosti postupaka. Kada već govorimo o nomotehnici u ovom prijedlogu zakona se predlaže propisati da su iznimno u mjestima u kojima Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje raspolaže bilo stanom, bilo obiteljskom kućom čija je površina sukladna površini iz članka 9.b ovoga Zakona moguća je veća odstupanja od te površine a da za stambeno zbrinjavanje u tom slučaju odobrenje daje Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje te da je naravno potrebna i suglasnost stranke. Također ovaj zakonski akt sadrži prijedlog dodati da se liste prvenstva razvrstavaju prema općinama i gradovima. Predlaže se i skraćivanje roka za podnošenja zahtjeva za stambeno zbrinjavanje. Taj bi rok bio do 15. veljače umjesto kao što je do sada bio do 31. ožujka te nastavno na prije spomenuto pomiču se rokovi za objavu utvrđenih lista prvenstva do 30. ožujka umjesto do 30. travnja. Kao i rok za objavu izvršnih listi prvenstva do 15. svibnja umjesto 31. svibnja. Nadalje, predlaže se produžiti rok za izjavljivanje prigovora tako da taj ukupni rok bude 15 dana. Prijedlog propisuje i da se uredi državne uprave u županijama i nadležna upravna tijela grada Zagreba dužni Državnom uredu za obnovu i stambeno zbrinjavanje dostavljati izvješće o provedbi stambenog zbrinjavanja što će nadležnom ministarstvu i nama kao zakonodavcu omogućiti uvid u provedbu i znači brzinu efikasnosti spomenutog. Također prijedlog je i propisati koja dokumentacija je najčešće potrebna i koja se najčešće traži sukladno članku 12. Prema ovom prijedlogu zakona određene kategorije podnositelja zahtjeva koje se stambeno zbrinjavaju kroz regionalni program stambenog zbrinjavanja u slučaju kada iz osobito opravdanih razloga ne mogu priložiti traženu dokumentaciju a koja se prije svega odnosi na nekretnine na području drugih država mogu priložiti ovjerenu izjavu kojom pod punom kaznenom odgovornošću i materijalnom odgovornošću jamče da ispunjavaju uvjete. Pored toga u postupku utvrđivanja prava na stambeno zbrinjavanje darovanje građevinskog materijala za popravak obiteljske kuće također u iznimnim slučajevima se može omogućiti ostvarenje toga prava određenim kategorijama podnositelja zahtjeva i kada iz osobito opravdanih razloga ne mogu predložiti traženu dokumentaciju odnosno dokaz da ispunjavaju uvjete utvrđene odredbama članka 12. ovoga Zakona. U tom slučaju znači kao i u prethodnom dužni su uz zahtjev predložiti ovjerenu izjavu dakle da pod punom kaznenom i materijalnom odgovornošću jamče da ispunjavaju spomenute uvjete. U posebnim situacijama kao što su teška oštećenja stambenih objekata zbog požara, poplava ili drugih nepogoda isto kao i teških zdravstvenih i socijalnih prilika podnositelja zahtjeva ili članova obitelji podnositelja zahtjeva za ovaj prijedlog zakona predviđa mogućnost stambenog zbrinjavanja izvan liste prvenstva. Kako je zamjenik ministra već rekao Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje preuzima od Ministarstva regionalnog razvoja i fondova Europske unije dio poslova koji se odnose na tehničku realizaciju i nabavu, nabave pardon, obnove i izgradnje stambenih jedinica, te opremu, arhivu i drugu dokumentaciju te također razmjerno tome financijska sredstva te prava i obveze razmjerno preuzetim poslovima. Prijelazne i završne odredbe ovoga Zakona predlažu da se pravomoćno rješenje i suglasnosti koja do sada nisu izvršena izmijene ili ukinu i zamjene novim sukladno odredbama ovoga Zakona naravno ovisno o prirodi stvari i posljedicama koje bi nastale mijenjanjem ili ukidanjem uz pretpostavku da je u međuvremenu došlo do izmijenjenih okolnosti. Također Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje od Ureda državne uprave u županijama i gradu Zagrebu će tražiti da po službenoj dužnosti utvrdi imaju li osobe koje borave trenutno u stanovima u državnom vlasništvu kojima upravlja spomenuti na temelju akata, dakle tijela državne uprave, jedinica lokalne samouprave i područne samouprave ili javnih poduzeća pravo na stambeno zbrinjavanje prema ovom zakonu. Zbog svega navedenog Klub zastupnika Socijal-demokratske partije Hrvatske će podržati predložene izmjene i dopune Zakona o područjima od posebne državne skrbi. Hvala.
Za klub grupe Nezavisnih zastupnika javila se Vesna Škare-Ožbolt. Nema je, gubi pravo. I u ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Milan Jurković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra, gospođo predstojnice. Ne želim se upuštat u objašnjavanje ovih tehničkih i nomotehničkih stvari, iako osobno vjerujem da će se ili da su primjedbe Ureda državne uprave županijski kao prijedlog sa terena dobra rješenja i da se neke stvari nadam se mogu popraviti. Ono što me kod ovog zakona muči ili žulja to je ponovo indeksacija, ponovo ukidanje prava pojedinih jedinica lokalne uprave i samouprave, ali da u ovaj kasni sat više ne ulazim u to. Ono što bi u Zakonu o PPDS-u, sve su to ratom zahvaćena područja i osim stambenog zbrinjavanja koje je sigurno izuzetno bitno i kad se netko stambeno zbrine ne može živjeti od, ponovo se vraćam na vodu i zrak, nego treba i radno mjesto i određenu infrastrukturu. Najavili ste donošenje Zakona o stambenom zbrinjavanju pa vas molim da li kroz taj zakon ili kroz neki drugi u okviru vašeg ministarstva u Zakonu o PPDS-u treba implementirati dodatne poticajne mjere i za oživljavanje gospodarstva, poticanje za ulaganje i zapošljavanje kako bi se zaustavio odlazak mladih ljudi i obrazovanih ljudi sa ovih prostora, a da ne govorimo da se privuku i neki drugi. Jedna anketa, ne znam da li je točna, o raspoloženju Hrvata, da radno mjesto potraže u državama Europske unije ili diljem svijeta, kaže da ih 47% prihvaća takvo rješenje. To za Hrvatsku nije dobro i probajmo to promijeniti. Nastojao sam biti što kraći, ne ponavljat se oko svih onih pitanja koja su rečena pa i miniranosti. Gospodin Novosel je iz županije koja je druga, ja sam iz županije koja je prva nažalost po takvim stvarima prednjačimo, ali za večeras mislim da je dovoljno. Zahvaljujem i vama i vama gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagateljice zaključno govoriti? Da. Poštovani Jakša Puljiz, zamjenik ministra regionalnog razvoja i fondova Europske unije.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, samo zastupnici. Samo jednu najavu zapravo želim podijelit s vama, a to je da doista ovdje se radi o jednom prijelaznom rješenju ove izmjene i dopune. Iduće godine kao što idemo u novi Zakon o brdsko-planinskim područjima, idemo i u novi Zakon o stambenom zbrinjavanju, sa novim pristupom stambenom zbrinjavanju, sa novim kriterijima, sa novim nekim mogućnostima i računamo da će taj Zakon o stambenom zbrinjavanju kao takav biti jedan vrlo važan zakon, jedna vrlo važna karika u ukupnoj politici regionalnog razvoja. Dakle ne samo što ćemo dovršiti sve ove postojeće zahtjeve koji uglavnom proizlaze kao posljedica rata, ali mi želimo zapravo stvoriti jednu dugotrajnu osnovicu za stambenu problematiku slabije razvijenim područjima i drugim područjima sa specifičnim poteškoćama, kao što su demografski ugrožena područja gdje upravo vjerujemo da modeli, postojeći modeli stambenog zbrinjavanja ili novi modeli stambenog zbrinjavanja mogu biti vrlo važna poluga za poticanje razvoja i zaustavljanje depopulacije tih područja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. Time bismo završili za danas. Nastavljamo sutra u 9,30 uvrštavanjem nove točke dnevnog reda u naš raspored. Zahvaljujem svima. Laku noć.
Idemo na, odlučivati Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 750. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagateljice poštovanog zamjenika ministra regionalnog razvoja i fondova Jakšu Puljiza da se očituje o amandmanu broj jedan na članak 4. i 5.
Prihvaća se amandman.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepa zamjeniče ministra. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da glasujete. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za, ništa suzdržanih, 31 glas protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, najprije bih na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predložio dopunu dnevnog reda jednom točkom. To je Prijedlog Deklaracije u svezi odluke Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju o privremenom puštanju optuženika Vojislava Šešelja na slobodu. Predlagatelj su klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru. Da li netko od zastupnika ima prigovor na uvrštavanje ove točke u dnevni red? Utvrđujem da nema prigovora. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici dnevni red je time dopunjen. Ako bismo se mogli dogovoriti, da deklaraciju pročitamo jer je ona plod usaglašavanja u Hrvatskom parlamentu svih klubova zastupnika. Mogli bismo je odmah i izglasati. Time bismo ne samo uštedili vrijeme, nego bi postigli cilj deklaracije jer bi bila odmah dana na objavu i mogla bi stići u Europski parlament koji počinje zasjedati sutra. Ako se možemo dogovoriti tako, onda bismo odmah išli na čitanje Deklaracije. Ako ne, onda ćemo na kraju kad završimo dvije točke koje su na dnevnom redu otvoriti raspravu o Deklaraciji. A predviđena je, dogovor je postignut među predlagateljima koji su usaglašavali da o Deklaraciji govore samo predstavnici klubova jer je i logično jer su Deklaraciju stvorili predstavnici klubova u Hrvatskom saboru. Ja predlažem varijantu da se Deklaracija pročita, da odmah izglasamo i time završimo posao u duhu kako smo i počeli raditi na Deklaraciji. Ako nema primjedbi možemo li? Je, ima. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar.