Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na 59. i 60. sjednici održanoj 6. i 14. rujna ove godine proveo je raspravu o raspisivanju referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s konačnim prijedlogom zakona povodom zahtjeva za raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma. Odbor je raspravu proveo na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. stavak 1. podstavka 6. Poslovnika Hrvatskoga sabora kojim je propisano da u postupku raspisivanja referenduma, ako to zatraži 10% od ukupnog broja birača u Republici Hrvatskoj, Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav priprema prijedloge odgovarajućih akata. U okviru rečene nadležnosti zadatak odbora bio je utvrditi jesu li ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma propisane člankom 87. stavcima 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske. Uvodno predsjednik odbora podsjetio je članove odbora da je Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s konačnim prijedlogom zakona podnio predsjedniku Hrvatskoga sabora 14. srpnja 2010. godine zahtjev za raspisivanje referenduma. U samom zahtjevu Organizacijski odbor tvrdi da se o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma izjasnilo 813 tisuća i 16 birača čiji su potpisi dostavljeni uz zahtjev. Također, uz zahtjev je dostavljena i odluka o pristupanju izjašnjavanju birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma koja sadrži referendumsko pitanje koje se odnosi na članak 4. Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o radu, s konačnim prijedlogom zakona, koji je Vlada uputila Hrvatskom saboru 28. svibnja 2010. godine i glasi: "Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora?" Predsjednik Hrvatskog sabora je temeljem članka 57. Poslovnika zahtjev uputio Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je na 58. sjednici 15. srpnja ove godine jednoglasno donio zaključak kojim je temeljem članka 115. Poslovnika zadužio Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova da provjere broj i vjerodostojnost potpisa birača iz zahtjeva za raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu, s konačnim prijedlogom zakona te da izvješće o provedenoj provjeri dostave Hrvatskom saboru. Dana 3. rujna ove godine Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova dostavili su odboru izvješće na temelju kojeg je odbor kao prethodno pitanje trebao utvrditi je li ispunjen uvjet za raspisivanje referenduma iz članka 87. stavak 3. Ustava Republike Hrvatske, odnosno traži li 10% birača u Republici Hrvatskoj raspisivanje referenduma. U raspravi na temelju podataka i izvješća Ministarstva uprave i Ministarstva unutarnjih poslova o provjeri birača koji su sudjelovali u izjašnjavanju za raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s konačnim prijedlogom zakona, odbor je utvrdio: 1. Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova su nakon završenog unosa podataka utvrdili da se u svescima nalaze podaci za 809 tisuća 370 osoba. Razlika od 6 tisuća 448 odnosi se na nepostojeće redne brojeve unutar svezaka, odnosno na pogrešno numerirane potpise prilikom njihova prikupljanja. 2. Od ukupnog broja unesenih podataka za 92 tisuće 229 osoba utvrđeno je da nemaju status birača i to na temelju sljedećih kriterija: pogrešno upisanog matičnog broja građana 60967, osoba lišenih poslovne sposobnosti 224, 810 osoba mlađih od 18 godina u vrijeme potpisivanja, jedna osoba koja nije bila hrvatski državljanin, 56 osoba koje su umrle prije početka roka određenog za potpisivanje, 5061 osobu zbog razlika u osobnom imenu, za 235 osoba nema potpisa uz upisane osobne podatke, za 9482 nečitko ime ili prezime i za 95 neispravan OIB te konačno 425 osoba čije osobno ime na potpisnoj listi ne odgovara osobnom imenu na koje se odnosi matični broj građana. Na 14702 gdje su višestruko upisani birači i na 171 stranaca. Od 717140 osoba za koje utvrđeno status birača 356350 osoba nije se izjašnjavalo na najbližim popisnim mjestima već je utvrđeno da se njihovi podaci nalaze u svescima za potpisna mjesta u kojima je boravak tih osoba u vrijeme potpisivanja upitan. Četvrto. U izviješću su navedene i druge nepravilnosti u postupku izjašnjavanja birača koji je propisan Zakonom o referendumu i drugim oblicima sudjelovanja u obavljanju državnih poslova, lokalne i područne (regionalne) samouprave i to potpisni listovi nisu bili uvezani niti su na njima odijeljeni vodoravni redovi bili označeni rednim brojevima čime je povrijeđen članak 8d. stavak 2. Zakona. Birači nisu upisivali sami svoje ime i prezime i matični broj već su se njihovi osobni podaci bili ispisani od drugih osoba čime je povrijeđen članak 8e. stavak 1. Zakona. Birači se nisu izjašnjavali isključivo na mjestu na kojem se održavalo izjašnjavanje već u raznim drugim mjestima, sjedištima pravnih osoba i tijelima državne i lokalne uprave ili su potpisi prikupljani na drugim neodobrenim i neprijavljenim mjestima čime je povrijeđen članak 8e. stavak 3. Zakona. Na temelju analize izvješća odbor je utvrdio da je 717149 birača u Republici Hrvatskoj zatražilo raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona što je 15,95% od ukupnog broja birača u Republici Hrvatskoj. Također je odbor utvrdio da okolnost da se 356358 nije izjašnjavalo na najbližim popisnim mjestima već je utvrđeno da su njihovi podaci nalaze u svescima za potpisna mjesta u kojima je boravak tih osoba u vrijeme potpisivanja upitan nema takav značaj da bi doveli u pitanje se potpisi koji su utvrđeni kao valjani. Nakon rasprave odbor je jednoglasno sa 12 glasova za, predložio Hrvatskom saboru sljedeći zaključak: Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži potpisivanje referenduma podnio je Hrvatskom saboru zahtjev za raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona za kojeg je provjerom Ministarstva uprave i Ministarstva unutarnjih poslova utvrđeno da ga podupire najmanje 10% birača u Republici Hrvatskoj u skladu sa člankom 87. stavak 3. Ustava Republike Hrvatske. U nastavku predsjednik odbora izvijestio je članove da je Vlada Republike Hrvatske 3. rujna 2010. godine povukla iz procedure Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona u vezi kojeg su birači ocijenili postojanje potrebe za raspisivanjem referenduma kako je to navedeno u zahtjevu Organizacijskog odbora. Podsjetio je članove odbora da je člankom 87. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske propisano da Hrvatski sabor može raspisati referendum o prijedlogu za promjenu Ustava, o prijedlogu zakona ili o drugom pitanju iz svog djelokruga. Kako se referendumsko pitanje odnosi na članak 4. Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona koji je Vlada uputila Hrvatskom saboru od 28. svibnja 2010. godine nakon povlačenja prijedloga zakona iz procedure postavilo se pitanje jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 87. stavak 1. Ustava za raspisivanje referenduma. U svezi s time predsjednik odbora predložio je primjenu članka 95. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske kojim je propisano da će Ustavni sud na zahtjev Hrvatskog sabora u slučaju kad 10% birača u Republici Hrvatskoj zatraži raspisivanje referenduma utvrditi je li sadržaj referendumskog pitanja u skladu sa Ustavom i jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 87. stavak 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za njegovo raspisivanje. U raspravi je izneseno više različitih mišljenja, te ustavno-pravnih tumačenja odredbe članka 87. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske. Tako je istaknuto da je povlačenjem prijedloga zakona iz procedure nestao bitan formalno-pravni uvjet za raspisivanje referenduma, jer se referendumsko pitanje ne može tumačiti apstraktno već mora biti vezano za konkretni akt kako je to razvidno i iz samog zahtjeva za raspisivanje referenduma. Isto tako, izraženo je mišljenje da se potpisi birača ne bi prikupljali da Vlada Republike Hrvatske nije 28. svibnja 2010. predložila Hrvatskom saboru Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona. Manjina članova odbora izrazila je mišljenje o neupitnoj obvezatnosti odredbe članka 87. stavka 3. Ustava Republike Hrvatske, te da se pod ustavnu situaciju iz rečenog stavka drugo pitanje može podvesti i hipotetičko pitanje koje ne mora biti vezano uz konkretni akt, a o kojem Hrvatski sabor mora raspisati referendum ako to zatraži 10% birača u Republici Hrvatskoj. U vezi sa rečenim, te držeći da je nepotrebno primijeniti članak 95. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske manjina članova odbora predložila je zaključak koji je na sjednici odbijen većinom glasova 6 glasova je bilo za, članovi odbora gospoda i gospođe zastupnici Josip Leko, Zoran Milanović, Ingrid Antičević Marinović, Vesna Pusić, Boris Šprem i Tonino Picula. I sedam glasova protiv članova odbora Vladimir Šeks, Emil Tomljanović, Ana Lovrin, Josip Salapić, Damir Sesvečan, Ivo Grbić i Šemso Tanković, a koji glasi, dakle zaključak, prijedlog zaključka koji je odbijen, Hrvatski sabor raspisat će referendum o zaštiti radničkih prava, birači će se izjašnjavati o sljedećem referendumskom pitanju jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora. Nakon rasprave odbor je većinom glasova za članova odbora Vladimir Šeks, Emil Tomljanović, Ana Lovrin, Josip Salapić, Damir Sesvečan, Ivo Grbić, Šemso Tanković i 6 glasova protiv članova odbora Josip Leko, Zoran Milanović, Ingrid Antičević Marinović, Vesna Pusić, Boris Šprem i Tonino Picula, predložio Hrvatskom saboru sljedeći zaključak: Hrvatski sabor će sukladno članku 95. ustavnog Zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske zatražiti od Ustavnog suda Republike Hrvatske da utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 87. stavka 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za njegovo raspisivanje sa referendumskim pitanjem jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora s obzirom da je 3. rujna 2010. godine Vlada Republike Hrvatske povukla iz procedure prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu s konačnim prijedlogom zakona. Hvala.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Pred nama je jedan slučaj kojega Hrvatski sabor sličnog nije imao do sada na svome dnevnome redu. Naime državni referendum u povijesti Republike Hrvatske raspisan je bio do sada samo jedan jedini put, i to u slučaju kada se radilo o opredjeljivanju građana Republike Hrvatske, odnosno birača o odluci da Republika Hrvatska razdruži svoje državnopravne odnose sa ostalim članicama jugoslavenske federacije i praktički stekne uvjete za formalno proglašenje neovisnosti. Dakle institut državnoga referenduma nije se dosad koristio za pitanja koja su bila omogućena u svim ustavima koje je Republika Hrvatska donosila, odnosno novelirala od svog prvog višestranačkoga sabora do danas i od čuvenog božićnog Ustava, tako da doista postoji razlog da se o ovakvim stvarima razgovara, da se dakle u diskusiji ne samo s ustavnopravnoga gledišta, već prije svega političkoga, jer ovdje se radi o političkoj volji građana, rasvijetli i ovaj slučaj kako ubuduće ne bi se javljale dvojbe ovakvoga tipa. Ono što nas u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika bitno brine, jest ponašanje Vlade u ovoj situaciji. Naime čini nam se, odnosno držimo da stav Vlade nije bio ozbiljan i nije odgovoran i nije bio na visini ove situacije. Činjenica jest da su pokretači inicijative za raspisivanje državnoga referenduma odradili ogroman posao, činjenica jest da su Hrvatskome saboru, svome obraćanju naveli da su prikupili više od 8 stotina tisuća potpisa, činjenica jest da se ogromna većina tih potpisa nije mogla osporiti, činjenica jest da je to pitanje koje je bilo predmet najveće javne ankete, praktički o ovome pitanju ikad provedene, bilo jasno nedvosmisleno i upereno u konkretnu namjeru Vlade da ovome Hrvatskom saboru predloži vrlo važne izmjene Zakona o radu. Činjenica je također da je sigurno veliki dio građana to shvatio i kao mogućnost da dade svoje izjašnjenje o politici Vlade općenito na planu zakonodavnog uređenja radnih propisa u Republici Hrvatskoj i pravnoga položaja i stvarnoga položaja radništva u našoj zemlji. Dakle jasno je da ovaj referendum nije imao samo tehnički karakter, odnosno pripreme za njega, nisu imale samo tehnički karakter nego i vrlo važnu političku dimenziju. Utoliko čudi što se Vlada postavila prema ovome pitanju krajnje tehnički, ne shvaćajući koliko je važno i bremenito ovo pitanje, i što je pokazala zapravo svoju nedosljednost. Naime o čemu se radi. Hrvatski sabor je nakon što je zaprimio zahtjev organizacijskog Odbora za pripremu referenduma uputio hrvatskoj Vladi, jer sam ne posjeduje, ne raspolaže dakle s takvim mehanizmima, sve ono što je zaprimio radi ustanovljenja da li je cijeli postupak napravljen po zakonu, odnosno da li su prikupljeni potpisi građana validni. Sektori u Vladi, prije svega Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova pokazali su neviđenu agilnost, u razdoblju od 14. srpnja kad su zaprimljeni svi potpisi i ova službena inicijativa organizacijskog odbora, pa do 3. rujna kad su o tome izvijestili Vladu, Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova bili su kadri provjeriti više od 8 stotina tisuća potpisa u iznimno kratkom vremenu, i u tome im valja čestitati. Naime pokazali su da posjeduju mehanizme kojima je moguće odraditi ogroman posao u kratko vrijeme, ali pod uvjetom da to Vlada želi. Dakle Vlada je imala čvrst stav da valja provjeriti doslovno svaki potpis na zahtjev o referendumu, ali kad god se ne samo ovdje u ovome Domu, nego u hrvatskoj javnosti postavi pitanje validnosti aktualnoga popisa birača pronalaze se 1001 razlog da se to ne učini. Po logici stvari ako je 809 tisuća potpisa, nešto više od toga, provjereno u manje od 2 mjeseca onda je potpuno jasno i lako izračunati koliko bi Ministarstvu uprave i Ministarstvu unutarnjih poslova trebalo da provjere validnost postojećeg popisa birača. Kad bi postojala politička volja. Ona naravno ne postoji i stoga ta priča ostaje nezavršena, ostaje otvorena i naravno prostor iz kojega se crpe motivi za manipulacije, ali jednako tako i motivi za političke prijepore. To Hrvatskoj nije potrebno. I postavlja se pitanje hoćemo li i dokle ćemo trpjeti tu situaciju koja izravno postavlja pitanje legitimiteta izbora na svim razinama u RH, uključujući izbore za Hrvatski sabor. Također valja reći da se Vlada nije zadržala tek na tome da se utvrdi da je 92 229 osoba koje su navedene u popisnim obrascima zapravo da se radi o osobama koje nemaju status birača već je otišla i korak dalje spekulirajući ne samo da 356 358 potpisa nije dato u najbližemu mjestu, mjestu boravka, odnosno na mjestu na kojemu su se prikupljali potpisi koje je najbliže mjestu boravka potpisane osobe čime je dodatno iziritirala javnost jer apsolutno nigdje nije utvrđeno da postoji obveza da građani RH upisani u popis birača koji pristupaju inicijativi o pokretanju državnog referenduma moraju potpisati, odnosno dati potpis na najbližemu mjestu. To načelo kad bi se i uvelo bilo bi diskriminacijsko. Nadalje, ni to nije bilo dosta već je na sjednici Vlade jasno i glasno stavljen pod znak upitnika kompletan dosje s potpisima. Dakle, kolokvijalno nazvano tako radi se o tome da se postavilo pitanje da li su potpisne liste uvezane na propisan način. Nitko nikad nigdje nije propisao kakav je to način i bilo bi smiješno da jest. 809 tisuća potpisa uvezati u knjige to je nešto što bi bio tehnički zahtjev nedostojan same ideje o pokretanju državnoga referenduma. Dobro je da je Vlada revna pa da je iz svih uglova, svih 809 tisuća potpisa pretresla, provjerila i utvrdila, ali ono što zabrinjava je politički autizam Vlade koja se odbila izjasniti o tome podržava li ideju predlagatelja ili ne, nego prebacujući odgovornost na Hrvatski sabor koja nije uopće upitna izvorno. Jer Hrvatski sabor donosi o tome odluku, ali u tom postupku mora imati stav Vlade. Naša Vlada formalno nije donijela odluku o svome stajalištu, ali jest poslala političku poruku da sve te potpise smatra zapravo nevalidnim. To je politički autizam. To što su se suočili već u roku od 24 sata sa bijesom čitave hrvatske javnosti to je njihov problem. Ako nisu svjesni da tako lošim postupanjem dodatno iritiraju ne samo onih 809 tisuća ljudi koji su potpisali ovaj zahtjev nego i sve one koji nisu, a koji smatraju da Vlada ne radi dobro to je nešto što mora zabrinuti samu Vladu. Ja se nadam da postoji ta razina kritičkoga pristupa, da je Vlada toga svjesna. Rasprava koja se vodila na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav zapravo je također svojevrsni politički autizam. Naime, činjenica jest da nekadašnji članak 86., a sadašnji članak 87. Ustava RH doslovno kaže u svome prvome stavku: "Hrvatski sabor može raspisati referendum o prijedlogu za promjenu Ustava, o prijedlogu zakona ili o drugom pitanju iz svog djelokruga." Treći stavak je eksplicitan. Ne govori može i nije nikakav fakultativni stav. On kaže:"O pitanjima iz stavka 1. i 2. ovog članka Hrvatski sabor će raspisati referendum u skladu sa zakonom ako to zatraži 10% od ukupnog broja birača u RH." Dakle, nema nikakve dvojbe da ukoliko postoji inicijativa koju je poduprlo najmanje 10% birača u RH Hrvatski sabor će donijeti odluku. Dvojba se rodila obzirom na članak 95. Ustavnog zakona o Ustavnome sudu. A što kaže članak 95.? Radi se o članku koji se nalazi u 9 glavi zakona koja se zove Nadzor nad ustavnošću i zakonitošću izbora i državnog referenduma i izborni sporovi. On kaže u svom stavku 1. - na zahtjev Hrvatskog sabora, dakle na izričit zahtjev Hrvatskog sabora, bez Hrvatskog sabora i njegovog zahtjeva to ne može činiti, Ustavni sud će u slučaju kad 10% od ukupnog broja birača u RH zatraži raspisivanje referenduma utvrditi je li sadržaj referendumskog pitanja u skladu s Ustavom i jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 86., danas 87. stavka 1. do 3. Ustava RH za njegovo raspisivanje. Potpuno je jasno ukoliko Hrvatski sabor nije potpuno načistu da li je referendumsko pitanje koje se predlaže sukladno zakonu, a očito je da naš matični odbor nije u stanju biti s tim načistu nego se podijelio politički, a to već znači da to nije ustavno-pravno nego isključivo političko pitanje, tek onda se zapravo uključuje Ustavni sud u ovu priču. Intencija je vrlo jasna. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav zahvaljujući većini svojih glasova, odnosno većini glasova svojih članova pokušava zapravo kupiti vrijeme. Time upozoravam dodatno iritiramo 809 tisuća potpisnika ove inicijative, dodatno iritiramo hrvatsku javnost. To nije odgovoran pristup i zapravo svjedoči o tome da netko želi da Hrvatski sabor ne preuzme svoj dio ustavne odgovornosti u ovome pitanju i to nitko drugi nego politička većina u ovome saboru. U tome smislu ne možemo podržati Prijedlog zaključka kao Klub narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika i glasovat ćemo protiv prijedloga zaključka, smatrajući da Hrvatski sabor jest dovoljno odgovoran, apsolutno kompetentan da postupi po ustavu i to po članku 87. stavku 1. Hvala lijepo.
Hvala. Prije nego ministar Mlakar dobije riječ, gospođa Ana Lovrin ima ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam navod zastupnika Beusa, on je rekao da je vlada imala čvrst stav provjeravati potpise, da se Vlada bavi tehnikalijama itd. Netočno, to nije Vladin voluntaristički stav to je odredba Zakona o referendumu kojega je donio ovaj Hrvatski sabor i posao je Vlade da provjeri i da primijeni Zakon, a Zakon o referendumu u članku 8.d stavak 2. kaže "svako mjesto iz stavka 1. ovog članka mora imati popis uvezanim listovima koji će sadržavati jasno formulirano pitanje o kojem se traži raspisivanje referenduma i jasno odijeljene vodoravne redove". Dakle, mi možemo ali mislim da nismo u stadiju da kažemo kao drug Tito da se ne treba držati zakona kao pijan plota.
Hvala. Evo, predlagatelj se, u ime predlagatelja se javio opet prije ministra.
Gospodine predsjedniče, samo jednu opservaciju na izlaganje poštovanog kolege gospodina Gorana Beusa Richembergha koji je rekao, da ako sam ja dobro razumio da Odbor za Ustav ne respektira volju ni potpisa 808 ili 809 tisuća birača. Trebate uzeti u obzir da je isti Odbor za Ustav jednoglasno utvrdio i diskvalificirao 92 tisuće 225 osoba, ne možemo reći valjda da Odbor za Ustav ne respektira volju onih birača koji su umrli prije potpisivanja referenduma. Dakle, to se zanemaruje ... kako to da se dogodilo i zašto se dogodilo da su upisane osobe koje su bile mrtve prije početka za upisivanje, izjašnjavanje birača. Kako to da je 65 mrtvih osoba upisano, tko je to učinio? Zašto je to učinio? Kako se moglo dogoditi da se potpišu osobe, umjesto njih jednom krivotvorinom je upisano ime i prezime mrtve osobe i to ne jedna nego 56. Kako se moglo dogoditi da se upiše i potpiše 56 ili 224 osobe koje su lišene poslovne sposobnosti ili 810 osoba koje su mlađe od 18 godina. Ili kako se moglo dogoditi to da se 14 tisuća 702 osobe su višestruko upisani birači. Dakle jedan birač se potpisivao više puta. Zašto se to toleriralo? Zato se ovdje ne može govoriti o tome da Odbor za Ustav nije respektirao i uvažavao, da je trebao uvažavati ove 92 tisuće. Nije trebao, nije smio. I Odbor je to jednoglasno i usvojio. A ono razmatranje da u Zakonu stoji o referendumu ne izvlači se zaključak zato što su se birači popisivali na potpisnim mjestima izvan njihovog mjesta prebivališta, da Zakon ne propisuje sankcije za to. Zakon kaže da će se mjesta na kojima će se izjašnjavati birači o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma da će se potpisivati na onim mjestima koja će odobriti predstavnička tijela jedinice lokalne uprave i samouprave i da će se ta mjesta 5 dana prije potpisivanja izjašnjavanja, da će organizacijski odbor o tome obavijestiti mjerodavnu policijsku upravu. I u ogromnom dijelu slučajeva je organizacijski odbor i njegovi dijelovi su obavještavali pravodobno u skladu sa zakonom, i policijske uprave na čijem su se području, na određenim mjestima gdje su se i birači izjašnjavali. Međutim, bilo je brojnih slučajeva, imamo to specificirano u izvješćima gdje su se birači izjašnjavali na mjestima koja nisu bila odobrena, ni prijavljena da će se na njima potpisivati. A Odbor je zauzeo stajalište da unatoč svih tih manjkavosti kod Zakona o referendumu ne predlažemo, ili zapravo preciznije predlažemo da se potpisi tih birača prihvate kao ispravni i da se ne diskvalificiraju radi određenih manjkavosti vezanih za striktno poštivanje Zakona o referendumu. Dakle, iz ove zakonske odredbe da su se birači trebali izjašnjavati na mjestima koja su prijavljena i odobrena u policijskoj upravi, se izvlači zaključak, zato što se tamo nisu izjašnjavali, nego na nekim drugim mjestima da je tu došlo do povrede Zakona. Ali unatoč toga mi nismo predložili da se ti birači diskvalificiraju. Jer ako je nekoliko stotina birača sa prebivalištem u Splitu ili na Braču se izjašnjava i daje svoje potpise na potpisnim biralištima na jednoj osnovnoj školi u Zaboku, na to je ukazano u ovome izvješću, samo je ukazano u tome izvješću, samo je ukazano da je upitno jesu li se oni nalazili u vrijeme izjašnjavanja u mjestu svoga prebivališta. Zakon ne propisuje da se takvi potpisi birača diskvalificiraju i ponište. Ali ukazano je samo to da je upitno jesu li se oni izjašnjavali kada je na toj popisnoj listi bilo naznačeno da je to na biračkim mjestima gdje imaju svoje prebivalište.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Jedno objašnjenje, dakle ispravljam navod kojim se problematizira činjenica da je netko potpisao za referendum izvan mjesta svog prebivališta. To nije uopće čudno. Naime, prema popisu stanovništva 130 tisuća stanovnika Zagrebačke županije su dnevni imigranti u grad Zagreb, 130 tisuća, trećina stanovnika. Prema tome, ta činjenica da ne netko potpisao izvan svog prebivališta nije uopće čudna jer ljudi putuju, a u 15 dana se može doći u različita mjesta, ne bi to trebalo problematizirati.
Ovdje je objašnjeno sada kako je do toga došlo i da je upozoreno na to, a da nije to dovedeno u pitanje. To je bitno. Ministar uprave gospodin Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Nemam namjeru stalno reagirati ali dozvolite nakon izvješća kluba i govora gospodina Beusa dužan sam reći nešto jer mislim da kada ste se već uzeli komentirati ove stvari činjenicu održavanja referenduma i poziciju Vlade u ime Vlade dozvolite mi da odgovorim samo na nekoliko vaših konstatacija. Rekli ste da je Vlada ja neću citirati doslovno mislim da nije važno, važno je pogoditi smisao postavila se tehnički na cijelo ovaj problem održavanja referenduma, a pitanje bilo šireg značaja. Da je postavljeno pitanje odgovornosti Vlade za utvrđivanje politike radnih odnosa i zapošljavanja. Kada bi to bilo točno, onda je tako trebalo glasiti i referendumsko pitanje. Podsjetit ću vas referendumsko pitanje je glasilo, jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora? Nikakvog drugog pitanja, a shvaćanje insinuacije što se pod time mislilo, mislim da su neprimjerene za ovu raspravu. Drugo, ako ste već citirali zakonske odredbe ja bih se vratio na ono zašto je Vlada u svom tehničkom izvješću dala podatke kakve je dala, pa ću citirati odredbe koje su bitne iz Zakona o referendumu i drugim oblicima drugog izjašnjavanja, a koje su inače donešene 2001. godine i regulirale su postupak koji prethodi raspisivanju referenduma. "Svako mjesto iz stavka 1. ovog članka", znači mjesto gdje se birači izjašnjavaju o potrebi održavanja referenduma, "mora imati popis s uvezanim listovima koji će sadržavati jasno formulirano pitanje o kojem se traži raspisivanje referenduma i jasno odijeljene vodoravne redove označene rednim brojevima". Taj uvez nije uvezani listovi i potreba da se te zbirke popisa prikupljaju u uvezanim knjigama nije zbog ljepote samog postupka, nego zbog činjenice da se naknadno nakon isteka roka, a rok za prikupljanje potpisa je 15 dana, ne mogu umetati listovi i time dovoditi u pitanje izjašnjavanje na mjestima koja se određena za izjašnjavanje. Zbog toga je propisano da te liste moraju biti uvezane i a propos nijedna od listi koje smo primili u 229 skripti ili knjiga nije bila uvezana na propisan način. Zna se inače u državnoj upravi kako se propisno uvezuju knjige i zbirke i kako to treba izgledati. Zbog toga smo ukazali na činjenicu da je bilo moguće i nakon proteka roka u knjige i liste koje su bile prikupljene na određenim mjestima, dodatno stavljati popise koji tamo nisu prikupljeni. Druga odredba koju niste citirali je članka 8.e istog zakona, a ona kaže: "Birač se može izjasniti o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma samo na jednom od mjesta na kojem će se održavati izjašnjavanje". I to je ono zbog čega smo ukazali da se preko 14 tisuća potpisa našlo na više mjesta. Nije bilo moguće garantirati ispravni postupak ukoliko se osoba koja je navedena u jednoj zbirci naknadno nađe u još nekoliko zbirki koje su dane na konačnu ocjenu. Prema tome, točno je, ispravna je vaša konstatacija da nije propisana obveza u zakonu da se birači moraju izjašnjavati u mjestu gdje su inače registrirani kao birači, ali zbog toga smo ukazali da je preko 350 tisuća ljudi se izjašnjavalo na mjestima koja su vrlo udaljena od mjesta njihovog prebivališta. To nisu dnevni emigranti, jer osobe iz Otoka, Šibenika, Brača vrlo često se ne nalaze u Zlatar Bistrici ili u Zlataru, a takvi ljudi su bili na popisima koji su konačno predočeni u zahtjev za raspisivanje referenduma. Prema tome, Vlada da zaključim sa ovim dijelom, Vlada je zadužena od Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da provjeri postupak prikupljanja podataka, odnosno konkretno Ministarstvo uprave da provjeri da su osobe koje se nalaze na popisima birači i da li ima svojstvo birača što je Ministarstvo uprave učinilo i u konačnici 717 tisuća 149 osoba je broj koji je Ministarstvo uprave u svojem izvješću dalo potvrđujući da su te osobe sa statusom birača u Republici Hrvatskoj. Niti je Vlada imala ovlasti niti si je te ovlasti uzela da preko toga određuje da li se referendum treba ili ne održati. To je odluka koju donosi Hrvatski sabor, a to vam je propisano u zakonu koji ste citirali. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo ispravke, prvo gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Netočno je to nije posao državnih tijela pogotovo najviših da ustvrde povodom jednog akta da nije bilo moguće garantirati ispravnost potpisa. Državna tijela služe da kažu jeli nešto zakonito ili nije, a ne da samo izražavaju sumnju i u biti izražavaju politički stav, jel to nije posao, upravo to nije posao ministarstva, a ni zadaća koju je Sabor dao da u ovom operativnom smislu Ministarstvo uprave odradi. To je jedna stvar. A drugo, netočno je da pitanje potpisa, pitanje vlastoručnog upisa imena i svih ostalih stvari kao i ovog uvezivanja što zaista točno je u ovom smislu da je to zakona propisao da se onemoguće zlouporabe, ali onda te zlouporabe ste trebali utvrditi, a ne stavljati i bacati sumnju na građane da su falsifikatori, da su prevaranti jer to jednostavno niti je točno, a niti je dolično državnog tijela. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Treće, netočno je to i to je falsifikat zakona, nađite mi odredbu u zakonu koja kaže da se građanin iz Dubrovnika ne može potpisati u Zagrebu. I još nešto, u našem pravnom sustavu jedino vlastoručna oporuka mora biti potpisana pod posljedicama ništavosti u smislu da mora biti napisana …/Govornica isključena./… upisivali radi se o nebitnoj povredi.
Hvala.
Naš pravni sustav razlikuje bitne i nebitne povrede. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Hvala. Neki se ko pijan plota drže zakona. Trebalo bi ih kritizirati. Gospođa Tanja Vrbat, izvolite. Ispravak.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Želim ispraviti navod… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Malo mira u dvorani. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Gospodine predsjedniče mogu li?
Izvolite.
Hvala. Želim ispraviti netočan navod gospodina ministra Mlakara koji tvrdi da se ne radi o dnevnim migrantima, ljudima koji su recimo iz Brača potpisivali odnosno našli se u upisnim listama primjerice u Zaboku. Možda se dogodilo da je skupina nekakva umirovljenika bila na izletu, vi ne možete to sa sigurnošću tvrditi. A osim toga, meni je neprihvatljivo da ovdje dovodimo u pitanje osnovno načelo slobode kretanja Republikom Hrvatskom koje je jedno od osnovnih ustavnih načela. Hvala.
Hvala. Idemo dalje s raspravom o bitnoj stvari, a ne je li 15 ili 17 bilo pogrešno upisanih. O bitnim stvarima, to su bitne stvari, a ovo drugo je ovako da pokažemo kako se držimo zakona. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Prvo što želim izazvati pažnju kolega zastupnika je da mi danas odlučujemo o dvije stvari. Odlučujemo kao zastupnici o zahtjevu građana birača Republike Hrvatske i to legitimnih zahtjeva 717 tisuća ili cca 16% ukupnog biračkog tijela da se raspiše referendum o pitanju iz nadležnosti Sabora i da o tom pitanju odluče građani kao vrhovno demokratsko tijelo u ovoj demokratskoj zemlji. To je prvi zahtjev potpuno odvojen od zaključka vladajućih. To je drugi zahtjev pred sabornicima, to je zaključak Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji predlaže Saboru da ignorira 16%, 16% legitimnih i legalnih zahtjeva da građani o pitanju o kojima oni imaju pravo odlučiti, a sada i obvezu. Dakle, pred nama je dilema stavljena o čemu treba odlučiti i na početku odmah da kažem, u toj dilemi klub Socijaldemokratske partije Hrvatske je na strani građana, na strani birača kao vrhovnog demokratskog tijela u ovoj zemlji. Sada argumenti za naš stav i politički i pravni su u našu korist. Ja ću ih pokušati obrazložiti. Prije toga treba reći da se iz poteza i izjava vladajućih može razabrati kakav je njihov stav bio otpočetka. Dakle, u socijalnom dijalogu Vlada nije uspjela dogovoriti ono što je željela. Odbila je prijedloge sindikata i jednostrano je odlučila poslati u Sabor Zakon o radu, njegove izmjene i dopune. Tada sindikat koristi ustavnu poziciju i traži, pita građane jeste li vi za to i sad se to pitanje nalazi ovdje pred nama: jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi po produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora. Dakle, sindikati traže da se građani izjasne o položaju radnika, pravnom položaju radnika u odnosima poslodavac i radnik. To je suština spora. U tome sindikati dobivaju vrlo angažiranu potporu građana, dakle izlazi na mjesta gdje se potpisuje 800 i više tisuća građana Republike Hrvatske, a njih 717 tisuća Odbor za Ustav ovlašteno kvalificira kao legalne zahtjeve birača za odlučivanje na referendumu. Dakle legalno, legitimno građani su preko odbora stekli pravo da odlučuju o tom pitanju, preko Odbora za Ustav. Time je Odbor za Ustav i potvrdio da su ispunjeni zahtjevi iz članka 97. Ustava Republike Hrvatske iz stavka 3., treće pitanje ili treća mogućnost, druga pitanja i 10% potpisa birača Republike Hrvatske. Dakle, to je pravo i obveza utvrđena kroz Odbor za Ustav, Poslovnik i to jednoglasno, tu nije bilo spora. Svi članovi odbora su glasali, 717 tisuća potpisa građana Republike Hrvatske, članova vrhovnog demokratskog tijela je odlučilo. Tu nije bilo spora. Međutim, Vlada je u tom procesu prikupljanja potpisa od građana imala svoje stajalište kroz izjave ministara da građani ne znaju šta potpisuju. Takvo stajalište nije moguće izreći bez vrlo jake političke, ali i pravne argumentacije. Ali to pokazuje odnos Vlade prema građanima i prema pitanju koje je trebala urediti u socijalnom dijalogu. Kad to nije prošlo jer se naprosto tako ne može prihvatiti činjenica o kojoj Vlada ili njezini ministri su govorili onda je dobronamjerno Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav sa povjerenjem koje je trebao uvažiti poslao u provjeru vladinim i našim službama te potpise građana. I umjesto da reagira kao i samo radno tijelo Sabora, nadležni odbor Vlada je našla za shodno da stavi pod sumnju volju građana koji su vlastitim potpisom rekli da žele šta žele. Riječ je dakle o iskazivanju volje, a sve pravne pa i proceduralne smicalice tu ne pomažu jer je biračko tijelo u demokratskim ustrojima, u demokratskim državama vrhovni i najvažnije demokratsko tijelo, a tu bih sada mogao i citirati stavak 1. Ustava Republike Hrvatske. Dakle, u Republici Hrvatskoj vlast proizilazi iz naroda i pripada narodu kao zajednici slobodnih i ravnopravnih državljana. Narod ostvaruje vlast izborom svojih predstavnika i neposrednim odlučivanjem, tj. referendumom. Ako tome dodamo zaista dobronamjernu ili rekao bih logičnu interpretaciju članka 97. Ustava stavka prvog i stavka trećeg proizilazi da je Odbor za Ustav utvrdio da su ispunjeni svi uvjeti za raspisivanje referenduma. Legitimno je odlučilo 717000 građana, legitimno angažirano i odgovorno. Prvi uvjet. Drugi uvjet je referendumsko pitanje koje je također legitimno jer problem nije riješen. Taj odnos poslodavac i radnik nije riješen. Ako tome dodamo da je poslije toga čak i da tako kažem malom proceduralnom igrom Odbor izbjegao glasovati kad je raspravio stvar nego je odgodio kako bi da tako kažem izvršio kako se zove to razgovore sa mogućim drugim političkim i demokratskim faktorima ili nije imao naprosto većinu u tom času. To je bila da tako kažem izbjegnuta odgovornost samo za trenutak. Na sljedećoj sjednici Odbor unatoč jasnim i nedvojbenim utvrđenim činjenicama odlučuje pitati Ustavni sud. I zamislite koje je pitanje? Pitanje je Ustavnom sudu da utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke, a sam Odbor je utvrdio da su 717000 valjani, legitimni, zakoniti potpisi građana i da je pitanje u redu, opravdano. O čemu bi Ustavni sud u tom slučaju trebao odlučivati? O korisnosti? Utilitarnosti tog pitanja, u čiju korist, kome? To nije u djelokrugu Ustavnog suda. To su politička pitanja o kojima mora odlučivati Sabor i preuzeti odgovornost na sebe. Zašto tako tvrdim? Hajmo citirati članak o djelokrugu i nadležnosti Ustavnog suda? Ne znam sad ćemo ga naći, pa ćemo vidjeti da nema riječi 123. 129. članak, 129. sada. Dakle, o čemu Ustavni sud odlučuj? O suglasnosti zakona sa Ustavom, o suglasnosti drugih propisa sa Ustavom, drugim riječima o ustavnosti i zakonitosti. Odlučuje o ustavnim tužbama kada je riječ o pojedinačnim aktima, odlučuje o ostvarivanju ustavnosti i zakonitosti i o tome izvješćuje Sabor kao o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda i nigdje se ne govori u Ustavu, u Ustavu da Ustavni sud može odlučivati o korisnosti nekog pitanja, o ispunjenosti za odlučivanje o nekom pitanju. Pa za mila Boga o tome zaista odlučuje Sabor. Ne može se prebaciti odgovornost na Ustavni sud da utvrdi je li nama potreban referendum. To je zadaća Parlamenta, a Parlament dame i gospodo ne može ignorirati volju građana ne zbog stavka prvog i članka prvog Ustava Republike Hrvatske, nego moć, politička moć i pravna moć 717000 ne smije biti zanemarena, ne smije biti zanemarena. Već je davno jedan od velikih mislilaca prije možda 350 godina rekao da je demokracija bez moći nemoćna, ali i moć bez demokracije je tiranija. Ako ćemo ignorirati 717000 potpisa građana Republike Hrvatske, birača, oni koji su nas ovdje izabrali onda je upitno gdje se nalazi demokratska moć. Je li ona kod građana, kod vladajućih, kod Ustavnog suda morate odlučiti po ovim zahtjevima. Zato ja mislim da je stajalište Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije da su na strani građana temeljeno na političkim razlozima i na ustavnim razlozima. Uzmite u obzir da jedanput izgubiti povjerenje građana kad su oni odlučili da žele odlučivati o pitanjima iz nadležnosti Sabora i prenijeti u nadležnost građana, znači više od jedne ignorancije, znači više od jedne ignorancije, znači da građane i njihovu moć ne respektiramo, mi nećemo biti za to. Hvala lijepa.
Hvala. Prije gospodina ministra imamo nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih ispravio netočan navod gospodina Leke kada je rekao da Odbor za Ustav ignorira volju građana koji su potpisali ovaj zahtjev za referendum. Gospodine Leko Odbor za Ustav je uputio Ustavnome sudu zahtjev za tumačenjem da li postoje formalnopravni razlozi za raspisivanje referenduma u kontekstu toga da se referendum ne raspisuje o nešto što je nekonkretno i apstraktno, nego o nečemu što je konkretan akt. S obzirom da je Vlada povukla prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, mišljenja smo da ne postoje formalnopravni razlozi, a o tome šta vi mislite o pravima građana i radnika pokazali ste 2003. kad ste rezali na plaćama, mirovinama, i rodiljama, a danas hoćete da se preko leđa radnika raspisuje anketa o popularnosti vaše stranke kako biste izazvali prijevremene izbore. E taj ćete … [[Ne razumije se.]] gledati u nekoj drugoj epizodi. Hvala lijepo.
Nije potrebno mene opominjati, budući da ja Poslovnik znam i čitam. Ovo je, zaključni dio rasprave bio van ovog ispravka netočnog navoda, onaj prvi dio je bio ispravak netočnog navoda. Prema tome, idemo dalje. Ispravak netočnog navoda, gospodin Boris Kunst.
Poštovani predsjedniče. Kolega Leko je netočno naveo da je bio stav Vlade da građani ne znaju što potpisuju. To je neistina. Stav Vlade je bio da političke stranke koje su sindikate prikupljale potpise, a one su imale drugačiji motiv prikupljanja potpisa nego što su imali sindikati, sindikati su imali jedan socijalni motiv prikupljanja tog potpisa, a političke stranke imale su svoj da obmanjuju građane, da zbunjuju, zastrašuju svojom teorijom o referendumskom pitanju. To je Vlada rekla i to je činjenica i to je istina.
Ispravak, gospođa Neda Klarić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo netočan je navod gospodina Leke koji kaže da je Vlada stavila pod sumnju volju građana. To je netočno gospodine Leko. Upravo iz razloga što je u točci 3. zaključka stoji da je od ukupno 717 tisuća 149 osoba za 356 tisuća i 350 osoba upitan boravak u vrijeme potpisivanja, što je skoro polovica od 717 tisuća i 149 osoba. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Sunčana Glavak, ispravak.
Hvala lijepa gospdine predsjedniče. Ispravit ću netočan navod kolege Leke, koji je rekao da se iz poteza vladajućih može razaznati kakav je stav bio od početka. Pa ja bih samo podsjetila da je stav Vlade bio, a samim time i HDZ-a da se u rebalansu proračuna osigura 170 milijuna kuna potrebnih za održavanje referenduma, i da bih voljela da se malo manje gleda u kristalnu kuglu, a da se bavimo činjenicama, a to je činjenica. A još jedna činjenica je da SDP pokazuje svoju nevjerodostojnost štiteći radnike, a zapravo je glasovao protiv rebalansa proračuna u kojem je bilo osigurano podsjećam 170 milijuna kuna za provedbu referenduma. Hvala lijepa.
Gospođa Ana Lovrin, ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa zastupnik Leko je rekao da Vlada je stavila pod sumnju 800 tisuća potpisa hrvatskih građana i da propituje volju birača itd. Ne, nije to točno. Vlada je učinila ono što je od nje zatražio saborski Odbor za Ustav, a to je da provjeri ispravnost potpisa. I nemojmo se iz politikantskih razloga igrati sa provedbom Ustava, 10% je ustavni cenzus, i ukoliko se neće poštivati Ustav da se kao uvjet osnovni za raspis obvezujućeg referenduma provjeri da li je taj uvjet ispunjen, onda zaista ne znam gdje smo. A naglašavam da se radi o obvezujućem referendumu, sa posebnom snagom, čija odluka je obvezatna i to profuturo ad infinitum do novoga referenduma o tom pitanju, što su mnogi smetnuli s uma.
Hvala lijepa. I gospodin Damir Sesvečan, ispravak.
Ja ću također ispraviti netočan navod koji je već ispravljen, u dva navrata, što je kolega Leko rekao u ime kluba SDP-a da je Vlada stavila pod sumnju volju građana. Dakle reći ću da to nije točno, jer je Vlada konstatirala upravo ono što je Odbor za Ustav i Poslovnik i politički sustav od nje tražio, konstatirala je ono što je zakon odredio i naložio. Ja se nadam da kolega Leko, odnosno klub SDP-a u čije ime je i kolega govorio, ne misli da je Vlada trebala prešutjeti ili zatajiti uočene nezakonitosti i nepravilnosti.
Gospodin ministar Davorin Mlakar, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dužan sam u ime Vlade i ova dva ministarstva koja su dobila zaduženje, koje su odradili vjerujemo na kvalitetan način i u relativno kratkom roku reći sljedeće. Vlada se nije služila nikakvim pravnim smicalicama, nego je u svojem izvješću pokazala odboru da je 717 tisuća potpisa koji se nalaze na listama potpisi građana birača u Republici Hrvatskoj koji se imaju pravo odrediti o pitanju referenduma. Isto tako je rekla da ne dovodi u sumnju i u ni jednom Vladinom dokumentu to nećete ni naći. Potpise i legalnost birača ona je dovela u sumnju postupak prikupljanja potpisa koji je proveo organizacijski odbor za pripremu referenduma. Postupak nije proveden u skladu sa Zakonom o referendumu i drugim oblicima osobnog izjašnjavanja, i to stoji u našem izvješću, a to da su se građani u postupku koji je štetio iskazivanju njihove volje odredili na legalan način, to mi nikada nismo doveli u sumnju.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Ja moram ispraviti navod gospodina ministra da postupak prikupljanja potpisa nije proveden sukladno zakonu. Zaključkom Odbora za Ustav, politički sustav i Poslovnik jasno je utvrđeno da je postupak proveden sukladno zakonu sa 717 tisuća potpisa građana s pravom glasa i danas ponavljati sumnju u zakonitost postupka u Parlamentu kada o tome raspravljamo je neodgovorno od vas gospodine ministre, to ste mogli raspravljati unutar Vlade, ali nakon zaključka odbora više ne.
Zahvaljujem. I drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, i gospodin ministar, a i ostali koji su ispravljali moju ocjenu da je Vlada sumnjala u građane nisu naveli onu argumentaciju koju sam ja naveo. Dakle, to je opet manipulacija. Ja sam naveo da je Vlada kroz izjave svojih ministara da građani ne znaju što potpisuju posumnjala u znanje i sposobnost građana da odlučuju. A koji su ministri to izjavili znaju građani, ali i ja znam dobro. Slušao sam svojim očima da je ministar gospodarstva to izjavio.
Zahvaljujem. Na redu je u ime predlagatelja uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Vladimir Šeks.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Zašto je Vlada išla provjeravati, odnosno ministarstva, dobili su nalog Ministarstvo uprave, Ministarstvo unutarnjih poslova da provjere na temelju zaključka Odbora za Ustav, da provjere broj i vjerodostojnost potpisa birača iz zahtjeva za raspisivanje referenduma. Odbor za Ustav je u okviru svog djelokruga i donio takav zaključak, jednoglasno je donio takav zaključak i zatražio od ova 2 ministarstva da provjere broj i vjerodostojnost potpisa birača i zahtjeva za raspisivanje referenduma. Da je bilo vrlo opravdanih razloga da odbor zatraži provjeru vjerodostojnosti birača, potpisa birača, najsnažniji argument za takav zaključak je to što je provjerom utvrđeno da 92 229 osoba nemaju status birača. I zato je trebalo izvršiti provjeru da se utvrdi da li je vjerodostojan potpis birača iz zahtjeva za raspisivanje referenduma. Jer to da su upisane u ime mrtvih osoba 56 osoba da su upisane, da su se dali, da su dali svoj potpis za izjašnjavanje da se raspiše referendum da li su za primjenu tih važećih pravnih pravila, da su upisane prije roka nego što je počelo potpisivanje referenduma to znači da je netko zlouporabio teškom zlouporabom da je te mrtve osobe potpisivao. Za to nije odgovoran Organizacijski odbor za raspisivanje referenduma, za to su odgovorni oni brojni koji su na raznim mjestima šakom i kapom išli na upisivanje popisnih listi. Organizacijski odbor je dao i nalog i naputke da se to izjašnjavanje provodi u skladu sa zakonom. Ali su pojedini oni pojedinci koji su na raznim mjestima išli sa onim listama, išli od škola, bolnica, raznih drugih mjesta koja nisu bila određena i koja nisu bila prijavljena po organizacijskom odboru i nisu bila prijavljena policijskoj upravi, ti su pojedinci samovlasno u gorljivoj želji da prikupe i nagomilaju što više potpisa, ali sa nakanom, nisu to bili potpisi za izjašnjavanje za zadržavanje važećih pravnih pravila o Zakonu o radu nego onom prikrivenom referendumu da kao što je iznio i gospodin Goran Beus Richembergh da je to zapravo izjašnjavanje o referendumu o Vladi. To je bilo, tu se je za taj način, na taj način se je mamilo brojne građane da se pod maskom referenduma da se traži izjašnjavanje o Zakona o radu, jednostavno se je išlo za tim da se to bude izjašnjavanje o aktualnoj Vladi, odnosno protiv te Vlade. Zašto je trebalo izvršiti tu provjeru? Provjeru je trebalo izvršiti ne samo iz razloga što je to zatražio Odbor za Ustav i što su svi članovi Odbora za Ustav Hrvatskog sabora to prihvatili nego i zato što se dokazalo egzaktno da je najmanje 92 tisuće trebalo diskvalificirati. I nije Vlada u svojim izvješćima, odnosno ova 2 ministarstva, uprave i unutarnjih poslova izrazilo prikrivenu sumnju ili otvorenu sumnju kada je u svojim izvješćima navelo sve one brojne nepravilnosti koje su, gdje su povrijeđene odredbe Zakona o referendumu u samom tom potpisivanju i izjašnjavanju birača. Nije Vlada na taj način signalizirala ili sugerirala Hrvatskom saboru poništite volju biračkoga tijela, poništite sve one potpise gdje su izvršene određene formalne povrede Zakona o referendumu. Vlada je, odnosno ova 2 ministarstva, uprave i unutrašnjih poslova, su samo ukazali gdje su izvršene povrede i oni su Ministarstvo uprave i unutrašnjih poslova je samo i jedino izvršilo nalog Hrvatskog sabora, odnosno Odbora za Ustav Hrvatskoga sabora da utvrdi vjerodostojnost potpisa birača. A ne da je na temelju tih izvješća pružilo poruku i zatražilo zapravo prešutno i sugeriralo da Hrvatski sabor ili da Odbor za Ustav da diskvalificira potpise i ovih 356 358 koji su se izjašnjavali na drugim potpisnim mjestima. Dakle, nije to bila izražena namjera za diskvalificiranjem zato što se ukazalo na određene povrede Zakona o referendumu. I sada vidite koliko je još bilo važno da je Odbor za Ustav zatražio tu provjeru, ne samo iz razloga gdje je bilo ustanovljeno da je ovih 92 tisuće krajnje neodgovorne lakomislene osobe koje su izrabile povjerenje i organizacijskog odbora, predsjednika središnjica, njihovo povjerenje, povjerenje Hrvatskoga sabora, povjerenje svih građana koji su se izjašnjavali o cijelom tom referendumu, nego su išli u toj mjeri bezobzirno upisivati mrtve osobe, maloljetne osobe, strance, osobe koje su se višestruko upisivale, zato je bilo potrebno izvršiti tu provjeru, zato je trebalo o rezultatima te provjere jasno izvijestiti kao što je naloženo o zaključku Hrvatskog odbora, Hrvatskog sabora, o rezultatima te provjere oba ministarstva će dostaviti izvješće Hrvatskom saboru, to su oba dva ministarstva napravila. Ukazala su samo u strukturi tog izjašnjavanja, gdje su izvršene određene povrede. Vidite kada se gleda analitički u svim ovim materijalima iz ta dva ministarstva, 93 tisuće 573 birača upisani su istim rukopisom za više birača. Radi se o 17 tisuća 75 različitih rukopisa, a koji su potpisali 93 tisuće 573 birača što znači da je broj evidentiranih birača, da je prosječno jedna osoba upisivala 48 birača. Zakon kaže, osobno vlastoručno, a ovdje je prosječno jedna osoba upisivala 5,48 birača. I mi smo i te potpise prihvatili, i to izjašnjavanje smo prihvatili pravovaljanim. Prihvatili smo pravovaljanim i nešto što je, da je u 20 tisuća 54 liste, napravljeno nešto nevjerojatno. DA je na referendumskom, da je na ovome zahtjevu za raspisivanje referenduma od organizacijskoga odbora ovako glasi formular: "Zahtjev Hrvatskom saboru za provođenje referenduma sa sljedećim pitanjem: Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora? I tu piše riječ DA i NE. I onda popis birača koji podržavaju referendum i onda su njihovi potpisi. Što je ovom provjerom utvrđeno, da 472 tisuće, ili 276 birača nisu zaokružili ni da ni ne. To su formulari. Ni da, ni ne. Ili preciznije imate slučajeve da je koreksom izbrisano zaokruživanje 380, sve ukupno koreksom je 1479 potpisa zaokruživanje da je križan odgovor da, koreksom na 33 tisuće da je na 16 listi koreksom je bilo raspisan referendum zaokruženo NE to prebrisano koreksom i 352 potpisa gdje je bilo NE tamo je to prekriženo koreksom. TE zloporabe su radili ne članovi organizacijskog odbora nego su te zloporabe radili netko tko je po terenu išao na to da pod svaku cijenu raspiše, da prikupi što više potpisa. MI smo te potpise isto također prihvatili i to želimo prikazati kako je to bila upravo respektirana volja biračkoga tijela od strane odbora a ne izigravanje biračke volje, jer unatoč svih tih mogućih nepravilnosti smo ipak predložili da se priznaju ti potpisi, dakle tih 15,95 volje biračkoga tijela. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Najprije obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijem eu 10 i 53 za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta imamo prijavljeno 14 pojedinačnih rasprava i još imamo 3 kluba. Sada imamo dva ispravka netočnih navoda, prvo je uvaženi zastupnik Josip Leko.
Kolega Šeks, uvaženi potpredsjednik Sabora, netočno tvrdi da namjera i volja birača iskazana svojim potpisom ima za cilj nešto drugo nego potporu o raspisivanju referenduma. Dakle, svaki onaj koji je izišao i potpisao, presumcia juris da je svojim potpisom iskazao političku volju i podupro raspisivanje referenduma. Dakle, po Zakonu je to tumačeno. Ako mislite drugačije to biste trebali dokazivati, ali i vaša rasprava ide za tim, a i to je u cjelini netočno da relativizira 717 tisuća koje je s pravom Odbor kojem ste vi na čelu, ocijenio i utvrdio da su legalni i legitimni. To je smisao odluke.
Hvala lijepa. To vam je nekak jako nategnuti ispravak netočnog navoda, skoro je pukel. Imamo povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma, Vladimir Šeks.
Moj poštovani dragi kolega nije uopće ispravljao moj netočni navod, nego je ispravljao moje razmatranje. Ja nisam rekao ni u jednoj riječi da sam ja rekao da građani ne znaju što su izjašnjavali. Ja sam rekao da posebno sam se referirao na istup zastupnika u ime Kluba HNS-a gospodina Beusa Richembergha koji je rekao što su građani po njegovom se išli za referendumom, da je to referendum protiv Vlade. To sam ja ilustrirao na taj način. A ne da ja ne znam što su građani potpisivali. To ja imam svoje mišljenje što su građani potpisivali.
Zahvaljujem.
A ne da ja ne znam što su građani potpisivali.
Zahvaljujem. Imamo još jedan ispravak netočnog navoda, vjerujem nenategnuti, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Uvaženi potpredsjednik Šeks je rekao da odbor nije išao za time da negira volju biračkog tijela, što u svom samom izlaganju je ustvrdio suprotno, jer je rekao da 717 tisuća potpisa nije upitno i da su se oni izjasnili da se referendum raspiše. Pa onda kako možete bacati sumnju i relavitizirati cijeli taj postupak ako ste utvrdili.
Što ispravljate, nije jasno što ispravljate.
Ispravljam to da je gospodin Šeks rekao da odbor uvažava biračko tijelo, odnosno što mu Ustav i nalaže da 10% ako se skupi da raspiše pitanja, to ispravljam, to je rekao. A to nije istina, jer svim svojim postupcima pokazuje suprotno da ne uvažava tih 717 tisuća potpisa, jer smo sada tu slušali zadnjih par minuta predavanje o tome kako su skupljani, da li je negdje zaokruženo, da li negdje ne. Ali to je bespredmetno uopće raspravljati kada ste ih uvažili na odboru. Ono što je jedino bitno vi biste trebali ako je skupljeno 10% potpisa raspisati referendum. To znači da ne uvažavate volju biračkog tijela.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika opet potpredsjednik Doma i predsjednik odbora, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks.. Izvolite.
Kada ja kažem kolega Maras da je odbor uvažavao volju biračkoga tijela, ja kažem to iz tog razloga što sam iznio i na odboru i dalje stajalište da je odbor respektirao volju biračkoga tijela zato što je uspio u svojim nastojanjima da se povuče Zakon o radu. Izmjena i dopuna Zakona o radu se referirala u labovskom dijelu tih nekoliko članaka na kolektivne ugovore. I referendumsko pitanje i građani koji su izjašnjavali i organizacijski odbor želio je sa referendumom spriječiti donošenje tih izmjena i dopuna Zakona o radu koji se odnosi na kolektivni ugovor. I to je i uspjelo. Vlada je povukla zakon i to je uspjelo. Dakle, birači koji su tražili raspisivanje referenduma tražili su raspisivanje referenduma da spriječe donošenje izmjena Zakona o radu i u tome su uspjeli. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Molim vas, ne dobacivati iz klupe. Molim vas da se pridržavate vremena koje je odobreno odnosno predviđeno za pojedine slučajeve. Nastavljamo s raspravom. Na redu je klub IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospodo državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Ja mislim da je dobro da se gospodin Šeks malo prije javio za riječ. Zašto? Jer je sada vidljivo jasno nedvosmisleno da je Vlada na sve moguće načine željela naprosto osporiti održavanje ovoga referenduma. Jeli tako? Tako je. Jasno da ću ja podržati održavane ovoga referenduma. S druge strane jasno je da HDZ neće dopustiti izbore prije izbora, to bi bilo političko samoubojstvo. Toliko ludi da sami sebe maknu sa pozicije vlasti valjda nisu i ne treba ih normalno u tom dijelu podcjenjivati. Jasno je isto tako svima nama, a jednako tako i građanima da referendum gospodo košta. Koliko on košta? On košta negdje oko 170 milijuna kuna po riječima nadležnih ministarstava. Da bi država i na taj način isto tako gledati ovu stvar i u ovoj sabornici i u sindikatima i građani da bi država uprihodovala 170 milijuna kuna, netko mora npr. prodati oko 700 milijuna kuna nečega, izdati fakture da bi onda kroz onih 23% PDV-a država mogla uprihodovati taj novac. Nije to banalan novac 170 kuna jasno da nije. Ali što ćemo demokracija košta, htjeli smo državu, imamo državu, treba plaćati sve te institute, neposredno odlučivanje građana to isto tako košta, referendum košta, a bogami i sami izbori kada se dogode i oni koštaju. Sve ostalo je bez toga daleko skuplje. Za ovu blamažu ja se usuđujem kazati kada je riječ o ovom referendumu prije svega krivi su oni koji vode ovu Vladu. Prvo, kriva je Vlada zbog upravo tog sramotnog prebrojavanja glasova gdje su vladini mudraci ministri uprave, unutrašnjih poslova, pretpostavljam po nalogu gospođe Kosor, u jednom čak zaključili i sa time izašli pred javnost da je 500 tisuća glasova nevažeće. Znači nije bio problem prebrojati te glasove, pa jasno da je potrebno prebrojati glasove, ali je problem u tome što su oni zaključili u jednom trenutku da je 500 tisuća glasova nevažećih. Prije smo slušali ove opservacije o mrtvima itd. mrtvim dušama, ta enigma ja mislim kada je riječ o Hrvatskoj je gotovo nerješiva, ali kada je riječ o Hrvatskoj da budem ciničan ona je logična. Mi smo normalno jedna vjerska zajednica, katolička zemlja, 90 i ne znam koliko posto nas se deklariraju vjernicima, vjerujemo i onaj zagrobni život na ovome ili onome svijetu svejedno. Evo baš je jučer gospodo dokazano da je Mojsije svoj narod proveo kroz more ili rekli su kroz Nil, o.k, ali ja isto tako pozivam Vladu, kroz jedan rukava Nila, ja pozivam Vladu da nas žedne ne vodi preko mora. Je u Bibliji ali sada ovi znanstvenici su rekli kroz jedan rukavac Nila. Nije sada bitno kroz što je Mojsije proveo svoj narod nego neka nas Vlada žedne ne vodi preko vode.
Uvaženi zastupniče.
Vlada je kriva gospodo što je predložila jedne nepotrebne izmjene Zakona o radu. Tko je tražio izmjene Zakona o radu? Poslodavci nisu, radnici nisu, Sabor nije. Kome je pala na um ta genijalna ideja da se ide mijenjati Zakon o radu, kao što smo jučer isto razgovarali cijeli dan o mirovinskom osiguranju. A sada vidimo izludili smo naciju, ne mi nego oni koji su to predlagali, da će zakon skupiti na snagu sa 1.10., a sada se zakon povlači. Biti će u drugom čitanju neke druge kondicije. Mnogi su izgubili posao, gdje ga ponovno nađu itd., itd. I gdje smo mi recimo danas? Vlada je pred nekih 20, 30 dana tamo negdje koncem 8. ili početkom 9. mjeseca jednostavno po meni upustila se u jednu opasnu igru osporavanja potpisa. Nije problem što se prebrojavalo te potpise no što su se upustili u osporavanje potpisa. Svi su nakon toga jasno reagirali kada se osporilo u onom trenutku 500 tisuća potpisa strahom. Pa tko jamči da će ova ekipa na vlasti recimo sutradan poštovati izbornu volju građana. Međutim, jednako tragično je što je to prebrojavanje potpisa po mom sudu imalo za cilj i zastrašivanje građana. Građani su se gotovo bih se usudio kazati snebivali pa gledajte ovi nas imaju gotovo 800 tisuća u nekim kartotekama i kao da su poslali poruku onima drugima ako vi sutradan se odlučite na nešto slično i vas ćemo imati. Mi smo ti koji možemo čak poništiti 500 tisuća potpisa. Ja bih se čak i usudio danas kazati da se kojim slučajem nije gospodin Šeks odnosno preko odbora poslužio znači ovom ekvilibristikom, da se niste vi poslužili i da niste na neki način spasili Vladu, da ste pristali preko ove većine koja je mogla izglasati nepoštivanje tih potpisa da bismo mi u tom periodu od zadnjih mjeseca dana imali puno događaja poput onih koje smo imali prilike gledati jučer u Splitu kroz one prosvjede radnika Brodosplita. S druge strane, ono što je isto tako ljude zasmetalo, zašto su se na stranicama Vlade, na webu jednostavno počele nalaziti pojedine osobe. Kako to da npr. branitelji koji žele da se nađu na webu jednostavno ne smiju, a ovdje potpisnici peticije mogu. I to je gospodo jedna opasna igra, igra koja se jednostavno ne bi više smjela ponavljati pa šta god da je u pitanju. E sad, gdje je problem oko ovoga referenduma. Ja se slažem, ima tu nekoliko problema, to možda nisu cjelovito uređeni ovi propisi i drugo, povlačenje ovoga Zakona o radu iz procedure. Hrvatska je samo jednom, ako se ne varam, imala referendum, znači bilo je to tamo '91. godine. Hrvatska je po mom sudu nepotrebno, kada je riječ o referendumu, izmijenila te odredbe predlažući običnu većinu da bi zajamčili da će građani stati iza Europske unije, ali nismo, ne mi nego opet oni koji su to predlagali, nisu vjerovali da će netko u ovoj zemlji doći do 450 tisuća potpisa. Ja sam u svojim raspravama prilikom izmjena ustava na to upozoravao, ali onaj koji je sijao jasno sada neka žanje. Da je ostala odredba o natpolovičnoj većini ma jasno je da bi građani Hrvatske glasali za Europu, ali ne bi bilo moguće da npr. na referendum sutradan izađe jedna manjina i da se to smatra jednom puno važnom odlukom. U Hrvatskoj ako se ja ne varam, uz onaj referendum iz '91. godine, jedino je gospodin Čondić uspio skupiti ako se ne varam 10% i tada jasno neka druga vlast, mislim ispravno, ali je to ispravno učinila, odbacila je izjašnjavanje o onom stupidnom prijedlogu koji se pisao u ovoj zgradi. Normalno da sam i ja bio protiv onog referenduma, nema tu nikakve tajne. Danas, logično, ne bih imao ništa protiv da se na isti dan dogodi i referendum i da se dogode izbori za novu Vladu ili za parlamentarnu većinu, ali vidim da još neko vrijeme to nam neće poći za rukom. S druge strane, temeljno je isto tako pitanje, ovaj referendum bi se trebao održati u roku od 30 dana. Sad, što ako je zakon na koji se odnosi na taj referendum povučen? Zakon čak ako se ne varam nije ni uvršten u dnevni red, on je samo proslijeđen Saboru, ali pitanje egzistira i ja mislim da treba pitati građane. Ja neću reći da građani, kao što se stalno sluša od nekih, nisu znali što potpisuju, ali slažem se sa onim što je prije govorio Beus nakon čega i gospodin Šeks, da su između ostalog građani svojim potpisom izjašnjavali se i protiv Vlade. To je isto tako istina. Da je situacija sigurno kompleksna vidimo i o lutanjima, gotovo svi, najprije su pa nisu pa bi malo ovako pa bi malo onako. Gospodin Smerdel kaže ja sam protiv ne treba, drugi ustavni predavači kažu mi smo za, zakona nema. Oni treći pitaju zašto onda trošiti 170 milijuna kuna, bolje možda riješiti 5000 ljudi sa otpremninama, možda bolje izgraditi jedan brod, možda je bolje isplatiti štetu po poplavama građanima Istre ili napraviti jedan nasip ovdje oko Velike Gorice itd., itd. To su sve problemi, ali bez obzira na sve ja mislim da se ovaj referendum jednostavno treba ispoštovati. S druge strane, ja sam i jučer nešto o tome govorio, sindikati su s pravom ustali. Ovaj zakon koji je bio predložen gotovo da je imao za cilj izbrisati sindikate sa te sindikalne, radne ili ne znam kakve scene. Gdje naši sindikati uglavnom djeluju? Oni uglavnom djeluju u javnom sektoru. U Hrvatskoj 387 tisuća nas vezano je uz javni sektor, to je 8,7% od ukupnog broja građana. U jednoj Austriji to je 4,7%, 7 tisuća manje nego recimo u Hrvatskoj, a Austrija cca ima dva puta više stanovnika. Jasno je, bez javnog sektora nema niti sindikata. U privatnom sektoru ako izuzmemo privatizirane velike sustave oni i gotovo ne djeluje. Ja tvrdim da u sindikatima od 1,5 milijuna ljudi koji rade negdje možda ih je 500 do 600 tisuća. S druge strane, mi već danas imamo oko 300 tisuća što poslodavaca, obrtnika, malih tih društava, pojedinaca, nas koji poput sudaca itd. ne smijemo biti u sindikatu, menadžer i tome slično. Znači, taj referendum, znači od onoga početka od kada je gospodin Šprajc zapravo rekao na Hrvatskoj radioteleviziji što je rekao nakon što ste predložili da se televiziji smanji naknada pretvorio se doslovce u pitanje povjerenja Vladi, a da možda to sami sindikalisti nisu i željeli. Oni možda to nisu željeli da se postavi pitanje povjerenja Vladi ali narod je to želio i želi i zato sam i sam jasno potpisao taj, ovaj referendum. Smeta me kad netko kaže da su iste osobe 30, 40 puta potpisivale ne znam te naše generalije. Pa ja kad sam došao u Puli dao sam osobnu. Aktivistica je napisala moje ime, prepisala broj iz osobne, adresu i ja sam normalno potpisao kao što je napisano pustimo šta tamo piše tako se radilo i za predsjedničke izbore i tako se radilo i uvijek do sada i kada su gospodin Hebrang i Damir Kajin predavali kandidaturu za ove posljednje izbore. Nemojmo se naprosto farbati! Znamo kako je, a prošli smo kako smo prošli. Da. Znači, još jedanput. Ovaj zahtjev gospodo, ha mislim to je tako. Mi možemo sada ovdje raditi šta god hoćemo, izvoditi sve te ... [[Govornik se ne razumije.]] i libristike, ali tako je bilo uvijek i netko je na to trebao ljude upozoriti, pa bi teže bilo doći do ovog broja glasova. Teže bi bilo doći, ali možda eto kroz takva tumačenja želite da se u buduće jednostavno referendumi ne dogode. Znači, ovo referendumsko pitanje je i pitanje kolektivnih ugovora gospodo i pitanje javnog sektora i pitanje jasno povjerenja Vladi. Ono je više od samog povjerenja ili glasanja o Zakonu o radu, ali je pitanje i sindikalne opstojnosti i zato nitko nema prava poigravati se sa legitimnom voljom preko 719000 hrvatskih državljana.
Ja vas moram ipak, uvaženi zastupniče upozoriti da je ovaj referendum isključivo o onome o čemu glasi referendumsko pitanje. Ne možemo proširivati sadržaj koji bi mi htjeli da sadržava. Ono što je referendumsko pitanje to je predmet i referenduma, a sad imamo jednu malu seriju ispravaka netočnih navoda. Prvo uvaženi zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, ispravljam potpuno netočne navode gospodina Kajina u vezi s Mojsijevim prelaskom preko Crvenog mora. Naime, znanstvene teorije o tome su jako, jako fluidne i ovo što je rekao gospodin Kajin da se pojavila nova znanstvena teorija da je riječ o jednom rukavcu Nila, a ne o Crvenom moru to su amaterska domišljanja. To su amaterska domišljanja kao što je bilo i domišljanje da je taj prijelaz preko Crvenog mora izazvan padom, propašću Atlantide, more se povuklo i onda je Mojsije prešao preko Crvenog mora. Meni se čini da su ovakvi citati, ovakve metafore u jednoj ozbiljnoj zapoljskoj raspravi ipak suvišne.
Zahvaljujem.
Ali niste pratili jučerašnje tiskovine.
Bez dobacivanja iz klupe. Mojsije je tak kak veli Selem Petar. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Kajin je rekao čitav niz netočnih navoda. Jedan od tih je, a ja ću samo dva navesti. Veli zakon je imao za cilj izbrisati sindikate. Pa ako Kajin štiti sindikate onda im se stvarno loše piše. On ih u principu proziva na skoro svakoj drugoj sjednici, a drugo je gdje je rekao da se Vlada upustila u opasnu igru osporavanja potpisa i da se s time zastrašuju građani. Pa u demokratskim državama zakonska procedura je ta koja se treba poštivati. Pa nije valjda kolega Kajin da vi mislite ako su ovi mrtvi koji su ovdje navedeni kao potpisali, pa nije valjda da vi mislite da su oni uskrsnuli da bi išli potpisati, pa su onda kad su vidjeli što su potpisali ponovno umrli.
Ja ne znam tko je veći sindikalac, ti ili Jadranka Kosor.
Bez dobacivanja iz klupe. Molim vas lijepo! Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Andrija Hebrang, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod kolege Kajina. Citiram: "Vlada Republike Hrvatske rekla je da je 500000 potpisa nevažećih." To Vlada nikad nije rekla. Ukazala je na one koji su protuzakoniti, ali je rekla da je dovoljan broj onih koji su sukladni zakonu. Drugo što ispravljam kaže da je prebrojavanje potpisa bilo zastrašivanje. Ne, zastrašivanje je bilo kad je SDP-ova Vlada legalne i legitimne potpise branitelja proglasila nevažećim. Treće, Agencija za zaštitu osobnih podataka je rekla da Vlada nije se ogriješila o zakon. Imena koja je objavila zacrnila je JMBG, prema tome nije pogriješila. Na kraju i najmanje važno rekao je da je nakon izjave gospodina Šprajca Vlada reagirala. Vlada reagira na dostojne i objektivne izvore, a ne na izjave gospodina Šprajca.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Ispravio bih netočan navod gospodina Kajina koji je kazao da se Vlada upustila u osporavanje potpisa. To nije točno već je na osnovi zaključka odbora Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutrašnjih poslova dostavilo detaljan izvještaj odboru o prikupljanju potpisa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ispravljam navod gospodina Kajina koji kaže. Mi smo u stanju poništiti 500000 potpisa. Ne radi se o nikakvom poništavanju potpisa. To je apsolutno netočno već o ukazivanju na povrede procedura, provjere brojeva i vjerodostojnosti zahtjeva. A nećete valjda gospodine Kajin početi nas ovdje uvjeravati da su umrle osobe stranci i osobe lišene poslovne sposobnosti u statusu birača. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa pridružujem se svim ovim ispravcima netočnih navoda. Meni je posebno za uho, za razliku od kolege Leke meni je za uho zapeo ovaj da Vlada na sve načine pokušala osporiti održavanje referenduma. To je apsolutno netočno, jer je osigurala u proračunu 170 milijuna za koji usput budi rečeno vi niste glasovali ili vas nije bilo. Vi u principu uvijek tako zakuhate, pa na glasovanju vas nema. To je staro pravilo. Bilo je tu i povreda Poslovnika. Naravno ministre ste nazivali mudracima itd. Ali uistinu, te je Vlada kriva za ovo i za ono. Mene vaša rasprava nekako svaki put asocira na onu pjesmu "Udri Mujo u tepsiju" ili "Ja u nešto udarati moram".Pa zašto niste bili toliko ustrajni u udaranju onoj koalicijskoj Vladi kad su smanjivana prava radnicima, umanjivano medicinskim sestrama, hrvatskim ratnim vojnim invalidima i svima ostalima. Zašto onda niste bili ustrajni. Ali ima jedan pozitivan pomak kod vas, da ste se počeli nazivati vjernikom. Pa možda vam dragi Bog pomogne da se prosvijetlite, i da malo počnete pozitivne stvari govoriti ili da vam usliša onu vašu vječnu želju da odete u šumu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica. Molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo već su neke kolege ispravile netočan navod, ali ja ću još jednom ponoviti kolege Kajina, kada je rekao da je provjeravanje potpisa zapravo zastrašivanje građana. Pa kolega Kajin vi ako ste malo bolje pratili situaciju onda ste trebali vidjeti da je provjeravanje potpisa isključivo bilo i imalo za cilj provjeravanje, odnosno utvrđivanje točnog broja i vjerodostojnosti potpisa, a nikako zastrašivanja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. I nastavljamo dalje sa raspravom po klubovima. Na redu je klub HDZ-a, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pa evo ja ću na samom početku kazati da predloženi zaključak Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav u svezi raspisivanja referenduma o prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o radu apsolutno treba prihvatiti. Klub zastupnika u smislu potpore, HDZ-a u smislu potpore ovom prijedlogu ili podupiranju predloženog zaključka ima u prvom redu tri načelna stava. Prvi od njih je da uz političko pitanje ovo pitanje predstavlja i prvorazredno ustavnopravno pitanje i pitanje primjene zakona. Drugo rješenje, odnosno odluka Hrvatskog sabora nužno se mora temeljiti na odredbama Ustava, ali i ustavnog zakona i Zakona o referendumu. I treće, sva dvojbena pitanja koja se pojavljuju ili će se pojaviti u smislu mogućnosti raspisivanja referenduma, bez obzira na bilo čije političke stavove, jedino je moguće riješiti uz primjenu načela ustavnosti i zakonitosti. Naime, predmetni zaključak ili sam predloženi zaključak poziva se na članak 95. ustavnog Zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, a koji regulira upravo ovu dakle novonastalu situaciju u smislu mogućnosti traženja, odnosno zahtjeva Hrvatskog sabora od Ustavnog suda utvrđenje, ali ne samo da li je sadržaj referendumskog pitanja u skladu sa Ustavom, već i to jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 87. stavak 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za njegovo raspisivanje, s konkretnim referendumskim pitanjem, ali i s obzirom na činjenicu da je 3. rujna 2010. godine Vlada Republike Hrvatske povukla iz procedure prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu. Naravno za razumijevanje ovog ustavnopravnog instituta potrebno je prethodno proanalizirati sam članak 87. Ustava Republike Hrvatske. Naime u stavku 1. Ustava predviđa se mogućnost raspisivanja referenduma, ali u tri različite situacije. Prva od njih je dakle kada se radi o prijedlogu za promjenu Ustava, druga kada se radi o prijedlogu zakona i treća kada se radi o drugom pitanju iz djelokruga Hrvatskog sabora, a ta druga pitanja naravno ne obuhvaćaju izmjene prijedloga zakona, niti izmjena, odnosno promjenu Ustava. O tim pitanjima Hrvatski sabor će raspisati referendum u skladu sa zakonom. Ponavljam u skladu sa zakonom, ako to zatraži 10% od ukupnog broja birača u Republici Hrvatskoj. O tom broju i prvoj pretpostavci mislim da je bilo dovoljno riječi. Niti Odbor za Ustav, niti Vlada taj postotak, taj broj, to izjašnjavanje nit jednim aktom ili dokumentom nije osporavao. Ali se isto tako postavlja pitanje da li je potrebno ukazati na sve one nezakonitosti ili nepravilnosti koje se pojavljuju u izvješću resornih ministarstava, a upravo je Odbor za Ustav zatražio to izvješće da bi se provjerio ne samo broj, nego i vjerodostojnost prikupljenih potpisa, ili prikupljenih podataka. Zar stvarno u saborskoj raspravi ili očitovanjima ne treba i na ovom mjestu postaviti pitanje kako je moguće da je za više od 60 tisuća ljudi, dakle 60 tisuća ljudi pogrešno upisan matičan broj ili pak kako je moguće da je 14 tisuća 702 birača višestruko upisano ili upisivano, ili kako je moguće da se na popisu nalazi 56 osoba koje su umrle prije početka rok aza potpisivanje. Da li je dopušteno i kako je moguće da se na popis uvrsti 171 stranac. Dakle sve ovo predstavlja grubu povredu zakona. Apsolutno. Kao takvo je pravno nedopustivo, a možda ponajviše govori u kakvoj su se atmosferi i u kakvom postupku prikupljali potpisi u smislu inicijative za raspisivanje referenduma i sa kojim ciljem. Dakle i što se tiče nadalje ustavnopravne osnove i socijalnog dijaloga. Notorna je činjenica da je sam zahtjev za raspisivanje referenduma od strane organizacijskog odbora direktno vezan uz izmjenu određenih odredbi Zakona o radu, a sadržanih u prijedlogu Zakona o izmjeni Zakona o radu, "Narodne novine" broj 149/09. Očito je da je mogućnost raspisivanja referenduma i u tom smislu direktno vezana za konkretan prijedlog zakona. Dakle radi se o konkretnom prijedlogu zakona, to naglašavam zato jer se u nekim raspravama, čak i na Odboru za Ustav pojavilo razmišljanje da samo referendumsko pitanje nema nikakve veze sa izmjenama Zakona o radu, pa ću evo i citirati iz dokumenta organizacijskog odbora, to je taj uvodni pasus, koji sam kaže, dakle citiram ili navodi nakon što su birači ocijenili da postoji potreba za raspisivanje referenduma, vezanu uz izmjenu određenih odredbi Zakona o radu, a sadržanih u prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o radu. Dakle postavlja se pitanje što se dešava u situaciji kada je taj konkretni prijedlog izmjena zakona povučen iz procedure. Ne samo logično razmišljanje upućuje na zaključak da je bit referendumskog izjašnjavanja prestao postojati. Dakle nema konkretnog prijedloga zakona o kojem bi se birači trebali očitovati na samom referendumu. Ovo ustavno-pravno pitanje, odnosno referendumsko pitanje i samo provođenje referenduma u tom smislu, dakle u tom smislu gubi ustavno-pravno i zakonsko uporište. Svi oni koji zagovaraju mišljenje i predlažu da se unatoč tome referendum treba provesti dovode cijeli tijek referendumskog procesa u poziciju koju nije, koju ustavno-pravno, a niti logički sa ovih pozicija povlačenja zakona nije moguće braniti. Drugi pak ustavno-pravni problem predstavlja i sadržaj i formulacija referendumskog pitanja koji se svodi na to u svojoj dakle suštini da li su birači za zadržavanje važećih zakonskih odredbi. Dakle ponavljam, da li su za zadržavanje važećih zakonskih odredbi uz dodatak ili plus produženu primjenu pravnih pravila. Dakle, u suštini se referendumsko pitanje svodi na to da li su građani za važenje zakonskih odredbi, a koji je zakon na snazi i te odredbe se dakle primjenjuju. Da li je slijedom tako formuliranog pitanja moguće ubuduće očekivati prijedloge referendumskih pitanja koja se odnose na druge važeće propise, bez obzira o kom propisu razgovarali. Primjerice, mogli bismo nabrojiti svaki zakon ili odredbu zakona koji je Hrvatski sabor donio i koji su u punoj primjeni. Složit ćemo se da to predstavlja jednu apsurdnu situaciju koja nema svoje uporište niti u Zakonu o referendumu, a niti u citiranom članku 87. Ustava RH. Shodno svemu izloženom, a zbog toga što predmetna novonastala situacija oko mogućnosti raspisivanja referenduma predstavlja u prvom redu ustavno-pravno i zakonsko pitanje za poduprijeti je prijedlog zaključka odbora, a prijedlog zaključka odbora jest taj da Ustavni sud utvrdi sa pozicija svoje nadležnosti, dakle nadležnosti Ustavnog suda, da li su ispunjeni Ustavom i zakonom propisani preduvjeti za raspisivanje referenduma. I ne samo to, treba naglasiti da bi bilo u najmanju ruku apsurdno referendumom štititi pravo koje po važećem zakonodavstvu već imamo i koje se pravo ostvaruje. Dakle, shodno svemu izloženom Klub zastupnika HDZ-a u tom smislu podupire ovaj prijedlog zaključka. Dakle, prijedlog zaključka Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav u smislu traženja da se ovim ustavno-pravnim zakonsko relevantnim dakle činjenicama temeljem članka 95. ustavnog zakona, ponavljam, ustavnog zakona o Ustavnom sudu očituje i sam Ustavni sud. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko sad jasno ispravaka netočnih navoda. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Tomljanović u ime kluba zastupnika netočno tvrdi da je referendumsko pitanje isključivo vezano za prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu. Nije točno. Referendumsko pitanje potpuno samostalno egzistira jer građani žele samostalno i u svojem djelokrugu i nadležnosti odlučiti da li se treba zadržati sadašnje rješenje odnosa prema radnicima u RH ili se može mijenjati po nahođenju Vlade ili današnje Vlade RH što je potpuno legitimno traženje i građana i sindikata. Dakle, bez obzira što je povučen akt pitanje samostalno egzistira i o njemu su građani rekli svoje.
Zahvaljujem.
Ne možete respektirati 717 tisuća potpisa i reći da nismo ništa radili, nije nitko o tome ništa radio niti je Vlada bila … [[Govornik se ne razumije.]] To ne stoji.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega je povrijedio Poslovnik u smislu da ja nisam to kazao, pogotovo ne kazao u ovom drugom dijelu kada ste spomenuli da predstavnik kluba je rekao da mi ne respektiramo 717 tisuća potpisa glasača. To je apsolutno netočno i nekorektno. Kao što je nekorektan vaš prvi dio ispravka. Ja se nisam referirao samo na činjenicu povlačenja zakona iz procedure nego kao jednu od činjenica da ne kažem najvažnije.
Zahvaljujem. Ja bih molio sve one koji se javljaju za povredu Poslovnika da veliju članak na koji se pozivaju, koji je povrijeđen. Jer ja onda ne mogu vidjeti jel je povrijeđen ili nije, ne znam koji članak da tražim. Hvala lijepa. Josip Leko povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče povrijeđen je članak 209. i 214. jer kolega Tomljanović kvalificira moj govor nekorektnim, a ne polemizira sa ocjenom mojom. Na tome mu hvala, a ja ostajem pritom što sam rekao. A vi ste mu trebali reći da moje pravo je da govorim u svoje ime i svojih birača, a njegovo pravo da govori u svoje ime i svojih birača. A oni će odlučivati tko je korektan, a tko je nekorektan. Hvala lijepo.
Uvaženi zastupniče kad bi to bilo, da dođemo na tu razinu u ovom Saboru da nekorektno bude nešto što je povreda Poslovnika ja bi bil jako sretan. Hvala lijepa, idemo dalje. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih onaj dio izlaganja gospodina Tomljanovića u kojem je izrazio čuđenje kako je moguće da su se našli na popisnim listama mrtvi itd. E pa vidite to je vrlo moguće u zemlji u kojoj je moguće da mrtvi glasuju, da se glasuje više puta na više mjesta, da ima više birača nego stanovnika. Meni ostaje jedino da se čudim kako se vi čudite kako je moguće da se vi tome čudite. Zahvaljujem.
Ajmo držimo se Poslovnika, ispravljajmo netočne navode. Nemojmo pokušavati biti duhoviti sa ispravcima netočnih navoda. Imamo povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
I to članak 209. vrlo kratko, na samom početku je kolega kazao da ispravlja moje izlaganje. Dakle, u tom smislu je povreda Poslovnika. Vi možete ispraviti moj netočan navod, a niste ispravili niti jedan. Pokušavate biti duhoviti, a sasvim kontraprodukt.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda Marin Jurjević, izvolite.
Hvala. Netočan je navod kolege Tomljenovića kojim on dovodi u pitanje da li su korektno sakupljani potpisi, jer kada bi se odbilo sve ono što HDZ zamjera, ono što ostane, je preko 10%. A Ustav kaže dakle da će Sabor tražiti, odnosno će raspisati referendum ukoliko to zatraži 10% od ukupnog broja birača Republike Hrvatske. Dakle, legitimnost ovog zahtjeva ne dovodi u pitanje neke stvari koje mogu biti nekome sumnjive, jer onih čistih je sigurno preko 10%. To podsjeća na onu raspravu kada oni raspravljaju koliko tovar ili magarac ima zubiju pa jedan kaže ajmo izbrojiti, neće izbrojiti nego se ...
Vama je isteklo vrijeme pa nećemo zube brojiti. Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Kolega Tomljanović ustvrdio je potrebno je bilo zatražiti odluku, mišljenje Ustavnog suda upravo kako sam napisala, doslovno kako je rekao, jer je povučen zakonski prijedlog. Nadalje, netočno je što je poslije ustvrdio, jer kada bi kaže, apsurdna je situacija da se raspravlja o referendumu ako Zakona nema. Pa to je osnovni smisao sadržaja referenduma da o svakom pitanju iz djelokruga Sabora, bez obzira je li postojeći zakon riješio ovako ili onako, da se promijeni, da ostane, ili da se riješi nešto što u zemlji uopće nije riješeno, to je opći sadržaj sadržaja referendumskog pitanja. Prema tome, apsurdno je što sada vi radite. Silujete Ustav, razvlačite ga na sve moguće načine kako bi omalovažili volju naroda jer svima je jasno da referendum nije samo referendum o ovom pitanju, to je referendum o Vladi. To vas boli.
Moram vas upozoriti da ste sada upotrijebili jednu puno težu riječ nego što je nekorektno, a to je silovanje. Ja nisam nigdje nikada vidio da je tu nešto bilo silovano. Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Tanja Vrbat izvolite.
Hvala pokušat ću to školski odraditi. Također želim ispraviti netočan navod kolege Tomljanovića koji je kako sam zapisala rekao, da je zahtjev organizacijskog odbora direktno vezan za konkretan prijedlog izmjena Zakona o radu. Ja želim potkrijepiti neistinitost te činjenice odlukom o pristupanju izjašnjavanja birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma koji je donio organizacijski odbor za raspisivanje koji niti jednom riječju ne spominje spomenuti Zakon koji kasnije, ovo 4. 10. Kasnije se spominje ali u inicijalnim dokumentima ne, imamo u materijalima.
Bez dobacivanja molim vas. Zahvaljujem. Onda ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Ispravljam navod kolege Tomljanovića koji je rekao da je nakon povlačenja zakona o radu su prestale Ustavno pravne osnove za raspisivanje referenduma. Ja smatram da to nije točan navod iz dva razloga. Prvo, povlačenje predloženih izmjena Zakona o radu je i može biti privremeno, a ne trajno. I drugo, odluka na obvezatnom referendumu, a Zakon o referendumu prepoznaje dva takva referenduma a to je onaj o udruživanju i razdruživanju i onaj kojeg izazove najmanje 10% birača, ne promjenjiva je osim novim referendumom. Pa prema tome, Ustavno-pravne osnove i nakon povlačenja izmjena Zakona o radu postoje da Hrvatski sabor raspiše referendum jer građani imaju pravo tražiti referendum ne samo u Prijedlogu zakona nego i u mogućoj najavi o promjenama Zakona u kojem se nešto ukida i uvodi. Prema tome, stojim na stanovištu da nisu ... ustavno-pravne osnove za raspisivanje referenduma.
Zahvaljujem. Na redu je još kao zadnji ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Nenad STazić. Izvolite.
Netočna je tvrdnja gospodina Tomljanovića da je apsurdno referendumom štititi pravo koje u Zakonu već postoji. Naime, referendum je raspisan onda kada je Vlada pokazala jasnu namjeru da poništi to radničko pravo koje u Zakonu postoji. A to je bio i razlog raspisivanja referendum. Osim toga ne provede li se referendum ovaj narodni referendum čija se volja može poništiti samo novim referendumom, Vlada može kako je povukla taj zakon tako ga opet vratiti proceduru u nekom drugom obliku opet poništavajući ovo pravo. Prema tome, ovim referendumom građani, radnici, štite svoje pravo, pred očitom namjerom Vlade da to pravo poništi i kao iskaz nepovjerenja toj istoj Vladi, za povlačenjem Zakona neće udovoljiti njihovoj volji.
Zahvaljujem. I zadnji klub danas koji je prijavljen, uvaženi zastupnik Milorad Pupovac u ime Kluba SDSS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Cijela stvar u vezi s ovom raspravom koja je dospjela na Sabor, je negdje u nekom momentu krenula krivo ili pogrešno. Umjesto da je razgovor, dijalog da su pregovori oko pitanja kolektivnih ugovora završeni tamo gdje im je bilo mjesto, oni su došli ovdje u Sabor. I očito da se nastoji da ovo ne bude zadnja stanica tog pitanja nego da se uputi dalje na Ustavni sud. To samo pokazuje kolegice i kolege, da važan dio naših institucija od pregovarača koji su sudjelovali u ovom važnom i osjetljivom, socijalnom i ekonomskom pitanju, pa do nas ovdje u Saboru zapravo izbjegavamo ono što mora biti temelj svake demokracije i svaki smisao političkog djelovanja, a to je ne samo zastupanje svojih stavova i svojih uvjerenja, i svojih interesa i svojih prava, nego i sposobnost da se o tome pregovara sa onima koji imaju drugačije interese, drugačija prava i drugačije stavove. I zato klub SDSS-a ne samo da nije sretan što je Odbor za Ustav i Poslovnik odlučio da se ovo pitanje šalje dalje na Ustavni sud, nego neće moći podržati takav zaključak. Ne zato što mi sumnjamo u dobre namjere onih koji su izglasali tu vrstu zaključka nego zato što mislimo da stvar treba vratiti tamo gdje je ona trebala biti riješena. I ovaj Sabor od te stvari ne smije bježati. U protivnom mi u situaciji koja je politički delikatna socijalno delikatna, ekonomski u nekim elementima i više nego delikatna, zapravo nastojimo izbjeći odluku koja pripada nama i prenijeti nadležnost na Ustavni sud i na taj način dodatno potencijalno zaoštravati odnose između socijalnih partnera u društvu. I na taj način dodatno stvarati prostor da ova ili ona grupacija bude navijačka strana, govorim o Saboru i govorim o političkoj sceni oko jednog važnog pitanja, a to su kolektivni ugovori i aktivnosti sindikata. Iz toga razloga mi u klubu SDSS-a smatramo da bi najbolje rješenje bilo da ovaj Sabor, mislim na Sabor u cjelini, primi na znanje zaključak svojega Odbora za Ustav, ali da istovremeno donese zaključak po kojem Vladu i sindikat poziva da nastave pregovore, Vladu i sindikat poziva da postignu dogovor oko onoga što je sporno. A dvije stvari nisu sporne. Dakle nije sporno to da je sindikat skupio dovoljan broj potpisa za održavanje referenduma, bez obzira na činjenicu da su u tom prikupljanju po svoj prilici napravljene i neke vrste grešaka. Ali to nije sporno. Druga stvar koja nije sporna jeste da je Vlada povukla svoj prijedlog zakona i da u tom smislu mi u Saboru nemamo osnovu za raspravu o meritumu stvari, a to je pitanje važenja sklopljeni kolektivni ugovor. Ono što je još ostalo kao sporno jeste pitanje uzajamnog povjerenja između Vlade i sindikata, dakle između socijalnih partnera. I mi bismo sada ovdje trebali raspravljati o tome, kako i što s tim povjerenjem. I ne možemo mi to povjerenje obnoviti nego ćemo dati Ustavnom sudu da o tome odlučuje. A Ustavni sud ne može raspravljati o povjerenju, možemo raspravljati mi, jer povjerenje nije pitanje zakonodavno, nego je politički i socijalno. I iz toga razloga ja mislim da mi možemo najbolje napraviti da usvojimo zaključak po kojem Vladu i sindikat pozivamo da u pregovorima, ne samo u dijalogu, nego i u pregovorima, dođu do rješenja po kojem će to povjerenje da se neće dogoditi ništa na štetu ni jedne ni druge strane, a u ovom slučaju očito sindikata jer je on u poziciji da se osjeća slabijim, barem u smislu odluka ako ne u smislu javne podrške, onome što traži ili onome što zahtjeva da se postigne dogovor o kojem se kolektivni ugovor, njegovo važenje, njegovi sadržaji neće jednostrano mijenjati, nego temeljem razgovora, temeljem pregovora između Vlade, sindikata i drugih potpisnika socijalnoga partnerstva. U tom smislu klub SDSS-a smatra da bi bilo dobro da vladajuća koalicija o tome raspravi nakon ovoga i međusobno, jer daljnje zaoštravanje i daljnje širenja nesporazuma i daljnje širenje nepovjerenja sa sindikatima sasvim sigurno nije u interesu vladajuće koalicije, sasvim sigurno nije u interesu onoga što je ovoga trenutka najvažnije, a to je da se ne stvara dodatna nestabilnost i da smo u stanju upravljati procesima kojima treba upravljati. Jer mi sada imamo sljedeća otvorena pitanja, to je pitanje brodogradilišta koja dodatno opterećuju socijalno, ekonomske i političke odnose u društvu. I ja mislim da nije mudro da se pitanje povjerenja daje na raspravu Ustavnome sudu pod nekom vrstom tumačenja da nije riječ o pitanju povjerenja, nego da je riječ o pitanju tumačenja neke vrste zakonodavne nejasnoće, da li ima još nečega o čemu bi se mnogo raspisivati referendum. Pa ima onoga o čemu se Vlada i sindikat ne dogovore. A budući da su izbjegli se o tome dogovoriti, onda ih lijepo pozovimo da se o tome dogovore i to je naš posao. Ja vas molim kolegice i kolege da ako ne podržite ovo, da ozbiljno razmislimo o takvoj mogućnosti, jer je to naša obaveza. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Po najdubljem mom uvjerenju netočan je navod i tvrdnja gospodina Pupovca, da bi poziv na dogovor između sindikata i Vlade moglo razriješiti ovu nastalu situaciju. Sindikat jest organizirao potpisivanje potpisa, ali prikupljeni potpisi sada nisu više vlasništvo sindikata, oni su vlasništvo građana. građani su nedvojbeno iskazali svoju volju, želimo referendum. Vrijeme za dogovor je postojao pa i za koalicijsku Vladu i za sindikat. To vrijeme je potrošno, ono nije dalo rezultat. Građani su na poziv sindikata i u organizaciji sindikata izrazili svoju volju. Tu volju više nema pravo nitko poništit, ni sindikat koji je pokrenuo potpisivanje peticije, ni Vlada, ni Ustavni su, ni ovaj Sabor. Ta se volja mora provesti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Bors Kunst. Izvolite.
Pa ja bih ispravio gdje kolega Pupovac kaže da bi trebala Vlada i sindikati sjesti i dogovoriti se da se jednostrano ne mijenju kolektivni ugovori. Pa nemaju oko toga što sjesti, to je propisano zakonom. Pa nije ni u ovom trenutku Vlada to htjela ukinuti, nego je htjela skratiti rok na 6 mjeseci za one kolektivne ugovore koji vrijede beskonačno. I jednostavno htjela je dokinuti beskonačnost kolektivnih ugovora koji ne postoje nigdje u svijetu. I tu je nastao problem. Znači nije ona htjela raskinuti. Imali jesmo prilike da Vlada 2000. nije poštivala kolektivne ugovore, jednostrano nije htjela ih poštivat, takav primjer imamo, ali ova Vlada to nije htjela nego je htjela skratit rok u kojem drži da bi 6 mjeseci bio jedan primjeren rok da poslodavci i sindikati pregovorima postignu određena prava, a ne da beskonačno vrijede.
Zahvaljujem. I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih prije same rasprave o ovom zaključku Odbora za Ustav i Poslovnik kratko, obzirom da smo ovdje čuli takvih danas izjava da i danas pojedini zastupnici ustvari ne znaju zašto su potpisivali, izjašnjavali se, davali glas sindikatima pa bi jednu kronologiju kratku napravio. Podsjetimo se da je Vlada 28. svibnja ove godine podnijela Hrvatskom saboru Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o radu i da su tu bile sporne dvije stvari. Članak 262. koji ograničava produženu primjenu pravnih pravila sadržanih u kolektivnom ugovoru tj. ugovora nakon isteka roka na koji je sklopljen. Zakon o radu sada omogućava produženu primjenu kolektivnih ugovora sve do sklapanja novih kolektivnih ugovora, odnosno nema roka do kada se moraju sklopit novi kolektivni ugovori. Vlada Republike Hrvatske koja mora zakone i propise prilagođavat ekonomsko gospodarsko i socijalnim uvjetima predložila je da nakon isteka roka na koji su sklopljeni ugovori primjenjuju se do sklapanja novih kolektivnih ugovora, ali ne duže od 6 mjeseci. Upravo ovaj rok od 6 mjeseci Vlada drži da bi bio dovoljan u kojem bi sindikati mogli obavit svoju osnovnu funkciju i kroz demokratsku proceduru pregovorima ugovoriti nova pravna pravila u kolektivnom ugovoru. Znači to je jedan članak sporan. Drugi je sporan gdje u članku 263. tog predloženog Zakona o radu kolektivni ugovori sklopljeni na određeno vrijeme mogu se otkazati samo ako je takva mogućnost predviđena u samom kolektivnom ugovoru. Ako nije, tada se ne mogu otkazat nego prestaju važiti na onaj rok na koji su sklopljeni. Vlada Republike Hrvatske je tu predložila da kolektivni ugovori moraju imati ugovorene uglavke o otkaznim razlozima i rokovima što imaju i svi europski kolektivni ugovori. Ništa nova nije predložila što drugi kolektivni ugovori nemaju. A ukoliko ne bi bili ugovoreni takvi uglavci tada bi otkazni rok iznosio mjesec dana. sindikati to nisu htjeli prihvatiti. S obzirom da nije taj postignut dogovor ovo o čemu pričamo sindikati su iskoristili mogućnost i pristupili izjašnjavanju građana birača i prikupljanje potpisa, tražili raspisivanje referenduma o referendumskom pitanju koje je već bilo nekoliko puta ovdje izgovoreno pa nema potrebe da ga ja ponovno ovdje čitam. Potpise osim sindikata su prikupljale oporbene političke stranke, razne udruge i normalno, dio onih koji su željeli iskoristiti ovu sindikalnu inicijativu za svoje usko političke interese. I danas su ovdje upravo zastupnici SDP-a priznali da u principu referendumsko pitanje i nije vezano uz Zakon o radu jer njima je jasno bilo da im je ovo dobro došlo da na jedan nekorektan, nepošten način iskoriste inicijativu sindikata za svoje političke interese jer već tri godine pokušavaju i govore kako treba maknut ovu vlast da bi oni došli na vlast. I to su pokušali i ovaj puta i znači njih nije mučila ova socijalna dimenzija o kojoj govore sindikati i zbog čega su to sindikati htjeli nego je ona politička i to su oni danas eto ovdje u ovoj raspravi priznali. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je 15. srpnja ove godine Ministarstvu uprave i unutarnjih poslova dao da provjere ispravnost i vjerodostojnost potpisa birača i da izvješće dostave Hrvatskom saboru. I što je tu sporno, pa to bi se isto tako u SDP-u morali dogovoriti. Kolega Leko govori da je za demokraciju, da je za poštivanje zakona, propisa, za demokratsko društvo, njegova kolegica kaže to su budalaštine, što bi to trebalo poštivati, to ne treba poštivat itd. No to je pitanje unutar stranačko gdje se morate dogovoriti jeste za poštivanje demokracije, legalnih propisa ili niste. Tako da se ne treba onda ljutiti kada su provjerom potpisa utvrđene određene nepravilnosti kao npr. da su neke osobe umrle prije nego što su se potpisale. I što sad tu ima problem biti? Ljudi nisu živi, a oni su potpisali. Neke osobe se i nisu potpisale, imena nisu odgovarala matičnom broju građana ili matični broj nije odgovarao osobi koja je potpisala. Zašto se ljutiti ako se to javno kaže i to je na kraju i obaveza da se o tome govori. Ali unatoč tome, Odbor je za Ustav, Poslovnik i politički sustav utvrdio da se 717 tisuća 149 birača eto ipak, ako se ove ostale stvari ne uzmu u obzir, je važećih potpisa i da je to dovoljno za raspisivanje referenduma. U međuvremenu, podsjećam, Vlada 3. rujna ove godine povlači iz procedure donošenje Zakona o izmjenama Zakona o radu, s konačnim prijedlogom zakona. I sada dolazimo ustvari na pitanje svih pitanja, ima li potrebe i može li se uopće održat referendum o pitanju koje više nije aktualno i ono jednostavno više ne postoji. Ove priče, tumačenja, je sad imaginarno nešto postoji jer su … [[Govornik se ne razumije.]] to su priče za malu djecu koje ni ovi građani koji to gledaju ne mogu prožvakati jer izmjene Zakona o radu nisu više u proceduri. Referendumsko pitanje govori o dijelu sadržaja iz Zakona o radu koji se odnosi na kolektivne ugovore, znači ono nema učinak zabrane za buduću izmjenu i dopunu tog Zakona o radu. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je u takvoj logici pravnoj i pravnoj praznini zatražio od Ustavnog suda da utvrdi ima li ispunjenih pretpostavki za raspisivanje referenduma s takvim referendumskim pitanjem koje su građani podržali svojim potpisom, ali kojeg više nema zato jer je Vlada upravo uvažila želju građana, želju socijalnih partnera i povukla iz procedure zakon zbog ova dva članka ili dijela teksta koji je bio sporan u samom Zakonu o radu i to sad faktički više nije aktualno. I zbog toga mislim da je potez Vlade Republike Hrvatske itekako za svaku pohvalu jer je kao što sam rekao tim potezom dala do znanja da poštuje volju građana, ovo što vi kažete da ne poštuje. Ali podsjetit ću vas da je upravo Vlada, u kojoj ste vi bili isto tako, nije poštivala volju građana, nije poštivala volju radnika ni sindikata i za to su egzaktni dokazi. I vi bi sad htjeli ustvari da to i ova Vlada isto ponovi što ste vi ponovili jer jednostavno u to vrijeme ona Vlada je demonstrirala silu i bahatost i nije poštivala niti kolektivne ugovore za što normalno djelo je kolektivnih ugovora koji su se odnosili na prava državnih službenika i namještenika, a što je došao ceh na naplatu upravo ovoj Vladi. O tome je jučer i bilo govora na aktualnom satu pa da vam ne ponavljam. Isto tako, ignorirali ste i sindikate, i volju sindikata podsjetit ću vas kad ste mijenjali Zakon o radu. Tada niste pozvali sindikate na pregovore. Ja se sjećam, hajde Bog mu dao duši lako, pokojni premijer s nama je razgovarao s nama oko toga i rekao je ne, ne, ne. Nećemo mi u proceduru pustiti izmjene Zakona o radu dok se s vama ne dogovorimo. Dok je to rekao, dok smo se mi spustili s Markova trga već je ovdje bilo u raspravi taj zakon, izmjene i dopune Zakona o radu. Znači, nemojmo prebacivati ili licemjerno pokušavati obmanuti građane kad to jednostavno nema više smisla. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I sad imamo četiri ispravka netočnog navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa kolega Kunst inače u cijeloj raspravi je pokušao objasniti da mi koji smo potpisali nismo znali što potpisujemo. Kaže zastupnici nisu znali zašto potpisuje. E pa kolega Kunst, ja kao građanin sam potpisao zahtjev za sazivanje referenduma vrlo dobro znajući zašto to činim. A potpisao sam zato da se mojim potpisom ne bi manipuliralo kao što vi i Vlada danas to čini i potpisao da se provede referendum i da građani kažu da li žele da kolektivni ugovori vrijede bez ograničenja ili da vrijede onako kao što ste vi rekli da se beskonačnost ne promijeni, nego da se beskonačnost po HDZ-u skrati na 6 mjeseci. Građanima je već dosta te vaše politike povuci-potegni. Sad ste povukli zakon, a drugi tjedan ćete ga ponovno potegnuti.
Molim vas da se držimo načina ispravka. Vi ste rekli da ćete vi na drugi način riješiti to što niste na listi za raspravu od 10 minuta, ali ne na taj način. Molim vas! Držimo se Poslovnika. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Netočna je tvrdnja kolega Kunst da je Vlada uvažila želju građanina povlačeći prijedlog zakona o radu iz procedure. Želja građana je da se održi referendum i Vlada može uvažiti tu želju o kojoj danas raspravljamo ili ju neće uvažiti. Pa će Vlada Klubu HDZ-a predložiti da izglasa ovakav prijedlog zaključka Odbora za Ustav i time pokazati da ne uvažava želju građana. Vlada je imala priliku o ovom pitanju uvažiti želju građana dok su trajale rasprave i pregovori sa sindikatom. Ali kao što tada nije htjela uvažiti želju građana tako očito iz ovog vašeg izlaganja i to je posve jasno to ne želi ni sada.
I imamo ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Imam premalo vremena da bih sve ispravio što je netočno kazano. Ja želim samo reći da je kolega Kunst povezivao nepovezivo. Ali ovaj fonogram bi trebalo sačuvati i nazvati Kunstovim poučkom o referendumu.
Uvaženi zastupniče, vi ste zlorabili institut ispravka netočnog navoda. Niste ništa ispravili. Čak niste ni probali, a drugi put barem probajte. Molim vas! Idemo dalje. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravljam netočan navod gospodina Kunsta da je Vlada i da je pardon da je odbor poštovao volju hrvatskih građana. Ja sam jedan od tih građana koji je potpisao da se ovaj referendum, hvala lijepo čestitajte meni i još 717000 nedvojbeno utvrđenih potpisa koje su građani dali. I nemojte zamjeriti gospodine Kunst šta vam ne vjerujemo da ćete zakon vratiti u proceduru. Tu nema nikakve garancije. I zbog toga ne možemo biti zadovoljni sa time šta radite niti prihvatiti tvrdnju da ste poštovali volju hrvatskih građana, ovih 717000.
Uvaženi zastupniče, vi ste se javili za repliku? Jel' je bilo dva puta pa sad. Promijenio mišljenje. To je dobro. Onda idemo dalje sa raspravom pojedinačnom. Pa upravo vi uvaženi zastupniče Gordan Maras imate riječ. Izvolite.
Hvala lijepo. Nakon nadahnute rasprave gospodina Kunsta užasno je jednostavno raspravljati jer sve što kažeš izgleda puno bolje. Ovo što je sada HDZ napravio, odnosno vladajuća većina po mojem osobnom mišljenju je čisti udar na same temelje demokracije u Hrvatskoj. Pokušat ću to obrazložiti. Građani vladaju ovom zemljom birajući svoje predstavnike svake četiri godine. Šta oni još konkretno mogu između ta dva datuma, između dva izbora napraviti i na koji način mogu iskazati svoju volju? Jedan od tih načina, a i onaj najtemeljniji zapisan u Ustavu je taj da svojim potpisima na neki način zatraži od Parlamenta da raspiše referendum. Da se to ne dešava često dokaz je da bi ovo tek bio drugi referendum raspisan u Republici Hrvatskoj. Znači, građani niti mogu, niti prakticiraju često ovaj način demokratskog upravljanja i vladanja zbog toga što naravno je i dosta visok je prag da se prikupi 400 hiljada potpisa i na neki način mi im danas oduzimamo i to sitno pravo, malo pravo da svojim glasom i svojom odlukom kažu Vladi, kažu onima koje su birali prije dvije i tri godine šta i kako bi oni htjeli i da se na neki način mogu na referendumu izjasniti. Ja se pitam kako bi uopće bio raspisan prvi referendum da se HDZ postavio na ovaj način, da se HDZ postavio na ovaj način prilikom raspisivanja prvog referenduma možda bi još uvijek bili u bivšoj državi. Mogao je na taj način i HDZ i tada razmišljati da li i kako izbjeći raspisivanje prvog referenduma. Srećom nije, ali to ne znači da naredne referendume ima pravo raditi ovo što danas radi. Ono što je nedvojbeno utvrđeno, a to svi govore i predstavnici odbora i predstavnici HDZ-a, vladajuće većine. Prikupljeno je 717000 potpisa. I šta je sada tu nejasno? Da li je to više od 10% biračkog tijela? Da li ima netko spor sa time. Evo molio bih vas stručnjaci, ima ih i za matematiku, recite nam da li je to više od 10% biračkog tijela? … [[Upadica se ne razumije.]] Više. Hvala vam lijepo. Da li Ustav govori da će se raspisati referendum ukoliko se prikupi više od 10% potpisa biračkog tijela? Govori. Zašto ne raspisujemo? Zašto pokušavamo naći način kako da se volja građana ne ostvari. Jedini mogući odgovor je onaj koji svi znamo, to vam ne odgovara, ali za to vam ne daje pravo zato šta HDZ-u to ne odgovara da ignorirate želju hrvatskih građana. Pa nijedna stranka nije iznad naroda, a vi ste se u ovoj situaciji tu stavili. A da ovo nije jedinstven primjer u Europi govori nam i primjer od prije sedam dana u Slovačkoj. Podsjetit ću vas na situaciju koja se tamo desila. Građani su u 6. mjesecu prikupili 300 tisuća potpisa, oni inače imaju 5 i 300 tisuća, 5 milijuna i 300 tisuća birača, znači čak neusporedivo manje nego šta je to u Hrvatskoj, predsjednik države je raspisao jer tamo tako ide procedura referendum i glasalo se sada oko pitanja koja su već u zakonskoj proceduri da će biti riješena. Znači stranka koja je u 6. mjesecu inicirala raspisivanje referenduma je u proceduru, jer je u međuvremenu pobijedila na izborima, stavila u proceduru ta pitanja koja je htjela da se raspiše na referendumu, i četiri od šest pitanja će vrlo vjerojatno biti usvojena. I svejedno se raspisao referendum. Znači opet ovo pitanje da li ima potrebe ako Vlada povuče ili ne povuče svoj prijedlog. Pa normalno da ima potrebe i to su Slovaci napravili, zato šta žele čuti šta njihovi građani o pojedinom pitanju misle. I ono šta sam rekao, ne vjeruju vama iz vladajuće koalicije, a nema ni potrebe da vjeruju jer oni su ti koji bi trebali odlučiti kako će se stvari dalje odvijati, a ne da budu na neki način pušteni na milost i nemilost, i na znanje i neznanje vladajuće koalicije i HDZ-a da li će uputiti u proceduru ponovo Zakon izmjene Zakona o radu. Znači imamo sličnu zemlju kao Hrvatska, koja je imala istu situaciju, četiri je pitanja koja su već praktički riješena u Parlamentu, ali svejedno je raspisala referendum. Pa nemojte mi reći da smo mi valjda mudriji i najpametniji na svijetu kada je to pitanje na dnevnom redu. Zbog čega Slovaci daju svojim građanima da izađu na referendum, a mi ne dajemo? Kada govorimo o razlogu, rekao sam razlog je vrlo jednostavan, HDZ-u to ne odgovara, HDZ ne želi da građani kažu šta misle o takvom načinu vladanja, pa to je čak i potpredsjednik Šeks rekao, rekao je mamilo se građane da dođu potpisati. Šta znači mamilo se građane? Građani su došli i potpisali, koja je njihova motivacija. Pa zar je to uopće bitno. Da li su građani maloumni da ne znaju zbog čega i za što potpisuju? Da li je uopće svojstveno zastupnicima u Hrvatskom saboru dovoditi u pitanje zbog čega su hrvatski građani potpisali zahtjev za referendumom, kao da li ih se mamilo, da li ih se nije mamilo itd. To uopće nije bitno. Bitno je ono što sam rekao na početku, HDZ je ovom odlukom ignorirajući Ustav udario na same temelje demokracije u Hrvatskoj. I još jedna stvar da se vidi kako se u vladajućoj koaliciji u Vladi glavinja. Vlada je usvojila rebalans proračuna 30.8., odnosno ovaj Sabor je usvojio prijedlog Vlade 30.8., i sada kaže se 3. rujna, tri dana kasnije Vlada povlači iz procedure. Pa šta se desilo ta dva, tri dana. Može li nam netko to reći da se Vlada odjednom tako promijenila i odlučila ja bih rekao na povlačenje zakona. Ja ću vam reći šta se promijenilo. Promijenilo se to šta pritisnuti vremenom, pritisnuti odlukom moralo se donijeti odluku kako da se do referenduma ne dođe, ali po mojem osobnom mišljenju ne postoji način da se referendum izbjegne. Hrvatskim građanima se mora dati mogućnost da svojim glasom daju, odnosno da svojim glasom daju mišljenje ovom referendumskom pitanju. I nadam se da Ustavni sud neće donijeti drugačiju odluku, jer bi to značilo da je Ustavni sud isto u funkciji vladajuće koalicije i Vlade HDZ-a. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne ako ne bude po mojem, nego ako ne bude po volji 717 tisuća nedvojbeno uvrštenih potpisa, dokazanih, kako god hoćete grafološki analiziranih, bez uveza, sa uvezom, 717 tisuća hrvatskih građana je potpisalo da želi referendum i referenduma mora biti i tu nema nikakve mogućnosti da se to ne desi. A može netko misliti ovako ili onako i kako je do toga došlo, naravno da svatko ima svoj kut viđenja, ali nije problem tih građana šta su jednostavno motivirani bili ovakvim načinom vladanja HDZ-a da daju svoj potpis, bez obzira o kojem se referendumskom pitanju radi. I zato evo moj je zaključak, ja ne mogu podržati ovakav način rješavanja, podržavam sindikate, podržavam te građane, i podržavam sve one koji danas u Hrvatskoj, a da napravite analizu uvjeren sam 99% hrvatskih građana želi da se ovaj referendum raspiše. I te građane podržavam, a HDZ može izbjegavati to raspisivanje, ali to će moći izbjeći samo narednih godinu dana dok se ne promijeni vlast, a izbori će gospodo vrlo brzo doći pa ćete vidjeti šta građani misle o vama. Hvala lijepo.
Uvaženi zastupniče, imate pravo na svoje mišljenje i na način rasprave, ali nikako ne vršiti pritisak na Ustavni sud kakvu odluku bi on trebao donijeti. Molim vas da se klonimo takvih stvari, takvih rasprava i pritisaka na sudove. Molim vas, nemojte to činiti. I sad idemo na ispravke netočnih navoda, prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa poštovani potpredsjedniče, zastupnik Maras je rekao puno, ali neistinito za razliku od kolege Hrelje koji je rekao malo ali ne pametno. Što se tiče netočnog navoda gdje se kaže, gdje kaže da je Vlada građanima oduzela pravo za referendum. Pa to je netočno. To čak shvaća i kolega Maras ali neće priznati. Vlada je upravo poštivala volju građana i zato je povukla iz procedure Zakon o radu koji je eto ovim spornim stvarima što se tiče kolektivnih ugovora bio sporan u samom zakonu. Ajde probajte to shvatiti. Ja vjerujem da to shvaćate. Hvala.
Hvala. Imamo ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Emil Tomljanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi zastupnik je između ostalog netočno kazao, citiram: "Da sadržaj i sam prijedlog zaključka predstavlja udar na temelj demokracije." Apsolutno netočno! Suština zaključka je pozivanje na članak 95. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu RH i pozivanje na Ustavni zakon ne može ni u kom smislu biti kako vi to kažete udar na temelj demokracije. A uvaženi kolega primjer udara na temelje demokracije ili sumrak demokracije jest ono što ste vi napravili, a izvršili ste neviđeni pritisak na buduću odluku Ustavnog suda jer ona ako ne bude bila po vašoj volji onda smo mi u sumraku demokracije. Dakle, to je udar na temelj demokracije što vi činite i cijelo vrijeme to činite, a pozivanje na ustavnu odredbu Ustavnog zakona, dakle članak 95. ni u kom slučaju to nije.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Neda Klarić ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo makar je gospodin kolega Tomljanović ispravio, ali s obzirom da je netočan navod, ali ga je 2 puta izrekao gospodin Maras i kaže da je to čisti udar na temelje demokracije. Vi gospodine Maras jako dobro znadete da Vlada je samo ukazala na povrede i nije odaslala poruku da Hrvatski sabor diskvalificira 356 tisuća potpisa. To dobro znadete. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja se također priklanjam onima koji su ispravljali netočan navod gospodina Marasa da ovo što činimo sada činimo da se ne ostvari volja građana. To je apsolutno netočan navod jer je Vlada odlukom svojom koju je donijela zapravo otklonila sve možebitne razloge i one koji jesu zbog kojih je referendum i raspisan. A svakako se priklanjam osobito i tada sam tek digao pločicu za ispravak, priklanjam se svim onima koji su ovdje reagirali kad ste kazali kako ukoliko ovaj sud ne donese presudu takvu i takvu to je dokaz tog i tog. To je stvarno što ste izgovorili dokaz da ste apsolutno pogriješili i ja se nadam da ćete imati prilike ispraviti to i možda se čak ispričati jer je ovo vrlo opasna tvrdnja, štetna za Hrvatsku, jako štetna jer na određen način unaprijed donosi presude, osude i ukazuje na to kako tobože Vlada ima uticaj na Ustavni sud što ja apsolutno netočno.
Hvala. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine Maras, Vlada Republike Hrvatske je rebalansom proračuna osigurala sredstva za referendum ne prejudicirajući odluku Hrvatskog sabora niti odluku Ustavnoga suda. A vi ste u svom govoru prejudicirali odluku Ustavnoga suda. Vama je očito jako teško progutati činjenicu da više ne postoje niti formalno pravni, a niti politički razlozi da se ovaj referendum raspisuje. A vi želite izazvati izbore prije izbora što vam na ovakav način zaista neće poći za rukom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sad imamo 2 replike. Prvo je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani kolega Maras ja se u potpunosti s vama slažem kada govorite o tome da HDZ i Vlada se boje volje građana. HDZ danas, a i Vlada se vrlo često poziva na to da govori u ime građana, a sada kada su građani rekli dajte nas pitajte danas o tome da li želimo da kolektivni ugovori imaju neprekinuto djelovanje ili želimo da se beskonačnost skrati na 6 mjeseci Vlada kaže e to vas ne bumo pitali. Pa smo onda smislili cijeli niz razloga da utvrđujemo gdje je tko bio, što je jeo i kako je bio odjeven kada je potpisivao referendum. Pa je onda Vlada matematiku proglasila politikom jer nije mogla nakon 2 mjeseca analize utvrditi jel ima 10% potpisa ili nema 10% potpisa nego je rekla da to utvrdi Sabor svojom odlukom. I sva sreća saborski odbor je političkom odlukom utvrdio i prebrojio da ima 10% potpisa. A naravno da taj narod danas ne vjeruje vladi HDZ-a zato jer je povukla prijedlog zakona do prve sljedeće prilike. Možda do ustavne pauze kada će zasjedati Sabor pa će tada svojom uredbom urediti ovo pitanje i naknadno obavijestiti Sabor što je učinila. Naravno tada više neće biti moguće provesti ovaj referendum. A ako netko vrši pritisak na Ustavni sud onda to vrši vladajuća većina u ovom Saboru koja cijelo prijepodne uvjerava da nema nikakvog razloga jer Vlada je povukla prijedlog zakona i ne treba se održati referendum. Pa zar to nije prejudiciranje odluke Ustavnog suda?
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mršiću u pravu ste oko toga da možemo politički razgovarati i ovako i onako, ali mi smo ovdje zastupnici, valjda imamo pravo reći što misle naši birači. Ja vam opet tvrdim 99% građana ove zemlje smatra da bi referendum trebalo raspisati. Možda ajde, uzet ću u obzir, rekao je kolega Šeks neki dan da ima 200 tisuća članova HDZ-a, možda jedno 100 tisuća članova HDZ-a ne misli, ali ovih ostalih 100 tisuća vjerojatno misli. Tako da 99% građana ove zemlje želi da se raspiše referendum i onda ne mogu prihvatiti da je pritisak na bilo koga samo ako govoriš ono što građani misle. Zbog toga su nas u ovaj Sabor oni i birali.
Uvaženi zastupniče kad ste rekli o odluci Ustavnog suda isključivo ste govorili u prvom licu jednine, a ne u ime građana. Imamo dalje jednu repliku. To je uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Želio bih se osvrnuti na izlaganje kolege Marasa koji je govorio o prikupljenim potpisima i motivima građana koji su potpisivali za referendum. Naime, meni je jasna skepsa HDZ-a o motivima građana koji su potpisali ove papire za referendum jer su krajem prošle godine i početkom ove godine imali jedno negativno iskustvo sa drugom vrstom potpisivanja, a to je da je njihov prestižni kandidat dobio uvjerljivo najveći broj potpisa, a onda nije ušao niti u drugi krug pa onda oni znaju da građani ponekad potpisuju za Hebranga, a glasaju za Bandića, Vidoševića, Primorca i ostale. Prema tome sad se straše da to nije slučaj i sa referendumom. Ne bojte se nije, građani su to stvarno željeli. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Građani su to zbilja željeli i mi im to moramo omogućiti. I nema nikakvog opravdanja, reći ću to ponovno, to što je Vlada povukla zakon iz procedure ne može biti razlog da se referendum ne raspiše. Dao sam primjer nama slične zemlje koja je prije 7 dana za 4 pitanja koja su malte ne riješena već u saborskoj proceduri njihovoj je bio raspisan referendum i rekao je predsjednik njihove države da to je bačen novac, 7 milijuna eura smo bacili, doduše oni za 5 milijuna birača imaju trošak od 7 milijuna eura, znači 50 milijuna kuna, a mi ćemo imati za 4 milijuna i 200 tisuća birača ćemo imati trošak od 170 milijuna, to isto nešto govori o tome kako se provode kod nas izbori i način na koji Vlada upravlja našim novcem. Ali bez obzira što je on rekao da je to bačen novac, oni su taj referendum raspisali a već su ta pitanja riješena. A sada mi pričamo da zato što smo povukli, pitanje je što je greška a pitanje je što je volja građana. Ja sam potpisao, ja želim da se referendum raspiše isto kao što žele to 717 tisuća ostalih birača, ili želite da napravimo skupljanje potpisa o referendumu da se referendum raspiše, možda to želite da napravimo. Možda to treba napraviti, da sada skupljamo potpise da li želite da se referendum o ovom pitanju koje je već skupljeno potpisi, da se raspiše, pa možemo i to napraviti, pa ćete vidjeti da ćete imati i više od 717 tisuća potpisa.
Ja bih molio, to se odnosi zastupniče na vas i sve druge. Replika je nešto što replicirate na osnovnu raspravu, niste učinili, a vi replicirate na ono što uopće nije izrekao Arsen Bauk, pa molim vas dajte barem toliko morate se držati teme i morate replicirati na ono, a ne ja govorim što ja hoću, mi imamo ovdje Poslovnik, mi smo ozbiljna institucija. I sada u ime predlagatelja, potpredsjednik Dom i predsjednik Odbora, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Uvaženi zastupnik Gordan Maras izrekao je jednu tvrdnju koja zaslužuje jedan osobit osvrt i vrednovanje. Izrekao je tvrdnju da je HDZ vladajuća većina svojim prijedlogom na Odboru za ustav, da predloži Hrvatskom saboru da Ustavni sud ocijeni i utvrdi jesu li ili nisu ispunjene pretpostavka iz članka 87. stavak 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske, za raspisivanje referenduma u ovom pitanju ispunjene ili nisu, da je ta odluka prijedlog parlamentarne većine Hrvatske demokratske zajednice, da je to udar na same temelje demokracije, jer da nakon što su se dovoljni broj potpisa dovoljni broj građana, preko 10% biračkog tijela, izjasnili za raspisivanje referenduma da nema što više niti Odbor za Ustav odlučivati, raspravljati i predlagati da to nešto verificira Ustavni sud, da Ustavni sud odluči da ili ne su ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma i da je takva odluka Odbora za Ustav, parlamentarne većine u Odboru za Ustav, da je to udar na same temelje demokracije, da je to ignoriranje i obezvređivanje 700 i nešto tisuća građana koji su se izjasnili za raspisivanje referenduma. Dakle, ustvrdio je da zato što je donijet takav prijedlog odluke Odbora za Ustav da je to udar na temelje demokracije jer se nema tu što više raspravljati nego da je Odbor trebao jednostavno da je morao, da ne bi bili izigrani temelji demokracije, da je trebao predložiti Hrvatskom saboru raspiši Hrvatski sabore referendum o ovom referendumskom pitanju. I onda je to sa takvim uporištem, sa takvim pravnim političkim stajalištem zavapio ovdje udar u temelje demokracije. Kolega Maras ja ću vam reći vaše izlaganje, vaša retorika je udar u temelje logike, udar u temelje elementarnih načela Ustavnog prava. Ako i vrhunski ustavno-pravni stručnjaci u Republici Hrvatskoj kao šef katedre Ustavnog prava Sveučilišta u Zagrebu prof. Branko Smerdel, ako i šef katedre Ustavnog prava Pravnog fakulteta u Osijeku Lautz, ako i profesor Ustavnog prava na pravnom fakultetu u Zagrebu Podonjak drže da nema osnova više za raspisivanje referenduma, onda hoćete li njih proglasiti da je to udar na temelje demokracije. Zašto to nije udar na temelje demokracije, nego je upravo u skladu sa temeljima demokracije. Istina je da su se svojim valjanim potpisima veliki broj građana, dovoljan broj izjasnili za raspisivanje referenduma i da je njihova želja bila da se raspiše referendum, ali njihova želja je bila da se raspiše referendum zato što je Vlada tada neposredno prije nego što je počelo potpisivanje, podnijela u Saborsku proceduru Prijedlog izmjena Zakona o radu koji u dva članka se referira na kolektivne ugovore. I ti birači koji su potpisivali se za izjašnjavanje za referendum, što je organizacijski odbor organizirao su se potpisivali da spriječe Vladu, da spriječe Hrvatski sabor da dođe do onih promjena Zakona o radu koje su bile predložene u Prijedlogu Zakona o radu koje je Vlada uputila Hrvatskom saboru koncem svibnja ove godine. Nakon što je Vlada povukla svoj prijedlog Izmjena Zakona o radu, volja birača koji su potpisivali je ispunjena, je ostvarena. Oni su svojim potpisima, svojim mnoštvom svojih potpisa upravo doveli do toga da je Vlada donijela političku odluku i povukla Prijedlog izmjena Zakona o radu. Dakle, uspjela je spriječiti, ta volja biračkog tijela, uspjela je spriječiti izglasavanje izmjena Zakona o radu kako ga je Vlada predložila. Zašto više nema, zašto je odbor sugerirao i predložio da Hrvatski sabor donese odluku da zahtjeva od Ustavnog suda da utvrdi da nema više u biti pretpostavki za raspisivanje referenduma, ustavnih pretpostavki. Članak 87. po novoj numeraciji 87. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske govori: "Referendum se može raspisati o promjeni Ustava, promjeni zakona ..." i sada obratite posebnu pozornost "... o drugom pitanju iz djelokruga Sabora". Stavak 3. članka 87. Ustava Republike Hrvatske kaže: "Na zahtjev 10% biračkog tijela referendum će se raspisati ...", dakle mora se raspisati, će se raspisati "... u skladu sa zakonom vezano za stavak 1. i stavak 2. Ustava". Nakon što je Vlada povukla prijedlog izmjena Zakona o radu, referendum se više nema logičnog, zdravorazumskog, ustavno-pravnoga osnova za njegovo raspisivanje, jer ne stoji teza i neispravna je teza da ipso factov samo za sebe izolirano, odvojeno kao otok stoji ona ustavna odredba iz članka 87. stavak 3. koja kaže, referendum će se raspisati ako to zatraži 10%. Ali ima dodatak u toj ustavnoj odredbi "i u skladu sa zakonom i u skladu sa Ustavnim odredbama iz stavka 2. i stavka 1.". Zašto je bitan stavak 1. članka 87. Ustava? Očito je ovdje ne radi se o zahtjevu za promjenu Ustavu, ne radi se o zahtjevu za promjenu zakona. Moglo bi se raditi jedino o drugom pitanju iz djelokruga Sabora. Djelokrug Sabora je precizno i taksativno određen u članku 81. Ustava u pogledu zakona, Hrvatski sabor donosi zakone. Nije u djelokrugu Hrvatskoga sabora da svojom odlukom bilo na temelju referendum bilo na temelju bilo kojega drugoga osnova utvrđuje i konstatira da ostaje na snazi i ostaje vrijediti neka zakonska odredba neki dio ili cjelina nekoga zakona. To je ključno pitanje. Ključno i osnovno pitanje. Nije u djelokrugu HRvatskog sabora pitanje da donosi odluku da li se ili neće će se zadržavati neki zakon na snazi. Ili da karikiram na neki način. Ne bi Hrvatski sabor mogao raspisivati referendum primjerice da se zatraži raspisivane referenduma da li ste zato da se zadrži Zakon o lovstvu, da se zadrži Zakon o cestama, da se zadrže pravna pravila ili zakonske odredbe Zakona o šumama. To je besmisleno. I na to su ukazali sve ovi vodeći ustavno-pravni eksperti. I zbog toga to nije nikakav udar na demokraciju, nego je to većinsko stajalište odbora upravo u skladu sa temeljima demokracije i ustavno-pravnog poretka. A Ustavni sud ako Hrvatski sabor prihvati i donese takvu odluku da Ustavni sud odluči jesu li ili nisu ispunjenje pretpostavke bit će doista ono tijelo koje će donijeti odluku u skladu sa Ustavom i sa Ustavnim zakonom po Ustavnom sudu. A kolega Maras na vaše očite insinuacije na spregu parlamentarne većine i Ustavnog suda su upravo prijetnja, to je upravo udar na demokraciju.
Zahvaljujem. I sada imamo jednu seriju ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Ispravljam netočan navod gospodina Šeksa koji je rekao da je moja izjava udar na temelj logike. E onda ako je to istina, ja mislim da nije, da je to netočno, zbog čega gospodine Šeks odbor nije predložio Hrvatskom saboru da se donese odluka da se ne raspisuje referendum, kada je već toliko očito da nema potrebe raspisivati, da nema razloga da se raspiše i da na kraju krajeva ovo sve što sada radimo i što pričamo ide u tom jednom smjeru, a to je da se referendum ne raspiše po vama. Zbog čega onda niste takvu odluku donijeli na Odboru za Ustav i onda na kraju krajeva svima skratili proces rasprave i odluke i javne rasprave i očitovanje sindikata građana itd., nego ste prebacili odgovornost sa sebe na nekoga drugoga. To je jedini isključivi razlog. Mislite da će vam politički šteta tako biti manja.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Vladimir Šeks.
Hvala. Članak 204., to nije ispravak netočnog navoda kolega Maras, to je polemika sa mojim mišljenjem, to je polemika sa tezom zašto Odbor za Ustav ili ja zašto nismo predložili nešto drugo. To nije ispravak netočnog navoda, to nije ispravak činjenične tvrdnje. Ispravak činjenične tvrdnje i povreda logike bi bila ona što ste vi izvršili na svojim navodima sa tvrdnjama da vjerojatno ne bi bilo Hrvatske države, da nije bilo referenduma '91. godine. Da, da, ne bi, jel.
Zahvaljujem. Molim vas ne polemizirati iz klupe.
Nešto ću vam o tome i kasnije u uvodnom, kasnije ću vam nešto reći o tome.
To više nije povreda Poslovnika. Uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić ispravak netočnog navoda.
Pa potpredsjednik Šeks je ponovno govorio ono što sam ja navodno trebao misliti i da li je moja volja ispunjena. Pa sada želim reći dakle građanin Mršić je potpisao zahtjev za raspisivanje referenduma zato da se taj referendum ne raspiše i moja volja ni na koji način nije ostvarena. Ja još uvijek želim da se taj referendum raspiše, jer ne vjerujem da je ovo povuci potegni povlačenje zakona iz saborske procedure garancija da će se ostvariti moja volja da se osigura produženo djelovanje kolektivnih ugovora i želim da se taj referendum provede. I ja bih molio da u budućoj raspravi u moje ime ne govorite više o tome da li je moja volja ispunjena i što sam ja mislio a i 716 tisuća drugih građana Hrvatske kada su taj zahtjev potpisivali. Ne znate što su mislili jer niste imali hrabrost potpisati taj zahtjev.
Hvala lijepa, vrijeme vam je isteklo. Uvaženi zastupniče, ovo nije ispravak netočnog navoda, ovo je poziv na ostvarenje vaše želje. … [[Upadica se ne razumije.]] Takvog instrumenta nema u našem Poslovniku. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, nemojte polemizirati. Imamo dalje ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Ali molim vas, dajte se držite ispravka netočnog navoda. To nije osobno vas nego svima. Izvolite.
Nije točna tvrdnja potpredsjednika Sabora, gospodina Šeksa, da je time što je Vlada povukla svoj zahtjev izmjena Zakona o radu volja građana ispunjena. Nije točna tvrdnja da je referendum time nepotreban i nije točna tvrdnja kolege Šeksa, citiram ga: "da referendum više nema logičko razumskog razloga", zato jer to ne smatraju oni koji su organizirali referendum, oni koji se boje da će za 6 mjeseci, za 7 mjeseci ponovo sve doći na staro stanje, da će se na ovaj način eliminirat mogućnost da se uvaži zaista jasno iskazana volja građana. I ovo su politički, kolega Šeks, razlozi koje ste vi navodili a manje logički, a manje pravni, a najmanje još bi bili u skladu sa borbom zakonodavne vlasti da se ne podredi nijednom drugom obliku vlasti.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Točno, hvala lijepa na pomoći kolega. Citirat ću da me podučio, sa zahvalom, na koju odredbu treba, ali vi niste kolege Marine Jurjeviću, zar vi mislite da bi građani potpisivali zahtjev za izjašnjavanje za ovaj referendum da nije bilo Prijedloga zakona o radu. Tek kad je bio podnesen Prijedlog zakona o radu tada se išlo na izjašnjavanje. Da nije bilo prijedloga zakona ne bi bilo ni izjašnjavanja.
Hvala lijepa. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Hvala. Hvala. Idemo dalje. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Dakle, netočna je tvrdnja potpredsjednika Šeksa da povlačenjem Zakona o radu nestaju ustavno-pravni, a naročito zdravo razumski razlozi za raspisivanje referenduma. Naime, povlačenje Zakona o radu u sebi ne krije garanciju nikakvu da Vlada neće predložiti zakon novi, sa istim onim odredbama za koje građani referendumom traže da u zakonu ne budu sadržani. Te garancije nema. Vlada može poslati izmjene zakona ne samo s ovim istim odredbama nego s odredbama koje će biti još nepovoljnije za građane. Održi li se referendum, nikada više nijedna vlada, ne ova nego bilo koja ovo ne može uvrstiti u Zakon o radu…
Hvala. Vrijeme vam je isteklo.
Bez da se ta promjena odluči na novom referendumu.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Sasvim sigurno kolega Šeks, potpredsjednik Doma zna da Hrvatski sabor ima šta odlučivati bez obzira što je povučen Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o radu jer je u djelokrugu Hrvatskog sabora da donosi zakone, da ih mijenja, da određuje njihov rok trajanja. Prema tome, to je jedan ispravak. Što se tiče drugog, a isto se odnosi da je eliminiran odnosno nepotreban, nema smisla odlučivat o nečemu čega nema, a to je Prijedloga zakona o radu. Nažalost kolega Šeks, postoji odnos utvrđen kolektivnim ugovorima i sindikat i građani hoće se izjasniti da li taj odnos treba zadržati ili ga Vlada može po svojoj volji jednostrano promijeniti. U takvoj situaciji zaista je valjano pametno pokrivati volju građana.
Vrijeme! Hvala lijepa. Dakle samo mala, vjerojatno vam je izletilo. Vlada ne donosi zakon, Vlada predlaže zakon. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa vi to znate da Vlada predlaže zakon. … [[Upadica se ne razumije.]] A na Šeksa, to je druga stvar. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] I imamo ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod uvaženog potpredsjednika, gospodina Šeksa koji je ocjene kolege Marasa oko Ustavnog suda i sve ono što je izgovorio nazvao udarom na demokraciju. Mislim da to nije točan navod, da je to malo prestroga ocjena. Gospodin Maras je izrazio svoju skepsu u sposobnost i točnost odlučivanja Ustavnog suda i ja mu se u tome dijelu pridružujem. Obrazlažem to tako da su ustavni suci izabrani voljom političke parlamentarne većine u Hrvatskom saboru, a za neke suce je čak i Upravni sud rekao da nemaju uvjete da budu ustavni suci i zato smo izmijenili ustavne odredbe o načinu izbora ustavnih suca. Dakle, sumnjam, ali ga poštujem. Zahvaljujem.
Uvaženi zastupniče, u nekoga sumnjati i poštivati ga sa sumnjom je znači nepriznati ga. Hvala lijepa. I sad idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar se stvarno načekao. Izvolite.
Strpljiv sam ja, gospodine potpredsjedniče, strpljiv. Najprije da se osvrnem na rasprave dijela zastupnika HDZ-a koji su spominjali da su neke političke stranke prikupljale potpise za referendum. Nisu bile neke nego je bila samo jedna aktivna. S ponosom priznajem da su Hrvatski laburisti-Stranka rada aktivno pomagala sindikatima u prikupljanju potpisa građana za ovaj referendum od prvog, ne od sedmog dana bez televizijskih kamera i foto aparata i na kraju im predali 80006 potpisa. I time se ponosimo. A ja vjerujem da 90% i tih potpisa jeste valjan, a to je nešto više od 70000 onda. Što je referendum? Oblik neposredne demokracije kada građani odlučuju, mijenjaju odluku političke elite, nešto joj nalažu, zabranjuju ili naređuju. To piše, odnosno u hrvatskom Ustavu upisano je pravo građana na referendum. Ali to je neostvarivo pravo građana, naročito onaj dio u kojem piše da građani imaju pravo izazvati referendum. Ono što je drugi problem, da samo nakon dva mjeseca ustavnih promjena u Hrvatskom saboru je sve nejasno. Nekima je nejasan Zakon o referendumu, pa čak sam čuo na Odboru za Ustav i mišljenje da su neke odredbe Zakona o referendumu protu ustavne. Nekima je nejasan Ustav, pa je nekima nejasan, pa čak i protu ustavan članak 95. Zakona o Ustavnom sudu, a prije dva mjeseca nikome ništa nije bilo sporno i svi su i oporba i vladajući osim mene podržali ustavne promjene. Kako sad samo dva mjeseca nakon toga ima toliko dilema o tako važnoj odredbi Ustava i zakona ove države da ne znamo što treba učiniti, a zapravo je sve jasno. Ne samo ova vladajuća politička elita, nego sve vladajuće političke elite Hrvatske do sad a očito u buduće učinit će sve da takvih referenduma u Hrvatskoj ne bude. Da bi se spriječilo raspisivanje referenduma najprije je bio u pomoć pozvan ... [[Govornik se ne razumije.]] pa je rađena psiho analiza potpisnika. Nije išlo. Onda je Vlada u pomoć pozvala i Marksa Pulvera, oca grafologije i u 40 dana provela 327 milijardi grafoloških vještačenja i ustanovila da ima sumnjivih potpisa, jer da bi 16000 potpisa usporedili svaki sa svakim treba točno 327 milijardi vještačenja. Čestitam na uspjehu! Onda je bio problem uveza. Trebali su šivati knjige, a ne bižgati i lijepiti. Nije išlo. Onda je bilo nejasno da li knjiga mora imati na sebi zlatotisak ili mora biti crno bijela. Nije bilo važno. Pa je onda bilo rečeno da nema novaca u proračunu, pa da to puno košta i to sve skupa je na kraju otišlo k vragu, svi ti argumenti da bi došli do toga fiškalskih metoda i povlačenje Zakona o radu. Sada se tvrdi da povlačenje Zakona o radu stvara situaciju u kojoj nema ustavno-pravne osnove za provođenje referenduma i time pokušava uvesti pravna praksa da i donošenje zakona u roku u kojem građani prikupljaju potpise će anulirati mogućnost raspisivanja referenduma. Dakle, želite napraviti presedan da u trenutku kada građani najave prikupljanje potpisa i traje prikupljanje potpisa Sabor donese zakon i nakon toga kažete he, he zakon je već usvojen, nemate pravo na referendum. Amandman na ustavne promjene je jednoglasno odbijen koji bi činio zabranu takvog postupanja predstavničkog tijela. A da li građani imaju pravo tražiti referendum na samu najavu da će se nešto mijenjati u hrvatskom zakonodavstvu prije no što bude uobličen u prijedlog izmjena ili dopuna zakona. Da li građani imaju pravo zazivati referendum o nekom postojećem zakonu i tražiti od Sabora da ga izmijene? Da li građani imaju pravo zahtijevati da se neki zakon donese, odnosno nešto zakonom regulira? Teoretski da, u Hrvatskoj ne jer će se uvijek fiškalijama naći izgovori da su prestale ustavno-pravne osnove i onda kad to sve ne uspije onda je na kraju Ustavni sud. Pa pitam zašto Ustavni sud ocjenjuje ustavnost pitanja na kraju postupka? Zašto ne na početku? Zašto to ne bi bilo pravo organizatora referenduma da prije no što ide u prikupljanje potpisa traži mišljenje Ustavnog suda o formuliranom pitanju i kad dobije suglasnost tek onda ide prikupljanje potpisa. Ovaj naknadni pravorijek Ustavnog suda je najzadnji i rezervni mehanizam da se spriječi svaki pokušaj zazivanja referenduma. I još nešto. U Zakonu o referendumu i Ustavu nema nikakvih rokova koji bi obavezivao Sabor osim Zakona o referendumu da građani imaju samo 15 dana za prikupljanje potpisa, a da Ustavni sud u roku od 30 dana mora odgovoriti na zahtjev Sabora. I to su jedini rokovi. Zašto smo građanima dali samo 15 dana, a sebi 15 godina da o tome odlučujemo, da tih 20 do 40 dana je tek nakon pravorijeka Ustavnog suda, a to znači za 15 godina. Gospodine Šeks to vi dobro znate. Kolega Markovinović jedite malo više meda i voća, još niste dovoljno jaki za replike sa mnom. Dakle, građani imaju samo 15 dana za potpise, a mi se ovime možemo baviti 15 mjeseci, 15 godina i sve će biti ustavno. O čemu će sada odlučivati ustavni suci? O ustavnosti pitanja ili smislenosti referenduma? Prijedlog zaključka je takav da se odnosi samo na ustavnost pitanja što bih mogao još i razumjeti. Međutim, naravno da i oni osluškuju političku volju vladajuće većine i bojim se da će to biti još jedna odluka u nizu odluka Ustavnog suda koja će biti posljedica dobrog praćenja volje vlasti. Što će se dobiti ovim manevrima koje izvodimo da bi izbjegli referendum? Da li oni koji su potpisali i na koje se odnose kolektivni ugovori imaju ikakvo jamstvo da u budućim promjenama radnog zakonodavstva takva odredba neće biti brisana. Da li postoji jamstvo da Vlada u zimskoj pauzi zasjedanja Sabora to područje ne regulira uredbom što na žalost može. Ne. Jedino jamstvo da se poštuje volja građana je raspisivanje referenduma. Kako god nam to sad čudno zvučalo. Kako god nam to teško padalo, ali to bi bilo prvi puta da građanima Republike Hrvatske omogućimo da daju svoj stav, sud, naredbu, pravorijek o nekoj volji, namjeri, najavi ili pokušaj izvršne i parlamentarne vlasti da zadire u njihova prava. Je li to tako strašno, je li to tako opasno za razvoj demokracije? Ili je to tako skupo da bi to bio utrošen i bačen novac, ako bi građanima omogućili vježbanje demokracije, ne samo na izborima i ne samo na onom referendumu kad ćete ih moljakati da glasaju za ulazak Hrvatske u Europsku uniju. I završit ću kao što sam jučer obećao. Uostalom i zbog toga će HDZ izgubiti izbore.
Želje su želje. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Evo moram ispraviti uvaženog kolegu jer je rekao zapravo da je Ustavni sud valjda zadnja rezervna instanca na koju HDZ računa ako sve propadne i slično. Kolega Lesar, Ustavni sud poštuju ustavne sudove u svim demokratskim zemljama poštuju, osim izgleda vas koji ste nevjerojatno razočarani što neće biti referenduma, pa nećete bit … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Bute se to poslije dogovorili, a sad idemo dalje. Replika, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Dobro ste kolega uočili s kojom revnošću je vlast upirala da bi kontrolirala ispravnost provođenja referenduma, da bi pogledala svaki potpis u koju je crtu upisan. Koliko snage i koliko sredstava, kad bi samo sa malim djelićem bila provodila i nadgledala provedene zakone, odnosno izbore u Hrvatskoj koji su se događali u proteklo vrijeme, pogotovo parlamentarne izbore, onda bismo mi bili zemlja koja bi bila primjer u Europskoj uniji, a ono što se događalo kod nas kad su mrtvaci ustajali da glasuju to nas je osramotilo. To znamo da smo i u izvješću Europske unije dobili packe. Pogledajte vi samo kad ste rekli, i posebno ste se osvrnuli na vještačenja. Dakle u rekordnom vremenu utvrđeno je koliko je falsifikata, a vidite jedan jedini primjer, odnosno slučaj pred našim pravosudnim tijelima u istrazi čeka 10 godina da bi se izvršilo vještačenje. Pa dajte molim vas evo ovdje predstavnici Vlade, da pošaljete takve revnosne dakle osobe koje bi onda mogle i ovo privesti kraju. Kad biste s toliko, ali ne s toliko to bi bilo previše, ali sa tisućitim … [[Ne razumije se.]] bili osjetljivi kada se krše radnička prava, onda referenduma ovakvog ne bi bilo potrebno, ali sada pošto su građani rekli svoje, čak i da se hoćemo o tome dogovarati mi se o tome nemamo što dogovarati jer su, više nitko nije vlasnik ni sindikati, ni političke stranke, građani hoće referendum i referenduma će biti, pa ma što vi o tome mislili.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Da, 40 dana nadzora i kontrole potpisa svašta smo u izjavama imali prilike čuti, pa tako oni koji su u ime Vlade o tome govorili, kolegice Ingrid, rekli su da im nije jasno kako je tako veliki broj potpisnika van mjesta prebivališta. Recimo meni na štandu u Čakovcu bila je grupa turista iz Rijeke, jedan autobus, i svi su tamo potpisali. Sad vama je to čudno. Da znam da je to vama čudno, pa znam ja. Da iz Rijeke, da. Bilo je Splićana koji su došli u posjet Međimurju i potpisali su u Čakovcu. Ali je nešto drugo problem. Potpisivali su i članovi HDZ-a. E sad se i oni pitaju čujte a da li prilikom one kontrole JMBG-a nisu kontrolirali i nas. I drugo, članovima. Rekli su mi da su članovi HDZ-a, rekli su mi tada. Ne, nisu imali iskaznice, sad skrivaju. A što se tiče nejasnoće kako su mogli upisati krivi JMBG. Pa znate da na osobnim dokumentima toga više nema, i da ljudi imaju na papirićima, neki iz memorije pokušali izvući i pogriješili su, ali. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Tomljanoviću repliku drugi put ne tako. A onda povredu dajte, ajde. Dakle kad se tiče pogreške u JMBG-u, ovdje u Saboru u ožujku prošle godine ste odbili moj amandman da u prikupljanju potpisa treba biti OIB, ne JMBG. Pokvarili ste građanima mogućnost da koriste osobne dokumente u identifikaciji i upisuju ono što se ne traži. Još uvijek je u Zakonu o referendumu JMBG kojega više nitko ne pamti, jer ne vrijedi ništa. I sad to koristite protiv građana. Zamislite krivo su upisali JMBG.
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo, a i replika vam je bila potpuno suprotno od onoga što je govorila uvažena zastupnica Antičević. Ja vas još jedanput molim, vi koji toliko zagovarate demokraciju, poštivanje zakona i to čega zaista mora biti, držite se našeg temeljnog akta, a to je Poslovnik o radu Hrvatskog sabora. Držite se toga. I sada u ime predlagatelja potpredsjednik Sabora, predsjednik odbora, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo, ja ću biti vrlo, relativno kratak. Prvo bih polemizirao sa ovom tezom koju je otvorila kolegica Antičević, na neki način predbacujući zašto je sa tako velikom pomnjom su, je Vlada, odnosno ova dva ministarstva, zašto su istraživala sve ove potpise, njihovu vjerodostojnost, i sve ostale okolnosti vezane za potpisivanje tih potpisa, zašto to tako isto nije velikom brigom, velikom skrbi rađeno u nekim prošlim izborima, ne znam jeste li aludirali na predsjedničke ili parlamentarne. Istina je da je u jednim od izbora, ali to je bilo u predsjedničkim i parlamentarnim prije ovih zadnjih izbora, da se našlo nekoliko slučajeva da su bile upisane mrtve duše i da su glasovale. … [[Upadica se ne razumije.]] Da su glasovale mrtve duše, da, da. Ali vidite prema izvješću svih promatrača organizacija za ljudska prava, OESS-a itd., Europskog vijeća, i zadnji parlamentarni izbori i predsjednički izbori su provedeni besprijekorno. Korektni, pošteni, regularni i besprijekorni uz minimalne neke formalne povrede. Dakle, komparirati, uspoređivati ovu minucioznu potragu za, kod ovoga referenduma, kod toga izjašnjavanja građana oko vjerodostojnosti potpisa, nema osnova sa brigom jer su državna izborna povjerenstva i sva povjerenstva na prošlim predsjedničkim parlamentarnim izborima obavila izvrsno svoju zadaću. To što je bilo nekih primjera to je već i politički i pravno ocijenjeno i sankcionirano. Drugo, ono što je daleko ozbiljnije koje se postavilo pitanje ovdje, koje su, postavili ste i vi kolegice Antičević, kolega Stazić, kolega Leko, postavio je to i gospodin kolega Lesar, koje je jamstvo da ako ne bude raspisan referendum, koje je jamstvo da neće Vlada u još nekom težem obliku, ne u istom obliku, ne u istom sadržaju nego u nekom još tegobnijem sadržaju za vrijeme ili dok Sabor ne zasjeda ili u bilo koji drugi trenutak jednostavno ići ruknuti sa izmjenom Zakona o radu i jednostavno izigrati, prevariti, eskivirati referendum? Koje je to jamstvo dakle? Da li postoji pravno jamstvo, da li postoji političko jamstvo? Kada bi bio proveden referendum prema Zakonu o referendumu prema članku 8. jel' odluka donesena na referendumu je obvezatna i prema stavku 2. nadležna tijela državne vlasti prije proteka roka od godinu dana od dana održavanja referenduma nema pravo donijeti pravni akt ili odluku koja je sadržajno suprotna odluci donesenoj na referendumu. Kada bi dakle Hrvatski sabor raspisao referendum po ovom referendumskom pitanju i kada bi građani odgovorili pozitivno na to referendumsko pitanje i tada to bi značilo da Hrvatski sabor godinu dana ne bi mogao donijeti zakon ili pravni akt koji je suprotno sadržan odluci o referendumu. A isto tako prema stavku 3. istoga zakona o istom pitanju, odnosno o pitanjima ne može se ponovno raspisati referendum prije proteka roka od 6 mjeseci od dana održanoga referenduma. Stoga dakle pravno gledajući pravno gledajući nema jamstva, nema pravnoga jamstva da u situaciji ne raspiše li se ovaj referendum da Vlada ne bi mogla predložiti, ne samo Vlada ili bilo, onaj tko je ovlašteni predlagatelj zakona ili zastupnici, dakle da Hrvatski sabor ne bi mogao izglasovati zakon suprotno izraženoj volji kada bi, nema dakle jamstva pravnoga. Ali koja bi to bila Vlada, koja bi to bila vladajuća većina, koja bi to bila politička stranka ili vladajuća koalicija koja bi se drznula i usudila na takav očigledno bezobziran način izigrati i ignorirati volju građana i jednom pravnom akrobacijom spriječiti raspisivanje referenduma i na osnovu toga onda iza leđa potajice, podmuklo ići sa istim zakonom i na taj način tako očigledno na jedan prevaren način. To bi bilo političko samoubojstvo na mah te vlade. To bi bilo trenutačno samoubojstvo te vlade i te vladajuće koalicije i te koalicije vladajuće stranaka. I nitko tko je imalo razuman se ne bi usudio na takav korak da počini takovo političko samoubojstvo koje ne bi bilo samoubojstvo samo za jedan trenutak nego bi bilo samoubojstvo zauvijek i vječno samoubojstvo. Nitko takvo samoubojstvo, neće ni jedna politička stranka, ni jedna vladajuća stranka, ni ova ni buduća ni prošla neće se odvažiti na takav korak. To je dakle jamstvo prijetnja totalnoga bojkota, totalnoga bankrota političkoga jedne takve političke stranke i takve jedne vlade i takve jedne koalicije ako bi se takvo nešto usudila. To nije zabilježeno ni u Hrvatskoj, a vjerojatno ni u europskoj ni u drugoj povijesti da bi se bilo koja vlada poslužila takvim jednim izigravajućim načinom i stilom. I kolega Maras kad sam, obećao sam vam da ću vam nešto reći u pogledu vaše prispodobe oko onoga referenduma da nije bio raspisan referendum 17. svibnja '91. godine da se HDZ protivio tom referendumu da ne bi bilo ni hrvatske države, da bi to bilo upitno, tako sam nekako to bar shvatio. Taj referendum od 17. svibnja bio je doista plebiscit za hrvatsku državu i njega je podržalo 97 od izašlih posto birača, a izašlo je 83, mislim da je 83% je izašlo. Dakle oni koji nisu izašli i koji su bili protiv to je negdje oko 20-ak%. Taj referendum, odluka na tom referendumu od 19. svibnja bila je podloga ovdje u Hrvatskom saboru da se donese ustavna odluka o suverenosti i samostalnosti Hrvatske. Parlamentarna većina je izglasala ustavnu odluku o suverenosti i samostalnosti Hrvatske, a protivila se toj odluci o suverenosti i samostalnosti Hrvatske parlamentarna većina nakon što sam ja … [[Upadica se ne razumije.]] Imate kolegice Ingrid kratko pamćenje, ja ću vas podučiti. Ja sam u ime ustavne komisije Sabora ovdje za ovom govornicom otklonio amandman koji je podnio Klub zastupnika SDP-a to je bio 13. amandman na prijedlog ustavne odluke. Taj amandman je glasio Republika Hrvatska ovim pokreće postupak za ponovno udruživanje u savez Jugoslavenskih Republika. Kada je taj amandman bio prihvaćen onda zastupnici SDP-a nisu glasovali za tu Ustavnu odluku, o suverenosti i samostalnosti. Prema tome, da je bilo kolega Maras da je bilo po volji SDP-a onda je bilo upitno da je prevladala ta politička odluka da se odmah nakon razdruživanja ide u pridruživanje ponovno u Jugoslaviju pitanje što bi bilo kada bi bilo. Toliko o tome referendumu, a već vidim unaprijed da se javljaju pločice onih koji jednostavno misle, zapisano je, tvrdo je zapisano, u svim knjigama i spisima, zapisano je kako se raspravljalo i kako se odlučivalo i kako se glasovalo i o čemu se glasovalo toga 25. lipnja 1991. godine. Vi ovdje koji sjedite sa ove strane pretpostavljam da nitko nije bio tamo u onoj sabornici, nitko od vas, te 91. godine. Nitko od vas. Ja sam bio.
Hvala lijepa. Sada imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Ispravljam navod gospodina Šeksa kada je govorio o tome da odluka donijeta na referendumu vrijedi 12 mjeseci i pri tome je citirao odredbu stavka 2. članka 8. Zakona o referendumu. Međutim, taj članak 8. ima i sljedeći stavak u kojem piše da se taj stavak 2. ne odnosi na referendume iz članka 3. stavka 4. i 5. tzv. obvezatne referendume. Dakle, citirati tu odredbu članka 8. kod referenduma kojega su izazvali građani nije dobro.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kažete kolega Šeks, sasvim netočno da nema jamstva da Vlada ne bi kada ne bi došlo do referenduma išla žešćim mjerama udarom na radnike, dakle priznajete da je krenula žestoko, no to je sada ovdje manji problem, to jednostavno nije točno. Ne da ona to ne bi učinila, nego ima jamstva, jer zakon o referendumu i Ustav, to je sasvim jasno iz odredbe članka 86. i Zakona o referendumu, da ima prednost, to iz čitavog smisla Ustava i Zakona o referendumu proizlazi iz svih odredbi, o tome Hrvatski sabor kada se potpišu, kada se skupe potpisi, mi ne možemo ovdje raspravljati o tome, nego je to imperativna norma koja nadilazi sposobnost našeg dogovaranja o tome. To je jedno. Govorite sami i političku ocjenu dajete, ako bismo mi prevarili ljude, to bi bilo i naše političko samoubojstvo. Pa vidite političkog samoubojstva, samo je ono ostalo u pokušaju, napravilo bezbroj, ali ako ovo spriječite to će biti vaše političko samoubojstvo, ali izvršeno, bez da bi ostalo u pokušaju. Zato malo dostojanstva i raspišite referendum.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Marin Jurjević.
Kolega Šeks na žalost nije točno da u Hrvatskoj su kategorije moralno ... naravi, a naročito ne u Hrvatskoj politici bilo kakvo jamstvo da se neće izigrati volja naroda i to je narod jako dobro iskusio na svojoj koži, a vi kao pravnik, zaista me čudi da se pozivate na moralno etičke kategorije kao tvrda uporišta, jamstva, da netko u budućnosti neće izigrati volju naroda ukoliko mu se ne daju pravno, zakonska čvrsta jamstva da se ona neće moći izdati i da neće ovisiti o fleksibilnosti razumijevanja, morala i etike u Hrvatskoj politici čemu smo itekako majstori, akrobati i ekvilibristi.
Hvala lijepa. Idemo dalje, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Ma molim vas prestanite dobacivati.
Hvala lijepo. Netočna je tvrdnja kolege Šeksa da sam rekao da ne bi bilo države Hrvatske, uopće da se HDZ ponašao tada kao što se ponaša danas, ja sam rekao da ne bi bilo u tom trenutku Hrvatske države, ali normalno da ne bi mogli spriječiti volju Hrvatsku naroda kao što nećete moći spriječiti u ovom slučaju da ostvari ono što želi. Možda volja i želja nije tako velika kao što je bila 91. ali je još uvijek dovoljno velika da je HDZ ne može spriječiti. Ali da vi personificirate državu sa onime što vama odgovara vidlo se 90-tih godina kada ste napravili najveću pljačku u Hrvatskoj, privatizaciju za vrijeme rata.
Molim vas. Dajte držimo se teme. Ma uvažena zastupnica Antičević, bum vam dal žuti karton, evo molim vas smirite se. Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Želio bih ispraviti navod cijenjenog potpredsjednika Sabora gospodina Šeksa, koji je u svom govoru povezao izjavu gospodina Marasa o referendumu 91. i tadašnjem ponašanju zastupnika SDP-a u Sabornici. Amandman koji je podnio tada Klub zastupnika SDP-a također je bio u skladu sa referendumskim pitanjem i također je poštivao u jednom dijelu volju građana na referendumu. 25. lipnja 1991. godine jedan je od najslavnijih dana u Hrvatskoj povijesti i za vrijeme koalicijske Vlade taj datum je uveden i kao državni praznik kojega su neki članovi vaše stranke, za vrijeme dok su u vašoj stranci bili popularni ... dok su bili u poziciji najblaže rečeno ignorirali. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I na kraju ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Netočan je navod potpredsjednika Šeksa da ne bi bilo Hrvatske države da se provodila politika SDP-a te davne, tih davnih godina kada se stvarala Hrvatska država. Činjenica što danas ovdje u ovoj dvorani s SDP-ove strane ne sjedni nitko tko je tada sjedio u Saboru osim gospodina Šeksa, ne daje vam nikakvo pravo da falsificirate povijest i tako ružno i neistinito optužujete cijelu jednu hrvatsku političku stranku. Gospodine Šeks istina je da nisu samo HDZ-ovci Hrvati i ljudi ili građani koji vole ovu zemlju. I opljačkani radnici su Hrvati i mi SDP-ovci smo Hrvati i jednako vjerujemo kao i vi i činimo ono što mi držimo da je najbolje za jačanje, opstanak ne samo Hrvatske države i državnosti i nego za blagostanje, sigurnost i sigurnost svih njenih građana, a ne samo vas povlaštenih.
Hvala lijepa. Znate danas govoriti 2000. godine i '91. ovdje nije isti uvjeti, nisu isti ljudi, nisu ista razmišljanja i stoga nitko vas ne optužuje i nitko vam nije rekao ništa loše. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks.
204. da je moja uvažena kolegica potpredsjednica Željka Antunović i malo pažljivo slušala, onda bi čula da ja nisam optužio SDP da je bio protiv stvaranja Hrvatske države. Da ste kolegice Željka malo samo slušali i da niste bili previše uzbuđeni i previše emocionalno u visokom stupnju napetosti emocionalne onda biste čuli da sam ja rekao da je toga 25. lipnja '91. godine da su zastupnici SDP-a da nisu glasovali za ustavnu odluku o suverenosti i samostalnosti Republike Hrvatske, jer da su podnijeli amandman kojega sam ja u ime Ustavne komisije odbio. I kada je taj amandman odbijen, amandman koji je glasio "Republika Hrvatska pokreće postupak udruživanja u novi Savez Jugoslavenskih Republika". Kada je taj amandman odbijen, tada vi niste i vaši prethodnici kolege zastupnici niste glasovali ja neću sada reći na koji način i kako, jer niste glasovali zato, to je puka konstatacija. Ja nisam dakle optužio tada SDP '91. godine da je bio protiv Hrvatske države. Prema tome, pažljivo kolegice.
Hvala lijepa. Imamo drugu povredu Poslovnika uvaženi zastupnik Ranko Ostojić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče povrijeđen je članak 214. za razliku od cijenjenoga potpredsjednika Sabora koji nije naveo koji je članak povrijeđen. Ja vas molim da u onome trenutku kada koristi povredu Poslovnika da bi govorio o drugoj temi, da to zaustavite. Hvala.
Evo ja ću sada zaustaviti, jer ovom vašom primjedbom završavam prijepodnevno zasjedanje. Nastavljamo u 15,00 sati. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Hvala lijepo.
Dame i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom i točkom dnevnog reda koju smo započeli i sada je na redu gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle, kolegice i kolege situacija je relativno jednostavna, ne treba puno filozofije da se opiše ovo što se događalo u zadnjih nekoliko mjeseci oko Zakona o radu i referenduma, a to je da je Vlada sebe precijenila a sindikate podcijenila. Dakle, i to nekoliko puta gospođo Šolić. Prvi put je podcijenila kao pregovarače kada su pregovarali o Zakonu o radu pa je u proceduru uputila neispregovarani Prijedlog zakona koji ukida neka prava nakon 6 mjeseci Zakona o radu. Onda je drugi put podcijenila kada su sindikati krenuli skupljati potpise, jer podsjetimo to je bilo u tijeku rasprave o promjenama Ustava i baš se govorilo o broju potpisa potrebnih i ovo je prvi puta da je netko uspio sakupiti 10% potrebnih potpisa. I tu ne bih samo rekao da je Vlada podcijenila sindikate nego podcijenila je i nezadovoljstvo građana načinom na koji vodi zemlju, jer jedan dio građana je sasvim sigurno potpisao ovaj prijedlog zato što je mislio da je to jedino što može učiniti da Vladi pokaže da je na krivom putu generalno tako i u ovome slučaju Zakona o radu. Treći put su podcijenili ne samo sindikate nego i građane kada su krenuli s argumentima tehničke prirode o kojima smo već čuli dakle od rukopisa, zlatnih ili bijelih uveza itd., omalovažavati posao koji je napravljen u skupljanju potpisa. Ja želim reći jasno po mom mišljenju čak i sa ovim nedostatcima, popis građana koji su dakle potpisali prijedlog za referendum, točnije od popisa birača po kojima se provode svi izbori u Republici Hrvatskoj. I četvrti put podcjenjuje se sada kada se jednom pravnom akrobatikom i vratolomijama pitanje koje je nedvosmisleno uređeno Ustavom i zakonima pokušava degažirati Ustavnom sudu. Tu postoji jedna deklarativna volja HDZ-a da se sprovede referendum i stvarna volja da se izbjegne referendum. Pa kako se to nije moglo napraviti osporavanjem potpisa iako se to pokušavalo ovom činjenicom da su se neki usudili potpisati izvan mjesta boravka, to je bio najveća primjedba, ostale ipak nisu bile tolike da bi to mogli osporiti, što je Odbor za ustav u ovom prvom zaključku koji je donio i primijetio, onda se sada to pokušava na način da se ospori smisao samog referendumskog pitanja kada je ovo već povućeno. E sada, taj kontinuitet povlačenja prijedloga koji Vlada upućuje nije samo u Zakonu o radu, bilo je nekoliko slučajeva kada je Vlada zbog nezadovoljstva javnosti povukla svoje prijedloge. Zadnji smo slučaj imali jučer, a predzadnji smo imali kada smo donosili rebalans proračuna gdje su se najavljivali oštri rezovi, od čega nije na kraju bilo ništa. Prema tome, to je jedan kontinuitet odustajanja Vlade od svog programa i doduše, obzirom da se program Vlade provodi po koalicijskom sporazumu čiji je skrbnik Damir Polančec, ta bi Vlada mogla završiti kao Damir Polančec, mislim biti izbačena, ne mislim na ove druge. Prema tome, sve kako se to u pravnom jeziku kaže konkludentne radnje koje se provode po pitanju referenduma idu na to da se ovaj referendum izbjegne. Dakle, kome bi više odgovaralo samo provođenje referenduma Vladi ili opoziciji govorim u političkom smislu, ja mislim da bi više odgovaralo Vladi, jer bi građani svoj bijes na lošu Vladinu politiku ... na tom referendumu, pa bi na izborima bili nešto blaži, ovako će sav svoj bijes zbog loše politike iskaliti na izborima. Što se tiče činjenice da je Vlada odnosno da je Odbor za Ustav ovu problematiku prebacio na Ustavni sud i da je kolega Maras i još neki kolege dakle, su dvojili u političku neutralnost nekih sudaca, to mislim da nije grijeh ovdje reći suci su izabrani od strane parlamentarne većine, na način propisan Ustavom i zakonom kako je prije bio propisan, sada smo to promijenili i to smo promijenili upravo zato da imamo više povjerenja, jer mislim da to nije grijeh ovako reći. Jer da smo imali povjerenje u te ljude koje je većina izabrala i mi bi glasovali za njih, nismo imali, prema tome izabrani su sa 70, 80 glasova i to je jasna politička odluka bila i od strane vladajućih i od strane opozicije, tim ljudima u čiju političku neutralnost imam pravo dvojiti to mi nitko ne može zabraniti. On je dobio 110 glasova, to je u redu. Što se tiče drugog slučaja, truda koji je u Vladi uložen da se prekontroliraju ovi potpisi, on je hvale vrijedan, to je koristilo organizatorima skupljanja potpisa i budućim organizatorima skupljanja potpisa da vidi na što se mora paziti. Naravno da kod tolikog broja potpisa može doći do grašaka. Uostalom kada se takve greške događaju na izborima koje prati 18 tisuća plaćenih ljudi članova biračkih odbora, povjerenstva itd., onda na ovome poslu koji je ipak 717 ispravno i negdje oko 92 tisuće neispravno prikupljenih potpisa treba odati priznanje organizatorima da su napravili jedan veliki tehnički zahtjevan posao i mislim da ovom prilikom treba odati priznanje organizatorima skupljanja potpisa na tome što su napravili i naravno građanima koji su svojim potpisom izrazili svoju demokratsku volju dakle da se referendum o ovom pitanju provede. Na žalost takav trud još uvijek nije uložen u sređivanje popisa birača. Podsjetimo se mi smo u veljači ove godine imali prvo čitanje Zakona o prebivalištu i boravištu građana, na njega su bile mnoge primjedbe dakle s raznih strana, bitne pa i političke, neke više tehničke prirode međutim, očito je to jedan dosta osjetljiva tematika kada ni 7 mjeseci nakon prvog čitanja, čak je istekao i poslovnički rok da zakon ide u drugo čitanje, Vlada nije dostavila i konačni prijedlog tog zakona. Prema tome, Hrvatska još uvijek nema korektan, točan i prihvatljivo točan da se tako izrazim popis birača. To na budućim parlamentarnim imati ključno značenje, jer će razlika biti toliko velika da te greške neće biti bitne, ali na budućim lokalnim izborima uvijek će imati ukoliko se to ne sredi posebno u sredinama granice, to će imati dosta velike posljedice. Prema tome, bilo bi dobro da se vodi računa da se Zakon o prebivalištu napravi. Dakle, Vlada je u zadnjih godinu dana odustala skoro od svega za što se zalagala jedino nije odustala od vlasti, prema tome ako ne bude referendum sada bit će još veći referendum na izborima, a vi napravite kako mislite na najbolje. Zahvaljujem.
... [[Govornik nije uključen.]]
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo kolega Bauk govorio je u svojoj raspravi i stalno ponavljao da Vlada i HDZ da ne poštiva sindikate. Ja vas demantiram u tome i to apsolutno nije točno. Ali poštovani kolega ja vas moram u ovome podsjetiti kako ste vi i što je točno kako ste vi poštivali sindikate kada ste donosili Zakon o radu. I podsjetit ću vas da je vaš ministar Davorko Vidović koji je bio onda ministar rada i socijalne skrbi, dao izjavu za Večernji list, to je bilo 1.6.2001. godine. Kaže on: "Donijet ćemo Zakon o radu i nije nas strah da će sindikati organizirati generalni štrajk, a i sumnjam da oni to mogu organizirati." Evo, to vam je činjenica kako ste vi podsjećam vas kako ste vi poštivali svoje socijalne partnere tj. sindikate. Potpredsjednik Vlade Slavko Linić 2001. isto tako kaže: "Vlada će ustrajati na izmjenama ZOR-a bez obzira što o tome mislili šefovi sindikata". To je bilo u Jutarnjem listu. "Vlada ne nudi socijalnu pomoć, nudimo mora i ribu, a radnici moraju znati kako je loviti, to je cijela filozofija." Ja mislim da vi danas filozofirate, a nećete se podsjetiti što su vaši ministrici i predsjednici Vlade i koliko su štitili radnička prava u donošenju Zakona o radu. Hvala lijepo.
Hvala. Malo smo prošili to sve skupa i izišli iz okvira. Ispravka, ali imamo povredu Poslovnika pa očekujem da će se i sada izići. Hoćete nam dozvoliti da mi malo ipak sa povredom Poslovnika nastavimo.
Gospodine predsjedniče. Jučer sam za istu zastupnicu prijavio povredu članka 209. Poslovnika, a vi ste rekli da to što je ona jučer rekla ne odudara puno od općih pravila. Ne odudara ni danas od općih pravila, odudara od POslovnika pa ću ja odgovoriti isto u skladu sa općim pravilima. Dakle, gospođo Šolić članak 209. je promijenjen a ja nisam rekao da Vlada nije poštivala sindikate nego da ih je malo podcijenila, a sebe precijenila. Dakle, uopće nisam govorio o poštivanju. A što se tiče događaja iz 2002. i 2003. dakle ta vlada je imala svoj program, poslala u Sabor zakone nije ih se bojala donijeti, to je bila Vlada koja je vladala, a ova Vlada kako vjetar puše. Zahvaljujem.
I vi ste izašli iz okvira povrede Poslovnika i to je jedno 20 puta do sada baš vi gospodine Bauk. Vi ste već postali primjer kako se nekorektno može pozivati na povredu Poslovnika. Prema tome, dajmo pustimo raspravu da teče svojim tijekom kako treba, nemojte upadati gospođo Marinović. Nemojte upadati, niste dobili riječ, što je također propisano Poslovnikom Hrvatskog sabora. Smirimo se malo i doći ćemo na kraju do kraja. I imamo još ispravak gospodin zastupnik Ante Kulušić.
Gospodine predsjedniče. Kolega Bauk je kazao da je Vlada odustala skoro od svega za što se zalagala. Međutim, kolega Bauk to nije istina, kolega Bauk je tako mlad čovjek i meni tako drag momak, ali toliko mržnje izlazi iz njega da sam zabrinut za njegovo zdravlje i uopće ne izgledaš kolega kao bauk. Hvala.
Povreda Poslovnika gospodin Bauk.
Gospodine predsjedniče, kolega Kulušić je ispravo primijenio 209. članak Poslovnika jer sam ja to doista neispravno rekao članak 214. dakle prvo ja uopće nisam tako mlad od mojih godina je sadašnja predsjednica Ustavnog suda postala ustavna sutkinja, to je prvo. Drugo. Iz mojih govora uopće ne izlazi mržnja. Meni je drago da sam ja vama jako drag, međutim ja ne znam gdje vi vidite mržnju, ali ja ću to shvatiti kao kritiku i u tom smislu ću malo preispitati taj dio i ukoliko primijetite ispravak nas da ćete onda i pohvaliti sljedeći put.
U čemu je povreda Poslovnika?
U članku 214., dakle karakteriziranje mog izgleda i mladosti i mržnje, mislim da bi se moglo staviti pod omalovažavanje ukoliko vi gospodine predsjedniče tako procijenite. Ja samo upozoravam da bi mogli o tome porazmisliti.
Nije vas omalovažio, nego vam dao komplimente kako sam ja čuo. I nemojte ponovno dizat. Jel vi to mene izazivate da vam ja opomenu za nekorektno dizanje tablice? Ako vi to želite, a tome težite i to ćete dočekati po svojoj prilici. Hvala lijepa. Imamo još jedan ispravak gospodin Boris Kunst.
Hvala lijepa. Kolega Bauk je rekao jedan netočan navod, da je ova Vlada odustala od svega za što se zalagala. Obzirom da je kolega Bauk toliko star da se ne može sjetiti kako su radile prijašnje vlade, pa ću ga podsjetiti da upravo ova Vlada je prava Vlada koja je javno objavila program gospodarskog razvitka Hrvatske koji su pohvaliti svi ... subjekti u ovoj državi pa hoćete od guvernera, predsjednika države pa ja mislim da čak i iz vaše stranke su stizale pohvale. Znači, da je tome tako onda ne bi objavila taj program koji i provodi, koliko je to vama poznato. Hvala.
Hvala. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Cijela ova ekvilibristika kojoj se utječe Odbor za Ustav i Poslovnik služi samo jednom, a to je da se prikrije pravi odnos između vladajućih, Vlade, parlamentarne većine, ukratko HDZ-a i onih kojima se vlada, znači naroda ili građana. Prva karakteristika prirode toga odnosa je strah, strah Vlade pred vlastitim građanima, strah pred narodom. Posve je jasno da ovaj zahtjev za referendumom u svijesti građana se ne tiče samo Zakona o radu, posve je jasno da se on tiče odnosa prema toj Vladi, ukupne ocjene te Vlade. To priznaje i potpredsjednik Sabora gospodin Šeks koji danas izgovara sljedeće, citiram: "nisu to bili potpisi za zadržavanje važećih pravila u Zakonu o radu nego o onom prikrivenom referendumu. To je zapravo izjašnjavanje o referendumu o Vladi. Na taj se način mamilo brojne građane da se pod maskom referenduma o Zakonu o radu traži izjašnjavanje o Vladi, odnosno protiv Vlade." I gospodin Šeks je potpuno u pravu, građani su zato u tako velikom broju i izašli potpisati zahtjev za referendum jer su svojim potpisima zapravo iskazali svoj odnos prema Vladi, zapravo tom svojom brojnošću rekli dosta nam je, dosta nam vas je, siđite više s vlasti, prestanite nas tlačiti. Taj strah je meni posve razumljiv, strah vladajućih pred vlastitim narodom je meni posve razumljiv. Ja čak mislim da je on i opravdan jer nakon 7 godina ovakve vlasti sasvim je razumljivo, sasvim normalno da se bojite izraza volje građana. To je posve prirodan i logičan nastavak toga odnosa. Strah dakako izaziva reakciju. Ta reakcija je najčešće agresija. Agresija ima nekoliko svojih vidova, jedan od oblika agresije je i prijetnja. Objavljivanje imena onih koji su potpisali referendum na web stranicama Vlade je neizravna prijetnja, znamo tko ste, znamo vam imena i prezimena, pazite se. Ona ima i drugu poruku, mi smo Vlada, možemo kršiti i Zakon o zaštiti osobnih podataka i kršit ćemo ga i baš nas briga što ga kršimo i nitko iz Vlade zato neće odgovarat što smo ga prekršili jer možemo raditi što hoćemo. Druga karakteristika ovog odnosa između vladajućih i onih kojima se vlada je omalovažavanje građana. Ono se očituje u tome da premijerka, a danas i kolega Salapić i brojni drugi, kumuju ovakome. Vlada je osigurala neke novce u rebalansu proračuna za referendum, znači Vlada jeste za referendum, a oporba koja je glasala protiv te izmjene proračuna, protiv tog rebalansa je protiv referenduma. Pa zar vi stvarno mislite da su ljudi toliko glupi? Jer uvrijediti, toliko omalovažiti građane da im se ide ovako umovati čujte to je besprimjerno, to je upravo nekršćanski. Dakle, vi smatrate ove građane idiotima koji će vama povjerovati da zbog toga što ste u rebalansu proračuna… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Što ste u rebalansu proračuna predvidjeli neke novce koje ako nema referenduma ne morate ni potrošiti, da samim time podržavate referendum, a oni koji vam taj rebalans nisu htjeli izglasati iz posve drugih razloga da su protiv referenduma. Dakle, ovako omalovažiti umne sposobnosti građana to je nečuveno. Drugi oblik omalovažavanja se očituje u izjavi ministra Popijača i danas kolege Kunsta koji kažu građani nisu znali što potpisuju. Pa šta vi mislite da su građani glupavi pa nisu znali šta potpisuju? Građani su točno znali i oni koji su potpisivali zbog izmjena Zakona o radu, ali i oni koji su potpisivali zbog toga što traže da ova Vlada ode jer se ne slažu s njezinom politikom su znali što su potpisivali. I potpisali su upravo to što su htjeli, a hoće referendum o Zakonu o radu i hoće kao što to izvrsno, lucidno primjećuje kolega Šeks, hoće da taj referendum bude izjašnjavanje o Vladi samoj. Potpredsjednik Sabora je potpuno shvatio volju građana za razliku od Kunsta, Salapića i drugih. Treća karakteristika odnosa između vladajućih i onih kojima vladate je vaše nepovjerenje. Vidite, u kratkom vremenu i vrlo kvalitetno i vrlo pedantno Vlada je mogla sve provjeriti. Naravno, Vlada to može kad se trudi da ne udovolji volji građana, kad joj je to cilj. Onda može sve provjeriti. Može provjeriti i podatke i napraviti grafološku analizu i napraviti psihološku analizu onih koji su potpisivali i pronaći svakoga mrtvoga i ustanoviti na kojem mjestu je potpisao. Sve to Vlada može kad hoće. A kad je htjela? Htjela je sada kad se svim silama trudila da smanji broj važećih potpisa i da ne uvaži volju naroda. Onda kad su u pitanju izbori, kad GONG otkriva da su mrtvi glasali za vas, onda se to Vladu ne tiče. Onda se to Vladu ne tiče niti provodi bilo kakve istrage. Kad treba srediti popise birača onda je Vlada nemoćna, ima hiljadu i jednu ispriku zašto to ne sređuje, ali kad treba provjeriti nešto što Vladi što građani traže a Vladi ne paše da bi se suprotstavila volji građana e onda može sve kvalitetno i brzo. Vaš odnos prema građanima očitava se i u vašem preziru prema njima. Građani zahtijevaju referendume. Tu volju građana treba uvažiti. Da ju ne biste uvažili vi prebacujete lopticu odgovornosti na Ustavni sud tvrdeći pri tome dakako posve nelogično da su razlozi za referendum prestali jer je Vlada zakon povukla. Kako ga je povukla tako ga može i vratiti, pa to građani u ovoj Vladi znaju. Pa građani znaju što im je ova Vlada radila sve ovih sedam godina. Pa zato joj i ne vjeruju, pa zato povlačenje zakonskog prijedloga za građane nije dovoljno. Možda bi bilo dovoljno da imaju više povjerenje u vas, ali da imaju povjerenje u vas pa ne bi njih 717000 ovo potpisalo. Pa oni baš tako veliki broj potpisuju jer vam ne vjeruju, ali baš ništa vam ne vjeruju. Pa prema tome ne vjeruju vam ni to da bi baš i povlačenje ovoga zakona anuliralo njihov zahtjev za referendumom. Nalazimo se u jednoj vrlo jednostavnoj situaciji. Da li u ovom Saboru u koji su nas ti građani izabrali poštivati volju građana ili tražiti nekakve skolastičke isprike, neku pravnu ekvilibristiku da tu volju građana ne poštujete. Mi kod toga nemamo nikakvih dilema. Ni jednu jedinu piko sekundu ne dvojimo oko toga. Ako je više od 10% građana zatražilo referendum ovaj Sabor kojeg su izabrali ti isti građani tu volju mora provesti. Oni koji tu volju ne žele provesti to je očito Vlada i HDZ, parlamentarna većina oni tim građanima poručuju samo jedno. Nas se vaša volja građani dragi ne tiče ali apsolutno ništa. Hvala vama.
Imamo prva se javila za repliku gospođa Ingrid Antičević Marinović. Niste, nego vi bili prvi, pa se onda javio gospodin Kunst za ispravak.
Kolega Staziću, osnovno je to da se HDZ prestrašio, da se uspaničio. A koga? Građana. Istih onih koje godinama straši i politički ucjenjuje. Ali čega se najviše prestrašio? Ne pojedinačnog građana, nego najveće opasnosti od svih i pogubne za njih što su građani pokazali solidarnost. To je jedna riješ koja je dolaskom HDZ-a bila izgnana kao nemoderna, kao nazadna riječ. Ona se sada u svom oživotvorenju vraća. Ona kuca na vrata i ništa je neće moći zaustaviti. Građani su se udružili i rekli dosta je, e sad je dosta! Udružio se radnik, udružio se seljak, udružio se student, intelektualac. Za ovaj su se referendum izjašnjavali i oni koji su u mirovini za onoga koji nema plaću, za onoga koji radi nisu mu isplaćeni prekovremeni, za onoga kojega su uskraćeni u svojim elementarnim pravima. Glasali su ljudi jer su ogladnili. I dobro je, dobro ste primijetili i razotkrili čitavu stvar. Pa to nije nikakva tajna. Motivi nisu ovdje bitni za sam potpis, ali čak je bilo tu i psihološkog, jer se iz različitih motiva može uvažiti takav potpis. Pa to je onda još gore i pogubnije za vas da bilo koje pitanje stavite protiv Vlade ljudi vam govore toga je dosta i toga ste se vi prestrašili i to ste dobro kolega Staziću uočili. Jer kada se glasa za HDZ, kada i mrtvi mogu glasati, ali kada se glasa protiv HDZ-a onda je upitni, onda su upitne i stotine tisuća potpisa. Ma ljudi vam poručuju skinite im se s grbače kako vam to nije jasno.
Hvala lijepa. I nemojte tako se ... [[Govornik se ne razumije.]] žestoko na gospodina Stazića u vašoj replici. Ja se nadam da ćete biti blaži. Odgovor gospodine Staziću. Izvolite.
Kolegice Ingrid, ma ne samo da se boje građana. Oni se boje i replicirati pa će sad ispravljati navode. Prvi je na redu kolega Kunst.
Replika gospodin Marin Jurjević. Izvolite. Isto vam sugeriram manje žestine.
Kolega Staziću, spominjali ste rebalans proračuna i stalne napade prema SDP-u da pošto smo glasovali protiv rebalansa proračuna da nismo za referendum jer onda nismo osigurali mi koji smo u opoziciji, koji kritiziramo Vladu zbog politike koja je dovela do takvog rebalansa eto mi nismo osigurali sredstva za provođenje referenduma. To je inverzna nakaradna logika ili anti logika, a ukoliko bi se, dakle mi nismo odgovorni za stanje države koje danas je takvo kakvo je u koje je dovela ova vlast nego je za to prije svega kriv HDZ. A kada bi se prihvatila ta logika to bi značilo da se uvodi novčani cenzus za funkcioniranje demokracije. Ta demokracija važi do određene svote, a preko nema para, nema demokracije. Dakle, u stvari upada se iz logičkih u političke, spominjali ste ekvilibristike. I to je blaga riječ u politički zaista cirkus. Dajte uvažite činjenicu da je preko 10% ljudi, građana Hrvatske tražilo referendum i neka ovaj Parlament to omogući građanima.
Gospodine Staziću, na ovu žestoku nemate ništa repliku? Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin Boris Kunst.
Poštovani predsjedniče, sve što je rekao gospodin Stazić je netočno i neistina. Mislim da je on nadrastao Minhauzena u svojim prevarama i lažima. Ali samo ću pobrojati neke netočnosti. Prije svega, ja nisam rekao da građani nisu znali što potpisuju. Ja vjerujem da gospodin Stazić ne zna, ali je priznao da su prevarili sindikate i iskoristili za potpisivanje jedne eto tako socijalne inicijative. A kad već toliko kuka nad građanima kolega Stazić, pa čudnovato da je toliko kratka pamet da se niste sjetili gdje ti građani ljetuju ove godine dok ste vi ljetovali na njihov trošak za 7 kuna na Vangici.
… [[Govornik naknadno uključen.]] netočnog navoda, to ljetovanje i to, to nije bilo uopće. Ali budući da smo previše široki u tom ispravku netočnih navoda, ne gledamo baš u sve te propise, onda nastavljamo dalje. Gospođa Neda Klarić je također htjela ispraviti.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo gospodin Stazić kaže da je i Vladu i parlamentarnu većinu i Hrvatsku demokratsku zajednicu strah pred vlastitim narodom. Gospodine Stazić to je netočno. Nikakav strah. Upravo se radi o odgovornosti ove Vlade, parlamentarne većine i Hrvatske demokratske zajednice i nemojte niti jedan jedini valjani, nemate niti jedan jedini valjani razlog na temelju čega biste imali razumijevanja za takav strah, nego vas upravo molim pronađite neki valjani razlog za razumijevanje takve odgovornosti. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo još jedan ispravak, gospodin Josip Salapić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Samo kratko. Gospodin Stazić je netočno rekao da smo u svojim raspravama smatrali da su naši građani glupi. Gospodine Staziću, naši građani su jako pametni, jako ih poštujemo jer vama nisu dali vlast punih 17 godina. Hvala lijepo.
Nastavljamo sa ovom vrlo poticajnom i zanimljivim raspravom. Gospođa Ingrid Antičević Marinović.
Hvala vam poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, državni tajnici, kolegice i kolege. Ajmo se mi vratiti na vrlo jednostavnu stvar. O čemu mi ovdje danas raspravljamo. Ajmo govoriti, ovdje je dosta bilo govora o nekim prijepornim stvarima, i zaista mogu biti prijeporne, ali te koje su prijeporne uopće nisu bitne, za rješenje ove vrlo jednostavne stvari. Naime potpisi su htjeli ili ne tu, i to nitko ne može poreći. Bilo je pokušaja, ali o tome ću poslije. Dakle potpisi su tu. Pitanje također je tu. Odgovor potpisom potvrđen. E onda stupa primjena članka 86., dakle stavka 3. o pitanjima iz stavka 1. i 2., tj. o prijedlozima zakona za promjenu Ustava ili o drugom pitanju iz djelokruga Hrvatskog sabora, dakle kada se ispune ti uvjeti, prikupe potpisi Sabor će raspisati referendum. Neće se o tome dogovarati HDZ sa socijalnim partnerima, sa SDP-om, sa koalicijskim partnerima, ovdje ovo mi samo moramo primiti na znanje. Prema tome, ovdje se danas očekuje da se odredi datum raspisivanja referenduma. Referendumsko pitanje je poznato, i zbog čega mi sada ovdje trošimo struju, kad odemo u wc vodu, silnu energiju, kad je stvar ovako jednostavna. E tu dolazimo do onoga kako je stvar počela i zašto to vama ne odgovara. Zašto trebaju sada različita ustavna retorta da bi ispalo drugačije tumačenje Ustava nego što to zorno piše, i ono ne iziskuje nikakvo posebno tumačenje, je ono o čemu je govorio kolega Stazić. Strah. Vladajući su prepoznali da tako ogroman broj ljudi, pazite s tim brojem se dobivaju izbori gotovo, prestrašio se koji su ljudi masovno plebiscitarno izlazili, jer im je dosta da budu gladni, jer im je dosta da budu nezaposleni, ako rade da ne budu neisplaćeni, dakle sve ono što su vladajući obećavali i što je dužnost svake Vlade u ovom ili onom obliku da osigura bolji život građana. A on ne da je bolji, nego on je na razini izdržljivosti. Ljudi su dosta bili tolerantni prema vladajućima i blagonakloni i strpljivi, ali svemu dođe kraj. Ali vladajući su se uljuljkali i mislili su da taj trenutak doći nikada neće. I zato zaista referendum suštinski, formalno je stvar kristalno jasna, ali suštinski je stvar u tome da je ljudima dosta ove vlasti, da su iznevjerili njihova očekivanja, izdali sva ona obećanja, prevarili ih bezbroj puta. Vidite što je govorio ministar Popijač, građani ne razumiju, to su doslovno njegove riječi, dakle kad se građani usprotive onda stupa ona već instalirana, ja bih rekla ustoličena i njegovana bahatost. Premijerka je prilično u svemu tome bila dezorijentirana i jednostavno u svemu tome gubi se osjećaj čitave Vlade sa stvarnošću. Ovaj argument zaista ispod je razine logike. Da se tumači, mi jesmo za referendum, ali eto Ustav nam ne dozvoljava jer naša spremnost je u tome da smo mi osigurali i sredstva. Pa to je vaša dužnost da budete spremni čak uvijek i za izvanredne izbore, ili ćete pak i od Ustavnog suda tražiti kada je točno u Hrvatskoj nastupila nova godina, je li to zaista bili 1.1.2010. kako bi možda se produljili i redovni izbori ukoliko ne daj Bože do redovnih dođe, a ne do prijevremenih što je potrebno za zdravlje nacije i za spas, da se što prije iskobeljamo iz ove nevolje i iz provalije u koju ste narod i građane strmoglavili. Dakle, tražiti sada i tumačiti Ustav na način da nema prijedloga zakona, pa onda nemamo o čemu raspravljati. Ajmo reći da je to tako, koji bi to apsurd bio, da se može pokrenuti referendum samo ako egzistira prijedlog zakona. To znači dok bi se prikupili potpisi, da bi zakon mogao biti već izglasan. Onaj koji je suprotan težnji izjašnjavanja građana na, već kod referendumskog pitanja i kod tog prikupljanja potpisa. Ili bi se mogao isto povući, pa onda držati u nekakvoj pričuvi, obećati građanima i ponovo donijeti zakon ovakav, ili još gori kao što je rekao gospodin Šeks. Prema tome vidite nema to nikakve logike, i to ne treba nikakvo umijeće pravno, jer to Ustav ne dozvoljava, cijenim svake napore, ali ovo jednostavno iza ovakvog tumačenja, i ovakve zlouporabe ustavnih određenja nema nikakve potrebe, iza toga stoji samo gola sila. Prema tome onakvi atributi o … [[Ne razumije se.]] , vještinama nemaju mjesta ovdje, iako njih ne sporim, ali ovdje nema, ne mogu doći do izražaja ni u jednoj, malom svom dometu, jer je Ustav toliko jasan. Dakle, kada se ispune uvjeti Sabor će raspisati referendum. Ti potpisi više nisu vlasništvo ni organizatora, ni ove ni one političke stranke, strukture. Jer su građani, građane se jedanput pitalo i tim potpisima, tim ljudima više se ne može manipulirati. Čak i kad bi bila dobra volja i kad bi se mi ovdje svi složili, pa čak i sa sindikatima to nije moguće jer su građani kad ih se jednom pitalo to svoje rekli. Dakle, i to je imperativna kogentna norma koju trebamo ispoštovati. E sada, onda utok i azil od svoje nevolje tražiti na Ustavnom sudu nije viteški. Dakle, ja znam da ste vi u nevolji, ali za to ste sami krivi. Građani su zbog toga u još većoj nevolji. I sada tražiti od Ustavnog suda da reagira, a za to nema nikakve osnove jer u članku 97. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu koji govori upravo o nadležnostima i o kontroli Ustavnog suda glede ispravnosti referenduma tiče se samo u onim situacijama kada se referendumskim pitanjem ugrožavaju ljudska prava pojedinca ili neke skupine. A ovim referendumsko pitanje povećava, odnosno žele se zadržati prava. Zaštita prava ili smatrate pak da radnici nemaju pravo na zaštitu. To smo vidjeli donoseći brojne vaše prijedloge zakona da zaštitu pružili im niste. Samo da vam spomenem izmjenu Kaznenog zakona kada smo tražili da neisplata plaće bude kazneno djelo. HDZ nije glasao za to u oporbenim vremenima. 5 puta smo mijenjali Kazneni zakon, ali to nikako da dođe na red. Prema tome do intervencije Ustavnog suda može doći onda kada se ugrožavaju takvim neki referendumskim pitanjem nečija prava, da im se umanjuju ili negiraju. Isto tako ova logika koju smo također čuli danas od kluba HDZ-a da bi bilo apsurdno ako je zakon nešto riješio tražiti o tome referendum. Pa onda o čemu referendumi i postoje pa svugdje u svijetu? O nekim, o svim pitanjima koja je zakon riješio ili koje zakon nije riješio. Koje je riješio na ovakav način, a treba ih riješiti drugačije. Dakle, to naš Ustav savršeno jasno govori o tome. Također govori o tome i Zakon o referendumu. Dakle, o svim pitanjima iz djelokruga Sabora. O onim pitanjima koja su već riješena, o onim pitanjima koje treba poboljšati ili drugačije riješiti ili o onim pitanjima koja uopće nisu riješena. Ako bi tome tako bilo vašim tumačenjem onda nikada referenduma ne bi moglo biti u startu. Ali vi sva ta pitanja niste niti dovodili u pitanje ispočetka jer niste u svojoj samouvjerenosti toj lažnoj mogli uopće shvatiti da se ovo u Hrvatskoj može dogoditi. Znali ste koliko su ljudi apatični, koliko su traumatizirani, računali ste na to koja je to sila koja ih može organizirati da se odazovu. A vidite ponekad sve ono što pojedinačne sile toliko su slabe, ali udružene su snažne i one će reći ukoliko ne dođe do referenduma ono što je govorio i kolega Šeks bit će to vaše političko samoubojstvo, ali kažem i ponavljam ovaj put neće ostati u pokušaju.
Imamo 7 ispravaka i 1 repliku. Prvo ispravci. Gospodin Boris Kunst, izvolite.
Pa kolegica Antičević je rekla da, i to je netočno, da su građani masovno izlazili i glasali jer su gladni, žedni i sad je ona tu pobrajala svu to njeno suosjećanje sa građanima. Ja smatram da je to netočno. Građani su izlazili dobrim dijelom zbog toga što su ih upravo iz SDP-a obmanjivali pa su im govorili ostat ćete bez plaća, ostat ćete bez egzistencije za život, pozivali građane i krivo im tumačili to pitanje referendumsko koje sigurno oni još dan danas ne znaju objasniti. A onda su im podvalili potpise pa su im podvalili mrtve u potpisima, pa su im podvalili one koji nemaju poslovnu sposobnost i tako faktički doveli sindikate u neugodnu situaciju. Zato upozoravam sindikalne čelnike da i danas poslije sastanka sa predsjednikom SDP-a budu oprezni jer će ih opet prevariti. Ne vjeruj Danajcu ni kad ti darove nosi. I to im treba biti pouka jer su imali prilike već vidjeti kako funkcionira vlast sa SDP-om na čelu.
Hvala. Gospodin Ante Kulušić, ispravak.
Gospodine predsjedniče kolegica Antičević je kazala ovdje je sve jasno da treba ići na referendum s obzirom na pitanje postavljeno. Što nije točno. Ovdje je dapače s obzirom na pitanje da je Vlada povukla zakon jasno da na referendum ne treba ići jer je cilj ispunjen, a sve ostalo je SDP-ovo sviranje u prazno, a zna se kako su prošli radnici prilikom vlasti SDP-a od 2000. do 2003. godine i to radnici Hrvatske sigurno nisu zaboravili. Hvala.
Ispravak, gospođa Ana Lovrin.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo kolegica Marinović je krivo citirala netočno Ustav, dakle rekla je da u Ustavu piše o pitanjima iz stavka 1. i 2. ovog članka Hrvatski sabor će raspisati referendum, ali nije citirala u potpunosti koji kaže u skladu sa zakonom ako to zatraži 10% ukupnog broja birača. A onda se izruguje Vlada i Odbor za pravosuđe koji je zatražio da se utvrdi je li sve po zakonskim odredbama i provedeno, a među inim zakon kaže da uz referendumsko pitanje, odnosno pitanje za koje će se provoditi referendum mora biti jasno, a očito da nije jasno jer kolegica Antičević je jutros rekla da je to bio referendum o Vladi, kolega Beus kaže da je to referendum o Vladi općenito i o stvarnom položaju radniku u RH. A referendumsko pitanje je glasilo jeste li za zadržavanje pojedinih normi kojima kako kaže kolegica bi radnici bili u nevolji ili jesu u nevolji, a radnici su bili u nevolji 2000-te godine kada su ostali bez svojih prava i 2001. kada je na nalog MMF trebalo otpustiti gotovo sve što se da. Hvala.
Hvala. Gospođa Neda Klarić, također ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođa zastupnica netočno tvrdi da je naša premijerka dezorijentirana i netočno kaže da smo mi u nevolji. Bilo bi lijepo, gospođo zastupnice, da priznate da je naša premijerka bezbroj puta posvjedočila svoju osjetljivost prema svim naraštajima počevši od novorođenih do osoba treće životne dobi. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak, gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, pridružujem se ovim ispravcima što su kolege rekli prije mene, meni su zapeli za uho dva isto a jedan je kaže vladajući osjećaju strah i vladajući su iznevjerili narod. To je apsolutno netočno, ovdje se radi o odgovornosti da narod dobije na vrijeme plaće, mirovine itd. Ali ja osobno moram priznati da osjećam malo strah, možda ćete sigurno početi vikati na mene nakon ovog ispravka, ali riskirat ću pa ću vas podsjetiti da ste vi iznevjerili narod, vi ste bili ministrica pravosuđa i u vaše vrijeme su smanjivane razne obveze koje ste morali izvršiti i vi niste izvršili odluku Ustavnog suda da se vrati dug umirovljenicima, mi smo to učinili i sve ostale tako zapitaj se tko je iznevjerio narod. Hvala lijepo.
Gospođa Ivanka Roksandić ispravak.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegica Marinović je rekla citiram: "Suština ovog referenduma je da su se građani umorili i da im je dosta ove vlasti". Netočno kolegice Marinović, umorili su se već ovih dana od vaše silne želje da pod svaku cijenu dođete na vlast pa makar i preko referendumskog pitanja koje glasi Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora. Ne znam nakon ovog referendumskog pitanja što su odgovorili građani. Ali moram vam reći to da oni koji su sakupljali potpise nisu ni znali zašto sakupljaju potpise. Pa kada ste pitali neku djecu po tržnicama zašto prikupljaju potpise rekli su zato što hoće ukinuti dječji doplatak i Božićnicu.
Hvala, ispravak gospodin Damir SEsvečan.
Dakle, netočan je navod kolegice Antičević da nema nikakva osnova da Sud reagira. Dakle, citirat ću članak 95. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske koji kaže. Na zahtjev Hrvatskoga sabora Ustavni sud će u slučaju kada 10% od ukupnog broja birača u Republici Hrvatskoj zatraži raspisivanje referenduma utvrditi je li sadržaj referendumskog pitanja u skladu s Ustavom i jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 86. stavka 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za njegovo raspisivanje. Dakle, upravo suprotno Hrvatski sabor se ima pravo obratiti Ustavnom sudu, a Ustavni sud ima pravo i dužnost o tom pitanju odlučivati.
Hvala. Replika, gospodin Nenad Stazić.
Kolegice Ingrid s ovom vašom raspravom ima jedan problem, problem nije mali. Naime, ova vaša rasprava kada slušam ove silne ispravke ide u gluhe uši. Vi ljudima objašnjavate, u svojoj raspravi tko je suveren u ovoj državi, vi njima objašnjavate da vlast u ovoj zemlji proizlazi iz naroda i pripada narodu, i da je zadnja ona narodna, i da treba provesti što narod traži i ono zašto je po zakonitom postupku prikupio dovoljan broj potpisa. A oni vama umjesto da uvaže tu jednostavnu argumentaciju odgovaraju da su građani izašli na referendum njih 717 tisuća jer su oduševljeni ovom Vladom, i zbog silnog oduševljenja što im ova Vlada 7 godina radi, oni su tako masovno izašli na referendum, odnosno na potpisivanje zahtjeva, prikupljanje potpisa, da se referendum raspiše i to je bio njihov jedini motiv. Eto, to je problem s ovom vašom raspravom, mislimo da ona nije dobro shvaćena, mislim da vas nisu dobro čuli ili vas nisu dobro razumjeli, to može biti dva razloga tome ili vas ne žele razumjeti, ili naprosto tako jednostavnu stvar tko je vladar u ovoj zemlji, da je vladar narod, oni ne mogu shvatiti.
Pa u pravu ste, da govorio njima ili ne govorio da je gotovo isto ali ovdje naša dužnost kao oporbe jer zato su nas građani izabrali da govorimo radi građana, ali ja bih isto iskoristila ovu priliku tu su, oni su naši kolege da prestaju da imaju malo pred kraj sada već, svojih snaga i mogućnosti da iskazuju tu snagu koju su iskazivali prema građanima, da imaju malo dostojanstva, da prestanu tretirati građane kao neuku cirkusku publiku, smognu snage, priznaju svoj poraz i raspišete izbore ako nećete ovaj referendum.
I sada u ime predlagatelja, uvaženi potpredsjednik Doma, predsjednik Odbora zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Kolege STazića nema ovdje, za trenutak ali ću stići vremena da se referiram na to, on je bio inspiriran jako sa anatomijom ljudske destruktivnosti Erica Froma, pa je pokušao napraviti jedan psihomortale kojem bi agresiju stavio na teret Vladi i vladajućoj jer Vlada je u strahu od naroda toga, a strah stvara agresiju. Agresija kao posljedica agresije je povlačenje zakona, izbjegavanje referenduma. Samo tu je napravio jednu promjenu uloga, on je inače vješt manipulator, manipulacija je osnovno pravilo manipulacije kada ne možeš promijeniti činjenice promijeni percepciju o činjenicama. Kod njega je strah, kod vas je strah, vi se bojite referenduma više nego vrag tamjana, a sve govorite da treba raspisati referendum. Ali da se vratimo na jednu drugu stvar, da se vratimo na jedan praizvor, na prapočetak, 28. svibnja ove godine Vlada podnosi prijedlog Izmjene Zakona o radu. Ljudi danas u Hrvatskoj mali postotak zna što je bio sadržaj toga Prijedloga zakona koji ima 6 članaka. Samo 3 članka, mala 3 članka odnose se na sljedeće: Članak 2. "Članak 262. mijenja se i glasi: Strane kolektivnog ugovora mogu ugovoriti produženu primjenu pravnih pravila kolektivnog ugovora tako da se nakon isteka roka na koji je sklopljen kolektivni ugovor i u njemu sadržana pravna pravila kojima se uređuje sve skupa, primjenjuje do sklapanja novog kolektivnog ugovora, a ... do 6 mjeseci pri ugovaranju vremena važenja produžene primjene pravnih pravila kolektivnog ugovora primjenjuju se odredbe" itd. I članak 3. "Kolektivni ugovor se može otkazati, govori o otkazivanju kolektivnog ugovora" i članak 4. "Dana stupanja na snagu ovog zakona prestaje produžena primjena pravnih pravila kolektivnih ugovora koji su se produženo primjenjivali do dana stupanja na snagu ovog zakona." Prije podnošenja ove izmjene zakona sindikati i Vlada su pokušali doći u socijalnom dijalogu oko rješenja koje bi se odnosilo na produženje, prestanak i sve one konzekvence koje su vezane za kolektivne ugovore. Nije došlo do sporazuma, Vlada je išla sa prijedlogom zakona. Odmah nakon toga taj zakon se upućuje prema Saboru 1. lipnja, 4. lipnja organizacijski odbor donosi odluku da se priđe izjašnjavanju birača o referendumu, počinje prikupljanje i referendumsko pitanje glasi: "Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila, sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora?" Dakle, vidljivo je očito je očigledno da predmet izmjene zakona bile su produžena primjena pravnih pravila, važenja produžene primjene pravnih pravila koji se odnose na kolektivne ugovora, to je u prijedlogu zakona, to je u referendumskom pitanju. I kada su prikupljeni ti potpisi koji su se prikupljali u roku od 9. do 23. lipnja ove godine, i umjesto da po duhu zakona odmah Organizacijski odbor dostavi sve prikupljene potpise, tek 14. srpnja se predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavlja zahtjev za raspisivanje referenduma u kojem stoji, mnogi su danas govorili o tome da to prikupljanje potpisa za izjašnjavanja produženoj primjeni pravnih pravila nema veze sa Zakonom o radu. Ti koji su to govorili i danas sa saborske govornice najblaže rečeno nisu pročitali što piše što je Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži sadržavanje referenduma predsjedniku Hrvatskog sabora napisao: "Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma nakon što su birači ocijenili da postoji potreba za raspisivanjem referenduma vezana uz izmjenu određenih odredbi Zakona o radu sadržanih u prijedlogu Zakona o radu Narodne novine broj", taj i taj. Dakle, vidite kolegice i kolege da postoji organski tijesno vezano sa izjašnjavanjem i sa izmjenama Zakona o radu. Kada je Vlada povukla 3. rujna konačni prijedlog izmjena Zakona o radu, Odbor za Ustav je isto također prethodno već zatražio da provjeri vjerodostojnost i broj potpisa, verificirao je Odbor za Ustav i sada smo se našli na jednoj pravnoj situaciji koju danas ponovo jedna strana rasprave će neprekidno obrazlagati da je potrebno samo da je dovoljno da je prikupljeno 10% potpisa i da po sili Ustava i zakona nema više što se slati i tražiti na Ustavni sud ocijeni raspasivanje ocijeni jel postoji pretpostavka za raspisivanje referenduma. Druga strana polazi od toga da ima osnova da Hrvatski sabor zatraži od Ustavnog suda da li postoji pretpostavke predviđene Ustavom 77. stavak 1., 2. i 3. za raspisivanje referenduma. I mi danas cijeli dan neprekidno različitim varijacijama samo jedna strana brani svoju poziciju svoja stajališta ustavno-pravno i politička, druga strana brani druga stajališta. Presudit će konačno glasovanjem i Hrvatski sabor. Ali zašto ja držim još jedanput ću pokušati naglasiti zašto nema ustavno-pravne osnove za raspisivanje referenduma i da je poštovana volja birača. Volja onih koji su se izjašnjavali da se raspiše referendum bila je ta da spriječe donošenje izmjena Zakona o radu. Vi se dobro sjećate, javnost se sjeća dobro kada je taj prijedlog zakona upućen prema Hrvatskom saboru, da je predsjednik Organizacijskog odbora Ozren Matijašević poručio predsjedniku Hrvatskog sabora da se niste usudili staviti u dnevni red i raspravljati izmjene Zakona o radu dok traje izjašnjavanje i prikupljanje potpisa. Dakle, svrha kada je konačno došlo do toga da je zakon povučen što je utvrdio dijalog sa Vladom i sindikatom tada je cilj i onih koji su se izjašnjavali za raspisivanje referenduma ispunjen. Zašto još nema? Vidite po članku, oko čega se može raspisati referendum? U ovom smislu radi 10%. Ako je to radi promjene Ustava, promjene zakona i o drugom pitanju iz djelokruga Sabora, u članku 81. Ustava su taksativno pobrojani ono što radi Sabor. U djelokrugu Sabora je donošenje zakona, izmjene, ukidanje, promjene zakona, ali u djelokrugu Sabora nije donošenje odluke pitanje iz djelokruga Sabora nije pitanje koje se odnosi na zadržavanje postojeće pozitivne zakonske odredbe zakona, dijelova zakona ili zakona u cjelini. I zbog toga relevantni meritorni ustavno-pravni eksperti, stručnjaci profesori ustavnog prava upravo se poziva na to pravno stajalište rezoniraju i kažu nema potrebe za referendumom, nema osnove za referendumom. I mi smo mogli kao Odbor za Ustav većina mogla je predložiti Hrvatskom saboru prijedlog zaključka, neka SAbor donese, presiječe i kaže nema ili ima za referendum. Mi smo htjeli da se to poglavito riješi sa ustavno-pravnog stajališta. Ako Hrvatski sabor prihvati danas, sutra prihvati prijedlog Odbora za Ustav, da Ustavni sud utvrdi da su ispunjene ili nisu ispunjene pretpostavke za referendum, ako Hrvatski sabor kaže palac gore da ide se na Ustavni sud, Ustavni sud mora u roku od 30 dana reći postoje li ili ne postoje pretpostavke za raspisivanje referenduma. Ako Sabor danas sutra kaže raspisuje se referendum, referendum će se raspisati. Ako Ustavni sud kaže da ima osnove za raspisivanje referenduma, Hrvatski sabor to mora respektirati i mora raspisati referendum. Prema tome to je sve ključ, u tome se vrti sve oko toga da nema ustavnopravnih pretpostavki za raspisivanje referenduma i želju vladajuće koalicije i Vlade da to verificira i Ustavni sud. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo najprije povredu Poslovnika, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je Poslovnik 254., ali ne istupom uvaženog kolege Šeksa nego upravo zbog toga iako su uredno sindikalisti prijavili jučer želju za sudjelovanjem po ovoj točki dnevnog reda u 15,03 sati, ne kažem čija je to sada greška, trebate pogledati na porti jer je time povrijeđena javnost rada Sabora, dvoje sindikalista vraćeno je nazad sa objašnjenjem da je završena rasprava o ovoj točki dnevnog reda, da se prešlo na drugu točku dnevnog reda, a kao što vidite mi smo još uvijek na ovoj točki i oni su zatražili prisustvo uredno vas obavijestivši, zatraživši puno više mjesta iako su dobili samo 10. ali to je sada samo usput. Dakle glavni je sada prigovor, molim vas ispitajte dole na porti o čemu se radi jer dvoje vodećih sindikalista u 15,03 sati vraćeno je [[Upadica: Danas ili jučer?]]
Kad bih ja sad išao to ispitivat morali bi prekinut sjednicu. To će ispitati Tajništvo… … [[Upadica se ne razumije.]] Tajništvo će ispitati i vidjet ćemo o čemu se radi. … [[Upadica se ne razumije.]] Imamo… Jesu bitne su i tajnik će ispitati. … [[Upadica se ne razumije.]] Danas, danas. Imamo, molim, nek tajnik to da ispitati pa nek nas izvijesti da obavijestimo Sabor o čemu se… … [[Upadica se ne razumije.]] Sad sam prenio. Ne bumo bežali svi, mi bumo nastavili dalje delati. A sada imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Netočan je navod kolege potpredsjednika Sabora Šeksa koji je rekao, citiram: "vi se bojite referenduma". Ma zamislite, mislim zaista, ovo je prešlo sve moguće granice imaginacije. Mi cijeli dan govorimo da smo za referendum, HDZ da je protiv, a mi se bojimo referenduma. Gospodine Šeks, smognite hrabrosti, recite naša je politička volja da ne bude referenduma, mi smo protiv, to je naš stav, to je naš politički stav, ukopali smo se u taj rog i ne damo. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Recite to, imajte onu stvar i skupite hrabrosti.
Uvaženi zastupniče, za ovo o čemu mi raspravljamo potrebni su argumenti, a ne ona stvar. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Mislim bez obzira što to značilo, ne znam na što ste mislili.
Ove smo već navode ispravljali, ali kako kolega Šeks na njima ustraje onda ih treba ponovo ispraviti. Naime, netočno je što kolega Šeks dovodi u vezu dakle opstojnost i egzaktnost prijedloga određenog zakona sa mogućnošću referenduma o tom pitanju. Ovo pitanje to je jednostavno netočno i to je protivno Ustavu i protivno zakonu. Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženju primjene pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora. Je li zakonski prijedlog, istina je, povod je bio zakonski prijedlog, ali to je irelevantno. Pa pogledajte… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Samo trenutak. Irelevantno je da li postoji zakonski prijedlog ili ne. Pogledajte, dok mi još nismo o tome puno znali, kako su se u svijetu vodili veliki referendumi i pitanja dakle o one znate … [[Govornica se ne razumije.]] grupa i ona koja je za zabranu abortusa. Neka zemlja je zabranila abortus. Javljali su se, dakle već je riješeno to pitanje. Javljale su se grupe koje su željele da bude abortus dozvoljen. Ili obrnuta situacija, bilo je situacija koje su riješile drugačije, da je zabranjen i obrnuto…
Vrijeme!
Da budu dozvoljene. Dakle, ista pitanja su već riješena, ali narod želi, građani žele da se drugačije riješe…
Vrijeme!
Ostaje pitanje koje je već regulirano jer postoji stalna opasnost i ugroza, a od vas postoji, od HDZ-a stalna ugroza već…
Vrijeme!
Stipuliranih zakonskih rješenja …/Govornica isključena./…
Uvažena zastupnice! Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, Arsen Bauk.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Želio bih ispraviti netočan navod potpredsjednika Šeksa koji je rekao, misleći na SDP i vjerojatno na ostatak opozicije, da se mi bojimo referenduma. To je toliko netočan navod da je zaslužio ući u anale ne samo hrvatskog parlamentarizma nego vjerojatno i u udžbenike logike ubuduće na hrvatskim sveučilištima i šire jer mi cijeli dan se zalažemo za referendum, a vi zbog naših strahova i velike brige za oporbu se zalažete protiv, da ne bi ti naši strahovi se ispoljili. Evo ja vam gospodine potpredsjedniče na vašoj brizi za naše strahove iskreno zahvaljujem.
Zahvaljujem. Nisam mislio da bumo i strahove ispravljali, ali dobro. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo, čekao sam satima, čekao, slušao i iščuđavao se svoj ovoj pravnoj ekvilibristici. Meni kao nekakvom politologu bilo bi drago kada bi mi ti vrli pravnici, bili liječnici ili ne znam tko već, mogli objasniti zašto u političkome djelovanju ne primjenjujemo običan, prost, zdrav razum. Jer da primjenjujemo taj zdrav razum vjerojatno bi ova država bila jedan od primjera prosperitetnosti u ovome dijelu Europe, a ne primjer države koju razdire politička, gospodarska i moralna kriza. Ja sam uistinu zabrinut kao čovjek, a vjerujem i kao svi vi kojima je država na srcu jer ova država se urušava. Jel vi primjećujete da mi sustave zaštite od elementarnih nepogoda nemamo? Sustavi ne postoje. Da li vidite da nam se avioni ruše itd., itd. Vlada ima obvezu da upravlja ovom državom, da upravlja krizom, da donosi dobre odluke. Može donijeti i pogrešne odluke, ali iza njih treba i ustrajati, pokušati ih ispraviti ukoliko ih ispraviti može, a ne na ovaj način pokušati izvrdati svoje obveze. Jer osnovna odgovornost zašto mi danas već čitav dan ovdje raspravljamo je na Vladi. Vlada je mogla u nekoliko prigoda odustati od toga famoznoga izmjena Zakona o radu. Ali ona nije to učinila. Ona je štoviše, njoj zahvalite gospodo iz parlamentarne većine što danas morate braniti nebranjivo. Ona je pod smješljivim komentarima prosto tjerala ljude da izađu van i da potpisuju ovaj prijedlog o zahtjevu za referendum. Pitanje kako bi to završilo da nekoliko ministara uključujući i premijerku koja se priznajmo u tom trenutku nije snašla, nije na taj način reagirala. I zbog toga ovo prebacivanje odgovornosti na Ustavni sud Republike Hrvatske nije korektan, odnosno na taj način mi ni jedan referendum nećemo moći sprovesti ukoliko se parlamentarna većina sa tim ne slaže. To znači da će se moći provoditi referendumi samo u onome slučaju kada to većini, kada vlasti to u Hrvatskoj bude odgovaralo. A onda ćemo vjerojatno doći negdje na razinu Čavezove Venezuele, a mislim da nam to nije put kojem trebamo stremiti. Ali dobro, to što se dogodilo, dogodilo se. To može se dogoditi daleko spremnijoj, sposobnijoj Vladi nego što je ova. Ali braniti je na ovih nekoliko načina mislim da je nekorektno. A nekorektno je znači, pod broj jedan. Nabrojat ću čini mi se tri. Znači pod broj jedan reći da građani nisu znali što potpisuju. Da li to možda negdje piše da građani moraju znati što potpisuju, odnosno da će ih netko ispitati da li oni znaju točno zbog čega će potpis staviti, odnosno da li vi morate znati zbog čega sam ja potpisao ovaj zahtjev za raspisivanje referenduma. Da li zato što se ne slažem sa izmjenama zakona, da li zato što sam možda sreo nekoga sindikalistu koji mi je poznat ili me neki sindikalista prepoznao pa je rekao daj stavi ovdje potpis, ništa ne košta ili zato što volim ili ne volim ovu Vladu. Sasvim je irelevantno zašto sam ja ili bilo tko drugi stavio svoj potpis. Pa nismo u Orvelovoj osamdeset i četvrtoj da bi veliki brat morao znati zbog čega je netko nešto potpisao. Pa isto kao i kod glasovanja. Da li smo mi ikada pitali nekoga glasača HDZ-a da li je on svjestan zbog čega je glasovao za HDZ ili nekoga glasača SDP-a da li je on bio pri zdravoj pameti kada je glasovao za SDP ili bilo kojega drugoga glasača bilo koje druge stranke, a to je pravo građana da glasuje ili u ovome slučaju da potpisuje pri čemu postoji jedno uvjerenje o referendumu kao izrazu, najdemokratskijem izrazu volje građana što baš i nije tako. Referendum je jedno sredstvo kojim građani mogu iskazivati svoju volju. Referendum se također može politizirati i to je uvijek bilo tako i uvijek će biti tako. I zbog toga sam ja i protiv onoga prevelikog snižavanja praga potrebnoga broja potpisa, jer upravo kada bi snizili na dva ili tri posto potrebnoga biračkoga tijela mislim da bi takvi referendumi potpuno razorili i ovako prilično destabiliziranu stranačku scenu u Hrvatskoj. Uzmimo primjere Slovenije kod referenduma oko ovoga granica sa Hrvatskom. Pa ljudi su tamo iskazivali svoju volju da li su za aktualnu Vladu ili su protiv nje. Koliko njih je uopće znalo što u tome sporazumu piše. Ili kada su se donosili i prihvaćali, kada se prihvaćao Ustav Europske unije da li je itko pitao građane da li oni znaju što piše u tome Ustavu. Pa neki referendumu nisu prošli upravo zato što su građani iskoristili taj referendum da glasuju protiv aktualne Vlade zbog gospodarskih, socijalnih i inih razloga odnosno politike te Vlade. I to je sasvim normalno i to treba tako prihvatiti i vjerojatno i oporbena većina da je manjina sasvim suprotno bi govorila jer bi joj to tada bilo u interesu. Isto tako nekorektno je zbog uočenih nepravilnosti nastojati cjelokupni rad sindikata omalovažiti. Znači, od 813000 potpisa utvrđeno je da je pravovaljanih 717000, sasvim dostatno. Ali ovdje smo nekoliko puta čuli i isticanje 56 mrtvih, pa onda 56 mrtvih, pa onda opet mrtvi. Da, 56 mrtvih koji se nisu smjeli naći na tome popisu, ali su se našli. Ili ne znam nekolicina koji nisu državljani Republike Hrvatske. Ali upravo zato se i provodi kontrola koja će utvrditi te nepravilnosti. I ovdje treba pohvaliti i Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo uprave koji su napravili sjajan posao. E sada, upravo zbog toga što su digli ove kriterije i pokazali da se može napraviti dobar posao naravno sada se očekuje i od ostalih ministarstava i u ostalim slučajevima da se takav posao napravi bez obzira da li se radi o biračkim spiskovima za koje smo čuli da su sada pročišćeni i da nema više ovakvih mrtvih duša. Dobro vjerovat ćemo. Ili kada se radi o davanjima poticaja u poljoprivredi, u gospodarstvu, o socijalnim naknadama i ostalo. Silni novac smo uložili u kompjuterizaciju. Pokazuje se da se može napraviti reda ukoliko se to želi, ali potrebna je politička volja. Istovremeno, nekorektno je, odnosno nepostojanje jedinstvenoga stava oko objave osobnih podataka. Mene ste ovdje prije sedam godina razvlačili zbog objave nekih podataka oko kojih uopće nisam imao nikakve veze ili sa onim kompjuterom u ministarstvu u vezi dobivanja stanova i kredita gdje se nastojalo utvrditi red jer se radilo o materijalnim dobrima i novcu hrvatskih poreznih obveznika. Ali tada je to bilo zadiranje u osobne, uprava pojedinaca. Isto tako kada govorimo o registru branitelja jedan od osnovnih razloga zbog čega registar ne objaviti je bilo to da se radi o tajnosti osobnih podataka, a ovdje imamo 400 osoba. Ružica, Đurđica, Gordana, Nevenka, Snježana i redom itd. itd. Sve stoji, ime, prezime, potpis, adresa. Jedino zamagljenih onih 6 brojeva jedinstvenog matičnog broja. Pa zar je to, gdje je onda tu tajnost podataka? Zašto jednom vrijedi, a drugi puta ne vrijedi? Zauzmimo onda stav. Ovim vam pada u vodu i onda suprotstavljanje objavi podataka iz registra, iako smatram da bolje podatke ne objaviti ukoliko ne znamo što sa njima postići niti. I da zaključim, ovo nije dobar put, referendum treba raspisati i takve prakse se držati i ubuduće, a ostaje naravno pitanje jesu li u ovim okolnostima ikakve reforme u Hrvatskoj moguće. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa gospodin zastupnik je rekao da je potpuno irelevantno što su i zašto potpisivali građani. Dakle to jednostavno nije točno, jer koliko god se jedna strana ovog Sabora podrugivala tome što se procedura sukladno zakonu hoće provoditi, i što u ovoj zemlji treba poštivati i Ustav i zakone, ja upozoravam da piše u članku o referendumu sljedeće organizacijski odbor donosi odluku da se pristupi izjašnjavanju birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma, odluka iz stavka 1. ovog članka sadrži jasno formulirano pitanje o kojem se traži raspisivanje referenduma i dalje da svaki svezak na kojem se potpisuje mora imati na početku naznačeno jasno formulirano pitanje o kojem se traži raspisivanje referenduma, upravo zato da bi zloporaba bila spriječena i da bi potpisi građana bili ispod onog pitanja koje se traži referendumom.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, državni tajnici sa suradnicom. Pred nama je danas prijedlog zaključka Odbora za Ustav kojeg smo uputili Ustavnome sudu da se utvrde pretpostavke da li je po članku 87. stavak 1. do 3. ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma o pitanju koje je bilo postavljeno, a na temelju prijedloga zakona kojega je Vlada Republike Hrvatske povukla iz saborske procedure. Prije početka svoje rasprave bih naglasio da ne sumnjam u dobre namjere Vlade Republike Hrvatske kada je u Sabor poslala taj prijedlog zakona. Smatram da je prijedlog došao s obzirom na gospodarske okolnosti i na situaciju u kojima smo danas svi pomalo slijepi, jer ono što je bilo prije 10 godina i danas nije isto, i treba imati razumijevanje i za gospodarstvo i za radnike i za situaciju i financijsku i gospodarsku u kojoj se danas nalazi Republika Hrvatska. Prije svega krajnje je nepristojno, a mogu reći i bezobrazno da se smatra da smo mi htjeli omalovažavati naše građane, da smo htjeli podcijeniti njihovu volju, upravo … [[Ne razumije se.]] koje je Vlada nastavila povlačenjem zakonskog prijedloga sa sindikatima, a ne dogovor koji je postignut sa sindikatom u državnim i javnim službama, dokaz da je probleme u kojima se nalazi Hrvatska potrebno rješavati dijalogom, za radnim stolom sa predsjednicom Vlade i Vladom, da u svakom trenutku je pozitivno i poželjno naći takvo rješenje. Ja sam u Odboru za Ustav rekao da je možda suvišno da se velika količina novca osigurava i troši za referendum, kada je možda u današnjoj situaciji moguće 170 milijuna kuna potrošiti za neke svrhe i za poticanja i zapošljavanja i za one kojima je taj novac možda u tom trenutku potrebniji, osobito imajući u vidu okolnosti da je prijedlog zakona povučen iz saborske procedure, i da više ne postoje formalnopravni razlozi da se raspisuje referendum. Postavlja se još jedno pitanje koja je to uloga Hrvatskoga sabora ako će se referendumskim pitanjem širiti, možemo onda proširiti to pravno pitanje na ostale zakone, onda će biti da se u ovoj zemlji samo zakoni mogu zadržavati ili podržavati referendume. Onda nam ne treba predstavnička demokracija, niti Hrvatski sabor, niti donošenje zakona u ovom Visokome domu. Prije svega smatram da je Vlada pokazala razumijevanje na ono što su građani rekli svojim potpisima, potpisujući inicijativu u onom dijelu koji je formalnopravno u skladu sa zakonom i da je upravo zbog toga došlo do povlačenja zakona. Mi ako poštujemo zakone koje smo ovdje donijeli, moramo poštivati i činjenicu da je Ministarstvo uprave, Ministarstvo unutarnjih poslova provjeravajući potpise došlo do nekih saznanja da u nekim slučajevima, a ima ih preko 90 tisuća nije poštivana volja građana Republike Hrvatske, jer nije moguće da je netko strojem nakucao računalom 20, 30 imena na više od 300 tisuća potpisanih dokumenata, nije zaokruženo ni da ni ne, tu je se postavlja pitanje je li to zaista ona prava volja građana. No međutim čak i uzimajući u obzir da se ne gleda na tu stranu, treba gledati ono što se dogodilo u međuvremenu, a to su tumačili ustavnopravni stručnjaci na našem odboru, koji su nama predavali na tim pravnim fakultetima, i očito ako četiri stručnjaka kaže isto, da ne postoje konkretni razlozi, jer nije više povrijeđeno konkretno pravo, zakon pozitivno pravno i dalje važi, ničije pravo nije ugroženo, zakon je, radnička prava i dalje su na snazi kako je predviđeno postojećim Zakonom o radu, da li treba trošiti silne napore, silnu količinu milijuna kuna da se raspisuje referendum o onom pitanju koje već samo po sebi zaštićeno, i u onom pitanju koje na takav način i pod ovim novonastalim prije svega političkim okolnostima ne treba trošiti niti vrijeme, a niti volju građana, jer kada bismo mi danas pitali građane mi smo zakon povukli iz procedure, vratili smo se na stol, na dijalog sa socijalnim partnerom, jeste li za danas za raspisivanje referenduma, pa ne znam tko bi se tu okupio na ulicama i potpisivao da se taj referendum po sadašnjim uvjetima, po sadašnjim razlozima održava u ovoj zemlji. Mislim da nitko nije lud, da mi prije svega danas bolje da raspravljamo o tome što ćemo sa gospodarstvom, kako ćemo spasiti radna mjesta, nego da raspravljamo o tome što bi bilo kad bi bilo, i da sumnjamo u dobre namjere Vlade Republike Hrvatske kad je povukla zakon, … [[Ne razumije se.]] u dogledno vrijeme ponovo taj zakon vratiti, pa da će od svojih građana što je ružno reći praviti budale. Mislim da građani ove zemlje su pokazali da imaju povjerenje u ovu Vladu, dajući punih 17 godina povjerenje Hrvatskoj demokratskoj zajednici i dajući našoj premijerki gospođi Kosor ovim teškim gospodarskim i financijskim okolnostima punu potporu. Tu treba imati razumijevanja prije svega i za napore Vlade, ali i za naše građane kojima je vjerujem dosta ovakvih rasprava. Ako više ništa nije povrijeđeno, i ako više ništa nije ugroženo s onim što im se krivo prezentiralo, smatram da treba dati mjesta dijalogu i svakako pozdravljam i dijalog sindikata i ono što su dogovorili sa Vladom kada, što se tiče sindikata državnih i javnih službenika, i pozivam sve sindikate da na isti način na jednim dijalogom, i jednim normalnim i kulturnim načinom razumijevanja situacije riješimo prava iz kolektivnih ugovora i prava po onim zakonima koji danas u ovoj državi vrijede. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih dva netočna navoda. Prvi je o iznosu od 170 milijuna kuna za troškove referenduma. Mislim da taj podatak nije točan, u argumentaciju toga iznijet ću dvije činjenice. Prvo da smo nedavno donijeli Zakon o popisu stanovništva da bi cijeli popis stanovništva koštao 120 milijuna kuna, inače to traje mjesec dana i ljudi idu po kućama. I drugu je, to ga je danas kolega Maras spomenuo da je u Slovačkoj čini mi se, troškovi su bili oko 7 milijuna eura, dakle negdje 50 milijuna kuna. Drugi netočan navod je, u kontekstu dakle davanja povjerenja 17 godina Hrvatskoj demokratskoj zajednici i gospođi Kosor. Dakle netočan je navod, građani su dali povjerenje Ivi Sanaderu, a gospođa Kosor još nije dobila ni jedne izbore, ni predsjedničke 2005., ni lokalne u Zagrebu 2 tisuće i neke kad se kandidirala, neće ni sljedeće. Zahvaljujem.
Dobro. Onda imamo sada jednu repliku. To je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolega Salapić vi ste spominjali novac kao argument zbog cijene koštanja eventualnog provođenja referenduma u korist neprovođenja referenduma. To zaista ne može biti argument za ustavno pravo i za ono što dakle vrhovni zakon omogućuje građanima Hrvatske. U proračunu postoji proračunska zaliha koja se koristi upravo za sredstva koja se ne mogu planirati zbog toga je to ta proračunska, to su ta sredstva pričuve. Ne možemo suspendirati demokraciju iz razloga što ćemo kazati da ona važi samo do neke količine, svote novca, a preko je skupa. Ili će je bit ili je neće bit. Mi se zaista ovdje kako se reče u narodu ko ono mačka oko vruće kaše, ovdje se radi izgleda o različitim političkim stavovima. Je li mogao se spriječiti referendum na vrijeme da se drugačije vlast ponašala i da nije dala povoda i motiva inicijativi raspisivanja referenduma, a onda se desilo što se desilo. Preko 700 tisuća važećih potpisa kad bacite ono na što se ovdje tijekom cijelog dana pozivalo nevažeće, ovo, ono itd., gdje tko komu čemu, ostane preko 700 tisuća važećih. Ta brojka upozorava sve nas, a posebno vas na vlasti da se ne igramo sa njom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Jurjević vi ste danas poslijepodne rekli da treba razmišljati nekim drugim dijelovima tijela. Ja mislim da treba u ovim trenucima razmišljati mozgom i glavom i zdrav razum nam govori da u trenutku kada više ne postoji prijedlog koji je predan u Sabor, kada ničije pravo nije ugroženo i da je apsurdno raspisivati referendum i da je apsurdno trošiti 170 milijuna kuna za jedno pravo koje … [[Govornik se ne razumije.]] u Republici Hrvatskoj. Vi biste htjeli izbore, međutim izbore ćete imati sljedeće godine u studenom 2011. Hvala lijepo.
Uvaženi zastupniče javite se za riječ pa budete govorili. Nemojte dobacivati. Sada je na redu uvažena zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Eto ja moram početi sa nečim što nisam predvidjela, ali kolega potpredsjednik Šeks koji je još uvijek u dvorani pa ću iskoristiti da ga pitam da li sam ja dobro shvatila njegovo zadnje izlaganje. Naime, ja sam shvatila da bi vi, vaš stav bio da bi vrlo rado proveli referendum međutim to bi bilo protivno Ustavu. Pa vjerujem da ćete još imati završni osvrt u kojem ćete objasniti taj stav jer to je bio moj zaključak vašeg zadnjeg izlaganja. Kolega Salapiću evo nisam dizala replike i netočne navode jer sam upravo na redu za raspravu. Ovaj argument oko 170 milijuna kuna je zaista od jednog intelektualca kao što ste vi ispod svake po meni razine jer ovdje se upucalo, ovdje se izgubilo u ovoj državi i 2 milijarde kuna time što se improviziralo i plašilo građane sa uvođenjem onih jučer ukinutih hitnog postupka izmjena Zakona o mirovinama i o prijevremenim mirovinama. Prema tome imamo tu i puno većih troškova nego ovih 170 milijuna kuna koje se iz nehaja ili neznanja ili čiste improvizacije rade. No vratimo se malo na ovu samu bit. Danas mi ovdje raspravljamo da li da pošaljemo Ustavnom sudu to da utvrdi je li referendumsko pitanje u skladu sa Ustavom. Referendumsko pitanje ne bi bilo u skladu sa Ustavom kada bi ono pozivalo na nasilje, na rasnu diskriminaciju, kada bi omalovažavalo nekakvu skupinu građana, kada bi eklatantno kršilo Ustav. Ovo pitanje, po mojem sudu, nije u meritumu protivno Ustavu. Želim reći da puno puta prilikom rasprava u ovom Visokom Domu hrvatske demokracije mi zaboravljamo na neka osnovna načela našeg ustavnog poretka. Ovdje mislim na osnovno načelo da mi ovdje predstavljamo, a posredno i Vlada koju se izabire u ovom Saboru pa i cijela državna uprava i lokalna i regionalne uprave postoje radi volje građana. Postoje radi i voljom građana. Stoga poštivanje volje građana je osnovno načelo demokracije. To svi volimo govoriti, ali nekad kad nam tako ne odgovara to baš tako i ne tumačimo. Pa i u ovom slučaju kada je više od 10% predviđenih skupljenih potpisa biračkog tijela čak 16% potpisa cjelokupnog biračkog tijela je nedvojbeno iskazana volja građana i građanki RH koji su izvor demokracije i legitimacije svake vlasti da žele da se raspiše referendum. Na svakom listu gdje su se potpisi stavljali pisali je točno i nedvojbeno za koje se pitanje traži njihov potpis. I nije se referiralo na nikakav određeni zakon. Moje je pitanje hipotetsko, ali obzirom na iskustva sa našom Vladom imamo ga pravo postaviti. Što bi se dogodilo ako Ustavni sud odbaci ovaj referendum? Da za 2 mjeseca Vlada predloži novu izmjenu Zakona o radu, da li bi se onda uvažili ovi potpisi ili bi se ponovno išlo u pokretanje čitavog ovog postupka? Ja mislim da građani sa pravom nemaju povjerenja da Vlada neće ponovno predložiti neku takvu ili sličnu izjavu. Prije sam rekla i sada ću ponoviti, u ovom što je gospodin Šeks pročitao, zahtjevu koji je 14. srpnja pristigao predsjedniku Bebiću od strane inicijalnog Odbora za referendum da u jednom dijelu se referira na određenu izmjenu Zakona o radu, međutim u zahtjevu, u samoj jezgri zahtjeva gdje se piše, gdje se navodi točno referendumsko pitanje u referendumskom pitanju ne referira se na taj zakon, a u samoj odluci o pristupanju izjašnjavanja birača o potvrdi da se zatraži raspisivanje referenduma koja je donesena od strane inicijalnog odbora 04. lipnja nema nikakvog spomena tog zakona. Prema tome meni je tu jasno da je to općenita formulacija koja se odnosi na taj sada povučeni prijedlog, ali i na sve buduće prijedloge koji će dirati u te norme. Nitko od kolega nije dosada primijetio ili ja to nisam čula da je zanimljivo da je prijedlog sa potpisima našem predsjedniku Sabora stigao 14. srpnja. Lijepi datum, datum kojim se slavi početak Francuske revolucije, pa onda možemo i u Hrvatskoj možda se ponadati da će to biti pokretanje jednog cijelog procesa koji će dovesti do neke druge revolucije, demokratske. U demokratskom svijetu naravno bez nekih. Bilo je ovdje dosta ja ih također želim pohvaliti Ministarstvo uprave, Ministarstvo unutarnjih poslova koji su se svojski trudili da provjere svaki potpis. To se od njih očekivalo, to je njihov posao i dužni su to prema zakonu odraditi i nadam se da je zaista točno da se to isto primijenilo i na popisu birača o čemu je danas mnogo kolegica i kolega izrazilo sumnju jer je u popisima birača tamo puno puta nije bilo sporno što je bilo i mrtvih i poslovno nesposobnih i sl. Bilo je puno u prijepodnevnom dijelu rasprave od strane ministra Mlakara primjedbi na to da se potpisi nisu skupljali na najbližem mjestu koje je bilo blizu prebivališta tog određenog birača, pa ja se nadam da se neće građanima Republike Hrvatske uskratiti njihovo pravo na slobodno kretanje, jer je sasvim moguće i nemoguće jer je moguće da su bili negdje drugdje, a i nemoguće je provjeriti to. Ja se nadam da sada nećete predložiti izmjenu Zakona o referendumu kojim će se utvrditi neka komisija koja će pratiti građani ubuduće gdje oni potpisuju, gdje idu te potpisne liste i da onda neće biti dovoljno pripadnika Obavještajne agencije koja će to raditi, nego će se uzimati i vanjski suradnici da bi utvrđivali te činjenice. Eto, ja smatram da mi možemo zatražiti mišljenje Ustavnog suda u meritumu ovog pitanju međutim ono je nepotrebno, jer je sasvim jasno i od nas Ustav u članku 87. stavak 1. traži da zakon raspiše referendum ako njegovo pitanje nije suprotno Ustavu i ako se propisani broj, odnosno minimalno 10% biračkog tijela izjasni za raspisivanje takvog referenduma. Ustav je još uvijek vrhovni propis u ovoj našoj državi i smatram da ga ovdje u Hrvatskom saboru treba poštivati. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Tanja Vrbat, ja vas isto poštujem kao jednu mladu intelektualku u Saboru. mislim da se nas dvoje vrlo dobro razumijemo. Vjerujem da vi duboko niste za raspisivanje referenduma, jer pod ovim okolnostima i pod uvjetima formalno pravne gdje se povlači prijedlog iz saborske procedure apsurdno je da se ide na referendum jer ničije pravo pozitivno-pravnim zakonom koji na snazi nije ugroženo više. A to je da ste vi za prijevremene izbore, da vi želite izazvati politički kaos, da želite izazvati nepovjerenje građana prema HDZ-u i prema našoj Vladi i da bude referendum na leđima radnika jedna anketa popularnosti SDP-a prije parlamentarnih izbora to vam duboko vjerujem. Ali isto tako mi smo na Odboru za Ustav kada ste govorili o volji građana utvrdili, mada smo to priznali, da više od 300 tisuća potpisnika nema zaokruženo ni da ni ne, ni jeste li za, jeste li protiv. Više od 90 tisuća potpisa istim rukopisom napisan zahtjev, računalom nakucana imena. Jeli to volja građana, jesu li to građani koji su samo potpisali zaista pročitali pitanje i razumjeli o čemu se radi? To vas pitam kao mladu intelektualku i kao osobu kojoj sam na početku rekao to što sam rekao. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Tanja Vrbas.
Hvala lijepa. Kolega Salapić apsolutno se slažem da je bilo nepravilnosti u prikupljanju potpisa što je na toliku masu potpisa bilo neizbježno i to je Ministarstvo uprave i Ministarstvo pravosuđa su utvrdili nepravilnosti i izbrisali duple potpise i mislim. A ja apsolutno nisam za izazivanje kaosa, ja jesam za raspisivanje referenduma, ja jesam da taj referendum uspije i kako vi smatrate da to ne bi ugrozilo popularnost naše Vlade, onda bi bila zadovoljna kada bi vidjela i te ovacije koje bi se na skupovima podrške Vlade prilikom kampanje za referendum mogle vidjeti diljem Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. I sada idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo već na kraju cjelodnevne rasprave možda samo ponoviti još jedanputa radi jasnoće nekoliko stvari o ovom prijedlogu Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Naime, ne zaboravimo zapravo o čemu mi danas ovdje raspravljamo. Mi ne raspravljamo niti ćemo donijeti odluku o raspisivanju ili ne raspisivanju referenduma. Mi danas raspravljamo o prijedlogu zaključka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kojim se predlaže da HRvatski sabor sukladno članku 95. Ustavnog zakona Ustavnog suda Republike Hrvatske da utvrdi jesu li utvrđene pretpostavke iz članka 87. stavka 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za raspisivanje referenduma za raspisivanje i sada se dalje citira to pitanje. Naime, sve sukladno Ustavo i zakonu. Nedvojbeno je da je povod i razlog za prikupljanje potpisa za raspisivanje referenduma bio vladin prijedlog za izmjene Zakona o radu. I to je notorna činjenica. Nije to nikakva forenzika niti je potrebno kao što je to rekao predsjednik SDP-a Milanović već je opće poznate stvar koja na kraju krajeva stoji i u zahtjevu za raspisivanje referenduma koji je podnio Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma gdje se u uvodu jasno referira na prijedlog izmjena i dopuna Zakona o radu. Naravno, i zdravorazumski je razmišljati da ne bi valjda nikome palo na pamet da iz čista mira raspisuje referendum sa pitanjem o vječitom ostanku na snazi neke pojedine norme nekoga zakona. To barem do sada nikome nije palo na pamet. Naime, što se tiče sindikata legitiman je njihov potez, sindikatima je to zadaća da koriste sva zakonita sredstva u zaštiti radničkih prava, pa i tako da traže institut koji je jači od volje zakonodavca od ovog Hrvatskog sabora, a taj jači institut je svakako volja svih građana cjelovitog biračkog tijela koja se iskazuje referendumom. No, kada je sindikat oformio Organizacijski odbor i i kada je sindikat krenuo u prikupljanje potpisa, naravno onda kada je Vlada predložila izmjenu i dopunu Zakona o radu, da sad ne elaboriramo i ne ulazimo u to što je sadržaj tih izmjena i dopuna. Kakva je situacija danas? Zakon je povučen iz procedure, dakle ono što je referendumskim pitanjem zahtijevano odnosno što se predlagalo za raspisivanje referenduma, to pitanje je konzumirano povlačenjem zakona iz procedure. I sada ostaje jedna sasvim nova situacija u kojoj se predlaže da, obzirom na tu novu situaciju, da ostaje pitanje kojim se želi zadržavat neko stanje, a nema nikakvoga zahtjeva za izmjenu dotičnoga akta odnosno zakona, da li je to sukladno odredbama hrvatskoga Ustava. I ja bih vas lijepo pozvala da se vratimo i da svi poštujemo Ustav i zakone koji reguliraju ovu materiju. Ja za razliku od zastupnika SDP-a, zastupnika Lesara, zastupnika HNS-a, smatram da se u demokratskim zemljama, u zemljama vladavine prava kakva mi želimo biti, mora pridržavat Ustava i zakona. A on kaže između ostalog, dakle Ustav kaže da će Sabor raspisati referendum kada to zatraži 10% od ukupnog broja birača, da će Sabor u skladu sa zakonom raspisati referendum. Dakle kongentna norma, ali ako ona uz ovu ustavnu odredbu bude i sukladna zakonu. A šta zakon kaže? Zakon kaže, između ostaloga, da referendumsko pitanje mora biti jasno i precizno, a zakon također kaže da i odluka o raspisivanju referenduma mora biti jasna i mora biti obrazložena. Ali kako smo danas čuli, da ne ponavljam, od zastupnika SDP-a koji tvrde da to nije bio referendum kojim se pitalo da li su građani za zadržavanje norme i Zakona o radu, već je bio zapravo referendum o Vladi, pa smo od zastupnika HNS-a čuli da je to također referendum o Vladi općenito i o stvarnom položaju radnika, pa ja kada bismo recimo danas odlučivali o tome, o raspisivanju referenduma, zaista ne znam onda kako bi se u ovom Hrvatskom saboru dogovorili kako formulirat odluku o raspisivanju referenduma i kako obrazložit to referendumsko pitanje jer očito ga se potpuno različito shvaća. Stoga je zaista dobro da obzirom na sve te okolnosti Hrvatski sabor donese ovaj zaključak kojim bi uputio Ustavnom sudu upit, kako to određuje i Zakon o Ustavnom sudu, da Ustavni sud utvrdi da li je i pitanje referendumsko u skladu sa odredbama Ustava. Danas smo čuli tu i više puta je ponavljano da Vlada sustavno čini sve da do referenduma ne dođe. Obrnuto, Vlada je ta i mi svi na kraju koji itekako mislimo da Ustav i zakone treba poštivati. Vlada je, nakon što se krenulo u postupak prikupljanja potpisa, nakon što su potpisi prikupljeni, osigurala u državnom proračunu sredstva za provedbu referenduma. Vlada je ta koja je po zahtjevu Odbora za Ustav i Poslovnik odradila posao sukladno zakonu provjere, jer ne zaboravimo i ponavljam, nemojmo neozbiljno shvaćati Ustav i Zakon o referendumu. Ovdje se ne radi o peticiji koju potpisuju građani pa onda ta peticija je neka inicijativa koja nikoga ne obvezuje. Radi se o imovinskom zahtjevu conditio sine quanone, uvjet bez koga referenduma nema i gdje treba utvrdit da je zaista ima više od 10% građana od ukupnog biračkog tijela, da je to potpisao da bi onda takvi potpisi i obvezivali Sabor. Zastupnik Lesar danas govori da je nekome nejasan Ustav, nejasan zakon, nejasni ustavni zakoni. Ja ne znam, možda je zastupniku Lesaru to sve nejasno. Objektivno, ovdje je sve jasno, da ne ponavljam, Ustavom je određeno kada se referendum mora raspisati ukoliko potpiše zahtjev za provedbu referenduma više od 10% ukupnog broja birača. Zakon o referendumu razrađuje tu ustavnu normu, od odredaba o proceduri, načinu prikupljanja potpisa, odredaba o referendumskom pitanju, odredaba o donošenju odluke o raspisivanju referenduma ovdje u Hrvatskom saboru. Ustavni zakon vrlo jasno u članku 95. kaže da će Ustavni sud, kada to zatraži Hrvatski sabor, kada je raspisivanje referenduma zatražilo preko 10% građana od ukupnog biračkog tijela, utvrditi je li sadržaj referendumskog pitanja u skladu sa Ustavom i jesu li ispunjene sve pretpostavke iz članka 87. stavka 1. do 3. Ustava i stoga da ne ponavljam. Zato što ovdje danas odlučujemo odnosno raspravljamo o prijedlogu zaključka Odbora za Ustav kojim se predlaže da ovaj Hrvatski sabor uputi Ustavnom sudu i zatraži od Ustavnog suda ovo izjašnjenje da li su ispunjene sve pretpostavke sukladno članku 87. Ustava i obzirom da imamo jednu situaciju koja se do sada nije pojavljivala jer je uobičajeno da se referendumskim pitanjem traži uređenje nekog područja ili izmjena načina na koji je ono uređeno, ja mislim da je po prvi puta referendumsko pitanje da se nešto što je uređeno na određeni način zapravo zacementira pro futuro i zauvijek i stoga je zaista potrebno da Ustavni sud da svoje mišljenje o tome. Hvala.
Ove smo već navode ispravljali, ali kako kolega Šeks na njima ustraje onda ih treba ponovo ispraviti. Naime, netočno je što kolega Šeks dovodi u vezu dakle opstojnost i egzaktnost prijedloga određenog zakona sa mogućnošću referenduma o tom pitanju. Ovo pitanje to je jednostavno netočno i to je protivno Ustavu i protivno zakonu. Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženju primjene pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora. Je li zakonski prijedlog, istina je, povod je bio zakonski prijedlog, ali to je irelevantno. Pa pogledajte… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Samo trenutak. Irelevantno je da li postoji zakonski prijedlog ili ne. Pogledajte, dok mi još nismo o tome puno znali, kako su se u svijetu vodili veliki referendumi i pitanja dakle o one znate … [[Govornica se ne razumije.]] grupa i ona koja je za zabranu abortusa. Neka zemlja je zabranila abortus. Javljali su se, dakle već je riješeno to pitanje. Javljale su se grupe koje su željele da bude abortus dozvoljen. Ili obrnuta situacija, bilo je situacija koje su riješile drugačije, da je zabranjen i obrnuto…
Vrijeme!
Da budu dozvoljene. Dakle, ista pitanja su već riješena, ali narod želi, građani žele da se drugačije riješe…
Vrijeme!
Ostaje pitanje koje je već regulirano jer postoji stalna opasnost i ugroza, a od vas postoji, od HDZ-a stalna ugroza već…
Vrijeme!
Stipuliranih zakonskih rješenja …/Govornica isključena./…
Uvažena zastupnice! Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, Arsen Bauk.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Želio bih ispraviti netočan navod potpredsjednika Šeksa koji je rekao, misleći na SDP i vjerojatno na ostatak opozicije, da se mi bojimo referenduma. To je toliko netočan navod da je zaslužio ući u anale ne samo hrvatskog parlamentarizma nego vjerojatno i u udžbenike logike ubuduće na hrvatskim sveučilištima i šire jer mi cijeli dan se zalažemo za referendum, a vi zbog naših strahova i velike brige za oporbu se zalažete protiv, da ne bi ti naši strahovi se ispoljili. Evo ja vam gospodine potpredsjedniče na vašoj brizi za naše strahove iskreno zahvaljujem. IVAN JARNJAK:
Zahvaljujem. Nisam mislio da bumo i strahove ispravljali, ali dobro. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo, čekao sam satima, čekao, slušao i iščuđavao se svoj ovoj pravnoj ekvilibristici. Meni kao nekakvom politologu bilo bi drago kada bi mi ti vrli pravnici, bili liječnici ili ne znam tko već, mogli objasniti zašto u političkome djelovanju ne primjenjujemo običan, prost, zdrav razum. Jer da primjenjujemo taj zdrav razum vjerojatno bi ova država bila jedan od primjera prosperitetnosti u ovome dijelu Europe, a ne primjer države koju razdire politička, gospodarska i moralna kriza. Ja sam uistinu zabrinut kao čovjek, a vjerujem i kao svi vi kojima je država na srcu jer ova država se urušava. Jel vi primjećujete da mi sustave zaštite od elementarnih nepogoda nemamo? Sustavi ne postoje. Da li vidite da nam se avioni ruše itd., itd. Vlada ima obvezu da upravlja ovom državom, da upravlja krizom, da donosi dobre odluke. Može donijeti i pogrešne odluke, ali iza njih treba i ustrajati, pokušati ih ispraviti ukoliko ih ispraviti može, a ne na ovaj način pokušati izvrdati svoje obveze. Jer osnovna odgovornost zašto mi danas već čitav dan ovdje raspravljamo je na Vladi. Vlada je mogla u nekoliko prigoda odustati od toga famoznoga izmjena Zakona o radu. Ali ona nije to učinila. Ona je štoviše, njoj zahvalite gospodo iz parlamentarne većine što danas morate braniti nebranjivo. Ona je pod smješljivim komentarima prosto tjerala ljude da izađu van i da potpisuju ovaj prijedlog o zahtjevu za referendum. Pitanje kako bi to završilo da nekoliko ministara uključujući i premijerku koja se priznajmo u tom trenutku nije snašla, nije na taj način reagirala. I zbog toga ovo prebacivanje odgovornosti na Ustavni sud Republike Hrvatske nije korektan, odnosno na taj način mi ni jedan referendum nećemo moći sprovesti ukoliko se parlamentarna većina sa tim ne slaže. To znači da će se moći provoditi referendumi samo u onome slučaju kada to većini, kada vlasti to u Hrvatskoj bude odgovaralo. A onda ćemo vjerojatno doći negdje na razinu Čavezove Venezuele, a mislim da nam to nije put kojem trebamo stremiti. Ali dobro, to što se dogodilo, dogodilo se. To može se dogoditi daleko spremnijoj, sposobnijoj Vladi nego što je ova. Ali braniti je na ovih nekoliko načina mislim da je nekorektno. A nekorektno je znači, pod broj jedan. Nabrojat ću čini mi se tri. Znači pod broj jedan reći da građani nisu znali što potpisuju. Da li to možda negdje piše da građani moraju znati što potpisuju, odnosno da će ih netko ispitati da li oni znaju točno zbog čega će potpis staviti, odnosno da li vi morate znati zbog čega sam ja potpisao ovaj zahtjev za raspisivanje referenduma. Da li zato što se ne slažem sa izmjenama zakona, da li zato što sam možda sreo nekoga sindikalistu koji mi je poznat ili me neki sindikalista prepoznao pa je rekao daj stavi ovdje potpis, ništa ne košta ili zato što volim ili ne volim ovu Vladu. Sasvim je irelevantno zašto sam ja ili bilo tko drugi stavio svoj potpis. Pa nismo u Orvelovoj osamdeset i četvrtoj da bi veliki brat morao znati zbog čega je netko nešto potpisao. Pa isto kao i kod glasovanja. Da li smo mi ikada pitali nekoga glasača HDZ-a da li je on svjestan zbog čega je glasovao za HDZ ili nekoga glasača SDP-a da li je on bio pri zdravoj pameti kada je glasovao za SDP ili bilo kojega drugoga glasača bilo koje druge stranke, a to je pravo građana da glasuje ili u ovome slučaju da potpisuje pri čemu postoji jedno uvjerenje o referendumu kao izrazu, najdemokratskijem izrazu volje građana što baš i nije tako. Referendum je jedno sredstvo kojim građani mogu iskazivati svoju volju. Referendum se također može politizirati i to je uvijek bilo tako i uvijek će biti tako. I zbog toga sam ja i protiv onoga prevelikog snižavanja praga potrebnoga broja potpisa, jer upravo kada bi snizili na dva ili tri posto potrebnoga biračkoga tijela mislim da bi takvi referendumi potpuno razorili i ovako prilično destabiliziranu stranačku scenu u Hrvatskoj. Uzmimo primjere Slovenije kod referenduma oko ovoga granica sa Hrvatskom. Pa ljudi su tamo iskazivali svoju volju da li su za aktualnu Vladu ili su protiv nje. Koliko njih je uopće znalo što u tome sporazumu piše. Ili kada su se donosili i prihvaćali, kada se prihvaćao Ustav Europske unije da li je itko pitao građane da li oni znaju što piše u tome Ustavu. Pa neki referendumu nisu prošli upravo zato što su građani iskoristili taj referendum da glasuju protiv aktualne Vlade zbog gospodarskih, socijalnih i inih razloga odnosno politike te Vlade. I to je sasvim normalno i to treba tako prihvatiti i vjerojatno i oporbena većina da je manjina sasvim suprotno bi govorila jer bi joj to tada bilo u interesu. Isto tako nekorektno je zbog uočenih nepravilnosti nastojati cjelokupni rad sindikata omalovažiti. Znači, od 813000 potpisa utvrđeno je da je pravovaljanih 717000, sasvim dostatno. Ali ovdje smo nekoliko puta čuli i isticanje 56 mrtvih, pa onda 56 mrtvih, pa onda opet mrtvi. Da, 56 mrtvih koji se nisu smjeli naći na tome popisu, ali su se našli. Ili ne znam nekolicina koji nisu državljani Republike Hrvatske. Ali upravo zato se i provodi kontrola koja će utvrditi te nepravilnosti. I ovdje treba pohvaliti i Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo uprave koji su napravili sjajan posao. E sada, upravo zbog toga što su digli ove kriterije i pokazali da se može napraviti dobar posao naravno sada se očekuje i od ostalih ministarstava i u ostalim slučajevima da se takav posao napravi bez obzira da li se radi o biračkim spiskovima za koje smo čuli da su sada pročišćeni i da nema više ovakvih mrtvih duša. Dobro vjerovat ćemo. Ili kada se radi o davanjima poticaja u poljoprivredi, u gospodarstvu, o socijalnim naknadama i ostalo. Silni novac smo uložili u kompjuterizaciju. Pokazuje se da se može napraviti reda ukoliko se to želi, ali potrebna je politička volja. Istovremeno, nekorektno je, odnosno nepostojanje jedinstvenoga stava oko objave osobnih podataka. Mene ste ovdje prije sedam godina razvlačili zbog objave nekih podataka oko kojih uopće nisam imao nikakve veze ili sa onim kompjuterom u ministarstvu u vezi dobivanja stanova i kredita gdje se nastojalo utvrditi red jer se radilo o materijalnim dobrima i novcu hrvatskih poreznih obveznika. Ali tada je to bilo zadiranje u osobne, uprava pojedinaca. Isto tako kada govorimo o registru branitelja jedan od osnovnih razloga zbog čega registar ne objaviti je bilo to da se radi o tajnosti osobnih podataka, a ovdje imamo 400 osoba. Ružica, Đurđica, Gordana, Nevenka, Snježana i redom itd. itd. Sve stoji, ime, prezime, potpis, adresa. Jedino zamagljenih onih 6 brojeva jedinstvenog matičnog broja. Pa zar je to, gdje je onda tu tajnost podataka? Zašto jednom vrijedi, a drugi puta ne vrijedi? Zauzmimo onda stav. Ovim vam pada u vodu i onda suprotstavljanje objavi podataka iz registra, iako smatram da bolje podatke ne objaviti ukoliko ne znamo što sa njima postići niti. I da zaključim, ovo nije dobar put, referendum treba raspisati i takve prakse se držati i ubuduće, a ostaje naravno pitanje jesu li u ovim okolnostima ikakve reforme u Hrvatskoj moguće. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa gospodin zastupnik je rekao da je potpuno irelevantno što su i zašto potpisivali građani. Dakle to jednostavno nije točno, jer koliko god se jedna strana ovog Sabora podrugivala tome što se procedura sukladno zakonu hoće provoditi, i što u ovoj zemlji treba poštivati i Ustav i zakone, ja upozoravam da piše u članku o referendumu sljedeće organizacijski odbor donosi odluku da se pristupi izjašnjavanju birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma, odluka iz stavka 1. ovog članka sadrži jasno formulirano pitanje o kojem se traži raspisivanje referenduma i dalje da svaki svezak na kojem se potpisuje mora imati na početku naznačeno jasno formulirano pitanje o kojem se traži raspisivanje referenduma, upravo zato da bi zloporaba bila spriječena i da bi potpisi građana bili ispod onog pitanja koje se traži referendumom.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, državni tajnici sa suradnicom. Pred nama je danas prijedlog zaključka Odbora za Ustav kojeg smo uputili Ustavnome sudu da se utvrde pretpostavke da li je po članku 87. stavak 1. do 3. ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma o pitanju koje je bilo postavljeno, a na temelju prijedloga zakona kojega je Vlada Republike Hrvatske povukla iz saborske procedure. Prije početka svoje rasprave bih naglasio da ne sumnjam u dobre namjere Vlade Republike Hrvatske kada je u Sabor poslala taj prijedlog zakona. Smatram da je prijedlog došao s obzirom na gospodarske okolnosti i na situaciju u kojima smo danas svi pomalo slijepi, jer ono što je bilo prije 10 godina i danas nije isto, i treba imati razumijevanje i za gospodarstvo i za radnike i za situaciju i financijsku i gospodarsku u kojoj se danas nalazi Republika Hrvatska. Prije svega krajnje je nepristojno, a mogu reći i bezobrazno da se smatra da smo mi htjeli omalovažavati naše građane, da smo htjeli podcijeniti njihovu volju, upravo … [[Ne razumije se.]] koje je Vlada nastavila povlačenjem zakonskog prijedloga sa sindikatima, a ne dogovor koji je postignut sa sindikatom u državnim i javnim službama, dokaz da je probleme u kojima se nalazi Hrvatska potrebno rješavati dijalogom, za radnim stolom sa predsjednicom Vlade i Vladom, da u svakom trenutku je pozitivno i poželjno naći takvo rješenje. Ja sam u Odboru za Ustav rekao da je možda suvišno da se velika količina novca osigurava i troši za referendum, kada je možda u današnjoj situaciji moguće 170 milijuna kuna potrošiti za neke svrhe i za poticanja i zapošljavanja i za one kojima je taj novac možda u tom trenutku potrebniji, osobito imajući u vidu okolnosti da je prijedlog zakona povučen iz saborske procedure, i da više ne postoje formalnopravni razlozi da se raspisuje referendum. Postavlja se još jedno pitanje koja je to uloga Hrvatskoga sabora ako će se referendumskim pitanjem širiti, možemo onda proširiti to pravno pitanje na ostale zakone, onda će biti da se u ovoj zemlji samo zakoni mogu zadržavati ili podržavati referendume. Onda nam ne treba predstavnička demokracija, niti Hrvatski sabor, niti donošenje zakona u ovom Visokome domu. Prije svega smatram da je Vlada pokazala razumijevanje na ono što su građani rekli svojim potpisima, potpisujući inicijativu u onom dijelu koji je formalnopravno u skladu sa zakonom i da je upravo zbog toga došlo do povlačenja zakona. Mi ako poštujemo zakone koje smo ovdje donijeli, moramo poštivati i činjenicu da je Ministarstvo uprave, Ministarstvo unutarnjih poslova provjeravajući potpise došlo do nekih saznanja da u nekim slučajevima, a ima ih preko 90 tisuća nije poštivana volja građana Republike Hrvatske, jer nije moguće da je netko strojem nakucao računalom 20, 30 imena na više od 300 tisuća potpisanih dokumenata, nije zaokruženo ni da ni ne, tu je se postavlja pitanje je li to zaista ona prava volja građana. No međutim čak i uzimajući u obzir da se ne gleda na tu stranu, treba gledati ono što se dogodilo u međuvremenu, a to su tumačili ustavnopravni stručnjaci na našem odboru, koji su nama predavali na tim pravnim fakultetima, i očito ako četiri stručnjaka kaže isto, da ne postoje konkretni razlozi, jer nije više povrijeđeno konkretno pravo, zakon pozitivno pravno i dalje važi, ničije pravo nije ugroženo, zakon je, radnička prava i dalje su na snazi kako je predviđeno postojećim Zakonom o radu, da li treba trošiti silne napore, silnu količinu milijuna kuna da se raspisuje referendum o onom pitanju koje već samo po sebi zaštićeno, i u onom pitanju koje na takav način i pod ovim novonastalim prije svega političkim okolnostima ne treba trošiti niti vrijeme, a niti volju građana, jer kada bismo mi danas pitali građane mi smo zakon povukli iz procedure, vratili smo se na stol, na dijalog sa socijalnim partnerom, jeste li za danas za raspisivanje referenduma, pa ne znam tko bi se tu okupio na ulicama i potpisivao da se taj referendum po sadašnjim uvjetima, po sadašnjim razlozima održava u ovoj zemlji. Mislim da nitko nije lud, da mi prije svega danas bolje da raspravljamo o tome što ćemo sa gospodarstvom, kako ćemo spasiti radna mjesta, nego da raspravljamo o tome što bi bilo kad bi bilo, i da sumnjamo u dobre namjere Vlade Republike Hrvatske kad je povukla zakon, … [[Ne razumije se.]] u dogledno vrijeme ponovo taj zakon vratiti, pa da će od svojih građana što je ružno reći praviti budale. Mislim da građani ove zemlje su pokazali da imaju povjerenje u ovu Vladu, dajući punih 17 godina povjerenje Hrvatskoj demokratskoj zajednici i dajući našoj premijerki gospođi Kosor ovim teškim gospodarskim i financijskim okolnostima punu potporu. Tu treba imati razumijevanja prije svega i za napore Vlade, ali i za naše građane kojima je vjerujem dosta ovakvih rasprava. Ako više ništa nije povrijeđeno, i ako više ništa nije ugroženo s onim što im se krivo prezentiralo, smatram da treba dati mjesta dijalogu i svakako pozdravljam i dijalog sindikata i ono što su dogovorili sa Vladom kada, što se tiče sindikata državnih i javnih službenika, i pozivam sve sindikate da na isti način na jednim dijalogom, i jednim normalnim i kulturnim načinom razumijevanja situacije riješimo prava iz kolektivnih ugovora i prava po onim zakonima koji danas u ovoj državi vrijede. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih dva netočna navoda. Prvi je o iznosu od 170 milijuna kuna za troškove referenduma. Mislim da taj podatak nije točan, u argumentaciju toga iznijet ću dvije činjenice. Prvo da smo nedavno donijeli Zakon o popisu stanovništva da bi cijeli popis stanovništva koštao 120 milijuna kuna, inače to traje mjesec dana i ljudi idu po kućama. I drugu je, to ga je danas kolega Maras spomenuo da je u Slovačkoj čini mi se, troškovi su bili oko 7 milijuna eura, dakle negdje 50 milijuna kuna. Drugi netočan navod je, u kontekstu dakle davanja povjerenja 17 godina Hrvatskoj demokratskoj zajednici i gospođi Kosor. Dakle netočan je navod, građani su dali povjerenje Ivi Sanaderu, a gospođa Kosor još nije dobila ni jedne izbore, ni predsjedničke 2005., ni lokalne u Zagrebu 2 tisuće i neke kad se kandidirala, neće ni sljedeće. Zahvaljujem.
Dobro. Onda imamo sada jednu repliku. To je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolega Salapić vi ste spominjali novac kao argument zbog cijene koštanja eventualnog provođenja referenduma u korist neprovođenja referenduma. To zaista ne može biti argument za ustavno pravo i za ono što dakle vrhovni zakon omogućuje građanima Hrvatske. U proračunu postoji proračunska zaliha koja se koristi upravo za sredstva koja se ne mogu planirati zbog toga je to ta proračunska, to su ta sredstva pričuve. Ne možemo suspendirati demokraciju iz razloga što ćemo kazati da ona važi samo do neke količine, svote novca, a preko je skupa. Ili će je bit ili je neće bit. Mi se zaista ovdje kako se reče u narodu ko ono mačka oko vruće kaše, ovdje se radi izgleda o različitim političkim stavovima. Je li mogao se spriječiti referendum na vrijeme da se drugačije vlast ponašala i da nije dala povoda i motiva inicijativi raspisivanja referenduma, a onda se desilo što se desilo. Preko 700 tisuća važećih potpisa kad bacite ono na što se ovdje tijekom cijelog dana pozivalo nevažeće, ovo, ono itd., gdje tko komu čemu, ostane preko 700 tisuća važećih. Ta brojka upozorava sve nas, a posebno vas na vlasti da se ne igramo sa njom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Jurjević vi ste danas poslijepodne rekli da treba razmišljati nekim drugim dijelovima tijela. Ja mislim da treba u ovim trenucima razmišljati mozgom i glavom i zdrav razum nam govori da u trenutku kada više ne postoji prijedlog koji je predan u Sabor, kada ničije pravo nije ugroženo i da je apsurdno raspisivati referendum i da je apsurdno trošiti 170 milijuna kuna za jedno pravo koje … [[Govornik se ne razumije.]] u Republici Hrvatskoj. Vi biste htjeli izbore, međutim izbore ćete imati sljedeće godine u studenom 2011. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih dva netočna navoda. Prvi je o iznosu od 170 milijuna kuna za troškove referenduma. Mislim da taj podatak nije točan, u argumentaciju toga iznijet ću dvije činjenice. Prvo da smo nedavno donijeli Zakon o popisu stanovništva da bi cijeli popis stanovništva koštao 120 milijuna kuna, inače to traje mjesec dana i ljudi idu po kućama. I drugu je, to ga je danas kolega Maras spomenuo da je u Slovačkoj čini mi se, troškovi su bili oko 7 milijuna eura, dakle negdje 50 milijuna kuna. Drugi netočan navod je, u kontekstu dakle davanja povjerenja 17 godina Hrvatskoj demokratskoj zajednici i gospođi Kosor. Dakle netočan je navod, građani su dali povjerenje Ivi Sanaderu, a gospođa Kosor još nije dobila ni jedne izbore, ni predsjedničke 2005., ni lokalne u Zagrebu 2 tisuće i neke kad se kandidirala, neće ni sljedeće. Zahvaljujem.
Dobro. Onda imamo sada jednu repliku. To je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolega Salapić vi ste spominjali novac kao argument zbog cijene koštanja eventualnog provođenja referenduma u korist neprovođenja referenduma. To zaista ne može biti argument za ustavno pravo i za ono što dakle vrhovni zakon omogućuje građanima Hrvatske. U proračunu postoji proračunska zaliha koja se koristi upravo za sredstva koja se ne mogu planirati zbog toga je to ta proračunska, to su ta sredstva pričuve. Ne možemo suspendirati demokraciju iz razloga što ćemo kazati da ona važi samo do neke količine, svote novca, a preko je skupa. Ili će je bit ili je neće bit. Mi se zaista ovdje kako se reče u narodu ko ono mačka oko vruće kaše, ovdje se radi izgleda o različitim političkim stavovima. Je li mogao se spriječiti referendum na vrijeme da se drugačije vlast ponašala i da nije dala povoda i motiva inicijativi raspisivanja referenduma, a onda se desilo što se desilo. Preko 700 tisuća važećih potpisa kad bacite ono na što se ovdje tijekom cijelog dana pozivalo nevažeće, ovo, ono itd., gdje tko komu čemu, ostane preko 700 tisuća važećih. Ta brojka upozorava sve nas, a posebno vas na vlasti da se ne igramo sa njom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Jurjević vi ste danas poslijepodne rekli da treba razmišljati nekim drugim dijelovima tijela. Ja mislim da treba u ovim trenucima razmišljati mozgom i glavom i zdrav razum nam govori da u trenutku kada više ne postoji prijedlog koji je predan u Sabor, kada ničije pravo nije ugroženo i da je apsurdno raspisivati referendum i da je apsurdno trošiti 170 milijuna kuna za jedno pravo koje … [[Govornik se ne razumije.]] u Republici Hrvatskoj. Vi biste htjeli izbore, međutim izbore ćete imati sljedeće godine u studenom 2011. Hvala lijepo.
Uvaženi zastupniče javite se za riječ pa budete govorili. Nemojte dobacivati. Sada je na redu uvažena zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Eto ja moram početi sa nečim što nisam predvidjela, ali kolega potpredsjednik Šeks koji je još uvijek u dvorani pa ću iskoristiti da ga pitam da li sam ja dobro shvatila njegovo zadnje izlaganje. Naime, ja sam shvatila da bi vi, vaš stav bio da bi vrlo rado proveli referendum međutim to bi bilo protivno Ustavu. Pa vjerujem da ćete još imati završni osvrt u kojem ćete objasniti taj stav jer to je bio moj zaključak vašeg zadnjeg izlaganja. Kolega Salapiću evo nisam dizala replike i netočne navode jer sam upravo na redu za raspravu. Ovaj argument oko 170 milijuna kuna je zaista od jednog intelektualca kao što ste vi ispod svake po meni razine jer ovdje se upucalo, ovdje se izgubilo u ovoj državi i 2 milijarde kuna time što se improviziralo i plašilo građane sa uvođenjem onih jučer ukinutih hitnog postupka izmjena Zakona o mirovinama i o prijevremenim mirovinama. Prema tome imamo tu i puno većih troškova nego ovih 170 milijuna kuna koje se iz nehaja ili neznanja ili čiste improvizacije rade. No vratimo se malo na ovu samu bit. Danas mi ovdje raspravljamo da li da pošaljemo Ustavnom sudu to da utvrdi je li referendumsko pitanje u skladu sa Ustavom. Referendumsko pitanje ne bi bilo u skladu sa Ustavom kada bi ono pozivalo na nasilje, na rasnu diskriminaciju, kada bi omalovažavalo nekakvu skupinu građana, kada bi eklatantno kršilo Ustav. Ovo pitanje, po mojem sudu, nije u meritumu protivno Ustavu. Želim reći da puno puta prilikom rasprava u ovom Visokom Domu hrvatske demokracije mi zaboravljamo na neka osnovna načela našeg ustavnog poretka. Ovdje mislim na osnovno načelo da mi ovdje predstavljamo, a posredno i Vlada koju se izabire u ovom Saboru pa i cijela državna uprava i lokalna i regionalne uprave postoje radi volje građana. Postoje radi i voljom građana. Stoga poštivanje volje građana je osnovno načelo demokracije. To svi volimo govoriti, ali nekad kad nam tako ne odgovara to baš tako i ne tumačimo. Pa i u ovom slučaju kada je više od 10% predviđenih skupljenih potpisa biračkog tijela čak 16% potpisa cjelokupnog biračkog tijela je nedvojbeno iskazana volja građana i građanki RH koji su izvor demokracije i legitimacije svake vlasti da žele da se raspiše referendum. Na svakom listu gdje su se potpisi stavljali pisali je točno i nedvojbeno za koje se pitanje traži njihov potpis. I nije se referiralo na nikakav određeni zakon. Moje je pitanje hipotetsko, ali obzirom na iskustva sa našom Vladom imamo ga pravo postaviti. Što bi se dogodilo ako Ustavni sud odbaci ovaj referendum? Da za 2 mjeseca Vlada predloži novu izmjenu Zakona o radu, da li bi se onda uvažili ovi potpisi ili bi se ponovno išlo u pokretanje čitavog ovog postupka? Ja mislim da građani sa pravom nemaju povjerenja da Vlada neće ponovno predložiti neku takvu ili sličnu izjavu. Prije sam rekla i sada ću ponoviti, u ovom što je gospodin Šeks pročitao, zahtjevu koji je 14. srpnja pristigao predsjedniku Bebiću od strane inicijalnog Odbora za referendum da u jednom dijelu se referira na određenu izmjenu Zakona o radu, međutim u zahtjevu, u samoj jezgri zahtjeva gdje se piše, gdje se navodi točno referendumsko pitanje u referendumskom pitanju ne referira se na taj zakon, a u samoj odluci o pristupanju izjašnjavanja birača o potvrdi da se zatraži raspisivanje referenduma koja je donesena od strane inicijalnog odbora 04. lipnja nema nikakvog spomena tog zakona. Prema tome meni je tu jasno da je to općenita formulacija koja se odnosi na taj sada povučeni prijedlog, ali i na sve buduće prijedloge koji će dirati u te norme. Nitko od kolega nije dosada primijetio ili ja to nisam čula da je zanimljivo da je prijedlog sa potpisima našem predsjedniku Sabora stigao 14. srpnja. Lijepi datum, datum kojim se slavi početak Francuske revolucije, pa onda možemo i u Hrvatskoj možda se ponadati da će to biti pokretanje jednog cijelog procesa koji će dovesti do neke druge revolucije, demokratske. U demokratskom svijetu naravno bez nekih. Bilo je ovdje dosta ja ih također želim pohvaliti Ministarstvo uprave, Ministarstvo unutarnjih poslova koji su se svojski trudili da provjere svaki potpis. To se od njih očekivalo, to je njihov posao i dužni su to prema zakonu odraditi i nadam se da je zaista točno da se to isto primijenilo i na popisu birača o čemu je danas mnogo kolegica i kolega izrazilo sumnju jer je u popisima birača tamo puno puta nije bilo sporno što je bilo i mrtvih i poslovno nesposobnih i sl. Bilo je puno u prijepodnevnom dijelu rasprave od strane ministra Mlakara primjedbi na to da se potpisi nisu skupljali na najbližem mjestu koje je bilo blizu prebivališta tog određenog birača, pa ja se nadam da se neće građanima Republike Hrvatske uskratiti njihovo pravo na slobodno kretanje, jer je sasvim moguće i nemoguće jer je moguće da su bili negdje drugdje, a i nemoguće je provjeriti to. Ja se nadam da sada nećete predložiti izmjenu Zakona o referendumu kojim će se utvrditi neka komisija koja će pratiti građani ubuduće gdje oni potpisuju, gdje idu te potpisne liste i da onda neće biti dovoljno pripadnika Obavještajne agencije koja će to raditi, nego će se uzimati i vanjski suradnici da bi utvrđivali te činjenice. Eto, ja smatram da mi možemo zatražiti mišljenje Ustavnog suda u meritumu ovog pitanju međutim ono je nepotrebno, jer je sasvim jasno i od nas Ustav u članku 87. stavak 1. traži da zakon raspiše referendum ako njegovo pitanje nije suprotno Ustavu i ako se propisani broj, odnosno minimalno 10% biračkog tijela izjasni za raspisivanje takvog referenduma. Ustav je još uvijek vrhovni propis u ovoj našoj državi i smatram da ga ovdje u Hrvatskom saboru treba poštivati. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Tanja Vrbat, ja vas isto poštujem kao jednu mladu intelektualku u Saboru. mislim da se nas dvoje vrlo dobro razumijemo. Vjerujem da vi duboko niste za raspisivanje referenduma, jer pod ovim okolnostima i pod uvjetima formalno pravne gdje se povlači prijedlog iz saborske procedure apsurdno je da se ide na referendum jer ničije pravo pozitivno-pravnim zakonom koji na snazi nije ugroženo više. A to je da ste vi za prijevremene izbore, da vi želite izazvati politički kaos, da želite izazvati nepovjerenje građana prema HDZ-u i prema našoj Vladi i da bude referendum na leđima radnika jedna anketa popularnosti SDP-a prije parlamentarnih izbora to vam duboko vjerujem. Ali isto tako mi smo na Odboru za Ustav kada ste govorili o volji građana utvrdili, mada smo to priznali, da više od 300 tisuća potpisnika nema zaokruženo ni da ni ne, ni jeste li za, jeste li protiv. Više od 90 tisuća potpisa istim rukopisom napisan zahtjev, računalom nakucana imena. Jeli to volja građana, jesu li to građani koji su samo potpisali zaista pročitali pitanje i razumjeli o čemu se radi? To vas pitam kao mladu intelektualku i kao osobu kojoj sam na početku rekao to što sam rekao. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Tanja Vrbas.
Hvala lijepa. Kolega Salapić apsolutno se slažem da je bilo nepravilnosti u prikupljanju potpisa što je na toliku masu potpisa bilo neizbježno i to je Ministarstvo uprave i Ministarstvo pravosuđa su utvrdili nepravilnosti i izbrisali duple potpise i mislim. A ja apsolutno nisam za izazivanje kaosa, ja jesam za raspisivanje referenduma, ja jesam da taj referendum uspije i kako vi smatrate da to ne bi ugrozilo popularnost naše Vlade, onda bi bila zadovoljna kada bi vidjela i te ovacije koje bi se na skupovima podrške Vlade prilikom kampanje za referendum mogle vidjeti diljem Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. I sada idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo već na kraju cjelodnevne rasprave možda samo ponoviti još jedanputa radi jasnoće nekoliko stvari o ovom prijedlogu Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Naime, ne zaboravimo zapravo o čemu mi danas ovdje raspravljamo. Mi ne raspravljamo niti ćemo donijeti odluku o raspisivanju ili ne raspisivanju referenduma. Mi danas raspravljamo o prijedlogu zaključka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kojim se predlaže da HRvatski sabor sukladno članku 95. Ustavnog zakona Ustavnog suda Republike Hrvatske da utvrdi jesu li utvrđene pretpostavke iz članka 87. stavka 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za raspisivanje referenduma za raspisivanje i sada se dalje citira to pitanje. Naime, sve sukladno Ustavo i zakonu. Nedvojbeno je da je povod i razlog za prikupljanje potpisa za raspisivanje referenduma bio vladin prijedlog za izmjene Zakona o radu. I to je notorna činjenica. Nije to nikakva forenzika niti je potrebno kao što je to rekao predsjednik SDP-a Milanović već je opće poznate stvar koja na kraju krajeva stoji i u zahtjevu za raspisivanje referenduma koji je podnio Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma gdje se u uvodu jasno referira na prijedlog izmjena i dopuna Zakona o radu. Naravno, i zdravorazumski je razmišljati da ne bi valjda nikome palo na pamet da iz čista mira raspisuje referendum sa pitanjem o vječitom ostanku na snazi neke pojedine norme nekoga zakona. To barem do sada nikome nije palo na pamet. Naime, što se tiče sindikata legitiman je njihov potez, sindikatima je to zadaća da koriste sva zakonita sredstva u zaštiti radničkih prava, pa i tako da traže institut koji je jači od volje zakonodavca od ovog Hrvatskog sabora, a taj jači institut je svakako volja svih građana cjelovitog biračkog tijela koja se iskazuje referendumom. No, kada je sindikat oformio Organizacijski odbor i i kada je sindikat krenuo u prikupljanje potpisa, naravno onda kada je Vlada predložila izmjenu i dopunu Zakona o radu, da sad ne elaboriramo i ne ulazimo u to što je sadržaj tih izmjena i dopuna. Kakva je situacija danas? Zakon je povučen iz procedure, dakle ono što je referendumskim pitanjem zahtijevano odnosno što se predlagalo za raspisivanje referenduma, to pitanje je konzumirano povlačenjem zakona iz procedure. I sada ostaje jedna sasvim nova situacija u kojoj se predlaže da, obzirom na tu novu situaciju, da ostaje pitanje kojim se želi zadržavat neko stanje, a nema nikakvoga zahtjeva za izmjenu dotičnoga akta odnosno zakona, da li je to sukladno odredbama hrvatskoga Ustava. I ja bih vas lijepo pozvala da se vratimo i da svi poštujemo Ustav i zakone koji reguliraju ovu materiju. Ja za razliku od zastupnika SDP-a, zastupnika Lesara, zastupnika HNS-a, smatram da se u demokratskim zemljama, u zemljama vladavine prava kakva mi želimo biti, mora pridržavat Ustava i zakona. A on kaže između ostalog, dakle Ustav kaže da će Sabor raspisati referendum kada to zatraži 10% od ukupnog broja birača, da će Sabor u skladu sa zakonom raspisati referendum. Dakle kongentna norma, ali ako ona uz ovu ustavnu odredbu bude i sukladna zakonu. A šta zakon kaže? Zakon kaže, između ostaloga, da referendumsko pitanje mora biti jasno i precizno, a zakon također kaže da i odluka o raspisivanju referenduma mora biti jasna i mora biti obrazložena. Ali kako smo danas čuli, da ne ponavljam, od zastupnika SDP-a koji tvrde da to nije bio referendum kojim se pitalo da li su građani za zadržavanje norme i Zakona o radu, već je bio zapravo referendum o Vladi, pa smo od zastupnika HNS-a čuli da je to također referendum o Vladi općenito i o stvarnom položaju radnika, pa ja kada bismo recimo danas odlučivali o tome, o raspisivanju referenduma, zaista ne znam onda kako bi se u ovom Hrvatskom saboru dogovorili kako formulirat odluku o raspisivanju referenduma i kako obrazložit to referendumsko pitanje jer očito ga se potpuno različito shvaća. Stoga je zaista dobro da obzirom na sve te okolnosti Hrvatski sabor donese ovaj zaključak kojim bi uputio Ustavnom sudu upit, kako to određuje i Zakon o Ustavnom sudu, da Ustavni sud utvrdi da li je i pitanje referendumsko u skladu sa odredbama Ustava. Danas smo čuli tu i više puta je ponavljano da Vlada sustavno čini sve da do referenduma ne dođe. Obrnuto, Vlada je ta i mi svi na kraju koji itekako mislimo da Ustav i zakone treba poštivati. Vlada je, nakon što se krenulo u postupak prikupljanja potpisa, nakon što su potpisi prikupljeni, osigurala u državnom proračunu sredstva za provedbu referenduma. Vlada je ta koja je po zahtjevu Odbora za Ustav i Poslovnik odradila posao sukladno zakonu provjere, jer ne zaboravimo i ponavljam, nemojmo neozbiljno shvaćati Ustav i Zakon o referendumu. Ovdje se ne radi o peticiji koju potpisuju građani pa onda ta peticija je neka inicijativa koja nikoga ne obvezuje. Radi se o imovinskom zahtjevu conditio sine quanone, uvjet bez koga referenduma nema i gdje treba utvrdit da je zaista ima više od 10% građana od ukupnog biračkog tijela, da je to potpisao da bi onda takvi potpisi i obvezivali Sabor. Zastupnik Lesar danas govori da je nekome nejasan Ustav, nejasan zakon, nejasni ustavni zakoni. Ja ne znam, možda je zastupniku Lesaru to sve nejasno. Objektivno, ovdje je sve jasno, da ne ponavljam, Ustavom je određeno kada se referendum mora raspisati ukoliko potpiše zahtjev za provedbu referenduma više od 10% ukupnog broja birača. Zakon o referendumu razrađuje tu ustavnu normu, od odredaba o proceduri, načinu prikupljanja potpisa, odredaba o referendumskom pitanju, odredaba o donošenju odluke o raspisivanju referenduma ovdje u Hrvatskom saboru. Ustavni zakon vrlo jasno u članku 95. kaže da će Ustavni sud, kada to zatraži Hrvatski sabor, kada je raspisivanje referenduma zatražilo preko 10% građana od ukupnog biračkog tijela, utvrditi je li sadržaj referendumskog pitanja u skladu sa Ustavom i jesu li ispunjene sve pretpostavke iz članka 87. stavka 1. do 3. Ustava i stoga da ne ponavljam. Zato što ovdje danas odlučujemo odnosno raspravljamo o prijedlogu zaključka Odbora za Ustav kojim se predlaže da ovaj Hrvatski sabor uputi Ustavnom sudu i zatraži od Ustavnog suda ovo izjašnjenje da li su ispunjene sve pretpostavke sukladno članku 87. Ustava i obzirom da imamo jednu situaciju koja se do sada nije pojavljivala jer je uobičajeno da se referendumskim pitanjem traži uređenje nekog područja ili izmjena načina na koji je ono uređeno, ja mislim da je po prvi puta referendumsko pitanje da se nešto što je uređeno na određeni način zapravo zacementira pro futuro i zauvijek i stoga je zaista potrebno da Ustavni sud da svoje mišljenje o tome. Hvala.
Zahvaljujem. Na trenutak ćemo prekinuti raspravu s obzirom da sam dobio izvješće službenika Straže Hrvatskoga sabora i s obzirom da je rečeno da sindikalni predstavnici nisu mogli ući u Sabor i ja bih pročitao ono što su oni napisali. A to je da je u 15,04 sata došao gospodin Ozren Matijašević na ulaz broj 6, pitao da li je točka znači ova o kojoj se raspravlja završila. Kolega iza toga koji piše je rekao da je završila u neznanju, nije znao da nije i gospodin Matijašević je rekao još bolje, okrenuo se i otišao. Objasnio je to i kolegici koja mu je ušla u susret, radi se o gospođi Spomenki Adveršek. Oni kažu to smo napravili iz neznanja. U 16,30 minuta došao je gospodin Matijašević, ispričao se i rekao je oprostite, moja je greška. Dakle, nisu zaustavljeni i onemogućeni da uđu u dvoranu odnosno u sabornicu predstavnici sindikata već je došlo do određenog nesporazuma između stražara i sindikalnih predstavnika. Oni su mogli ući da su htjeli, da se za to odlučili. Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Jel' tak? Onda nastavljamo sada sa raspravom. Mi imamo tri replike. Prvo je uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica Lorin je tu. Jedna replika, odnosno traženje jednog pojašnjenja i tumačenja. Nesporno je da je zaslugom sindikata izražen na određeni način mišljenje ljudi i potreba da se o nečemu raspravlja. Isto tako kao što je zakonom predviđena jedna određena procedura kako da do referenduma dođe. Ono što zbunjuje i što me pitaju ljudi je pitanje što je zapravo referendumsko pitanje o čemu ljudi se izjašnjavaju kad se referendum postavi. Naime, može se postaviti pitanje jesmo li za to da sjednice Sabora traju kraće? Odgovor bi mislim bio vrlo jednostavan i znalo bi se. Ali ako bi netko pitao jeste li za ili protiv da sjednice traju kraće onda ne bi trebao biti dovoljan potpis, nego bi trebali nešto kazati ja sam za, ja sam protiv ili ovako. Ja vjerujem da bi svi rekli za da traju kraće. Mislim htio bih znati odgovor koji nosim izbornoj bazi da tako rečem, jer vi ste govorili da je manje više sve jasno ovdje u pogledu referenduma, a to još uvijek nije jasno. Znam koje je pitanje bilo postavljeno kad se raspisivalo o referendumu, kad se htjelo referendum napraviti. Ali sad više ne znam koje je to pitanje koje bi bilo svrhovito za budući referendum bez obzira što bi neki htjeli referendum sa specifičnim pitanjem. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega zastupniče ovako. Dakle, rekla sam da je zakon jasan, zakon je sasvim jasan. Zakon kaže da referendumsko pitanje mora biti jasno. I kad se na takvo referendumsko pitanje odgovori pozitivno onda mora se znati kako će to pro futuru djelovati. Dakle, ovo ovako pitanje bi djelovalo na način da se ove odredbe zakona koje su sada u Zakonu o radu u slučaju pozitivnog ishoda referenduma ne bi mogle više nikada promijeniti, ni buduća Vlada, ni nikoji saziv Hrvatskog sabora valjda do raspisivanja novog referenduma o tom pitanju. Ali drugo je to je li to bilo poznato ljudima koji su referendum potpisivali. A tu smo danas čuli da je potpuno nevažno zašto su ljudi stavljali potpis i na što su stavljali potpis što naravno nije točno. A da nisu znali to smo vidjeli na kraju krajeva bile su televizijske snimke u kojima se ljude vuklo za rukav, pa im se reklo, mladim ljudima hajde potpišite jer i vama će biti bolje kada jednog dana budete radili. Dakle, svakako ako danas krenete od 700 i ja time ne mislim nipošto uvrijediti hrvatske građane da su bedasti i da ne razumiju šta potpisuju. Ali je činjenica da ljudi ne znaju ponovit referendumsko pitanje, pa niti neki čelnici sindikata, ni neki političari ne znaju ponovit referendumsko pitanje koje je bilo predloženo za provedbu referenduma. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić, replika. Izvolite.
Kolegice Lovrin, kažete da s obzirom da zastupnici SDP-a ustrajno danas tvrde da su građani potpisivali ovaj zahtjev za referendumom obmanuti jer su zapravo time iskazivali nešto drugo, jedno nezadovoljstvo Vladom. Ja vas moram upozoriti da to ne tvrde samo zastupnici SDP-a. To isto tvrdi potpredsjednik Sabora gospodin Šeks. Vi vjerojatno niste bili u dvorani kad je gospodin Šeks to govorio. Ali da biste mogli kvalitetno odgovoriti na ovu moju repliku, ja ću biti slobodan pa ću vam pročitati doslovno riječi gospodina Šeksa. Znači gospodin Šeks je danas izjavio: " Nisu to bili potpisi za zadržavanje važećih pravila o Zakonu o radu, nego onom prikrivenom referendumu." To je zapravo izjašnjavanje o referendumu o Vladi. Na taj se način mamilo brojne građane da se pod maskom referenduma o Zakonu o radu traži izjašnjavanje o Vladi odnosno protiv Vlade. Na stranu što se ja sa gospodinom Šeksom u potpunosti slažem. Rijetka prilika da se sa Šeksom slažem, ali ovaj puta se slažem sto posto. Mislim da je gospodin Šeks savršeno očitao volju građana. Građani su uistinu izašli na ovaj referendum da bi iskazali svoje nepovjerenje u ovu Vladu. E sad, ako i gospodin Šeks i ja to točno očitavamo, prvo nije istina da to samo tvrde zastupnici SDP-a nego tvrdi i potpredsjednik Sabora, onda odgovor na ovo pitanje ne treba biti slanje ovog prijedloga Ustavnom sudu, nego uvažavanje volje građana pa makar i u zabludi potpisali pod krivo referendumsko pitanje. To znači da Vlada želi li uvažiti volju građana treba podnijeti ostavku i raspisati izbore.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, gospodine Staziću. Ja sam u ovoj sabornici čula, doduše gospodina Šeksa nisam jer nisam bila ovdje, ali sam čula gospođu Ingrid Marinović koja kaže da je to referendum o Vladi. Ukoliko, čuli smo još i da je referendum o svačem. Upravo to ukazuje da valjda referendumsko pitanje nije dovoljno jasno. Kako zakon kaže da mora biti jasno. A ja vas sad pitam ako je to tako o Vladi, ne Vladi kako bi onda bila posljedica kako bi bilo pozitivan ishod referenduma on bi značio da su građani za zadržavanje važećih zakona o odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora ili rečeno pojednostavljeno da pojedine odredbe kolektivnih ugovora ukoliko se ne zaključi novi kolektivni ugovor traju vječno ako se stranke ugovaranja ne dogovore. I sad vas pitam što bi to bilo prema Vladi i kako bi to, što bi to za Vladu značilo. Ostale bi na snazi dvije odredbe Zakona o radu ako je to referendumsko pitanje. A ako mi možemo u ovoj zemlji imati situaciju da pitamo jedno, da se ljudi potpisuju ne znajući zašto se potpisuju, jer im to nije jasno na svesku napisano gore, ako se ide cijela jedna medijska i sindikalna kampanja koja govori netočnosti u odnosu na izmjenu Zakona o radu, pa iz toga svega zaključujemo na kraju rezultat bude da je ne znam referendum protiv Vlade, onda mislim da to nije uređena država i da to nije provedba Ustava i zakona u ovoj zemlji.
Zahvaljujem. I imamo još jednu repliku, to je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Ja sam u ovom svom drugom nastupu, odnosno replici rekla to je referendum ne o Vladi, nego referendum o gladi, ali sigurno da Vlada s tim ima itekako veze. Složila bih se ovdje s vama što kažete da mnogi ne znaju ponoviti pitanje koje je bilo, mnogi ne znaju, točno je, ali svi znaju odgovor na to pitanje, a to je da traže referendum. Vi gospođo Lovrin, kolegice draga, kažete ne zna se zbog čega su oni potpisivali, što su oni mislili, ali ja ne znam da li u Ustavu, da li u Zakonu o referendumu postoji istraživanje motivacije i da li postoji mogućnost psihijatrijskog vještačenja nad građanima čime bi ih vi sada izvrgnuli, jer vi želite ustvrditi ovdje da oni nisu bili uopće svjesni, nisu bili odgovorni za što potpisuju, kao da su oni za nešto krivi. Sigurno da vi imate popis tih s kojima ćete se možda željeti, i kojima bi se željeli obračunati koji su to potpisali, ali vjerujte za to više prigode neće biti. Kažete još onda krunski dokaz da Vlada eto nije protiv referenduma. Vlada je za referendum. To se nekoliko puta, oprostite na izrazu, ali zaista nebuloza, ali koja nije vaša originalna, ona proističe od gospođe premijerke. Kaže Vlada nije protiv referenduma jer je osigurala sredstva za provođenje referenduma. Pa molim vas lijepo, dogodine su redovni izbori, ne osiguraju se sredstva i Vlada kaže nema, nisu osigurana sredstva, izbora neće biti. To je ta vaša logika. Međutim dakle savršeno je jasno da je Ustav jasan, kongentna je norma kada se prikupe potpisi referenduma mora biti. Organizacijski odbor u članku 8.g Zakona o referendumu i drugim oblicima osobnog sudjelovanja građana, upravo govori o tome da kad organizacijski odbor.
Privedite kraju, vrijeme vam je isteklo.
Zatraži raspisivanje referenduma, on kontrolira i upućuje zahtjev odnosno … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolegice Antičević, dakle jasna je odredba zakonodavca ili intencija je zakonodavca upravo zbog onemogućavanja zlouporaba da se prikupljeni propisi ne stavljaju pod bilo što, da referendumsko pitanje, odnosno pitanje koje se predlaže za referendum bude jasno, bude dostupno građanima koje se poziva na potpisivanje i zato je odredba zakona da na svakom mjestu na kojem se potpisuje na početku mora biti jasno iskazano i napisano referendumsko pitanje, ponavljam zbog onemogućavanja mogućih zloporaba jer ne zaboravite može netko krenuti u skupljanje potpisa za neko pitanje koje se vama neće svidjeti, a onda ćete itekako tražiti sve moguće provjere i ove forenzične, i psihološke i grafološke itd. I ne zaboravimo da u jednom redovitom provjerom utvrđeno do otprilike 100 tisuća potpisa, uopće nije imalo, dakle ti građani nisu imali status birača. Prema tome, to je Vlada trebala utvrditi. Ovo što ste rekli da ponavljamo da Vlada nije protiv referenduma. Ma Vlada nema šta biti za ili protiv referenduma, jer o raspisivanju referenduma odlučuje ovaj Hrvatski sabor, a posao je Vlade da osigura sredstva za provedbu referenduma i da učini ono što je i učinila, da provjeri zakonske pretpostavke u tehničkom smislu. Prema tome, ovaj Hrvatski sabor će donijeti odluku o raspisivanju referenduma.
Zahvaljujem. I sad je na redu predstavnik predlagatelja, predsjednik kluba i potpredsjednik Hrvatskog sabora, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks.
Znameniti francuski ministar unutrašnjih poslova Richelieu je jednom rekao dajte mi pismo toga čovjeka, dajte mi njegovo pismo, ja ću već naći načina, naći ću već riječi koje će ga popesti na vješala. I tako kolega Stazić, ja ne uspoređujem vas sa ministrom Richelieuom, niti sebe sa ministrom Richelieuom, niti sa onim koji bi mogao biti obješen, nego sa time da ste vi na temelju moje rasprave stekli pogrešan zaključak. Vi ste na temelju moje rasprave ustvrdili da sam ja prejasno izrekao da su se građani izjašnjavali o referendumu, o prikrivenom referendumu protiv Vlade, gdje sam ja to daklem patentirao, autorizirao kao svoje stajalište. U kontekstu utvrđivanja kada sam govorio u ovoj sabornici, u kontekstu razloga zašto se išlo provjeravati, zašto su se išli provjeravati potpisi, obrazložio sam da je Vlada išla provjeravati da je dobila nalog od ministarstva, preko Odbora za Ustav, da Ministarstvo unutarnjih poslova i uprave, dakle koji su dijelovi Vlade, da provjere broj i vjerodostojnost potpisa birača, i da je za to bilo vrlo opravdanih razloga da se to, jer su se već u javnosti kolale brojne informacije da se na različitim potpisnim mjestima koja nisu bila ni odobrena od strane policijske uprave, koja nisu bila niti od organizacijskog odbora, daklem govorio sam kako je, kako su razne zloporabe i nepravilnosti vršene prilikom izjašnjavanja birača, i rekao sam izričito za to nije odgovoran organizacijski odbor koji tvore predsjednici pet sindikalnih podružnica, dakle nije odgovoran organizacijski odbor, nego su za te povrede Zakona o referendumu odgovorni oni aktivisti koji su na tih 779 mjesta popisivali, odnosno prikupljali potpise. Vidite, odbor je za organiziranje referenduma u svom dopisu i zahtjevu Hrvatskom saboru da zatraži raspisivanje referenduma naveo da je izjašnjavanje provedeno u mjestima u skladu sa odlukama predstavničkih tijela u čemu su podnesene prijave nadležnim policijskim upravama, mjesta na kojima je provedeno izjašnjavanje bila su označena i uočljiva, a svako mjesto je imalo popis sa uvezenim listovima i jasno odijeljene vodoravne redove označene rednim brojevima. Dakle, odbor pouzdavajući se u informacije koje su mu dolazile od pojedinih onih koji su bili zaduženi za prikupljanje potpisa, a koji su dali netočne podatke organizacijskom odboru, odbor dostavlja Hrvatskom saboru da je sve u savršenom redu, da su se potpisi prikupljali na mjestima koja su općine i gradovi predstavnička tijela odredila gdje se mogu prikupljati potpisi i da su se ti potpisi tamo doista i prikupljali, a nisu. Ustanovljeno je u niz slučajeva da su se potpisi prikupljali na mjestima koja nisu odobrena. To imamo iz izvješća unutrašnjih poslova i uprave, da su se potpisi, da su pojedini aktivisti nosili te popisne liste u bolnice, u škole, na mjesta koja uopće nisu bila predviđena da se budu. Dakle, ljudi su, ti aktivisti su i ono sad ja kažem, ti aktivisti su u svojoj gorljivoj želji da prikupe što više potpisa, ali njihova ideja, njihova nakana nije bila da se prikupljaju potpisi za izjašnjavanje zadržavanje važećih pravnih pravila o Zakonu o radu ili oko onih pravnih pravila koja se odnose na odredbe o produženoj pravnoj primjeni u kolektivnim ugovorima i otkazivanju. Njih ja kažem, kolega Stazić, iz ovog što sam ja govorio danas to je bila nakana, to je bila nakana tih aktivista koji su prikupljajući te potpise prikupljali sa nakanom i sa namjerom da to ne budu potpisi za prikupljanje za raspisivanje referenduma vezano za te pravna pravila o kolektivnim ugovorima nego da to zapravo sa nakanom da to bude referendum protiv Vlade. I to je jedan dio javnosti tako i shvatio. I to je kolega i Richembergh govorio ovdje da su ti potpisi za taj referendum bili zapravo za referendum o Vladi praktično za uskraćivanje potpore Vladi i za pad Vlade. To ja kažem da je bio, to je bio način da se pod maskom referenduma, da je taj jedan dio tih popisivača, skupljača potpisa na taj način predočavao to i građanima i potpisnicima i javnosti, radi se zapravo o tome da srušimo Vladu, da natjeramo Vladu da padne, da podnese ostavku sa svim onim epitetima koji su se davali Vladi od tog jednog dijela. I to je bio razlog zašto ja kažem da se tu radilo u jednom dijelu o prikrivenom referendumu o aktualnoj Vladi i kada bi taj referendum sa tim brojem, da je taj referendum sa tim brojem trebao pokazati da Vlada uživa nepovjerenje toga, ljudi koji su se potpisivali, toga ogromnog broja ljudi, a sigurno možda sa pretpostavkom na referendumu i još većeg broja ljudi da uživa nepovjerenje. To je dakle bila jedna konstrukcija gdje je dio onih koji su organizirali potpisivanje na pojedinim tim potpisnim mjestima i što se predočavalo u javnosti. Da se miješalo, veliki dio je birača se izjašnjavao da mi smo za, mi znamo točno i precizno, mi smo za to da se spriječi donošenje promjena Zakona o radu koji se odnosi na kolektivne ugovore, ali dobar dio doista je vjerojatno pretpostavljao i mislio mi želimo svojim potpisom dati crveno svjetlo aktualnoj Vladi. Zato se stalno javljaju ta pomiješana i nitko ne tvrdi da su građani bili ne znam u kojem stanju, da nisu znali što potpisuju ili za što skupa, ali imali su pomiješane osjećaje. Onaj tko se potpisivao i tko je pogledao točno kad se potpisuje jeste li za zadržavanje zato ga treba sa sigurnošću uzeti da je točno i precizno znao zašto želi referendum. Ali što je sa onima koje su drugi potpisivali? Došli smo danas jeli da je preko 90 tisuća da su preko 90 tisuća da su različiti rukopisi, 17 tisuća i nešto različitih rukopisa. Evidentno je da su, da su bar za svaku, da su bar skoro 5 građana umjesto da osobno potpisuju da je netko drugi umjesto njih pisao bar onim tiskanim slovima, ako ne i sa potpisima. U tom kontekstu sam ja govorio da se stvaralo uvjerenje i danas se još uvijek stvara uvjerenje da se ne radi o izjašnjavanju o referendumu za zadržavanje postojećih zakonskih normi i pravnih pravila koje se odnose na kolektivne ugovore nego da se radi o tome da se na referendumu želi iskazati opredjeljenje protiv Vlade. I da zaključim, hvala na strpljenju, Odbor za Ustav ostaje kod svoga prijedloga da Hrvatski sabor donese odluku da od Ustavnog suda zatraži da utvrdi da li su ili nisu ispunjene Ustavom utvrđene pretpostavke za raspisivanje ovog referenduma.
Zahvaljujem. Imamo 1 ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Kolega Šeks posve je netočno da sam ja vas krivo razumio. Vaša ova izjava već puni portale, znači da su vas krivo razumjeli i svi novinari koji su je čuli. Ali ja sam vas posve dobro razumio jer vi ste sad upravo ponovili. Potpisi su skupljani s nakanom da budu potpisi protiv Vlade. Vrlo nezgodno po vas. Skupljen je ogroman broj potpisa. Ako vi smatrate da su to potpisi koji su skupljeni protiv Vlade taj veliki broj potpisa, pa ja se s vama slažem, pa ja to isto tvrdim. Ogroman broj ljudi potpisuje ovaj zahtjev za referendumom jer smatra da se time ruši Vlada, jer hoće srušiti Vladu. 717 tisuća ljudi hoće da siđete s vlasti pa to vam govorim, mi se savršeno razumijemo. A sada mi je jasno i zašto to oni hoće. Jer vi kažete da su utvrdili djelatnici unutarnjih poslova da su neki potpisi skupljeni na mjestima koja nisu zato predviđena, po bolnicama ili ne znamo što. Pa kako kada se donesu potpisi, kako djelatniku Ministarstva unutarnjih poslova ... pa što ste vi uhodili ove sindikalne aktiviste, pa to ste upravo priznali. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Uvaženi zastupniče vrijeme vam je isteklo. Na vašu veliku žalost još bute malo čekali, bute čekali, pa tak kak to ide bu išlo dalje. Nadajte se. Nada ipak zadnja umire. Idemo dalje sa raspravom. Sada je na redu uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zaista je ova dvorana prepuna eufemizma, mimikrije, cinizma, prepunila se od jutros do večeras, a sve je jasno, svima je jasno sve. Mi smo političari. Nemojte misliti da je ovdje koncentrirana sva hrvatska pamet, ne daj Bože kada bi ovo bila hrvatska pamet. Puno se ovdje psihoanaliziralo puno se pozivalo na Froma na sofiste, dokazivalo, nešto poput Zenona da je Ahil sporiji od kornjače, a nikako da se vidi ono što i ćorava baba vidi što se kaže, da se vide opipljive jasne činjenice. Činjenice su kao prvo da hrvatski Ustav kao najviši zakonski akt u ovoj državi garantira mogućnost sazivanja referenduma. Pod kojim uvjetima? Pod uvjetima koji su od jutros do sada tisuću puta ponovljeni, pod uvjetima kako to regulira članak 86. stavak 1. i 2. kao organizator ili onaj koji ima namjeru da organizira referendum sakupi barem 10% potpisa, važećih potpisa normalna stvar građana Republike Hrvatske u skladu sa zakonom. I odbor na kojem je čelu potpredsjednik Šeks je utvrdio da je to ispunjeno. I zamislite sada jedne čudne logike i inverzije, mi se ovdje tj. ova strana se ne bavi time da je 700 tisuća važećih potpisa, nego da 90 tisuća ili 60 ili 72 i 832 tisuće nisu važeći. Pa odbijete to što nije važeće, pa dobijete opet toliki postotak od kojeg vas očito boli glava, ali taj postotak kaže da su ispunjene sve zakonske obveze, nakon svih mogućih provjera. I svaka čast Ministarstvu unutarnjih poslova i ministarstvu gospodina Mlakara što su oni tako revno, brzo i skupo provjeravali i potvrdili da je sve uredu, da imate 16% umjesto 10% sakupljenih važećih glasova gospodo. I vi u ime onih 1 ili 2 ili 3,5% ili jedan i kvarat posto, što želite negirati ovih 16%, a dovoljno je 10%. Kao prvo dakle zakonski preduvjeti su ispunjeni. Drugo, bavite se analizom nemogućeg, analizom psihološkog stanja onih koji su tamo došli da daju podršku tom referendumu. Jesu li oni znali, a možda i nisu, a možda nisu dovoljno pametni, nisu došli u pratnji, nego su sami odlučivali, ili im je pak netko kazao ili ih je doma nagovorio ili je na televiziji netko krivo posao poruku. I sada beskrajno od ujutro do večeras se bavite time vrijeđajući implicite sve te ljude da li su oni bili svjesni o čemu se radi. Jer kao što reče potpredsjednik Sabora Šeks ili gospođa Lovrin ili x drugi, nije baš jasno bilo što to tamo piše. Ali ne zbog toga što nejasno piše, nego što ovi nisu imali valjda certifikat o mentalnoj sposobnosti da sami odlučuju i da shvate što tamo piše ili ih je netko krivom porukom zavarao. Ali vidite gdje nas to vodi. U jednu nemoguću situaciju. Ne treba zvati Froma. Možemo se na neke hrvatske psihologe pozvati kao što je Ramiro Bujas koji je utemeljio jednu granu psihologije u HRvatskoj ali koji se bavio mentalnom higijenom ili cerebralnom higijenom. Ali gdje će nas to dovesti? Imate činjenice koje kažu da su ispunjene ustavne obaveze da se referendum organizira. I postoji očito politička volja koja kaže da to ne želi. I kažete arbitar će biti Ustavni sud. Ja se pitam da li se u ovom trenutku usred Hrvatskog sabora dezavuira njegova pozicija kao jednog od tri oblika vlasti koje trebaju biti u istom rangu. Dakle, zakonodavna, izvršna i sudbena vlast. Ne treba se pozivati na autoritete profesora ustavnog prava niti na filozofe, niti na skolastiku, dajmo se pozovimo na zdrav razum. Pa se kaže, pa neki su mislili da se o Vladi odlučuje. Pa još gore po vas. Ali i da to bude jasno, pa normalno da se nije odlučivalo o kineskoj nego o hrvatskoj Vladi tj. o njezinom prijedlogu. Pa jasno je svakome da ne može biti jasnije, ili bjelodano šta bi se reklo. Ne, o Vladi Šri Lanke se odlučivalo. O njezinom prijedlogu implicite ili u konzekvenci nekoj logički to sagledavajući, a logika je danas bila vrlo ovdje toliko rabljena da se izlizao taj pojam. Normalna stvar da se i o tome radilo. I evo, meni simpatični i osebujni liječnik diže upravo ovu tablicu. On je danas govorio, on je specifičan po jednoj stvari, šta mu je jača strana gestikulacija nego artikulacija pa imam čovjek osjećaj… ali pustimo to, neću se baviti tom vrstom analize. Ali danas ste vi gospodine tvrdili i pozivali ste se čak gle povezali ste ovo sa onim mirovinama koje je odnijela jedna vlast koja nije bila SDP-ova, donijela je odluku vlast gospodina Valentića, HDZ-ova premijera, da se uzme i Ustavni sud presudio da se vrati. I kaže niste vi SDP-ovci vraćali. Ma dajte molim vas, pa barem je meni u ovom Saboru pet puta odgovoreno na aktualnom satu da ništa nije dužna HDZ-ova vlast, Vlada, a Ustavni sud presudio kako je presudio i normalno da se vraća, ali vraćao je i SDP ono što ste vi odnijeli. Vraćala je ta vlast koaliciona. 14 milijardi. Znate šta, i u redu je da vraća i sljedeća vlast će vraćat šta ste vi sad radili. Gledajte, najgore što nam se može desit, bez obzira možemo mi sada ovdje se nadmudrivat, politizirat, ideologizirat i završit u prapovijesti, najgore što se može desiti je da imate nešto u Ustavu, da vam se to garantira sve do onog trenutka dok ne ispunite uvjete, a onda vam se neda. A zašto vam se neda? Jer se ispunili uvjete. To je jedna paradoksalna, to je hrvatski paradoks kojeg proizvodi vrhovno zakonodavno tijelo ukoliko ostane uporno njegova većina pri takvom stavu. Sve je ispunjeno, ali mi vam ne damo. Zašto, zato što ste ispunili ono što nalaže Ustav, a mi smo mislili da nikad neće. I ne igrajte se sa tim sumama i novcem i nije to nikakav razlog kad se govori o stvarima demokracije da se ona suspendira, iako je 175 milijuna prevelika svota, ali to vam nije argument, budite uvjereni u to.
Zahvaljujem. I sad imamo najprije pet ispravaka, a onda imamo četiri replike. Pa je prvo ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega kaže možda vas boli glava od 700 tisuća potpisa što nije istina. Ali pazite prve rečenice od kolege koji kaže nikako da se vide opipljive i jasne činjenice. Pazite, nikako da se vide opipljive i jasne činjenice. A s obzirom na glavu, čini mi se kolega da stvarno kao da vas boli glava od vaše rasprave, mislim da bi nas sve mogla na kraju zabolit glava. Hvala.
Hvala. Drugi je po redu uvaženi zastupnik Vladimir Šeks, potpredsjednik Doma. Izvolite.
Hvala lijepa. Sa ogromnom simpatijom sam kolega pratio vaše izlaganje, ali sa još većim žaljenjem moram ustvrditi kako je netočna vaša tvrdnja kojom imputirate i meni, kolegici Lovrin i još nekima da smo mi u svojim raspravama one birače koji su se izjašnjavali za raspisivanje referenduma proglašavali zaostalima, mentalnim slučajevima i slično. To je gruba neistina i podmetanje koje stavljate u usta u skladu sa vašom sto puta već doktrinom poznatom da postavite jedan okvir, jednu sliku, jednu veliku laž i onda druge, dokazujete im da su oni u laži. Nešto izmislite, izmislite nešto, jednu konstrukciju, jednu izmislite i onda tu sliku koju vi imate u sebi, koju ste vi skovali to onda projicirate, imputirate drugima. Vi mislite o tim biračima koji su se potpisivali. To spada već u sferu jedne znanstvene discipline, psihoanalize. Vi te birače koji su se izjašnjavali smatrate da oni zapravo nisu znali za što nego da su mislili da potpisuju…
Vrijeme.
A zapravo su se potpisivali za promjenu, zadržavanje pravnih pravila. Dakle, ono što vi mislite u sebi loše o tim biračima to pokušavate nama imputirati da mi mislimo loše o tim ljudima koji su se izjašnjavali…
Hvala lijepa. Sad je na redu ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ja se pridružujem ovim ispravcima prethodnika, ali je meni zasigurno zapeo jedan za uho koji kaže da mi vrijeđamo te ljude. Nije točno, mi uvažavamo te ljude i poštujemo zakone, poštujemo Ustav. Ali isto tako i mene ste malo uvrijedili, to je čak sa člankom 214. jer ste malo ušli u područje dijagnoza, a ja vam kažem da za postavljanje dijagnoza sam ja ovlašten. /Smijeh./ Samo ću se ovdje sada suzdržati. Ja bih vama mogao reći da i vi meni ličite na jurišnika, na bunkere, ali mi je drago da ste malo pribjegli psihoanalizi. I sam Freud bi vam zavidio na toj psihoanalizi, ali psihoanaliza isto tako potrebuje iskrenost, ali potrebuje i onu stvar o kojoj ste vi govorili. /Smijeh./ Pa da ste iskreni, da imate onu stvar onda biste rekli da ste 2003. smanjili rodiljne naknade, mnoga prava umanjili i sve moguće stvari koje smo mi morali ispravljati itd. i liječiti posljedice vaših grešaka. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam, gospodine potpredsjedniče. Htjela sam ispraviti netočnu tvrdnju i navod upravo u smislu kad je govorio gospodin Jurjević da se ovdje glasalo o nepovjerenju Vladi. Znači, i dalje uporno i licemjerno obmanjujete i sindikate i javnost. Znači da ste vi kao što je rekao gospodin Maras, kolega Maras inicirali, a valjda sindikate smatrate svojim holdingom. Ja to ne razumijem uopće, jer sindikati jako dobro znaju zbog čega su postavili i koje je referendumsko pitanje. Ali vi ste ga pri prikupljanju nakon pet dana što je to sam već jučer rekla kada i kako kad ste se odlučili pridružiti sindikatima počeli obmanjivati javnost. Znači, pozivali ste na nešto drugo, a ne na ono što piše u referendumskom pitanju. I molim vas lijepo isto tako po članku 214. i mene ste uvrijedili kad dajete dijagnoze jer sam ja doktorica veterinarske medicine i ja vama mogu dati jednu odličnu dijagnozu. Hvala.
Dobro. Svi bi davali dijagnoze, a ko bu dal terapiju? Idemo dalje. I na kraju Emil Tomljanović, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Ispravljam netočan navod uvaženog kolege koji je kazao, citiram: "Sve je ispunjeno, odnosno ispunjene su sve pretpostavke za raspisivanje referenduma. Sve je tu jasno temeljem Ustava i zakona." Ja tvrdim da to nije točno, a argumentirali smo zbog čega to nije točno. A za ovaj ispravak sam se javio da kažem sljedeće. Naime, čudi me uvaženi kolega Jurjeviću, pa kako uopće možete i izustiti u svom obrazloženju to, kaže: "Što mi imamo tu slušati profesora ustavnog prava." Zar o ovoj problematici šefovi katedra ustavnog prava Zagrebačkog univerziteta, te šef katedre ustavnog prava u Osijeku nemaju što kazati. A vi jako dobro znate što su o tome kazali i zato u svom obrazloženju govorite da to trebamo jednostavno zanemariti kakav oni stav imaju u smislu raspisivanja referenduma sada, danas u ovom trenutku.
Hvala. I sada imamo četiri replike. Prva na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Vidite kolega Jurjeviću, HDZ-ovci se trude vama uspostaviti dijagnozu jer razotkrivate stvari. Međutim, stvar je takva da su građani HDZ-u dali dijagnozu i to je njihov najveći problem. I oni se jednostavno čude i u tome je zaista njihov problem. Jer dugo je trajalo. Zaista je dugo bilo vrijeme to treba priznati. Što god je HDZ prodavao narodu palilo je, išlo je kao alva i sad gle odjedanput to više ne ide. Ne pali. I što god zaista, što god i koje god pitanje se postavi protiv HDZ-a je. Stvari su se duboko promijenile za 180 stupnjeva i to je najveći njihov problem. I onda tu logika, dakle kad je tako sada čudo njih zadesilo, a to je normalna posljedica vašeg nenormalnog stanja u čemu je sad vaš daljnji problem. Vi, ovdje smo cijelo jutro također slušali kako smo mi onim ranijim izmjenama smanjili radnička prava, a sada vi upravo ovo pitanje i vaš prijedlog koji ste povukli, taj sramotni prijedlog koji je izazvao ovaj referendum želite smanjiti ta prava a sami napadate nas da smo mi smanjili prava. Pa recite molim vas kolege u kakvoj je to vaše stanje svijesti? O čemu vi to pričate? Znate što je, znate u čemu je problem. Pa to, kolega Jurjević je savršeno elaborirao. Problem HDZ-a je i to je ono što kolega Jurjević i potencira u svojoj raspravi. HDZ ima sada vrlo skučene mogućnosti. Imate birati između dvije opcije – između poraza na referendumu i debakla na izborima.
Uvažena zastupnice, mislim atmosfera je dobro opuštena i nije loše tolerantna. Ali ipak nekog reda mora biti. Morate se držati teme. Rekli ste sve ono samo ne ono što je rekao uvaženi zastupnik Marin Jurjević i ne možete tako. Molim vas! I drugo, polemizirajte s onim kome replika je, a ne sa drugom stranom zastupnika. Dakle, idemo dalje odgovor na repliku uvaženi zastupnik. U redu. Povreda Poslovnika uvažena zastupnica Đurđica Sumrak.
Evo hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Gospođo Antičević evo povrijeđen je Poslovnik člankom 214. Nazvali ste sve nas ovdje nenormalnima. Ponovo se služite istim stvarima. Ne znam kako nije vas nitko nazvao nenormalnima kad ste iz čistog mira bez konzultacije sa sindikatima ukinuli kolektivne ugovore, niste ih pitali, rekli ste da s njima nemate što razgovarati. To je bilo normalno. Nisam bila.
Zahvaljujem. Idemo na odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Ne znam kaj bute odgovorili sad.
E pa slušajte! Da, mislim mnogi se ovdje pokušavaju baviti neki nadriliječništvom, a neki radom u fušu liječnici, pa misle da kao saborski zastupnici bi mogli ovdje diliti dijagnoze. Ovdje se radi o politici. Možda bi vam moga bit profesor iz toga, a vi meni vjerojatno u nekoj vrsti grane medicine. Eto podvrsta. Inače bih vam rekao da se manje bavite dijagnozama, a više prognozama. Jako su vam loše, znate. Jako su vam loše. I opet se ovdje šta bi se reklo u Splitu baca u valcer, pokušava se na operetni način prići ozbiljnim temama o bitnim temama. Neće vam pomoći ni From pokojni ni Freud ni sve grane medicine. Neće vam pomoći ni dobacivanje. Ja nikoga zaista nisam ovdje želio uvrijediti bilo koga. Evo kolegica mom simpatičnom kolegi je rekla da mu je jedino jača gestikulacija nego artikulacija. Ako je to uvredljivo evo ja se ispričavam iako mi se čini da sam u pravu. Ali nisam ništa ružno rekao nikome. Čak ne mislim da je ružno u ratu jurišati na bunkere ili biti u šumi, jer se jedino u Hrvatskoj neki žele čak izmijeniti rezultate Drugog svjetskog rata i zamislite čuda navijati na one koji su poraženi. To je danas spominjano isto u okviru ove rasprave.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme. Molim vas, sad ćemo. Molim vas bez dobacivanja. Ovako gledajte imamo još tri replike. Molim vas držite se točno onoga i replicirajte onome tko je govorio na osnovno izlaganje. U protivnom ja ću biti prisiljen prekidati i oduzimati riječ. Nemojmo to činiti, jer ovo više nije u redu da na taj način se replicira, kad to jednostavno nije replika. Na redu je uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću se držati izlaganja kolege Jurjevića. Dakle u dvije stvari. Prvo spominjao je da su potpisi u svom implicitnom dijelu, dakle u svojoj implicitnoj ulozi bili i potpisi protiv hrvatske Vlade. To je u mnogočemu točno, jedan dio građana doista je iz solidarnosti sa sindikatima, ali iz neslaganja s politikom Vlade potpisao taj prijedlog za referendum. Vrlo je jasno da je HDZ svjestan kolika je to snaga i koliko je nezadovoljstvo. Uostalom 40% građana Republike Hrvatske bilo je protiv ulaska Republike Hrvatske u NATO pa su uspjeli skupiti samo 150 tisuća potpisa. Možete misliti koliko je onda protiv sadašnje politike i ovoga prijedloga kada su uspjeli skupiti 717 tisuća potpisa. Uostalom bivša koalicijska Vlada 2003. godine predložila je smanjenje poreza na dohodak, a imala je toliko nisku podršku među građanima da su čak bili i protiv toga prijedloga da se smanji porez na dohodak. U takvoj fazi je sada i HDZ-ova Vlada. I činjenica da je iznos od 175 milijuna kuna spomenut kao troškovi referenduma treba koliko puta i spomenut, toliko puta treba ga demantirati. Dakle izbori koštaju oko 70-ak milijuna kuna, popis stanovništva 100 i nešto, a referendum ne bi mogao koštati 175 milijuna kuna čak ni kad bi FIMA Media radila marketing. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Što se tiče broja sakupljenih potpisa potpore, on je zaista respektabilan, i ono jedino na šta apeliram da se sa velikom ozbiljnošću priđe toj brojci. Mislim da su sindikati kao organizatori ponudili i neke razumne prijedloge koji bi možda naišli, … [[Ne razumije se.]] iz ove situacije koja se pretvara u političko nadmudrivanje koje više nema veze sa samom nakanom potpisivanja referenduma. Na žalost vi kao većina niste uvažili te prijedloge koji su došli do strane sindikata, ili osigurače da neće u budućnosti biti prevareni, a to je vaša odluka, to je vaša politička procjena. Ja sam rekao danas, zna se čime se misli ako imate tu napravu u glavi, ali … [[Ne razumije se.]] neku drugu stvar opet ponavljam, ma u figurativnom smislu kako se to u našem narodu govori, da jasno kažete neke stvari. I ja mislim da bi vam prihvatili vaši glasači, birači to, ovaj kako bi reka, rekli bi eto draže vam je da tako govorite jasno recite, jasno da mi nismo za taj referendum iz razloga jer naša je politička procjena takve i takve vrste, mi jesmo za njega, ali nemojte me gospodine Šeks uvjeravati da sam ja protiv zato šta jesam. To je malo previše i za najveće logičare.
Hvala lijepa. Replika dalje. Molim vas prekinite raspravu u klupama. Na redu je uvažena zastupnica Ana Lovrin, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa zastupniče Jurjević, vidim ja da vi dosta opservirate danas kolegu Milinkovića, a ja bih rekla da i vaše gestikuliranje i glasovno artikuliranje prilično impozantno, ali argumentacija nešto manje čini mi se. Rekli ste uz sve ono što je potpredsjednik Šeks već rekao i u moju obranu glede imputiranja, ali vi ste rekli ovdje danas da ovako pa jasno je valjda da se ne radi o Šri Lanci i o njenoj vladi, pa jasno je da se odlučivalo o hrvatskoj Vladi i njenom prijedlogu o izmjeni Zakona o radu. A evo cijelo jutro nam govorite kako mi nešto manipuliramo, mi nešto izmišljamo, jer da zapravo to referendumsko pitanje nema nikakve veze sa izmjenama Zakona o radu. Pa dajte se onda odlučite je li ima ili nema. A mi samo predlažemo danas da Sabor prihvati prijedlog Ustava i da se uputi na ocjenu Ustavnom sudu jesu li se stekli uvjeti upravo zato jer je došlo do promijenjenih okolnosti i upravo zato jer je u međuvremenu nestao racio za pozivanje građana na prikupljanje potpisa za provođenje referenduma, kako to piše i u obrazloženju zahtjeva za raspisivanje referenduma, gdje kaže lijepo nakon što su birači ocijenili da postoji potreba za raspisivanjem referenduma vezano uz izmjenu određenih odredaba Zakona o radu. Pa onda bi bilo dobro da se konačno odlučite je li to je o izmjenama ili to nema veze sa izmjenama.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovana kolegice vama je jasno kao i meni, ljudi su se izjašnjavali o Zakonu o radu, o predloženim izmjenama, ali kažem još jedanput pa logika govori, vaša Vlada je to predložila davajući negativnu ocjenu tom prijedlogu kojeg ste vi sa toliko entuzijazma nametali građanima, koji su to odbacili pa ste i vi povukli, oni su vam dali implicite i negativnu ocjenu. Radi se, ne trebamo se gubiti u labirintima velikih mudrovanja, o vrlo jednostavnoj stvari, koja je vama poznata kao i meni, apsolutno. Dakle dobili ste jedinicu, pali ste. I sad se pokušavate izvući.
Zahvaljujem. I zadnja replika, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Moj kolega Jurjeviću, uzalud je vama dokazivati jednostavne činjenice. Prvo da je građanima postavljen uvjet sakupiti 10% potpisa. Drugo da su građani taj uvjet ispunili, sakupili više od 10% potpisa. Treće da se njihov zahtjev neće poštivati, jer su sakupili 10% potpisa i jer su ispunili uvjet. Dok vi to obrazlažete ja gledam sabornicu, HDZ-ovci se smiju, dobacuju vam, njima to, kod njih to izaziva jedno radosno raspoloženje, činjenica da ne ispunjavanju volju građana. Kolega Jurjeviću nemojte se tome čuditi to je nastavak jedno te iste politike dugo godina. '95., '96. godine građani Zagreba kroz skupštinu, predstavničko tijelo, su 4 gradonačelnika izabrali, predsjednik Tuđman je 4 gradonačelnika odbio jer nije htio dopustiti oporbenu situaciju. HDZ danas ne želi dopustiti u Hrvatskoj sindikalnu situaciju. On ne želi dopustiti narodnu situaciju, on ne želi dopustiti ništa što nije u njihovoj HDZ-oj volji i u njihovom HDZ-ovom interesu. Pa ako građani nešto traže, a to HDZ-u ne paše onda se njih ne tiče ni Ustav, ni ustavni zakon, ni 10% skupljenih potpisa, ni građani, ni argumentacija oni to naprosto neće. Dok god su na vlasti oni građane poštivati neće. Tako je bilo '96. tako je i danas. Nemojte se kolega Jurjeviću više truditi oko toga da im dokažete ono što oni shvatiti ne mogu.
Evo gospodin Jurjević se ipak odlučio vam odgovoriti. Izvolite uvaženi zastupniče Jurjeviću.
Ja mislim da je fer pozicija kad se zna tko stoji na kakvim političkim gledištima oko ovog pitanja i tu mi smo različite političke opcije i zašto ne. A podmetanja nam ne trebaju. Ni jednoj ni drugoj strani. Ali dajmo, budimo jasni nemojmo govoriti jednima, nemojte vi meni govoriti što ja mislim, govorim jedno, a vi me uvjeravate da ne govorim ono što govorim nego mislim nešto treće itd. To su stare finte, to više nema veze s ničim. Meni je žao jedino što je kolega Stazić sve ove primjere koje je rekao što su oni utemeljeni u nekakvoj našoj slikovnici političke prošlosti iz nedavnih vremena. I loš đak je onaj koji ponavlja stare greške. Ljudski je i griješiti, ljudski je i priznati, al ovdje se radi o nečem drugome. Ovdje se radi meni se čini o jednostavnom pokušaju da se napravi nemoguće, da se uvjeri nas koji tvrdimo da su ispunjeni svi uvjeti kako nisu ispunjeni i da nas se uvjeri da smo mi ustvari protiv referenduma, a mi smo za referendum. I nisam ja ovdje uvrijedio ni jednog profesora ustavnog prava nego sam rekao da se ne krijete iza njih. A ja potpisujem 99% onoga što … [[Govornik se ne razumije.]] govori.
Nije rečeno. Hvala. I sad imamo zadnjeg u pojedinačnoj raspravi, uvaženi zastupnik Damir Sesvečan. Damire načekao si se. Izvoli.
Jesam, stvarno. Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo ga, pošto sam zadnji na redu za raspravu pokušat ću maksimalno skratiti jer prije svega iz razloga što je o ovom prijedlogu zaključak Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav puno toga rečeno, ali ne samo o ovim zaključcima nego i o stvarima i temama koje baš i nemaju veze sa ovom točkom dnevnog reda o kojoj raspravljamo. No, eto tako teku naše rasprave u Saboru, ali ja svakako želim ponoviti u svojoj raspravi argumentaciju koja ide u prilog usvajanja predloženih zaključaka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav jer mislim da je to važno s obzirom da svaka strana u ovim raspravama, dakle u Saboru govori svoje argumente. Dakle, reći ću da, i ponoviti da je organizacijski Odbor za izjašnjavanje birača utvrdio dakle da je prikupljeno 813 tisuća glasova. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju izvješća Ministarstva uprave i Ministarstva unutarnjih poslova uz konstatiranje niza nepravilnosti i nezakonitosti koje su učinjene u postupku izjašnjavanja birača utvrdio je broj od 717 tisuća 149 birača. Dakle, to je ujedno i prvi zaključak Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je na kraju usuglašen na odboru. Što se tiče drugog prijedloga zaključka njime se predlaže dakle da Hrvatski sabor sukladno članku 95. ustavnog Zakona o Ustavnom sudu RH zatraži od Ustavnog suda da utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 87. stavak 1. do 3. Ustava RH za raspisivanje referenduma s obzirom da je nastupila nova okolnost. Dakle, da je Vlada RH 03. rujna 2010. povukla iz procedure prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu s konačnim prijedlogom zakona. Dakle, važno je naglasiti bez obzira što je to puno puta danas i konstatirano i rečeno upravo tu okolnost da je Vlada Republike Hrvatske povukla predloženi zakon. Prema tome mišljenja sam kao i mnoge kolege koje su danas o tome govorili s obzirom da zakon više nije u proceduri, dakle nije aktualan i kao takav pravno ne egzistira referendumsko pitanje se nedvojbeno odnosi na članak 4. tog prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o radu. Dakle, tim se člankom 4. upravo predlagalo propisati prestanak produžene primjene pravnih pravila kolektivnih ugovora. Dakle, zato smatram da je ispravno stajalište da se referendumsko pitanje mora odnositi na konkretan akt ili na konkretnu normu koja se predlaže promijeniti ili ukinuti. Da se ne može odnositi na neko apstraktno pitanje ili na odlučivanje o vremenski neograničenom važenju zakona ili neke zakonske norme jer bi to zapravo značilo da se neki zakon ili zakonska norma uopće ne bi mogla promijeniti. Mislim da takvo stajalište i takvo tumačenje niti je moguće niti bi bilo dobro i zbog nekih drugih situacija koje bi se mogle pojaviti u budućnosti. Što se tiče nekih stajališta i tumačenja prije svega izraženih na sjednici Odbora za Ustav kao i danas u raspravama o tome da se mora primijeniti isključivo odredba čl. 87. stavak 3. Ustava, a ne može odredba članka 95. ustavnog Zakona o Ustavnom sudu koja daje ovlast Ustavnom sudu da na zahtjev Hrvatskog sabora utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 86. stavak 1. do 3. Ustava RH za raspisivanje referenduma. Smatram da ta tumačenja ne stoje. U tom kontekstu nedvojbeno je i struka to potvrdila, dakle rečeno je ovdje da su ugledni profesori ustavnog prava na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav o tome govorili. Dakle, da Ustav i ustavni zakon imaju jednakopravnu snagu. Dakle, nedvojbeno da ustavni zakon nije niže rangiran ili nekakav tehnički propis, da ustavni zakon nije protuustavan kako se htjelo isto tako ili hoće interpretirati između ostalog i zato što se donosi po istom postupku na isti način, dakle istom dvotrećinskom većinom kao i Ustav. Isto tako ne može se osporiti mogućnost Hrvatskom saboru da se obrati Ustavnom sudu po ovom pitanju, dakle pitanju ispunjavanja pretpostavki za raspisivanje referenduma kao što se ne može uskratiti pravo, ali i dužnost Ustavnog suda da o tom pitanju odlučuje. Prema tome zaključci Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da Hrvatski sabor zatraži od Ustavnog suda utvrđivanje ispunjavanja pretpostavki u odnosu na raspisivanje referenduma smatram ustavnim, zakonitim i opravdanim i iz tog razloga ću i podržati prijedloge zaključaka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala.
Zahvaljujem. Prvo imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Naprosto kolega nije točno ovo što ste ustvrdili da ovdje mora doći do primjene Ustavnog zakona o Ustavnom sudu, pa ste oni elaborirali da su oni istog ranga što sada uopće nije pitanje o tome, nego je pitanje i to je netočno što vi tvrdite da u konkretnom slučaju mora doći do ove intervencije. To jednostavno nije točno i upozorit ću vas zbog čega, zato što ovo pitanje kojim su se građani gotovo plebiscitom izjasnili što se uporno želi negirati ili omalovažiti na ovaj ili onaj način, ide upravo u tom smjeru da se sačuvaju postignuta radnička prava koja su u stalnoj ugrozi, bilo da se podnese zakonski prijedlog ili da se prijeti i čeka iz zasjede, iza busije kada se sindikati odnosno cijela stvar malo razvodni. Dakle, kada dolazi do primjene i intervencije i primjene Ustavnog suda?
Hvala lijepo. Vrijeme vam je isteklo.
Kada je apsolutno evidentno da se time ugrožava veća ljudska prava zagarantirana našim Ustavom.
I replika, uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Kolega Sesvečan, uzalud se vi trudite objasniti SDP-ovcima da u principu nemaju o čemu glasati, nema referendumskog pitanja i nema o čemu bi oni provodili referendum. Ali nije to da oni to ne shvaćaju, oni to shvaćaju ali oni i dalje žele obmanjivati građane. I oni to prihvaćaju i dalje načinom kako obmanuti građane. Tako su upravo iskoristili tu sindikalnu inicijativu što su sami priznali da u principu pokušaju nametnuti neke svoje političke želje i kako bi možda mogli doći brže do vlasti. Zato ne treba nasjedati ovim provokacijama njihovim, jer kao što su obmanjivali i građane, pokušavaju i nas ovdje obmanuti, ali nama je to jasno da to ne ide. Ja mislim da su ih i građani već pročitali. Mislim da bi i sindikati trebali shvatiti da su iskoristili njihovu inicijativu koje je imala socijalni karakter a danas su priznali da njih uopće ne interesira referendumsko pitanje nego u principu da je to bio referendum protiv vlasti, tako da jednostavno takvim ljudima više ne možeš vjerovati. A ne možeš im vjerovati tim više što su i pokazali svoje pravo lice kada su oni bili na vlasti. Pa upravo oni su prvi u ovoj državi uveli praksu da ne poštuju kolektivne ugovore, da ignoriraju sindikate, da ignoriraju i bahato se ponašaju prema razgovoru, dijalogu partnerstvu. I sada oni dijele lekcije što bi trebalo i kako bi trebalo biti. Pa mislim da nema većeg licemjerja u Hrvatskoj nego što je ovo danas cijelo vrijeme slušamo od SDP-ovaca.
Zahvaljujem. I druga replika uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Tvrdite kolega da referendumsko pitanje ne može biti hoće li se zadržati neki zakon ili neka zakonska norma, jer kako bi to bilo moguće onda kažete da neke zakonske norme uopće se ne bi mogle nikada promijeniti. Ali kolega tu griješite. Jer zamislite mi imamo Kazneni zakon i u njemu postoji norma, tko zloupotrijebi ovlasti i položaj kaznit će se. I sada zamislite da predlagatelj zakona Vlada, predloži izmjene toga zakona i kaže, norma se mijenja i glasi, tko zloupotrijebi položaj i ovlasti, ako nije član HDZ-a kaznit će se, zamislite. I naravno građani pokrenu referendum i hoće da ostane stara norma, jer neće novu normu. A vi tvrdite to bi bilo nemoguće i takav referendum ne bio normalan, ne bi bio važeći, ne bi bio ustavan. Dakle, umovanje kolega posve je pogrešno. Mi ovdje imamo jednu zakonsku normu Zakona o radu koju radnici žele zadržati, Vlada ju želi promijeniti. Na čiju štetu? Pa na štetu tih istih radnika. I radnici se brane kroz svoje sindikalne udruge, organiziraju referendum i ne daju da to mijenjate, jer ne daju da ih gazite i da idete protiv njih, jer je već dosta toga što ste im učinili za 7 godina. I to je njihovo pravo da se brane na referendumu barem do izbora.
Hvala lijepa. Mogu sada ja doći do riječi. Uvaženi zastupniče stvorili smo jednu mirniju atmosferu, vi na vek pokušavate zategnut. Ali ne bu išlo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Damir Sesvečan.
Pa da što reći u odgovor na repliku nego da je opet ovo poznata manipulacija, odnosno u stilu kako to gospodin Stazić manipulira inače u svojim nastupima, pa tako i ovaj puta hoće izvrgnuti pravu istinu. A ja ću samo podsjetiti da mi cijelo vrijeme pa i on zaboravljamo što je zapravo to bilo referendumsko pitanje i ovdje govorimo o povjerenju Vlade, a referendumsko pitanje zapravo glasi "Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanju kolektivnih ugovora?" Dakle, to se upravo odnosilo u svojoj raspravi na članak 4. predloženog zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona koju je Vlada Republike Hrvatske povukla. Dakle, taj prijedlog više ne postoji, pravno ne egzistira i zato je po mom mišljenju nemoguće raspisivati referendum o nečemu što ne postoji. Mi bi de facto raspisivali referendum o pitanju koje se više nema na što odnositi. Prema tome, samo sam to rekao i mislim da sa ustavno-pravnog stajališta to stoji.
Zahvaljujem. I sada završno 5 minuta u ime kluba SDP-a uvažena zastupnika Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Mislim da smo iscrpli ne samo vrijeme nego i strpljenje naših građana, da su sasvim sigurno poslije ovakve rasprave još odlučniji. Zato vrlo kratko. Dakle, došlo je vrijeme da se primjeni odredba članka 86. o kojem mi ovdje ne možemo raspravljati da li da se primjeni ili ne, jer su zato ispunjeni zakonski i ustavni razlozi, oni koji su sadržani u članku 86. Evo možda vrlo kratka opservacija, još jedanput. Dakle, opstojnost referenduma odnosno uopće inicijative i prikupljanja potpisa, a kamoli još da se raspiše jer HDZ smatra da nema nikakvog osnova jer nema zakonskog prijedloga. Zakonski prijedlog mogao je netko ovakve vrste, ali nitko se ne bi od nas usudio uopće niti da se šali, takav zakonski prijedlog postaviti kao saborski zastupnik. Je li onda to bio baš valjani uvjet odnosno da li bi i tada egzistirao vaš argument protiv referenduma. Ne bi, to su slabi razlozi. Ako čak smatra da formalno treba egzistirati jedna jer mislim da je to sasvim pogrešno tumačenje, to je laiku ne nekakvom ustavo znancu jasno, onda što je sa ovom normom dakle u svim onim pitanjima o kojima Sabor može raspravljati. Sabor donosi norme i u postojećim zakonima i onima koje imamo i koje ćemo sutra imati i koje ćemo mijenjati, da nešto bude ili da se nešto ne dogodi. Takve jesu norme i sadržaj da se nešto mijenja ili ne mijenja. Na kraju krajeva, mi imamo i u Ustavu zabranu, imamo zabranu u Ustavu integracija Hrvatske u nekakve balkanske i jugoslavenske integracije. Savršeno jasno. Dalje. Kod same činjenice dakle Zakona o referendumu i drugim oblicima osobnog sudjelovanja građana u članku 8.g govori se o tome ako organizacijski odbor utvrdi da se o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma izjasnilo 10% birača od ukupnog broja birača u Republici Hrvatskoj, uputit će zahtjev predsjedniku Hrvatskoga sabora za raspisivanje referenduma. Organizator je bio još toliko benevolentan pa čak i mi da smo dozvolili evo ovako samoj Vladi putem ministarstava da eto ona kontrolira ono što je već Organizacijski odbor i uputio kao mjerodavnu dokumentaciju jer je jedini na to ovlašten. Nismo bili suglasni jer kod takvog broja nije bilo nikakvog straha. Vladajući su željeli iskoristiti dva svoja ministarstva, i Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo uprave. Tu su se oni trudili, na tom trudu očito ni HDZ im nije zahvalan niti će im biti zahvalan, ali eto ljudi su dali sve od sebe. E sada HDZ-u ni to nije dovoljno i želi uputiti cijelu ovu stvar mimo Ustava, prebaciti lopticu na Ustavni sud. Gospodo iz HDZ-a, kada ste toliko uvjereni u ove vaše stavove koje ste pokušali na sve moguće načine, mimo svake logike i logičkog zaključivanja, kod sva ona četiri osnovna oblika logičkog zaključivanja iz određenih teza izvlačiti takve zaključke onda se postavlja pitanje zbog čega tražite intervenciju Ustavnog suda. Ako ste toliko hrabri i toliko uvjereni u ono što tvrdite danas, da bi se uz silnu volju, uz osigurana sredstva, vi silno želite referendum, ali eto vi ste toliki legalisti, toliki poštovatelji i obožavatelji Ustava da eto Ustav vam to ne dozvoljava. A vi biste tako rado raspisali Ustav. Zar vam i za takvu vašu rabotu ponovo treba intervencija Ustavnog suda, zar se Ustavni sud u već nekoliko odluka nije proslavio, zar mu trebate još jednu slavu i gaudu doprinijeti. Ja mislim da su to ozbiljne stvari i pustite Ustavni sud na miru iz vaših ovih poslova. Budite hrabri, evo mi vas u tome potičemo, odredite datum raspisivanja izbora o ovom pitanju, a područje je zaštita ljudskih prava. Mi smo i danas ovdje bili optuženi da smo eto u tom razdoblju smanjivali radnička prava, a sada se brani upravo i referendumom, a vi napadate određenu normu. Pa gdje je tu logika? Dakle, kad nema istine gospodo nema ni logike.
Hvala lijepo.
Molim vas, odredite datum referenduma.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda, ali htio bih samo reći da vam se valjda potkrala greška, zbog zapisnika, jer ste najprije rekli odredite datum izbora, a onda datum referenduma pa bi vi to izgleda jedno i drugo. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Jedan samo ispravljam netočan navod, a ja mislim da je on suština svega. Nakon ove rasprave građanima je sve jasno, tako je kazala kolegica Antičević. Ja mislim da građanima nakon ove rasprave ništa nije jasno, a ako im nešto je jasno i što bi im trebalo biti jasno da su oni izvanredno izmanipulirani i zlouporabljeni od SDP-a koje zanima samo vlast i ništa drugo. Zbog čega se kolegice vi toliko bojite Ustavnog suda? Meni to nije jasno. Vi kažete da se mi bojimo, čega? Mi pitamo zbog čega se vi bojite Ustavnog suda i odluke našeg Ustavnog suda. Pa imajmo povjerenja u svoje institucije. I konačno, ma koliko vi kravlji rep prozivali nogom, krava ima samo četiri noge. /Smijeh./
Hvala. I završno, u ime predlagatelja… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, nemrem više govorit od vas. Završno, u ime predlagatelja uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Na kraju ove maratonske rasprave ja bih prvo rekao sljedeće. Ova rasprava je pokazala jedan dijapazon različitih pogleda i pozicije i opozicije, svaka sa svojom argumentacijom, svojim razlozima i političkim i ustavnim, pravnim i ona je u sabornici potpuno, prejasno i transparentno izražena. Ja bih odao priznanje i Organizacijskom odboru pet sindikalnih središnjica koji se prihvatio da krajnje legitimnim demokratskim sredstvima i demokratskim ustavnim instrumentom, referendumom nastoji zaštititi radnička prava, interese svojih članova, boreći se za kolektivne ugovore za najbolje što je u kolektivnim ugovorima. Boreći se da se i kolektivni ugovori ne promijene izabrao je način Organizacijski odbor da ide sa referendumom, da se traži izjašnjavanje građana, da se građani izjasne na referendumu i da spriječe donošenje promjena zakona kojim će se intervenirati u sustav kolektivnih ugovora u Zakonu o radu. To je jedna demokratska stečevina u našoj državi da se na jedan najdemokratskiji način a to je referendum izrazi volja građana i u skladu sa Ustavom, u skladu sa Zakonom o referendumu je i počelo izjašnjavanje građana za raspisivanje referenduma sa ciljem, osnovnim ciljem da se spriječi donošenje zakona kojim će se intervenirati u dio radnog zakonodavstva koji se odnosi na kolektivne ugovore. I to izjašnjavanje je provedeno. Skupljen je potreban broj potpisa nakon svih provjera. I sada smo se našli u jednoj situaciji gdje jedna strana sabornice kaže nema ništa više, ni manje ni više nego treba odmah raspisati referendum i daje pravne razloge koje treba respektirati argumentacijom političku argumentaciju napose zašto odmah treba raspisati referendum. Druga strana sabornice, vladajuća koalicija ima drugačije stajalište. Smatra da treba i respektirati volju birača i ovdje isto izražavam da je Odbor za Ustav, njegova većina u Odboru za Ustav da upravo želi da se respektira volja hrvatskih građana, volja birača koji su bili za raspisivanje referenduma. Ali bili su za njega sa onim ciljem i u onom dosegu, do onoga dometa, do onog trenutka kada su očito željeli spriječiti donošenje Zakona o izmjeni Zakona o radu koji se odnosi na kolektivne ugovore njihov prestanak, važenje. Kada je povlačenjem Zakona o radu očito došlo do jedne promijenjene situacije, da je zadržan pravni okvir, pravna pravila sve odredbe Zakona o radu koje se odnose na kolektivne ugovore, uopće cjelokupni, postojeće zakonodavstvo iz korpusa Zakona o radu tada smo mi postavili jedno pitanje da li je postignut osnovni cilj i svrha time što je Vlada povukla izmjene Zakona o radu i time što je ona težnja sindikata i onih koji su i građana koji su potpisivali izjašnjavali se za referendum da se sačuva postojeći pozitivni Zakon o radu. Da li je ta težnja njihova ispunjena i da li je njihova politička volja izvršena time što je povučen Zakon o radu. Zato smo i rekli u toj dilemi obzirom da Ustavni sud po članku 129. Ustava Republike Hrvatske nadzire ustavnost i zakonitost državnog referenduma, a također da po članku 95. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Hrvatski sabor može zahtijevati od Ustavnog suda da ocijeni, utvrdi da li su ispunjene pretpostavke predviđene člankom 97. stavak 1. do 3. Ustava za raspisivanje referenduma. Dakle, da u nadzoru ustavnosti i zakonitosti Ustavni sud prema članku 129. Ustava a u skladu sa člankom 95. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu utvrdi da li ili nisu, su ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma. Volja vladajuće koalicije, većine vladajuće koalicije smjera prema procjeni da će Ustavni sud sa onom argumentacijom sa kojom mi ovdje baratamo, a to je da po članku 81. Ustava je taksativno su pobrojani djelokrug Hrvatskog sabora. I u djelokrugu Hrvatskog sabora što se tiče zakona je donošenje zakona. U djelokrugu Hrvatskog sabora bilo bi da se može raspisati referendum o bilo kojem pitanju iz djelokruga Hrvatskog sabora. Ali u djelokrugu Hrvatskog sabora nije pitanje koje treba odgovoriti da li ste za zadržavanje postojeće pozitivne zakonske norme, propisa, zakona, dijela ili cjeline pojedinog zakona. To nije pitanje koje je u djelokrugu Hrvatskog sabora. Za to uporište postoji veliki broj onih koji zastupaju to pravno stajalište od eksperata ustavnog prava, brojnih političara. Za to postoji itekakvo uporište. Prema tome, Odbor za Ustav i njegova većina ostaje kod svoga prijedloga i predlaže Hrvatskom saboru da donese dva zaključka. Prvi zaključak je da je ispunjen onaj uvjet iz članka 97. stavak 3. Ustava, da postoji 10% biračkog tijela, birača koji podržavaju raspisivanje referenduma. I drugo, da Hrvatski sabor zahtijeva od Ustavnog suda da u roku 30 dana utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma. Ako Ustavni sud, ako Hrvatski sabor sutra vjerojatno na glasovanju donese odluku da Ustavni sud zatraži od Ustavnog suda da utvrdi da li je raspisan referendum, da li su ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma. Onda će Ustavni sud u roku od 30 dana trebati odgovoriti na to pitanje. Ako Ustavni sud kaže ispunjene su pretpostavke to kao i svaka odluka Ustavnog suda trebaju respektirati i poštivati, i Hrvatski sabor nakon toga jedino što mu preostaje da raspiše referendum. A ako Ustavni sud kaže nisu ispunjene pretpostavke, onda referendum neće Hrvatski sabor raspisati. Dakle zaključno želim reći da je Odbor za Ustav na temelju doista demokratske rasprave i uvažavajući i volju i pretpostavljenu volju onih koji su potpisivali referendum iz sindikalnih središnjica nastojao da se, držeći se Ustava i zakona da predloži jedan prijedlog koji je sa jedne strane osporavan, kritiziran, s druge strane prihvaćen, prihvaćen i od Vlade i glasovanjem će se odlučiti o sudbini ova dva prijedloga. Jedan je prijedlog oporbe, prijedlog zaključka da Hrvatski sabor raspiše referendum. A drugi je ovaj prijedlog da Hrvatski sabor zatraži od Ustavnog suda da utvrdi da li su ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma. Povlačenje Zakona o radu, u toj novoj situaciji i Vlada i sindikati su se našli u situaciji da trebaju tražiti zajedno izlaz iz toga socijalnoga konflikta, u jednom dijalogu, i upravo povlačenje Zakona o radu je otvorilo tu mogućnost dijaloga između Vlade i sindikata i u tom dijalogu su već i napravljeni dobri početni koraci. Dobri početni koraci u tom dijalogu između Vlade i sindikata, određenih sindikata, su napravljeni ohrabrujući potezi i koraci. I mi bi doista bili svi skupa najsretniji da se nastavi taj dijalog, i da taj dijalog urodi jednim plodom, jednim socijalnim dijalogom, i bile su one ideje da se dođe do jednoga konsenzusa, do jednog socijalnog dijaloga koji bi se odvijao i u sabornici, i to nije za isključiti. Ali nemojmo olako diskvalificirati da je prijedlog parlamentarne većine da Ustavni sud utvrdi u skladu sa onim što je navedeno u ustavnom Zakonu o Ustavnom sudu, i u Ustavu, da on utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke. To kvalificirati sa onim takvim, takvom pseudargumentacijom koja dovodi do nepomirljivih suprotstavljenih situacija koji se iz ove sabornice prenose u cjelokupnu hrvatsku javnost. Put dijaloga put kojim su krenuli i Vlada i sindikati je dobar put, i trebamo otvoriti širom vrata tome putu da se u dijalogu, socijalnom konsenzusu, da se dođe do rješenja koji će zadovoljiti sve socijalne partnere. A nemojmo diskvalificirati niti argumentaciju, niti razloge koje upućuje opozicija i njihovi razlozi imaju utemeljenje, ali isto tako u najmanju ruku istu vrijednost, validnost ima i argumentacija i politička, i pravna i ustavna, kao što ima i vladajuća pozicija. Stoga ja plediram da se ova rasprava završi i da Sabor sutra donese konačnu odluku o tome hoće li prihvatiti prijedlog oporbe da se odmah raspiše referendum, ili će prihvatiti prijedlog saborske većine zaključka Odbora za Ustav da se zatraži sui generis intervencija Ustavnoga suda. Ja jasno u ime parlamentarne većine, u ime odbora predlažem da Sabor prihvati sutra glasovanjem zaključke Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Kolega Šeks doslovno kaže: "Nije u nadležnosti Hrvatskoga sabora da odlučuje o pitanju jeste li za zadržavanje neke postojeće zakonske norme." I to je netočno. To jest u djelatnosti Hrvatskog sabora i to Hrvatski sabor radi neprestano, kod svake izmjene i dopune zakona Hrvatski sabor odgovara upravo na to pitanje da li je za zadržavanje postojeće norme ili je za njezinu izmjenu. I kod izmjena i dopuna zakona svi oni koji glasaju protiv izmjena i dopuna zakona oni odlučuju o tome da postojeća zakonska norma ostane. Prema tome ovo je samo jedan sofizam kojim se nastoji izbjeći odgovornost i ne poštivati volja građana.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, a sutra ćemo glasovati. Nije još gotovo. Glasovat ćemo kad se steknu za to potrebni uvjeti. Početak sutra je u 9,30. Sutra vas još upozoravam da je u 12 sati i glasovanje i molim da svi budete ujutro i u pol 10 i u 12. Počinjemo sa 3. točkom dnevnog reda, a to je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, prvo čitanje, P.Z.br. 598. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
2. Prijedlog zaključka Odbora za Ustav, Poslovnik, politički sustav u svezi raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona. Rasprava je zaključenja. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložio je Hrvatskom saboru donošenje dva zaključka. Dajem na glasovanje prvi prijedlog zaključka koji glasi: 1. "Organizacijski odbor za izjašnjavanje birača o potrebi da se zatraži raspisivanje referenduma podnio je HRvatskom saboru zahtjev za raspisivanje referenduma o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona za kojega je provjerom Ministarstvo uprave i Ministarstvo unutarnjih poslova utvrđeno da ga podupire najmanje 10% birača u Republici Hrvatskoj u skladu sa člankom 87. stavkom 3. Ustava Republike Hrvatske." Molim uključimo se i glasujmo o predloženom prijedlogu zaključka. Rezultat? Prijedlog ovog zaključka je prihvaćen većinom glasova 124 glas za, jedan suzdržan i 6 protiv. Dajem na glasovanje drugi prijedlog zaključka koji glasi: "Hrvatski sabor će sukladno članku 95. Ustavnog zakona Ustavnom sudu Republike Hrvatske zatražiti od Ustavnog suda Republike Hrvatske da utvrdi jesu li ispunjene pretpostavke iz članka 87. stavka 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za njegovo raspisivanje s referendumskim pitanjem, citiram dakle pitanje: "Jeste li za zadržavanje važećih zakonskih odredbi o produženoj primjeni pravnih pravila sadržanih u kolektivnim ugovorima i otkazivanje kolektivnih ugovora? S obzirom da je 3. rujna 2010. Vlada Republike Hrvatske povukla iz procedure Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o radu s Konačnim prijedlogom zakona." Molim uključimo se i glasujmo o predloženom zaključku. Molim jesmo li glasovali? Da. Zaključak? Ovaj prijedlog zaključka je prihvaćen glasova 77 glasova za, 4 suzdržana i 55 protiv.