Poštovani predsjedniče Sabora, zamolio bi stanku u ime Kluba Mosta o aktualnoj političkoj situaciji. Hvala.
Kolega Glasnović.
Tražim stanku od 10 minuta, molim, za ovaj, reforma pravosuđa i tema.
Dobro. Kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 minuta, na temu aktualna politička situacija.
Dobro. Javlja li se još netko? Ako se nitko, kolegica Mrak Taritaš.
Lijepo vas molim stanku u trajanju od 10 minuta, u ime Kluba GLAS-a i HSU-u, aktualna politička situacija.
Može. To je to. Vidimo se u 9,50 sati. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Prije obraćanja nakon stanke samo bih želio pozdraviti učenike Privatne umjetničke gimnazije iz Zagreba. Dobro došli? [[Pljesak.]] Prvi klub zastupnika jest onaj MOST-a nezavisnih lista i poštovani kolega Božo Petrov. Izvolite.
Hvala. Kolegice i kolege zastupnici, molio bih odgovor na jedno pitanje tko danas piše Hrvatsko-ugarsku nagodbu? Nema slučajnosti, pogotovo nema slučajnosti u nizu događaja. Nije slučajno da je predsjednik Vlade Andrej Plenković na aktualcu govorio o tome da se Mađarima pregovara u vezi INA-e. Mi smo se isto pitali kao i hrvatska javnost tko pregovara, s kime pregovara, koje je hrvatsko stajalište po tom pitanju, ima li nekih zaključaka. Budući da ni konzultante niste izabrali godinu dana. Zatim su se dogodile dvije bitne, ključne situacije vezano za INA-u jer su bitne dvije važne tvrtke u Hrvatskoj. To ja INA Rafinerija Sisak i Petrokemija. Nekad bi možda netko i pomislio da su to odvojene priče, odvojene priče od toga što predsjednik Vlade najavljuje da se razgovara sa Mađarima, da je Petrokemija odvojena od INA-e. Sve zajedno je kad posložite kockice i kad gledate širu sliku onda shvatite zapravo da postoji ucjena neisporukom plina Petrokemiji, da bi Hrvatska pristala da se ugasi Rafinerija u Sisku. Zanimljivo! Znate šta je zanimljivo? Kada to tako zaključite onda se dogodi da Mađari došaptaju „Nacionalu“ za tajni sastanak i da je to upravo ta bila tema i da se to tako dogodilo. I onda torpediraju, Mađari torpediraju potpredsjednicu hrvatske Vlade i ministra energetike s tog sastanka jer taj sastanak je očito bio tajan samo za Hrvate. Ono što je još zanimljivo zaključci sastanka nisu tajni, oni su javni. Rafinerija Sisak se gasi, gasi se 60 radnih mjesta, a svi saborski zastupnici dobili su na uvid rezultate poslovanja Rafinerije Sisak i vidjeli su da Rafinerija Sisak može poslovati uredno. E sad zamislite da je Hrvatska ulagala u Rafineriju Sisak kako bi tek tada ta ista rafinerija funkcionirala i bi li se zatvaralo 60 radnih mjesta ili bi se 600 radnih mjesta otvorilo. To se trebate upitati, te podatke ste vi dobili. Ako je ovakav dogovor Vlade i Mađara, onda smatram da je pošteno i korektno da predsjednik Vlade izađe u javnost i kaže to je naš dogovor. Pa nije u redu da „Nacional“ bude glasnogovornik Vlade. Zar ne? Na kraju čije interese brani predsjednik Vlade? Tko zastupa i u koju svrhu Hrvatsku tim pregovorima? Martina Dalić? Jel' to ista osoba koja se javno odmaknula od INA-e zato što joj suprug radi na visokom položaju pa je automatski zabrinut za tu tvrtku? Jel' to sukob interesa? Jel' to isti način na koji je Andrej Plenković zaposlio Zdravka Marića da se izuzme od Agrokora, a sudjeluje na sastancima. Jel' to nova logika Vlade? Pričamo jedno za javnost, radimo drugo u tajnosti. Ne znam, ja vjerujem da će nam sada zastupnik Bačić, analitičar stanki u Hrvatskom saboru, budući da svaki put na kraju on podvuče i analizira sve prethodne stanke, pokušati objasniti koja je to logika hrvatske Vlade, tko na kakav način brani hrvatske interese. Ali ja bih, baš me zanima hoće li gospodin Bačić u tom trenutku reći da je to poslovna odluka kako je to rekao i predsjednik Vlade, to je poslovna odluka. Vidite gospodine Bačić, ako su Mađaroni zavladali u Hrvatskoj onda je to poslovna odluka, jer je to dugoročna politika MOL-a i to Mol-u odgovara. Inače bi trebala Rafinerija Sisak biti nacionalni interes, jer samo Hrvatskoj odgovara Rafinerija Sisak. Samo Hrvatskoj. Sve ostalo je izdaja hrvatskih interesa. I onda vas pitam u koju svrhu i za koga radi ova Vlada? Hvala.
Idemo na drugi klub zastupnika, poštovani Željko Glasnovići i Neovisni za Hrvatsku.
Poštovane kolege, danas neki sabornici nose ovu traku bijelu, da se podsjetimo 75 žrtava Hrvata u Tovarniku koje su ubili velikosrpski imperijalisti i danas je dvadeseta godišnjica i ukop tih žrtava. Također se sjećamo ne samo njih, nego da se sjetimo oni koji ne znaju tko je njih napadao, tu sjede neki ovdje, da najmlađa žrtva je bila 6 mjeseci beba, a najstarija 104 godine i najmanja žrtva silovanje djevojčica od 5 godina, a najstarija 80 godina. Ako to ne znamo, bolje da to zapamtimo. Pošto je danas tema pravda i pravni sustav, za ove zločine i druge u Tovarniku nitko nije odgovarao do dan danas. Najveća prijetnja Hrvatskoj sve ove priče što pričamo ovdje dok se ne riješi temeljni problem će ostat samo bajke. Bilo je jedanput kako ide ono sve. Najveća prijetnja su bivši kadrovi i kriminalne skupine koje su se udružile nakon i u toku Domovinskog rata da preuzmu državu. To su jako vješto napravili. Korupcija, disfunkcionalna država. To su te prijetnje. Šta imamo danas? Imamo pravosudnu konfuziju, nedorečene zakone, dvojbene zakone, izmjene, dopune beskrajne, ništa se ne rješava. Zdravi ekonomski sustav ne može postojati unutar disfunkcionalnog … sustava, to je zašto nema investicija. Dok se to ne riješi ekonomija će ostati gdje je, bit ćemo u podrumu sa Rumunjskom i Bugarskom i drugim postkomunističkim zemljama. Sve zvuči fino u Saboru, imamo institucije, ovo, ono, a … po tim pokazateljima nekim, toj frizuri, dimnoj zavjesi skandinavska zemlja, ali implementacija na terenu nikakva. Hrvatska je član međunarodnog instituta za privatno pravo, imate komparativne zakone gdje možete uzeti što ja najbolje od drugih pravnih sustava. Zašto to nije napravljeno do sada? Šta rade ti pravni savjetnici, antikorupcijska vijeća? Do sada gdje su sigurnosne provjere za suce čiji su dosjei u Beogradu? Neki su maznuli lovu, neki su u Ustavnom sudu, neki su vodili državna poduzeća. Tko je glasovao za njih? Šta je s porijeklom imovine? Neki imaju više imovine nego Hugo Hefner. Od kuda su to opskrbili, od kuda im ta imovina? Vi u Kanadi, u Australiji u Novom Zelandu, Americi ne možete donijeti više od deset tisuća dolara da vas neko ne pita porijeklo imovine. Još jedna stvar, zašto ne možemo naprijed? Doktrine se ne miješaju, ne miješa se … pakt i NATO pakt. Nijemci su očistili svoje kadrove. Zašto? Jer su shvatili oni čiji je mentalni sklop fosiliziran u tom jednopartijskom sustavu se ne može promijeniti. U srcu oni misle da je njihov sustav najbolji, oni ne mogu modernizirati državu i to je srž problema, ali su preuzeli sve politiku, ekonomiju, pravni sustav, nevladine udruge i to je zašto ne možemo naprijed. Evo šta treba jasne pravne okvire naravno, treba pojačani nadzor, treba profesionirati administraciju ljudi koji rade u sudovima, poreznim upravama da imaju dobru plaću da su sigurno na poslu. Ali to nije sve, taj problem je više kulturološki problem i mentalnog sklopa koji proizlazi iz bivšeg sustava i to je srž problema. On je etički i kulturološki jer u ovoj državi je totalno razoren moralno etički kodeks. Tko o tome govori? Ti silni zakoni, pišete još zakone, još zakona, a problem se ne rješava. Evo tko nam vodi fakultete, pravne fakultete tko sjedi? Glave koje su bile umiješane u posmrtnu ispomoć, gdje su i mrtve opljačkali. Na pravnim fakultetima još se predaje propala doktrina marksizma, lenjinizma. Šta se događa na pravnim fakultetima, iste glave, isti karakteri. Evo govorimo o nepotizmu, evo dokument, otvoren dokument, … [[Govornik se ne razumije.]] Vrdoljak priskrbio bivšoj firmi i ženi 150 milijuna kuna. Jel to nepotizam? Evo šta se dogodilo od onda, tamo u HEP je stavio svakoga od pizza majstora do kućnog ljubimca, nikom ništa. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Da, da, evo govorim, lijevo, desno krivo UDBA-e. Šta treba? Nova generacija treba, mladih glava koji nisu korumpirani, okaljani tim duhom. Ako se to ne napravi mi nemamo ništa, imat ćemo paradajz republiku do sada. I glumimo velike heroje, pogledajte lovu tih političara, porijeklo imovine, pogledajte lovu ovu ustavnih i vrhovnih sudaca i nikom ništa. U svima njima čuči mali, mali Titić čuči u njima oni se ne mogu popraviti.
Hvala vam. Idemo dalje, treći na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Na upit kolege Petrova tko vlada Hrvatskom, jednostavan je odgovor kolega Petrov. Vlada RH, nitko više i nitko manje. Onaj tko je po Ustavu dužan brinuti o političkim i gospodarskim interesima RH je Vlada RH na čelu sa predsjednikom Vlade Andrejem Plenkovićem. I dok upravlja Hrvatskom posve je jasno, normalno jedino moguće da razgovara svim onim gospodarskim subjektima, njihovim upravama koje su od posebnog strateškog interesa za Hrvatsku. Ja ne vidim što je normalnije od činjenice da kada govorimo o jednoj od najvažnijih firmi u Hrvatskoj, a to je INA, da … razgovarao nadležni ministar energetike i potpredsjednica Vlade zadužena za gospodarstvo i ministrica gospodarstva. Da bilo tko drugi razgovara meni bi bilo čudno i ja bih očekivao da vi postavite pitanje ovdje. Kada o tome razgovaraju oni meni je to potpuno normalno i to u trenutku dok ta ista Vlada RH provodi proceduru i postupak odabira konzultanta koji treba savjetovati Vladi RH kako i na koji način otkupiti udio MOL-a u vlasništvu jedne od najznačajnijih hrvatskih tvrtki i to je potpuno normalno, tim više ako hoćete i da razgovaraju i o Rafineriji Sisak. Upravo je ministar Ćorić rekao da kada je rafinerijski biznis u INA-i u pitanju, kada je u pitanju sudbina Rafinerije Sisak, da Vlada RH ostaje na stajalištu da se treba očuvati rafinerijski biznis u toj kompaniji, pogotovo u Sisku i da INA ostane vertikalno integrirana hrvatska kompanija. To je ono na čemu radi Vlada RH. U isto vrijeme niste istaknuli drugi problem u Hrvatskoj, a to je problem Petrokemije. INA je zajedno sa PPD-om glavni dobavljač Petrokemije. Znamo koji su problemi u Petrokemiji, bilo je obustave isporuke plina Petrokemiji i tko je pozvaniji upravo to dvoje vladinih dužnosnika razgovarati o sudbini Petrokemije, o sudbini rafinerije negoli upravo njih dvoje. Prema tome, ne vidim u čemu je apsolutno problem da je do tog sastanka došlo da se razgovara o daljnjoj sudbini i položaju MOL-a unutar INA-e, da se razgovara o Rafineriji Sisak, a vi jako dobro znate da je problem Rafinerije Sisak bio i pratio je sve Vlade RH od 2002. godine. Od 2002. godine obveza je bila INA-e odnosno MOL-a ulagati u obnovu i rekonstrukciju i modernizaciju INA-e. I od tada se izmijenilo niz ministara energetike ili gospodarstva, kako god se oni zvali i u čijoj nadležnosti bila briga i skrb o INA-e propustili su svi da se ta obveza koja je potpisana unutra kad je MOL postao strateški partner INA-e, da se dovrši i uredi, obnovi, modernizira rafinerija u Sisku. To nije napravljeno, ni do danas to nije napravljeno, prema tome, to nas koji to pratimo nije nimalo iznenadilo ali se slažemo da treba učiniti sve da se taj posao u Sisku nastavi. Prema tome s time ću zaključiti, Republikom Hrvatskom upravlja Vlada RH i sva vaša druga pitanja su ustvari podmetanja i tako ih doživljavam. Hvala.
I zadnja rasprava Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Za uvodno dopustite mi samo da vas obavijestim obzirom na nedavne izjave jednog od najvećih stručnjaka za hormone u ženama, moje stanje sa hormonima je sasvim u redu iako ja nisam u skupini u kojoj je on govorio, imam problema malo s kavom, pa još jednom dvije, tri kave kad popijem bit ću apsolutno u redu. No međutim ono što je tema mog javljanja u ime kluba je nešto posve drugo. Znate, mi ovu govornicu prečesto koristimo da bi bili sebi dopadni ili dopadni nekim drugima međutim stvarni život je izvan ove sabornice i stvarni život je negdje drugdje. Prošli tjedan kad sam se vraćala iz Sabora na Jelačić placu me je presrela jedna gospođa u vrlo, vrlo poznim godinama i rekla je dajte vi meni objasnite jednu stvar, što vi tamo gore radite? Šta je to rodna ideologija? Dok vi raspravljate o rodnoj ideologiji, u ovoj zemlji muževi tuku žene, zlostavljate svoje obitelji i mlade žene nemaju izbora. Stoga pozivam s ove govornice još jedanput, iako sam to i pitala na aktualnom satu našeg premijera, da imamo malo hrabrosti i da Istanbulsku konvenciju pošalje u Sabor u ratificiranje. Zamislite koliko hrabrosti treba pojedinim ženama da izađu, da kažu da su zlostavljane, da odlaze od kuće, da pokušavaju tražiti utočište negdje drugdje i tamo ne dobivaju. Stoga gospodine Plenkoviću, pogledajte malo žene, pogledajte malo probleme koje imaju, ako one imaju hrabrosti to priznati, ako je žena jednog župana… … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Samo čekam da kolege što imaju reći. Ako je žena jednog župana imala dovoljno hrabrosti izaći pred javnost, podići prijavu, reći da je zlostavljana, gospodine Plenkoviću imajte dovoljno hrabrosti, pošaljite Istanbulsku konvenciju na ratificiranje u Sabor, nemojte prije toga brojiti koliko ruku ima s jedne strane, koliko ruku ima s druge strane. Ako vam fale neke ruke, dobit ćete ruke koje su u našem klubu, ali imajte hrabrosti, pošaljite pa da vidimo tko je za to u ovoj sabornici, tko je za to da i dalje muževi zlostavljaju svoje obitelji i svoje žene, da one nemaju izbora, a tko je za to da država kaže to je problem, stat ćemo iza toga. Hvala lijepo.
Prelazimo sada na dnevni red i prva točka: - Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje, P.Z. br. 178 Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika, u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Amandmane je podnio Odbor za poljoprivredu. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona, s nama je ministar poljoprivrede, poštovani Tomislav Tolušić. Izvolite, ministre.
Hvala predsjedniče, lijep pozdrav vama i svim saborskim zastupnicima i zastupnicama, ostalim kolegama u Saboru. Pred vama je peti zakon odnosno prijedlog petog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, imali smo zakone iz '91., 2001., 2008. i 2013. plus osam izmjena tih zakona koji su bili na snazi. Ja vjerujem da svi donositelji zakona su imali nadam se dobre namjere ali rezultat svih dosadašnjih zakona definitivno nije idealan. Prijedlog koji je danas pred vama u drugom čitanju, Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, ima intenciju pokušati popraviti puno nelogičnosti u dosadašnjim zakonskim propisima i nadam se dovesti do efikasnijeg upravljanja državnim poljoprivrednim zemljištem i u jednom segmentu i zapuštenim privatnim poljoprivrednim zemljištem. Kao što sam rekao, zadnjih 27 godina se državnim poljoprivrednim zemljištem nije dobro upravljalo. Prvo ga nije htio nitko, jel' ih tamo 90-ih nije previše zanimalo, a onda kasnije kad su krenuli u ozbiljnije iznose poticaja, onda ih je počelo zanimati sve redom ali zapravo dobar dio njih ha nije koristio za ono što je trebalo, za poljoprivrednu proizvodnju nego za raznorazne manipulacije a ne bavljenje poljoprivredom. Pogodovalo se ponekad velikima i cijenom i prioritetnim koncesijama, pogodovalo se onima koji nisu poljoprivrednici ili ne znaju što je to poljoprivreda, pogodovalo se onima koji ne plaćaju zakup ali dobivaju poticaje, onima koji su dobili zemlju da budu stočari a stoke u tom razdoblju vidjeli nisu cijelo vrijeme zakupa, pogodovalo se nezakonitim ulascima u državno poljoprivredno zemljište, uništavanje tla. Ponekad su zemlju dobili i oni koji se uistinu bave poljoprivredom. Ulaskom u EU i plaćanje poticanja po jedinici površine, odnosno po hektaru, bez obzira na proizvodnju, odnosno, uz minimalnu poljoprivrednu aktivnost, stvari su postale, barem iz moje perspektive još zanimljive, evo, kad gledam sad iz pozicije Ministarstva poljoprivrede. Aktualnim zakonom izbacili smo i DORH iz kontrole zakonitosti upravljanjem državnim poljoprivrednim zemljištem. Eto, DORH nam nije trebao zadnjih 4 g. kad govorimo o tom dijelu. Centralizirali smo proceduru u rukama doslovce nekoliko ljudi. Danas, u Agenciji za poljoprivredno zemljište, sa poslovnima zakupa se bavi 20-tak ljudi, 2013. ili 2014. je to radilo doslovce, troje ili četvero ljudi. Izbacili smo domicilnost iz postojećeg aktualnog zakona i opet nam se desilo da smo, samo ovaj put preko Agencije za poljoprivredno zemljište i u puno manjem obimu, s obzirom da se nije zemlja dijelila tolikom brzinom kao prije. Opet smo zemlju podijelili stočarima bez stoke. Jučer osnovanim jednostavnim d.o.o. tvrtke iz Slavonije rade zemlju u Dalmaciji, tvrtke iz Dalmacije rade zemlju u Slavoniji, iz Like rade zemlju ne znam u Međimurju, iz Međimurju rade zemlju u nekom novom dijelu. Imamo čak i novu vrstu poljoprivrednika, poljoprivrednike, koji prvo dobiju, 100, 200, 300 ili nekoliko tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta ili pašnjaka temeljem fantastičnog poslovnog plana od 3 stranice. I nakon toga, kad dobiju nekoliko milijuna ili desetaka milijuna kuna poticaja, onda shvate da bi se mogli baviti i poljoprivredom. Upisniku u poljoprivrednih gospodarstava, danas imamo oko 170000 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, oko 105000 ih prima poticaje. Dio njih sigurno su hobisti, nisu svi od ovih 170000 ozbiljni poljoprivrednici, ali ih zasigurno ima putno i velika većina njih ovih koji su u sustavu su zapravo pravi poljoprivrednici u koje se isplati ulagati i u kojima država mora voditi brigu i omogućiti im kvalitetan i normalan život, na području njihovih općina, gradova, odnosno, na području cijele države. I sad će možda ovo zvučiti čudno, ali ja stvarno mislim da se po prvi puta pisao zakon upravo za te ljude, za tih 100-tinjak tisuća OPG-ova koji bi trebali nešto značiti u hrvatskoj poljoprivredi. Ovaj zakon favorizira jednu skupinu ljudi, a to je hrvatski pošteni, kvalitetan poljoprivrednik, neovisno, kakav je, što radi i s čime se bavi. Ovaj zakon nisu pisali, kao što je to bio prije slučaj, državni tajnici ili ministri iz Agrokora ili iz nekih dugih velikih tvrtki. Nisu ga pisale seljačke vođe, kojima je vrlo često samo bilo stalo do novih hektara ili rješenja njihovih osobnih problema. Nisu ga pisali svi interesni lobiji koji su zadnjih nekoliko mjeseci hodočastili u Ministarstvo poljoprivrede, pokušavajući izlobirali nešto što nije u interesu hrvatskog poljoprivrednika, pisali su ga moji ljudi, ljudi koji rade u Ministarstvu poljoprivrede, pisao sam ga ja osobno, sa stručnim povjerenstvom, sa zainteresiranom javnošću i sa svima onima, za koje smatramo da mogu nešto reći, kako i na koji način, kvalitetno upravljati državnim poljoprivrednim zemljištem. Da li je zakon idealan, vidjeti ćemo kad dođe u pitanje njegova provedba i kad se počne provoditi, ali, smatram da ciljana skupina koja je naglašena u ovom zakonu, da je dobro naglašena, a to je obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, mikro i mala poduzeća. Ne veliki, ne lažni, ne nesposobni, nego zapravo oni koji se uistinu bave poljoprivredom. Kada govorimo o samom zakonu, naglasio bi tu nekoliko bitnih stvari, iako sam, danas ću tu biti s vama, šta god treba, kad govorimo o raspravi, pa ćemo odgovoriti na sva eventualna pitanja ili ako budu potrebna kakva pojašnjenja. Ovim zakonom vraćam ovlast raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem, jedinicama lokalne samouprave, vraćamo domicilnost u zakon. Znači, zemljište sa područja određene općine, prioritet pri dodijeli, prije svega trebaju imati poljoprivrednici sa područja te općine. Rješavamo u nekim segmentima, nadam se i vrlo uspješno, problem, administrativnih zapreka, koje su do sada stvarale velike probleme poljoprivrednicima, u samom raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem. Kad govorimo o samom zakupu državnog poljoprivrednog zemljišta, njega mogu dobiti oni poljoprivrednici, koji su uredni platiše, koji nisu bili dužni … [[Govornik se ne razumije.]] za zakup, koji su s tim zemljištem dobro upravljali, koji su opravdali svoje gospodarske programe, odnosno, koji će opravdati svoje gospodarske programe, što će nam pomoći u svemu tome naše općine i gradovi. Pomažemo našim stočarima kojima nedostaje zemlje, znači u odnosu, jedno uvjetno grlo, jedan hektar, da namjere svoje potrebe za zemljom. Znači stočar koji ima 50 hektara poljoprivrednog zemljišta, da li privatnog, da li državnog, nije bitno, ako toliko ima upisanih u arkod i ima 30 krava, treba dobiti još 20 hektara poljoprivrednog zemljišta. Stočar koji ima 50 krava i 100 hektara, taj nije u prioritetu. Vodili smo brigu i o dosadašnjim zakupcima, koji su uredno ispunili gospodarski programe. Jedan od uvjeta za javljanje na natječaje će biti da se dostavi dosadašnji gospodarski program. Ako ste u tom gospodarskom programu pisali da ćete se baviti stočarstvom i imat farmu od 200 krava, a 10 godina ste ratari onda vi niste ispunili svoj gospodarski program u najmanju ruku. Vodili smo brigu o, odnosno o mladim poljoprivrednicima. Oni su vrlo visoko u rangu prioriteta. Naravno sukladno i odredbama programa ruralnog razvoja mladi poljoprivrednici su znači navršili 40 godina, do 40 godina osim 41 godine su u vrhu prioriteta pri dodjeli državnog poljoprivrednog zemljišta. Ovim zakonom se omogućuje, da se vratim samo na zakup. Zakup se daje na razdoblje od 25 godina uz godišnju kontrolu Ministarstva poljoprivrede, uz redovite analize tla tog zemljišta koje se daje u zakup, te se može nakon 25 godina ako ste uredno ispunili svoj gospodarski program i vodili brigu o tom državnom poljoprivrednom zemljištu pažnjom dobro gospodara može vam se zakup produžiti na još 25 godina. Bilo je u prvoj raspravi raznih izjava o prodaji zemlje strancima i svemu ostalom. Ako damo državno poljoprivredno zemljište na zakup 25 + 25 godina nema govora o prodaji državnog poljoprivrednog zemljišta strancima. Država ga ne prodaje i ne želi ga prodavati. I molim vas da budemo složni u svemu tome. Kad govorimo o prodaji dozvolili smo prodaju samo malih parcela u svrhu okrupnjavanja. Znači parcele do 10 ha na kontinentu i do hektar u jadranskom dijelu. Znači poljoprivrednik može kupiti parcelu od hektar, dva ili tri državnu da okrupni svoje, da te sitne parcele damo i u vlasništvo našim poljoprivrednicima ali se neće prodavati parcele od 20, 50, 100 ili 500 ha. Svatko može kupiti do 50 ha na kontinentu i do 10 ha u jadranskom dijelu. Ali ako je prije kupio, to je bio prijedlog DORH-a i smatram da je dobar, ako je prije kupio državno poljoprivredno zemljište i ispunio tu kvotu od 50 ha nema pravo sada kupovati to poljoprivredno zemljište. Vodili smo brigu o svim mogućim potencijalnim ja bih rekao nepravilnostima koje se mogu pojaviti, iako smo tu vrlo kreativni pa puno toga još smislimo i neovisno o zakonu. Bilo je i do sada promjene prebivališta tjedan dana prije raspisivanja javnog poziva, odnosno natječaja. Bilo je onoga bavit ću se sa stočarstvom, dajte mi zemlju, a s tim se uistinu ne bavim. Sad smo to ograničili, znači da morate minimalno imati prebivalište na području općine na kojoj aplicirate za zakup državnog poljoprivrednog zemljišta. Minimalno 3 godine morate imati stoku da bi se mogli na taj način javiti i konkurirati za zakup državnog poljoprivrednog zemljišta. Napomenuo bih još da ovim zakonom pokušavamo staviti u funkciju i privatno poljoprivredno zemljište koje je zapušteno, obraslo, a čiji je vlasnik nepoznat ili nepoznatog boravišta. Prijedlogom ovog zakona dat ćemo ga na raspolaganje do 10 godina zainteresiranim osobama uz zakonom propisanu proceduru uz plaćanje zakupnine koja će biti na posebnom računu jedinice lokalne samouprave da potencijalni vlasnik kad god u bilo koje vrijeme dođe ima naknadu za to zemljište i naravno moći će u to zemljište i on stupiti ako se ikad pojavi i želi to zemljište preuzeti nazad. Programe raspolaganja donose naše općine i gradovi, idu na mišljenja županijama, daje im suglasnost Ministarstvo poljoprivrede. Povjerenstvo koje provodi natječaj za zakup državnog poljoprivrednog zemljišta u njega smo stavili i pravnika i agronoma i geodeta plus još dva predstavnika gradskog ili općinskog vijeća, ne vijećnike nego neke druge ljude koji će to na jedan pravi i kvalitetan način odraditi. Naravno kontrola DORH-a uz kontrolu ministarstva mislim da je to obavezno i da je to bitno i da je to nešto što može doprinijeti kontroli svih onih koji taj natječaj raspisuju i nadam se poštenijem i transparentnijoj podjeli samog državnog poljoprivrednog zemljišta. Sam ugovor o zakupu je ovršna isprava, znači ako ne plaćate zakup kojeg morate platiti do kraja prosinca, znači kad dobijete avans platite zakup. Ako ne plaćate zakup ili ne upravljate tim državnim poljoprivrednim zemljištem na način na koji trebate nama suđenja, nema parničenja, nego automatski ovršna isprava s kojom idete van iz zemlje, ispisuje vas se iz ARCOD-a, ne dobivate poticaje i netko drugi će koristiti tu zemlju na pravi način ako to niste učinili vi. Općine i gradovi bi trebali, odnosno trebaju donijeti Plan raspolaganja u roku tri mjeseca od dana donošenja ovog zakona. To je nešto što su općine i gradovi već radile nekoliko puta zadnjih dvadesetak godina. Nije im to nepoznanica. Netko će reći da su rokovi možda kraći. Ja mislim da tu trebamo biti brzi i efikasni, da je to nešto što se definitivno može napraviti u tim rokovima. Ministarstvo je dužno donijeti još tu dosta podzakonskih akata. Dobar dio njih je već pripremljen, čeka se samo usvajanje zakona u Hrvatskom saboru. I tako da vjerujem da tu ne bi trebalo biti nekih većih problema oko toga. Ja se nadam da ćemo nakon donošenja ovog zakona, evo i nakon godinu, dvije kad Ministarstvo poljoprivrede bude podnosilo izvješće Hrvatskom saboru što je i kako učinjeno u tom pogledu moći reći da državnim poljoprivrednim zemljištem upravljamo na pravi način, da imamo kompletirane sve ugovore, da znamo da nema neplatiša, da znamo tko plaća odnosno da svi plaćaju da se zemljište obrađuje i da je stavljeno u funkciju proizvodnje, a ne kao što je to bilo do sada u nekim slučajevima u funkciju primanja poticaja. Na konačni prijedlog zakona amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i tu će ti amandmani biti prihvaćeni kada govorimo o ovom dijelu. Evo toliko za sada, stavljam se na raspolaganje i tu smo što god treba za bilo kakva dodatna pojašnjenja. Hvala.
Zahvaljujem ministru. Imamo 17 replika. Prva je na redu poštovana Marta Luc-Polanc. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Poštovani ministre. Vi ste za ovaj Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu naveli da se ovim zakonom ispravljaju činjenice da se do sada pogodovalo velikima i da je to razlog zašto se nije razvijala poljoprivredna proizvodnja te da ste ovaj zakon donijeli vi i vaši ljudi. Međutim, kada se pogleda detaljnije ovaj prijedlog zakona onda ono prvo što upada u oči, a to je da u ovom zakonu nedostaje struke. Naime, vi kada dodjeljujete najkvalitetniju poljoprivrednu zemlju u članku 36. vama je jedini uvjet SSS odnosno neki od najnižih uvjeta, s tim da ne navodite o kojoj se to SSS radi. Smatram da je to zanemarivanje struke jer kada vi nekome idete dodijeliti najkvalitetniju poljoprivrednu zemlju P1 i P2 onda vam je i cilj da se ta zemlja što kvalitetnije, što efikasnije iskorištava, a konačno i cilj ovog zakona vam je poticanje i razvoj poljoprivredne proizvodnje. Nađite bilo koju drugu djelatnost koja se obavlja, a da vi ne tražite visoke standarde stručne spreme. Recimo evo u šumarstvu kada imate izvlačenje drvne mase poljoprivrednika, znači kada dobije od Hrvatskih šuma odobrenje da izvlače drva iz šume taj privatnik mora imati zaposlenog inženjera šumarstva. Nadalje, vama struka nedostaje kod prodaje i procjene nekretnina. Vi navodite da se radi da se tu moraju angažirati sudski vještaci za nekretnine. Tu ponovno vam nedostaje struke jer da bi vještačili poljoprivredno zemljište vama je tu potreban ne samo procjenitelj nekretnina nego i čovjek koji je završio agronomiju. I kao treće, kada ustrojavate [[Upadica predsjednik: Hvala, vrijeme vam je isteklo. Žao mi je.]] o.k.
Ministre odgovor na repliku sada ili ćete na kraju? Idemo onda dalje, poštovani kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre. Sve što ste kazali složio bi se po pitanju to da je pašnjaci poljoprivredno zemljište dodjeljivano ljudima koji su dobijali poticaj, a u biti nisu imali niti stoku, niti su se bavili tom djelatnošću, bavili su se pod najmovima. To očito sada možete provjeriti evo u dijelu Kamišnice i Svilaja i sinjskog, cetinskog kraja pa ćete vidjeti tko je dobio zemlju, da oni ljudi koji se bave stočarstvom, poglavito pašnjake u biti je dodijeljeno ljudima koje nitko ne zna. Međutim, ovim zakonom se omogućava da stranci kupuju zemlju iza 2020. i to poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu. Sada kada smo iselili seljaka, kada smo novac koji je trebao otići OPG-ovima, otišao tajkunima koji su gospodarski sustav Hrvatske i poljoprivrede slomili, sada kada su ti naši ljudi poljoprivrednici otišli iz Slavonije primjera, Like, Dalmatinske zagore otišli vani u Irsku ili bilo gdje, mi nemamo stočara na tome području, ali imamo poljoprivredno zemljište koje će kupiti stranci 2020. Pa nije mađarski referendum bio strane fizičke i pravne osobe. Vi govorite Ličani u Sinju u Dalmatinskoj zagori koriste zemlju ili ne koriste, to je kaos, to je lako provjerljivo. Moje ključno pitanje je, zbog čega su Mađari referendum, bez obzira na prigovore, zabranili kupnju poljoprivrednog zemljišta? To je nacionalni strateški resurs, pa ne možemo dozvoliti da nam cijelu Slavoniju kupe strane pravne i fizičke osobe. A to će vam se dogoditi, vi to znate, da je prazna Slavonija, Dalmatinska zagora, Lika i ja mislim da ovo ograničenje trebamo skinuti, da nema jednostavno mogućnosti da strane pravne i fizičke osobe kupuju našu zemlju. Nije tu problem šta Ličan radi u Cetinskoj krajini ili Cetinske krajine zemlju u Lici. Hvala.
Idemo treću repliku, poštovani kolega Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani ministre. Zakon koji je neučinkovit, koji je nedorađen, koji je napravio prvo puno problema na terenu naravno da se trebao mijenjati i intencija ovog zakona kao što ste rekli jest da se pogoduje OPG-ima u RH, mladim poljoprivrednicima i ima i vidljivo je i ovaj zakon i onu demografsku komponentu. Ono što je meni najbitnije u ovom zakonu što se često govorilo u ovom Saboru da je ukinuta Agencija za poljoprivredno zemljište i da ste dali sami jedan obol u donošenju ovog zakona da se načelom supsidijarnosti spuštaju stvari na jedinice lokalne samouprave. to je iznimno bitno i to jako pozdravljam i to bi trebala pratiti i ostala ministarstva u RH i mislim da bi to bilo jako učinkovito. Međutim, ono na što želim upozoriti, dakle RH je različita što se tiče poljoprivrednog zemljišta, onih 56% i nije isto u Slavoniji ili u brdsko-planinskom području i nije isto ne znam u Istri ili kod nas u Dalmatinskoj zagori, u Lici, Banovini kod poljoprivrednog zemljišta koje je kršovito zemljište, gdje ima dosta tih klifatskih stvari, vala, uvala, jama i činjenica je da se ono kao takvo neće moć do kraja urediti, da jedan dio tog zemljišta će ostati kroz te prirodne i biološke raznolikosti ne uređen i mislim da tu trebate voditi računa. Drago mi je što se između ova dva čitanja, a to sam vidio i kod Odbor za poljoprivredu jako puno stvari koje su bili na odboru su se kao takve prihvatile. I još nešto vezano za članak 39., mislim da se kolegica iz Slavonskog broda dotaknula toga, dakle povjerenstvo … [[Govornik se ne razumije.]] to je stavak 2., u posjedu čine ova 3 [[Upadica predsjednik: Hvala Kolega Babić, vrijeme.]] tu bi trebalo vidjeti mogli se jedinice lokalne … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala vam. Idemo dalje, poštovani kolega Vlaović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvaženi ministre sa suradnicima. Pozdravljam u ime kluba HSS-a i u svoje ime raspravu o ovom zakonu jer nema razvoja poljoprivrede i sela bez poljoprivrednog zemljišta a kako je poljoprivreda strateška grana, kako nam je interes proizvoditi hranu da budemo dostatni u RH za proizvodnju hrane, za sve potrebe naših stanovnika, nameće se potreba da i zaštitimo to naše stanovništvo, domicilno stanovništvo i dobro da je to uvršteno u zakon i dobro je daje u rangu prednosti, OPG stavljeno na visoko prvo mjesto. Međutim nije dobro što je u istom rangu s njim i mala i mikro poduzeća. Jer malo poduzeće je do 50 zaposlenih i do 10 milijuna eura prometa, mislim da OPG ne može konkurirati takvom gospodarstvu i ako želimo zaštititi OPG onda mora imati prednost i mislim da je trebalo kao što je to bilo i u prijašnjim zakonima i nastaviti da prednost ima ono OPG čiji nositelj se pretežito bavi poljoprivrede umjesto da živi od poljoprivrede, jedino na taj način ga možemo zaštititi da ima onu transakciju 117 kojom dokazuje da je to njegov osnovni prihod i na taj način bi zaštitili OPG-ove. U ovakvom slučaju vam može nekakav odvjetnički ured koji ima viška kapitala kupiti 100 grla stoke i temeljem toga uzeti zemlju i imati veći broj bodova na natječaju od OPG-a. I drugo što sam želio istaknuti je jedan problem, dobro da se raspolaganje vraća jedinicama lokalne samouprave što je politika i HHS-a bila, ali problem je da nisu sređene evidencije da preko 500 milijuna kuna zakupci duguju ili koncesionari državi … [[Govornik se ne razumije.]] i koncesiju. Tko su ti koji duguju? Zašto se to ne objavi? Koga se štiti? Opet neke velike koji će sutra zagospodarit zemljom. Mislimo da to mora biti domicilno OPG koje pretežito živi od poljoprivrede. Hvala.
Peta replika, poštovani kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Meni je drago evo da ste u vašem govoru naznačili brojne probleme s kojima se susreće hrvatska poljoprivreda, zapravo iz toga je znakovito i zaključiti, treba sveobuhvatnu reformu u svim dijelovima i tu je apsolutno podrška svih nas. Isto tako i s ovim zakonom očekivanja, kažem očekivanja jer reći ću da ne vidim da su ispunjena su bila da će se napraviti agrarna reforma. Da će biti jedan značajan pomak od prakse koju smo imali do sada i da će ovaj zakon definirati da oni koji se stvarno bave poljoprivrednom proizvodnjom, tj. oni kojima je to osnovna djelatnost, imaju apsolutni prioritet u dodjeli. S druge strane sami ste rekli OPG-i kao jedan temelj razvoja i vizije i vaše i to naglašavate da trebaju imati prioritet i sam Zakon o OPG-u kojega predlažete zapravo potvrđuje namjeru da oni trebaju biti ključni u razvoju. Međutim ovdje nisu u prioritetu dovoljno visoki i to morate priznati da OPG-i su četvrti prioritet. Mladi koji ste spominjali su treći prioritet i sad kad bismo prošli kroz te prioritete većina zemlje koja je bila raspolagana, nakon provedbe novoga poziva za nadmetanje koji će biti po ovome zakonu, koliko smatrate da će doći zemlje i da će moći njome raspolagati mladi ili koliko će biti po prioritetu OPG-u dostupno baš OPG-ima. Mislim da je i vo što ste rekli prethodni zakupnici, da, da li se one bave isključivo osnovnom poljoprivrednom proizvodnjom to ne stoji, nije unutra niti da mora biti OPG. Hvala lijepo.
Šesta replika poštovani kolega Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima. Ja vjerujem da ste vi kad ste pisali ovaj zakon to radili u najboljoj namjeri i sigurno da je bila namjera da se oporavi stanje u poljoprivredi, međutim iz iskustva znam da su i svi dosadašnji ministri radili zakone u najboljoj namjeri. Što imamo danas u poljoprivredi, imamo kaos. Ono što jednostavno možemo se svi složit, situacija nije dobra. Kad govorimo o Ministarstvu poljoprivrede, možemo reći slobodno da je ono stvarno izazovno ministarstvo, zašto? Iskreno rečeno, puno toga ne štima i sve ustvari može ići i po mom mišljenju samo na bolje jer gore u ministarstvu gotovo da ne može ići. Posebno sam vas slušao i rekli ste da se do sada u ministarstvu i državnim poljoprivrednim zemljištem nije dobro upravljalo, ja se slažem s time. A dalje ste rekli da se pogodovalo velikima. E ja se bojim da će i ovaj zakon pogodovati velikima a sad ću biti konkretan i pročitat ću zašto to mislim. Naime u članku 36. se kaže „Pravo prvenstva na javnom natječaju imaju fizičke i pravne osobe koje su sudjelovale u natječajima slijedećim redoslijedom, nositelji OPG-ova ili vlasnik poljoprivrednog obrta ili pravna osoba u rangu mikro i malih poduzeća.“ A ja ću vam sad pročitati što govori članak, prema Zakonu o računovodstvu, članak 5. razvrstavanje poduzetnika, mala poduzeća su do 30 milijuna kuna aktive do 60 milijuna kuna prometa i 50 zaposlenih. Po mom mišljenju i tu mogu uči gotovo sva velika poduzeća. I sad kad govorimo, moje je mišljenje da će ovaj zakon ponovno pogodovati onim velikima, dajmo to spriječiti. Mislim da ovaj zakon u mnogim stvarima ide na bolje ali dajmo spriječiti da opet pogodujemo velikima i zbog toga mislim da ovaj zakon treba raditi a ne samo u ovom članku nego i u još nečem što ću govoriti u ime kluba. Hvala.
Iduća replika poštovani kolega Tomić, izvolite.
Hvala predsjedniče, poštovani ministre. Skoro sam i mogao odustat od replike jer su prethodnici rekli manje-više sve što sam i ja želio reći, ali ču ipak upozoriti na par detalja a to je da ovim zakonom ipak na mala vrata omogućujete prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta, ono treba tretirati kao imovinu od posebnim nacionalnim interesa i ne prodavati ju. Tim zemljištem treba gospodariti u cilju povećanja proizvodnje koja će biti konkurentna uvozno. Nadalje, ovaj već, famozni čl. 36. spomenut nekoliko puta danas, dosita, izbaciti iz prioriteta ova mala poduzeća, kolega Prelec je sad to objasnio zašto. Nemojte da se čačka po tim malim poduzećima, da se utvrdi da su to sponzori HDZ-a, to bi stvarno bilo ružno da o tome pričamo. Prioritet bi naravno, trebali imati sadašnji posjednici, stočari bez zemlje, pa mladi, a kad govorimo o domicilnom stanovništvu, ne može se dogoditi, kako se može dogoditi, recimo, da u vašoj županiji, u jednoj općini, gdje se dodjeljivalo 485 hektara zemlje, gdje je bilo domicilnog stanovništva, koji je trebao dobiti tu zemlju, da je dobije tvrtka iz Istre. Hvala lijepo.
Poštovani kolega Šipić, vi ste sad na redu. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. U svojoj uvodnoj riječi, često puta, ste spomenuli pogodovanje, nelogičnosti, stari zakon, puno toga, što ste rekli u uvodnoj riječi, praktički je začepilo mnogima, danas, usta, da tako kažem, slikovito, jer sve to što je prije rađeno ili što ste vi zatekli, ili što želite promijeniti, praktički, ovim novim prijedlogom zakona, vjerujem da će biti zaboravljen. Ovaj pristup, odgovaran pristup, koji naglašavate je ispravni put. Ovaj prijedlog zakona, donosi pravednije kriterije, u odnosu na dosadašnje zakone. Za Cetinski kraj, a i za druga područja u RH, za naše stočare, a i za ostale poljoprivrednike, važno je da transparentno, a naslanjajući se upravo na ovaj prijedlog zakona, dođu u posjed, poljoprivrednog zakona, kako bi oživjeli, poljoprivredu i proizvodili hranu. Jedinice lokalne samouprave najbolje znaju, kome stvarno treba poljoprivredno zemljište. Uz pomoć ministarstva i ovog prijedloga zakona, moguće je izraditi kvalitetan program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Dok promišljamo kako svi skupa, doprinijeti da se zaustave negativni trendovi u demografiji, možemo slobodno reći, da ovaj zakon otvara prostor mladima i obiteljima, da stvore novi životni put. Dobar naglasak na OPG-ove, dobar naglasak, upravo na obitelj. Kao što se već sada vide i vidljivi su rezultati novog poreza na dohodak koji donosi i novih poreza koji donosi dobit i pomoć izravno svih jedinicama lokalne samouprave, tako i ovaj zakon, vjerujem, može donijeti novi iskorak svih članovima i općinama. Pozdravljam.
Hvala vam. 9. replika poštovani kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Zanima me kako komentirate kritike, koji su izrekle udruge voćara i povrćara, na predloženi prijedlog zakona. Oni naime, tvrde, da prema programu ruralnog razvoja, njihovi sektori bi trebali biti prioritetni, a u zakonu, ta načela nisu usvojena. Naime, oni tvrde, da u Hrvatskoj, povrćarstvo i voćarstvo, pokriva samo do 60% potreba, da je potrebno proizvodnju povećati, ali nažalost, imamo stalnu tendenciju pada proizvodnje, pa se onda čude zbog čega im ovaj zakon ne omogućuje, dakle, da dobiju prioritetni status, kad za to postoje potrebe. Izgleda da na ovaj način se pogoduje samo onima, koji dobivaju u zakup, za stočarsku proizvodnju, a s druge strane imamo čudnu činjenicu, da, koliko god se dijeli zemlja za stočarstvo, istovremeno, proizvodnja u stočarstvu stalno otpada, pa postoji sumnja da se radi u stvari o pogodovanju. Po jednoj strani, dakle, onima koji zemlju ne koriste, za namjenu, za koju su je dobiju, a po drugoj strani pogodovanje uvoznim lobijima. Evo, ako možete to komentirati, to su inače službeni stavovi, koji su bili postavljeni i saborskom Odboru za poljoprivredu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. 10. je na redu poštovani kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, pa evo, prije nego što vam dam jedan prijedlog, htio bi ponoviti neke vaše riječi, koje ste nedavno izgovorili, naime, čudili ste se, rekli ste, ovako, nikad više poticaja, nikad više novca u poljoprivredi, a proizvodnja sve manja. Danas, ste rekli isto, vi ste zapravo ovdje naveli, što je glavni poticaj razvoja hrvatske poljoprivrede, pa ste rekli da iz zemljišta ne treba davati u svrhu primanja poticaja, već u svrhu podizanje proizvodnje. I mislim da je tu ključno, mi u hrvatskoj poljoprivredi, moramo podići proizvodnju. I zato sam vas i na aktualnom prijepodnevu priupitao, zašto napuštate informacijski sustav? Ako već napuštate agenciju, zapravo raspolaganje zemljištem, dajete lokalnoj samoupravi, napuštate agenciju i onda informacijski sustav se gasi, što nikako nije dobro. Pa imam onda jedan korektan prijedlog. Evo, neće se morati snimati zemljište ni iz zraka, ni iz vode, ni dronovima, ni satelitima, pošaljite svoje inspektore u sela, pošaljite ih u gostione, pred dućane, neka plate ljudima 2 piva, ili 2 soka, za pola sata će imati sve informacije, tko raspolaže poljoprivrednom zemljom, tko je u podzakupu, tko nije platio, vi ćete taj dan imati kompletnu bazu podataka. I možete s njom raspolagati. To je jako bitno, jer ako ne uredimo raspolaganjem poljoprivrednom zemljištem, vjerujte mi da povećanje poljoprivredne proizvodnje neće doći. I jedno ovako pitanje, za vas osobno, ja ću vam odgovoriti što bi ja napravio. Biste li vi svoju zemlju, imate privatnu zemlju, dali, po hektaru za 400 kuna zakupa godišnje? Ja ću vam odgovoriti, ja to ne bi dao, čak ni moj otac to ne radi, on da zabadava, neka ljudi obrađuju. Cijena zakupa poljoprivrednog zemljišta u RH je preniska, ona je nepravedna, ne samo da je preniska, ona je nepravedna. Prema mnogim malim proizvođačima, i zbog toga, je bitno da imate podatke. I tko plaća zakup, plaća li ga redovito? Koliki je najam tog zemljišta i na kraju krajeva, onda, koliko je to nerazmjerno sa poticajem koje prima. To su bitne stvari za razvoj hrvatske poljoprivrede. Hvala.
Idemo dalje, poštovani kolega Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Ministre Tolušić u čl. 36. stavku 2. navodi se prednost pri dodijeli dakle, na natječajima, imaju ekonomsku vrijednost poljoprivrednog gospodarstva između 8 i 100 tisuća eura. Nije jasno naznačeno niti u ovom članku, niti prije, niti poslije tko procjenjuje vrijednost poljoprivrednog gospodarstva, tko procjenjuje i prema kojim kriterijima. Sjetimo se recimo kod dodjele kredita. Banke imaju različite načine procjenjivanja i tu smo vidjeli brojne manipulacije pogotovo ako uzmemo u obzir tržišna kretanja. Znamo prije krize je jedna vrijednost, nakon krize je druga vrijednost. Dakle, tražim da točno objasnite tko i prema kojim kriterijima procjenjuje vrijednost poljoprivrednog gospodarstva. I druga stvar, nadam se da ćete se osvrnuti na nju. Zašto se u Hrvatskoj državi poticaji ne bi davali prema outputu, prema proizvodnji. Dakle, ako na nekoj površini imate jedne godine 50000 tona, možete procijeniti koliko bi trebala biti sljedeće godine. Ovako ako dajemo po površini, vidjeli smo u koje je stanje to dovelo hrvatsku poljoprivredu. Hvala.
Sada je na redu poštovani kolega Culej, izvolite.
Poštovani ministre, ja bih se vratio na vašega prethodnika koji sada ne znamo ni gdje je, ni šta radi, čime se bavi a moguće je da radi za nekoga kome je pogodovao kao ministar, a posebno vezano uz poticaje, dodjelu zemljišta i ostaloga. Svi dobro znamo da taj isti ministar nije bio sposoban voditi svoju trgovinu poljoprivrednim proizvodima, poljoprivrednu apoteku, a vodio je jedno ministarstvo koje je rezultiralo sa ovakvim stanjem koje mi sada imamo u poljoprivrednom sektoru. Neću reći da taj isti ministar posebice pogoduje jednoj grupaciji sa sto milijuna poticaja i time uništio sve male opegejce koji su se u to vrijem javljali na natječaje po posebnim programima za ruralni razvoj i opstanak na selo. Svi ministri dolaze, svi odlaze, svatko ostavi red ili nered i nitko za to ne odgovara. Ja se nalazim u jednome Vijeću za antikorupciju i ja očekujem da ću barem jednom dobiti na stol jedan predmet za bilo kojeg državnog dužnosnika u Hrvatskoj pa da to bude broj jedan, number one, da se krene od nečega prema nečemu. Jer ukoliko budemo izvješća takva primali svake godine ili iza nekog ministrovanja neće biti ništa od toga. Hvala.
Poštovani kolega Stričak, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ministre vi ste u svojem izlaganju naveli da se zakonom omogućuje da se kupuje susjedna parcela na kontinentu do 10 ha, a u priobalju do jednog hektra. Međutim, ako uzmemo stanje na terenu, na primjer sjever Hrvatske, Varaždinsku županiju, Krapinsko-zagorsku, Međimursku, Koprivničko-križevačku dolazimo do jednog problema, a to je velika usitnjenost poljoprivrednih parcela. Na primjer, na području Varaždinske županije prosjek veličine poljoprivrednog zemljišta je 0,17 ha. Znači, vi da bi uopće došli do situacije da imate jedan hektar zemljišta morate od pet, šest susjeda pokupovati zemlju koja je pretežno u privatnom vlasništvu jer državnog zemljišta ima na sjeveru Hrvatske iznimno malo. Sad moje je pitanje možda nije vezano na zakon, ali je za temu, da li ministarstvo planira određenim poticajima pokušati stimulirati vlasnike poljoprivrednih zemljišta da okrupnjavaju te privatne parcele. Jer složit ćete se da na 0,17 hektara poljoprivredne površine je nemoguće baviti se pa iole ozbiljnijom poljoprivrednom proizvodnjom, a okrupniti je iznimno teško. Dosadašnja zakonska rješenja su išla u smjeru da se poljoprivrednim redarima omogući kažnjavanje vlasnika zemljišta koji, znači ne obrađuje svoj parcelu. Ta rješenja nisu dala ama baš nikakvog rezultata. Znači, ja smatram da bi trebalo stimulirati zaineresirane da im se omogući da kupuju ta zemljišta. Hvala lijepo.
Sada je na redu poštovani kolega Glasnović. Izvolite.
Poštovani ministre, ja bih volio iz srca vam sve najbolje želim i da ste vi dobronamjerni. Samo neka kratka pitanja. Ne trebate sad odgovoriti, doći ću ja do vas. Ovako. Ovi beskrajni razgovori o tim zakonskim prijedlozima, zakonima mene podsjećaju na jedan beskrajni dan, onaj film „Beskrajni dan“ gdje se čovjek budi svako jutro i sve se opet ponavlja, opet se sve ponavlja po istom scenariju. Kod nas je scenario isti. Imamo bezbrojne zakone, implementacija na terenu nikakva, nula, apsolutno nula. Ovako. Ja sam bio vojnik većinu života, jesu naši ministri ikad čuli o formalnim i neformalnim inspekcijama na terenu di dođete na teren, vidite što se događa na terenu. Ja sam hodao tamo, prije sam govorio o tome, Pisarovina itd. gdje se izvlači hrastova šuma. Nitko ne reagira. Oni su mislili da sam ja inspektor tamo neki karakteri tamo gore, a njihovi kažu evo pa to je, mi smo Hrvati, to je hrvatska šuma. To znači vi ste zatekli kaos, o tome ste ovdje govorili. Šta je najvažniji faktor? Tu su ljudi. Jesu vaši ljudi dobro plaćeni? Jesu im mjesta sigurna? Jesu to klimoglavci će vam govoriti šta nije u redu? Imamo puno klimoglavaca ovde koji se bore se za posao, za sigurnost da će netko njihovu djecu školovati itd. Šta je sa dva, vi ste rekli da je potrošeno 2,5 milijuna kuna u digitalizaciji. To su vaše riječi, slušao sam vas ovdje i da je apsolutni efekat nula, nula. Ja govorim kao papiga ovdje već peti puta, uzmite privatnu tvrtku izvana ako treba, platite im skromnu cijenu, oni će vam urediti, dat će vam satelitske snimke, uredit će geodetske podatke i dat će svakom vlasniku PIN broj da se nitko ne može prepisivati na njegovu česticu. Na kraju šta su srž svih ovih problema koji se prešućuje ovdje? To je da je u Hrvatskoj, da je oduzeto ljudima privatno vlasništvo, konfiskacija. Austrijanci traže neki povratak. Već je ratificiran što ja znam ratifikacija jednog takvog ugovora [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Nemamo bazu podataka, a drugovi znaju šta pored toga i tu glume demokrate.
Kolega Glasnović hvala. Sada je na redu poštovani kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Pa evo govorili ste o tomu što su intencije novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Ja ću podsjetiti što su i vaši prethodnici govorili o tome kada su donosili novi zakon. Kazao je gospodin Jakovina, razlozi zašto smo išli sa novim zakonom su zapravo brojne zapreke koje su usporavale postupak i proces raspolaganja poljoprivrednim zemljištem putem prodaje zakupa i dugogodišnjega zakupa. I tako je on u čežnji da stavi sve poljoprivredno zemljište u funkciju doprinio tome da ga je još više pustoga i neobrađenoga. I stoga vaša nakana da se vrati upravljanje poljoprivrednim zemljištem i raspisivanje natječaja lokalnim samoupravama jako dobra i pohvalna i želimo naglasiti da onaj famozni program gospodarski program raspolaganja koji je nosio 60 bodova za one koji su imali ispunjenih 14 onih normi koje su nosile i to su mogli samo veliki, jasno iz koje kuhinje je došao i tko ga je napravio. Kada supružnici rade jedan u gigantu, a drugi u ministarstvu onda dođe se do ovih rezultata koji su bili jasni i vidljivi, na koje smo upozoravali da je zakon pisan tamo gdje ne treba bit pisan. Stoga smo uočivši te nepravilnosti jasno rekli da mali neće moći doći do dosega sto traktora, tisuću zaposlenih i svih onih formi koje su bile u gospodarskom programu evidentno narihtane samo za velike. Vjerujemo da će ovaj zakon donesti pravednost i da ste ispravili sve one bitne greške koje su bile u proteklom vremenu učinjene, a naročito centralizacija kroz agenciju koja se pokazala nefunkcionalnom.
Hvala. I zadnja replika poštovani kolega Lenart. Izvolite.
Gospodine poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Ono što ste spomenuli raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem bez znanja vlasnika koji su nedostupni, time se ulazi u ustavnu kategoriju, takvih pokušaje je već bilo što je palo na Ustavnom sudu. A ovdje se raspolaže zemljištem koje je privatnom vlasništvo određuje se cijena i izabire se onaj tko će s njime se koristiti. Što je s financijskim sredstvima jedinicama lokalne samouprave koji trebaju provoditi programe, s obzirom da imamo programe koji su već doneseni i sada ćemo ponovno trošiti novce i vrijeme, zašto se ti programi ne koriste ponovno? Znači ta mogućnost ne postoji u zakonu. Selo nam je opustilo, Slavonija se ispraznila, Lika, Gorski kotar, ljudi su pobjegli diljem Europe, a mi opet ne favoriziramo OPG-e nego ga izjednačavamo sa mikro i malim poduzećima. Znači mala poduzeća 50 zaposlenih, šta mislite koliko je 50 zaposlenih koja je količina zemljišta treba da bi oni u ratarstvu postali sa 50 zaposlenih. Znači na ovaj način opet oživljavamo PIK-ove koji smo uništili tj. oni koji su to tada određivali, sada opet stvaramo na neki drugi način neke PIK-ove koji će biti u nekakvom privatnom vlasništvu. Da li mi sada opet pogodujemo nekim velikima ili je ovo slučajno, a vjerujem da to nije slučajno. Imali smo nedavno predstavnika Europske komisije koji nam je indirektno objasnio da bi trebali što prije dozvoliti kupovinu poljoprivrednog zemljišta strancima i da ta cijena nikako ne bi smjela biti iznad sedam tisuća eura iako je u Europi 12,5 tisuća eura. Pa me zanima, da li je zahtjev za moratorijem od tri godine za kupovinu strancima podnesen? Smatramo da ovakav zakon koji je 18. koji je donesen u ovih 27 godina ne daje nikakvu sigurnost OPG-ima i mislim da to morate promijeniti i favorizirati OPG-e. Naravno trebaju nam i mikro poduzeća i mala poduzeća, pogotovo ona koja se bave preradom i skladištenjem. Hvala.
Ovime smo iscrpili sve replike. Žele li sada izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolega Panenić, predsjednik Odbora za poljoprivredu. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na svojoj 35. sjednici održanoj 19. siječnja Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu kao matično radno tijelo. Ono što je uvodno izneseno predstavnik predlagatelja istaknuo je kako je provedba Zakona o poljoprivrednom zemljištu treba stvoriti preduvjete za opstanak ruralnih područja. Prihvaćeni su i brojni prijedlozi Odbora za poljoprivredu iznijeti u raspravi vezano za prvo čitanje koji se odnose na jasnije definiranje pojma poljoprivredno zemljište, vremenske obveze, analize tla, propisivanje nadležnosti načelnika ili gradonačelnika za predlaganje programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, određivanjem odjela ili ureda koji donosi program kao i rokove za isto. Uz navedeno predlagatelj je prihvatio prijedlog za skraćivanje roka za davanje mišljenja županije na program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Na prijedlog odbora produljen je i rok za plaćanje zakupnine, određen je rok za preuzimanje drvne mase od strane Hrvatskih šuma kod krčenja poljoprivrednog zemljišta, produljen je rok zakupa zajedničkih pašnjaka, dodani su novi kriteriji za dodjelu ribnjaka u zakup i definirane površine P1 i P2 iznimno vrijednoga poljoprivrednog zemljišta koje se iznimno mogu staviti u prodaju. Također u ovom zakonu je doneseno da je donošenjem … prestaje sa radom Agencija za poljoprivredno zemljište, a poslove i zaposlenike agencije preuzima Ministarstvo poljoprivrede. U raspravi su članovi odbora pozitivno ocijenili prihvaćenje primjedbi iznijetih u raspravi, ali isto tako i ostalo je brojne primjedbe koje nisu prihvaćene, ali u ovoj raspravi o konačnom prijedlogu i određeni prijedlozi su ponovno stavljeni pred predstavnike ministarstva kao npr. da odredbe članka 36. stavak 1.a kojim su određeni kriteriji prava prvenstva na javnom natječaju za zakup poljoprivrednog zemljišta, potrebno je isključiti mala poduzeća jer će rezultirati ostvarivanjem prava, a to će utjecati opet na onu osnovnu intenciju predlagatelja, a to je zadržavanje stanovništva u ruralnim područjima. U zakon … prednost pri ostvarivanju prava na zakup … trebali isto predvidjeti i za povrćarstvo i voćarstvo, uzimajući u obzir i sredstva koja su povrćari i voćari ostvarili iz operacije 4.1.1. i 4.1.2. Programa ruralnog razvoja RH. Istaknuta su u raspravi suprotstavljena mišljenja vezano za ostvarivanje prava prvenstva na zakup, prvenstveno vezano za kriterij domicilnosti, te stav kako je zbog nepostojanja raspoloživog poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH u nekim jedinicama lokalne samouprave postojeće granice tih lokalnih samouprava i važećeg zakupa potrebno je proširiti i na susjedne jedinice lokalne samouprave ili neki prijedlozi koji su išli na određenu udaljenost do 50km. Izražen je stav kako je vezano za kriterij domicilnosti potrebno predvidjeti izuzetke, a što je moguće propisati podzakonskim aktima. Upozoreno je kako će provedbom članka 36. stavak 1.b kojom pravo prvenstva ostvaruju osobe koje su u mirnom posjedu temeljem ugovora o privremenom korištenju u nepovoljnom položaju dovesti ostali poljoprivredni proizvođači i legalizirati nezakonitosti u dodjeli poljoprivrednog zemljišta. Uz članak 36. stavak 1 C, predloženo je davanje prava prvenstva kod zakupa kod mlade poljoprivrednike, kao mjeru zadržavanja mladih u ruralnim području i poticanju nabavljanje poljoprivrednom proizvodnjom, te da se predvidi mogućnost davanja poljoprivrednih površina do 10 hektara, mladim obiteljima, uz jasno definirane uvijete. Jer ovo pred državno zakonsko rješenje neće rezultirati ostvarivanjem prava. U daljnjoj raspravi, upozoreno na potrebu osiguranja prava prvenstva poljoprivrednika koji se žele udružiti ili već djeluju u nekom obliku udruživanja. Također, upozoreno je neusklađenost konačnog prijedloga, sa operacijama 4.1.1., 4.1.2. programa ruralnog razvoja, vezano uz maksimalnu površinu poljoprivrednog zemljišta. Naglašeno i da nove posjednike, koji će biti otvoreni, novim natječajima, treba osloboditi obveza proizašli iz prijašnjih raspolaganja i pristupiti utvrđivanju stanja raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, a osobito u odnosu na poljoprivredno zemljište, dodijeljeno stočarima bez provođenja javnoga poziva. Za pravovremenu naplatu korištenja poljoprivrednog zemljišta ukazano je i na mogućnost potrebu, odnosno, potrebu ograničavanja prava na plaćanje za poljoprivrednu proizvodnju, koji ne plaćaju naknadu. Istaknut je problem i vezan za preuzimanje drvene mase nakon krčenja poljoprivrednog zemljišta koji nije u funkciji poljoprivredne proizvodnje i potrebu produljenja rokova za krčenja sa 2 na 4 g. Također navedeno je da je potrebno brisati odredbu davanja bankovne garancije u visinu troškova stavljanja poljoprivrednog zemljišta u funkciju poljoprivredne proizvodnje. Kao i mogućnost obročne otplate kod kupovine, a ne kako se to prelaže odredbom članka 70. jednokratno u roku od 30 dana. Upozoreno je da u odnosu na dosadašnje raspolaganje, da u ARKOD nisu evidentirane sve poljoprivredne površine, što e razlog ostvarenja sive zone. Upozoreno je s obzirom da jedinice lokalne samouprave donose programe, da nije potrebno ograničavati prodaju katastarskih čestica putim javnog natječaja na 10 hektara. Upozoreno je na potrebu izdavanja poljoprivrednih površina, koje se nalaze pod upravom Hrvatskih šuma, unutar šumskog gospodarskog područja i stavljanja u funkciju poljoprivredne proizvodnje, kao i opterećenost nadležnih ureda državnih uprava, odnosno Ureda za poljoprivredu i šumarstvo, predmetima, za utvrđivanje naknade, za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta. Ostvarivanje prava prvenstva, pri zakupu poljoprivrednog zemljišta, uvođenje kriterija domicilnosti, predlagatelj želi zaštiti poljoprivredne proizvođače od mogućih špekulacija, a isti, usklađen sa udrugom općina, udruga gradova, to je istaknuo i predstavnik predlagatelja, uz navedeno određen je i rok od 3 g. do objave natječaja za zakup, bi se izbjegla mogućnost umjetnog stvaranja, umjetnih uvjeta za ostvarivanje prvenstva. Predlagatelju je prihvatljivo da se iz kriterija prava prvenstva, pri zakupu isključe mala poduzeća, a prioritet ostanu mikro poduzeća i da jedinice lokalne samouprave, trebaju samostalno određivati poljoprivredne površine koje će davati na raspolaganje pojedinom korisniku. A osobama koje se bave povrćarkom i voćarskom proizvodnjom, osigurano je pravo prvenstva, at o je propisano dodatnim kriterija. I da bi podsjetio da je čl. 3. konačnog prijedloga predviđeno mogućnosti izdvajanja poljoprivrednih površina iz šumskog gospodarskog područja. Nakon provedene rasprave, Odbor, je većinom glasova, odlučio predložiti Hrvatskom saboru, donošenje Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Hvala lijepa.
Kolega Panenić, će odmah i ostati, jer otvaram raspravu, a prvi je na redu Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i kao što smo rekli kolega Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Danas smo ovdje sa još jednim prijedlogom Zakona o poljoprivrednom zemljištu, kao što je rečeno 18. uz još određene izmjene podzakonskih akata i mislim da je neki broj do 27 seže. I svaki put kad dođemo i gledamo na ovaj zakon, kao nešto što će ispuniti velika očekivanja, i naravno da se imaju očekivanja. Seljaci očekuju od ovoga zakona, da će biti stvarna promjena. Očekivanja, zapravo, napokon da će se provesti stalno, obećava nagradna reforma, koja će biti po mjeri seljaka. I zašto je tako? Zato što seljaci gledaju kako im domovina dublje, i dublje propada. Kao imanje, one djece koje imaju više tutora, pa svaki od tih tutora se stavi nešto u džep, svaki nešto prisvoji i na kraju toj djeci ništa neće ostati. Ali, što oni traže? Traže pravedan završetak, traže da budu gospodar na svome, neće da plaćaju tuđe račune, neće da budu moneta, da … [[Govornik se ne razumije.]] neće da se miješa neka politika interesnih sfera. I imaju primjedbe, neke od tih ključnih primjedbi ću iznijeti ja u ovoj raspravi u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Prvo je da zakone donosi agrarnu reformu, on je samo slijednik prethodnih zakona. Ovo je jedna od varijacija i ne vidimo ključnu promjenu. Jel, što reći nakon dosadašnjih 17 zakona, koji su to učinci i ja bi volio i da smo mi ovdje donijeli procjenu učinaka, koji će biti kako će oni napraviti taj ključni odmak od prijašnjih zakona i zašto je do sada bilo 750000 hektara zemljišta koje je neobrađeno i kako će se ovim zakonom tih 750000 hektara staviti, brzo staviti u funkciju? Zatim postavlja se pitanje, kome je namijenjen zakon? Špekulantima, lobistima, trgovcima, smatramo da bi u čl.36. moralo biti jasno naznačen prioritet, prioritet je oni koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom kao primarnom djelatnošću oni kojima poljoprivredna proizvodnja i u njihovom obliku djeluju kao mikro poduzeće da je to praktično njihov jedini prihod. Ovim zakonom uopće nije definirano koga se potiče. Slušali smo ministra i ja sam napomenuo, svi se zaklinju u OPD-e, diže ih se na pijedestal izradom novog Zakona o OPG-u, ali oni stvarni prioritet nažalost nemaju. Spominju se i tu i tamo i u nekom zbroju bi neko mogo izvući takav zaključak, ali nije jasno naglašeno OPG ima prioritet. Stavljeni su u istu kategoriju po ovome prijedlogu i sa mikro i malim poduzećima, znači niti Zakon o OPG-u niti ovaj ne daje njima stvarnu prednost. Nadalje, ministar je izjavio da će inspekcija raditi svoj posao, ja se pitam koje inspekcije, kojim kapacitetom, u kojem roku oni mogu odrediti. I ono što je ministre ključno, da li ćemo te inspekcije prvo poslati na državno zemljište? Ajmo biti ovdje iskreni i reći nek inspekcije krenu prvo u državno zemljište da propišu sve ove kazne što će biti prema državi, da država mora pristupiti i provesti sve ove radnje, pa kada mi budemo kao država i ovi koji smo ovdje neki institucije države mogli reći čistog obraza, mi smo to spremni sebi napraviti pa idemo sada uređivati dalje. Ne, mi ćemo se okrenuti prema onima manjima, njih ćemo sankcionirati, utjerivati, a onda će određeni problemi. Evo imali smo sada i oko problema žutice u vinogradima, što su najveće primjedbe, odakle dolazi sa zemljišta koje je u vlasništvu RH koje je zapušteno. Krenimo prvo od sebe. Ali da ne bi bilo sve ćemo prevaliti na državu, naravno da i općine koje su sada obavezne imati poljoprivredne redare po ovome prijedlogu, ja ću zamoliti i vas kolege koji ste čelnici lokalnih samouprava i svi oni koji slučaju, pošaljimo prvo te redare da utjeraju pravdu u zemljištu koje je u vlasništvu RH. Ajmo biti u tome koncizni, odraditi taj dio i onda na kraju da možemo reći, e sada je čista situacija državnoga pa kad je onda kada država sama koja ovo propisuje ispravna onda može tjerati i druge. Što još možemo iz ovoga zaključiti? Analiza tla kao jedna od mjera, složit ćemo se svi, koja je nužna za kvalitetnu ozbiljnu proizvodnju ima svoje prednosti dok ne dođemo do nekih financijskih efekata gdje se sankcionira one koji ne provode. A isto tako ako pogledamo da u ARKOD-u ima negdje oko milijun i 300 tisuća parcela, cijena jednog uzorka od 300 kuna, 4 trenutno ovlaštena laboratorija to je 400 milijuna kuna će ostvariti prihoda odnosno poljoprivredni proizvođači dobiju novi parafiskalni namet kojeg su obavezni. I razumio bi to u smislu kada država daje svoje zemljište i želi da ga vrati u stanju u kome su ga dali ili u nekom boljem stanju pa mi kao vlasnik, gospodar sve želimo to. Međutim, kako želimo utjecati na nečiju privatnu proizvodnju, njegovo privatno vlasništvo? Možda on ima drugačije viđenje kako bi to trebalo biti. Ali uglavnom imamo evidentno velika sredstva i možda je bolje na kraju da i mi ovdje neki koji vidimo poslovnu priliku ne budemo više zastupnici nego ajmo otvoriti laboratorij pa sudjelovati u tome kolaču. To je ono što iz ove čitanja sve i ovih zakona i prije proizilazi uvijek jedno te isto pitanje, kada ćemo više seljacima dozvoliti da mogu uložiti žalbu. Jedino naši hrvatski seljaci nikada nemaju pravo na žalbu, to im je oduzeto svim prijedlozima. Vratio bih se i na neke problematične stavke, davanje zemljišta u zakup koje je minirano. Ministre hoćete vi snositi odgovornost ko neko uzme to zemljište pa isproba svoju sreću da ipak zaore sa plugom unutra i malo odleti u zrak? Ja to ne želim, ne želim da sudjelujem u tome jer smatram da država treba ne samo minirano zemljište nego bilo koje zemljište dati u stanju koje je namijenjeno poljoprivrednoj proizvodnji i kao takvo ostvarivati prihod. Smatram da je stvarno obaveza Hrvatske države da razminira, uredi, očisti i onda bez rizika nekome se predaje da s njime upravlja. Nažalost nismo dobili s ovim niti rješenja za one koji su uzurpirali zemlju. kako njih maknuti? Opet ostaje obveza, vi dobijete u zakup određeno zemljište i netko nam želi izać i što tada? Čija je to obaveza? Ja smatram kada država nekom predaje mora mu to zemljište predati oslobođeno od svih prava, obaveza, uzurpiranje i svega, a ne da to postane novi predmet spora da netko se raduje ugovoru, a kada dođe u stvarno stanje na terenu onda vidi ništa od toga. Malo je i nestručnosti da probamo komentirati, u članku 11. kaže pod agrotehničkim mjerama se ubraja zabrana skidanja humusa. Ja još nisam vidio agrotehničku mjeru koja se provodi kao zabrana skidanja. Znači to jednostavno nije agrotehnička mjera pa bismo evo tu ipak trebali naći ispravak jel ovo je stručno neispravno. Po prethodnom zakonu imali smo mogućnost da se uzurpirano korišteno zemljište ipak može naplatiti privremenim ugovorom da netko ne može godinama koristiti, nego da lokalna samouprava utvrdi određenu poljoprivrednu parcelu koju netko obrađuje, natjera ga da tim privremenim ugovorom plati takvo stanje i da se naplati i unazad. Imate primjer ono gdje se naplaćuje i unazad par i više godina po pet godina i netko je spreman platiti, jer jednostavno suočen s tim da mora plaćati. Međutim, sa ovim prijedlogom zakona to sve prekida. Što će bit sa onim vremenom koje je proteklo kad je netko uzurpirao? Nikome ništa. Znači nema više modela. Čak i oni ugovori koji su agenciji stat će svi postupci. Što će bit s tim? Zašto se to ne bi naplatilo ako je utvrđeno, prihvaćeno i od tog ja ću reći uzurpatora u dobroj ili lošoj namjeri. I na kraju će proći, to se prekine, on nije obavezan platiti za ono što je koristio. U članku 36. još jedna od nelogičnosti je kad se navodi prioritet da netko tko ima proizvodni objekt u svom vlasništvu, zapravo što znači ima, imati. Ja mogu imati ovu tamo kemijsku koju sam jutros posudio od kolege, ali je ja imam i s njom radim. Da li je to vlasništvo ili je zakup? Da li je to ugovor između dvije tvrtke? Da li je taj ugovor retroaktivan? Kako se mjeri taj ugovor? Gdje ga se evidentira? Kada je nastala njegova evidencija? Ja ne znam ni jedan registar u kome se to evidentira. Vi možete potpisati ugovor, potpisali smo 1.1.2014. ugovor, platit ću ti sa 31.1.2018. cjelokupni iznos koji smo potpisali. Dva poslovna subjekta potpisali, ovjerili službenim pečatima svojih tvrtki i za njih je to pravovaljan poslovni dokument. Kako ćemo mi utvrditi imanje proizvodnog objekta negdje. Hoćemo na taj način mjeriti ili ćemo ostaviti da to opet bude u domeni špekulacije? Ono što me najviše zapravo brine kad dođe prvi prioritet oko davanja prioriteta stočarima koji se možemo složiti kako će se to lokalno razvijati. Kad krene lov na vještice tko je ostvario umjetno stvorene uvjete kroz sve ove godine? Tko je bio taj koji je uopće davao prije nadu da oni koji nemaju dovoljno zemlje da će dobiti, pa su ljudi razdvajali, snalazili se, bili sposobni sve ono što nisu mogli dobiti ljudi svojom sposobnošću pokazuju kroz dosmišljavanje ideja. I na kraju, sad kaže o.k. imat će prioritet. Ali tko će to odrediti? Tko će te ratove po lokalnim samoupravama voditi u kojima će trebati dokazivati da netko je umjetno stvoren, netko nije, koji će biti to dokazi, koji će biti postupci. Mislim da tu imamo veliku nedorečenost. Ali evo završno ću reći da iako poljoprivrednici se suočavaju sa teškoća današnjice, sutrašnjice oni još uvijek sanjaju, sanjaju da će ova nacija jednog dana ustati i biti na razini vlastitog vjerovanja u istini koju držimo očitom da su svi ljudi stvoreni jednaki. I što sada? Trebamo se nastaviti boriti za novi svijet, pristojan koji će dati ljudima priliku da rade, da rade na svojoj zemlji koja će im dati budućnost i za stare dane. Jer po takvom obećanju ova vladajuća većina je došla na vlast, ali ne ispunjavaju ono što su obećali. Ja mislim da ni neće. I sad valja nam se boriti da ispune ova obećanja i valja se boriti da svijet razuma, svijet u kome vlada pravda će dovesti do stvarnog rješenja i poljoprivrednih proizvođača, malih poljoprivrednih proizvođača i svih onih koji imaju velika očekivanja i od ovog zakona i od ovog ministra, ministarstva, Vlade. Ali evo na žalost nemamo sliku kroz prijedloge koji dolaze. MOST nezavisnih lista neće podržati ovakav prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo više replika. Krenimo sa prvom poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Kolega Panenić, rekli ste i naglasili ste to i u biti to je istina i prvoga čitanja. 24 primjedbe koje su date na ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju nije prihvaćena niti jedna, pa bi bilo dobro da se ide u treće čitanje, jer jednostavno ne vjerujem da niti jedna primjedba nije bila dobra, a poglavito što ste točno rekli da OPG nema prioritet ovdje jer ostaje i dalje onaj zakon tko jači, taj kvači. U biti, ja bih ovdje definirao, još jednom ponovio, a prije sam ponavljao gdje novac zveči i pravda ječi. Jer ovdje zasigurno seljak, mali OPG neće biti u prednosti. A ključni problem je ovoga zakona i dalje ponavljam i vama postavljam također pitanje i predsjednik ste odbora, da li hrvatski građanin, pravna ili fizička osoba može u Mađarskoj kupiti poljoprivredno zemljište. Koliko znam ne može. A zbog čega mađarski, a u Hrvatskoj po ovome zakonu Mađari i pravne i fizičke osobe mogu kupiti? Poljoprivredno zemljište je strateški i nacionalni interes kojega tri čuvati i isključivo biti u osnovi i demografske obnove i povratka naših ljudi na ta područja. Međutim, ovim zakonom se očito pogoduje bogatima. To je činjenica. Iz više nabrajanja što ste kazali i smatram da svi ovi prijedlozi koji su odbijeni su bar trebali biti razmotreni. Međutim, činjenica je da je vrijeme za treće čitanje. Ovo je preozbiljan zakon da se igramo sa OPG-ovima i PR-ovskim izbacivanjima iz ministarstva apsolutno neistina. Seljak hrvatski mora znati da su neistine u ovome zakonu da se štiti OPG i to ste dobro naglasili. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Hvala lijepo. Cijenjeni kolega Bulj. Sami ste iznijeli i ono što je iz prethodnog našeg stajališta, to je raspolaganjem zemljištem u smislu mogućnosti da strani državljani ostvare apsolutno pravo neoskvrnuto pravo da kupe zemljište je nešto što smo iznijeli kao naše stajalište, nisam ga htio ponavljati. Iznio sam neke dodatne važne razloge. I ja ću ovdje prihvatiti vaš prijedlog i dat ćemo amandman sa prijedlogom da se ide u treće čitanje jer smatramo da ćemo time sigurno doprinijeti bez obzira što je stajalište nekako i moje, da je iz ovog prijedloga jako teško izraditi zakon koji će stvarno ostvariti ove ciljeve koji se proklamiraju. Ali ajmo dati još priliku ministru i njegovim suradnicima da usuglašavanje stavova i ovoga što će biti sada u raspravi u Saboru da iznesemo možda kvalitetnije rješenje koje će pozdraviti sve udruge poljoprivrednih proizvođača, a ne da imamo pritiske što je navedeno i od ministra gdje se prijeti određenim prosvjedima gdje će biti problema ili nešto što je bio problem do sada da neće biti riješeno. Prema tome, taj prijedlog trećeg čitanja ćemo svakako uputiti.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Hajdukovića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Panenić. Nekoliko stvari bih želio reći na što me je potaka vaša rasprava. Naime, kada gledate članak 36. spomenuli ste to stočarski sektor jačamo i Bog zna da je stočarski sektor najviše i propatio kroz krizu i svašta se tu izdešavalo od bolesti, evo sada zadnja bolest je bila kvrgave kože kod goveda itd. No dok nemamo poljoprivrednu strategiju po meni barem, dok ne znamo gdje u kojem smjeru idemo, da li je to stočarstvo, da li je to ratarstvo koje su to pasmine ili koje su to kulture, mi radimo neku ad hoc mjeru i to tako stalno. Stalno se baziramo i razvoj naše poljoprivrede i ruralnog prostora je na ad hoc mjerama. Potičemo mlade poljoprivrednike i kaže se u dodatnim kriterijima, sjemenska proizvodnja ako se netko bavi ako je ratar i bavi se sjemenskom proizvodnjom to su dodatni bodovi, ali sjemenskom proizvodnjom se ne bave mali, vrlo, vrlo rijetko i ne bave se u pravilu mladi koji tek kreću u posao. Time se bave veliki i time se indirektno pogoduje velikima. Obrazovanje uopće nije kriterij za dodjelu zemlje, gleda se samo u slučaju da su obje prijave istih bodova, ali po meni obrazovanje barem ono SSS u poljoprivredi je itekako bitno ukoliko neko želi biti dobar, kvalitetan poljoprivrednik i gospodar državnog zemljišta. Kaže ministar da će se gledati stari gospodarski programi, a ja se onda pitam što je recimo sa čovjekom koji je dobio zemlji prema gospodarskom programu i rekao da će kupiti sto grla goveda, kupio je pedeset u međuvremenu desila se kriza, morao je ta grla likvidirati, prebacio se recimo na ovčarstvo ili na ratarstvo, šta sa sada sa takvim čovjekom? Hoćemo li mu oduzimati zemlju, hoćemo li mu oduzimati kruh? Dakle imamo tu jako, jako puno pitanja koja su ostala nedorečena i taj vrući krumpir će se na neki način sada gurnuti jedinicama lokalne samouprave da rješavaju.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Poštovani kolega Hajduković, naravno da je uvijek pitanje zakona i nekih viših akata. Smatram da je strategija najviši akt koji omogućava jedan komforan prostor rada ministarstva pojedinoga kao i ministra koji imate strategiju. Zakoni trebaju biti usklađeni s njom i vaša odgovornost kao predlagatelja je značajno manja. Na ovaj način ministar je taj koji snosi apsolutnu odgovornost za ovo, Vlada je propusna, vladajuća većina će to podržati i prema tome to je nešto što je prijedlog ministra i očekivanja će biti sva prema ministru kao takvome. I mi ćemo kada se ovo usvoji pratiti izvršenje i ono što se proklamiralo moći ćemo mjeriti i naravno kao opozicija upozoravati da se to ne odvija u skladu s onim što su bila očekivanja. A ovo što ste naveli za gospodarski program je stvarna problematika gdje ja vjerujem sada kada bi se išlo pogledati prethodne zakupnike, svi su s dobrom namjerom većina, neću reći svi ono, ali većina je sigurno pisala gospodarski program s dobrom namjerom u vremenu u kom se pisao. I kada je neko pisao program 2003., 2004. u drugačijim gospodarskim uvjetima pisao je upravo stvari napretka, razvoja i svega. Da li on snosi krivicu što se dogodila svjetska gospodarska kriza i da li on snosi krivicu što hrvatska vlade nisu dale kvalitetan odgovor na tu krizu pa se urušio cijeli sektori su se urušili. Programi koji su bili za razvoj stočarstva, mljekarstva, povrtlarstva, voćarstva, vinogradarstva su se urušili. Imamo HBOR koja ima silne probleme sa nekretninama koje preuzimaju na osnovu zaloga kojima ne znaju što će. Onaj poljoprivredni proizvođač ne može si pomoći i mi ćemo to ostaviti lokalnim samoupravama da i tu traže vještice i utjeruju prijašnje i sadašnje krivice vlada RH. Hvala.
Hvala. Sljedeća je replika poštovane zastupnice Luc-Polanc. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega. Vi ste na početku svog izlaganja iznijeli skepsu da ovaj zakon vjerojatno kao i svi ovi do sad neće potaći razvoj poljoprivrede i ja se potpuno moram složiti s vama. Ovaj zakon je prije svega gotovo prepisan zakon iz 2008. godine vezano uz dodjelu poljoprivrednog zemljišta i tu se ništa bitno ne mijenja i ništa revolucionarno mi ovim zakonom nismo dobili. Ostaju i dalje isti problemi na terenu. Evo ministar je rekao da ćemo mi za godinu dana vidjeti kako će se primjenjivati ovaj zakon. Mi već sada možemo znati da tu velikih rezultata neće biti jel na terenu su isti problemi, a to je problem ne okrupnjavanja zemljišta, ministar je zaustavio postupak komasacije što bitno pogoršava stanje u poljoprivredi, zatim i dalje imamo neriješene vlasničke odnose i dalje imamo one sklopljene ugovore o zakupu koji se ne izvršavaju, znači to su neki prioriteti koji se moraju riješiti da bi se onda moglo ići u kvalitetnu podjelu preostale ili one koja je zapuštena poljoprivrednog zemljišta. A što se tiče evo skrenut ću i na pozornost na jedan detalj kak je ovaj zakon iz 2008. ustvari loše i prepisan. Mi u ovom zakonu imamo sad poljoprivrednu inspekciju gdje nije navedeno koje uvjete oni moraju ispunjavati da bili poljoprivredni inspektori. Znači prvi puta nemamo stručne uvjete za poljoprivrednu inspekciju a pod broj dva ti poljoprivredni inspektori nisu u dvostupnjevnom postupku upravnog nadzora. Znači oni odmah čim donesu rješenje, ono je upravni akt, e sad se postavlja pitanje da li su to sad već neki viši, republički inspektori ili su ostali i dalje oni inspektori na terenu sa istom stručnom spremom, znači to su neke praznine koje se nisu prepisale. Zahvaljujem.
Hvala, odgovor na repliku poštovanog zastupnika Panenića.
Poštovana kolegice, ja zapravo sad ću iznijeti one riječi koje sam iznosio na početku i na kraju svog izlaganja, to su riječi koje su stare desetljećima, neke i preko 100 godina. Nisu moje osobne riječi, ja sam ih citirao, možda nije tako zvučalo, ali zapravo sve to što sam rekao nisam ovdje čuo da netko kaže to ne pristoji ovome vremenu. Ne samo da ne pristaje ovome vremenu nego stvarno pristaje, a čini mi se da će pristajati i našoj budućnosti. Znači nikako mi ne uspijevamo riješiti taj problem i ono što se upozoravalo desetljećima, stoljeće unazad, mi se stalno suočavamo sa stvarnim problemima i tada se pogodovalo i sada se pogoduje, u budućem vremenu će biti pogodovanja, i nikako da taj seljak koji vapi kroz te riječi i vapi za promjenom, da on postane subjekt broj jedan, oko njega da se cijela priča vrti nego uvijek je nominalno naznačen, uvijek je on taj kojega se spominje, ali u stvarnosti kad dođe nije taj koji treba ostvariti koristi iz toga. A ovo oko inspekcija, ja mogu reći samo da najlakše, u svakom zakonu uvijek propisati idemo kazne. Idemo propisati iznos i veličinu kazne, ali tada nađu se u problemu ne samo korisnici nego isto tako i inspektori koji trebaju ogromne terene obilaziti, koji trebaju procjenjivati nedorečenosti sve ove razloge radi kojih poljoprivredni proizvođač do sada njima govori nisam mogao, nisam bio spreman, nije bilo omogućeno, nije bilo sredstva, novca a zakon sve propisuje. Znači mi ćemo zakonom sve urediti, evo sad ćemo imati Konačni prijedlog Zakona o OPG-u gdje također propisuje se opet idemo kažnjavati, da ćemo kažnjavati radi jedne ploče. Isto tako ovdje, što će se sve inspekcija sankcionirati ako je to cilj zakona onda nemamo pravu agrarnu reformu.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Žagara, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Panenić, eto na ovom primjeru ću sada pokazati kako nije dobro, u budućem Poslovniku se planira zabraniti replike na istupanje u istom klubu. Eto ja se s vama ne slažem u ovom djelu kad vi kažete da mi nećemo podržati u klubu MOST-a zakon zbog toga što nije prihvatio ove razumne primjedbe, već isključivo zato što ne vidim ja osobno u ovom zakonskom prijedlogu da će on ići u funkciju podizanja poljoprivredne proizvodnje. Ako me ministar u tome uvjeri, još u ovoj raspravi, onda ću za to glasati, ali ja ne vidim da ovaj zakon ide u tom smjeru. Zbog čega je to tako? Ovo je iznimno važan zakon, poljoprivredno zemljište je izuzetno važan resurs. Vi kao ministar gospodarstva dobro znate da nema gospodarskog rasta ako se resursi ne stave u dobru funkciju. U ovom trenutku je poljoprivreda uteg gospodarskom rastu. Mi ostvarujemo gospodarski rast a poljoprivreda nam bilježi minuse i zapravo predstavlja uteg. I zbog toga je jako važno uvesti reda u upravljanje ovim resursima i to je ono što ovom zakonu fali. Napušta se informacijski sustav, mi ne znamo tko raspolaže s koliko zemlje, koliko je dospjelog duga po toj zemlji na temelju zakupa, tko je dao zemlju u podzakup, tko je zapravo ne obrađuje i ono što je ministar tu naglasio, tko isključivo zemlju ima u svrhu poticaja. Vi ste sad s pravom pitali, a tko će uvoditi red, općinski načelnici? Njihovi redari? A što ako su poljoprivrednici koji su na tom području već stasali, koji su značajno financijski ojačali, što ako su oni financirali načelnikovu kampanju? Što ako su oni bili direktno sudionici u izbornoj promidžbi? Tko će uvoditi u tom smislu reda? Vi dođite, evo ja ću vas odvesti, imam ovdje i fotografije, imamo slike voćnjaka, pazite tamo su poticaj, ja ne znam sad, 5, 6 tisuća kuna po hektaru, a tamo rastu bagremi, akacija. Možete pjevati slobodno „Ne lomite mi bagrenje“. I može se i dalje pjevati kod nas bećarac, „U svom selu bit ću pravi baja, dok na ugar kupim poticaja.“ Eto tako.
Odgovor na repliku poštovanog zastupnika Panenića.
Kolega Žagar, evo meni je drago dasmo u istom klubu pa uvijek postoji mogućnost da netko kaže ja ne želim tako i mi se nasmijemo. Ja bi volio da vas uvjeri i bilo svakog od nas pojedinačno pa da ovo stajalište koje je bilo stajalište kluba na kraju pojedinačno ne stane i da kažemo mi ćemo to podržati. Nama je to prirodno i normalno i ne moramo imati strepnju bilokojom izjavom da će netko sada reći alo, kako vi od kluba odstupat, od stajališta kluba, od nekoga, šta znači klub. Ajmo se bavit stvarnim problemima, ne što je stajalište kluba, stranke ili neke interesne grupe i zapravo to je ono što pokušavamo i u ovom zakonu promijeniti, da pokažemo da postoje sukobi interesnih grupa, pojedinaca koji utječu na političke strukture. Nekad je to možda bilo … [[Govornik se ne razumije.]] , pa se možda kroz ministarstva, agenciju, brojna nezadovoljstva, sad jel' je ili nije, uopće nije bitno. Sad će se s ovim prebaciti na lokalnu samoupravu gdje također može se, ima potencijala i prepoznajemo mogućnost da se to dogodi i opet će biti prozivke i propitivanja tko je na koga utjecao i stvarno bi bilo dobro da vidimo kako će lokalni čelnik reći većini svojih koji su dosad imali u zakupu, vaš gospodarski program nije onakav kakav ste trebali provoditi, nemate pravo se prijaviti. Ja vjerujem da će mu onda traktori poderati ceste pa će ipak naplaćivati i za prolazak traktora nešto jer će mu to biti značajan trošak. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Panenić stavili ste skepsu oko ovog novog zakona, da je zakon u hrvatskom poljoprivrednom zemljištu lako napisati. Nije, to govori ovih 17 pokušaja do sada. 17 zakona, pad poljoprivredne proizvodnje je konstantan. Sumnjam da će i ovaj zakon donest promjene. Svaka garnitura koja dođe na vlast mora pogodovati određenim skupinama koje vrše pritisak. To se vjerojatno događa i sada i vidi se iz nekih stvari u tom zakonu. Jednu drugu stvar bih rekao koju ste krenuli tu oko analize tla. Čemu vršiti analizu tla i davati nekome obavezu ukoliko nema mogućnosti da se vrši kalcifikacija. A ono na čemu poljoprivrednici mogu štediti ne mogu na sjemenu, jer moraju kupiti sjemenski materijal, ne mogu na zaštitnim sredstvima jer se moraju boriti protiv korova i štetnika. Mogu štediti na gnojivu i normalno ne provoditi kalcifikacije. Svaki poljoprivrednik bi bio sretan da ima novac, da može vršiti kalcifikaciju kao redovnu mjeru pogotovo onaj tko ima svoje vlastito privatno zemljište, a i normalno tko obrađuje državno jer ta mjera svakako povećava prinos. Govorili ste ovdje o prioritetima koji će biti, o dokazima kako će se što dešavati prilikom natječaja. Do sada imamo loša iskustva, pa tako evo ja imam jedan primjer iz Lipovljana gdje je PPK Orahovica koji rade negdje oko 7000 hektara koliko ja imam otprilike informaciju došlo uzeti u Sisačko-moslavačku županiju 70 hektara obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, iako već imaju tamo koncesiju i na taj ribnjak koji još uvijek nije u funkciji. Smatram da poljoprivrednim gospodarstvima koja su uložila novac u mehanizaciju, u svoja dvorišta, u svoje proizvodne resurse nakon 10 godina ako ne mogu nastaviti, a izvršavali su sve obaveze radit na tom zemljištu da je taj zakon onda jako, jako loš jer će mnoga gospodarstva propasti. I oni kažu da će nakon svega toga i oni morati ići u Irsku gdje su otišla većina Slavonaca.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Panenić.
Kolega ja bih prvo dao jedan ispravak na ovo što je. Bio sam u vlasti, nisam pogodovao nikome. Ovdje ću si uzet za pravo i za kolegu Romića da isto to kažem da je bio ministar poljoprivrede koji nije pogodovao. I to je ono iza čega ja mogu stojati. Dalje ne bih komentirao, ali evo da ne generaliziram, ne želim biti u poziciji da postanem generalni subjekt pogotovo takve ideje. Ono što možemo reći da, svi ćemo se složiti potpora stočarstvu koje je bilo izlika i tada da se dodjeljuje zemlja po različitim krajevima Hrvatske je nešto što generalno ima i smisla. Svi mi želimo da naši stočari imaju mogućnost da kroz svoju proizvodnju stvore se najjeftinije inpute i da s time ostvaruju dodani prihod ono i kroz proizvodnju mesa, mlijeka, već čega, ostvaruju kvalitetan prihod svojim gospodarstvima. Ono što tada je bilo, što išlo se nasilno, išlo se kaubojski, išlo se mimo logike dodjeljivati zemljišta i onda se stvorilo različiti uvjeti na pojedinim općinama. Sam sam bio tada načelnik. Dignuo sam praktički logor u Agenciji za poljoprivredno zemljište, nisam dozvolio da se iz jedne gospodarske tehnološke cjeline izuzme jedan dio pa da bi se to nekome dozvolilo radi tog što je netko odredio baš tamo ćeš dobiti kilometrima udaljeno, a nitko nije pitao niti nas na lokalnoj samoupravi da li imate određeno zemljište koje nije bilo raspolagano, koje nije dio određene cjeline. Bilo je toga. Kod mene je bilo tridesetak hektara, nije bilo pitano, nego je oduzeto od velike table jedan dio, cijepao se, dodjeljuje nekome. I što imamo na kraju krajeva kao rezultat? Stočari ostali nedefinirani, ugovori nisu provedeni, ljudi ne žele izaći iz posjeda. Znači mi moramo imati ipak kvalitetniju politiku i potpore stočarstvu.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na sljedeći klub. A pardon, imamo odgovor u ime predlagatelja. Poštovani ministar Tomislav Tolušić, izvolite.
Bolje da ne odgovaram, ali dobro. Red je. Prije svega niste me slušali kad sam dao uvodnu riječ. Ovo je sad peti zakon koji donosimo, a aktualni zakon, ali bez ljutnje, koji ste donijeli vi kolege iz SDP-a koji je sad na snazi, danas protežira velike. Pogledajte zakon koji je sad na snazi. OPG-ovi i sve pravne osobe, sve pravne osobe mikro, mali, srednji, veliki i to oni koji imaju bolji gospodarski program. Zakon koji ste vi donijeli i vi gospodine Žagar, jer ste tada bili u SDP-u pa digli ruku za to. I sad vi meni imputirate da mi ili da Ministarstvo poljoprivrede sad ovim prijedlogom zakona ne protežira OPG-ove. Pa molim vas pokažite mi gdje ste to pročitali i pogledajte zakon koji ste vi donijeli i šta piše u tom zakonu, a ja ću ga pročitati u završnoj riječi. Pa nam se desilo, ono što je rekao gospodin Đakić, da tvrtka napiše da ima sto traktora, a ima i dobije temeljem toga državno poljoprivredno zemljište, a ne OPG. Članak 36. pa molim vas pročitajte još jednom ako niste. Znači, dali smo prednost stočarima, OPG-ovima, mikro i malim poduzećima. Odite u Slavoniju, odite u Đakovštinu. Šteta što nema gospodina Tomića, pa da vam on pojasni kakva je situacija u Đakovštini, da li ima više OPG-ova ili mikro i malih poduzeća kad govorimo o stočarstvu. Savjetodavna služba HPA koji vode jedinstveni registar domaćih životinja kažu koliko tko ima stoke. Pratimo povezana poduzeća. Ako nekome fali dobit će, ako mu ne fali neće dobiti. Prema podacima koji su doduše neslužbeni ove godine ili iduće godine će oko stotinjak tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta ići u zakup, a da pravo na njega neće imati stočari jer će biti zadovoljeni ili dosadašnji zakupci. Pa objasnite vi meni, možda nemamo isti zakon pred sobom. Na tih 100 ha koji neće ići stočarima i neće ići dosadašnjim zakupcima. Znate tko ih dobiva? Dobiva ih nositelj obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva ili vlasnik poljoprivrednog obrta koji u trenutku podnošenja ponude nije imao 41 godinu a sa područja ima prebivalište najmanje 3 godine na toj općini. Kad je to u kojem zakonu pisalo? Niti u jednom. I stvarno se čudim da ste dobili amneziju svi redom koji se javljate a koji ste glasali za te zakone i gospodin Hajduković također, za aktualni zakon koji je dao pravo i prednost velikim sustavima i velikim igračima a mi ovdje dajemo prednost OPG-ovima. Bilo je tu nekoliko pitanja, imamo 105 000 OPG-ova, u sustavu poticaja imamo 313 malih poduzeća, četrdesetak koji se bave stočarstvom, ja ih mogu izlistat sve, pa nije problem. Od tih 40, siguran sam da svi imaju uvjete kad govorimo o broju grla. Mislim o čemu onda razgovaramo? Gospodin, ne znam tko je sve šta pitao, rekli ste informatički sustav. Ministar Romić, sad vaš kolega, podnio je kaznenu prijavu i hvala mu na tome, ne ja, nego ministar Romić za vrijeme MOST-a protiv tog istog sustava vi ste sad tu predstavnik MOST-a i sad vi kažete to je dobro i DORH to istražuje, treba nam informatički sustav. Pa ja se s tim apsolutno slažem i trebamo ga napraviti ali nažalost ovaj sad koji je pod istragom DORH-a i koji ne rade, pa ne pada mi napamet taj primjenjivati, mislim pa to vam valjda mora biti jasno. Gospodin Sinčić je pitao kako računamo ekonomsku vrijednost gospodarstva. I tu ekonomska vrijednost gospodarstva, kad su dva ista, od 8 do 100 000 eura, pa to su vam OPG-ovi, gospodo. Vadim kalkulator, kalkulator kojim računamo te stvari, koji se radi u savjetodavnoj službi i temelj toga se to računa, znači vrlo stručan i sistematičan statistički podatak. Ima još puno toga, to ću reći sve u završnoj riječi ali u svakom slučaju, ako jedan zakon do sada protežira OPG-ove, pa to je ovaj, a vi ste glasali za zakon koji protežira velike sustave.
Hvala lijepo gospodine ministre. Evo prije nego što prijeđemo na replike koje će biti na vaše izlaganje, poštovane zastupnice i zastupnici, čast nam je galeriji Hrvatskog sabora pozdraviti gospodina …7Govornik se ne razumije./… potpredsjednika Knesseta, parlamenta u državi Izrael i voditelja međuparlamentarne skupine prijateljstva Izrael-Hrvatska u Knessetu Izraela, koji sa izaslanstvom boravi u službenom posjeti RH kao i njenu Ekselenciju veleposlanicu Republike Izraela u Hrvatskoj. [[Pljesak.]] E sad ćemo ići na replike ministru, prvi će biti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre, ja se želim držati teme pa zato neću govoriti o svim obećanjima i najavama koje smo slušali od vašeg ministarstva, od vas, od vašeg državnog tajnika na Odboru za poljoprivredu a koje nije nijedno ispunjeno, recimo novi Zakon o lovstvu itd. No želim se držati teme. Prvi veliki problem što je spomenula i moja kolegica je komasacija, ono što bih ja volio čuti i znati što ćemo i koji su koraci koje će ministarstvo poduzeti u budućnosti zato što okrupnjivanje odnosno komasacija je dug, skup i bolan proces ali je neizbježan proces ukoliko želimo efikasnu i isplativu poljoprivrednu proizvodnju. Druga stvar što bi svakako trebalo uzeti u obzir, ja bi vam ministre predložio da zbog kvalitete zakona prije svega ga povučete odnosno da na doradu da ga imamo i u trećem čitanju da bi na kraju producirali što kvalitetnije zakone jer čut ćete vjerujem danas i od mojih kolega jako puno prijedloga. Potrebno je pristupiti reviziji svih ugovora koji su do sada sklopljeni iz različitih razloga, dakle neke su se gospodarske okolnosti promijenile na bolje, neke na loše, odnosno neki su postupali u manirama dobro gospodara a neki nisu. Mislim da bi domicilnom stanovništvu prilikom javljanja na natječaj svakako trebalo dati prednost. Ono što je zakon predvidio, to je da postojeći posjednici koji su u mirnom posjedu i ispunjavaju svoje obaveze imaju prednost ali mislim da bi trebali baš zbog depopulacije ruralnih krajeva, Slavonije dati prednost i domicilnom stanovništvu. I treće kažete da potičete OPG-ove, odnosno male i mikro poduzetnike ali j vas podsjećam, malo poduzeće je 30 milijuna aktiva, 60 milijuna prometa, do 50 zaposlenih. Je to malo poduzeće, ali većina OPG-ova ipak nije takva.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Evo ministre, pročitat ću članak 2., da čuje cijela javnost. … [[Govornik se ne razumije.]] vlasništva na zemlji iz stavka 1. ovog članka, ne mogu biti strane pravne i fizičke osobe. I sad kad ovo čitamo, ok. Osim ako međunarodnim ugovorom i posebni propisom nije drugačije određeno. Isto je bilo određeno međunarodnim ugovorom i u Mađarskoj jer je činjenica mađarske pravne osobe i fizičke osobe sad kupuju zemljište odakle su se iselile hrvatske obitelji, mi ne možemo u Mađarskoj, znači vi sad kao pravna i fizička osoba, ne može u Mađarskoj kupiti zemlju, jel' je to EU? Tko je to potpisao uostalom? Ovo je prevara, članak. I sad dođe čovjek, državnik, … [[Govornik se ne razumije.]] kaže nositelj prava vlasništva na zemljištu ne mogu biti strane, pravne i fizičke osobe. I naravno da sam dao amandman. Da se to briše jer mi moramo biti jednakopravni i to u EU-u. Pa zašto hrvatska pravna osoba i fizička ne može u Mađarskoj kupiti poljoprivredno zemljište, a Mađari mogu u Hrvatskoj? Jel' to isto dio hrvatskog-ugarskog ugovora koji je potpisan između Vlada, mislim ja ne mogu vjerovati da mi u strane ruke ćemo predati poljoprivredno zemljište dok naši državljani nemaju to pravo. Jel' to konkurencija? Pa to je ravno veleizdaji. Na tržište da mogu strane, pravne i fizičke osobe kupovati kod nas, a mi u drugim ne možemo. Oni ne poštivaju taj ugovor, naravno, jer Mađari napravili referendum, vidjeli da im se rasprodaje poljoprivredno zemljište u bescjene strancima. To je strateški nacionalni interes, poglavito domicilnog stanovništva. Jer u iseljenoj Slavoniji, će naravno, kupiti će Mađari sve, jer imaju novac, za to pripremljen, ili drugi. Ali, mi ne možemo tamo. Kakva je to pravičnost? Gdje je to Hrvatska država u EU? Jel to podaništvo, koje potpisano kad smo ulazili u EU? Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, evo, drago mi je da ste danas ovdje, žao mi je što niste bili u prvom čitanju. Jer upravo je ovo način da komuniciramo i da razmjenjujemo različite stavove. Gledajte, evo ovako, ajmo sada napustiti osobne razgovore. Nalaz revizije za 2017. g. revizija o raspolaganju, državne revizije o raspolaganju poljoprivrednog zemljišta. Informacijski sustav je razvijen, ali su potrebna određena poboljšanja i dorada. Sustav pruža brojne podatke, koje nisu u potpunosti točni i pouzdani. Način ustrojavanja podataka o naplati prihodima i potraživanjima nije dobro osmišljen. Od preuzimanja obveze o ustrojavanju, prošlo je 4 g. a postupak nije završen. Jedna od preporuka iz te revizije, osigurati preduvjete, da se inspektorima ministarstva omogući uvid u informacijske sustav agencije, čime bi se unaprijedio sustav planiranja i provođenja nadzora. O tome ja govorim. Neka, ide na državno odvjetništvo, neka, evo, pa možemo i tako razgovarati. Vaš ministar, kao pripadnik HDZ je gulio krumpire, ovaj još nije gulio krumpire, moj ministar, za koje govorite, da sam ja glasa za zakon. To je bilo na temelju gospodarskog programa. Ja se slažem. Vi kažete da to poklanja velikima, ali ključno je pitanje, bilo da mi sad govorimo o pogodovanju malima ili velikima, hoće li ovaj zakon, poboljšati poljoprivrednu proizvodnju? Hoće li podići razinu poljoprivredne proizvodnje? To je ključno pitanje, o tome sam ja s vama polemizirao, i zbog toga govorim informacijski sustav, iz kojeg bi bilo jasno tko s koliko zemlje raspolaže, na koji način raspolaže s tom zemljom? Što je pogrešno? Što je pogrešno da mi danas u Slavoniji uvozimo … [[Govornik se ne razumije.]] tu nešto nije u redu. Pa neka Đuro Đaković kaže, moglo je se napraviti kombajn, koji s jedne strane kosi žito, s druge strane ispadaju slamnati šeširi i kruh, a mi uvozimo sav taj kruh. Ajde nije problem što uvozimo poljoprivredne strojeve, ali nije logično da to radimo. I zbog toga je ovaj razgovor dobar i ja vas opet pozivam, uvjerite me da će ovo podići poljoprivrednu proizvodnju.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, ja bi sad malo polemizirao, zapravo izjavo o 100000 hektara koje je slobodno. Ajmo negdje ima, oko, nešto preko 700, 38000 hektara, poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH. Od toga, oko 60% je negdje procjena da nije obrađeno. Ali, kad se pogleda struktura na terenu, gdje se većina toga neobrađenog zemljišta nalazi? Jel se nalazi u mojoj županiji gdje je negdje 34000 hektara vjerujte, definitivno naći ćemo ga jako malo. U Brodsko posavskoj, tamo je negdje 38000 vjerujem isto da je raspolagano, gotovo sve u Požeškoj. Ja gledam moju izbornu jedinicu, te podatke, raspolažem, tamo je 27000. Koliko je toga što nije raspolagano? I koliko ima spremnih poljoprivrednih proizvođača, odnosno, oni koji žele odustati od prava, koje su ostvarili kroz programe raspolaganja. Većina zemljišta koja nije dodijeljena, ona se nalazi, evo, po statistici je u Ličko senjskoj. Radi čega? Ja bi samo rekao, ajmo utvrditi, koliko je to visoko vrijedno zemljište, P1, P2, kategorije, koje će biti slobodno mladima, koje će biti slobodno OPG-ima? Ajmo se dogovoriti oko toga? Znači koliko će OPG-iji dobiti u mojoj županiji npr. zemljišta, što do sad nisu raspolagali. Koji će to biti mehanizam, koji će to njima dodijeliti, jer svatko, moja općina, susjedne općine, sve što znam, svi raspolagali, nikome ne pada na pamet, da odustane, od onoga što je imao pravo zakona. I zato tvrdim, ono, možemo gledati na razini Hrvatske, ali na razini Hrvatske imamo područja koja su opustjela, gdje je poljoprivredna proizvodnja jako otežana, gdje su prinosi jako mali, gdje, stvarno je veliki problem i državno zemljište i dobiti, ne znači ti previše. Ali, ajmo tamo, gdje je srce proizvodnje, gdje se najviše proizvodi, vidim koliko će u tom prioritetu OPG-i dobiti. Ja vam tvrdim, gotovo pa ništa, na način, kako je složen prioritet sada.
Hvala. Prije nego što pređemo na slijedeći Klub zastupnika, dozvolite mi samo da vas obavijestim, mi danas nećemo raditi točku 4. preskočiti ćemo je i raditi ćemo ju kasnije, pa ćemo danas raditi osim ove točke koje ima jako puno prijavljenih i klubova i pojedinačnih rasprava, točku 2., točku 3. i točku 5. koje su predviđene za danas, a točku 4. ćemo preskočiti. Evo, sljedeći Klub zastupnika je onaj IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku, u ime kojeg će govoriti, poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima, cjenjene kolegice i kolege. Svaki zakon, pa tako i novi Zakon o poljoprivrednom zemljištu, treba u prvom redu imati jasne ciljeve, treba biti provediv. Stoga Klub IDS-a, PGS-a i LRI-a, novi zakon, ocjenjuje kroz 5 elemenata. Prvi, da je poljoprivredno zemljište, dobro od interesa za RH, drugo da je previše zemljišta zapušteno i neobrađeno, treći, da se prestane sa lošom praksom dodijele zemljišta onima koji samo žanju poticaje, četvrti da prioritet imaju oni koji zemljište koriste za stvarnu proizvodnju. I peti, da ovaj zakon za razliku od prethodnog bude provediv. Mi u Klubu IDS-a, PGS-a i LRI-a smatramo da ovaj prijedlog zakona sa jedne strane ima dobre temelje, dok sa druge strane pojedine, prijeporne odredbe anuliraju sve one pozitivne pomake koje sam zakon sadrži, što zapravo u našem klubu stvara suzdržanost na spram ispunjavanju ciljeva, efikasnosti provedbe, do usklađenosti svih involviranih institucija. Što se tiče prednosti, novi zakon, donosi pozitivne pomake u odnosu na zakon koji je na snazi i to u nekoliko najbitnijih elemenata. Prinosom raspolaganja poljoprivrednim zemljištem s državne na lokalnu razinu, a na što smo mi godinama ukazivali, sastavom povjerenstva, za provedbu natječaja, kojeg u potpunosti čine predstavnici jedinice lokalne samouprave, što će u svakom slučaju ubrzati postupak. Davanjem prednosti mladima do 41 g. kao nositeljima, domicilnim OPG-ovima, malim i mikro poduzećima, zatim, mogućnost ostavljanja u funkciju zapuštenih zemljišta nepoznatih ili nedostupnih vlasnika, a što će riješiti niz problema poljoprivrednicima na samom terenu. I određivanjem rokova svim dionicima u postupku dodjele zemljišta, time da bi ovdje zamolio predlagača, da bi se odredbe trebale nadopuniti i jasno navesti ako neka institucija se ne očituje u roku, da se smatra da je suglasna sa procedurom i postupkom. Pozitivno je to, što je ministarstvo usvojilo prijedlog našeg kluba, da unutarnja Istra, tj. općine i gradovi koji nemaju izlaz na more, ne spadaju u priobalnu Hrvatsku i na temelju ovakvog određenja postoji uporište, da unutrašnja Istra ima jednake uvjete kao i ostatak kontinentalne Hrvatske i kod definiranja drugih elemenata poljoprivredne politike i to su najpozitivniji elementi ovog novog zakona. Najspornija odredba koju mi iščitavamo u ovom novom zakonu, odnosi se na čl. 36. koji određuje pravo prvenstva zakupa iz kojeg proizlazi, da postojeći zakupac, koji je ispunio gospodarski program, uredno ispunjava svoje ugovorne obveze, obrađuje zemljište, nakon isteka ugovora, to potencijalno zemljište može izgubiti. Može se iz zakona iščitati sama želja predlagača, da se prednost pred svim ostalima daje stočarima, i ta se time stvore pretpostavke za ubrzani razvoj stočarstva, no ovako kako je propisano čl. 36. to se sigurno neće postići, već će se samo određene poljoprivredne površine, postati će predmet sudskih sporova i neće biti u funkciji poljoprivredne proizvodnje. Naš klub je jasnog stava da stočarima treba pomoći, ali ne na štetu urednih zakupaca. I ono što bih u ovoj raspravi želio tom u pridodati, da treba i respektirati i uvijete, koje su općine i gradovi ugradile u svoje prostorne planove, ali isto tako i u strategije razvoja. Stoga predlažemo da se odredbom čl. 36. prava prvenstva da dosadašnjim urednim zakupcima, a slobodno i neobrađeno poljoprivredno zemljište, nakon toga, stočarima, proizvođačima mlijeka, poljoprivrednicima, koji se bave ekološkom proizvodnjom. I držimo da bi takav redoslijed bio pravedan i da bi poticao održivi razvoj. Ponoviti ću još jednom, stava sam da zakon mora biti jasan i nedvosmislen, stoga od predlagača očekujem i molim tumačenje ovog članka i njegovu doradu. Još jedan problem vidimo u kratkom roku plaćanja zakupnine, koji je određen čl. 40. zakona. Tim je člankom određeno da se zakupnina plaća, praktički unaprijed, za cijelu godinu i to u roku od 15 dana, od dana uvođenje u posjed, dok se za svaku slijedeću godinu plaća do kraja prosinca tekuće godine. Smatram da je za poljoprivrednika, koji odjednom treba prikupiti novce za cijelu godinu, rok od 15 dana je prekratak. Stoga predlažemo da se taj rok produži na minimalno 60 ili 90 dana. Nadalje, što se tiče cijene prilikom prodaje poljoprivrednog zemljišta, moram istaknuti, da postoje, određene, nedorečenosti, za koje molim od predlagača objašnjenje i odgovore. Radi se o tome, da je u prvom čitanju, čl. 59. sadržavao formulaciju, prema kojoj bi se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države, moglo prodavati na temelju javnog natječaja po tržišnoj cijeni. Mi smo tada u ime kluba, konkretno, mojih kolega, Tulio Demetlika, naglasio da bi se time istarske poljoprivrednike stavilo u nepovoljan položaj u odnosu na poljoprivrednike u ostalim područjima Hrvatske, jer je sa jedne strane tržišna cijena u Istri i do 10 puta viša nego na nekim drugim dijelovima zemlje, a s druge strane, ulazni su troškovi, za poljoprivrednike u Istri, puno veći, što izravno utječe na konkurentnost finalnog proizvoda. Sada je odredba članak 59. donekle izmijenjena i to na način da je propisano da se početna vrijednost poljoprivrednog zemljišta utvrđuje na temelju podatka iz modula e-nekretnine informacijskog sustava prostornog uređenja, o prosječnoj vrijednosti poljoprivrednog zemljišta. No, u obrazloženju ovog konačnog prijedloga zakona, opet konkretno čl. 59. i dalje stoji da će se prodaja provoditi po tržišnoj cijeni, čime ponavljam, poljoprivredniku u Istri, stavlja se opet u nepovoljan položaj. Treba znati, da je kvaliteta zemljišta u Istri puno manja i puno je više potrebno novaca ulagati da bi se zemljište stavilo u funkciju, što znači da su im ulazni troškovi puno veći, u odnosu na poljoprivrednike u nekim drugim područjima Hrvatske. Obzirom da je država vlasnik poljoprivrednog zemljišta, iz našeg kuta gledanja, nedopustivo je da država svoje građane, u ovom konkretnom slučaju, poljoprivrednike u Istri stavlja u podređeni položaj. Predlažemo da cijena bude ekonomski prihvatljiva i da se svima osigura ravnopravan položaj. I tako očekujem da se predlagač jasno očituje kako će izgledati izračun cijene državnog poljoprivrednog zemljišta na čitavom teritoriju RH i hoće li poljoprivrednici iz Istre opet biti zakinuti. U zakon se ponovno vraća program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države. Kao što je navedeno za njegovo donošenje i provedbu potrebno je imati u potpunosti riješen katastarski te imovinsko-pravni status zemljišta. Obzirom da državna tijela to nisu riješila, a trebala su sada sav taj teret pada na leđa jedinica lokalne samouprave koje će prilikom izrade programa morati odraditi ne samo veliki posao, ali riješiti niz teških problema. Stoga predlažemo da se jedinicama lokalne samouprave, a koje su izradile program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem temeljem prijašnjih propisa omogući njegova ponovna primjena dakako uz potrebnu nadopunu jer bi se time ubrzala ukupna procedura i dodjele i stavljanja u funkciju poljoprivrednog zemljišta. I želio bih također predložiti obzirom da će agencija biti ta koja će uspostavljati, razvijati, voditi i održavati informacijski sustav u poljoprivrednom zemljištu u RH, predlažemo konkretno da jedinice lokalne samouprave imaju pristup u taj program i navesti ću konkretan i razlog da se ne bi dogodilo što se i inače događalo, osobito u priobalnom dijelu Hrvatske, da neke parcele, a koje su u vlasništvu da li općina, da li gradova preko noći uđu u šumsko-gospodarsku osnovu, da jedinice lokalne samouprave o tome nemaju nikakvog saznanja. I zato predlažemo da jedinice lokalne samouprave imaju pristup u taj program, ako to ne bude omogućeno tada će nastati sudski sporovi, a držim da nam to ne bi smjelo biti za cilj. Evo na samome kraju, ponoviti ću da naš klub izražava suzdržanost jer će se tek nakon usvajanja ovog zakona definirati niz pravilnika, niz kriterija da bi se sam zakon mogao početi primjenjivati, ha što znači u naravi da se odgađa primjena zakona dok ministar zajedno sa svojim suradnicima ne donese potrebne pravilnike za provedbu zakona, a tada se otvaraju nova dodatna pitanja kako će funkcionirati sama provedba i kako će se uskladiti sve involvirane institucije. Tako da za ovaj prijedlog novog zakona možemo kazati da doista je načelno stvorio mogućnost brže dodjele i raspolaganja zemljištem, a da će se u provedbi dionici nažalost susretati s nizom nedorečenosti.
Hvala lijepa. Nemamo replika. Na redu je gospodin Milorad Pupovac ispred Kluba zastupnika SDSS-a.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicama i suradnikom, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog zakona je iznimno važan zbog više razloga, njih je iznio i sam ministar u svom obrazloženju, ja ću ponoviti one koje je Klub zastupnika SDSS-a smatra posebno važnim. Doista je neophodno da se zemljište koje se ne obrađuje, bilo u vlasništvu RH, bilo u vlasništvu fizičkih osoba u skladu sa adekvatnim zakonskim rješenjima može staviti u upotrebu i u korištenje. To je prvo i to Klub zastupnika SDSS-a podržava. Drugo što je čini mi se posebno važno jeste da se izbjegnu dosadašnje prakse o kojima je ministar iscrpno i uvjerljivo govorio ovdje, a to je da se ne uništava malog poljoprivrednog proizvođača, da se ne uništava poljoprivredno domaćinstvo, da se ne uništavaju seoska naselja kao što se to činilo u dosadašnjim praksama i da se uvede reda u to kako će se i na koji način definirati odnosi između napora države da potpomogne poljoprivrednu proizvodnju, da je oživi, da je iz stanja vrlo niske obrađenosti i vrlo niske poljoprivredne produktivnosti dovede do stanja koje će biti mnogo bolje nego što jeste i konačno da se stvori zakonski okvir koji će omogućiti da raspoloživa sredstva iz europskih fondova budu korištena na pravilan i na valjan način u cilju unapređenja poljoprivredne proizvodnje. A opet u zaštitu s jedne strane onoga što je poljoprivredno zemljište, a s druge strane u zaštitu svih poljoprivrednih proizvođača koji rade svoje poljoprivredno zemljište od onih koji ga ne obrađuju i čija neobrađenost u velikoj mjeri na različite načine može ugrožavati zdravlje ljudi i može ugrožavati ekološki sistem, može ugrožavati poljoprivredne proizvođače koji nastoje obnoviti poljoprivrednu proizvodnju. I u tom pogledu mi smo suglasni sa predlagačem, suglasni smo sa ministarstvom, suglasni smo sa ovim prijedlogom jer to su zajednički ciljevi. Ono što je glavni interes Kluba zastupnika SDSS-a jeste zaštita vlasnika, posebno kada su posrijedi fizički vlasnici. Primjećujemo da u ovim ciljevima u ovim opravdanim ciljevima ne bismo dospjeli do situacije da bude ugroženo vlasništvo ili da se stvaraju tereti na vlasništvu ili pak da vlasniku stvaraju dodatni financijski troškovi koje oni iz različitih razloga ili ne bi mogli podnijeti ili ne bi trebali podnositi. Iz tih razloga ćemo mi biti slobodni i u ovoj raspravi kao i u našim amandmanima koje prilažemo ovoj raspravi na ovaj prijedlog zakona skrenuti pažnju na sljedeće: 1. što se tiče članka 14. stavka 1., mi smatramo da bi svakako bilo primjerenije, sigurnije i za interese i pravo vlasnika u ovoj fazi korištenja poljoprivrednog zemljišta racionalnije i u ovom stanju tržišta zemljišta racionalnije da umjesto tržišnih kriterija za koje znam da na nekim područjima zapravo ne postoje jer je zemljište izvan tržišne zone kao što je dobar dio našeg zemljišta izvan tržišne zone pa bi zapravo bilo sasvim dobro i mi u tom smislu predlažemo amandman na taj članak 14. stavak 1. i tražimo da se umjesto utvrđivanja tržišne vrijednosti ide na to da se utvrdi ono što se čini sa državnim zemljištem a to je dvostruka početna zakupnina i za fizičke vlasnike kao što je to i za državno vlasništvo. Na taj način ćemo sigurno izbjeći rizike da se procjene zakupnine u slučaju fizičkog vlasništva na određenim područjima ne budu takve da one mogu biti daleko, daleko od onoga što je potencijalna stvarna vrijednost zakupnine. Drugo, bez obzira što postojeća stimulacija i u članku 14. stavku 3. štiti vlasništvo, ali s obzirom na nažalost praksu koja nije uvijek najbolja, na praksu koja ide prema sivoj zoni nezakonitosti, prema uzurpaciji vlasništva, prema zloupotrebi onoga što zakona otvara, mi smatramo da je iznimno važno da se kaže da sklapanje ugovora o zakupu ne mijenja vlasnički odnos dosadašnjeg vlasnika i da dosadašnji vlasnik ne gubi pravo vlasništva ni u kojem segmentu kada je posrijedi ugovor o zakupu. To može zvučati kao mali višak ali mislimo da je jako važno da ovaj zakon nema nikakvu vrstu lošega, javnoga odiuma da sada RH donosi zakonsko rješenje po kojem će oduzimati nekome zemlju. Jer ljudi vrlo rijetko i vrlo često, zapravo vrlo često, teško razumiju razliku između davanja u zakup i uzimanja vlasništva. I iz tog razloga je za nas u Klubu zastupnika SDSS-a jako važno da svi vlasnici uključujući i vlasnike srpske nacionalnosti, posebno one koje su u izbjeglištvu ali i one koji su se vratili da imaju jasnu poruku o tome da zakon nikojim načinom neće dovesti u pitanje njihovo pravo vlasništva. Također štose tiče članka 14. stavka 8. mi smatramo da je neophodno da se ugovor o zakupu preciznije, potpunije definira. Općenitija deformulacija ugovora o zakupu nije dobra i zbog toga mislimo da u ugovoru u zakupu treba stajati sadržaj, razloge za raskid i revalorizaciju zakupnine, da je to minimum onoga što treba stajati a što je definirano člancima 38., 39., 42., 43., 47. i 50. ovoga prijedloga zakona. Isto vrijedi i za teret koji vlasnik može podnositi kad je u pitanju postupak uvođenja u zakup. Prema sadašnjem prijedloga zakona se predviđa čitav niz troškova uključujući i troškove geometra i geodetske troškove, izmjere i sličnoga a to su veliki troškovi. Mnogi ljudi, posebni oni koji imaju male parcele, posebno u oni u osiromašenim sredinama, nemaju taj novac. I mi mislimo da je i više nego opravdano ka zbog odnosa prema vlasnicima tako i zbog uspjeha samoga zakona da obuhvati sve koji to mogu a zbog odnosa prema vlasnicima zbog toga da im se ne stvara teret, da se ne dogodi situacija da će trošak procjene vrijednosti nekretnine, utvrđivanja elemenata za ugovor o zakupu biti zapravo takvi da mogu pojesti cijenu ukupne nekretnine. Time bismo zapravo došli u situaciju da država stvori neku vrstu zakonodavnog okvira gdje ne htijući zapravo ljude lišava njihove imovine. Neće uzeti država ali uzet će netko drugi. I iz tog razloga predlažemo da se vlasnik rastereti u odnosu na dio troškova koji su neophodni zato da bi se imovina dala u zakup. Tako da ovi najskuplji troškovi više ne idu na teret vlasnika. I to predlažemo amandmanom na članak 15., na stavak 3. i na stavak 4. ovoga zakona odnosno dodaje se novi stavak koji bi glasio da 50% troškova snosi vlasnik, a 50% troškova snosi jedinica lokalne samouprave. Još jedno pitanje, a to je pitanje odnosa između vlasnika i zakupca. Zakon predviđa da se imovina daje u zakup na period od 10 godina. i to je u redu. Međutim što ukoliko vlasnik i kaže ja želim tu imovinu natrag? Ja želim svoje vlasništvo natrag, ja ga želim obrađivati, ja sam se vratio iz izbjeglištva, ja sam se vrati iz neke treće zemlje i želim konačno početi obrađivati svoju zemlju. Pravo vlasništvo je neprikosnoveno prema našem Ustavu i jače je od bilokojih drugih oblika prava uključujući i pravo o zakupu. Da ne bismo imali tu vrstu sukoba, a s druge strane da ne bismo blokirali taj velik dio zemljišta a ostane neobuhvaćeni i zapravo obeshrabrili zakupce da uopće ulaze u cijelu tu priču, mi predlažemo da se ovaj period od 10 godina skrati na 5 godina i da nakon tih 5 godina zakupa vlasnik može doći i kazati zakupcu da želi koristiti svoje zemljište i svoju nekretninu i to naravno, ne u bilo kojem momentu, ne u bilo kojem dobu godine, nego, po stiganju usjeva, koji se mogu nalaziti na tome zemljištu. Mislimo da je to fer i prema zakupcima, koji mogu trošiti značajan novac u privođenju svrsi i za korištenje poljoprivrednog zemljišta i s druge strane da imaju određen period ekonomske isplativost za ulazak u zakup, a s druge strane fer je i prema samim vlasnicima, da im se ne usporava pravo koje mogu imati. Konačno, mislimo da bi trebalo nešto napraviti u pogledu čl. 30., stavka 6 i to zbog sljedećeg razloga. Ako RH zadržava pravo da je njezin titular jednak i u gruntovnici i u katastru i u zemljišnim knjigama i u posjedovnici, onda ne bismo smjeli iz toga isključiti iz te vrste ravnopravnosti niti fizičko lice. Posebno tamo gdje postoji, gdje postoji sumnja u to, čije je zapravo zemljište. Ako je RH, temeljem promjene titulara u društvenom vlasništvu u vlasništvu RH i od vlasništva opće narodne imovine, u vlasništvu RH, sebe upisala kao vlasnicu s jedne strane, a s druge strane u katastru ili u posjedovnicama, se navode ljude koji su stvarni vlasnici, koji su temeljem kupoprodaje ugovora, ugovora o zamjeni ili na bilo koji drugi način, zapravo postali stvarni vlasnici, de facto vlasnici zemljišta kojega koristi generacijama, ali iz razlučih razloga nisu izvan knjižno vlasništvo pretvorili i u knjižno vlasništvo, mi mislimo da zakon treba stvoriti pretpostavke, da se izbjegava davati u zakup onu vrstu zemljišta kod kojeg postoji ta vrsta spora i da treba učiniti sve, da taj različiti tretman koji postoji u slučaju države, gdje država može biti izvan knjižni vlasnik, i može zadržati taj titular, a fizička lica, odnosno, privatna lica, privatni vlasnici to ne mogu, da je to potrebno otkloniti. Jer će se dogoditi da ćemo imati s jedne strane različiti tretman, dvije vrste vlasništva, a s druge strane ćemo imati ozbiljne moguće sporove oko toga. I konačno, mislim da budući da smo propustili zadnjih 4, 5, 6 g. da sredimo stanje u zemljišnim knjigama i katastru. Mislim da bi bilo dobro, da jedinice lokalnih samouprave i o troškova koji su neophodni za sređivanje donošenje tehničkoga plana oko gospodarenja poljoprivrednim zemljištem, uključuje troškove sređivanja zemljišnih knjiga. To je interes jedinica lokalne samouprave, to je interes države, to je interes vlasnika. I da osiguraju neophodna sredstva iz različitih izvora bilo iz izvora zakupnine, bilo iz izvora europskih fondova ili nekih drugih sredstava kako bi se to konačno … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Vrijeme.]] i kako bi zemljišne knjige bile u punome i pravome stanju [[Upadica: Hvala.]] Gospodin potpredsjedniče hvala vam … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala i vama … [[Govornik se ne razumije.]] Sada je na redu, gospođa Anka Mrak Taritaš ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje. Malo kad uđete u materijale i kad malo sve zajedno vidite, onda nekakva 3 glavna argumenta, koja se spominju je nesređeno stanje u prostoru, administrativne zabrane i zapušteno poljoprivredno zemljište. Ne morate se previše razumjeti u tu problematiku, dovoljno je kad se vozite Hrvatskom i kad idete u pojedine dijelove, da svojim očima, ne trebate dakle, vjerovati tužnim riječima, dovoljno je da vjerujete svojim očima, i da vidite da nam je stanje iz poljoprivrednom zemljištem, zasite karakterizira zapuštenost. I uvijek kad bilo koji zakon, dođe u saborsku proceduru, ili kad se o njemu raspravlja ili medijski ili na bilo koji način, treba gledati, koji je zadnji cilj i treba težiti tom zadnjem cilju. Zadnji cilj ovog zakona bi trebao biti da zaista se aktivira poljoprivredno zemljište jer je to resurs koji imamo i da probamo imati alate kako da to napravimo, odnosno, kako da se to ostvari. Ja sam netko tko se bavi cijeli svoj radni vijek, ipak jednim drugim zemljištem, građevinskim zemljištem i onda je u vezi projekta legalizacije smo došli do karata. Snimak RH na 15. veljače '68. g. te karte su naravno djelomično bile u Hrvatskoj, djelomično bili u našoj državnoj geodetskoj upravi. No, međutim, kada je vojska napuštala bivši JNA, onda je dio karata odnijela sa sobom i mi smo uspjeli iz Beograda dosta velikom umješnošću i diplomacijom doći do tih karata. Te karte su meni prvenstveno i osobno bile zanimljive, iz razloga da vidimo što je bilo građevinsko, što je bilo legalno, koje su te zgrade bile 15. veljače '68. no međutim, te karte su pokazale jednu drugu činjenicu, gdje ostanete zapanjiti na tome kako je bilo obradivo zemljište i kad usporedite kakvo je bilo zemljište i kako je bilo obradivo 68., a kako je to kada uspoređujete sa kartama 2011. jel je usporedba '68. pa 2011. kada je bio prelet i kada se je vidjelo da dosta veliki način na koji je išla i legalna i bespravna gradanja je išla na to usitnjeno poljoprivredno zemljište postojeće su se ceste koristile i postale nove ceste, a gdje je zbog neobradivosti priroda napravila svoje. Priroda je napravila svoje na način da tamo gdje se nije obrađivalo su nastali šumarci i onda kada malo gledate katastar onda odjedanput nešto što je bilo tada poljoprivredno u katastru postaje nekakvo drugo zemljište i to je nekakav put koji smo napravili. Ono što bi trebao biti interes bez obzira da li sjedite na kojoj strani ove sabornice sjedite, zaista da dobijemo zakon i da dobijemo alat u ruke i ministarstvo i jedinica lokalne samouprave da resurs koji imamo da taj resurs zaista počnemo koristiti, dakle poljoprivredno zemljište, da počnemo koristiti na način da se poboljša i da se omogući poljoprivredna proizvodnja, da se omogući s jedne strane i zaštita tla, s druge strane i korištenje. I onda malo čitate ovaj zakon i vidite što je suština i bez obzira da li se bavite jednom temom, drugom temom ili trećom temom dođete do suštine, a suština je onaj problem koji imamo, a to su nesređeni katastar i nesređene zemljišne knjige, to je ono što je bi jedan napor i to bi trebao biti jedan projekt. Ne treba ga se zvati reforma, ali jedan projekt koji bi trebalo riješiti jer kada vidite da se i ovaj zakon od članka 31. pa do članka 83. bavi različitim vidovima kako raspolagati zemljištem i koji su to različiti vidovi nekakvih novih oblika raspolaganja. Pa tu imamo zakup, pa imamo privremeno korištenje, pa imamo korištenje izravnom pogodbom, pa imamo zamjenu zemljišta, pa onda imamo prodaju koja naravno može biti izravna, pa onda imamo teme pravo građenja, pa imamo teme pravoslužnosti, pa imamo teme razvrgnuća. I na ovom jednom zakonu vi vidite da ono što je bazično čime bi se on trebao baviti, kako poljoprivredno zemljište bolje u funkciju, što raditi u smislu kvalitete poljoprivredne proizvodnje da se on u principu bavi svim ovim pravnim normama kako to pravno regulirati. Kada je riječ kako to pravno regulirati, onda tu ima nekoliko stvari na koje bi ja voljela ukazati. Jedna stvar na koju bi voljela ukazati i to smo u zakonima i počeli definirati ne samo u ovom zakonu i u zakonima smo priznali da imamo i poljoprivrednog zemljišta za kojeg se ne znaju tko su vlasnici, da se to poljoprivredno zemljište može dati u zakup, a da se ta dakle ono što će od zakupa biti na određeni način čuva dok se vlasnik ne pojavi. Dakle mi smo konačno kroz zakone ne pišemo ih za neku imaginarnu zemlji i za neku imaginarnu situaciju nego smo u zakonima rekli zaista situaciju koju imamo. Imamo da imamo nesređen katastar, nesređenu gruntovnicu, situaciju imamo da su vlasnici nepoznati da ne znamo gdje je, da je riječ o tome da se to može staviti u funkciju i ajmo staviti u funkciju do vremena dok ne bude to riješeno. I u tom smislu apsolutno je podrška da smo kao prvo priznali i kao drugo da smo stavili način odnosno da smo predložili da je to moguće riješiti. Ono što je karakteristika naših zakona, a to je da ne zna ljevica što radi desnica pa da čak i u saborsku proceduru otprilike u isto ili u približno isto vrijeme dobivamo zakone i onda u jednom zakonu stoji jedno, a u drugom zakonu stoji drugo. Pa onda samo upozoravam u prvom čitanju smo imali Zakon o upravljanju državnom imovinom i tamo je rečeno da će državnom imovinom upravljati određeno ministarstvo osim vezano uz šume i vezano uz poljoprivredu. I sada imamo ovdje članak 16. odnosno članak 17. koji govori o jednoj specifičnosti, specifičnost je kada u okviru građevinskog područja imamo poljoprivredno zemljište i rečeno je u okviru građevinskog područja poljoprivredno zemljište ćemo dati u zakup do privođenja namjeni sukladno prostornom planu. Da pojednostavim, možete imati jedno građevinsko područje u građevinskom području možete imati recimo pet tisuća kvadrata i tih pet tisuća kvadrata se daje u zakup dok to neko na tih pet tisuća kvadrata ne odluči realizirati hotel. E sada je ovdje rečeno da će se u tim slučajevima tražiti i suglasnost ministarstva nadležnog za imovinu. Pa bilo bi dobro dakle ovo je u drugom čitanju, onaj zakon je bio u prvom čitanju pa se samo dogovorite, da ne zbunjujete jer u onom zakonu kaže kada je i ovo poljoprivredno zemljište samo je unutar građevinskog područja pa se dogovorite da ne zbunjujete ljude koji će u to ući jer ćete ih vi temeljem ovog zakona poslati u ministarstvo koje je nadležno za upravljanje imovinom, a ministarstvo koje je nadležno za upravljanje imovinom će reći mi ne upravljamo tim, tim upravlja ovo ministarstvo. Riješite to. Meni se čini da je bolje rješenje da bez obzira što je u građevinskom području, a u naravi je poljoprivrede dok je u naravi poljoprivrede i koristi se za poljoprivredu da upravljate vi, samo riješite. Dakle apsolutno je svejedno, mora biti model koji je. Ja znam da se je ovdje htjelo obzirom da će konačna namjena tog prostora biti nešto drugo, a ne poljoprivreda da se onda tu htjelo napraviti, nemojte zbunjivati. Zbunjujemo već sasvim dovoljno i mi sami ne treba na taj način. I postoji članak 23. koji govori o naknadama za promjenu namjene. E sada tu ima jedna priča koju bi valjalo samo dobro razmisliti i definirati. Tu su vam vezano uz promjene namjene navedena golf igrališta i navedeni kampovi. E sad kod nas naravno postoji neki projekti koji su jako najavljeni i o kojem se jako priča i onda prođe pet ili deset ili petnaest godina i od tih projekata nažalost nema ništa. Ja sam sigurno da je to i u puno slučajeva kad postavljamo nogu u vrata pa onda nađemo razloge zašto nešto ne, nego zašto da. Što zapravo hoću reći? Kad je riječ bilo o golf igralištima i mogućnost realizacije golf igrališta tu je bilo niz zakona koji su onemogućavali. I jedan od zakona koji su bili su bili sa aspekta poljoprivrede i šuma gdje se zapravo tražila promjena namjene iz poljoprivrednog zemljišta u zemljište građevinsko iako za golf igralište tamo gdje se ne gradi u principu je pitanje koliko je građevinsko. Ja mislim da nije i šuma. Dakle što hoću zapravo reći? Jedno golf igralište između ostalog u svom obuhvatu i ima poljoprivredno zemljište koje ostane kao poljoprivredno zemljište jer to povećava vrijednost tog golf igrališta, jer oni osim tamo gdje golf palicom pucaju i gdje jesu rupe ima i nekakvih drugih situacija. Mislim da bi bilo dobro da se to definira na način tamo gdje je riječ zaista o promjeni namjene za potrebu golf igrališta. Ali tamo gdje će ostati i dalje nekakva poljoprivreda nema potrebe ići u promjenu namjene. I jedna tema koja je meni draga tema i nema ni jednog zakona o kojem raspravljamo, a to onda ne definiram to je tema decentralizacije. Mi imamo 556 jedinica lokalne samouprave i oni su, one su različite. Različite su i po svojoj veličini, različiti su i po svojem kapacitetu, različiti su i po svojim fiskalnim mogućnostima i uvijek smo spremni nekako ići linijom manjeg otpora pa kažemo pa ne mogu i da tako kažem uvijek gledamo prema onima koji ne mogu, nego da gledamo prema onima koji mogu. Ja sam apsolutno uvjerena da treba poticati sve oblike decentralizacije, da treba gledati prema onima koji mogu. Jer ono što se nakon određenog broja godina imamo, dakle znamo od kad nam je Hrvatska država, od kad imamo zakone, od kad nešto napravimo mi cijelo vrijeme državu baziramo i razvijamo odozgo prema dole, a ne razvijamo odozdo prema gore. Što hoću reći? Uvijek je tu neko ministarstvo, neka država koja je gore i koja diktira pravila igre bez da se zna što se točno na terenu dešava i to je ona mana koju imamo. Neusporedivo je bolje kad se razvija odozdo prema gore, jer vi koji ste načelnici, odnosno gradonačelnici vi de facto poznate sve svoje sugrađane, znate o čemu je riječ i znate koje su vam mogućnosti. Zato apsolutno u tom smislu mislim da je dobro da se vratilo u smislu raspolaganja da jedinice lokalne samouprave budu te. Mislim da je dobro da se odlučilo za taj model. Ali ono što pritom je uloga ministarstva je uloga da kontrolira, da tamo kad se vidi da nešto nije napravljeno kako treba reagira odmah. Dakle, ta reakcija odmah je reakcija koja je izuzetno dobra. I zaista da potičemo kroz zakone koje donosimo, o kojim raspravljamo decentralizaciju. Puna usta će nam biti decentralizacije. Ovu govornicu ćemo vrlo često koristiti za to, a ona što u naravi imamo, imamo Hrvatsku koja je izuzetno centralizirana zemlja. Hajdemo probati, hajdemo ovim zakonom vratiti na način da to bude, da ide od jedinica lokalne samouprave. Oni imaju svoje programe, oni znaju o čemu je riječ. Oni čak i znaju i to me nitko ne može uvjeriti, svaki načelnik zna kad je netko uzeo zakup da li je spreman, nije spreman, da li zaista to poljoprivredno zemljište stavlja u funkciju ili ne. Pa ako to radi na način da unaprijed zna da od toga neće biti ništa, onda je to njegova odgovornost. Često si država na sebe uzima neke odgovornosti koje ne treba uzimati i koje nisu u nadležnosti države. Isto tako ima jedan dio koji je vezano uz mogućnost i to je dobro, dakle kada je riječ o zgradama koje su legalizirane na način da nema više naknade za promjenu namjene zemljišta jer zaista i nema promjene namjena zemljišta. Dio koji je vezan uz prostorno-plansku dokumentaciju i suglasnosti koje se daju u fazi izrade, odnosno donošenja prostornog plana već postoji određena tradicija, jedna određena metodologija koja traje pa ovim zakonom to će biti nastavljeno i dalje. I evo u zadnjoj minuti nešto što je izuzetno važno, a to su zapravo komasacije, okrupnjivanje i to je nešto što treba poticati i nešto na čemu treba raditi jer samo tako možemo imati situaciju u Hrvatskoj kad putujemo da se ne čudimo toj količini neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, nego da se probamo barem djelomično vratiti tamo gdje smo bili one '68. godine. I ako ćete imati vremena imate niz portala i na Državnoj upravi ali je Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja gdje možete vidjeti zapravo skenirane te karte iz '68. godine i sigurna sam da puno vas neće prepoznati kraj u kojem žive, jer je to tada bio jedan kraj koji je bio obradiv za razliku od danas koji je bio zapušten. A interes ovog zakona i zakona koji se bavi poljoprivredom, konačni cilj da nam zemlja bude obrađena. Hvala.
Hvala i vama. Imate dvije replike. Prva je gospodin Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš da se našalim od kada je svijeta i vijeka, odnosno od kada donosimo prostorne dokumente ovaj put očekujemo da ćemo donijeti Državni plan prostornog razvoja od kada se donose prostorni planovi gradova, odnosno uređenja gradova i općina i prostorni planovi županija ovo ministarstvo daje svoje mišljenje prvenstveno zbog toga što ono upravlja, skrbi o državnom poljoprivrednom zemljištu i u slučaju prenamjene ono ima što o tome reći. Vi znate da nije bilo Ministarstva državne imovine do ove Vlade i kao što ste sami rekli sada je Zakonom o upravljanju državnom imovinom građevinsko zemljište u vlasništvu Republike Hrvatske, upravlja njime Ministarstvo državne imovine. I kada vi povučete paralelu kao što ovo ministarstvo vodi računa, brine i upravlja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu Republike Hrvatske, tako isto Ministarstvo državne imovine želi i treba biti upoznat, treba biti informirano onog trenutka kada županija, grad, općina i država i ako koliko god to sad zvučalo malo čudno ali kada se krene u izradu prostorno-planskih dokumenata kao što svaki građanin na prostoru jedinice lokalne i područne samouprave želi biti uključen u donošenje prostorno-planskog dokumenta tako je i ovdje slučaj. Prema tome, ovdje nisu oni u koliziji. Ono što traži ovo ministarstvo, ono želi znati kada se donosi prostorni plan, tako želi i ovo novo ministarstvo sa ovim novim dokumentom, zakonom biti upoznato kada se ide u donošenje ili izmjene postojećih prostorno-planskih dokumenata. I druga stvar koju ću reći, jasno je da onog trenutka kada se na prostoru poljoprivrednog zemljišta odredi za golf ili kamp njime upravlja Ministarstvo državne imovine i u tom trenutku [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] i oni također imaju o tome potrebu biti upoznati. Hvala.
Hvala. Anka Mrak-Taritaš, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Bačić i vi i ja dobro znamo da se bavite i vi i ja na određeni način prostorom svoj radni vijek. I ja sam apsolutno vidjela niz stvari ako nešto nećete kako možete da to nećete. I za razliku od ovog zakona i Ministarstva poljoprivrede koji aktivno sudjeluju u donošenju prostornih planova, koji točno znaju o čemu je riječ gdje izrađivač daje popise svih čestica koje se nalaze, koje će eventualno biti prenamijenjene, da točno znaju koje kulture su na tim zemljištima. Novo Ministarstvo imovine je u zakonu koji će biti u drugom čitanju reklo da njih zapravo prostorno planiranje uopće ne zanima i da jedino što vi u smislu prostornog plana trebate dati, ih obavijestiti da ćete raditi prostorni plan. Za razliku od prije rješenja gdje je bilo da daju mišljenje u fazi prostornog planiranja sad vam u zakonu kaže obavijestite nas. Tako da je Ministarstvo imovine reklo pa baš nas nije briga. Ovo ministarstvo točno zna o čemu je riječ, a u konačnici što je rezultat? Rezultat je da netko tko će ući u zakup, da ćete vi njemu uz niz papira kojeg treba još dostaviti reći e sad moraš otići i u Ministarstvo imovine, da ti se Ministarstvo imovine složi s tim. Samo je stvar da li želimo biti brzi ili želimo biti spori. Ako želimo biti brzi onda ga nećemo tamo tjerati. Ako želimo biti spori, tamo ćemo ga tjerati. Ja sam jučer u jednoj drugoj sabornici je bila jedna odluka o izradi jednog urbanističkog plana uređenja od 45000 kvadratnih metara obuhvat. I tamo je bio popis 42 tijela kojem se trebate obavijestiti da ćete raditi taj urbanistički plan uređenja. Krenulo je sa Ministarstvom graditeljstva, prostornog uređenja pa sve ostalo. Tek od popisa od 42 objektivno je možda trebalo 5 ili 6. Samo je pitanje hoćemo biti brzi i ekspeditivni ili ne.
Hvala. Gospodin Prelec, druga replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Taritaš, vi ste na kraju svog izlaganja spomenuli komasaciju. Ja bih rekao da je to jedan od većih problema u Hrvatskoj. Naime, mi imamo jedna različitost Hrvatske, imamo Slavoniju koja ima velike poljoprivredne površine, dosta državne zemlje. I kad se tamo raspiše natječaj jasno da je veliki pritisak da poljoprivrednici dobe baš tu zemlju, državnu veliku. Međutim u ovom sjeverozapadnom i zapadnom, a ja bih rekao kompletnom ostatku Hrvatske mi imamo problem malih parcela. Malih parcela koje su u privatnom vlasništvu i koje ja bih rekao iz više razloga nisu pogodne za ozbiljnu poljoprivrednu proizvodnju. To je nešto što bi se ova Vlada, ovo ministarstvo trebalo uloviti u koštac i riješiti taj problem. Taj problem se ne može riješiti nekim laganim zakonom nego jednostavno nekim reformama, nekim ozbiljnim stvarima koji će riješiti taj problem usitnjenih poljoprivrednih zemljišta. U Sloveniji postoji zakon gdje kad otac ostavlja u naslijeđe djeci može ostaviti zemlju samo jednom sinu. Evo to je nešto što sam čuo od župana sa slovenske strane. Na žalost toga kod nas nema. To je možda početak. Ali na koji način riješiti da ove male poljoprivredne parcele okrupnimo kako bi poljoprivrednici mogli ozbiljno pristupiti poljoprivrednoj proizvodnji. To je jedno pitanje, a ja vjerujem da ste vi struka. Možda ćete dati svoj savjet, ali u svakom slučaju evo i ministar bi se takvim stvarima trebao pozabaviti jer to je jedno od krucijalnih problema naše poljoprivrede. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Tu sad postoji u Sloveniji problem, što kad nema sinova ima kćeri ili kad nema nikog. Šta je onda? Ali dobro. Ali nećemo se mi baviti Slovenijom. Dakle, zaista je komasacija jedan problem. Postoji jedna, zamislite to je najdugovječnija emisija to je ona emisija o poljoprivredi koji je na HRT-u ide nedjeljom i koja je vrlo zanimljiva. Ja to zna nekad kad imam priliku pogledati. Mislim da je ovaj vikend ili prošli bila tema komasacije. I tema jednog općine na području Varaždinske županije koji su već pripremili sve i pitaju se zašto to dalje ne ide. Komasacija je ozbiljan problem. Dakle u Slavoniji imate velike da tako kažem plohe zemljišta ili table kako ih zovu, a nema ih tko obrađivati. A s druge strane je ta usitnjenost koja je nastala puno djece, pa sad da ne govorim tradicija, pa drugačiji konfiguracija u jednim drugim dijelovima i zaista je nešto što je jedno od ozbiljnih pitanja komasacija. Ovaj zakon daje elemente i kaže što je. Zemljište koje treba daje tim jedno šezdesetak članaka kojima su svi ti uređeni načini zakupa ovog ili onog. Komasacija je zaista nešto s čim, o čemu se treba baviti. On daje tu mogućnost nekakvih zamjena zemlje. Nekad su te komasacije bile, bile najnormalnija stvar. Dakle, kad malo pogledate meni je uvijek zgodno pogledati u Slavoniji Vukovarsko-srijemsku županiju i tamo što se dešavalo od Austro-ugarske sa zemljištem, kako su zemljišta međusobno mijenjanja, kako su nastale velike plohe. Onda su to, bili su kombinati nekad davno koji su napravljeni. Ali sad smo se vratili u situaciju da netko tko se ozbiljno bavi poljoprivredom zaista se ozbiljno može i baviti samo se nema baviti na čemu. Hvala.
Hvala i vama. Sad je na redu ispred kluba HDZ-a gospodin Josip Križanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dobar dan svima. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Dakle od osnutka RH poljoprivredno zemljište iz društvenog je prešlo u državno vlasništvo te se njima raspolagalo na raznorazne načine sukladno zakonima o poljoprivrednom zemljištu. Isprva zakon nije imao odredbe o raspolaganju, kasnije su bili oblici kao što su koncesije, zakup, služnost, prodaja, darovanje ili zamjena uglavnom su se bazirali na programu raspolaganja poljoprivrednog zemljišta u RH. Sam način raspolaganja provodile su jedinice lokalne samouprave, ministarstva, a kasnije i Agencija za poljoprivredno zemljište. 2015. godine ukidaju se programi raspolaganja i propisuju drugi načini raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Kako je kroz 2016. i 2017. godinu temeljem postojećeg zakona raspisano vrlo malo javnih poziva za dodjelu poljoprivrednog zemljišta te je prisutno veliko nezadovoljstvo zbog ovog zakona na terenu kao i neučinkovitost agencije zbog ograničenosti kapaciteta prešlo se je izradi ovog zakona. Dakle ovaj prijedlog zakona s obzirom da se radi o vrlo osjetljivom području trebao je imati čim širi konsenzus svih zainteresiranih strana pogotovo poljoprivrednika i stočara kako bi na tržišnoj utakmicama svi bili u čim ravnopravnijim položajima. I ovaj je dobar prijedlog zakona, puno je bolji nego prethodni, reći ću kasnije zbog čega to mislim, s obzirom da se radi o zakonu svih zakona o poljoprivredi. Dobro je što je između dva čitanja prihvaćeno puno prijedloga i sugestija kao i sama javna rasprava. Stoga pozdravljamo prijedlog da se poslije raspolaganja vrati jedinicama lokalne samouprave upravo stoga jer smatramo da će jedinice lokalne samouprave bolje provoditi reviziju i kontrolu programa provođenja navedenih programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, ali još bolje potpunu kontrolu naplate zakupa, što je izuzetni problem u ovom sadašnjem zakonu. Nedopustivo je da mi danas ne znamo za koliko se zemljišta plaća zakup, a s druge strane za isto zemljište ubiru se milijunski poticaji, zemljište se bez kontrole devastira i osiromašuje protivno gospodarskom programu. Podvlačim ponovno strogu kontrolu gospodarskog programa, ministre to ste obećali, i na tome ćemo inzistirati. Tvrdim odgovorno da preko 80% ne provodi program na osnovu kojeg su dobili zemlje. I da, da odgovorim nekim prethodnicima za raskid sam ugovora svih onih koji su manipulirali programom raspolaganja i na osnovu toga dobili zemlju. Naime, u postojećem zakonu stoji odredba za evidenciju o uplati vodi agencija, a da do preuzimanja od strane agencije evidenciju vode JLS-e. Želim jasno reći da u pet godina koliko je na snazi aktualni zakon agencija tu evidenciju nikad nije preuzela. Dakle pod hitno napraviti reviziju o programima plaćanja najma. Prekršiteljima koji ne plaćaju oduzeti zemljište, naplatiti zadatke i to s kamatama i drakonskim kaznama uz povrat ne pripadajućih konzumiranih poticaja. Nadam se da će se sada napraviti red pogotovo stoga što će jedinice lokalne samouprave biti izuzetno zainteresirane za to jer se radi o njihovim sredstvima. Ovaj zakon daje mogućnost agenciji da privatno zapušteno zemljište može dati u zakup na deset godina, što isto pozdravljamo što je promijenjeno sa pet na deset. Ako su vlasnici nedostupni zbog nepoznatog boravišta, a zemljište se ne održava i pogodno je za poljoprivrednu proizvodnju. Također pozdravljamo izdvajanje iz šumsko-gospodarske osnove zapuštenog poljoprivrednog zemljišta koje se može privesti poljoprivrednoj proizvodnji i mogućnost davanja takvog u zakup sukladno programu raspolaganja. Vrlo je važno reći da toga zemljišta ima dosta i tu je bila prilika za mlade i stočare, reći ću kasnije nešto o tome. Predlagali smo da se dio takvog zemljišta poljoprivrednog koje je zaraslo u raslinje i čije bi krčenje koštalo više nego to vrijedi, također stavi u funkciju ako ima zainteresiranih stočara za zakup u svrhu slobodnog držanja svinja ili goveda, krava, tele bez obveze da to iskrče i privedu funkciji ratarskoj. Šteta što to nije prihvaćeno, možda će se u nekoj drugoj prigodi i to prihvatiti. Poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države raspolaže se na temelju programa raspolaganja koje je donose jedinice lokalne samouprave, što je dobro. Također jedinice lokalne samouprave provode i javne natječaje, što je također dobro. Dobro je i to što ukoliko jedan ili drugi momenat i raspolaganje i javni natječaj ne može provesti jedinica lokalne samouprave u propisanom roku može to za nju napraviti županija. Zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH provodi jedinica lokalne samouprave na … od 25 godina s mogućnošću produljenja za isto razdoblje što je također dobro. I tu je bilo primjedbe da je to premalo razdoblje, međutim ako je kvalitetan zakupac onda nema nikakvog razloga da mu se ne produlji za tih 25 godina što je jedan životni vijek. Prihvaćeno je da treba omogućiti zbog efikasnosti i brzine dodjele zemljišta u vlasništvu RH dakle da se uključi i županija, ali također je prihvaćeno da se da županijskim državnim odvjetništvima rok od 15 dana da daje suglasnost jer su imali prigode vidjeti da je dugo trebalo DORH-u, nekih po godinu dana da daju suglasnost pa je tu često puta bilo problema. Dobro su izbalansirani i usuglašeni gotovo svi članci osim članka 36. o kojem su svo do sad govorili u kojem sigurno ima potrebe da i ja progovorim nekoliko riječi. Kod utvrđivanja kriterija za dodjelu poljoprivrednog zemljišta i vlasništvu države, prednost se daje vlasnicima i posjednicima stoke koji ne ispunjavaju uvjet prosječnog odnosa broja grla, stoke i poljoprivrednih površina dosadašnjim posjednicima, zatim mladima, domicilnima kojima je poljoprivredna osnovna djelatnost. E sad ću tu nešto reći što su stočari, što su dosadašnji vlasnici, što je domicilnost i što su mladi. Zemlja je važan resurs kojeg imamo i kojeg moramo čuvati. Sa stočarstvom je drugačije. Njega smo imali i uništili zbog raznoraznih politika svih do jednog ministarstva do sada. Ili ćemo ga očuvati ili ćemo uništiti do kraja. Ono je multiplikator puta pet. Od njega živi poljoprivrednik, klaoničar i mesna industrija i mljekarska industrija i prijevoz i trgovina i iz tog će raditi 24 sata, 365 dana. Do sada su prednost imali veliki, dame i gospodo, to velim vrlo jasno reći vama u HSS-u i vama u SDP-u jer ste govorili o tome da ste vi protiv toga da se daje malima. Dakle, do sada su imali veliki mastodonti, ako si imao 1000 zaposlenih, to je bio dovoljni kriterij da si prvi na redu, ne daj bože da se spomene da imaš i 100 traktora kao što je rekao ministar, dakle samo takvi su dobivali zemlju. Sada u ovom prijedlogu zakona su došli na red mikro i mali, što je svugdje na svijetu tako, oni su potentni, plaćaju poticaje, plaćaju poreze i žilavi su i održali su se. Kad bi onda mali bili na redu ako do sad nisu mogli svih ovih godina dobiti kad su dobivali samo veliki? I reći ću dvije, tri riječi o tim malima. Dakle, napravljena je jedna fama da su to veliki. Mala poljoprivredna poduzeća su ona poduzeća koja imaju primjerice 500 junadi, to je 5 milijuna kuna bruto prihoda, koje imaju primjerice jednu farmu koju tu junad hrane koja vrijedi 2,5 milijuna kuna, to je vrijednost njihove aktive i koje onda mogu u trećim kriterijima imati dva ili tri ili četiri ili pet zaposlenih a deset je kriterij najmanje međutim uzimaju se dva od ta tri kriterija. Zar ti mali nekome smetaju? Kome oni mogu biti problem ako je u zakonu vrlo jasno napisano mikro i mali a iza toga imamo ako su u istom rangu onda dobivaju poduzeća koja imaju osam do 100 000 eura … [[Govornik se ne razumije.]] znači, ciljano za mikro i za OPG-ove. Dalje, govorili smo o tome da, predlagali smo da stočari osim u domicilnoj općini bilo bi dobro da mogu imati prioritet i u susjednoj općini. Zašto to govorim? Smatramo da je domicilnost malo šire nego jedna općina, da je to zavičaj. Ako u jednoj općini imati dva, tri kvalitetna stočara sa premalo zemlje, a u drugoj imamo dovoljno zemlje a nemamo niti jednog stočara, u Zagorju, u Zagrebačkoj županiji, u Međimurju, u Varaždinskom kraju, koprivničko-križevačkom imamo puno takvih općina. Zašto takav stočar kvalitetan ne bi bio na redu iza svih onih stočara koji su bili namireni u domicilnim iz te općine ako ne može biti u svojoj? Te su općine povezane i sa školom, djeca idu u istu školu, samo je granica administrativne općine '93. Imamo iste župe tu su čak i katastarske općine iste. Pogotovo stoga što 66 općina u RH ima ispod 10 hektara zemlje a 17 ih nema niti jednog kvadrata državne zemlje. Bude vjerojatno prigode pa ću moći neki put i o tome razgovarati. Pogotovo stoga što je manjak zemlje uništio stočare, što stočari nisu dobili prigodu zbrinjavanje gnojnice suprotno nitratnoj direktivi preko bioplinskih postrojenja, te su špekulativne kvote dobili neki drugi, neka poduzeća koja uopće ne postoje. Ovim zakonom otvara se mogućnost prodaje poljoprivrednog zemljišta što je izuzetno dobro i što smo pozdravljali i nije mi jasno da bi netko mogao biti protiv toga da se sada omogući prodaja zemlje dok je moratorij na prodaju zemlje strancima. I dobro je to što je stavljeno na 50 hektara jednom kupcu, dakle nije se tu išlo na megalomanske kupnje i 25% za to može odrediti općina. Bilo bi dobro ako bi bilo čestica koje su malo veće od 10 hektara da se može riješiti nekakvim podzakonskim aktom, da se takva čestica ne mora onda komadati. I tu je jedna stvar koju smo predlagali, htio bi to vrlo jasno reći, a to je darovanje zemlje mladim obiteljima uz uvjet da ih oni obrađuju, na kojoj bi oni mogli osnivati OPG za poljoprivrednu proizvodnju, oni bi na toj zemlji mogli dobiti one inicijalne poticaje od petnaestak tisuća eura, pratilo bi se preko ARKOD-a i nakon 10 godina ako bi oni tu zemlju uživali, ta zemlja bi im se mogla dati u pravo vlasništva. To je naša zemlja i to su naša djeca na način kao što smo to dodjeljivali braniteljima mislim da je to jedan od modela koji ćemo možda jednog dana i napraviti. Sredstva od raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH prihod su od 25% državnog proračun, 10% proračuna JLS, 65% proračuna lokalne samouprave. Sredstava su namjenska, također, sredstva od … [[Govornik se ne razumije.]] ide 70% državnom proračunu i 30% jedinicama lokalne samouprave i također su strogo namjenska. S obzirom da je ovo vrlo osjetljiva materija i državno zemljište izuzetno važan resurs, za kojeg je zainteresiran s razlogom najšira javnost, ovime je zakonom, cijelim zakonom napravljan iskorak na bolje. On će jednim dijelom ublažiti konačni nedostatak zemlje stočarima. Ako bude potrebe i poslije, može se kasnije intervenirati. On definitivno ne bi smio biti predmet preglasavanja lijeve i desne strane sabornice i HDZ će ga kao takvog prihvatiti, a bude li problema u njegovoj implementaciji, siguran sam da će ih vlada u svojim izmjenama i dopunama ili podzakonskim aktima popraviti. Hvala vam.
Hvala i vama. Imate 3 replike, prva gospodin Madjer.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Križanić, spomenuli ste HSS, pa prvenstveno se HSS, zalaže za malo obiteljska poljoprivredna gospodarstva. To je bilo vidljivo i 2001. Zakon o poljoprivrednom zemljištu, gdje se HSS zalagao da se dokaže, da je, ko ima prednost, osnovna poljoprivredna djelatnost i da ostvaruje prihod, većine prihoda od poljoprivrede. Znači to je bilo 2001. Nadalje, spomenuli ste u svom izlaganju, kontrola gospodarskog programa. Jasno da mora biti kontrola, jer na terenu se događa svašta, da evo, prilikom davanja zakupa zemljišta, znamo da je nezakonito, dati zemlju u podzakup. Ali, nažalost, na terenu se događa da se zemlja daje u podzakup, da ne ostvaruju oni koji su dobili zakup, svoj gospodarski program. Znamo da je to trebala da to treba vršiti nadzor poljoprivredna inspekcija, ali mislim da nisu dovoljno aktivni u toj kontroli. I smatram da bi trebala biti veća kontrola, jer na terenu se događa, velim, ova situacija. Jasno da jedinica lokalne samouprave dobiva prihod od zakupa, zakupoprimac plaća redovno prihod, ali istovremeno ostvaruje poticaj i ne radi tu zemlju, jer ju je dao u podzakup. Jasno da je podzakup nelegalan i smatram da bi tu trebala biti veća kontrola u tom dijelu. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Križanić, izvolite.
Hvala gospodine Madjer na ovom pitanju. Kad sam govorio o tome da je HSS, HSS je podržao bivšeg ministra. HSS je digao ruku za zakon, koji je sad aktualan. Govorio sam o tom zakonu i taj zakon je bio favorizirao, … [[Upadica se ne čuje.]] onda se javno ispričavam. Ali, ako govorimo o ovome zakonu, taj zakon je favorizirao „velike“, to megalomane. Govorili ste o kontroli gospodarskog programa. Ja sam vrlo jasan tu i rezolutan. Kod mene nema tu dileme. Svaki onaj, koji je zlorabio gospodarski program, da bi dobio zemlju, tko sad ne gospodari zemljom, sukladno gospodarskom programu, za to sam da mu se zemlja oduzme. Tu dileme nema. Naš ministar je obećao punu implementaciju ovog novog zakona. Ja mu vjerujem. Nema nikakvog razloga da mu ne vjerujem. A druga stvar, koja je važna reći, je to, da smatram, i sam sam bio načelnik, u općini, dva mandata i vi ste načelnik, da će jedinice lokalne samouprave, jako voditi računa o tome, da li netko plaća najam ili ne, jer mu je to njemu prihod. I to on vrlo jasno vidi, da li 2017. su svi njegovi zakupci platili zakup ili nisu. Ako nisu, onda će on provesti ovrhu ili ministar je rekao, da je to ovršni zakon, odnosno da će moći provesti direktno oduzimanje zemlje uz naplatu zakupa. Vrlo jasno.
Druga replika, gospodin Sponza.
Cijenjeni kolega Križanić, vi ste govorili u svojoj raspravi i o onim pozitivnim elementima ovog zakona kojeg sam se osobno, također, u ime kluba dotaknuo i ja. No, evidentno je da je sam predlagač, konkretno ministarstvo uložilo veliki napor u ovo, kroz ovaj novi prijedlog zakona. No isto tako je činjenica, da postoje, određene prijeporne odredbe, koje zapravo dovode pod znak upitnosti, na koji će način biti i sam ovaj zakon provediv. A svima nama bi trebalo biti za cilj, da se previše zapuštenog i neobrađenog zemljišta u što kraćem roku stavi u funkciju. Tako da bi u ovoj replici, želio se još jedanput dotaknuti i kazati, da doista, treba u samom zakonu, odredbama odrediti rokove, svim institucijama, koje trebaju dati svoje mišljenje. I ukoliko se ne očituju u određenim rokovima, da se smatra da su suglasne sa samom procedurom. Dotaknuli ste se u svojoj raspravi programa raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, gdje sam rekao, da treba, prihvatiti program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, svim onim općinama i gradovima, koji su to donijeli po prijašnjim propisima, jer će to uvelike ubrzati proceduru, a treba znati, onaj tko se nije bavio poljoprivrednim zemljištem, da jedinice lokalne samouprave hoće morati doista odraditi jedan ogroman i veliki posao, a da će biti i složenih i teških situacija. I još jedanput bi se nanovo vratio na spornu ili najsporniju odredbu članka zakona to je 36. gdje doista predlagač mora si još uzeti za vremena, jer sam osobno se konzultirao sa nekoliko pravnika, koji kažu da će taj članak 36. biti neprovediv i otvara puno prijepornih pitanja.
Hvala. Križanić. Izvolite.
Hvala vam i vama na pitanju. Govorili ste o provedivosti zakona, 17 pravilnika je u izradi, u visokom stupnju izrade. Imamo takvu informaciju iz Ministarstva poljoprivrede. S njima bi sigurno trebalo riješiti neke nedoumice, koje mi ovog momenta imamo. Kad govorite o članku 36. zapuštenost zemljišta, mi imamo ona zapuštena zemljišta koja će se sad moći dati u zakup na 10 godina. I ja sam, dakle svi smo mi za to da se takva zemljišta čim prije stave u funkciju. Kad bi se to moglo napraviti za 6 mjeseci ili godinu dana bilo bi idealno. Međutim, bojim se da se to neće moći napraviti. Govori se o stotinama, o tisućama hektara. Pa zalagali smo se za to da možda se sva ta zemljišta se daju u zakup, ali da se ne mora nužno u dvije godine napraviti krčenje svih tih zapuštenih područja, nego se samo da za krava, tele držanje ili možda svinje u Slavoniji. To je, a što se tiče samih programa raspolaganja zemljištem općine koje su napravile plan raspolaganja zemljištem i koje štima i koje funkcionira će napraviti samo reviziju. Nema nikakve potrebe raditi novi Plan raspolaganja zemljištem ako vi već imate u svojoj općini riješeno da ste dali sve zemljište na 50 godina. Unutra imate zakupce koji su u mirnom zakupu 15 godina ili 20. Oni imaju još 30 godina. A za ono zemljište koje nije obuhvaćeno planom raspolaganja na način da je riješen, da su riješeni zakupi će se napraviti dodatni plan raspolaganja i s njim će se ići na nove natječaje. Članak 36. opet se vraćam na podzakonske akte. Nadam se da bude s njima te neke nedoumice ako one postoje riješili. Fala.
Hvala i vama. Treća replika gospodin Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Križanić, svojom raspravom o malim i velikima ste me u stvari ponukali, jer to je pitanje koje se cijelo jutro provlači. I to je po meni možda jedno od ključnih pitanja uz dobru namjeru predlagatelja da konačno i OPG-ovi dođu do mogućnosti da kupe zemlju, da jasno utvrdimo kriterije što su to mali, što su to srednji. Zašto? Zato kad govorimo o trgovačkim društvima onda su ona definirana Zakonom o računovodstvu i međunarodnim računovodstvenim standardima ta njihova podjela, a OPG-i su u principu manje-više, hajde najsličniji obrtima. Mislim da je to jedna stvar koju treba jasno definirati, jer ako se ona jasno ne definira može stvoriti silne probleme. Druga stvar koja je dobra u ovom zakonu je nakana da privatno zemljište, takvog zemljišta u ovom trenutku ima najviše zapuštenog da se privede funkciji. Da li je predloženo rješenje najsretnije o tome se može raspravljati, mogu se dati i prijedlozi. Ali kad idete Hrvatskom i kad vidite koliko ima neobrađenih površina na žalost najviši dio se odnosi na privatne površine, onda je to naša tragedija i završit ću. Proteklih 14 godina iz državnog proračuna zadnjih 2, 3 godine iz proračuna EU je prosječno u poljoprivredu plasirano između 3 i pol i 4 i pol milijarde kuna. Međutim, kad dođete na tržnicu, kad dođete u trgovačke lance, kad uđete u naše hotele i kad pogledate što plasiramo na Jadranu, onda se postavlja pitanje a što smo mi to poticali sa 3 i pol 4 milijarde kuna proračunskih novaca? I mislim da je to pitanje na koje ćemo jednog dana morati odgovoriti. Ako ćemo te poticaje koristiti dobro, onda prije svega moramo raspoloživo poljoprivredno zemljište na adekvatan način privesti svrsi, onima koji proizvode, a ne onima koji dobivaju poticaje samo zbog toga što su prijavili da imaju nešto.
Hvala. Gospodin Križanić, izvolite.
Hvala vam gospodine Šuker što ste me ovo pitali i dali mi priliku da to ja razjasnim. Dakle, kad govorimo o mikro i malima, kad govorimo o OPG-ima i malima OPG i mikro poduzeća su izuzetno interesantna i moramo se za njih boriti. Oni su osjetljivi i nježni. Međutim, stalno se govori, vrlo jasno se piše koja su to mala poduzeća. Mala poduzeća smije imati, može imati najmanju aktivu 2 i pol milijuna kuna. To znači farma za 500 junadi. I 500 junadi je 5 milijuna kuna bruto prihod. To su dva kriterija. Jesu to velika poduzeća? Jesu to mastodonti? Jel' to nešto što nama ne treba? To su najpotentnija, mala poduzeća su najpotentnija poduzeća svugdje u Europi i svi takva poduzeća mala potiču. Oni plaćaju poreze. Oni zapošljavaju pet ili deset ili petnaest ljudi. Oni nikad nisu u problemima. Da, vi ste to dobro rekli mi smo na žalost u dvije tisuće i sad osamnaestoj godini mi imamo manje proizvoda po jedinici površine poljoprivrednih nego smo imali u bivšoj Jugoslaviji što je problem, što moramo si reći što je živa istina. Da, treba poticat mikro i male, treba. Ali isto tako treba reći istinu da se ne mogu otvarati OPG-i ili mikro poduzeća za 20 kuna i onda samo vući poticaji bez obaveze jednog zaposlenog i bez obaveze plaćanja najma ili zakupa. To je vrlo važno reći. Dakle, jesmo za male OPG. Kad ne bi bili za to, pa mi smo potaknuli Zakon o OPG-u, mi ćemo ga sad i donesti. Dakle, vrlo važno je razlučiti u tom Zakonu o OPG-u što je to ozbiljna proizvodnja poljoprivredna, što je to bavljenje poljoprivredom za vlastite potrebe. I to će sigurno i vrlo jasno razlučiti smjer. Međutim, ako nećemo napraviti iskorak da sačuvamo mala poduzeća, onda više nemamo o čemu razgovarati. Hvala vam.
Hvala i vama. Ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e gospodin Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Evo ovdje se nekoliko puta spominjala i Slovenija tijekom današnje rasprave. Upravo danas su objavljeni podaci Svjetske banke o bogatstvu država, pa Hrvatska ima po glavi stanovnika 150 000 dolara bogatstvo, a Slovenija 350 000. Znači za gotovo jedan i pol puta su Slovenci bogatiji nego mi, a nemaju ni more, a nemaju ni poljoprivredno zemljište, a nemaju ni teritorij, ni ljude i kako je to moguće. Pa to je moguće upravo iz razloga što mi našim bogatstvima vrlo loše raspolažemo, a jedna od tih bogatstava je naravno mogli bi reći i ono ključno poljoprivredno zemljište, mi danas ovdje raspravljamo o zakonu o tom zemljištu. Hrvatska ima prema službenoj statistici 2 milijuna 700 tisuća hektara poljoprivrednih zemljišta, a obrađuje samo milijun i 100 tisuća ili otprilike 40%, znači nismo čak niti pola te zemlje iskoristili. Procjene također pokazuju da Hrvatska stavi tu zemlju u funkciju da bi BDP odmah porastao za otprilike 6%, znači za 6% bi porastao BDP i sasvim sigurno bi se bogatstvo stanovništva povećalo, a razlika između Slovenaca i nas bi se smanjila. Sigurno da je jedan od razloga što mi zemlju ne stavljamo u funkciju, nesređenost zemljišnih knjiga, nesređenost da uopće ne znamo što imamo. Dijelom je to odraz općenito šlampavosti naše birokracije koja nijedan posao ne zna odraditi kako treba, a s druge strane namjerno se stvara kaos jer u kaosu kojekakvi špekulanti imaju mogućnost bogaćenja preko noći. Kako tumačiti npr. činjenicu da DZS ima jednu evidenciju poljoprivrednog zemljišta, a ARKOD središnji centar za evidenciju ima za 425 tisuća hektara manje u evidenciji. Znači gdje se nalazi tih 425 tisuća hektara, negdje u zraku da neko ne zna kako uopće može doći do takve razlike. Zašto u ARKOD-u ne postoji npr. zemljovidi sa ucrtanim državnim zemljištem u kojem bi se točno znalo koje je zemlja u zakupu, koja je slobodna i na koncu konca koliko je uopće ima. Mi smo ovdje danas između ostaloga od samoga ministra čuli vrlo zanimljive tvrdnje, a je da su u zakone koji su se ticali poljoprivrednog zemljišta pisali interesni lobiji i to za vrijeme bivših ministara. Ja bih zaista volio čuti da li su to bili svi ministri dosadašnji poljoprivrede koji su dopuštali da im interesni lobiji pišu zakone? Da li je to bio gospodin Panenić? Sada ga trenutno nema. Da li je to bio gospodin Jakovina, da li je to bio gospodin Čobanković ili ne znam gospodin Pankretić ili svi zajedno? Čuli smo također tvrdnju da je zakone o poljoprivredi pisao Agrokor, znači neizravno se priznaje ono što Živi zid cijelo vrijeme govori, a to je da su ministri marionete u službi krupnoga kapitala. Sada smo čuli potvrdu od samoga ministra, meni je drago da smo to čuli. Kakve su garancije da se to upravo i sada ne dešava? Pa evo kaže nam ministar Pankretić, ovaj zakon su pisali moji ljudi. A tko su vaši ljudi? Tko su vaši ljudi? Da li su vaši ljudi isto neke interesne skupine, jesu li to možda članovi HDZ-a koje ste u gurali u Poljoprivrednu komoru ili su to konačno neki stručnjaci, ne daj Bože seljaci, ljudi koji se bave poljoprivredom pa oni dobili šansu da utječu na ono što ih se primarno tiče? Evo ja bih volio da se na ta pitanja ako je ikako moguće odgovori. Također ja sam dužan zbog javnosti, a vjerujem i zbog nekih zastupnika koji spavaju na ušima jer vidimo da ih ovdje po običaju nema 80%, napomenuti i istaknuti činjenica da Vlada od 2020. godine planira prodavati državno zemljište. I kao što su spomenule već kolege iz Most-a, u nekim zemljama EU je to zabranjeno. Narod, vlade, političke stranke su se izborile da se to ne radi jer poljoprivredno zemljište ako hoćete u svojoj biti je državni teritorij, to je državni teritorij i ne bi se trebalo davati u ruke strancima jer onda dolazi u pitanje, pitanje suverenosti. To je pitanje nacionalne sigurnosti. Naše vlade, naše ministarstvo već su prodale strateške tvrtke poput Hrvatskog telekoma ili INA-e, dopustili su uništenje brodogradilišta radi interesa lobija koji su se zalagali za čim brži ulazak u EU, dopustili su uvoz GMO hrane koje smo čuli u petak jer se ništa nije moglo učiniti, kažu zastupnici HDZ-a, dopustili smo koncesije na izvore vode. Više od 30 izvora vode danas se nalazi u privatnim rukama, izgubili smo recimo jedan Studenac ili Jamnicu itd. Zašto bi u konačnici dali zemlju? Što će biti kada prodamo zemlju? Onda ćemo prodavati zrak? Hoćemo li biti stranci u svojoj vlastitoj zemlji? A želim napomenuti da se zemlja već sada može kupiti, može se kupiti na način da ako kupite tvrtku u Hrvatskoj, automatski kupujete i zemlju koju ta tvrtka posjeduje. Pri tom bi htio pitati jedno vrlo zanimljivo pitanje na koje danas nismo čuli odgovor, a to je, da li se građani EU smatraju strancima prema ovom zakonu odnosno prema zakonskoj regulativi ili se strancima smatraju oni građani koji se nalaze izvan EU? Ako su stranci samo oni građani koji su izvan EU, to znači da smo mi već prodaju zemlje strancima dozvolili. Znači mogu je kupovati članovi 27 država i prije 2020. godine. Htio bih se također osvrnuti na još jednu izjavu ministra i nekih zastupnika HDZ-a koji tvrde da je ovaj zakon napisan za male poljoprivrednike. Evo ja sam si jučer dao truda i zvao sam male poljoprivrednike, cijeli dan sam potrošio da zovem male poljoprivrednike. Zvao sam u Slavoniju, zvao sam u Liku i zvao sam u Dalmaciju i svi mali poljoprivrednici kažu da to nije istina. Da je ovaj zakon napisan da njih uništi a ne da im pomogne od prvoga do zadnjega. E sad ja ne znam tko je u pravu, da li ministar i ne znam zastupnik Križanić koji kaže štitimo male ili ti ljudi koji kažu nije istina. Ja nekako kao zastupnik naroda uvijek sam na strani naroda pa ću onda reći dakle nije istina. Ako radimo za te male proizvođače, zbog čega dozvoljavamo tvrtkama poput Monsanta da uđe u RH? Znate kako se zove njihov ured? Ured za zemlje bivše Jugoslavije. Ne, ne za Hrvatsku, za bivšu Jugoslaviju se zove njihov ured. Znate što su rekli u intervjuu, njihov direktor, ne znam da li čitate intervjue, uzet ćemo u Hrvatskoj 35% poljoprivrednog zemljišta. 35%, oni sami. To je rekao njihov direktor, to nisam ja rekao. Ako se štiti mali poljoprivrednik, kako se može jednoj kompaniji dati 35% cjelokupnog poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj? Znate li da kad je Monsanto ušao u Argentinu, Brazilu, u Argentinu konkretno, 300 000 malih poljoprivrednika je propalo. 300 000. mi po jednoj strani kažemo štitimo male poljoprivrednike, pa s druge strane dajete Monsantu da kupuje hrvatsku zemlju neograničeno. Možete li vi gospodine Tolušiću, reći za što je premijeru Tim Oreškoviću trebalo 10 000 hektara u Slavoniji? Možemo li nakon godinu dana što se gospodin vratio od tamo otkud je došao saznati za što je njemu trebalo 10 000 hektara? Kakva je to poslovna tajna? Što imate vi kao predstavnik naroda skrivati od zastupnika, skrivati od naroda? Recite za što je to trebalo? Evo mi bi to voljeli znati. Kad biste nam tu informaciju sada rekli, ja bi vam možda čak i povjerovao da se vi zalažete za transparentnost i zaštitu malih poljoprivrednika. Tako dugo dok tu informaciju skrivate imamo pravo sumnjati. Što je na koncu konca definicija malog poljoprivrednika? Ovdje smo već par puta čuli za sporni zakon 36. u kojem se spominju mikro poduzeća i mala poduzeća. Na taj članak ćemo mi dati amandman jer smatramo da se radi o prevari ljudi. Znači prema definiciji koja je važeća, mikro poduzeća su ona koja imaju vrijednost do 5 milijuna kuna a mala poduzeća 60 milijuna kuna. Kakvo je to malo poduzeće u Hrvatskoj koje ima vrijednost 60 milijuna kuna? Postoji službena statistika, imate na koncu konca onu udrugu Život koja okuplja ta mala obiteljska gospodarstva, prema njihovoj statistici, 80% OPG-ova vrijedi manje od 200 000 eura. Znači manje od 200 000 eura, odnosno milijun i pol kuna otprilike ekvivalent. Pa znači ako ogromna većina OPG-ova nema veću imovinu od milijun i pol kuna, kako se može malim poduzećem nazvati ono što ima 60 milijuna kuna? Koliko to OPG-ova u Hrvatskoj ima imovinu vrijednu 60 milijuna kuna? 5, 50? Jesu li to ti mali proizvođači koje mi mislimo zaštiti? Znači prema tome, smatramo da ovaj dodatak mala poduzeća treba u cijelosti ukloniti iz zakona. To jednostavno treba obrisati. I mikro poduzeća su sporna, ali ajde do 5 milijuna kuna još se nekako može nazvati malim proizvođačem ali ova mala poduzeća definitivno ne. Dalje, otvara se prostor za špekulante na način da oni kojima poljoprivredna djelatnost nije osnovna djelatnost su potpuno ravnopravni u postupku dodjele zemlje sa poljoprivrednicima. To konkretno znači da sam ako bi ja koji o poljoprivredi ne znam puno osim možda toliko što imam jedan vrt, sam potpuno ravnopravan sa nekim OPG-om ili nekim poljoprivrednikom koji se možda tu bavi više generacija oko dodjele državne zemlje. I onda to mogu biti, tko? Mogu biti političari, mogu biti načelnici općina, mogu biti kojekakvi lihvari koji će uzimati zemlju ne zato da bi ju obrađivali ili da bi nešto korisno od nje radili, nego baš suprotno, da bisa tom zemljom muljali, da bi eventualno dobivali državne poticaje i da bi eventualno koristili izgradnji stranačke infrastrukture. Jer budimo iskreni kao što je između ostalo priznao i sam ministar tijekom današnjeg uvodnog izlaganja, poljoprivrednim zemljištem su se kupovali glasovi. Državna zemlja davala se bez javnih natječaja, poticaji su se također dijelili prema stranačkoj sposobnosti. Zemlja i poticaji su se davali kako bi se dobili nebrojeni izbori u bezbrojnim općinama koje Hrvatska ima, 5 stotina i nešto jedinica lokalne samouprave. To je bio cilj. I dandanas se zna da onaj koji nije na liniji ne će dobiti poticaj i neće dobiti zemlju i to je žalosno. I prvo bi uopće trebali ići ukinuti sve te silne općine pa onda donositi jedan ovakav zakon jer jedno s drugim itekako dobro ide. Koja je posljedica svega toga? Pa evo sad ću reći koja posljedica. Samo u Slavoniji je 120 sela u potpunosti izumrlo. U Slavoniji danas imate manje zaposlenih nego umirovljenika, ne govorim o Hrvatskoj nego o jednoj regiji. 0,9 zaposlenih na jednoga umirovljenika. Koliki razredi su nestali? Kolike škole su poluprazne? Zašto se jednokratno pogodovalo stranačkom interesu umjesto da se radi dugoročna održiva strategija na dobrobit svih građana RH? U konačnici s obzirom da mi ističe vrijeme, reći ću još ovo. ovaj zakon treba popraviti odmah gospodine Križaniću, a ne kasnijim izmjenama zakona a u konačnici treba zabraniti prodaju zemlje strancima kako bi Hrvatska imala budućnost. Ne zaboravimo onu zlokobnu izjavu Henryja Kissingera tko kontrolira proizvodnju hrane, kontrolira i ljude. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Žagar, replika.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bunjac, otvorili ste jedno vrlo važno pitanje, ne znam odakle vam taj podatak ali čini mi se jako upečatljiv kad kažete kad bi se zemljište u RH stavilo u funkciju potpuno da bi omogućilo rast BDP-a od 6%, to je ogroman iznos. Pazite mi imamo velike probleme u zdravstvenom sustavu, mirovinskom sustavu, obrazovnom sustavu, ovakav novac bi nam itekako dobrodošao. Dakle ono što je ključno i za ovaj zakon je važno da stavi ne samo poljoprivredno zemljište u funkciju nego da podigne razinu poljoprivrednu proizvodnje, to je ključno. I mislim da iz današnje rasprave i to bi trebalo biti kao zaključak, hoće li ova izmjena do toga dovesti. Vi se pitate kako da ARKOD i Državni zavod za statistiku ima različite podatke, pa upravo iz razloga, od 2000. godine kad je i tu su kolege iz HSS-a koje su prve krenule u taj problem, donošenje programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u lokalnim samouprava, uvođenja u posjed, raspisivanja natječaja, znate šta vam se događa? Ljudi su sklapali ugovore o korištenju zemljišta a da nisu uopće nikad fizički ušli u to zemljište, nisu ni znali gdje je to zemljište ostalo, mogli su samo helikopterom ući. Dobivali su na to poticaj, međutim onog trenutka kad je ARKOD-om to snimljeno da zapravo ne uživaju kad su trebali plaćati zakup a poticaj više nisu mogli dobiti, nastalo je do problema. Otud vam te razlike. Mi nemamo sređeno stanje u poljoprivrednom zemljištu. Na mojoj županiji ima 50 000 hektara a više 54 000 mislim parcela, čestica. Arondacija, komasacija, to su sve ozbiljne stvari koje u poljoprivredi treba raditi da bi se postigao cilj. I još jednom kad govorimo o povijesti, ministar ima pravo prozivati bivše ministre ali 2007., 2008. su se sklapali ugovori o prioritetnim koncesijama gdje su dobivali velike sustavi po 300, 400 hektara u zakup vrlo kvalitetnu zemlju, ali znate šta je sad paradoks? Oni dobro rade.
Hvala. Odgovor gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Žagar, do ovih podataka došao sam razgovarajući sa udrugama poljoprivrednika i sa nekim magistrama agronomije kao i putem podataka DZS-a. Dakle, trenutna poljoprivredna proizvodnja sudjeluje u BDP-u sa oko 5%, znali 40% poljoprivrednog zemljišta je iskoristivo tako da u biti kad bi ste stavili preostalih 60% u funkciju, logično je da bi se ustvari postotak udvostručio ili bio malo viši. Što se tiče ovih poticaja, oni su vjerujem jednim velikim djelom iskorišteni upravo u političke svrhe i u nekakvoj uređenoj zemlji ustvari ti poticaji ne bi trebali niti potrebni. Da hrvatska Vlada vodi politiku zaštite domaćeg proizvođača, to znači zaštitu od uvoza, sasvim sigurno bi seljaci bili dovoljno bogati da im nikakvi poticaji ne bi bili potrebni. U tom slučaju bi svi oni koji imaju zemlju jednostavno je obrađivali jer bi im to bio izvor prihoda, a ovako im je izvor prihoda ustvari poticaj. Oni uzimaju zemlju, prijavljuju neke projekte a onda imate slike koje se sporadično pojavljuju u medijima, da imate farmu konja gdje su konji na samrti ili imate farmu konja bez konja. I ustvari država vodi potpuno pogrešnu monetarnu i ekonomsku politiku koja uništava selo tako ustvari ovi poticaji čak i onda kad bi se pravilno koristili, ne bi bitno popravili. Tako da ovo je pitanje cjelokupne ekonomije a poticaji samo jedan pokazatelj koji pokazuje ustvari da je hrvatska domaća proizvodnja u kolapsu. Hvala lijepa.
Slijedeća replika gospodin Pernar.
Uvaženi kolega Bunjac, hrvatska poljoprivredna strategija dobila je dva udarca. Prvi udarac bio je '94. pretvaranjem HNB-a u mjenjačnicu a drugi i završni udarac dogodio se ukidanjem carina odnosno ulaskom i EU. Napomene radi, zbog nerealnog tečaja naše valute kune i vezivanja naše valute za euro, našli smo se u situaciji da su uvozni proizvodi jeftinijih od domaćih. Kako bi država i u takvim uvjetima zaštitila domaću proizvodnju, imala je carine. Te carine na uvozne poljoprivredne proizvode poskupljivale su uvozne proizvode i koliko toliko držale našu poljoprivrednu proizvodnju konkurentnom. I što se događa? Kao što sam napomenuo, ulaskom u EU, ukidaju se sve carine i dolazi do sloma naše poljoprivredne proizvodnje. I pitanje se postavlja hoće li predloženi zakon riješiti goruće probleme u poljoprivredi a to su neisplativost domaće proizvodnje jer je uvozna hrana jeftinija, napuštanje sela, nestanak njegov i na kraju krajeva, slom cijele jedne poljoprivredne regije odnosno Slavonije. Moje mišljenje je da neće i žalosno je što zakonodavac to propušta vidjeti i što se na ove probleme o kojima govorim, uopće ne osvrće. Hvala.
Gospodin Bunjac, odgovara gospodinu Pernaru.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Pernar, vi ste u pravu da mi iz godine u godinu povećavamo uvoz hrane i to samo pokazuje da poljoprivredna strategija ne valja. Prošle godine sa nekih 8,8 milijardi kuna, sad već imamo preko 10 milijardi, znači u jednog godini mi smo uvoz hrane povećali za cca 12 do 15%. Žalosno da pokraj tolikog poljoprivrednog zemljišta za kojega čujemo da ga imamo, mi moramo uvoziti hranu. Ja sam danas ujutro isto tako pitao zašto se ne da nekakav prioritet povrćarstvu i voćarstvu, nisam dobio zadovoljavajući odgovor, znači Hrvatska sigurno da ima mogućnosti jer sve one nekada davne statistike pokazuju da se u Hrvatskoj proizvodilo 3 do 4 puta više hrane nego dana. Evo, uzmite početak 20. st. Početkom 20 st. Hrvatska vam ima 2 milijuna … [[Govornik se ne razumije.]] početkom 21. 500 tisuća. Znači ne radi se o tome, da je netko megaloman, nego bi ustvari, trebali jednostavno obnoviti, one mogućnosti, koje smo ranije imali. Ali, vidjeli smo da ustvari, ni mi ovdje u Saboru, pa čak, ni sam ministar, ne možemo o tome odlučivati. Ministar je pokušao uvesti zaštitne mjere prema uvozu hrane. I kako je prošao? Prošao je tako da jednostavno su njegove uredbe pale, da ga je premjer javno izgrdio i on sad dalje radi u okviru onoga mogućega, a nema puno alata na raspolaganju. Činjenica je da postoje zaštitne carine, činjenica je da je tečaj kune realan i da postoje nekakvi organizirani otkup, da bi svi seljaci mogli normalno živjeti. Ja vjerujem da bi jedan veliki dio njih, bio ponovno bogat kao što su nekada bili. Ja se sjećam još kao dijete, da su stanovnici Baranje bili pojam bogatstva, a danas su pojam siromaštva. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I na kraju gospodin Križanić.
Gospodine Bunjac, puno ste toga govorili. S jednim se slažem s vama, zaštita prodaje zemlje strancima, o tome smo se razgovarali već puno puta. Tu se uvijek s vama slažem. Ali, idemo sad na meritum. Vi ste rekli da ste vi, da vi čak imate problem s tim, da se zemlja dodijeli i mikro poduzećima. Sad mene zanima, ja vas pitam, koja je onda vaša ciljana skupina, jesu to vikendaši? Da li su to amateri ili koje su to ciljane skupine kojima bi vi dali? Govorili ste krajnju granicu malih poduzeća, s druge strane sad govorite, ja sam govorio o tome, da nije interes dati samo zemlju u zakup, dati ljudima poticaj, nego da imamo i nekakav referentni prinos, od te zemlje koja je dana u zakup i za koje su isplaćene poticaji. 3,5 milijarde je malo prije rečeno je dato poticaja. Mi sa ovakvim manjim od mikro, ne znam kakav možemo imati referentni prinos. A s druge strane govorili ste o malverzacijama i o Monsantu i o 25% i o Oreškoviću i o svemu ostalom, o svim tim, vi imate saznanje o malverzacijama, zašto to sve ne prijavite? Pa vi ste saborski zastupnik, vi imate na to pravo.
Hvala lijepo. Nastavljamo sa raspravama po klubovima, gospodin Branko … [[Upadica se ne čuje.]] Molim, a oprostite, da. Moja greška. Odgovor na repliku gospodin Bunjac.
Hvala lijepo zastupniče Križanić. Pa evo, mi se slažemo po nekim pitanjima, teoretski, međutim, kada realizacija teorije od strane vaše vlade, nije u skladu sa vašim mislima. Dakle, vi kažete neka ja kao saborski zastupnik vršim istrage, neka prijavljujem itd. Pa mi smo zakonodavna vlast, ja nisam sudska vlast, ja ne vjerujem da vi znate da u uređenim demokratskim zemljama su zakonodavna, sudska i izvršna vlast razdvojena. Znači, nije to moj posao. Ja sam ovdje da jednostavno govorim o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Da, ali međutim, da sam na mjestu ministra Tolušića ili ne znam, državnog odvjetnika Dinka Cvitana, sigurno da bi ove stvari bile riješene. Sigurno da ne bi čekao do sudnjega dana, da se nešto pokrene, dok je očito, da veliki problemi postoje. Što se tiče mikro poduzeća, znači, mi nismo protiv mikro poduzeća, to ćete vidjeti u amandmanu, koji smo upravo sada predali u proceduru. Znači, mikro poduzeća neka ostanu. Ali, ova mala poduzeća, protiv toga jesmo, ne zato, da bi bili kontra vama, nego zato što su nas tako savjetovali, upravo svi poljoprivrednici koje smo kontaktirali. Znači, oko toga, jednostavno postoji konsenzus. Možda vi poznajete neke druge, koji misle da to treba ostati, ali evo, koliko sam ja stigao razgovarati, a na koncu konca i sam živim na selu, to vrlo dobro znate, oni su protiv toga. I to im je glavna zamjerka, na cijeli ovaj zakon. Oni uostalom kažu, da ih na neki način, Ministarstvo poljoprivrede želi prevariti s tom definicijom. Evo, molim da to razmotrite, nemojte sad, samo zato što sam ja rekao, biti protiv toga. Ponašajte se odgovorno a ne sektaš. I mi nekad podržimo i vaše zakone, bez obzira što ste ih vi predložili. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I sada gospodin Branko Hrg, ispred Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Zakon koji je pred nama i o kojem danas raspravljamo u svakom slučaju, kao što sam naveo u prvom čitanju, reći ču i danas, je sigurno puno bolji zakon, od onog koji je, odnosno, koji je još uvijek sada na snazi, a taj je najgori, od svih zakona koji su donošeni o državnom poljoprivrednom zemljištu i gospodarenju sa državnim poljoprivrednim zemljištem. Slušam ovdje rasprave, slušali smo rasprave i na Odboru za poljoprivredu, slušali smo i razno razne udruge, koje okupljaju i različite grupacije, ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom i moram reći, da nisam baš u tim njihovim stavovima i izlaganjima osjetio baš neka velika protivljenja jednih drugima. Mi ćemo kao Klub HDS, HDSSB, HSLS podržati ovaj zakon u drugom čitanju. Malo analizirajući njegove razlike od prvog do drugog čitanja, negdje oko 23 primjedbe iz prvog čitanja su prihvaćene od strane ministarstva i Vlade RH, što govori da ona rasprava u prvom čitanju nije bila uludo i da je ministarstvo itekako valoriziralo prijedloge i primjedbe koje su ovdje davane. I sigurno da je samim time došlo do poboljšanja zakonskog prijedloga između 2 čitanja. Mi se moramo sami malo sudariti sa sobom i pogledati se malo u zrcalo i reći da smo davno, kao država napravili ogromne propuste u gospodarenju jednim od najvažnijih resursa koje država uopće ima a to je poljoprivredno zemljište. Danas ovdje slušamo o tome da li će se zemljište prodavati strancima. Pa ako država ovim zakonom preferira koncesiju na 25 godina plus mogućnost produženja 25 godina onda smatram da štiti upravo državu od takvih mogućih transakcija koje će se događati. A znate gdje će se događati? Događat će se po onim prethodnim zakonima kada je omogućena prodaja zemljišta po povlaštenim cijenama, ljudima koji su davali gospodarske programe gdje jedan dio njih nije provodio te gospodarske programe i sada pošto su vlasnici 1/1 u gruntovnicama moći će tu zemlju prodati kome žele. To je činjenica. Ako država daje zemlju na koncesiju, tu zemlju koja je dana na koncesiju i najam dugoročni nju neće moći prodati ni strancu, ni nekome drugome. Davno smo promašili u ovome dijelu. Sada je toga ostalo malo. Ovakve su rasprave trebale biti na početku kada se počelo gospodariti, donositi zakone o Državnom poljoprivrednom zemljištu, kada je bila ona navala ko na američkom divljem zapadu tko uspije zabit zastavicu bit će njegov. Tada je bio trend zemlja treba ići poljoprivrednim proizvođačima u vlasništvo. Oni će s njom najbolje znati gospodariti. Oprostite draga gospodo, ja moram reći da ja znam iz iskustva, iz prakse da imam spoznaje da su neki ljudi koji su zemlju tako kupovali tu istu zemlju preprodavali i nitko im ništa nije mogao. Sve je bilo po zakonu. Promašili smo. Nije se uopće smjelo državno poljoprivredno zemljište prodavati, nego ga je trebalo davati na dugogodišnje koncesije sa mogućnošću produženja dok god se obitelj ili ta firma, tvrtka bavi tom proizvodnjom sukladno programu ili možda izmjenama programa ukoliko su naumili promijeniti proizvodnju kojom se bave, a ona je i dalje poljoprivredna. Meni je drago da je prihvaćena ona primjedba da se na temelju procjene Porezne uprave u stvari rješava ovaj odnos između države i lokalne samouprave. Također moramo imati na umu i sagledavati uopće ovu problematiku koja je to ciljana skupina. Da li bi poljoprivredno zemljište državno trebalo ići u nekakvu kategoriju socijalnog zbrinjavanja ili razvoja poljoprivredne proizvodnje. Da li prema onim grupacijama koje bi trebale na temelju toga probat preživjeti iako će teško to napraviti ili prema onima koji imaju potentnost i koji mogu razvijati proizvodnju, povećavati proizvodnju i zapošljavati još ljudi. Mislim da smo se dugo, dugo bavili ovom problematikom na krivi način, da smo dugo, dugo vremena gledati upravo pogrešno gledajući socijalnu komponentu i pokušavajući sačuvati nešto što se nije moglo sačuvati. I to je isto jedan od razloga zašto je danas stanje u hrvatskoj poljoprivredi takovo kakovo jest, a sigurno je da nije dobro. Za mene tu nema nikakve dileme. Mislim da se poljoprivredno zemljište mora usmjeravati prema OPG-ima, mikro, malim poduzećima, društvima koja imaju mogućnost razvoja poljoprivredne proizvodnje. Ovim zakonom se vraća domicilnost na jedinice lokalne samouprave. Nisam time prezadovoljan, iako je to dobar korak u odnosu na ono prije. Bilo bi možda ipak puno bolje da se je makar uz tu domicilnost jedinice lokalne samouprave kao neki drugi dodatni kriterij omogućilo da zemlju mogu dobit u koncesiju i najam i proizvođači u krugu nekih 50 km o čemu je ovdje bilo puno govora. Jer jednostavno praksa pokazuje da takvih primjera ima dosta i da se pojavljuju problemi uopće gdje se ne može provesti ovakav postupak. Ali dobro, zakon nije sveto pismo, zakon se uvijek može mijenjati, mijenjan je puno puta. Ako će trebati, ako se u praksi vidi da nešto ne štima, da se nešto ne može napraviti sigurno je da će ministarstvo biti to ja barem vjerujem koje će promptno predlagati poboljšanja, izmjene zakona kako bi on bio što provedljiviji. Jer smatram također, a što je ovdje bilo veći i u dosta navrata rečeno, taj članak 36. očigledno po svim razgovorima i savjetovanjima, konzultacijama bit će vrlo teško provesti taj članak u praksi. Ali realno gledajući i to nam mora biti jasno. Malo je te zemlje ostalo koja je još na raspolaganju. Negdje oko 70% poljoprivrednih površina u krajnjem slučaju je u rukama privatnih vlasnika u Republici Hrvatskoj. Veliki dio zemljišta je već državnog raspoređeno. Ostalo je znatno manje onog pravog zemljišta za koje su poljoprivredni proizvođači gladni. Ja se nadam da je ministarstvo u izradi konačnog prijedloga ovog zakona radilo simulacije članka 36., da se je probalo staviti u nekakvu da velim probu što bi to bilo kada se raspiše natječaj, tko će na takvom natječaju moći proći, koliko će biti moguće izračunati bodove i kako će to sve skupa završiti jer na taj način bi naravno i nama bilo lakše kao zastupnicima govoriti o tome i prihvatiti prijedloge koje je davalo ministarstvo. Na prvom čitanju i nakon prvog čitanja i rasprave u Hrvatskom saboru Zakona o poljoprivrednom zemljištu bilo je dosta i kasnije govora i komentara, evo gledam kolegu Lenarta, njega je čak njega proglasio da se ne bavi poljoprivredom, a znamo da se bavi, pa i meni je rečeno da što imam raspravljati o zemljištu, poljoprivrednom, a da se nikada nisam bavio time. Pa jesam, evo poruka dosta godina sam se bavio čak i poljoprivredom, uzgojem svinja, a kao čelnik lokalne samouprave radili smo i programe raspolaganja, raspisivali natječaje i provodili te natječaje. I moram reći da je vrlo, vrlo zahtjevan posao provesti natječaj i da na kraju on završi onako da svu svi zadovoljni. U krajnjem slučaju nikad nitko nije zadovoljan i uvijek je neko za sve kriv. Zato je bitno, zato se vraćam na taj članak 36. i na te akte koji se trebaju donijeti i sve pravilnike i bodovanja gdje stvarno treba dobro paziti da se lokalnim samoupravama maksimalno olakša provedba ovog zakona i da ona bude što transparentnija i jednostavnija da se ljudi ne dovode u nekakve situacija u kojima nitko ne želi biti. Ovdje je bilo dosta govora od nekih kolega, insinuacija o nekakve ne znam namještanja bilo što, ne znam da li je to negdje rađeno, znam samo da je procedura o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem o prodaji, o najmu bilo uvijek dosta komplicirana, da je uvijek bila pod povećalom javnosti, ministarstva, državnog odvjetništva osim u onih zadnjih par godina za vrijeme ministra Jakovine i da se nije baš tu moglo tako nešto raditi kao što se to ovdje zna reći. Ali ono što je bitno Agencija za zemljište prelazi u ministarstvo, Agencija u onom prvom čitanju je još bila predviđena, tada sam isto rekao da je pred njom posao najvećim dijelom kontrole, sada je to posao ministarstva. Ukoliko se ne provede kontrola, ukoliko se ta kontrola ne protegne unazad maksimalno koliko je moguće, pa ako su i istekli rokovi, ako se i ne može više ništa postići prema nekima koji su eventualno izmanipulirali državu, neka se barem zna koji su to. Provesti kontrole, napraviti reda u tom dijelu da jedanput prestanemo sa raznim insinuacijama, manipulacijama javnošću o nekakvim malverzacijama u tom dijelu, samo kontrom i ovih novih programa, ali i onih prošlih programa jer sigurno da ima slučajeva da se ljudi ne bave onim poslom za koji su dobili zemlju, kažem kupovali su je po povlaštenim cijenama i nema je više. Ako je i gdje je moguće gdje su takvi slučajevi povesti postupke, provesti postupke i takvu zemlju ukoliko je god moguće vratiti natrag državi neka ide onima koji se time žele baviti. To je jedan ogroman posao koji čeka ovo ministarstvo i ja se nadam i vjerujem da će se u njega krenuti i to onako beskompromisno, tvrdo da dođemo do pravih spoznaja da jedanput maknemo tu stigmu sa gospodarenja državnim poljoprivrednim zemljištem. Iz svega ovoga što sam govorio, ponovit ću samo mi ćemo ovaj zakon podržati kao klub, ali molimo ministarstvo da stvarno vodi brigu o dokumentima koji su popratni i da kontrolira što se događa sa zemljom i da naravno ukoliko u primjeni ima problema vrlo brzo i hitno napravi one izmjene i popravke zakona koji će biti potrebni. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate tri replike, prva gospodin Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo kolega Hrg, dobro ste primijetili da ste vi od jednog gospodina Stipe Gabrića Jamba bio proglašen i tetom u vrtiću, ja s nekim tko ne radi ni jedno jutro zemlje doduše ja ne radim nijedno jutro, nijedan kvadratni metar državne zemlje ono što radim je moja vlastita zemlja i zemlja mojih susjeda to nekih 30-ak hektara, a dotični gospodin je stekao svoju slavu na krumpirima koje je kupovao za jednu kunu, a prodavao za pet kuna hrvatskoj vojsci. Ono što sam ja htio vama reći u replici gdje ste vi rekli da se ne slažete sa prodajom državnog poljoprivrednog zemljišta, ja se ne slažem s takvom konstatacijom. Slažem se s onim što piše u zakonu da OPG može kupiti do maksimalno 50 hektara zemlje jer smatramo da je to jedna pristojna količina zemlje od koje jedna obitelj može solidno živjeti. Ne slažem se s tim da tehnološka jedinica može biti maksimalno 10 hektara jer znamo da tehnološke jedinice su negdje oko 15-ak hektara optimalne pa one idu gore, dolje. Možda negdje ima i 50 hektara i mislim da bi taj uvjet trebao biti što će biti tema našeg amandmana Kluba zastupnika HSS-a S obzirom da su prodavane tvornice privatnicima, državne tvrtke, zgrade pa i jedan od bivših ministara poljoprivrede gulio krumpir zato što je jednu zgradu prodao privatniku. Smatram da onda i OPG-i i obrtnici mogu imati pravo kupiti do 50 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta i nemojmo ih ograničavati u tome jer to je onda njihova konstanta, na tih 50 hektara oni imaju stabilnost, mogu se razvijati, mogu sudjelovati i na fondovima i razvijati svoju mehanizaciju i resurse koje imaju, ostalo neka ide na tržište i dajmo im tu mogućnost, ajmo to svi jednom shvatiti i oporba i vladajući da je to dobra stvar i ajmo to omogućiti OPG-ima. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Hrg.
Kolega Lenart, evo ovo je prava replika, vi se ne slažete sa mojim stavom da državno poljoprivredno zemljište nije trebalo prodavati a ja vam dokazujem na temelju onoga što se insinuira da će stranci moći kupovati da upravo zato što je prodano državno poljoprivredno zemljište da će ti isti stranci moći doći do tog zemljišta jer vi ako ste kupili tu zemlju, vi ju sad možete ako je prošao rok, vi ste se uknjižili u gruntovnicu, nju prodati bilo kome kome želite. I nije isto zgrada i zemlja. Zgrada se sruši, napravi se nova. A zemlja je zemlja, ona je ograničena. I ne vidim ja nikakvog razloga da ne tko tko se želi baviti poljoprivrednom proizvodnjom dobije državno poljoprivredno zemljište na dugoročni najam ili koncesiju, neka to bude pod povoljnim uvjetima i neka ju ima sve do onoga trenutka kada se on, njegova obitelj, tvrtka bavi tim poslom i proizvodi. Pa ako i promijeni poljoprivrednu proizvodnju s kojom se bavi, omogućimo mu da može napraviti izmjenu programa i da se može prebaciti na neku proizvodnju. Dok god se time bavi, kad se više ne bavi time, zemlja ostaje vlasništvo države, preuzima je netko drugi koji se bavi poljoprivrednom proizvodnjom, proizvodnjom hrane. Ja to tako gledam. Istovremeno sam za to da se male čestice, male parcele, maksimalno prodaju jer toga ima toliko nereda, zapuštenosti i problema s time na terenu zbog korova, zbog raznoraznih bolesti koje dolaze posebno u vinogradarstvu, da jednostavno je nužno to napraviti ali i uvesti kontrolu jaču u poljoprivredno zemljište i poljoprivredne površine privatnih osoba.
Hvala. Druga replika gospodin Žagar.
Hvala. Uvaženi kolega Hrg, ne sumnjam i sami ste to naglasili da ste kao čelnik jedinice lokalne samouprave sudjelovali u izradi programa i na kraju krajeva ugovaranju samog zakupa. S vama se čak i slažem jer ako gledam iz pozicije jedinica lokalne samouprave ono što je sad bitan prihod mnogih općina je upravo prihod zakupa poljoprivrednog zemljišta i u tom smislu zemljište treba urediti, okrupniti ga bilo arondacijom, bilo komasacijom da bi to bile funkcionalne cjeline koje će donest onda značajne prihode a i kroz porast poljoprivredne proizvodnje prihodi će se vratiti jedinicama lokalne samouprave. Međutim ono što vidim kao problem, vi ste ga tu i naglasili. Mislim zemlja je podijeljena, tu moramo biti jasni. 2000. kad su prvi programi, evo kažu da je po političkom ključu na ovaj ili na onaj način uglavnom neki ljudi su oštećeni ali oni koji su dobili zemlju, pretpostavljamo da će teško ostati bez nje jer pretpostavimo da će ispunit sve obaveze koje imaju prema toj zemlji. Međutim ono što ministarstvo mora napraviti. Unatoč tome što iz ovoga prijedloga zakona, a to se odnosi kao kritika na pretprošlog ministra Jakovinu, gospodarski program. On postoji u ovom zakonu i neovisno o tome što se on ne boduje prilikom natječaja, on se mora kontrolirati, vi ste to naglasili, gospodarski program se mora kontrolirati jer jedinom kontrolom gospodarskog programa možemo vidjeti je li zemljište u funkciji ili nije, je li on u funkciji gospodarskog razvoja i na kraju onda i održivosti hrvatskog sela i opstanku OPG-a jer OPG-i nisu samo proizvodna djelatnost, oni su i način života a u tom djelu, ajde složimo se, 25 godina plus 25 godina je nekakva sigurnost da bi ljudi opstali na tom području. Netko kaže da to nije dovoljno, da bi oni trebali imati po mogućnosti da kupe zemlju ali evo neka se složim s vama, neka to bude 25 godina ali bez kontrole, neće biti dobro. Kako će mladi čovjek doći do poljoprivrednog zemljišta ako onaj koji ima u posjedu 400 hektara a to zemljište ne obrađuje u skladu sa …?
Hvala lijepo, hvala. Gospodin Hrg, odgovor.
Pa evo slažemo se u tom djelu i zato i kažem da i naglasio sam da ministarstvo ima jednu ulogu koja na neki način izgleda nezahvalna ali ustvari će svi oni ljudi koji pošteno gledaju na ovu stvar biti zahvalni. Kontrola se mora provesti, dakle zemljište je prodavano, dodjeljivano, po papirima, po raznoraznim dokumentima, po programima, po kriterijima koji su bili i definitivno nitko nikada nije proveo pravu kontrolu. Nemojmo smetnut s uma da su ti isti ljudi koji u nekim slučajevima sigurno nisu zemljište koristili sukladno onom programu koji su dali kad su ga dobivali, za isto to zemljište dobivali prije iz državnog proračuna ogromne poticaje. Znači dva puta, jedanput su dobili povlaštenu zemlju, drugi put su još dobili novac iz državnog proračuna da bi ustvari izmanipulirali državu. Vas, mene, svakog građanina RH koji plaća porez u krajnjem slučaju. Sada to ide jednim djelom iz EU-a ali opet imamo stvar da to mora ići onima koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, koji imaju razvojnu komponentu, koji mogu pojačati proizvodnju, koji mogu biti konkurentni, koji mogu proizvoditi, koji mogu zapošljavati. I zato se ovo ne smije gledati kao socijalna kategorija nego jednostavno se mora gledati kao gospodarsku djelatnost, gospodarsku granu koja ima potencijal a samo na ovaj način može uspjeti i zbog toga je ta kontrola nužna, bez nje ništa.
Hvala lijepa. Treća i posljednja replika gospodin Grmoja.
Poštovani kolega Hrg, pa definitivno da ovaj cijeli proces i ja mislim da je to namjera i cilj sviju nas ovdje treba biti transparentan. Međutim, on nije bio transparentan. Znači dok su jedinice lokalne samouprave vodile taj proces, što ne znači da mi ne možemo učiniti da on bude transparentan. Spominjale su kolege, doticali ste se i vi u izlaganju određenog gospodina. Nije taj kako je rekao kolega samo prodavao kupus HVO-u po višestruko većim cijenama što ga čini ratnim profiterom, nego je uzurpirao državno zemljište, a osim toga i zemljište koje je bilo u zakupu kupovao ili preprodavao ispod stola. To su sve nepravilnosti koje postoje na terenu i koje treba rješavati, a nitko do sada na to nije reagirao. Ono što ću ja, evo razmišljam o tome možda podnijeti amandman što se tiče ova dva predstavnika koja su predstavnici Općinskog ili Gradskog vijeća u toj komisiji, da bi možda bilo dobro rješenje radi transparentnosti cijelog postupka, da budu predstavnici dvije najjače političke opcije u gradskom ili općinskom vijeću što će osigurati prisustvo opozicije unutar te komisije. I mislim da će donijeti jednu veću razinu transparentnosti jer smo često imali situacije da su ti natječaji bili namješteni, da je bilo pogodovanja. Dobio sam niz mailova, evo na primjer iz Opuzena je očito da je bilo niz nepravilnosti, tako da definitivno trebamo mi ovdje i kao predstavničko tijelo svojim amandmanima i prijedlozima osigurati da taj proces bude što transparentniji kako ne bi bilo optužbi o nekakvim namještanjima, nezakonitostima ili nečemu sličnom.
Odgovor.
Pa ja ne znam kako se je radilo po svim jedinicama lokalne samouprave. Znam samo da je taj zakon, odnosno svi oni zakoni do 2013. godine bio sigurno puno transparentniji i da je bio pod puno većom kontrolom nego u vrijeme koje spominjete u vrijeme kad je ministar bio gospodin Jakovina. Sva je sreća, pa on u tom vremenu nije ništa praktički skoro i napravio, pa je onda zemlja ipak ostala u većini. Da je uspio napraviti i raspodijeliti zemlju danas bi to bio veliki problem. A u lokalnim samoupravama, svaki čelnik lokalne samouprave koji želi da se stvari događaju na jedan normalan način će i sam staviti u takvo jedno povjerenstvo ljude iz različitih opcija i politički i iz struke i oporbu i poziciju da si skine sa sebe i onu mogućnost neku da mu netko kaže da je nekome nešto namještao jer mu je to sigurno u interesu obzirom da zakonom vraća opet natrag i uloga Državnog odvjetništva. Mislim da nikome neće biti u cilju da pokušava uopće nešto takvo napraviti i da će ljudi jednostavno provoditi ovaj zakon puno bolje. I ono što je najvažnije nek' se što ima zemlje nek' se stavi u funkciju, neka dođe do onih koji se misle baviti poljoprivrednom proizvodnjom.
Hvala lijepa. Ispred Kluba zastupnika HSS-a gospodin Davor Vlaović.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Evo u ime kluba Hrvatske seljačke stranke nekoliko riječi o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu jednom od najvažnijih zakona vezano za poljoprivredu i poljoprivrednu proizvodnju, jer svi znamo bez zemljišta, bez poljoprivrednog zemljišta nema proizvodnje hrane i nema razvoja jednog društva, nema opstanka zajednice pogotovo u ruralnim područjima ukoliko se ne bavimo poljoprivredom, poljoprivrednom proizvodnjom ne samo zbog prehrane stanovništva, nego upravo kako je rečeno je to dio načina života i čuvanja biološke raznolikosti u našoj državi i općenito u svijetu. I zato kažem da ovakav zakon, da zakon je trebao biti još prije godinu dana donesen, da zakon sigurno sa velikim nestrpljenjem očekuju naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva na terenu i da sve ove naše rasprave idu u pravcu tome da donesemo što kvalitetniji zakon i da pridonesemo da se dalje razvija poljoprivredna proizvodnja na našim prostorima. Ono što trenutno imamo, da imamo pad proizvodnje u poljoprivredi, da nam uvoz poljoprivrednih proizvoda raste, da broj obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava je sve manji pogotovo onima koji se bave stočarstvom i da ih je u upisniku manje. Stoga sigurno paralelno sa ovim zakonom treba učiniti i ono što traže udruge sa terena, da se napravi jedna kvalitetna evidencija ukupnog državnog i privatnog poljoprivrednog zemljišta jer trenutno postoji nesrazmjer između onoga što imamo u upisniku u ARKOD-u i onoga što Državni zavod za statistiku je napravio kroz popis poljoprivrede nekih četristotinjak tisuća hektara je razlika di su te čestice i sigurno da u daljnjem razvoju to treba definirati i razjasniti. A isto tako naravno da mi iz Hrvatske seljačke stranke pozdravljamo prijenos ovlasti u raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem pa i privatnim na jedinice lokalne i regionalne samouprave, jer je to i dio programa Hrvatske seljačke stranke i jer je to i u prijašnjim zakonima koje smo mi predlagali bilo sadržano. I drago mi je da je ministar dio toga koristio. Žao mi je što nije sve koristio iz onog zakona koji je bio tada dobar, gdje se upravo kroz rad jedinica lokalne samouprave učinjene i dobre stvari, da se kroz programe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem definiralo koji dio državnog poljoprivrednog zemljišta je za prodaju, koji za zakup, koji za koncesiju, a koji je za povrat oduzete imovine. I na taj način su Općinska vijeća koja najbolje znaju tko se u njihovoj sredini bavi poljoprivrednom proizvodnjom imali mogućnost odabira. Bilo je tu i kažu neki i mutnih radnji, ali bio je tu i DORH na kraju koji je morao dati suglasnost i na provedeni natječaj i na odabir ponuditelja. U prethodnom razdoblju je DORH izbačen iz te procedure pa onda sigurno da sumnje mogu biti još i veće da li je bilo sve u skladu sa zakonom i da li smo svi bili u jednakoj šansi doći do državnog poljoprivrednog zemljišta. Ja tvrdim, a i većina na terenu tvrdi da nisu bili u istoj poziciji, a to si je već više puta ovdje danas i rečeno. Ono što sigurno treba reći da kroz programe raspolaganja koje jedinica lokalne samouprave moraju donijeti u 90 dana se evo daje prilika da ponovno taj dio posla preuzme jedinica lokalne samouprave ali i da ima i onda odgovornost. Međutim, treba istaknuti da je i tu dijelom zakon neusklađen, jer kažu da u zakonu piše tako moraju taj program donijeti u roku 90 dana, a ministar će provedbene propise pravilnike i ostale aktivnosti donijeti u roku od 180 dana ili 6 mjeseci. Pa kako će onda jedinica lokalne samouprave donijeti programe ako će ministar tek za 6 mjeseci donijeti pravilnik koji regulira i to što treba biti u programu raspolaganja, kakav mora biti gospodarski program i kako će se bodovati? Pa ja mislim da do konačnog usvajanja ovog zakona i zato je možda i dobar prijedlog da se ide i u treće čitanje da se ove nejasnoće isprave i da se uskladi taj dio čisto zakonodavno kako bi mogli biti svi u istom poslu na dobrobit naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava što operativniji i da bi zakon bio provediv. I evo jedan od prijedloga jer čuli smo da je negdje 18 pravilnika u pripremi, da je u visokoj fazi gotovosti kako je ministar rekao, uglavnom će se putem pravilnika provoditi ovaj zakon na terenu. Pa zašto ne bi saborski zastupnici znali što će u tim pravilnicima pisat, prijedlog je moj u ime kao član Odbora za poljoprivredu da napravimo jednu tematsku sjednicu i da članovi Odbora za poljoprivredu dobiju na uvid te pravilnike prije nego što stupe na snagu kako bi mogli prenijeti razmišljanja terena i svoje promišljanje o istima jer će oni u mnogome regulirati daljnju provedbu ovoga zakona. Mislim da to neće biti problem ministru i državnom tajniku da se to na taj način i uradi. Također, kroz programe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem koji će donijeti općine treba definirati i maksimum koji može ići u zakup. Tu u zakonu piše do 100 hektara proizvodne cjeline. Naš prijedlog iz Kluba HSS-a da se to ostavi mogućnost jedinicama lokalne samouprave, da svojom odlukom svog predstavničkog tijela donesu i urede ovo područje koliko na njihovom području može biti maksimum koji će ići u zakup jer oni najbolje znaju na terenu koliki fond zemlje imaju, koliko ima zainteresiranih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i poduzeća za to državno poljoprivredno zemljište i prema tome da prilagode ovu dokumentaciju natječajnu da bi što više obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava došlo u šansu da uzme zemlju u zakup. To je bilo u nekim prijašnjim zakonima i mislim da to ne bi trebao biti problem. Isto tako kad je riječ o prodaji pozdravljamo da se ipak dio državnog poljoprivrednog zemljišta koje će svojim programom definirati općina, grad i županija, odnosno općina i grad, da se do 50 hektara može kupiti ali da se ne ograničava čestica na do 10 hektara. Jer vi imate situaciju da uz moju parcelu je susjedna parcela 12 hektara, ja bih ju htio kupiti i razumno je sa osnova da je to jedna tehnološka cjelina da smanjujemo troškove proizvodnje, da mogu kupiti svih tih 12 hektara i da to bude tako u programu definirano. Na ovaj način to neće moći ići i opet imamo rascjepkan posjede i povećane troškove proizvodnje. Stoga mislim da bi i taj dio trebalo ostaviti da jedinice lokalne samouprave kroz program i kroz definiranje koji dio državnog poljoprivrednog zemljišta može ići u prodaju im se omogući da to definiraju svojom odlukom, a ne da se zakonski to ograniči jer na ovaj način nećemo postići ono što je cilj da se okrupni posjed i smanje troškovi proizvodnje, bar je takav prigovor s terena i ja dijelim to mišljenje. Ministar je rako da je zakon pisan za obiteljska poljoprivredna gospodarstva i da će ona imati prednost i da se to ponovno vraća na domicilnost što mi iz HSS-a pozdravljamo. Međutim, tražimo i jasnije potvrde ove konstatacije, a jedna od njih je kao što sam u replici ministru rekao, da se onda u zakon ugradi da taj nositelj obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva obrta ili malog poduzeća dokaže da je poljoprivredna proizvodnja pretežiti dio njegovog dohotka odnosno proizvodnje, da se ne dogodi da nekakav odvjetnička kuća koja ima viška kapitala nam uđe u poljoprivredu i da bude ispred našeg obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva domicilnog što se u praksi događalo da smo imali takve slučajeve nećemo imenovati nikoga. Ali na ovaj način to je nekad dokazivano onom bivšem zakonu dok je HSS ga pisao transakcijom 117, da živiš od poljoprivrede i da ti je ona osnovna djelatnost i da iz prihoda od poljoprivrede plaćaš mirovinsko i zdravstveno. Ako tako preciziramo u zakonu onda ćemo u stvarnosti to biti zakon za obiteljska poljoprivredna gospodarstva i tako ćemo zaštititi opstanak naših ljudi u ruralnim područjima i da se dalje mogu nastaviti poljoprivredom. Ovdje ste u isti rang stavili i OPG i obrt i malo poduzeće i mikro poduzeće. Mislim da ovdje u istom rangu prioriteta ne može ostati malo poduzeće jer je to već rečeno do 50 zaposlenih i do 10 milijuna eura prometa, što je sigurno i kroz pravilnik koji će biti naknadno donesen njegova velika prednost i po broju zaposlenih i po broju grla da naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva neće doći u šansu da kraj njega dobiju prioritet i da ostvare svoj naum da okrupne svoj posjed, naravno da mi iz HSS-a pozdravljamo i namjeru da se stočari namire sa onim dijelom državnog poljoprivrednog zemljišta koji im nedostaje do … direktive da se ne plaćaju kazne i penali i mislim da i Vlada i Ministarstvo mara učiniti sve da u ovom dijelu zaštiti stočare, jer već su počele ići inspekcije po terenu, rade kontrole i onaj koji nema po nitratnoj direktivi dovoljno hektara već plaća penale. Mislim da tu država mora stat iza svojih stočara pogotovo što kažem da zakon već kasni i da je trebao biti donesen i prije godinu dana i biti u funkciji da bi stočari mogli proizvoditi i da zaštite svoj posjed i da ne plaćamo penale zbog toga što netko drugi im nije omogućio da dođu do većeg posjeda državnog poljoprivrednog zemljišta. Naravno da tu treba i posebna pažnja za mlade jer šansa razvoja poljoprivrede je upravo na mladima i to govore programi koje smo pisali kroz Program ruralnog razvoja, međutim šta je u praksi. Po ovim redoslijedu prioriteta mladi će teško doći do državnog poljoprivrednog zemljišta, a prijedlog je HSS-a kako se nekada u bivšim zakonima dala mogućnost da se dijeli nadijeli braniteljima, da se pronađe model da se nadijele mlada OPG-a, sa 10, 15 koliko se napravi procjena stručna da je dovoljno za jedan start i da se na taj način sačuva život u Slavoniji, Baranji, Lici, Podravini i drugim nerazvijenim regijama i da damo šansu mladima koji se žele baviti poljoprivredom naravno pod uvjetom da oni moraju na tom prostoru ostati 10 ili 20 godina ovisno kako zakonodavac to predvidi. To su bili prijedlozi i na tematskoj sjednici Odbora za poljoprivredu i u prvom čitanju, a evo izostalo nije ugrađeno u ovaj završni prijedlog zakona, pa evo volio bih čuti od ministra zašto to nije napravljeno jer svi se kunemo u mlade, dajmo im šanse, a mladi u biti nemaju šanse kroz ovaj zakon. A još je poraznije kada pogledate natječaja Programa ruralnog razvoja mjera 6.1., 6.3.1. gdje je upravo bilo za mlade da je najmanji broj zahtjeva iz Slavonije i Baranje. Nema ih, odselili su, a i oni koji su ostali nemaju uvjete da ostvare uvjete iz natječaja i pod hitno moramo stvoriti uvjete i kroz ovaj zakon i kroz izmjene Programa ruralnog razvoja i za ove mjere da se mladima da šansa da ostanu živjeti u svom selu u svojoj kući i da se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Rekli smo već da općine i gradovi imaju povećane obveze, imat će i povećane troškove jer moraju donijeti program, morat će pripremiti i raspisati natječaj, odabir, uvođenje u posjed, kontrola to će sigurno zahtijevati i dodatne troškove, novo upošljavanje u jedinicama lokalne samouprave onda treba imati i veće prihode. Stoga će klub HSS-a uložiti amandman da se prihodi povećaju upravo jedinicama lokalne samouprave sa 65 na 75%, županiji sa 10 na 15%, a državi da se smanji sa 25 na 10% jer se ukida agencija, smanjuje se opseg posla, obveze, a onda i troškovi države i onda je logično da ima i manje prihode, a jedinice lokalne samouprave da imaju veće prihode, mislimo da je smislen amandman. Također je ovdje važna uloga i državnog odvjetništva i to smo i u prvom čitanju naglašavali da je to dobro da postoji kao kontrolni mehanizam za zakonito provođenje ovih aktivnosti, ali pod uvjetom da državno odvjetništvo surađuje aktivnije na ovom poslu jer praksa je do sada govorila da je tu dosta dugo su trajali ti procesi dok oni daju suglasnost po nekoliko mjeseci, jednostavno se proizvodna godina izgubila zbog tog što državno odvjetništvo nije reklo da je provedeno u skladu sa zakonom može ući u posjed, može podnijet zahtjev za ostvarivanje poticaja i započet proizvodnju. Mislim da je naš prijedlog bio u tom pravcu da u roku od 30 dana državno odvjetništvo mora dati odgovor i da ako ne da da se smatra da nemaju primjedbi i da je to trebalo ugraditi u zakon i to treba kroz jasnije i precizirati. Također kada je riječ o već spomenutoj prodaji strancima, mi imamo moratorij sedam godina koji ističe 2020. imamo i šansu podnijeti zahtjev za još tri godine, imamo i dobre argumente obzirom na probleme koje imamo u poljoprivredi i mislim da bi ministarstvo pod hitno moralo zajedno sa Ministarstvom vanjskih poslova podnijeti ovaj zahtjev za produženje ovog moratorija na još tri godine da se ograniči prodaja zemlje strancima. A tvrdim da naši poljoprivredni proizvođači OPG-i koji kupe 5, 10 hektara i okrupni svoj posjed, ostane se baviti poljoprivrednom proizvodnjom sigurno neće prodati to nikome nego će se baviti poljoprivredom. A uvijek se može ugraditi mehanizam da država ima pravo prvokupa, to bi trebalo ugraditi, da ukoliko se neko više ne može ili ne želi baviti poljoprivrednom proizvodnjom, želi to poljoprivredno zemljište koje je kupio od države prodati da država ima pravo prvokupa po istoj cijeni koje je prodala da uzme to poljoprivredno zemljište i dalje daje na tržište poljoprivredno zemljište zainteresiranim poljoprivrednim proizvođačima i onda ne bi bilo opasnosti da će je kupiti stranci. Rekao sam već da ne treba ograničavati ni onaj dio do 50 hektara na čestice od 10 hektara i to ćemo uložiti amandman. I kod kupnje važno je da našim OPG-ima omogućimo obračun … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Hvala i vama i mislim ako želimo pomoći OPG-ima da uvažite naše primjedbe i o tome će ovisiti kako ćemo glasati.
Hvala lijepa. Imate dvije replike pa ćete moći još razjasniti. Gospodin Žagar, izvolite replika.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vlaović, dakle vi kao predstavnik HSS-a moram to ovdje vrlo otvoreno reći imate puno pravo govoriti o ovoj temi jer i HSS je 2000. godine dao znatan doprinos kada su prvi puta doneseni programi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem jer prije tog vremena nismo čak ni imali definirane oblike raspolaganja, tada se prvi put uvodi zakup, koncesija. I s te strane mi je vaša rasprava koja opet jasno govori, vama su OPG-i na prvo mjestu i vi kažete da ovaj zakon bi zapravo trebao omogućiti da OPG-i dođu do poljoprivrednog zemljišta. To je jedan od aspekata koje ja vidim kao ključna, uz podizanje rasta poljoprivredne proizvodnje. I vi ste u pravu od 160 tisuća OPG-a otprilike 10% ili 16 tisuća ima nositelje mlađe od 40 godina. I vi kažete da će teško mladi čovjek doć do zemlje, ja mogu reći čak nemoguće, kako će doć. Možda ovi prijedlozi koje ste vi govorili da se uvede možda nekakva mentorstva, da mlad čovjek ako se želi baviti poljoprivredom da postoji nekakva prioritetni zakup … 10 hektara pa neka se dokaže, neka donese gospodarski program, neka pokaže da zna raditi i neka nastavi onda raditi tu djelatnost. I ono što ministar ne želi priznati kada sam mu govorio u više navrata, želim čuti vaše mišljenje. Kaže on informacijski sustav nije napravljen po zakonu pa je to na državnom odvjetništvo, ali informacijski sustav i ako je nabavljen nije po propisu, ali on mora zaživjeti. Vi kažete treba dokazati neko da se bavi, pa šta ti ima dokazivat, pa sve u transparentnom sustavu informacijskom sve se vidi, njegova krvna slika, po njegovom OIB-u, pa kako je moguće da on nema ni ulaznih faktura ni izlaznih, a on se bavi poljoprivredom. Gdje je kupio gnojivo? Gdje je kupio naftu? Pa šta radi taj čovjek? A poticaje uredno prima. Tako da informacije, ja ne znam zašto se bježi od informacijskog sustava, a to je ključ. I natječaji bi se mogli provoditi preko informacijskih sustava i onda bi i općinama i gradovima bilo puno lakše.
Odgovor gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Žagar, dobro ste primijetili da na žalost od nekad sto i devedeset i nešto tisuća upisanih u Upisnik obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava sad ih je negdje ispod 170, 165 i tako, da imamo ogroman pad. I ono što je još, treba nas sve zabrinuti da je najveći dio nositelj gospodarski stariji od 60, pa čak i 65 godina. I da mi moramo kroz strateško promišljanje o razvoju poljoprivrede graditi svoju budućnost na nekim novim snagama, a to su upravo mladi iz naših sela, iz naših pa i gradova ako hoće doći na selo i bavit se poljoprivredom, da im damo šansu da dođu do državnog poljoprivrednog zemljišta i da se započnu baviti poljoprivrednom proizvodnjom i da im damo svu stručnu pomoć. Naš prijedlog je rekao sam ako već po ovom zakonu će teško, vidjet ćemo kakvi će bit pravilnici i bodovanje, da mlado obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo uspije dobiti u zakup ili koncesiju državno poljoprivredno zemljište, a imamo problem na terenu da nam ostaju sela prazna, da je jedini način da se njima nadijeli onda državno poljoprivredno zemljište, da se otvori jedan fond Državno poljoprivredno zemljište za pomoć mladima koji se žele baviti poljoprivrednom proizvodnjom i da im na taj način damo šansu da ostanu živjeti u Slavoniji i Baranji. Ako se to moglo i dobro je da se dalo braniteljima koji su nakon Domovinskog rata se žele bavit poljoprivrednom proizvodnjom, ne znam zašto se tu stalo, zašto nije ispoštivano do kraja, a onda treba to promišljati i to je jedan od modela kako možemo spasiti opstanak mladih u selu i da se bave poljoprivrednom proizvodnjom. I naravno da država kroz Agenciju za plaćanje i druga državna tijela ima kvalitetne evidencije i da jasno može vidjeti tko se bavi poljoprivrednom proizvodnjom i da samo treba taj mehanizam ugraditi u zakon, da ga mora kod natječaja priložiti, a onda iz evidencije, Agenciji za plaćanje dostavi obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu koje se javilo na natječaj da on stvarno je upisan u upisnik ARKOD, da je imao toliki godišnji promet, toliko poticaja i da kao takav će imati x bodova. Evo to je ono što možemo transparentno napraviti da svima damo jednaku šansu.
Hvala lijepa. Gospodin Culej.
Poštovani kolega Vlaoviću, ja dolazim sa sela. Bavio sam se stočarstvom, još uvijek se bavi moj sin, a neće dugo. Držao sam po 9 konja, stotine ovaca, stotine svinja, obrađivao svoje i tuđe kao i mnogi u mom selu. U mom selu je bilo i po stotinu krava na jednom OPG-u. U mom selu su bile farme sa 25 krmača. Oni koji su to radili znaju koji je to obim posla. Ovdje mnogi pričaju o poljoprivredi, a ne znaju da izvineš koliko krmača nosi. I svi pričaju i pametuju i raspravljaju. Zna se kako je selo nastalo, opstalo i kako je selo propalo. Kod nas se zna da se nekad plaćala i porez nekome se plaćao i uspjelo se od toga živjeti i išlo se i na vašare i ostalo, ljudi su preživljavali od legla do legla. Zna se kak' se to radilo. Kako će mladi OPG-ac u selu opstati ako on drži krave, a ne može nikome predat mlijeko ili nije mu isplativo? Kako će on držat svinje ako ne zna kome će prodat prasce ili gotove bravce? Kako će ako imaš Lidl, Bilu, Konzum i sve ostale koji uvoze pune šlepere svakoga dana preko granice. I ovdje je sad zadnji snimak, ovo meso u Lidlu što je bilo. Ja znam šta je to i što je to unutra bilo. Mnogi to ne znaju, svi misle da je pokvareno. Nije. Radi se o tome da je hrvatsko selo sustavno uništeno od svih ministara koji su ovdje bili, a to vam je pokazatelj gospodin zastupnik Pankretić koji je rekao kad sam došao u Hrvatski sabor bil sam bogataš, a vi ste bili bogci, a vi ste sada bogataši, a ja sam bogec za vas. Hvala.
Hvala lijepa. Da, odgovor na repliku. Izvolite gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Culej, evo drago mi je da ste na ovaj način replicirali vezano uz raspravu Zakona o poljoprivrednom zemljištu jer i ja dolazim sa sela. I moji su se bavili poljoprivredom i bave se i dan danas, ne tako veliko obiteljsko gospodarstvo kao vaše. Ali činjenica je da sve manje se ljudi bavi poljoprivredom upravo iz ovih razloga što ih je država, državna politika svih dosadašnjih Vlada pustila na tržište. Nismo bili spremni za to tržište, nismo stali uz te ljude kad smo ih već usudim se reći odgovorili da uđu u operativne programe za govedarstvo, za svinjogojstvo, peradarstvo. Pustili smo ih da odu na tržište po cijenama mlijeka onda četiri kune su ugovarali kredite i tada su svi znali da to neće moći opstati, ali su im dali kredite. I većina njih je zatvorila farme i trenutno su u onoj grupaciji preko 300 000 blokiranih. I mi moramo naći kroz novu Strategiju razvoja poljoprivrede šansu i da tim ljudima koji su u problemima damo šansu da nastave živjeti i bavit poljoprivredom, ali i oni vjerujte u ovakvim okolnostima koje ste vi naveli ima još uvijek mladih na selu koji žele ostati živjeti na selu i bavit se poljoprivrednom proizvodnjom. Međutim, onda ih moramo kroz nove zakone i nove prilike im dati. Zato sam ovako diskutirao i zato očekujem da imamo zakon koji će biti provediv na terenu i dat ću si jednaku šansu a pogotovo mladima. Evo hvala.
Hvala lijepa. I sada gospođa Božica Makar ispred Kluba zastupnika HNS-a ako će nas pustiti na miru gospodin Hrelja koji je ovdje došao ometati. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi tajniče sa suradnicima, poštovani kolega Hrelja i ostale kolegice i kolege. Evo imamo danas Konačni prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu. Važnost poljoprivrednog zemljišta naznačena je već u članku drugom zakona gdje piše: „Poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku i ima njezinu osobitu zaštitu.“ Zbog toga i ne čudi ovoliki broj rasprava i zainteresirane javnosti za ovu temu. Sigurna sam da su svi dosadašnji zakoni o poljoprivrednom zemljištu bili doneseni s namjerom da se tim dobrom što bolje upravlja, da poljoprivredno zemljište bude održavano i pogodno za poljoprivrednu proizvodnju, da se ne oštećuje kod intenzivne proizvodnje, da se istovremeno postigne maksimalni prinos i ekonomski rezultat. Bilo je raznih zakonskih rješenja, mnoga od njih su bila dobro zamišljena, ali nažalost u praksi bilo je mnogo problema. Neki od njih bili su objektivne prirode, ali mnogi su bili i subjektivni i ovisili su o postupcima institucija i pojedinaca. Uzmemo li tako osnivanje Agencije za poljoprivredno zemljište, samo osnivanje ove agencije trebalo je donijeti pozitivne stvari npr. sve evidencije o poljoprivrednom zemljištu trebale su biti na jednom mjestu. Trebalo je uvesti informatizaciju, preuzeti sve podatke o ugovorima o zakupu i plaćanjima od jedinica lokalne samouprave, ali to nažalost nije nikada u potpunosti saživjelo jer da je saživjelo bio bi to zaista drukčiji rezultat nego ga imamo sada. Agencija za poljoprivredno zemljište svoj posao nije odrađivala kako je bilo zakonom predviđeno jer nije imala kapaciteta za obavljanje tog velikog i zahtjevnog posla. Nije vršila kontrolu ugovora o zakupu što se tiče redovitih uplata jer nije čak ni preuzela sve podatke o ugovorima od jedinica lokalne samouprave, a kamoli da bi vršila kontrolu gospodarskih programa na temelju kojih je poljoprivredno zemljište dano u najam. U ovom prijedlogu zakona predviđeno je ukidanje Agencije za poljoprivredno zemljište te prenošenje poslova na jedinice lokalne samouprave, Ministarstvo poljoprivrede i Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo. Predviđa se da će ova zakonska izmjena smanjiti administrativne zapreke te olakšati i ubrzati raspolaganje poljoprivrednim zemljištem te omogućiti učinkovitiju zaštitu i kontrolu tla te učinkovitiju kontrolu korištenja poljoprivrednog zemljišta. Nadam se da će jedinice lokalne samouprave, ministarstvo i Hrvatski centar za poljoprivredu, hrano i selo imati dovoljno resursa da odrade ovaj posao i da se nećemo nakon nekog vremena opet susresti s istim ili sličnim problemima kao kod agencije koja je također bila dobro zamišljena i regulirana. U ovom konačnom Prijedlogu zakona o poljoprivrednom zemljištu prihvaćeno je zaista mnogo prijedloga i primjedaba zastupnika koji su raspravljali o ovom zakonu u prvom čitanju kao i prijedlozi Odbora za poljoprivredu. Izdvojila bih neke izmjene u odnosu na prvo čitanje koje su predložili zastupnici i matični odbor, a koje su uvažene od strane predlagatelja. Pa je tako prihvaćena primjedba Odbor za poljoprivredu na članak 29. stavak 2. da prijedlog programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem općinskom i gradskom vijeću daje načelnik ili gradonačelnik. Prihvaćena je i primjedba da se skrati rok za davanje mišljenja županije na programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem što je stvarno dobro jer će to ubrzati sam postupak koji je do sada znao trajati jako dugo. Osobito smatramo bitnim da je prihvaćena primjedba Odbora za poljoprivredu na članak 30. da se uvede posebna kategorija za prodaju rascjepkanih i usitnjenih parcela pojednostavljenim procedurama. Također smatramo dobrim da je produljen rok plaćanja zakupnine do kraja listopada u članku 43. Međutim ima i niz primjedbi koje su iznesene u raspravi, a predlagatelj ih nije prihvatio. Činjenica je da neke nisu ni mogle biti prihvaćene kao što je zabrana prodaja zemljišta strancima jer postoji zabrana prodaje do 2020. možemo eventualno tražiti još moratorij od tri godine jer je to propisano zakonom, a u skladu je sa Sporazumom o pridruživanju od 2011., a koji se primjenjuje od 2013. Međutim ja vjerujem da do prodaje neće doći jer ako znamo da imamo mogućnost zakupa na 25 godina s mogućnošću produljenja još 25 godina pa tako sigurno neće u tom periodu biti prodaje te zemlje koja je dana u zakup. Mi u klubu smatramo da je trebalo prihvatiti primjedbu vezano na članak 38. da ukoliko nadležno Županijsko državno odvjetništvo ne izda mišljenje u roku od 30 dana da se smatra da nema primjedbi. Točno je obrazloženje da mišljenje državnog odvjetništva još jedna je kontrola nad radom jedinica lokalne samouprave, ali znamo iz prakse koliko traju ti postupci. Ako se već nije prihvatio ovaj prijedlog, trebalo bi vidjeti kako organizirati što veću ažurnost u izdavanju ovakvih mišljenja. Trebalo je možda ipak više razmotriti i analizirati primjedbe vezane uz dodjelu zemljišta na području jedinica lokalne samouprave onima koji imaju sjedište u drugoj jedinici lokalne samouprave. znamo koje su veličine naše općine, većinom se radi to stvarno o malim općinama i smatramo da sama administrativna granica općine nije najbolje rješenje. Živimo u doba kada traktori i ostali poljoprivredni strojevi u veoma kratkom roku mogu prijeći velike udaljenosti, to je sada sasvim nešto drugo nego je bilo prije. Zato bi bilo možda logičnije da je u članku 36. umjesto sadašnjeg rješenja predviđeno da se na natječaj mogu javiti oni koji imaju prebivalište ili sjedište proizvodnog objekta unutar radijusa od 50km. Naravno da će ovim zakonom biti oni koji su zadovoljni da će biti oni koji su malo manje zadovoljni, ali sigurno će biti i onih koji su nezadovoljni. Smatramo dobrim zakonskim rješenjem da prednost u raspolaganju poljoprivrednim zemljištem imaju vlasnici i posjednici stoke jer je to važno zbog raspolaganja dovoljnom površinom zemlje kako bi se zadovoljili uvjeti iz Nitratne direktive, ali je dobro da su u ovom zakonu sada i svi parametri točno propisani kako dodjele tako i kontrole. Poznato nam je kako je to izgledalo u praksi. Gospodarski programi su bili doneseni, napravljeni u većini se pisalo za koliko grla i komada će se još taj stočni fond povećati, ali kad se išlo u kontrolu programi su bili samo na papiru, a u stvarnosti i sami smo svjedoci drastičnog smanjenja stočnog fonda. Ima još nešto na što bi upozorili. Radi se naime o članku 54. zakona gdje u stavku 1. stoji – Temeljem ugovora o zakupu ribnjaka zakupnik stječe pravo korištenja kopnenih voda radi obavljanja djelatnosti akvakulture za vrijeme trajanja zakupa. Zatim u 4. stavku – Za stečeno pravo korištenja kopnenih voda radi obavljanja djelatnosti akvakulture plaća se naknada za korištenje voda sukladno ovom zakonu. Naknada je prihod Hrvatskih voda. I u stavku 5. – Osnovicu, visinu, način obračuna rokove dospijeća, rok uplate primatelju naknade za korištenje voda iz stavka 4. ovog članka propisat će ministar. Tu se radi zapravo o neravnopravnom položaju zakupaca ribnjaka i zakupaca poljoprivrednog zemljišta. I smatramo da ovo nije pravedno rješenje. Jer isto se plaća najam ribnjaka isto kao što se plaća i najam za zemljište. A oni sad tu još trebaju dodatno plaćati korištenje voda. Inače imamo i obrazloženje, naime, u veljači 2015. godine Hrvatska gospodarska komora putem svoje sekcije za toplovodni uzgoj te Ministarstvo poljoprivrede zajednički su utvrdili i potkrijepili argumentima kako slatkovodni ribnjaci ne uzimaju vodu već je zadržavaju i filtriraju pri čemu je kvaliteta vode koja izlazi iz takvih ribnjaka znatno bolja od one koja ulazi u ribnjak. Nadalje, zaključeno je kako dominantan broj zemalja članica Europske unije nema naknadu za korištenje kopnenih voda radi obavljanja djelatnosti akvakulture. Propisivanjem takve naknade Hrvatskim uzgajivačima se zatvara europsko tržište jer već u startu su manje konkurentni od ostalih europskih uzgajivača. To je zapravo smatramo još jedan parafiskalni namet kojim se opterećuje poduzetništvo, a i same smjernice Vlade i svi mi se zalažemo za rasterećenje poduzetništva. Kako već i ovim zakonom to propisano, a ministar će donijeti visinu naknade molim stvarno da se vodi računa o toj visini naknade i ako ona već neće biti nula, onda da bude minimalno koliko je tu moguće kako bi doprinijeli, pomogli i stavili u ravnopravni položaj naše uzgajivače kao što su i ostali uzgajivači iz Europske unije. Ovaj zakon donosi mnogo dobrih rješenja, a kako će se on provoditi u praksi tako će doprinijeti ostvarenju ciljeva za koje se zalažemo svi. Klub HNS-a će podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nemamo replike. Gospodin Alen Prelec, Klub zastupnika SDP-a. Zato ste ustali, sad sam shvatio. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovani ministre, ako se vrati natrag, sa suradnicima. Evo danas već pet sati raspravljamo o jednoj ovako važnoj temi, očito je važna kad tako dugo raspravljamo i dugo ćemo raspravljat ima još puno pojedinačnih rasprava. Mislim da se svi možemo složiti, a i vladajući i oporba da stanje u poljoprivredi nije dobro i da ovaj zakon jasno došao je na dnevni red kako bi to stanje popravili. Da je ovaj zakon dobar ja ću reći dobar je onda kad vidim da će se stvari dobro implementirati i kad će donijeti rezultate. Iskreno rečeno, ja vjerojatno i vi, a i svi naši građani su se puno naslušali lijepih riječi, dobrih zakona koje smo ovdje donosili, međutim, rezultat nikakav. Tko je tome kriv? Ajde da ne idemo u detalj ili ćemo ići. Činjenica koji rezultat svih ovih zakona koje smo donosili i nečinjenja u poljoprivredi. Imamo sve veći i veći uvoz. Možemo nabrojiti ja mislim na jednoj ruci koliko proizvoda u poljoprivrednih proizvoda imamo dovoljno za svoje potrebe. Mislim da nije više nego na koliko je prstiju na jednoj ruci. Neobrađene zemlje imamo po svim jedinicama lokalne samouprave, ja konkretno znam kod sebe 50% poljoprivrednih površina je neobrađenih. Državna zemlja, raspolaganje državne zemlje imamo niz nepravilnosti. Činjenica da prosječan građanin smatra da je to sve loše napravljeno da ne kažem da je tu sve puno kriminala. Poticaji, to je posebna priča i u tome mislim da građani imaju mišljenje da poticaje dobivaju oni koji su malo bliže vatri i da su se u tome jako dobro snašli. Ja neću ulaziti u takvu kvalifikaciju ali je činjenica da nije dobro. I naposljetku, rezultat svih tih zakona koje donosimo imamo napuštena sela. Danas smo ovdje govorili svi o Slavoniji koja iseljava, ja ću spomenuti i Baranju jer nepotrebno je svaki puta izostavljamo, i Baranja nestaje i iz Baranje odlaze nam ljudi. Sve je to rezultat politike ovakve kakvu smo vodili u zadnjih 28 godina. Slažem se da je ovaj zakon potreban, međutim ono što je Hrvatskoj još više potrebno smatram da je donošenje Strategije razvoja poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj. To je puno, puno važnije od ovog zakona. A i po mom mišljenju mislim da je strategiju trebalo prvo donijeti, da vidimo što treba proizvoditi, kako proizvoditi, a onda ići na ove zakone koji će pratiti samu tu strategiju proizvodnje. Kad nismo ušli u bit onoga što hrvatske poljoprivrednike muči onda smo donijeli ovaj zakon, ali evo i ovaj zakon ima dosta manjkavosti i ja ću reći neke konkretne stvari koje smatram da nisu dobre i koje ne idu u pravom smjeru. Prije svega sve ovo što je zamišljeno trebalo bi se sprovoditi u jedinicama lokalne samouprave. Ja tvrdim da 50% jedinica lokalne samouprave nisu u stanju to sprovoditi. Imamo 550 jedinica lokalne samouprave, od toga imamo većinu onih koji su manji od 10000 stanovnika, koji nemaju ni kapacitete, niti imaju stručnu, odnosno nemaju stručnu radnu snagu koja bi to mogla sprovoditi, a više puta nemaju ni dovoljno financijskih mogućnosti da bi sprovodili ovaj zakon. Ja bih samo napomenuo, a to ponavljam ovdje u ovom Domu već ne znam koliko puta, da jedinice lokalne samouprave imaju 16% ukupnih, ukupnog budžeta ove države, 16%. Od tih 16% 3,7 odnosno 22 milijarde kuna. Od tih 22 milijarde kuna općine raspolažu sa 3,7 milijardi kuna, županije sa 3,6 milijardi kuna. Svi gradovi 8,7 milijardi kuna i grad Zagreb sa 6,3 milijarde kuna. Zašto to govorim? Zato što smatram da jednostavno jedinice, nije dovoljno staviti nadležnosti jedinica lokalne samouprave, a ne dodijeliti im sredstva za tu nadležnost. Pa evo država nam stalno delegira neke nove stvari i ovaj puta će biti to raspolaganje državnom imovinom, a da ne kažem da moramo brinuti o vatrogastvu. Ne pita nas koliko, da li možemo ili ne možemo, određen je postotak, brinite o vatrogastvu, brinite o socijali, brinite o Crvenom križu. Evo sad najnovije je a tiče se i ovog ministarstva, Zakona o životinjama, o zaštiti životinja i više puta evo ja u svojoj jedinici lokalne samouprave kažem da više brinemo o životinjama nego o ljudima. I to je doslovno negdi to je. Država nam je propisala koliko moramo izdvajati za zaštitu životinja. Nije tema, ali idemo dalje. To sve ide u prilog onoga što hoću reći da se delegira ovakav važan zakon i raspolaganje poljoprivrednim zemljištem na jedinice lokalne samouprave koji ionako nemaju ni kapaciteta, ni dovoljno novaca da bi sve to rješavali. Pa ja bih mogao reći, da li nam je cilj da uništimo jedinice lokalne samouprave ili da im pomažemo. Ili idemo ka daljnjoj centralizaciji ili decentralizaciji. Ako idemo u decentralizaciju slažem se neka ovaj zakon ide prema jedinici lokalne samouprave, ali jednako tako moramo dobivati sredstva da bi te sve zakone mogli sprovoditi. To je ključno pitanje i mislim da će se ovdje složiti svi čelnici jedinica lokalne samouprave ili oni koji su bili u jedinici lokalne samouprave. Nadalje ono što vidim problem, mi imamo različitu Hrvatsku. Nije isto Slavonija i Baranja i tamo problemi u Slavoniji i Baranji ili u onom nekom drugom dijelu Hrvatske. Ja koliko znam evo u Slavoniji i Baranji imamo velike poljoprivredne površine, tamo ima dosta državnog zemljišta i tamo je u stvari problem poljoprivrednika kako će doći do državnog zemljišta jer ima velika konkurencija. Svi se oni, svi bi oni htjeli konkurirati za najam državnog poljoprivrednog zemljišta, ali jednostavno nemaju svi mogućnosti to dobiti. Ja drugi vidim problem u privatnom zemljištu, a ovdje nismo u ovom zakonu govorili gotovo ništa o privatnom poljoprivrednom zemljištu osim da ćemo kažnjavati oni koji ne obrađuju poljoprivredno zemljište. A neobradivo poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu su veliki problem. Mi u Hrvatskoj imamo negdje oko 2,7 milijuna hektara zemljišta ukupno. Evo tu otprilike. Od toga je nešto manje od milijun hektara, manje od milijun hektara u državnom vlasništvu, a znači većina je u privatnom vlasništvu a nismo ovaj zakon prilagodili da riješimo probleme privatnog zemljišta. Kad evo, a imam i nešto vlastitog iskustva, nisam poljoprivrednik ali sam čelnik pa onda znam u stvari što brine poljoprivrednike mog kraja je da jednostavno a mogu istaknuti da u jedinicama lokalne samouprave što se tiče poljoprivrednog zemljišta ima većina, većina zemljišta je neobradiva, većina. I sad je problem kako, na koji način taj problem riješiti. Ima i objektivnih problema zašto ljudi ne obrađuju zemljište. Jedan od objektivnijih problema imamo staračka domaćinstva. Postoje domaćinstva čiji vlasnici imaju godine i jednostavno nemaju mogućnosti više obrađivati svoje zemljište. Ima objektivni problem da su mladi otišli, postali su nasljednici, otišli su na žalost u inozemstvo ili imaju neki posao i ne mogu se baviti poljoprivrednom proizvodnjom. Ima onih kojima se jednostavno to ne isplati, a nije ni čudo. Kad je naše zemljište privatno, poljoprivredno zemljište toliko rascjepkano. Da li se isplati nekome pola hektara obrađivati? Vjerojatno ne. Ili možda da. Ne znam i ne mogu osobno to tvrditi, ali to je onaj problem koji ne rješava ovaj zakon. Ja sam u svojoj jedinici lokalne samouprave pokušao napraviti jedan registar neobrađene poljoprivredne zemljišta, a evo to je jedan od mojih prijedloga u koji se mogu javiti svi oni koji iz objektivnih razloga ne mogu obrađivati poljoprivredno zemljište, ne mogu. A rekao sam koji su razlozi da li je staro domaćinstvo, da se ne isplati, nemaju vremena ili su otišli u inozemstvo. Njih na taj način nećemo abolirati od kazni, ali ćemo omogućiti da njihovo poljoprivredno zemljište dobi netko tko želi obrađivati zemljište i kome je zemlja potrebna. Kod mene je tu bilo polovičnog uspjeha, ali kada bi mi na nivou države jedan takav zakon napravili, mislim da bi se mogao napraviti veći uspjeh. Ja smatram da je jedan od većih problema upravo to privatno poljoprivredno zemljište, neobrađeno poljoprivredno zemljište i moramo uz kazne, kazne su uredu, nažalost ljudi neće shvatiti dok ih ne kažnjavamo, ali im pomoći da to zemljište koje oni ne mogu obrađivati iz nekog razloga dođe u ruke onih koji mogu i koji žele. To je stvar o kojoj bi trebalo razmišljati i da zakon obuhvati i takve stvari. Dalje, komasacija, nešto je kolegica Mrak-Taritaš govorila o tome, ja smatram da je to jedan veliki, veliki problem i treba ga riješiti. Ovaj zakon to ne rješava ili gotovo da ga ne rješava samo ga usputno spominje. Mislim da se trebamo uloviti u koštac s time. Pola hektara nije moguće napraviti bilo kakvu poljoprivrednu proizvodnju, ozbiljnu poljoprivrednu proizvodnju na pola hektara. Znači moramo brinuti o tome da jednostavno komasacijom stvorimo mogućnosti ozbiljnim bavljenjem poljoprivredne proizvodnje, ozbiljnim bavljenjem. Slovenci su na neki način malo to riješili, oni imaju veće poljoprivredne površine,a rekao sam i prije u replici zabranili su da se cjepka i dalje poljoprivredne površine. Znači nasljednik, da li je to sin ili kćerka, može dobiti samo jedan nasljednik zemlju, a ne petero nasljednika i podijeliti pola hektara na petero djece. To se treba zakonom riješiti. Možda to nije popularno, reći ćemo da zatiremo demokraciju i da je sve dozvoljeno. Nije, neki puta se naša demokracija pretvara u anarhiju i ja bih rekao da ovdje u Hrvatskoj imamo već jednu dobru naznaku anarhije. Mislim da je to jedan prijedlog koji bi trebalo uvažiti i da ne smijemo dozvoliti daljnju komasaciju poljoprivrednog zemljišta. Nadalje, trebamo donositi i neke drastičnije zakone, zakone i oduzimanju zemljišta, dal privremenom ili trajnom kada se ono ne obrađuje, dugogodišnje se ne obrađuje. Jedan od drastičnijih zakona je i Zakon o okrupnjavanju, drastičan zakon je i Zakon o poticaju u koji moramo uvesti reviziju svih onih poticaja koji su isplaćeni barem u bližoj prošlosti. Želimo li nešto učiniti trebamo učiniti, ali ne stalno tražiti razloge kako ne biti drastičan i kako ne pokrenuti reforme u poljoprivredi koji su nužni. A jedan od problema ovdje smo naveli, ministar mi je rekao i demantirao i rekao da to nije istina da ovaj zakon će isto pogodovati velikima. Mislim da su svi zakoni do sada pogodovali velikima i to treba prestati. Ajmo konkretno da vidimo na koji način pomoći malim OPG-ima, malim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, mladim poduzetnicima kako oni i dalje ne bi napuštali Slavoniju i Baranju i sve ostale dijelove Hrvatske i tražili kruha negdje vani. Ovdje ga ima, ali uz zajedničko nastojanje. Da bi to potkrijepio ja ću pročitati onaj članak o kojem smo danas govorili, to je članak 36. koji kaže pravo prvenstva na javnom natječaju za zakup imaju fizičke i pravne osobe koje su sudjelovale u natječajima sljedećim redoslijedom: 1. nositelj OPG-a i vlasnik poljoprivrednog obrta i pravna osoba u rangu mikro i malih poduzeća. Mnogi su već govorili o tom malo poduzeće. Ja smatram da u malo poduzeće će uć i oni malo veći. Evo to je nešto što bi volio da me i dalje demantira ministar ili njegovi zamjenici, ali mi smo uvjereni da će ovakvo nešto i dalje pogodovati velikima. I pustimo tko je za to kriv, jesmo mi ili ne, kolega Culej je rekao svi su ministri krivi. Da, jesu većina ministara je kriva, međutim ne možemo govoriti u 28 godina Hrvatske države bilo je 20 godina ministara iz HDZ-ove vlade, a 8 godina je bilo u kombinaciji SDP-a i HSS-a, pa nije podijeljena odgovornost iako odgovorni su i jedni i drugi. A mi smo ovdje da jednostavno prekinemo to i da donosimo zakone koji će biti bolji i omogućiti i dalje opstanak hrvatskog sela, Slavonije, Baranje i svih ostalih naših dijelova. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prvo gospodin Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle kolega, rekli ste nešto što sam i ja istakao i što je izuzetno značajno, a to je da će, … jedinica lokalne samouprave biti te koje će raspolagati zemljištem. Odnosno, postoji jako puno neriješenih problema ovdje o onome o čemu sam govorio. Nama je potrebna revizija postojećih ugovora, tko će ih raditi ako se budu … Jedinica lokalne samouprave koje su i ovako potkapacitirane za taj posao. Hoće li to raditi jedinica lokalne samouprave? Podsjetit ću vas ili ne moram vas podsjećati, ja mislim ukoliko u jedinici lokalne samouprave je upravo na vlasti HDZ, hoćemo li gledati da će zemlja biti dodijeljena donatorima tih gradonačelnika, načelnika, župana itd.? Pa mislim da hoće i mislim da će to biti vrlo često prilika. Domicilnom stanovništvu se uopće ne daje prednost prilikom dodjele državnog zemljišta. Ako govorimo da želimo zadržati ljude u Slavoniji u Baranji, vi ste ih spomenuli sada upravo na kraju svog izlaganja, ako bez davanja prednosti domicilnom stanovništvu mislim da nismo napravili ništa jer podsjetit ću vas da velika većina našeg ruralnog stanovništva živi od poljoprivrede. Dakle možemo govoriti i o staračkim domaćinstvima i o mladim poljoprivrednicima, ali ako njima ne omogućimo egzistenciju u njihovom selu u njihovoj općini, što možemo očekivati, da će otić, prodati djedovinu. Postojeći posjednici trebaju imati prednost, to se dijelom i rješava. Ali mnogi od njih nisu bili dobri gospodari. Čast onima koji jesu. Naravno u to ne ulazim. Ali da li će sada jedinice lokalne samouprave određivati tko je to bio dobar gospodar ili ne? Vi ste načelnik. Da li vi to možete nepristrano, potpuno stručno provesti u svojoj općini ili je to mogla bolje možda Agencija za poljoprivredno zemljište? Ja mislim da je ovo korak unazad. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Prelec.
Da, rekao sam da ovaj zakon sve delegira na jedinice lokalne samouprave i stvarno sam skeptičan da li je to uopće moguće. Rekao sam da većina jedinica lokalne samouprave u ovom trenutku to sigurno nije u mogućnosti sprovesti. U to sam uvjeren. Ali nešto drugo bi vam replicirao, a govorili ste o domicilnim poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima. Tu je bio jedan prijedlog amandmana, da li će ići ili neće ići, da je i u krugu od 50 km moguće nekoga proglasiti domicilnim. Ja smatram da je to jedna loša stvar i da se tako nešto ne bude dogodilo jer u tom slučaju bi se moglo dogoditi da netko u neretvanskoj dolini tamo gdje imamo mandarine a možemo to i u potpuno krivom smjeru otići da će se javiti jedan stočar koji će imati prednosti u neretvanskoj dolini i umjesto da imamo mandarine u dolini Neretve budemo imali stočara koji će dobiti poljoprivredno zemljište i koji će imati prednost pred onima koji uzgajaju mandarine. To je nešto što jednostavno moramo onemogućiti. Tako da ima puno rupa u ovom Prijedlogu zakona. Nadam se da naši snalažljivi poljoprivrednici ili Hrvati neće pronaći te rupe, a mi smo ovdje da im onemogućimo takve manipulacije.
Hvala i vama. Gospodin Vešligaj.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici. Pa evo kolega Prelec kroz svoju raspravu zapravo dali ste jedan komentar na ovaj zakon. Ali ja bih se zadržao na onom dijelu gdje ste se kratko možda dotaknuli samo, a to je nesređenost zemljišnih knjiga. Neusklađenost gruntovnice i katastra je jedan zapravo od glavnih problema zbog čega ovaj zakon opet neće naći onu punu primjenu koju bi trebao imati u praksi. Dodat ću još naravno i usitnjeni posjedi općenito koji su na razini Republike Hrvatske. I ta dva elementa dakle, nesređene zemljišne knjige i neprovođenje komasacije su osnovni uzroci zbog čega nam je poljoprivreda takva kakva nam je danas. I sada umjesto da to rješavamo na neki način kroz centralnu vlast i da damo nekakva sredstva da predvidimo za to, pa da onda prebacujemo jedinicama lokalne samouprave da odrađuju stvari koje su možda i dobro definirane zakonom mi to nismo napravili. Znači, opet nismo napravili taj jedan preduvjet koji je nužan da nam poljoprivreda ide prema gore. Jer podsjetit ću vas, danas Hrvatska je na nekakvih 37% manje proizvodi stoke, nego što je to radila u razdoblju bivše države, radi 30% manje poljoprivrednih proizvoda nego što je radila također u bivšoj državi. Što se tiče ovoga još jedanput da se vratim na zemljišne knjige, katastarska izmjere je napravljena samo na negdje 5%, čestica za 70% čestica nam još uvijek nekakva ona osnova koja je napravljena za vrijeme Austro-ugarske. Dakle, to su ključni problemi. Mi ih opet ne rješavamo onaj temelj, nego opet idemo stvari rješavati gore od krova da se tako izrazim. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Prelec.
Da, kolega Vešligaj to je ono što radimo u stvari ad hoc. Na brzinu smo sklepali jedan zakon koji je neću reći da ide potpuno u krivom smjeru, ali ima puno nedostataka. Evo govorili ste o neprovođenju komasacije. Umjesto da napravimo jedan zakon na koji ćemo i dobro osmislimo kako ćemo riješiti komasaciju na državnom nivou, mi sve to delegiramo u jedinice lokalne samouprave i sad će se jedinice lokalne samouprave borit s tim. Neće! Nit imaju mogućnosti, niti imaju kapaciteta, niti novaca. Jednostavno to nije moguće. Morali smo prije svega napraviti preduvjete za ovaj zakon. Evo ono što sam napominjao. Prvi preduvjet je bio strategija poljoprivrede u Hrvatskoj. To bi trebao biti prvi dokumenat da vidimo što ćemo proizvoditi, a onda sve ovo ostalo. Onda Zakon o državnom zemljištu, onda komasacija, sve to ono što se nadograđuje na to. Meni je žao što i ovaj zakon nije puno toga riješio. Evo moje bi pitanje bilo tko će kažnjavati? Tko će kažnjavati one koji ne obrađuju poljoprivredno zemljište? Tko će sprovoditi to sve skupa kad ljudi ne plate, kad ljudi ne plate kaznu? Kako ćemo onda ići korak dalje, a to je osnovna stvar. Ako ljudi vide da neće nitko odgovarati za to što netko ne obrađuje poljoprivredno zemljište, mi ga kaznimo, a on to namjerno neće platiti, a to se ne sprovodi. Postavlja se pitanje čemu onda zakon. Konkretno pitanje moje tko će sprovoditi i tko će brinuti o kažnjavanju onih koji se ne pridržavaju zakona? To je ključno pitanje, a vjerujem da zanima i sve moje kolege čelnike u jedinici lokalne samouprave.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom replikom …
…/Upadica Bukarica: Ne pojedinačnom raspravom./…
… pojedinačnom raspravom, ispričavam se. Dakle gospodin Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, kolegice i kolege u drugome čitanju znači u prvome smo imali 21 primjedbu. Niti jedna primjedba od ministarstva nije niti djelomično prihvaćena, s tim da imamo tu i nadležni odbor je dao svoje primjedbe. Čak niti te primjedbe nisu prihvaćene. Prema tome, ovaj zakon ima niz manjkavosti. Odmah ću krenuti od onoga što sam cijelo vrijeme i govorio uz još jednom zahtjev da bi bilo dobro ići u treće čitanje ovaj zakon. Naravno dat ćemo amandmane. Već sam poslao i osobno amandman. Smatram da ono što sam kazao u članku 2., drugome članku da jednostavno formulacija je neistina. Ona je istinita ali zavarava one koji čitaju, pa kaže ovako članak moram ga pročitati i tu se malo više osvrnut oko članka 2. jer zbog toga što je poljoprivredno zemljište osnova za proizvodnju hrane, a znamo da je hrana strateški, jedan od strateških nacionalnih interesa pa evo. Članak 2. da javnost čuje glasi – Nositelj prava vlasništva na zemljištu iz stavka 1. članka, ne mogu biti strane pravne i fizičke osobe, – s čim se apsolutno slažem, međutim, - „zarez“ - osim ako međunarodnim ugovorom i posebnim propisima nije drugačije određeno. Prema tome, ovdje hrvatski poljoprivrednik, hrvatska država dovedena u neravnopravan položaj unutar Europske unije koja isključivo gleda svoje interese, a to ćemo objasniti jednostavno. Mađarska je također imala ovaj sporazum i pošto je u jednom dijelu Mađarske 80% zemljišta prodano strancima, pravnim i fizičkim osobama, tada je Mađarska stavila veto na to, međutim, bilo je protivljenja Europske unije, komisije, oni su raspisali referendum u Mađarskoj i taj referendum je sa 80% u biti pobio ovaj ugovor i sada hrvatski državljanin, pravna i fizička osoba ne može kupiti unutar Europske unije u jednoj članici ne može postati vlasnik poljoprivrednog zemljišta. Dok iz iste te članice u Hrvatskoj govorim o Mađarskoj, može njihov državljanin pravna i fizička osoba kupiti u Hrvatskoj zemljište. Znači ako su Mađari zaštitili to i hrvatski državljani ne mogu kupiti zemljište zbog čega bi mađarski mogli kupiti zemljište ako je strateški interes? Jer nije to Mađarima palo na pamet bez veze. A još uz to kad uzmemo trenutnu situaciju gdje brojne obitelji koje se generacijama bavile stočarstvom i poljoprivredom napuštali su svoju zemlju, svoju djedovinu i otišli su vani, i naravno da će se to prodat vrlo lako. Tko kaže da neće Mađari kupiti sve zemljište koje je napušteno u Slavoniji, poljoprivredno? Tko će me uvjeriti da neće? A Hrvat, pravna i fizička osoba u Mađarskoj to ne može napraviti. Stoga smatram da u ovome članku moramo brisati ovo iza zareza da samo ostane pravo vlasništva nad zemljištem iz stavka 1. ovog članka, ne mogu biti strane pravne i fizičke osobe. I s tim smo u biti, bez obzira na ono što će kazati komisija, Europska komisija, ono što smo potpisali, jer jedna članica, znači u Europskoj uniji postoji ravnopravnost, ovdje su hrvatski građani neravnopravni, Hrvatska mora zaštititi svoj interes. Jer ako su sve dosadašnje subvencije i poticaji u poljoprivredi odlazile pojedincima i skupinama na štetu poljoprivrednika to je vrlo lako objasniti do nazad 5, 6 godina, imali smo 64 tisuće proizvođača mlijeka, sam imamo negdje oko 4 tisuće. Prema tome, te su farme prazne, one su na tržištu, one su otvorene da ih se, to sve zemljište kupi strani investitori i to Hrvatska država ne smije dozvoliti kako nije Mađarska. Znači ovo ne bi bio presedan nego bi samo štitili zemlju kao jedan strateški resurs jer je poljoprivredna proizvodnja i hrana je jedan od strateških resursa uz energetiku, vodu onu što imamo u našoj državi. Mislim da je to dovela ta sluganska politika koja nije štitila nacionalne interese i da ovaj put stvarno Hrvatski sabor, bit će predati amandmani iz Kluba Mosta to smo rekli i ja smatram i osobno i Klub će predat brojne amandmane i smatram da već kad nije prihvaćeno u drugom čitanju, smatram da ni ministar nema odgovore. Ja sam pitao ministra nije mi dao odgovor, pa ako može tajnik zapisat, ako sluša tajnik i pomoćnica, da zapišu i kad dođe ministar da mi odgovori na ovaj odgovor jesam li u pravu da ne bi kasnije ispalo da je ovo populizam. Ne ovo nije populizam. Hrvatske pravne i fizičke osobe ne mogu kupiti poljoprivredno zemljište u Mađarskoj, u članici Europske unije. Zbog čega mi ne bi zaštitili poljoprivredno zemljište da bude vlasništvo stranih pravnih i fizičkih osoba? Kratko i jasno pitanje, i to je lako amandmanom urediti imamo samo ovaj jedan dio triba amandmana izbrisati i tu bi bili u biti zaštitili bi ono što do sada nismo štitili. Još jednom ću napomenuti primjer koji moramo, evo vi provjerite čak ovim zakonom nije regulirano. Samo šta ja znam u Potkamešničkim području, Kamešnica, Svilaja, ljudi su dobili pašnjake na korištenje ali nemaju stoke niti ljudi poznaju tko su ti ljudi, a oni stočari koji se stoljećima bave stokom u tom području ne mogu ostvariti to pravo. Ne znam po kojim kriterijima i na koji način je to dodjeljivano, to je vrlo bitno? OPG-ovi ovdje su apsolutno mi nejasan članak 48. gdje kažete da će – Poljoprivredno zemljište koje je minirano dati u zakup i da je onaj koji je zakupnik da će on razminirati zemljište, obavezan. S čime, sa plugom od traktora? Tko to može, možda on sam ima pare da plati tvrtku koja razminira ili neka jaka tvrtka korporacija, ali sigurno OPG obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo malo neće imati sredstava. I uostalom tu su ugroženi životi, letit će traktor po njivama, po zraku, neće ih skupit nitko bit će u dijelovima, bit će mrtvi. Pa ovaj zakon omogućuje smrt, ovaj zakon je zakon smrti, triba biti zakon života, oživljavanja poljoprivrede. Dajete u zakup minirano zemljište i da je obaveza zakupca koji je dobio OPG, čovjek koji ima, vi govorite da vam je cilj, a očito ovim zakonom vam nije cilj, jer ljudi neće imati sredstava da razminiraju poljoprivredno zemljište koje nije do sada razminirano. To je obaveza države ili drugih modela EU fondova i svih tih koji moramo koristiti ta sredstva da se razminira i da budu sigurne površine poljoprivredne da se može to obrađivati, a ne da seljak plugom razminira poljoprivredno zemljište. Pa nemojte sijat ovim zakonom smrt, nemojte dovodit uopće u pitanje ovaj amandman, ovaj članak treba brisat u cijelosti jer zadire u sigurnost života ljudi. To samo u ratu se puštaju ljudi nehumano u minirana polja da ih razminiraju, puštate ljude. Mislim smatram da ovim člankom 48., da trebate ga dobro izanalizirati. Zato još jednom ponavljam bilo bi najbolje da svi zajedno još jednom date ovo u treće čitanje. Od 26 primjedbi niti jednu niste prihvatili, pa ni od nadležnoga odbora što je u najmanju ruku žalosno. I još jednom napominjem štitite interese poljoprivrednog zemljišta i strateški interes. Članak 2. omogućuje da primjer mađarski državljani kupuju zemljište a hrvatski državljani ne mogu u Mađarskoj kupiti zemljište. I ja se tu slažem sa … [[Govornik se ne razumije.]] oni su referendumom odlučili da neće prodavati poljoprivredno zemljište. A mi možemo ovim zakonom, a ne prevara ovaj članak, gdje govorite da nema pravo strani pravni i fizičke osobe, međutim zarez prema međunarodnim ugovorima. Ako je taj ugovor imala Mađarska iz Bruxellesa ne vidim niti jedan razlog da mi izbrišemo, inače ćemo pokrenuti i mi inicijativu referenduma. Zašto mi ne bi inicijativu referenduma? Najprije ste ispraznili sela, cilu Slavoniju, Gorski kotar, Zagorje i sad stranci to mogu kupiti. Naravno a naši poljoprivrednici u Irskoj. Milijarde kuna. Evo zamolio bih tajnika da pita to ministra. Pitao sam ga u replici, nije odgovorio. Mislim ja znam da on ima PR agencije koje dobro to plasiraju njegove informacije, ali dobro bi bilo, dobro bi bilo da ministar odgovori na ovo pitanje može li hrvatski državljan, fizička i pravna osoba kupiti u Mađarskoj poljoprivredno zemljište i nakon ovoga zakona hoće li moći Mađar kupiti u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala zastupniku Bulju. Na njegovo izlaganje imamo tri replike. Prva replika je od kolege Prelca, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Bulj, vi ste govorili o Europskoj komisiji i zaštiti interesa hrvatskih poljoprivrednika pa ću ja reći sad koliko mi štitimo interese hrvatskih poljoprivrednika. Ne treba nama Komisija da nas sputava u svemu tome skupa, nego smo mi sami dovoljni. Mjere ruralnog razvoja, mjera 6.3. kasni 400 dana. Mjera 6.1 kasni 350 dana, a mjera 4.11 kasni 250 dana, pa sad u tom kontekstu kad kažemo zaštita naših interesa, interesa hrvatskih poljoprivrednika, Europske komisije, onda možemo govoriti da nije nam problem Europska komisija. Više puta smo mi sami sebi problem. Evo to je nešto što bi napomenuo i hajmo glave skupa i da takve probleme riješimo. Nadalje, ono što mi mnogi poljoprivrednici kažu, a vi ste spominjali ovdje i zakupninu. Treba napraviti reviziju plaćanja zakupnine. Ima jako puno poljoprivrednika koji su se javili na natječaje, izgubili su natječaj, taj drugi netko je dobio natječaj, koristi poljoprivredno zemljište i ne plaća zakupninu. Znate kako to mora biti frustrirajuće za svakog poljoprivrednika kad izgubi natječaj, a onda sazna da onaj koji je dobio natječaj ne plaća zakupninu. E tu se isto moramo izboriti jednostavno za tu transparentnost da napravimo reviziju svih onih koji ne plaćaju zakupninu i to je bitno u ovome svemu skupa što pričamo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite zastupniče Bulj.
Zastupniče Prelec, u ovome prvome dijelu se ne bih složio sa vama da se kasni. To je ciljano … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskoga sela. I ovim zakonom se pripremaju naravno interesne skupine da preuzmu tu poljoprivredno zemljište. I ne vidim niti jedan razlog da je morao hrvatski seljak, da nemamo bogato selo. Znači to je ciljano, nije to nenamjerno i ovaj zakon je, sad kad je dovedeno da imamo prazno selo sad kažu mogu nam i stranci 2022. godine kupiti poljoprivredno zemljište, a mi u drugim državama Europske unije jedno jednoj, ali je znači, ne bi bili iznimka ne možemo. Znači ciljano, planski i sustavno je uništeno hrvatsko selo koje se mora boriti protiv Ministarstva poljoprivrede. Umjesto da se Ministarstvo poljoprivrede bori za seljaka jadni seljak se bori protiv Ministarstva poljoprivrede kojeg uopće nije briga, on i sad ne sluša što ja govorim, evo. Njih apsolutno nije briga niti jedno pitanje zastupnika. Dotle je doveden hrvatski Parlament, dodvoravanju. Ja nisam čuo odgovor od jutros od ministra Tolušića niti jedan. Ja očekujem da dođe u Sabor i da odgovori na ova pitanja jer je hrvatska poljoprivreda na dnu dna. I ne samo to, nego poljoprivredno zemljište moramo predati stranim pravnim i fizičkim osobama, a druge države to štite. Nećemo bit ćemo samo trgovina njihova i bit ćemo njihova radna snaga. Mi se moramo boriti za državu, gdje nećemo izvoziti ljude, nego proizvode. Mi smo izveli seljaka u druge države koji kvalitetno rade u njemačkim farmama, irskim farmama, a naše su prazne. To je sramotno od Ministarstva poljoprivrede pored kojega se hrvatski seljak mora boriti, umjesto da se to Ministarstvo poljoprivrede izbori za hrvatsko selo. To je činjenica, to su pokazatelji. 64 000 mljekara prije 6 godina je bilo proizvođača, sad imamo 4600, a milijarde su otišle u čiji džep? Tko je uzeo sustav?
Hvala. Isteklo je vrijeme za odgovor na repliku. Sljedeća je replika kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, dotakli ste važnu temu. Naime, riječ je o hrvatskim stočarima i vi ste spomenuli krški kraj, krške stočare. Ja se tu slažem i možda ovaj zakon u tom dijelu ima smisla. Međutim, razgovarajući sa poljoprivrednicima koji nisu od jučer u poljoprivredi, koji u poljoprivredi žive već desetljećima. Postavio mi je jedan poljoprivrednik jedno zgodno pitanje. Zašto bi dobar stočar bio dobar ratar? Mi se kao pas ono ganjamo svoj rep, pa tako i ovaj zakonski prijedlog. Zašto bi stočar trebao biti ratar? Zato što nema jeftinu stočnu hranu. Mora je sam proizvesti da bude jeftinija. Mi smo prošle godine izvezli 108 000 tona soje u Republiku Srbiju, 108 000 tona. Tamo će se ta soja preraditi u sojinu saću, pa ćemo je vjerojatno poslije uvoziti kao hranu za stočare. Pa naravno da je skupa, jer mi nemamo prerađivačke kapacitete za to. Ako neke stvari u poljoprivredi ne budemo sustavno rješavali, onda će nam se događati da i ovakvi zakoni koji u stvari bode i plaše ljude, negdje je procjena da je svega 4000 hektara treba stočarima. To nije zapravo neka velika količina zemljišta ako je to točno. Ali ako se budu stvarali umjetni uvjeti, ako bude stvarno bilo zloupotreba onda će to biti ozbiljan problem, 4.000 hektara nije nikakav problem pa čak ne bi trebalo donositi zakone za 4.000 hektara. I što je s onim stočarima koji imaju privatnu zemlju? Oni su stavljeni u neravnopravan položaj posebno oni koji imaju tu zemlju u zakupu jer plaćaju daleko veće zakupe nego za državnu zemlju. Dakle, ovom problemu bi trebalo pristupiti sustavnije. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Bulj izvolite.
Kolega Žagar, u svom pitanju ste rekli i odgovor. Međutim, činjenica je da hrvatski seljak koji svoje proizvode ostavljao u silosima kao npr. u Đakovu, 2010. godine, ali nije to bila jedna brokva, ili jedan komad željeza, to su bili silosi pa su ispražnjeni do zadnjega zrna pšenice. Znači prazni silosi, nitko nije odgovarao, jedino jedan ministar gulio kumpire dva dana zbog nečeg uopće. Međutim, di su silosi, di je žito? Pa seljak je ciljano doveden u ovu poziciju da iseli. I on je sada radna snaga u drugim državama, ne seljak jedan čovjek, nego cijele obitelji, tradicija je uništena, ognjište je ugašeno. Nema plaća djece u tim rodilištima u Slavoniji, Dalmatinskoj zagori, zbog toga jer je Ministarstvo poljoprivrede sve radilo da uništi seljaka. A seljak se mora boriti protiv Ministarstva poljoprivrede, umjesto obrnuto, da ima sigurnost, stabilnost seljak, a ne da samo ima stabilnost Vlada. Nije bitno što ima stabilnost Vlada, što se donosi lex šerif, njima je puno bitnije lex šerif, stabilnost Vlade nego stabilnost seljaka koji će stat iza Ministarstva i njegova seljaka. Puno bi bolje bilo da su napravili jedan lex za našega seljaka da se zaštiti i da bude siguran. Oni štite šerife, štite sve osim seljaka i to je činjenica. To je … primjer da hrvatska poljoprivreda apsolutno o ničeme ne misli. Evo erozija tla, imamo Sinjsko polje, imamo Vrgoračko, apsolutno državno zemljište nije zaštićeno. To su štete, dole je jaka bura, onaj najbitniji sloj humus je bura odnese to znadu stručnjaci, opće se o tome ne brine nitko niti je koga briga, niti je koga briga ima li Sinjsko polje navodnjavanje, a Cetina iđe … ništa ih nije brige osim da rade za lobije uvozničke i slično.
Hvala. I posljednja replika od kolege Nikole Grmoje. Izvolite.
Kolega Bulj, otvorili ste puno pitanja, ali ono što mene zanima je što će se dogoditi sa onima koji su kroz cijelo ovo vrijeme, znači činili razno razne nepravilnosti koji su bili nelegalni uzurpatori zemljišta npr. u mojoj Neretvi? Što će se dogoditi sa onima koji su preprodavali znači, zemlju koju su dobivali u zakup? Hoćemo li iste takve slučajeve imati i sa ovim zakonom o poljoprivrednom zemljištu? Koliko će transparentan biti taj postupak kojeg će provoditi jedinice lokalne samouprave? Već sam spominjao ovdje problem u gradu Opuzenu, znači javio sam se za raspravu, cijeli dan sam u nekakvoj gužvi, ali ljudi mi šalju mailove, upozoravaju me da je bitno da se u Hrvatskom saboru o tome progovori, da ljudi neki koji su dobili na natječaju zemljište ne mogu sada ući zbog tih uzurpatora, ne mogu ući u posjed i te probleme nitko ne rješava, kazne su za to nikakve. Znači oni koji ne mogu ući u posjed ako im netko to osporava, imamo tu prvo sporost DORH-a, imamo niske kazne, 8.000 kuna podnajam, a kazna 2.000 kuna. Znači, to su sve problemi o kojima nitko ne govori, ministra ovdje kao što ste rekli nema. To pokazuje odnos prema hrvatskoj poljoprivredi, hrvatskom selu, očito je da tu imamo ljude koji evo sjede čekaju da se sve ovo odradi, a mi smo upozorili na mnoge bitne stvari, uputili smo amandmane tražimo i treće čitanje, međutim izgleda da to nikoga ne zanima.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Bulj. Izvolite.
Zastupniče Grmoja, naravno da ovim zakonom nikakve mjere nisu predviđene, one koje su davale dizale poticaje, u biti davali su u podzakup državnoga zemljišta. A to je vrlo lako bilo povjerljivo i Ministarstvo i ostale službe imaju nadležne da su to mogle provjeriti. I to je ono najgore da je seljak koji je radio, mučio se dobio zemlju u podzakup u biti, a poticaj dizao onaj koji je dobio na natječaju, kako mislim nevjerojatne su to situacije, na natječaju tu zemlju. Činjenica je da ovim zakonom to se ne rješava niti je njima to bitno, niti ćemo mi dobiti odgovore od ministra kao i u prvome čitanju kad smo davali svoje prijedloge, 26 prijedloga od brojnih su od strane nas iz Kluba Mosta, niti jedan nije prihvaćen, pa doduše nisu oni to ni pročitali jer toliko ima nebrige za selo i seljaka. Zbog toga i je selo i seljak. Mi ne moramo biti u pravu, ne moramo, ali je činjenica da moramo štiti poljoprivredno zemljište od nelegalnosti, i neki se bogate na račun i zemljišta državnoga dok drugi kopaju i ne znaju kako preživjeti. To je podzakup. Neki stvaraju svoja carstva, dok drugi niti imaju poticaj, niti išta. To je vrlo lako rješivo, ovim zakonom se na to nije niti mislilo niti ih je briga, nego je vrlo bitno par članaka uvesti da se napokon strani vlasnici pravne i fizičke osobe preuzmu ispražnjeno hrvatsko selo koje je ciljano ispražnjeno, jer hrvatski seljak nije imao stabilno ministarstvo nije se osjećao zaštićen i naravno da je hrvatsko selo propalo, a ovim zakonom ništa nije riješeno. I još jednom pozivam bez obzira na amandmane da se ide u treće čitanje, da se uskladi sa udrugama poljoprivrednika, da se napokon nađe jedan zakon koji će štititi poljoprivredno zemljište kao osnovu od strateškog nacionalnog interesa.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama o Konačnom prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Sljedeća pojedinačna rasprava je od kolege Hajduković Domagoja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Želim ponoviti jednu stvar koju sam rekao već ranije u replikama, a mislim da je to izuzetno bitno a to je da u poljoprivredi, kao i u svemu ostalome, nam nedostaje strateškog promišljanja. Dakle, jedna od prvih stvari koju nam je ministar obećao, kad je postao ministar, kada je došao na Odbor za poljoprivredu, bila je upravo izrada, strategija razvoja poljoprivrede ili poljoprivredne strategije, kako god se zvala, sad je to manje bitno. A zašto je to bitno? To je bitno iz puno razloga, da znamo u kojem smjeru želimo našu poljoprivredu voditi, kako ćemo ju razvijati, da li je to ratarstvo, da li je to stočarstvo, da li je to voćarstvo, da li je to nešto treće, da li je to prehrambena, prerađivačka industrija, na koju bi se onda nadovezivala poljoprivreda, itd., itd. Slažemo se, mislim da se svi možemo složiti da je poljoprivredno zemljište, budući da je država u vlasništvu jako velikog fonda zemlje i njezino dodjeljivanje jedan od gorućih probama poljoprivrede. Međutim, dok ne znamo glavne strateške odrednice, kuda želimo otići, sa svom našom poljoprivredom, do tada svi zakoni koje donosimo, su zapravo tapkanje u mraku. Su neke ad hoc mjere koje će jačati ovaj ili onaj sektor unutar poljoprivrede, ali jasne vizije, imati neće. Ovim zakonom dajemo prednost stočarima, dakle, jačamo stočare. I kao što sam i rekao, zaista, stočarski sektor bio je pogođen sa čitavim nizom nedača tijekom posljednjih 3, 4 g. Od cijene mlijeka, koju je uzrokovala globalna kriza, do bolesti, evo zadnja je bila bolest kvrgave kože kod goveda, itd., itd., da ne govorim o cijeni svinjetine, da je svinjogojstvo, gotovo, potpuno nerentabilno, da vam je u Slavoniji, teško naći, kupiti svinju, što je nekad bilo nezamislivo. Dakle, mogli ste vrlo lako doći do svinjetine, sada to slučaj nije. Dakle, jačamo stočare ali na uštrb, koga? Ratara, povrtlara, voćara, itd. Evo vam samo nekoliko primjera, kako će ovaj zakon, zapravo otežati i zakomplicirati život prije svega našim jedinicama lokalne samouprave, našim općinama i gradovima, koje će te zemljište morati dodjeljivati. U Slavoniji u jednom dvorištu imate 3 OPG-a, djeda, oca i sina, djede je stočar, ima 50 hektara zemlje, ima 100 grla, sin je recimo povrtlar, ima 20 hektara zemlje i sin od sina, odnosno, unuk, je recimo voćar, ima 10 hektara zemlje. Oni se svi moraju javiti, sve je državna zemlja, oni se svi moraju javiti na natječaj i cijeli fond će dobiti djed, jer je on stočar. Znači on je u prednosti. Zavaditi ćemo i obitelji. Ugroziti ćemo egzistenciju ljudi koji već imaju određene površine, pod nasadima, dakle, ako govorimo o voćarstvu, to su onda i dugogodišnji nasadi itd., itd. Evo vam recimo primjer Neretvanske doline, koja je naš poznati voćarski kraj. Imate recimo 5 poljoprivrednika, 5 voćara, koji se također moraju javiti na natječaj, uzgajaju mandarine recimo po njima je Neretvanska dolina poznata, javiti će se jedan stočar koji uopće nije iz Neretvanske doline, a dobiti će svu zemlju. Da li s time rješavamo problem? Ja misli da ne. Ja mislim da ne. Domicilno stanovništvo, po ovom zakonu neće imati prednost. Dakle, govorimo sam i ponavljam opet, ako želimo zaustaviti depopulizaciju naših ruralnih krajeva. Tada domicilno stanovništvo mora imati prednost. Mi imamo čitav niz onoga što se naziva i socijalna poljoprivredno domaćinstvo, ali imamo i mnogo mladih ljudi u naponu snagu, koji se žele ostati baviti poljoprivredom. Odnosno, poljoprivreda im je jedino zapravo, način, da privređuju, odnosno da imaju svoju egzistenciju, ako žele ostati na ruralnom prostoru. Da li ćemo im ovime omogućiti to? Ne znam. Obrazovanje je faktor, odnosno, kriterij, koji će se gledati samo ukoliko 2 ponude na natječaju imaju isti broj bodova. Ali, ja mislim da bi obrazovanje trebalo biti ključno, jadan od ključnih kriterija. Da bi bili produktivan i efikasan poljoprivrednik, trebate za to biti i obrazovan, živimo u takvom svijetu. Ovime ćemo diskriminirati, prema, u biti diskriminatorski raspoloženi prema našim učenicima, studentima koji studiraju ili u srednjoj školi pohađaju srednje škole koje su poljoprivredno usmjerenja. Pa oni valjda znaju najbolje o poljoprivredi, odnosno o toj vrsti proizvodnje. Vruće krumpire prebacujemo jedinicama lokalne samouprave. Postoje čitav niz neriješenih problema, kod dodjele zemlje. Evo, ja vam mogu reći, jedan konkretan prijedlog, iz grada Donjeg Miholjca, gdje zemlja, sad ću slagati točno koliko godina, ali više od 5 sigurno, možda čak i 10 g. je nedodjeljenja. Natječaj je zatvoren, ponude su stigle, ali natječaj nikad nije riješen. I tko je sada u posjedu te zemlje? Onaj tko je prvi zaore, kolegice i kolege. Pa jel to Hrvatska, el dorado, kome prvi, njegova zemlja. Mislim da takve situacije, svako nam ne služe na čast. I sada raspetljavati takve probleme, ljudi koji su u posjedu zemlje, itd. trebaju rješavati, naši načelnici, gradonačelnici, itd. Ne znam koliko će to biti produktivno. Ministarstvo poljoprivrede je u proračun RH vratilo preko 400 milijuna kuna, neiskorištenih sredstava za ruralni razvoj. 400 milijuna kuna, kolegice i kolege. A mi govorimo o zapuštenosti ruralnog prostora. Dakle, prvo nismo u stanju uopće konzumirati sredstava, koje plasiramo prema ruralnim sredinama, a drugo, sad ćemo ovakvim jednim nedorađenim zakonom, još više onemogućiti gospodarsku djelatnost u tim područjima. Gospodarski planovi će biti razmotreni, kaže ministar, čak i oni stari gospodarski planovi, za gospodarenjem zemljištem, odnosno za zakupom državnog zemljišta. Ja ću vas opet pitati, neki gospodarski planovi su jako stari. Ja ne sumnjam da je velika većina njih nastajala bona fidl, u dobroj namjeri, ali su u obzir uzimali neke druge tržišne okolnosti. Okolnosti su se radikalno promijenile i kroz gospodarsku krizu, ali i u zadnjih nekoliko godina, dakle, trendovi, isplativost proizvodnje određenih kultura, ili određenih pasmina, jednostavno više nije isplativo. I što je sa čovjekom, kojem u gospodarskom planu piše, da će kupiti 100 grla stoke, goveda recimo, kupio je 50, došla je gospodarska kriza morao je likvidirati ta grla jel mu više nisu bila isplativa, prebacio se u međuvremenu u ratarstvo ili u stočarstvo na toj istoj zemlji i tko će to rješavat? Načelnik Prelec, gradonačelnik Vešligaj. Kolegice i kolege, to je u najmanju ruku neozbiljno. Najodgovornije bi bilo da zbog puno prijedloga primjedbi koje smo imali na ovaj zakon da ga Vlada još jedanput doradi, da razmisli o nekim prijedlozima i da ga imamo i u trećem čitanju. Mislim da ćemo time producirati puno kvalitetniji dokument nego sada. A da ne govorimo naravno o drugim problemima koji se samo vežu na dodjelu poljoprivrednog zemljišta, a to je problem koji se ovdje često spominje, to je komasacija. Mi smo tijekom mandata vlade Zorana Milanovića donijeli Zakon o komasaciji, to je dug, skup i bolan proces, ali to je proces koji je sada kolegice i kolege zaustavljen. Preduvjet da bi imali efikasnu isplativu poljoprivredu je komasacija, okrupnjivanje posjeda i dok to ne provedemo bojim se da će naši imputi odnosno manipulativni i logistički troškovi daleko nadmašivati ili velikim dijelom pojesti eventualnu zaradu koju su naši proizvođači trebali imati. Dakle, ja bih apelirao na ministarstvo još jedanput, na državnog tajnika koji je ovdje prisutan, razmislite o tome da povučete zakon u treće čitanje. Ne zbog toga da bi oporba dobila neke političke bodove ili ne znam što nego da bi na kraju zaista imali puno kvalitetniji zakonski prijedlog od koje će koristi prije svega imati naši poljoprivrednici. Hvala.
Hvala. Na izlaganje kolege Domagoja Hajdukovića imamo četiri replike. Prva replika je od kolege Damira Tomića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Hajduković spomenuli ste obećanja ministra na početku svog izlaganja, što očekivati od ministra koji u svo ovo vrijeme nije bio u stanju podijeliti ni kvadrata državnog poljoprivrednog zemljišta. Podsjetit ću da je u našem mandatu podijeljeno svega 16 tisuća hektara tog zemljišta. Smatramo to neuspjehom naše vlade, ali u ove dvije godine ni kvadrat. Možda ne stigne davati obećanja građanima i nama zastupnicima jer očito ima obećanja prema nekakvim ljudima iz krupnog kapitala, velikim firmama, malim firmama koje su svakako veće od OPG-a i nije danas odgovorio na pitanje što je bilo s onih 485 hektara u Općini Sop u njegovoj županiji koja je dodijeljena na vrlo sumnjiv način gdje domicilno stanovništvo nije dobilo ništa nego naravno firma iz Istre. Trebalo bi samo provjeriti da li je ta firma i kome sponzorirala kampanju. Što se tiče ostalih stvari koje valja ovdje spomenuti, a danas nisu spomenute, barem ja nisam čuo, ovo ministarstvo je puno afera. Pa pogledajte samo što se događa u pojedinim agencijama, tko su ljudi, čiji su to roditelji, čija su to djeca, čije su to supruge, supruzi koji dobivaju zemlju i koje dobivaju poticaje. Pa to je naprosto nešto što se ne bi smjelo događati u ovome društvu.
Želite odgovor na repliku?
Je kolega ja se slažem da ne nabrajamo sva samo obećanja koja su dana vjerojatno vam ovaj cijeli dan ne bi bio dovoljan. Ali ja moram nekoliko izdvojiti, recimo Agrobanka, to je bilo obećanje koje je dao osobno premijer. Godinu i nešto dana sada u njegovom mandatu od Agrobanke niti A, dakle to je trebala biti potpuna institucija u poljoprivrednoj proizvodnji odnosno u poljoprivredi kao takvoj. Ministar se hvali recimo da su slučajevi salmonele punu niži zbog strožih pregleda, što uopće nije istina, demantiraju ga vlastite statistike. Dakle ako govorimo i o nekim manjim zahvatima koje su učinjene recimo u sigurnosti hrane, nismo učinili puno. Godinu dana je opet prošlo nismo propustili smo puno toga napraviti. Podsjetit ću vas vi ste također član Odbora za poljoprivredu koliko smo obećanja dobili pred tim odborom, od novog Zakona za lovstvo, od Poljoprivredne strategije odnosno Strategije razvoja poljoprivrede, od novog Zakona o ribarstvu, to nismo uopće vidjeli, to nije u javnoj raspravi. Ja ne znam da li se u ministarstvu piše, ali godinu dana mislim da je i više nego dovoljno vremena za takve stvari. I na kraju ovaj zakon propisuje neke posebne kriterije. Kažemo želimo pogodovati mladim proizvođačima i onda kažu u posebnim kriterijima, posebno ako se bave sjemenarskom proizvodnjom. Pa kolega nađite mi vi mali OPG koji se bavi sjemenarskom proizvodnjom. Ja ga ne znam. Sjemenarskom proizvodnjom se bave gotovo isključivo velike firme. Uvrštena su mala poduzeća kao ona kojima će se dati prednost prilikom dodjele zemlje. Dakle podsjetit ću vas još jedanput, mala poduzeća znači 30 milijuna kuna aktive, 60 milijuna kuna prometa do 50 zaposlenih. Ja ne znam bome niti jedan OPG, mali OPG koji ima ovakve promete, ovakvu aktivu i ovakav broj zaposlenih. Pa se onda na kraju pitam za koga je pisan ovaj zakon, jel za te male nije.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolegice Roščić Dragice. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Uvaženi kolega Hajduković, dopustite mi da kažem zašto smatram da ovaj zakon treba sada donijeti i zašto ne treba čekati sa njegovim donošenjem. Uvažavajući činjenicu da je jako važno donijeti nacionalu strategiju za razvoj poljoprivrede, moram naglasiti da mi trenutno provodimo Program ruralnog razvoja i vi ste sami rekli spominjali ste brojke od 400 milijuna kuna neiskorištenih sredstava. Ja vas podsjećam na činjenicu da za Program ruralnog razvoja da bi se on mogao provoditi su napravljene lokalne razvojne strategije na svim ruralnim područjima odnosno na području preko 90% RH. Da bi se mogla iskoristiti sredstva iz Programa ruralnog razvoja potrebno je staviti poljoprivredno zemljište u funkciju, a mi kada smo radili lokalne i razvojne strategije naravno da smo analizirali mogućnosti poljoprivrednog zemljišta koje imamo tu i nisu se radile lokalne razvojne strategije koje su smatrale da poljoprivredno državno zemljište neće moć staviti po dvije, po tri godine u funkciju. I stoga smatram da je upravo dobro i korisno da se ovaj cijeli proces prebaci na lokalnu samoupravu, a jako je važno da nacionalnom strategijom odredimo one mjere i ciljeve koji ne mogu biti sadržani u Programu ruralnog razvoja jel on prati ciljeve koje je zadala Europska komisija i da prepoznamo naše individualnosti i specifičnosti i da odredimo one nacionalne mjere odnosno dugoročno da ih predvidimo koje bi se trebale riješiti. Ali nikako ne smatram da bi trebali čekati sa donošenjem Zakona o poljoprivrednom zemljištu, jer svaki dan doista je gubitak za poljoprivredu, za proizvodnju i za razvoj ruralnog područja. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepa kolegice Roščić. Pa ja se sa vama slažem da poljoprivredna zemljišta apsolutno treba staviti u upotrebu. Dakle, ono mora biti u potrebi. Najgore je da stoji neiskorišteno. Međutim, opet ću vas podsjetiti. I Vlada Zorana Milanovića je imala kako ga vi zovete loš Zakon o poljoprivrednom zemljištu, krnji hajde ne znam kako ste ga sve nazivali, pa je uspjela dodijeliti 16000 ha poljoprivrednog zemljišta različitim poduzetnicima, poljoprivrednicima koji su ga obrađivali. Ova Vlada, odnosno ove dvije HDZ-ove Vlade nula, brojkom i slovima. E pa sad ja se pitam da li je to kriv zakon ili je možda kriv zakon koji će ići na ruku da određeni lokalni moćnici imaju više manevarskog prostora pa da mogu dodijeliti Đuri i Peri, jer taj Đuro i Pero je pomogo njima, ruka ruku mije, ortačka ekonomija itd. što mi iz Slavonije itekako dobro znamo kako izgleda, jer tamo je vaša stranka prilično na vlasti u jako puno gradova i općina. Ako govorimo o ovom zakonu koji donosimo na slijepo bez strategije i šire vizije, onda je to samo ad hoc mjera. Znači, samo smo uzeli čašu vode i bacili je na požar, a požar i dalje bijesni. A kada govorimo o povlačenju sredstava iz EU, dakle među kojima su i sredstva za ruralni razvoj tada ću vas podsjetiti prema podacima Europske komisije Hrvatska je u ovom periodu, dakle sedmogodišnjem povukla, odnosno realizirala tri posto namijenjenih sredstava. Tri posto kolegice i kolege. 13%, sad je malo više, vjerojatno 14% je ugovoreno ali to još nije naš novac. To još nije naš novac dok ne dokažemo da smo ga namjenski potrošili. Budući da je Ministarstvo poljoprivrede samo … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna, a na žalost bojim se da to neće biti zadnje, mislim da nam puno, puno veći decommitment prijeti na koji su upozoravali upravo LAG-ovi, odnosno lokalne akcijske grupe.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolege Alena Prelca. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Hajduković, govorili ste o tome tko bi sve trebao imati prednost kod dobivanja poljoprivrednih zemljišta, pa smo evo naveli da bi to mladi trebali imati, OPG-ovi, domicilni bi trebali imati prednost, primarni poljoprivredni proizvođači. Sve se slažem. Čak i nešto je u ovom zakonu obrađeno. Ali znate što nije obrađeno? Kako ćemo onemogućiti sve one koji će ipak se uvući u tu skupinu, dobiti poljoprivredno zemljište da ih kaznimo. Ja iz iskustva, a svi mi skupa iz iskustva znamo da u tu skupinu uvukli su se, koji su dobili poljoprivredno zemljište i liječnici i javni bilježnici i nekakvi trgovci, svega je toga bilo. Nije sad uopće važno tko je kriv za to. Ali smatram da jednostavno bi i u ovom zakonu trebalo staviti kažnjavanje svih onih koji će se na bilo koji načine uvući među ove skupine. Znači, napravili smo kriterij tko će imati prednost kod dobivanja poljoprivrednog zemljišta. Ali kažnjavati one koji nakon provedenih natječaja će jednostavno na krivi način i manipulacijama pokušati ući u te skupine, a nije im primarna djelatnost. I još jednom ću spomenuti ono što ste i vi govorili o strategiji. Na žalost, evo ta strategija je trebala bit prva. Ne možemo kupiti sjeme, a onda poslije razmišljati hoćemo li kupiti zemlju. Pa vjerojatno to ide obrnutim redom. Znači prvo smo trebali napravit Strategiju razvoja poljoprivrede, da znamo što radimo što nam je potrebno u ovoj državi, a onda idemo u ostale zakone. Evo našli ste u stvari pravi smisao ove rasprave i ono što je trebalo u stvari biti prvo odrađeno.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite kolega Hajduković.
U pravu ste kolega Prelec i to je ono o čemu sam ja govorio da bi obrazovanje trebalo biti jedan od kriterija dodjele zemlje, jer čast liječnicima ali nekako i ne vidim da će se oni uz, pogotovo oni koji su kvalitetni, koji rade u bolnici, koji operiraju, onda poslije posla baviti poljoprivredom. Čisto mi je to malo nadrealno. Ali dobro, možda neki hoće. Ne znam. Međutim, imamo tu čitav drugi set problema. Recimo plaćanje najma, to ste vi spominjali za zemlju. Dakle, jedince lokalne samouprave su i prije raspolagale poljoprivrednim zemljištem, ali nešto vam je jako zanimljivo kolega. Neke jedinice lokalne samouprave su savjesno te dugove i naplaćivale od poduzetnika, a neke nisu. Neki su to radili selektivno. Ja ne želim donositi opći sud, niti sam ja tu da sudim, ali se bojim da neki namjerno to nisu radili. Male fide u lošoj namjeri. Zašto? Zato da bi nekima pogodovao. I mi ćemo sad to ponovno dozvoliti. Hoćemo li kolega? Pa ja mislim da smo konačno pokušali takvim stvarima stati na kraj. Mnogi su davali tu zemlju u podzakupe, dakle dobivao je svatko i onda je dao u podzakup nekom tko je to zaista radio, što je ilegalno podsjetit ću vas. Onaj tko dobije zemlju na natječaju taj ju je dužan i obrađivati. I slažem se sa vama da tu moraju postojati reperkusije za one koji to ne čine. Također, zemlja se dodjeljivala rekli ste doktorima, pravnicima, javnim bilježnicima. Dakle, ne vjerujem da su oni obrađivali, ali ta je zemlja bila obrađena. Nečiji traktori su na toj zemlji bili. Čiji, pod kojim uvjetima i zašto to je sad već drugo pitanje. Ali da li bi jedinice lokalne samouprave onda trebale biti policajci koji će to provjeravati. Niti imaju kapaciteta, niti se to na ovaj način može riješiti.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje je replika od kolege Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Hajdukoviću, u vašem izlaganju ste rekli strateško promišljanje. Lijepa riječ, ali ta strategija nama 20 godina nije donijela ništa. A moramo znati da su se mijenjale Vlade i stranke i dodjeljivali zemljišta u Slavoniji, a nas dvojica potičemo iz Slavonije, znamo kako to izgleda tamo. I 20 godina imamo strategiju i promišljanje i sve imamo, ali nemamo ništa. Praktično mi nemamo bogatog seljaka, nemamo stabilnog seljaka u Slavoniji. Mi svi vidimo da je to sve upropašteno. Tko je kriv? Naravno krivi su svi koji su do sad vladali, to je jasna stvar, svakom je to jasno. Međutim, ako budemo i dalje strateški razmišljali kako ćemo dati svom prijatelju i svom poznaniku dodijeliti neku zemlju, a da bi on uzimao poticaj jel znamo da su ljudi uzimali poticaj na stotine hektara, a imali su možda sto grla stoke. Valjda bi se poticaji dali po nekakvoj strukturi stoke, a ne koliko imaš zemlje i potom uzeo novce i onda kupovali džipove, kupovali nešto što nije trebalo. Ja se u potpunosti slažem, ali ajmo od danas, pa strateški evo dvije stranke se dogovorite napravite jednu strategiju unaprijed 20 godina kako će se ići u kojem dijelu prema rješenju tome. Druga stvar, naši građani isto strateški trebaju kupovati našu robu, naše meso, ne ono što se neki dan desilo u Vukovaru. Mi moramo strateški sazret narod da mi moramo uzimati našu robu i da bi našeg seljaka podigli. A tako isto napraviti strategiju da se preko našeg turizma, koji hvala Bogu ide dobro, digne prodaja naše robe. Ja osobno mislim da ovo sada što se radi, da se radi ovaj zakon da ide baš u tom nekakvom redu, da će se taj red napraviti. Ja se nadam da će ta sadašnja Vlada napraviti reda i dajmo i vi se potrudite uz Vladu da napravimo rede da to jednom krene. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku odgovara Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mišić, pa dijelom se mogu složiti s vama, ali ono što je problem strategije nema uopće, niti formalne niti neformalne. Strategije nema. I slažem se da neke stranke promišljaju strateški samo kako svojim prijateljima udijeliti zemljište zato imamo ovaj zakon sada tu i zato on ostavlja toliko rupa. I slažem se da to apsolutno trebamo promijeniti. Ali kolegice i kolege, kada promišljamo o strategijama tada moramo biti svjesni da se strategija ne mijenja s obzirom tko je na vlasti. Imali smo primjer Strategije razvoja obrazovanja o kojoj i danas postoje neke kontroverze navodne, ali ja se dobro sjećam procesa donošenja toga. Strategija kao takva nije zakon i ne može prolaziti uobičajenu saborsku raspravu, ne mogu se ulagati amandmani itd., ali predlagatelj si je dao truda, razgovarao je sa svim klubovima i sve primjedbe koliko se ja sjećam niti jedna nije bila koja je odbijena koja je došla sa one strane sabornice koja je imala glavu i rep, sve su hvala Bogu imale. I kako se onda ponašaju naše kolege s one strane? Budu suzdržani. E pa kolege tako nažalost konsenzusa nema. kada HDZ poziva na konsenzus znate kakav je to konsenzus, vi ćete slijepo podržati ono što mi kažemo. To nije konsenzus. Za konsenzus treba i dijalog. Slažem se da bi trebali osvijestiti naše građane da kupuju naše proizvode, ali nažalost kupovna moć mnogih naših građana je takva budući da naši proizvodi često nisu konkurenti kojekakvim proizvodima upitne kvalitete u najmanju ruku koji dolaze ovdje, da oni moraju prema svojim financijama određivati ono što kupuju. Pa mislim da bi puno rađe kupili hrvatsko meso koje znaju da je svježe nego neko iz Brazila, pitaj Boga koliko staro. Dakle to su sve povezani problemi, a za strategiju kažem prvo trebamo se mi svi dogovoriti, ne samo lijeva i desna strana nego i vi koji ste u sredini, ali strategija kada se donese onda vrijedi za sve i uvijek. A mi se možemo razlikovati u načinima na koje … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeća rasprava je od kolege Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnicom. Pa evo pred nama je zakon koji bitno poboljšava sadašnje stanje i mogućnost zakupa poljoprivrednog zemljišta kao i koncesije i jasno govori o elementima koji do sada su bili usko grlo kao što je to bila agencija. Agencija je stvarno bila usko grlo i nije mogla apsorbirati sve ono što je bilo potrebno i provesti sve natječaje kao i omogućiti zakup, to smo govorili u samom početku kada je zakon bio donošen. Baš sam pregledao raspravu koja je bila dan i pol trajala o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu gdje smo jasno upozoravali da je zakon napisan u našem gigantu iz kojega je dolazio jedan od bračnih parova koji je bio pomoćnik ili zamjenik ministra poljoprivrede. Obitelj Kuterovac je sklepala zakon i dala ga je SDP-u da ga donese kao i partnerima koji su bili zajedno s njima. To je jasno govorio i omjer koji je stavljen u planu gospodarenja, tj. u gospodarenju kada se je 60 bodova davalo od 100 mogućih onima koji će imati najbolji gospodarski plan. A u gospodarskom planu kroz 14 točaka ocjenjivalo se je najviše tko ima broj zaposlenih i tko ima broj strojeva. Ako imaš 100 zaposlenih i ako imaš 100 strojeva ili traktora za obradu zemljišta, ti si dobio 60 bodova i nitko drugi više ne može u tom natječaju prosperirati bez obzira kakovu je i cijenu ponudio. To je ono jasno što je bilo u dosadašnjem zakonu i zbog toga je nužno da se ovaj novi zakon donese. Svi oni koji danas govore o tome da zakon nije dobar i da nisu prihvaćene i da domicilno stanovništvo nije zastupljeno, mislim da pristrano, neobjektivno, nekorektno napadaju, prozivaju i ne čitaju dobro članak 36. u onom stavku a koji govori o tome da osoba u rangu mikro i malih poduzeća koja je najmanje tri godine do objave javnog natječaja vlasnik ili posjednik stoke, bavi se stočarskom proizvodnjom, ima najmanje tri godine do objave javnog natječaja, prebivalište ili sjedište ili proizvodni objekt u funkciji na jedinici lokalne samouprave. Ja ne znam od kud ste vi iščitali da su domicilno stanovništvo zapostavljeno kada jasno piše u ovom. I ja bih se složio s time da možda u ovom prvom stavku bude godina i pol dana, a ne tri godine za one koji se bave proizvodnjom i oni mladi koji su se počeli baviti stočarskom proizvodnjom sigurno nemaju tri godine, možda imaju godinu i pol, dvije godine, evo tu možda se dvojim oko toga da dobro … Ali da je domicilno stanovništvo zastupljeno, jasno govori u ovom stavku a koje je opisao tko je to. U daljnjem slijedu sve je apsolutno definirano tko, šta kroz sve ovo što je napisano jasno su pozicionirane stvari koje idu u korist OPG-a, koje idu u korist mikro, malih proizvođača, hrvatskih branitelja i cijele populacije koja se bavi poljoprivrednom proizvodnjom kako ne bih sada nabrajao sve pojedinosti. Ja bih vas sve molio da budemo korektniji u onom što zapravo ovaj zakon donosi. Kolege iz MOST-a su bučno najavljivali da će zemljište kupovati stranci. U stavku, u članku 2. jasno piše tko je tko i tko može dobiti poljoprivredno zemljište ili kupiti. Poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku, ima njezinu osobitu zaštitu. Nositeljima prava vlasništva zemljišta iz stavka 1. ovoga članka ne mogu biti strane, pravne, fizičke osobe osim ako međunarodnim ugovorima. Što su međunarodni ugovori? Pa međunarodni ugovori se donose u ovom hrvatskom Parlamentu, ne donosi ih, predlaže ih Vlada. Oni moraju biti javni, transparentni i u konačnici reciprocitet naše kupnje hrvatskih državljana u nekim državama koje to omogućuju vani može biti taj koji će omogućiti i strancima da kupe kod nas. Evo to je ono što nitko neće prihvatiti, iščitati i jasno govoriti. Neki kolege koji su, čiji su ministri bili u prošloj i pretprošloj Vladi nisu se protiv toga bunili. I prije su te mogućnosti bile. Nije gospodin Bulj, ni ne znam Hajduković u prošlom sazivu govorio o tome da to nije dobro. Pa jasno da je dobro kada je to potkrijepljeno svim drugim zakonskim aktima i ne može biti tako naprasito riješeno kako netko misli da će netko pokupovati, pograbiti hrvatsku zemlju bez toga da ovaj Parlament to ne bi imao načina spriječiti. Ono što je još najbolje do sada, a to je održavanje, zaštita i korištenje poljoprivrednoga zemljišta gdje je jasno precizirano što sa državnim zapuštenim zemljištem treba učiniti, što sa privatnim, kako ga privesti svrsi, kako kontrolirati i kakvi monitoring nad njim imati kako ne bi bilo zapušteno, obezvrijeđeno, kako ne bi bila smanjena mogućnost njegove eksploatacije u poljoprivrednoj proizvodnji kako bi jasno kroz ove članke zakona koji govore o održavanju, zaštiti, korištenju poljoprivrednog zemljišta došli do toga da sve bude u funkciji poljoprivredne proizvodnje kapaciteta i količine koji su na europskim nivoima s obzirom na poticajna sredstva koja se upotrebljavaju. Vjerujem da ovakav zakon je sigurno dobar i odličan spram onoga koji je bio do sada, koji je omogućavao samo velikima da budu ti koji su već u ovom što sam rekao 60 bodova za gospodarski plan bili u prioritetima i koji su jasno bili potencirani od strane velikih. Jer zakon kao što sam onda u raspravi koja je, evo koja je trajala jedan i pol dan, kad smo uvjeravali da se ne može pisati zakon u najvećoj tvrtci u Hrvatskoj kako bi bio pogodovao samo onima koji su ga zapravo i sročili. Ovaj je zakon za male najbolji, ovaj je zakon za domicilno stanovništvo idealan, ovaj zakon je za iskrene, prave i poštene poljoprivrednike kao i mikro i male sigurno taj koji će im doprinijeti napretku, boljitku i ostvarivanju ciljeva koje su stavili u svoj program. I jasno želim reći da ove zamjerke koje sam danas čuo nikakvoga opravdanja nemaju jer zakonskim člancima sasvim drugačije piše. Ako je netko pogodovao nekomu jasno postoje i institucije Hrvatske države koje trebaju to provjeriti, sankcionirati i kazniti. To je ono što radi Državno odvjetništvo koje je puno puta dalo suglasnost jednima, dok drugima nije. Puno puta je bilo umješivač u postupke i nepravedno ocjenjujući dodjeljivao ili sugerirao kako treba izgledati zakup ili koncesija pojedinih subjekata koji su se natjecali. Ja sam i sam znao intervenirati i raspredati sa glavnim državnim odvjetnikom kako je moguće da se tako eksplicitno jasno nedvosmisleno miješate u postupke, da vi određujete čak cijenu kakva bi trebala bit zemljišta. S kojim pravom? Kada postoje institucije nezavisni sudski procjenitelji, postoji Porezna uprava na teritoriju na kojem se zemljište, raspisuje natječaj. Postoji niz parametara po kojima se može mjeriti koliko bi zakup trebao biti ili prodaja ukoliko je, radi se o takvoj vrsti ili koncesije, zakupa ili prodaje. Puno put smo se miješali nepotrebno i davali sugestije koje nisu bile dobronamjerne, tako da mislim da najbolji upravljač je onaj koji na području jedinice lokalne samouprave, načelnik općine, općinsko vijeće, oni su mjerila i kriteriji koji dolaze na izbore kojima ljudi daju povjerenje ili im osporavaju koliko će griješiti u ovim stvarima kao i u svim ostalim stvarima. Neće sigurno dobit povjerenje u budućnosti građana ukoliko će pristrano dijeliti zemljište i najbolje je da se oni bave time jer najbolje poznaju kakvo je gospodarstvo, kakav je obrt, kakav je mikro, kakav je mali poduzetnik koji se bavi poljoprivrednom proizvodnjom, koliko doprinosi sredini, koliko zapošljava ljudi i ne može ga nitko prevariti. To su parametri koji su u ovom zakonu jasno definirani i vjerujem da će ih lokalne jedinice brzo, efikasno i kvalitetno učiniti zbog potrebe svojih građana kojima žele omogućiti da kroz poljoprivrednu proizvodnju žive bogato i sretno.
Hvala. Na izlaganje Đakića imamo 7 replika. Prva replika je od kolege Tomića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Đakić, vi spominjete obitelj Kuterovac u kontekstu Agrokora, a nekako zaboravljate Agrokorovo dijete u svojoj Vladi i to baš sad kad se sve raspalo i kad je tko zna tko pisao lex Agrokor kad već spominjete pisanje zakona. Reći ću vam ja što je moje mišljenje zašto ovaj zakon ide uopće osim naravno pogodovanja sponzorima HDZ-a. Ovaj zakon nama treba da opravdate činjenicu dosadašnjeg nerada. Dvije godine ni kvadrata zemlje niste dodijelili, sada vam treba zakon da kažete da onaj nije valjao da vi možete po tom dijeliti. Ali budimo realni. To što vi kažete da on bitno poboljšava stanje, to nije istina. Poboljšava utoliko što ćete vi ovim zakonom dodijeliti malo više od 0 kvadrata državnog poljoprivrednog zemljišta, a svjesni ste kao i ovdje svi prisutni da ovaj zakon treba i mora ići u treće čitanje. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite kolega Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Tomiću meni bi bilo drago da možete biti u pravu. No, opet niste, opet ste promašili i opet krivo. Naime ja sam odradio 7 tiskovnih konferencija na području Županije virovitičko-podravske o zapuštenom poljoprivrednom zemljištu od 500, 700 ili 900 hektara i u … i u Čađavici, i u Voćinu i na području Špišić Bukovice. To je ono što je vaš zakon donio. I danas imam slike toga vremena. Postoje i snimke televizijske. Jasno smo govorili o tome da je na djelu nerad, usko grlo, nerazumijevanje. Ono što vi govorite da ste dali zemljište, da ste riješili, zapravo to je mizerija spram svih zahtjeva koji su postojali, spram potreba koje su bile. U ovom prostoru i vremenu do donošenja ovoga zakona sve ono što se moglo, dalo se je na služenje kako bi bilo u funkciji što prije i kako ne bi stradalo i zakorovljeno bilo zemljište. Dato je, ali to vam ne prikazujemo, dato je da se služe ljude ugovornom formom da su u nesmetanom posjedu uz potvrde općinskih načelnika i gradskih načelnika kako bi se privelo svrsi sve ono što ste zapustili. Tri, četiri godine je bio korov zarastao i moralo se što prije staviti u funkciju kako ne bi propadalo i dalje.
Hvala. Sljedeća replika je od kolege Alena Prelca. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Đakić, govorili ste o mnogim maginacijama. Ja se slažem da je u poljoprivredi stvarno bilo nepravilnosti, ono čudo nepravilnosti i pogotovo u sistemu poticaja. Mnogi ljudi su dobili poticaje, a da to nisu smjeli. Nemaju veze sa poljoprivredom. Ali ja, vjerojatno se i vi slažete da to treba jednostavno ukinuti s tim. Imam jedan prijedlog, a pročitao sam nedavno u novinama. Naime, saudijski kralj je zatvorio 350 šejkova, državnih dužnosnika, ne znam što su sve bili, 350 njih je zatvorio i rekao: „Gospodo, vi ste se okoristili državom, krali ste, otimali ste, ostvarili ste svoju imovinsku korist i morate vratiti 100 milijardi dolara.“ Ne znam da li ste to pročitali, u novinama je bilo? Morate vratiti 100 milijardi. Ja mislim da bismo mi tu licencu trebali prepisati. Vjerojatno dobili bi ju od Saudijske Arabije i da mi zatvorimo isto naše one koji su od svega toga imali koristi a nisu smjeli. Mislim da bi to svi naši građani jako dobro prihvatili. Onda bi imali vjeru u politiku, u zakone i sve ono što trebamo mi sprječavati. Mi to ne činimo, a trebali bi. Pa sada recite gospodine Đakiću, da li bi se sa ovakvom licencom složili i da li bi u takvo nešto mogli mi ući? Hvala.
Odgovor na repliku izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo kolega, dobro ste primijetili. Da, ja sam za to da se ta licenca primijeni i u Hrvatskoj. Ja sam za to kada su me načelnici općine pitali što učiniti s onima koji ne plaćaju, predajte ih Državnom odvjetništvu neka ih po službenoj dužnosti goni jer je i Državno odvjetništvo dalo suglasnost na ugovore koje su potpisali. Svi su platili. Čim se oglasi Državno odvjetništvo ili su platili ili im je sjela ovrha. Nema onoga tko je pobjegao od plaćanja. No s time tko bi morao biti ovršen taj više neće imati prioriteta po ovome zakonu. Zapamtite, ti su van ovoga zakona. Pogriješili su i više ne mogu biti na natječaju. Znači, niste plaćali, ne možete više dobiti zemlju. To jasno piše ovdje. Ja se slažem s time. Jednako tako i oni koji su pripremali taj bivši vaš zakon, a supružnici su bili ti koji su upravljali njegovim donošenjem i sekvencama koje su implementirane u njegove članke, jasno da su pogodovali onima koji su najveći. I to se vidjelo. Kroz cijelu proceduru se doživljavalo i vidjelo i od toga ne možete pobjeći. Kolega Tomić nabraja sponzore. Pa nemojte da ja otvorim lepezu vaših sponzora. Jedanput sam od Jarnjaka tražio one dvije firme koje su bile jedne za ministarstva vaša, a druge za državne tvrtke kako su financirale. Rekao je: „Bracek, a kam guraš nos“, pa sam stao. Ali nisam zaboravio. Još uvijek imam adrese, OIB i sve živo. No, ugašene su, ali nema veze. Pobjegli su kao, nek pobjegnu. Ono što se događalo u određenim momentima, nikada ne zastarijeva.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolege Domagoja Hajdukovića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lucić, samo ću početi sa informacijom, iako neznanje ne opravdava, ako imate saznanja o nekim kaznenim djelima dužni ste ih prijaviti. Pa molim vas izvršite svoju građansku dužnost. Ali ono što vas ja želim pitati, kada govorite gdje je pisan ovaj zakon sadašnji, važeći itd. to vam je kolega Tomić već rekao. A gdje je pisan Lex Agrokor? Tko ga je pisao? Mi to još ni danas ne znamo. Ono što znamo sigurno, da nije pisan u Vladi. To je jedino što sigurno znamo. Kada govorite o zaštiti domicilnog stanovništva i o malim poduzećima i srednjim odnosno mikro i malim poduzećima koji će imati prednost na natječaju, pa ja ću vas podsjetiti samo slučaj iz općine Sopje u kojem je gle čuda na vlasti HDZ-e koji je u Županiji Virovitičko-podravskoj iz koje ste vi u kojoj jedna domicilna tvrtka doduše iz Istre ali je domicilna dobila zemlju preko puno, puno poljoprivrednika koji žive i rade, žive na zemlji na toj zemlji iz koje su ispotekli iz Sopja. Jel' to HDZ-ov model rada? Pa vjerojatno je. Vjerojatno, ja ne mogu reći, ali taj netko iz istarske tvrtke ima člansku iskaznicu s brojem xy, pa je zato imao prednost. Kako ćete to vi gospodariti zemljom kako gospodarite javnim financijama? Evo ja ću vam pročitati naslove jednih novina. Kaže: „Tolušić ne vidi problem u propalim tvrtkama i dugovima obitelji Lucić, odobrio im je još milijun eura potpore. Tvrtka „Tofrado“ trgovina Lucićeva sina Tomislava do sad se nije bavila poljoprivredom, a sada je dobila 7,4 milijuna kuna državne potpore. A tko nam garantira da se sutra neka firma bez i jednog grla koja se do sad nije bavila poljoprivredom recimo iz Istre neće ponovo javiti u Sopju i ponovno dobiti svu zemlju. Ako ovako gospodarite financijama kako ćete zemljom?
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Đakić.
Hvala lijepo. Pa gospodine Hajduković niste me razuvjerili da domicilno stanovništvo po ovom zakonu nema prioritet kao prvo, jer stvarno ste zatečeni kad sam vam iscitirao članak 36. stavak a. Vjerojatno nemate pod tom točkom jedan stavkom a. ništa reći. Što se tiče Sopja, općine Sopja i zemljišta koje je uživala bivša farma Senkovac znam o tome puno. Da, javila se tvrtka u stečaju je kupila, pokušala kupit tu tvrtku, nije isplatila u onom zadanom roku i ostala je bez svega i bez jednoga i bez drugoga. U narednom periodu kupio je netko treći koji je također pokušao to oporaviti. Još i danas nije stavio u funkciju. I sad se događa nešto, hvala bogu. Nadamo se da će bit to u funkciji i da će imati dovoljan broj hektara zemljišta kako bi mogao dalje nastaviti sa proizvodnjom. Svi ti pokušaji su bili mogućnost kroz zakon da iz Istre netko dođe u Slavoniju, iz Dalmacije da dođe u Slavoniju ili iz Slavonije da dođe na drugi dio zapadne Slavonije recimo u Novsku ili šta ja znam u Kutinu ili gdje su već rekli gdje je M-SAN grupa ili PIK Orahovica se natjecao za zemljište. To su bile mogućnosti bivšega zakona i vi to sada meni spočitavate. Ali to ste vi u zakonu donijeli tako da ste, ja sam to kritizirao cijelo vrijeme i sada vi nama implementirate te stvari koje ste zapravo omogućili. Nije to Dalmacija je branila Slavoniju ili Slavonija Dalmaciju. To je, obrađivao je zemlje iz Istre u Slavoniji i iz Dalmacije u Slavoniji, iz Slavonije u šta ja znam na Savi. Mislim bez razloga. Mislim tko može područne firme osposobljavati da bude, a domicilno stanovništvo nema dovoljno ni za sebe. To su problemi koji su bili kroz taj zakon vezani. I složit ću se s time da ste sigurno promašili temu replike.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolege Željka Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa evo kolega Đakić moram priznati da sam stvarno zabrinut nakon vaše rasprave s obzirom da sam ja značajnije mlađi od vas i dešava mi se da zaboravljam neke stvari, vidim što me čeka kad dođem u vaše godine, gdje ću zaboraviti jako puno toga kao što ste vi zaboravili. Spominjete gigant, govorite o Agrokoru. Jel' tako? Krešo Kuterovac je radio u Agrokoru, a niste ste rekli da je Krešo Kuterovac bio državni tajnik u Vladi kojoj je bio premijer Ivo Sanader i Jadranka Kosor. Jel' tako? Mislim da Krešo Kuterovac nije baš takav negativac i da mislim da nije on taj koji je napravio zakon koji je Jakovina napravio. Smatramo da je taj zakon bio loš, to smo sto puta rekli da je Jakovina bio loš ministar. Ali nije ni ovo ovdje dobro. Kažete za mlade ljude je najbolji ovaj zakon. Ma nije! Postoje mladi ljudi koji imaju gospodarstva, ali postoji i mogućnost da im se to oduzme, da izgube na natječaju ta gospodarstva koja funkcioniraju. Vi znate kako se zemlja dijelila nekada? Nismo ni mi od jučer. Bilo je vrijeme kada su neki moćnici došli i evo jednom poslodavcu gdje sam ja radio rekli mu evo ti 200 ha zemlje. Pa zaboravljate tko je tada vladao Hrvatskom. Ali hajmo to sve bacit na stranu ljudi moji. Hajmo to sve bacit na stranu, hajmo gledat dobrobit hrvatske poljoprivrede koja je uništena. Sela su nam uništena, kuće se ruše same od sebe. Tisuće i tisuće kuća su za prodat beznačajne. Ljudi otišli u Irsku. Nema tko više radit u poljoprivredi. A meni je žao što danas nisam obukao kombinezon u kojem sam jučer sjedio u traktoru, pa da vidite kako izgleda seljak kad radi. Na žalost mnogi koji o tome pričaju i rade zakone nemaju pojma, kroje gače tom jadniku koji se tamo muči i pati. Trebate doći i vidjeti kako se pati čovjek na selu i koliko treba umjetnosti da se preživi. Pa vama govorim da kad ste zaboravili sve, zaboravili ste vjerojatno da ste se i rodili na selu i da ste potekli sa sela. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega ja isto obrađujem vinograde, 15000 trsova i nije mi to problem. No, meni je problem kako ste vi dobili zemlju. To je vjerojatno bolje pitanje. Možda ste vi po babi i stricu, jer ste bili u takvoj prilici, u takvoj koaliciji. To je pitanje svih pitanja. Jer uvijek se dogodi ono čija kuća gori taj vatru obori, pa tako da to je jako škakljivo pitanje i vučete me za jezik. A stvarno Kuterevac i njegova supruga su tako implementirali taj zakon, da su određeni vidljivi tragovi bili i slanja mailom zakonskog prijedloga kad se izrađivao. I jedan od kolega koji je prebjegao u drugu stranku i čak donio, donio je da se vidi kako su šerali, ispravljali i dorađivali. Ja sam ga imao na stolu. Ja ga imam negdje u ormaru i sada. Da vidite kako je to bilo prozirno, kako je to bilo jadno. Nariktavanje koje vi danas branite. Zašto ga branite? Zašto branite nešto što ne valja? S kojim pravom? Kako vas nije sram braniti takav porodični odnos firme u donošenju zakona, prijedlozi i implementacija koji će biti u člancima zakona. Pa baš ovih 60 bodova o kojima sam vam govorio zašto ih ne spominjete? Pa to je u tom grmu leži zec. To je jedan od značajnih faktora koji su se događali kako se dat velikima i Agrokoru i Žitu i svima onima koji su bili ogromni i veliki, a maloga uništiti. Mali će biti podkooperanti njihovi ili će biti uslužno vezani i oženit će ih do kraja. To je bio cilj. Ne znam zašto se mi sporimo oko toga, nečega što je dobro i onoga što ne valja. I sami ste rekli, mi idemo sa ovim. Idemo napraviti posao da bude dobro svima.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika. Izvolite.
Povreda članka 238. kolega Đakić, ja nisam dobio državno zemljište jer ga uopće nemam ni jednog kvadratnog metra. Radim svoje privatno poljoprivredno i od mojih susjeda. Tako da krivo ste uputili prema javnosti, a ja nisam siguran da vi niste sudjelovali u nekakvim takvim pomoćima da netko dobije državno zemljište.
Dobro. Poslovnik nije povrijeđen. Nastavljamo. Sljedeća replika molim vas, sljedeća replika je od kolege Lucić Franje. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakiću nećemo se vraćati sada u prošlost, ali je evidentno da upravo stari Zakon o poljoprivrednom zemljištu je omogućio da zemlju dobiju upravo svi oni koji su kupovinom velikih kombinata koji su došli u poteškoće i kupili te tvrtke, a istovremeno i dobili zemlju. Upravo stari zakon je onemogućio OPG-ovcima, mikro i malim poduzećima također da dođu u posjed poljoprivrednog zemljišta. I danas kada imamo ovaj zakon koji upravo govori obratno, oporba sa druge strane opet govori nešto što nije. Ono što mene posebno u ovome zakonu smeta i mislim da nije dobro a obzirom da sam sada i na redu za raspravu govorit ću o tome nešto više, je upravo bodovanje odnosno gdje se govori da tri godine mladi poljoprivrednik mora imati proizvodnju sa sjedištem u svome mjestu. To je nešto što je dugačko. Mnogi poljoprivrednici, novi poljoprivrednici koji su se javili na mjerama 4.1.1., 4.1.2. neće moći imati mogućnosti upravo kandidirati se za zemljište jer novi zakon im to onemogućava. Ti isti ljudi bilo u Požeško-slavonskoj, Brodsko-posavskoj, bilo kojoj drugoj županiji, a mnogi se podsmjehuju jer misle da se radi o privatnom interesu, pa neka se i radi. Ja lobiram za sve, za sve one mlade ljude koji žele raditi, koji žele ostati u Hrvatskoj i koji se žele baviti poljoprivredom. Prema tome, to nije grijeh, to nije sramota. Sramota je ne raditi i sramota je baviti se nečim nedozvoljenim. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Lucić, da. Danas se kao što vidimo i oni koji su bili državni tajnici nekada govore o tome kako nešto valja, nešto ne valja, a slabo su činili da bi nešto bilo bolje. Mislim da ipak kroz ovaj zakon su definirane mogućnosti da se obavezuju oni koji nemaju dovoljan broj stoke da mogu u budućnosti garancijom svojom dobiti, da će garantirati kako bi ostvarili broj grla u svojoj proizvodnji i tako dobiti i zemljište. Vjerujem da ti mladi koji jesu, sada su prionuli obradi i onoga zemljišta koje je bilo zapušteno i koje su dobili da ga održe, pa tako će imati i prioritet kod zakupa. I nadam se da će kroz to biti riješena i vaša problematika koju ste spominjali. No vjerujem da se sve ove stavke koje su stavljene u članku 36. jasno očituju o tome kako će se moći steći zemljište i tko ga može steći, što su to fizičke osobe, što su to zapravo mala i srednja poduzeća tj. mikro i mali i da će tako zadovoljiti sve potrebe sviju. A i pravilnici kojima će ministar definitivno regulirati daljnju zakup, koncesiju i prodaju zemljišta, jasno će reći u kojem pravcu idemo i nadamo se da će svi biti zadovoljni.
Hvala. Predzadnja replika je replika od kolege Panenića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Kolega Đakić, evo ja bih samo malo prokomentirao vaš komentar o našoj inicijativi da se zapravo u ovom zakonskom prijedlogu ne definira mogućnost da strani državljani mogu postati vlasnici zemljišta strane države, strane tvrtke isto tako. Zapravo što je? Vi ste spomenuli ako se definira međunarodnim ugovorom. I pretpostavljate da taj međunarodni ugovor mora doći u ovaj dom. E, tako. Onda ste prespavali jedan dio, jedan bitan međunarodni ugovor koji je bio za pristupanje kada je Hrvatska pristupila Europskoj uniji gdje smo obavezu si tu nametnuli. I nama će se stvarno dogoditi situacija da jedan mađarski državljanin može i sa punim pravom doći u Hrvatsku, kupiti zemljište. Ja ne govorim, ministar se osvrnuo na državno zemljište. Međutim, mi govorimo i o onom privatnom i onom koje se nalazi u vlasništvu tvrtki. I to zemljište oni mogu kupiti, dok naš državljanin neće imati takvu mogućnost jer Mađarska je jednim državničkim postupkom zapravo onesposobila to. Sada, što će iz toga biti? Ne znamo. Možda će to trajati dulje, kraće, ali vidimo da nije samo Mađarska. I druge zemlje isto poduzimaju radnje kako bi ograničile. I mi možemo razgovarati o tome da nađemo neki model. Hajmo tražiti model, pa da vidimo što je. Što više država predloži određenu vrstu takve restrikcije, time će i Europska komisija sigurno imati više razumijevanja. Ali ako će naš stav svih nas ovdje treba biti da slušamo kako je dogovoreno i da bez toga ne možemo proći i da će 2020. ili 2023. to sve skupa se odigrati, onda mislim da nismo pristupili zemlji kao jednom strateškom resursu na ispravan način. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa, ja vjerujem da je vaš strah iskren i zabrinutost je iskrena, pa i moja. Ja vjerujem da sigurno ne može se kupovati u Hrvatskoj i prenositi vlasništvo samo tako kako nekome padne na pamet, pogotovo stranim državljanima. Ja mislim da i tu postoji odluka o reciprocitetu kupovine Hrvata u drugim zemljama pa tako i iz tih zemalja približno toj vrijednosti mogu kupiti i kod nas zemlju. Ja mislim da je to uzus koji je definiran i međunarodnim ugovorima i da tako funkcionira i do sada. Jer da nije to tako, … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ima, reciprocitet postoji. To ste zaboravili reći. To namjerno izbjegavate reći, jer to je ono što štititi zapravo od masovne pojave. I mislim da takvim načinom jasno zaštitimo naše odnose prema onima koji bi kupili i hrvatsko zemljište i koji bi u daljnjem slijedu bili postali vlasnici. Nadam se da se razumijemo i da istom tragu želimo spriječiti mogućnost masovnog kupovanja zemljišta u Hrvatskoj. Ali recipročno koliko naši kupe vani, toliko bi mogli i stranci kupiti kod nas. To je način kako je definirano.
Hvala. I zadnja replika je replika od kolegice Roščić Dragice, izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Uvaženi kolega vi ste spominjali također kao i ostali članovi oporbe uvjete prvenstva odnosno prednosti kad se netko javlja na natječaj. I ovdje smo čuli da ministru fali struke u ovom zakonu, a ja bih baš rekla da ljudima koji to imputiraju da ministru ne fali struke nego nekima fali prakse. I upravo struka nam nalaže da proučimo teren i da pogledamo kakvo je stanje. Mi moramo bit svjesni da puno veći postotak ljudi bez završene iti srednje škole se nalazi među poljoprivrednicima i da je jako važno da potaknemo ljude da se time bave i mislim da svakako nije loš uvjet srednja stručna sprema iz poljoprivrede, prehrambenih tehnologija i slično koja daje prvenstvo prilikom uzimanja u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta. Kasnije ću i navesti nekakve primjere u svojoj pojedinačnoj raspravi koliko je uopće slabo dostupna edukacija poljoprivrednicima koji se nalaze u ruralnom dijelu i kako je ona nedostupna i na nama je uopće da im pomognemo da se oni educiraju. I uopće nije problem ni pitanja je li oni žele, a stvar je da im mi trebamo dati mogućnosti. A samo bih naglasila da je hrana specifična, da ne vole putovati i mislim da je puno ukusnija hrana od našeg pod navodnike nepismenog seljaka nego hrana od nekog doktora, agronoma koja putuje danima kod nas iz EU. Jer kako znamo mi svoje potrebe većinom pokrivamo uvozom. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolegice Dragice da, jasno je definirano da bar srednja stručna sprema je ta koja u ovim natječajima će biti također vrednovana kod zakupa i stjecanja zemljišta. No nitko mu ne onemogućava da i svoju visoku stručnu spremu u poljoprivredi stavi kao prilog da može i s njome na natječaj doći i da će to isto također biti vrednovano. Činjenica je da sve više mladih poljoprivrednika je iz škole bar tehničara poljoprivrednih ili ekonomskih koji se počinju baviti poljoprivredom. Također i veterinarskih i svih drugih struka u toj poziciji je. Oni stariji su i bez srednje škole i dobro su se snalazili u poljoprivrednoj proizvodnji. No međutim evo edukacija i sve ono je potrebno i škola je ta koja donosi obradu zemljišta, bolje prinose, koja agrotehničke uvjete također izučava i omogućava stjecanje znanja koji će doprinijeti najboljoj proizvodnji i kvaliteti i količini. Vjerujem da kroz ovaj zakon oni koji ga kritiziraju su zlonamjerni, da su tendenciozni u pogledu kako bi iznalazili one zamjerke koje zapravo ne stoje jer je sve obuhvaćeno pa tako i taj segment koji ste vi govorili o bar srednjoj stručnoj naobrazbi koja će biti kao prioritet u dobivanju zemljišta. Jednako tako ministar je rekao, a i sve drugo govori o tome da ovi mladi će imati što podijeliti od toga zemljišta kako bi počeli sa svojim poljoprivrednim domaćinstvima ili kako bi počeli sa svojim mikro i malim tvrtkama koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeća je rasprava od kolege Franje Lucića, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Žao mi je jedino što u prethodnoj replici gospodina Hajdukovića koji je trebao odgovarati gospodinu Đakiću govorio je on meni što ga niste upozorili. Pa dozvolite samo dvije, tri riječi da kažem o tome što je on govorio. Dakle, čovjek koji ne zna da je tvrtka „Tofrado“ imala 250 ljudi koje sam ja vlasnik. Da kada je došla u teškoće 2008. godine imala 200 ljudi. Da danas od 200 ljudi u tri tvrtke radi 150 ljudi, da je u toj tvrtki podmirene sve obveze prema radnicima, plaće, doprinosi, mirovinsko, zdravstveno, otpremnine. Da su dobavljači svi podmireni, da je jedna banka riješena i sa drugom smo u završnom razgovoru. Poštovane kolegice i kolege ove riječi koje izriče gospodin Hajduković, a njegov glavni mentor je Drago Hedl koji piše neistine o meni, o mojoj obitelji, o tvrtkama kao i prije dva dana i sotim ću stat. Tvrtka koja je davala plaću milijun i 200 tisuća kuna mjesečno, struje 200 000, goriva 150 000 itd. itd. Dosta o tome. Ja se nisam ni do sada pravdao, neću se ni u buduće i ponosan sam na sve ono što sam do sada radio i odgovaram za sve one svoje postupke koje sam do sada činio i koje ću činiti u budućnosti. I zato danas zdušno branim ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu o kojem ću također iskreno govoriti i gdje ću također iskazati i svoja određena neslaganja. Mislim i uvjeren sam da za to imam apsolutno pravo. Neću također ni govorit o prošlom zakonu kada sam bio predsjednik Odbora za poljoprivredu za vrijeme SDP-a gdje sam bivšeg ministra molio za određene ustupke upravo u ovom zakonu o kojem danas govorimo, no to je prošlo vrijeme. Ovaj zakon upravo govori, isključivo govori da je ovo zakon koji je ne isključivo da bi nekome se pomagalo, nego da bi se dala potpora upravo tome OPG-u, tome mikro poduzeću, tome malome poduzeću. Ovdje kolegice i kolege neke uspoređuju što su to mala poduzeća, što su mikro, što su OPG-ovi. Pa mi to znamo. Zašto ti isti OPG-ovci, mikro poduzeća kada je taj zakon prethodni tako bio dobar upravo nisu ostvarili svoja prava da imaju dovoljnu količinu zemlje za onu proizvodnju za koju su se opredijelili? Pa upravo nisu mogli iz ovoga razloga o kojem sam malo prije govorio, jer nisu mogli doći jer zakon je pisan za velike sustave. Da budemo na čisto, ja nikada nisam bio protiv velikih sustava. Dapače. Veliki sustavi su danas oni proizvođači koji izvoze ogromne količine hrane, stoke i gdje mi možemo kroz svoje statističke pokazatelje upravo vidjeti koliko to Hrvatska danas izvozi a koliko uvozi hrane. Pa mi smo svjedoci gospodo da Hrvatska je u protekloj godini negdje oko 2 i pol milijarde eura uvezla hrane. O čemu mi to govorimo? Hoće ovaj mali OPG-ovac, mikro poduzetnik moći proizvesti toliko hrane da bi Hrvatska mogla izvoziti? Pa neće. Ali istovremeno i njemu treba dati prostor u svakoj mjeri da čovjek može proizvoditi, da može prehraniti svoju obitelj. Ja dolazim iz Požeško-slavonske županije, ja se sjećam da su mnogi poljoprivrednici upravo na malim, mikro gospodarstvima kroz svoje staje, kroz svoje svinjce prehranili obitelj, iškolovali djecu i bili su s tim ponosni što su radili i što su djecu podigli da budu samostalni. Upravo jednom politikom ne kriveći ni SDP-e, ni HDZ-e, ali nismo vodili dobru poljoprivrednu politiku. Doveli smo se u poziciju da danas takvih mikro odnosno malih OPG-ovaca nemamo i zato su nam sela danas pusta i zato nam ljudi odlaze. Danas, a i svjesni smo da smo u proteklom vremenskom periodu kroz razne vlade milijarde kuna potrošili na poljoprivredu, a da danas nisu znakovi boljitka vidljivi. Tko je za to kriv? Pa hoćemo sada tražiti krivce? Pa to je prošlo svršeno vrijeme. Mi danas upravo moramo govoriti da ovaj zakon omogućava da ovaj mali OPG-ovac sutra dobije zemlju a temeljem natječaja, da to također će dobiti ono mikro poduzeće, ali istovremeno gospodo da će dobiti i ovaj mali poduzetnik koji zapošljava znatan broj ljudi koji ostvaruje značajne ukupne prihode i koji zaslužuje također sudjelovat u raspodjeli zemlje pogotovo kada se radi o 25 godina. Ja sam sa jedne strane zabrinut zbog toga što 2020. godine dolazimo u poziciju da će zemlju moći kupovati i strani državljani. Ako mi do 2020. godine ne budemo uspjeli podmiriti obveze i potrebe OPG-a, malih i mikro poduzeća onda ćemo biti u velikim problemima. Zato upravo temeljem ovoga zakona moramo omogućiti svim onim OPG-ovcima koji do sada nisu uspjeli riješiti svoj status, a nisu temeljem zakona koji nije bio dobar, upravo sada to moraju ostvariti. I svi oni koji imaju stočarsku proizvodnu a da istovremeno nemaju dovoljne količine zemlje. Ono što mene posebno interesira i zabrinut sam u svojoj Županiji Požeško-slavonskoj, Brodsko-posavskoj, a razgovarajući sa nekolicinom ljudi koji su upravo kandidirali svoja gospodarstva za mjere 4.1.1., 4.1.2. ja dan danas govorim da lobiram za sve i da sam lobista, veliki lobista počeo od svoje županije, od drugih županija, od onih ljudi koji se bore za prosperitet ostvarenja gospodarskog razvoja na svim razinama. I ne gledam boje tko je HDZ-e, tko je SDP-e i ponosan sam na to. Pa ne može čovjek u novom zakonu koji je napisan koji je dobio mjeru 4.1.1. prije nekoliko mjeseci bavi se godinu ili godinu i pol stočarskom proizvodnjom, u novom zakonu mu se jednostavno ne omogućava da dođe u posjed te iste zemlje. Pitam ja vas gospodo i gospodine Hajdukoviću, da ja lobiram i za svoga sina, on nije dobio, on je temeljem gospodarskog projekta i programa, temeljem 88 bodova ostvario pravo na dobivanje potpore europskih fondova 15 milijuna kuna. Ali gospodo, još 18 milijuna kuna mora podići kredit, zadužiti se, založiti svu svoju imovinu. Pa tko vama brani da se i sami kandidirate i da isto svoju imovinu založite upravo za budućnost koja je upitna? To je rizik jedan. Svaki onaj koji nije bio poduzetnik gospodo ne vrijeđajući nikoga, to je rizik i možda ni ne zna u kakav se posao upušta. Ne znam da li je gospodin Hajduković ikada dao nekome osobni dohodak, ili ste isključivo u svojoj partiji do sada bili zaduženi samo za dobivanje vaše plaće koju ste ili zaradili ili niste zaradili. Probajte zaposliti, jednog, dvojicu, petoricu, a da ne govorim o 200, 250 ili ne znam koliko ljudi. Pokušajte riješiti njihove probleme kada dođete u poteškoće itd. Prema tome, ja smatram i apeliram na ministarstvo, na državnog tajnika, na ministra da u ovome zakonu sagledaju što veću mogućnost ostvarenja prava OPG-a, mikro, a i malih poduzeća. Hrvatska treba proizvodnju. Hrvatska ima budućnost jedino u proizvodnji ostvarujući upravo ovakvu proizvodnju gdje proizvodimo hranu, tovimo stoku, ili prodajemo na bilo koji način, izvozimo i na taj način ostvarujemo prihode, ostvarujemo dobit. Pa zašto toliki jal da se stalno nekome pogoduje? Pa gospodo, ako se nekome pogoduje imate institucije ove države, prijavite. Nije dobro da smo ovoliku opoziciju stvorili temeljem ovoga novoga zakona, a da istovremeno za izgovorene riječi ne odgovaramo. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo 5 replika. Prva replika je od kolege Lenarta. Izvolite.
Kolega Lucić, vi ste u svojoj raspravi malo pobrkali pojmove mikro gospodarstva i mikro poduzeća. Doduše istina dok je bilo tih mikro gospodarstava bilo je i teladi za tov, bilo je mlijeka, domaćeg sira i svega, a danas se sva telad za tov skoro uvozi iz cijele Europe. Već je jako teško pronaći. Ali uslijed dosadašnjih zakona o raspolaganju, ta su gospodarstva nestala i nestala je i ta mogućnost kvalitetnog baby bif kojega smo imali nekada o kojem više ne možemo niti sanjati jer se genetika značajno promijenila. O vašim djelima ili nedjelima nije mjesto da mi raspravljamo. O tome se i pisalo u novinama. Ali da li je to točno ili nije točno postoje institucije koje će se s time baviti. To najbolje vi znate i mislim da to nije mjesto ovdje za raspravu u Saboru. No, sav teret se baca na prošli zakon. Mi smatramo da je prošli zakon bio loš. Spomenuo sam primjer PPK Orahovice koja je uzela zemljište u Lipovljanima i da je ministar to loše napravio. Ali vrlo malo se podijelilo zemljišta u tom vremenu, jer je očito bilo toliko loše napravljeno da nije moglo zaživjeti. Mene više brinu oni koji su bili prije zakoni da su oni bili loši bez obzira tko je tu sudjelovao, pa čak i neki ministri koji su bili i u HSS-u, ali se je raspolagalo poljoprivrednim zemljištem i stvarala su se gospodarstva. I mi imamo značajan broj kvalitetnih gospodarstava sa kvalitetnim resursima za proizvodnju. A ono što mi govorimo, ne kažemo mi da je ovaj zakon skroz loš, nego samo ukazujemo na neke sitnice koje treba izmijeniti da taj zakon ipak ne baci taj OPG-e i te ljude koji žive na selu i čuvaju selo da ih ne baci u propast o tome govorimo. Ne o kompletno lošem zakonu. Ne znam tko je to tako shvatio i zašto ste to tako shvatili.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
Kolega neću polemizirati, ali reći ću vam samo jedno. Kada sam govorio o velikim ostvarenjima dakle u poticajima i ukupno što je poljoprivreda dobila preko 4 i pol milijarde, upravo ste vi i vaš HSS u prijašnjim vlastima sudjelovali. Vi ste se zalagali upravo za taj program kojega dobili ste novce, a ostvarili niste. Ja danas nisam govorio o nečemu što je neistina. Ja govorim da nemojte govoriti da u ovome novome zakonu prednost neće imati. Upravo OPG-e, mikro, mali poduzetnici, poduzeća ili bilo tko i mali isto također poduzetnici. Ja upravo o tome govorim da ovaj zakon ovima poduzetnicima omogućava da dođu u posjed zemlje, a vi uporno tvrdite kako je ovo zakon za velike, a o velikima ovdje nema ni traga. I danas pojedini vlasnici tvrtke veliki kažu da ovaj zakon isto nije dobar. Oni isto sebe ovdje ne vidje nigdje. A ovaj zakon baš govori o malima i siguran sam da ćemo kroz ovaj vid i kroz ove natječaje upravo osigurati tima koji nisu uspjeli u prošlom vremenu ostvariti svoja prava i neka najprije dobiju upravo OPG-ovci, pa mikro, pa mali ili obratno. Ali dakle, taj mali značajan broj ljudi zapošljava i on mora sudjelovati u tome. Ali još vam jednom ponavljam. Zabrinut sam za one koji se moraju zadužiti, koji moraju svoju imovinu založit idu u proizvodnju. Oni ne traže najprije zemlju. Oni će nabaviti 100, 200, 500 tisuća komada stoke, a da istovremeno ne znaju hoće li dobiti zemlju jer je određen rok od 3 godine da se sa tim moraju baviti. A pojedinci se bave i u Požeškoj, i u Brodsko-posavskoj županiji godinu, dvije godine. Rok od 3 godine je predugačak, ja o tome govorim.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolege Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Luciću drago mi je čuti da govorite o mikro, makro i OPG-u i o malim poduzećima. Po meni je to trebalo već davnih dana riješiti. Tada bi imali već Slavoniju punu. Ne bi imali praznu ako bi rekli da, spomenuo je kolega telad tisuću nekakvih malih OPG-ovaca po 10 teladi to je 10 tisuća. Stotinu svinja od sto kuća je 10 tisuća kuća. To sve je jedna farma. To u jednom selu maltene imali smo nekada. Danas to smo izgubili. A da ne pričam o natalitetu. A ovo malo prije kada ste rekli o riziku, upravo to je bit svega koji mi ovdje govorimo, a u stvari ništa radili nismo, ništa konkretno nismo vidjeli. Malo nas je koji smo u životu izvadili svoj novac i dali u neku investiciju i pokušali taj novac oploditi i borit se na tržištu. To je jako bitna stvar. Mi moramo jednom znati ovdje u Saboru i u Hrvatskoj, dajmo šansu ljudima koji rade, a mi političari gdje se sada i ja ubrajam iako se nikada nisam s time bavio mi moramo samo dati podršku tim ljudima i gledati koji su to sposobni i pošteni ljudi a ne podobni bez obzira iz koje stranke bili, ja bih dao sve sposobnim ljudima. Prema tome, trebamo malo populizam smanjiti, pokušati se dogovoriti jedna i druga stranka, i najveće i najmanje stranke i krenuti jednom u strategiju koja će stvarno za 10 godina donijeti prioritet i naša sela osnažiti i da budu bogati. Moramo napraviti bogatog malog čovjeka na selu, e to trebala bi strategija jer mi nemamo toliko zemlje velike da možemo raditi kao što radi jedna Australija, jedna Rusija i da ne kažem zemlje koje imaju poljoprivredu ili Amerika gdje ne možemo konkurirati. Ali našu zdravu zemlju koju imamo hvala Bogu blizu Europe sigurno je možemo plasirati … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Slažem se kolega Mišiću. Danas mnogi ljudi govore i danas ovdje u ovome parlamentu pogodnosti ovakve, pogodovanje ovome, pogodovanje onome. Međutim, danas svaki mladi poduzetnik pogotovo onaj koji se potiče na razno-razne načine do 40 godina treba doista preuzeti jednu veliku odgovornost. Kaže dobio. Što je on dobio? On je dobio samo jedan dio potpore, a drugi dio potpore mora se zadužiti kao što sam rekao i založiti svoju cijelu imovinu. Pa tko je to, jel' netko bi od nas bilo tko branio da sudjelujemo u natječaju mjera jel' se zove 4.1.1., 4.1.2. ili bilo kako drugačije? Nitko nam nije branio. Nitko nam ni ne brani da zaposlimo jednog čovjeka, drugog, pet, deset ljudi i da ponovno budeš ovdje u ovome parlamentu, to nam također nitko ne brani. Izvolite gospodo, pokažite svoju umješnost u poslovanju i odgovornost, a ne na temelju nekoga tko napiše neistine za određenog čovjeka i njemu se vjeruje. Ja se nikoga ne bojim, nikoga jer znam što sam radio i što radim. I ponosan sam na ono što sam radio. Ali nemojmo mlade ljude osuđivati prije nego što su počeli svoje poslovanje i prije nego što preuzmu odgovornost za hrvatsku proizvodnju, i da oni budu ti poduzetnici koji će proizvoditi, koji će izvoziti mi ih unaprijed osuđujemo i proglašavamo malte ne kriminalcima i to je naša retorika svakodnevna ovdje u ovome Hrvatskome saboru. Ja poštivam sve one ljude koji se bave znanošću, koji se bave bilo kakvim naukovanjima, ali poštivam one koji znaju gospodariti, poštivam one koji znaju od kune napraviti tri. I zato svima vama je dozvoljeno da bude poduzetnici, poljoprivrednici i saborski zastupnici. Izvolite gospodo.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolege Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Zastupniče kažete podržavam zakon i branit ću zakon, to je vaše legitimno pravo. Da li ste vi suglasni sa člankom 2. da strane pravne i fizičke osobe mogu od 2020. godine postati vlasnici našeg zemljišta pa primjer mađarski državljanin fizički pravna osoba mogu kupiti zemljište u Slavoniji ili gdje hoće poljoprivredno, a hrvatski državljanin pravna i fizička osoba u Mađarskoj ne može? Da li ste vi s tim suglasni? Ja se slažem, očito ste suglasni ako oko toga ne spori ministar o tome ne govori, tajnik ne govori. Ali treba javnosti javno kazati da je selo namjerno ispražnjeno ciljanim politikama, da se mjere nisu iskoristile da bi ostalo prazno selo i sada jednostavno je dozvolilo da se isprazni, da kupe stranci to što je ostalo. Znači Ministarstvo poljoprivrede nije stvaralo poljoprivredne uvjete i nije bio zaštitnik poljoprivrednika, nego je bio kočničar poljoprivrednika i sada naravno da imamo brojne poljoprivrednike koji svoj kapital zarađuju u Irskoj, u Njemačkoj ili ne znam gdje. I činjenica je da potpore koje su davane, one su ogromne … [[Govornik se ne razumije.]] napravili umjesto farmi, napravili su trgovine, apartmane uz more i obalu, a nije se ulagalo u poljoprivredu. Korov raste. Nismo zaštitili običnog malog čovjeka to je činjenica. Ja se bavim poljoprivredom za svoju obitelj i tu ću ostati živjeti do kraja života i zato pozivam mlade da ostanu. Ali ja vas molim sve skupa, sve skupa da ovaj članak 2. izmijenimo. Amandman je predan i očekujemo od vas da ćete biti suverenisti, a ne kao do sada da budete sluge drugih činovnika briselskih. Vrijeme je da zaštitimo hrvatsko selo, seljaka i poljoprivredno zemljište.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
Kolega Bulj naravno da u zakonu, rekao sam, i ja se sa određenim stvarima ne slažem. Ali ne bih govorio da baš drugi državljani imaju takva prava i da će doći kupovati zemlju u Hrvatsku samo tako. Mi smo svjedoci da je Hrvatska ulaskom u Europsku uniju temeljem pregovora i onoga što moramo ostvariti kao i druge zemlje da će također i strani državljani danas-sutra imati pravo kupovati zemljište u Hrvatskoj. Nije to samo Hrvatska. I to su druge europske zemlje. Ali ja sam siguran da i ova Vlada i Ministarstvo poljoprivrede i da ćemo se upravo mi izboriti da još duži niz godina do toga ne dođe, jer siguran sam da ćemo upravo i temeljem ovoga zakona u kratkom vremenskom periodu upravo ovima našim ljudima koji danas kažu da nemaju dovoljne količine zemljišta, a ako ih imamo onda ćemo sigurno i podmiriti njihove obveze. Ono što posebno nisam govorio, a to je ovo obraslo zemljište o kojem je i kolega Đakić govorio. Mi smo možda malo tu i u zakonu prestrog zakon donijeli. I ja bih ga tu također isto mijenjao da upravo te poljoprivredne površine, a imamo ih na tisuće hektara u što kraćem vremenskom periodu, ali uz što manje novca dakle onoga koji će zakupiti to zemljište, to zemljište privedemo svrsi odnosno da bude poljoprivredno zemljište. Tu također bi, slažem se s vama, trebalo određene izmjene napraviti. Ali ja se ne bojim da će stranci biti u mogućnosti kupovati našu zemlju jer kao što vidimo kada podmirimo obveze naših OPG-ovaca, mikro poduzeća, malih nama zemlje neće puno ostati. A neće ovaj stranac doći i kupiti šikaretinu i s njome se baviti. Mi ćemo upravo ovim zakonom omogućiti da naš poduzetnik upravo to iskrči i da dobije poljoprivredno zemljište. A kada i dođe vrijeme za prodaju, zemlje više neće biti.
Hvala. Sljedeća replika je replika od kolegice Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Uvaženi kolega, mislim jako je zanimljivo da se upravo na ovom zakonu kada znamo da unatoč tome što koristimo sredstva zajedničke poljoprivredne politike i ulažemo milijune europskih sredstava u poljoprivredu, slažem se da ih treba iskoristiti više i bolje, da unatoč tome uspjeli smo u pristupnom ugovoru dogovoriti da imamo tri godine moratorij na prodaju zemlje strancima i da to može biti još tri godine. I upravo je jako čudno da se pokušava imputirati da ovaj zakon pridonosi prodaju zemljišta strancima, kada ovaj zakon upravo govori o domicilnosti, kada ovaj zakon daje prioritet OPG-ovima koji su vezani za OIB fizičke osobe, koji su vezani za adresu, naravno uvažili su se i komentari sa terena da također treba dati prioritet mikro i malim poduzećima ali u tom slučaju se traži 3 godine iskustva i rada. Jako je interesantno uopće šta se tako nešto raspravlja jer mislim da ukoliko ovaj zakon ne pomogne, neće niti jedan drugi, da imamo argumente zašto ne prodavati odnosno zašto ne davati zemlju strancima jer nećemo imati argumente ukoliko budemo imali neobrađeno poljoprivredno zemljište na svojoj površini ukoliko za njega ne budu imali interes OPG-ovi, mala i mikro poduzeća da ga ne dajemo strancima jer neobrađeno zemljište kako smo definirali isto u zakonu, ono predstavlja opasnost za susjedna zemljišta a ja pošto dolazim iz Splitsko-dalmatinske županije. Pošto smo doživjeli ove godine itekakve požare a i u prošlosti mi je gorilo dva puta kraj obiteljske kuće, znam što znači kako je opasno neobrađeno poljoprivredno zemljište.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Kolegice, upravo ovaj zakon, da, kao što ste i vi rekli, ne trebamo se bojat, cilj je da upravo domicilno u svojim jedinicama lokalne samouprave, regionalne samouprave ostvarimo dobrobit za one ljude koji nemaju zemlju. Ne trebamo se također bojati stranaca, mi imamo još dosta vremena da uredimo naše odnose unutar poljoprivrednog zemljišta. Istina, godine brzo prolaze, ali sve ovisi i o nama, kako ćemo i na koji način ćemo to brzinski odraditi. Donošenjem ovoga zakona smatram da smo već u jednom postupku realizacije, pripreme i kada uskladimo sve ove zakonske okvire koje moramo imati da bi donijeli ovaj zakon, jedinice lokalne samouprave će dotle također izraditi strategiju raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i siguran sam da ćemo na jedan brzi način upravo omogućiti onim ljudima koji zemlju nemaju da ju dobiju. Ali istovremeno vas također upozoravam da mi nemamo na milijune hektara i da bi mogli sutra to prodavati strancima, neće ni onaj stranac moći kupiti zemlju prije nego što ovaj domicilni bude iskazao svoju želju. Prema tome, budimo strpljivi, donijeli smo sad ovaj zakon, ajmo zajedničkim snagama pomoći i ministarstvu upravo ovo što je i kolega Bulj govorio, pa da ako je to točno što on govori i misli da je u pravu, ajmo zajednički promijeniti određene stvari. Ma ja sam i siguran da će u određenom vremenskom periodu biti izmjene i dopune zakona, nije dan još zakon nije napisan, dugo sam ovdje u ovom Parlamentu a da istovremeno nisu bile izmjene i dopune. Bit će sigurno i u ovome, ali ajmo ga kao koncept ovoga svega što je prepoznatljivo prihvatiti i u dogledno vrijeme ako šta bude trebalo i mijenjati. Evo to je moj prijedlog također.
Hvala. I posljednja replika je replika od kolege Hajdukovića, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lucić, evo kad ste već toliko se referirali na mene u svojoj raspravi, nije red da se i ja ne referiram onda na vas neke stvari koje nisam htio. Ja sam dakle čitao članak, ja ne mogu ulaziti u istinitost ili neistinitost, poznam rad toga novinara i sklon sam mu vjerovati. No evo, krenimo redom. Dakle, prvo kad govorite, ja se isto divim svim poduzetnicima, poštenim ljudima koji plaćaju porez, plaćaju svoje obaveze i plaćaju svoje radnike. Ja sam bio poslodavac, plaćao sam plaće, iza mene nije ostala niti kuna poreznog duga a bome niti duga prema dobavljačima. S druge strane ja bih vrlo rado bio poduzetnik, kolega Lucić kad bi poslovao sa državnim firmama pa im onda ostao dužan 15 milijuna kuna kao što se piše da ste vi sa Hrvatskim šumama. Ja bih isto vrlo rado bio poduzetnik i ostao Poreznoj upravi dužan milijune kuna kao što se piše da ste vi napravili. Ja bih isto bio rado poduzetnik i dobivao poticaje za poljoprivredu a da je moja tvrtka registrirana za strojnu i ručnu obradu metala, proizvodnju metalnih proizvoda, obradu i presvlačenje metala, proizvodnjom proizvoda od žice, zakovica, lanaca i opruga. Tako poduzetnik kolega, može biti svatko. To je šta se tiče poduzetništva. Šta se tiče ovoga zakona, mislim da sam rekao dovoljno.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Pa kolega, neću sad uopće tu polemizirati jer vidim da ne znate, da se uzdate i čitate članke koji su naručeni, koji su plaćeni, još vam samo jednom govorim. Ponosan sam na sve što radio, a vi gospodine pročitajte natječaj koji je bio objavljen. Nitko nikome nije zabranio da svoju tvrtku doregistrira za poljoprivredu što je zakonom dozvoljeno, gospodine dragi i pročitajte dana upravo za čega je tvrtko Tofrado trgovina registrirana. I nemojte ovdje obmanjivati ljude jer ja govorim istinu, ja izgovaram istinu za sve ono što sam rekao i na temelju upravo svega toga je tvrtka dobila natječaj, uz stroge uvjete, uz mikro preglede i da ne govorim sve drugo šta su radili i šta im je zakon naložio. Prema tome, nemojte lagat, nemojte obmanjivati jer ne znate ni šta su Hrvatske šume ni kakva je nagodba, gdje su nekretnine bile nuđene u istom iznosu gdje nisu prihvatili, imate gospodina Felaka koji bio član uprave pa njega pitajte a ja odgovorno tvrdim da je to tako bilo a neću se sigurno referirati na vas jer vi ste jedan poduzetnik koji se jučer rodio i nema pojma šta je dato nekome plaću i siguran sam da vaše poslovanje ako tako znate raditi kao što znate pričati, izvolite i pokažite to na gospodarskom planu.
Imamo povredu Poslovnika, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Povrijeđen je članak 238., dakle mislim da je kolega Lucić zaradio opomenu jer ovako ad hominem ja nisam išao na njega, ja čitam ono šta piše u novinama, čitam šta piše u sudskom registru. Ja ne mogu ulaziti u meritum ali je činjenica da je član uprave s kojim ste radili nagodbu iz iste stranke. Ja da sam član takve strane, da mogu raditi sa državnim firmama, bio bi sjajan poduzetnik. Tako se pokazati može svako.
Dobro. Hvala vam, imali ste svi onako malo skretanja s teme ali evo sad će me naslijediti da tako kažem drugi potpredsjednik Sabora, pa ćemo vidjeti kako će on to voditi. Preskočiti ćemo ovo i krenuti ćemo dalje na pojedinačnu raspravu. Sljedeća na pojedinačnoj raspravi je kolegica Marta Luc-Polanac. Izvolite.
Zahvaljujem. U uvodnom dijelu Zakona o poljoprivrednom zemljištu stoji da su ciljevi ovoga zakona, prije svega, sređivanje stanja na terenu, manja administracija, razvoj poljoprivrede i poticanje mladih ljudi na ostanak na selu i bavljenje poljoprivredom. Međutim, ja moram ponovno napomenuti, kao što sam i tijekom repliciranja navela, kada pogledate malo bolje ovaj prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, vi vidite da ovo nije ništa novo. Da mi ovim zakonom ne donosimo ništa što do sad već nismo imali od pravnih instituta i pravnih rješenja, da je ovo na neki način prepisani zakon iz 2008.g. Pa kao što smo prepisivali, dobra stvar iz 2008. g. mi smo tako prepisali i neke stvari koje su danas vrlo dvojbene. Pa tu imamo ponovno, ovim zakonom mi sada ponovno problematiziramo pitanje privatnog vlasništva i davanje privatnog vlasništva u zakup. Znači to je famozni čl. 14. Naime u zakonu iz 2008. čl. 14. je ukinut ustanovom odlukom koja je donesena 2009.g. broj ustavne odluke je 763 i on jasno govori da se privatno vlasništvo ne može ograničavati na način, da se vlasnicima ograničava pravo raspolaganja i da se njima uzima zemljište, dok, tu postoje određeni uvjeti. Znači, da bi mogli uopće zadirati u privatno vlasništvo i da bi mogli poticati poljoprivrednu proizvodnju, moramo staviti u funkciju cjelokupnu državnu zemlju, a mi znamo da danas to nije tako, da ima veliki broj čestica i velike količine površine državne zemlje koja je neobrađena i koja nije još dana u zakup. Nadalje, isto tako mi privatne vlasnike ograničavamo ponovno ovim člankom 14. gdje mi njima dajemo zemlju u zakup, a ne dajemo mu mogućnost žalbe ili prigovora na to. Ovdje navodimo, da oni privatni vlasništvo, koji su nedostupni ili su nepoznati, a da bi zaštitili okoliš, zdravlje, okoliš, ljude i zdravlje da mi njima možemo uzeti zemlju, odnosno, država dati to u zakup do 10 g. Pa ja vas pitam, a šta će se dogoditi, kako bi se taj nepoznati ili nedostupni vlasnik javio unutar tih 10 g. On dakle, ne može doći do svog zemljišta. A s druge strane, mi sa čl. 17. reguliramo kod neizgrađenog građevinskog zemljišta koje se koristi u poljoprivredne svrhe, da mu dopuštamo ugovornu klauzulu, da ako bi se tijekom zakupa pojavila, odnosno, ako bi se tijekom zakupa izradili akti građevinski, da u tom slučaju možemo prekinuti taj zakup. Tako da smatram, da mi i dalje, ovim člankom nismo se domislili jednom kvalitetnom riješenu kako da zaštitimo privatno vlasništvo. I dalje se tu radi o grubom kršenju ustavnoga prava i dalje, vi samo kad gledate, znači, nama je Ustavni sud, bio napomenuo, da ako postoji neki opći interes da bi se ograničavalo pravo vlasništvo, da se on mora dokazati za svaki pojedinačni slučaj. Mi sada, u konkretnom zakonu to izbjegava na način da navodimo da će se privatno zemljište, onog nepoznatog i nedostupnog vlasnika, uzeti, u slučaju, ako je ugroženi ljudi, okoliš ili tlo. To je preopća ugroženost. Za tu ugroženost država uvijek mora djelovati, a ne samo kod nedostupnog i nepoznatog vlasnika. Prema tome, smatram da to nije adekvatan način, kako bi se gospodarilo privatnim zemljištem. Onda pogledajte usporedbu, znači privatni vlasnik koji ne obrađuje i ne primjenjuje agrotehničke mjere na svom zemljištu, on će dobiti novčanu kaznu od nadležnog inspektora. A vlasnik, koji je ne znamo po kojim kriterijima nedostupan ili nepoznat, njemu će se zemljište oduzeti i dati u zakup drugima. Tako da, to je nešto što nije dobro riješeno niti ovim čl. 14. i smatramo da bi tu trebalo još dobro razmisliti i vidjeti na koji način bi se tu moglo djelovati. Znači moraju postojati neke druge mjere poticanja, poljoprivredne proizvodnje, a ne oduzimanjem i ograničavanje osnovnih ustavnih prava. Nadalje, mi smo ovim zakonom, jedino radikalno što smo napravili, a to je da ukidamo ovlasti agencije za poljoprivredno zemljište, gdje ona više neće dodjeljivati zemlju, nego to prebacujemo na čelnike jedinica lokalne samouprave i navodimo da je to neki korak naprijed, koji će poteći razvoj poljoprivrede, koji će konačno omogućiti pravednu raspodjelu zemljišta. A međutim, sjetimo se unazad i 2008. i 2001. smo imali to rješenje, pa smo imali vrlo velike probleme. Konkretno u mojoj Brodsko posavskoj županiji, vi ste imali slučajeve, konkretno se sjećam općine Vrpolje, gdje nakon dodjele zemljište, došlo, nezadovoljni seljaci su blokirali općinu, jer su isticali da se radi o pogodovanju, znači da čelnik te jedinica lokalne samouprave dodjeljuje svojim članovima stranke ili svojim simpatizerima zemlju. Prema tome, ja ne vidim, zbog čega bi sada na ovaj način se puno pravednije, brže i efikasnije dijelila zemlja, nego što je to mogla činiti agencije. S tim da moramo uzeti u obzir da je agencija osnovana tek, da je zakon donesen 2013. da je efektivni rad agencije nije bio niti 2 g. Postavlja se pitanje, da li sezona mogla i uhodati u te 2 g. a ove zadnje 2 g. mi znamo da agencija gotovo nije niti radila, upravo da bi se mogao donijeti ovaj zakon i da bi se dokazalo da je to bilo loše rješenje. Dakle, vrijeme će pokazati i vidjeti ćemo da li je dobro to prebaciti na lokalne jedinice i da li, isto tako čula sam u raspravi navodi se kako je sad dobro, jer će Državno odvjetništvo to nadzirati. Pa nadziralo je 2008. Državno odvjetništvo, davalo je suglasnost o svakom ugovor o zakupu. I što se dogodilo? Nekad se dogodilo da po godinu dana ti ugovori stoje u državnom odvjetništvu, da cijela vegetacijska godina prošle, a da ti ugovori nisu odobreni. Neki natječaji nisu završili ni nakon 7, 8 g. Tako da, ja sam vrlo skeptična oko toga, jer nisam osigurana da će to baš biti ovako kao ste vi naveli. Osim toga možemo pogledati i nedavne izjave predstavnika poljoprivrednih udruga i OPG-ova koji isto navode da ovaj zakon ne odražava ono što su oni predlagali i da ove izmjene i dopune uopće ne odgovaraju onome kako se to predlagalo u samoj skupini za izradu zakona. Dakle mi ćemo na kraju se vratiti ponovo na početak i vidjeti da je osnovni problem u tome što nismo proveli komasaciju, što smo ju zaustavili iz do sada neutvrđenih razloga. Ministar se nije očitovao ni danas zbog čega je komasacija zaustavljena. Nadalje, mi ćemo i dalje se vratiti na taj problem da naše zemljište nije riješeno u gruntovnici u katastru i dalje ćemo vidjeti da svi ovi zakonski prijedlozi neće doprinijeti onome čemu su oni trebali. I još za kraj ću navesti ponovno problematiziram ono pitanje, a to je Poljoprivredne inspekcije. Zbog čega u ovom zakonu mi nemamo navedeno koje uvjete i koju stručnu spremu moraju ispunjavati osobe da bi mogli biti inspektori i isto tako zbog čega je ukinuta dvostupnost kod postupanja Poljoprivredne inspekcije? Prema ovom zakonu poljoprivredni inspektor kada donese rješenje ono je konačno i odmah se ide na Upravni sud, nema više drugostupanjske nadležnosti ministarstva. Pa evo još jednom pitam zbog čega je to tako jer nije svrha da mi skratimo pravnu zaštitu, nismo mi na taj način skratili administraciju kod dodjeljivanja zemljišta, mi smo uskratili građanima pravo zaštite jer što je više stupnjevanja to je jača i kvalitetnija i bolja pravna zaštita. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Damira Tomića.
Hvala potpredsjedniče. I vi ste kolegice dobro utvrdili da je ovaj zakon stavljen na dnevni red samo da se dokaže kako bivši nije bio dobar. Dobro ste utvrdili da je agencija imala samo dvije godine posla, poslije toga su joj dali neke druge zadatke u tom periodu je dodijeljeno 16 tisuća hektara, ponovit ću to je ipak više od nula. Isto tako dobro ste utvrdili da je ovo prebacivanje loptice ponovo na lokalnu samoupravu, eksperiment koji smo već imali koji je propao, naprosto je propao. A ono što mi je drago da ste posebno istakli, a zanimljivo je bilo koliko pompozno je danas objašnjeno od strane ministra da je ovaj zakon pisan gdje je već pisan, a ustvari je pisan 2008. Ne znam što bih rekao na to, a posebno na ovu vašu konstataciju da uopće ne poštuju odluku Ustavnog suda oko tog članka 14. Kada su već prepisivali mogli su se bar konzultirati što je Ustavni sud imao reći na taj zakon koji su prepisali sami od sebe koji je u primjeni bio katastrofalan. Raspitajte se malo barem u Slavoniji … Hvala lijepa.
Odgovor poštovane zastupnice Luc-POlanc.
Tako je poštovani zastupniče. Evo što sam još htjela nadodat u ovom zakonu znači kada se prepisivao loše se prepisivao to sam već navela, tu se nije poštivala struka. Znači kada dodjeljujete zemljište onda navodite da prioritet imaju oni barem sa SSS. Znači mi želimo jednu uspješnu poljoprivredu, jednu efikasnu, ekonomičnu poljoprivredu, a ne poštujemo stručnu spremu i ne potičem oda se poljoprivredom bave stručnjaci jer nije isto, poljoprivreda da ima jednu socijalnu funkciju, ali nije to socijalna kategorija u smislu da mi tu trebamo zbrinjavati ljude nego mi trebamo poticati jednu modernu poljoprivredu. Nadalje, dalje u zakonu imamo vještake koji će procjenjivati poljoprivredno zemljište koji su građevinski vještaci, znači ni tu se ne poštuje struka. I na kraju kao što sam navela kod nadležnih inspektora uopće nije navedena stručna sprema. Dakle cijeli ovaj zakon kako je naglasio na početku ministar je pisao on i njegovi ljudi, ali su očito zanemarili struku. Hvala.
Hvala lijepa. Repliku ima i poštovana zastupnica Dragica Roščić.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Kolegice, dobro ste istakli da državno odvjetništvo u prethodnom razdoblju po sedam, osam godina nije izdavalo mišljenje odnosno suglasnosti da se državno poljoprivredno zemljište da u zakup, ali zbog čega smo naglašavali važnost tog postupka koji se tiče državnog odvjetništva u ovom zakonu je to da sada te predmete radi županijsko državno odvjetništvo i da imaju rok od 30 dana i to je ta razlika i to je pozitivno i naravno potrebno je to provoditi. Mislim da svakako treba staviti ukoliko se takvo mišljenje i suglasnost ne da, da se onda stavi ukoliko već nije tako, da je državno odvjetništvo suglasno sa davanjem u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta. I zbunjuje me ova situacija kada ste govorili o vlasništvu, znači kada govorimo o vlasnicima koji su nedostupni ili ih se ne može naći, vi smatrate da je problematično zadirati u takve vrsta vlasništva, ja smatram da svakako u sve vrste vlasništva treba zadirati sa oprezom. Ali što se tiče poljoprivrednog zemljišta mi znamo i suočili smo se ovog ljeta kakve imamo opasnosti od požara i znamo i druge opasnosti zbog kojega je poljoprivredno zemljište specifično. Kada je vlasnik poznat, mi o njegovom trošku možemo otkloniti te opasnosti. A u ovoj situaciji se daje nekome drugome da obrađuje, vlasnika koji ima zapušteno poljoprivredno zemljište, koji je nepoznat, koji nije tu on se vraća, čeka ga novac od zakupa, čeka ga uređeno poljoprivredno zemljište. I jako me čudi kada olako govorite o provedbi komasacije i o potrebi i slažem se da treba razmišljati i razvijati postupke komasacije, ali isto tako komasacija zadire u vlasništvo. Pa ne možemo reć zato što ste vi sada donijeli ovaj zakon ne treba zadirati u vlasništvo na neobrađenom zemljištu, ali kod komasacije i kod postupaka takvih e onda možemo dirati vlasništvo i tu ne bi trebalo biti problema i to je jednostavno. Nije uredu ići iz jednih postupaka u druge, a ne držati se argumenata …
Hvala lijepa. Odgovor poštovane zastupnice Luc-Polanc.
Hvala. Evo ovako odmah da kažem kolegice jasno i glasno, nije da se ja osobno protivim ili ne protivim u zadiranje u privatno vlasništvo, ja ovdje govorim šta je odlučio Ustavni sud povodom istog ovog zakona iz 2008. gdje se i kod prepisivanja tog zakona nije poštivala odluka Ustavnog suda koji navodi da ne možete diskriminirati privatne vlasnike. A vi sada ovdje diskriminirate privatne vlasnike gdje ćete jednima izricati novčanu kaznu a drugima jer smatrate da su nedostupni ili nepoznati, ćete uzimati zemlju i davati je u zakup drugima. Prema tome, ja ovdje samo govorim o obavezu poštovanja odluke Ustavnog suda i o tome a ne nipošto da smatram da ne treba razvijati poljoprivrednu proizvodnju i da treba održavati obradivost poljoprivrednog zemljišta. Hvala.
Repliku ima i poštovani zastupnik Davor Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice Marta Luc-Polanc, u svom izlaganju ste rekli da sumnjate u provedbu ovoga zakona na terenu iz razloga što imamo nesređeno stanje na terenu, u gruntovnici, katastru, nedovršene komasacije i zaustavljanje daljnje ulaganje u komasaciju i sređivanje zemljišnih knjiga. Tu se s vama slažem jer dok je bio program Vlade u prethodnim razdobljima da je državna geodetska uprava zajedno sa županijom i jedinicama ulagala u sređivanje zemljišnog stanja u ZK uspravne postupke, napravilo se par tisuća hektara u Brodsko-posavskoj županiji, sredilo se stanje i temeljem toga je niz natječaja proveden i usudim se reći da su jedinice lokalne samouprave zajedno u koordinaciji županije odradile niz natječaja kvalitetno i da je dobar dio naših poljoprivrednih proizvođača dobio zemlju u zakup ili u koncesiju i naravno da osuđujem i ja one slučajeve gdje je eventualno bilo nezakonitih postupanja ali je zato bilo dobro što je tu Državno odvjetništvo koje je davalo u konačnici suglasnost na to. I mislim da u tom pravcu se slažem sa vašim sumnjama u operativnost Državnog odvjetništva, to sam rekao i ja u svom izlaganju, da bi bilo nužno da se aktivnije u to uključe i da poštuju taj rok od 30 dana da daju svoju suglasnost na isto. I naravno da se pod hitno mora nastaviti taj posao sređivanja zemljišnog stanja, izmjere i slaganja evidencije gruntovnice i katastra kako bi se uopće moglo pristupiti prodaji i zakupu da znamo s čime raspolažemo i da bi omogućili našim OPG-ovima da znaju da im je čestica 10, 20 ili 50 hektara i gdje su joj granice ali isto bi omogućili jedinicama lokalne samouprave da mogu naplatiti polaganje kablova i druge infrastrukturne mreže od T-coma i drugih tvrtki i na taj način omogućiti prihode jedinicama lokalne i regionalne samouprave a i samim OPG-ovima. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Luc-Polanc. Ne treba, hvala. Sad ćemo priječi na slijedeću pojedinačnu raspravu a to je poštovane zastupnice Dragice Roščić, izvolite.
Zahvaljujem, potpredsjedniče. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu u drugom čitanju i to me jako veseli. U njemu je jasno definirana odnosno dane su takve odredbe koje su većinu a ja smatram sve poznate zlouporabe poljoprivrednog zemljišta iz prošlosti nastojale otklonit, to mi je jako drago pogotovo kad vidim 8 prvenstava koji se daju različitim oblicima poljoprivrednih gospodarstvenika koji otklanjanju loše politike koje su bile u prethodnim godinama odnosno u jako dugom nizu godina. Ono što se često spominjalo, spominjalo se ovo prvenstvo struke. Mi moramo biti svjesni i ja na svom području sam radila analizu stanovništva koje se bavi poljoprivredom da je stanovništvo koje se bavi poljoprivredom u RJ većinom starom, da su niže kvalificirani, da neki nemaju niti srednju školu i da su često kada prolazim našim selima oni vezani i ostali na selu zato što imaju nekoga tko je stariji, tko je vezan za krevet, imaju osobe koje imaju određene probleme i jednostavno nisu uslijed loših politika otišli nego se upravo bave poljoprivredom. Oni isto tako teško dolaze do ustanova koje se bave obrazovanjem kako bi digli svoje kvalifikacije. Mi često znamo, zna se provlačiti i kroz srednju školu gdje sam ja išla, onaj tko nema dobre ocjene, on ide u strukovne škole, tako isto je bilo, onaj tko nema mogućnosti otići na fakultet, on se bavi poljoprivredom. I mi takve osobe koje imaju iskustva i kojima je poljoprivreda glavni izvor prihoda, jedini, ne smijemo diskriminirati. Imali smo situaciju da sam osobno kroz programe i projekte koje sam pisala, osigurala edukaciju za jednog poljoprivrednika sa mog područja, znači platili smo mu edukaciju. On žarko želi ići na tu edukaciju a sad dolazi u problem ispunjavanja rokova da se educira. Ali što se dešava? Najbliža edukacija za osobu koja se bavi kozarstvom je udaljena 3 sata. I raspodijeljena je tako da se provodi kroz 3 tjedna, 2 dana u tjednu. Trošak odlaska na takvu edukaciju za njega veći nego trošak taj koji mu mi pokrivamo i mislim da je jako važno da idemo pozitivnim mjerama prema svim našim poljoprivrednicima i da moramo prihvatiti stanje i moramo imati sve podatke iz prakse koji nam kažu kakvo je stanje među poljoprivrednicima i kakva je struktura poljoprivrednika. Moramo im pomoći osnivanja centara za kompetenciju, moramo im pomoći edukacijama, ali moramo svakako gledati da ona bude dostupna u ruralnim krajevima i tu je komentar što se tiče struke. Govorili smo također o kapacitetima jedinicama lokalne samouprave. Mi smo utvrdili u prethodnom razdoblju da nacionalni kapaciteti, državni kapaciteti i kapacitet ministarstva, Agencije za poljoprivredno zemljište nisu bili dovoljni. Postoji mogućnost da neće biti dovoljni kapaciteti jedinica lokalne samouprave da se ovaj zakon maksimalno provede. Ali isto tako znamo da lokalna samouprava ima neke spoznaje koje sve institucije na državnoj razini nemaju i to je ono ključno. Na nama je opet i da njih educiramo i da provodimo decentralizaciju RH. Pogotovo u ruralni razvoj jer ona je tu neophodna. S druge strane, prebacuje postupke s Državnog odvjetništva na nacionalnoj razini, na županijska državna odvjetništva i smatram da će to ipak pripomoći date suglasnost budu brže. Žao mi je što nije usvojeno da ipak ukoliko se suglasnosti Državnog odvjetništva ne daju u propisanom roku, da to znači da je Državno odvjetništvo suglasno ali vjerujem da time izbjegavamo drugačije manipulacije i druge probleme iako naravno, ja osobno i svi volimo gledati onu pozitivu u poljoprivredi, tu se pojavljuje dosta špekulanata i na lokalnoj i na nacionalnoj i regionalnoj razini. Ovaj zakon jasno daje prioritet domicilnosti i jala OPG-ove. Spominjali smo često nepoznate vlasnike i vlasništvo je svako jedno pravo koje moramo štititi privatno vlasništvo ali ono ne smije ići na štetu drugih. Mislim da nema nikakvih problema da osoba koja se godinama ne brine o poljoprivrednom zemljištu, koja je nedostupna da kada se odluči baviti svojim poljoprivrednim zemljištem da ga čeka zakup i da ga čeka to zemljište obrađeno i privedeno svrsi. Ovdje smo stalno govorili kako prije nego što donesemo ovaj zakon da je potrebno donijeti strategiju. U izradama strategija imamo iskustva, u Hrvatskoj su se oni čekali odnosno donosili po 9, po 15, po 12 godina sve strategije koje su dolazile pred Hrvatski sabor donosile su se dugi niz godina. Svakako smatram da više od kada se steknu preduvjeti i sredstva za rad analiza koje nam predstoje donošenjem strategija da ne bi trebalo strategiju donositi duže od šest mjeseci. Ali moramo biti svjesni da mi trenutno provodimo Program ruralnog razvoja za razdoblje do 2020. godine, da sadašnji zakona, a koji ga određeni dio oporbe smatra da bi ga trebalo i dalje koristiti dok se ne donese strategija da postupci u najboljem slučaju za dodjelu zemljišta su završavali u dvije godine. Meni je drago što je određenim godinama ili kada je bila oporba ili kada je moja stranka bila na vlasti što su doneseni veći brojevi odnosno što je dobijeljeno poljoprivredno zemljište u zakup, ali moramo biti svjesni da većinom ti zakupi, kao što je kolegica rekla državno odvjetništvo po sedam, osam godina se čekalo na davanje suglasnosti, nisu većinom počeli ni sa jednom vlasti, ni sa jednim mandatom, počimali su u jednom završavali u drugom, s tim da ne želim umanjiti niti malo doprinos onog razdoblja odnosno one vlade u čijem mandatu je dodijeljeno državno zemljište. Ali moramo biti svjesni ako nju izrađujemo šest mjeseci i ako nam treba sa postojećim zakonom trajati nekih dvije godine dodijele, a morale bi strategije pratiti i ove mogućnosti koje imamo od strane Europske komisije da financiramo kako bismo mogli odlučiti što ćemo financirati, što nećemo, što imamo mogućnosti vući iz europskih sredstava, a za što su potrebne neke jače nacionalne mjere, jednostavno ne bi bilo provedivo. Ja ne znam odakle i kako se je to desilo, nisam očekivala iz te stranke da gospodin evo Prelec je spominjao pravu u Saudijskoj Arabiji, ja osobno nisam bila u Saudijskoj Arabiji jer ženama je tamo zabranjeno ići, mogu pod jako strogim uvjetima ić. Bila mi je kolegica i zatvore koje on spominje nisu ni približno kako ih on zamišlja, niti su prava približno kako ih on zamišlja. Ja ne znam očekivala sam to od nekih drugih manjih klubova da spominju Saudijsku Arabiju, ali da to neko sada spominje kao primjer zemlje koju bi mi morali slijediti, ne bih se složila. Ja smatram da evo i zastupnici ovdje i Ante i gospodin Klarić i Šipić da oni nisu definitivno lokalni šerifi i da će pomoći nacionalnoj vlasti da provodi ove sve mjere, ovaj zakon i svakako pozdravljam donošenje ovoga zakona, veselim se njegovoj provedbi, a vjerojatno ako vidimo i špekulacije i manipulacije koje nismo predvidjeli ovim zakonom vjerujem da ćete to vrlo brzo ispraviti. I drago mi je što imamo iz vašeg resora u zadnje vrijeme dosta zakona jer znamo da to prethodni ministar odnosno nismo vidjeli ništa zakona iz te domene, tako da evo veselim se tome i ajmo svi hrabro krenuti u primjenu ovog zakona i povećati korištenje poljoprivrednog zemljišta. I mi još dok smo bili studenti nekako sve je to izgledalo neobrađeno, zapušteno i oni koji su se odlučili baviti nakon fakulteta time koji su krenuli stavljati državno poljoprivredno zemljište u funkciju jako su se razočarali i često po tim rokovima odnosno dužinom obrade su odlučili otići u inozemstvo i vjerujemo da ćemo ovim zakonom te rokove skratiti i pomoći razvoju ruralnog područja. Hvala.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo niz replika. Prva je poštovanog zastupnika Damira FElaka.
Štovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Roščić, drago mi je da ste naglasili da ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu ide u drugom čitanju, znači da se provodi postupak sukladno Poslovniku Hrvatskog sabora, da je ovaj zakon bio u prvom čitanju, prije toga je bila javna rasprava, prvo čitanje, mogle su se iznijeti primjedbe. Sada smo u drugom čitanju i mislim da je dosta toga u konačnici izmijenjeno od prvog do drugog čitanja. Sigurno da je i samo ministarstvo zaprimilo vidjeli smo iz pregleda javnih rasprava čitav niz prijedlog od kojih je dio uvažio, dio nije i ima vjerojatno svoje razloge zašto neke prijedloge se nije uvažio. No mislim da je ključ svega u tome da dosadašnji zakon kao što ste i vi rekli i više puta su svi ovdje i gotovo i oporba i vladajući ponovili, dosadašnji zakon nije bio dobar, nisu bili idealni ni oni prije zakoni, a neće biti idealan i ovaj zakon. Ali mislim da ipak da ono što prevladava u svemu je to da što prije usvojimo ovaj zakon, da krenemo sa njegovom implementacijom, da što prije krenu teći rokovi i da u konačnici ljudi koji žele obrađivati ovu zemlju po ovim kriterijima koji su propisani u ovom zakonu dođu što prije do te zemlje jer mislim da će to onda u konačnici biti najveća korist za cjelokupno stanovništvo i za našu državu. Sigurno da nije sve idealno, da ni kod ove raspodjele neće svi biti zadovoljni, ali bolje da se izvrši raspodjela državne zemlje uz ovaj zakon i mislim da je ova decentralizacija dobra da to ponovno rade jedinice lokalne samouprave jer da će biti ipak puno poštenije napravljeno nego što je bilo rađeno do sada. Pa vas ja pitam, da li se slažete da bi ovaj zakon trebao ići u primjenu bez trećeg čitanja?
Hvala lijepa. Odgovor poštovane zastupnice Roščić.
Uvaženi kolega Felak, drago mi je da ste primijetili koliko široka rasprava je provedena u ovom zakonu ja se nadam i vjerujem da sam stručno na većinu ovih protuargumenata u raspravi koji su se tokom dana pojavili odgovorila. Jako je važno da lokalna samouprava zbog svojih spoznaja, kao što sam već naglasila primijetili smo da državne agencije, ministarstva nisu imala te kapacitete da provodi ovaj zakon i one tu postaju neposredno odgovorne. Ja vjerujem da će ovaj zakon biti jednako dobar lokalnim samoupravama koje vjerno i pošteno rade, bez obzira iz koje stranke dolaze. I vjerujem da je to ona bojazan, koji se možda neki, neću reći, svi, članovi oporbe pribojavaju. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Kolegice Roščić, govorili smo, tj. vi ste u svojoj raspravi spomenuli da je zemljište u Hrvatskoj poljoprivredno, da neće se moći stranci kupovati. Evo, samo jedno pitanje o 2020. naravno, s ovim zakonom, jedno pitanje postaviti. Može li hrvatski građanin, fizička i pravna osoba, kupiti sad zemljište poljoprivredno u Mađarskoj? A hoće li mađarski i privatna ili pravna, ova, fizička ili pravna osoba, moći kupiti kao ovaj i za 2020. po ovome zakonu u Hrvatskoj poljoprivredno zemljište. Ja ne osporavam Mađarima prava, dapače, to je njihovo pravo, da zaštite poljoprivredno zemljište, da stranci ne mogu kupovati, to je strateški resurs. Poglavito u ovome vremenu gdje je Hrvatska, selo prazno i gdje je naravno, veća mogućnost prodaje toga zemljišta i cijelih obiteljskih gospodarstava, ne samo u Slavoniji, nego u cijeloj RH. Evo, vi mi odgovorite na ovo pitanje i ja ću osobno, tj. dao sam amandman … [[Govornik se ne razumije.]] Klub Mosta ali ovo sam osobno dao amandman, da nema kupnje, znači, da ne bude mogućnost kupnje zemlje za strane fizičke i pravne osobe. Ali, na ova dva pitanja, ključna, zanima me vaš odgovor. Može li hrvatska pravna, fizička osoba, kupiti sad zemlju u Mađarskoj ili može li Mađarska iz ovoga zakona, pravna ili fizička osoba kupiti poljoprivredno zemljište u Hrvatskoj? Hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Roščić.
Prema ovom zakonu, odnosno prema svim postojećim odredbama, međunarodnim ugovorima, ugovorima o pristupanju, osoba iz Mađarske ne može kupiti zemljište u RH. Kako stoje zakoni u Mađarskoj, ja nisam informirana, niti je to predmet mog proučavanja. Ja sam vrlo jasno, kada sam govorila u replikama, navela, koji su to dokumenti, koji su to članci i kakav je to moratorij, do 2020. g. s mogućnošću produženja još 3g. Vi često volite naglasiti da s bavite poljoprivredom za svoje osobne potrebe. I ja isto tako doma imamo koke, blitvu ili šta, i razne vrste poljoprivrednog proizvoda proizvodimo za vlastite potrebe. I to mi ne daje pravo da ne budem stručna i da ne slušam ono što netko, već ranije kaže, jasno naglasi. To može samo oplemeniti moje spoznaje i rasprave. Znači ja sam sad naglasila da do 2020. g. sukladno ugovoru o pristupanju EU, imamo moratorij, unatoč tome, što koristimo sredstva za provedbu zajedničke poljoprivredne politike. Možemo to razdoblje produžiti još 3 g., upravo nam to ovakav zakon nam to omogućava, ali neće nam omogućiti, da produžimo taj moratorij, situacija, u kojom naša, poljoprivredna gospodarstva ne jačamo, ukoliko se ona ne žele baviti poljoprivredom, odnosno, ne žele raditi na poljoprivrednom zemljištu, ne žele ga uzimati u zakup, a ono je neobrađeno i čini štetu poljoprivrednim zemljištima. Ako u toj situaciji ne provedemo li ovaj zakon, nećemo imati mogućnost da se obranimo od kupovine, stranih pravnih i fizičkih osoba, zemljišta u RH.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, vi ste u svom izlaganju spomenuli nešto što dana baš i nije bila tema i što je nekako ostalo ispod radara, a to je edukacija. Važnost edukacije, važnost edukacije uopće mladih ljudi, mogućnost edukacije, mogućnost onih koji se žele baviti poljoprivredom, da im to bude poziv, da budu kontinuirano educirani način, da vide koje su im pogodnosti, da vide koje su to mogućnosti, da vide koji su to napreci i stoga mislim, da apsolutno, rezultat ove rasprave, koja traje, evo, već cijeli dan i bazirala se vezano uz čl. 36. i uz ono što poljoprivredno zemljište omogućuje, da je dosta važno da ste spomenuli i značaj kontinuirane edukacije. Jer svijet ide naprijed, procesi se dešavaju sami od sebe, a ako i mi želimo da se zaista mladi ljudi bave poljoprivredom, da imamo određene komparativne prednosti u odnosu-…- na nekakve druge ljude, druge situacije i druge krajeve, da je edukacija, zaista važnija, jedan kontinuirani proces i u smislu decentralizacije, u upravljanju poljoprivrednom zemljištem, nekako sam mišljenja, da bi ministarstvo, zaista u budućnosti trebalo biti jedan od nositelja kontinuirano edukacije mladih poljoprivrednika.
Odgovor poštovane zastupnice Roščić.
Upravo tako, ako nam analize pokazuju da nemamo dovoljno educirane poljoprivrednike, svako trebamo uvažavati njihovu tradiciju, poštivati je, unaprjeđivati je i poticati edukaciju. Mjere koje se odnose, recimo i na korištenje pesticida, gdje su poljoprivrednici morali polagati dodatne ispite, naravno, ukoliko je ta cijela edukacija provedena suštinski, onako kako treba, a nisu se samo dobivale nekakve potvrde i diplome, ona je bila jedna i od ključnih da se bave poljoprivredom jer doista, ne možemo baš ni poticati poljoprivrednike, koji svoji neznanje mogu u groziti zdravlje. Ali, svakako moramo biti svjesni te situacije, da je potrebno stalno educirati poljoprivrednike, da je jako važno, da im je ta edukacija dostupna. To nam omogućavaju neki budući programi i važno je da ih počnemo provoditi. Ne moramo se samo baviti ovim formalnim edukacijama kroz fakultete i slično. Tu postoje i verificirani programi od Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, koji nam dopuštaju da se poljoprivrednici educiraju za razna znanja koji su na razini nekadašnjih upisa u radnu knjižicu i važno je da oni sadržavaju i praktične dijelove i teoretske dijelove i da doista se prati ono šta je na terenu i da to ne budu nekakve edukcije koje su samo smještene u centre u RH kao što su Zagreb, Split ili recimo Osijek, doista naročito u poljoprivredi je potrebna dostupnost takvih edukacija što više.
Repliku ima i poštovani zastupnik Damir Tomić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice, radi se o državnoj zemlji, zato je možda logičnije da država tu ima malo veći upliv nego lokalna samouprava, mada ne mislim da je to ključni problem tko će provoditi natječaj. Moram vas podsjetiti da to nije funkcioniralo kada je lokalna samouprava to provodila, čekalo se godinama, ministar je znao nikad ne potpisat taj program. Ali vas moram podsjetiti na još jednu stvar vezano uz to kada spominjete spoznaju odnosno saznanja koja ima lokalna samouprava o svom teritoriju, to je potpuno jasno, s tim se potpuno slažem, ali onda je korektno podsjetiti da je u povjerenstvu po prethodnom zakonu koji sada želimo srušiti, lokalna samouprava imenovala dva člana u povjerenstvu, jednog je imenova gradonačelnik odnosno načelnik, jednog gradsko odnosno općinsko vijeće. Isto tako naravno da se pribojavamo, mislim to ne moram posebno obrazlagat upravo zbog onih svih loših iskustava koje smo imali. Odgovorna politika lokalna naravno treba to odraditi, ali pogledajte samo članske novinske o dodijeli poljoprivredne zemlje iz tog perioda posebno u Slavoniji, bit će vam sve jasno o čemu govorim. Ali ono što bih još dodao na vaše izlaganje je ova priča sa državnim odvjetništvom, svi ste spomenuli ovaj instruktivni rok od 30 dana, ali što ako se odvjetništvo ne donese tu odluku, opet nikom ništa. Znači opet smo na starom, opet to može negdje u ladici stajati mjesecima, godinama i neće, neće riješiti problem nažalost, volio bih da ste u pravu. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor poštovane zastupnice Roščić.
Zahvaljujem kolega. Vi ste rekli da je to državno vlasništvo, a to je prije bilo društveno vlasništvo i postalo je državno jer smo smatrali da će država s tim najbolje upravljati. Sada vidimo da ipak može lokalna samouprava s tim bolje upravljat, naravno vi ste naveli i primjere što je bilo u prošlosti i stalno se to navodi. Ali evo zahvaljujem što ovaj put ste istakli jedan konkretan nedostatak tu i da su birana samo dva člana povjerenstva. Mislim da je važno ako želimo suštinski raspravljati da navodimo što je bilo problem kada je lokalna samouprava s tim upravljala to, to i to, jeli to sada u ovome zakonu ili se je to otklonilo. I mislim da je više dosta da raspravljamo što je u novinskim člancima. Ne možemo raspravljati, možemo kako god hoćemo, ali ne znam šta ćemo napraviti s tim jel mi ovdje radimo jel mi čitamo novine i onda se dignemo i malo raspravljamo. Pa na šta nam liče ujutro ove rasprave kada radimo stanke, mislim jel toga više dosta.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice Roščić. Vi ste tu spomenuli obrazovanje, potrebu obrazovanja naših poljoprivrednih proizvođača i prema vašoj raspravi ja sam shvatio da ti ljudi bi trebali naučiti da rade to što rade. No međutim, bez obzira na njihovu stručnu spremu iako veliki dio nositelja OPG-a su diplomirani inženjeri agronomije, veterine ili tako ili nekih čak drugih struka koje nemaju veze s poljoprivredom, uvjeravam vas da postoje i niže obrazovni proizvođači nositelji OPG-a koji bi mnogima ovdje mogli održati predavanja o poljoprivrednoj proizvodnji i natprosječnim prinosima poljoprivrednih kultura koje uzgajaju. Svaki nosite OPG-a poljoprivrednik koji želi da njegovo gospodarstvo prosperira će se truditi sam obrazovati, učiti bez obzira na svoju stručnu spremu, čak i oni sa osnovnom školom su informatički pismeni i vjerujte da jako dobro barataju i internetom i da se informiraju o mnogim stvarima na internetu. Ja vam to govorim iz osobnog iskustva jel se družim s tim ljudima i znam šta znaju, šta ne znaju ili što bi trebali. No međutim, mi ne govorimo o njima, mi govorim o poljoprivrednom zemljištu bez kojega oni neće moći proizvoditi i džabe im sve obrazovanje koje su stekli do sada. Nažalost sve primjedbe koje smo mi ovdje izrekli, kritike, kritika nije negativna nego pozitivna. Svako bi se trebao propitati kada dobije kritiku da li on griješi ili ne pa tako i ovaj zakon i oni koji ga predlažu, ali da sve to ugradimo u ovaj novi Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu i o poljoprivrednom zemljištu vjerujte da će problema opet biti kao što je bilo i u dosadašnjim provođenjima i opet ćemo dolaziti na lokalne razine, na lokalne načelnike, gradska vijeća, općinska, pogodovanja, bez obzira o kojoj političkoj boji se tu radi opet će biti problema oko poljoprivrednog zemljišta i podjele i kriteriji.
Hvala lijepa. Odgovor poštovane zastupnice Roščić.
Kolega zahvaljujem na vašoj replici. Naši su poljoprivrednici svakako i snažni i izdržljivi jel znamo da im proteklih dugi niz godina politike nisu išle u prilog. Stočarstvo smo gotovo uništili i sada ovdje u Saboru pokušavamo nekako nametnuti neki sukob stočari-ratari, a mislim da smo svi svjesni u kakvom nam je stanju stočarstvo i kakvo meso jedemo. O tome smo imali prilike čuti kada smo raspravljali o GMO-u, imali smo prilike dobiti podatke o tome kakvo meso ulazi na naše tržište i ja svakako s obzirom da su naši proizvodi kvalitetni, da je jedino ako jedemo svoje domaće proizvode moguće dobiti najsvježije proizvode, svakako pozivam da educiramo naše poljoprivrednike kako bi oni mogli koristiti oznake kvalitete i kako bih ih mogli označiti jel šteta je da kvalitetni proizvodi, zemlja koja nije zagađena nemaju veću cijenu. Tako da svakako to pozdravljam i smatram da je svakako jedan put kojim trebamo ići.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo nakon sedam i pol sati rasprave malo koncentracija popušta. Pokušat ću u ovoj raspravi dotaknuti se nekoliko bitnih pitanja koje smatram da su bitna, žao mi je što ovdje nema ministra, ujutro sam ga pohvalio rekao sam da je dobar dijalog, ne očekujem onda vjerojatno ni odgovore jel takva je valjda i navila iako sam mu jasno jutros rekao da ne postoji za mene stranačka stega ni odluka kluba ako me nešto uvjeri da ću glasati za zakon, međutim on je izbjegao ovdje uopće da odgovara i to je odnos i njega osobno kao ministra i čitave Vlade prema ovom predstavničkom tijelu. Ali hajmo redom. Počet ću ovu raspravu sa jednim stihom Miroslava Škore kad kaže opet će selo okitit kapije. Na žalost kolegice i kolege neće. Selo kakvo smo znali više neće postojati. Nije to, ne mora to bit ni tragedija. Možda smo na putu da izradimo selo 21. stoljeća. Ali na žalost ne idemo u tom smjeru niti će ovaj zakonski prijedlog ići u tom smjeru. Mi možemo gledati ekonomski ili gospodarski aspekt ovog zakona, možemo gledati društveni, ako hoćete demografski i onda si postavljamo s pravom pitanja što zapravo ovaj zakon donosi. Ja sam htio ovdje ministra pitati i danas sam ga pitao i sad bih ga htio da je ovdje vrlo jasno hoće li ovaj zakon unaprijediti hrvatsku poljoprivredu, zapravo povećati proizvodnju hrvatske poljoprivrede. Ako on kaže da hoće i garantira da će to u godinu, dvije ja ću glasati za ovaj zakon. Ako on ima hrabrosti to reći. Ako to ne bude tako jer je spreman za godinu i dvije dati ostavku, to su pitanja za ministra. Sve ovo drugo je šuplja priča. Drugo pitanje, koliko zapravo kad govorimo o stočarima, o kojoj mi zemlji govorimo koja je opasnost da se preuzme od ratara. Je li to 4000 ha? Je li to zanemarivo u stvari i farbamo li mi ovdje i nas i hrvatsku javnost da se nešto revolucionarno donosi u zakonu. Kolega Bulj s pravom pita, ja se toga bojim. 2020. izlazi moratorij. Mi ovaj zakon moramo gledati u sklopu drugih zakona. Imamo Zakon o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Jel' se sjećate kolegice i kolege što piše u Zakonu o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu? Da stranac može osnovati OPG na području RH, ne mora imati ovdje prebivalište. U članku 36. podstavku A piše da ima prednost nositelj obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva ili vlasnik obiteljskog obrta itd. koji ima najmanje 3 godine … [[Govornik se ne razumije.]] prebivalište ili sjedište ili proizvodni objekt. I eto ti stranca koji nema ovdje prebivalište, koji ima obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i koji može doći u posjed poljoprivrednog zemljišta. I to je kolega Bulj na neki način i odgovor na vaše pitanje. Što se tiče Strategija poljoprivredne proizvodnje mi ne možemo o ni jednoj strategiji govoriti. Mi imamo sad i aktualna energetska strategija. Ne možemo govoriti ako ne znamo koji će nam biti stupanj gospodarskog rasta. I na to pitanje bi trebalo odgovoriti zapravo i ovaj zakon. I zato je sve, sve težnje koje želimo napraviti i ovim zakonom su bespredmetne ako ne znamo što će ovaj zakon na kraju krajeva polučiti. Hoće li biti unapređenja. I sad ono što svakako ja pozdravljam i to nije sporno vraćanje odlučivanja na jedinice lokalne samouprave. Međutim, ukida se agencija. Ono što ministru zamjeram nema više informacijskog sustava, barem ga ne želi razvijati dalje. Ali zašto taj informacijski sustav ne bi bio u službi jedinicama lokalne samouprave, dakle općinama i gradovima. Zašto oni ne bi dobili slojeve iz ARKOD-a, zašto ne bi dobivali sve potrebne informacije da bi lakše provodili natječaj i da bi lakše kontrolirali što se događa na terenu. Bez kontrole i ovaj zakon neće zapravo uspjeti, jer ja osobno mislim, ne samo zato što mislim, nego vjerojatno kolegice i kolege koji su čelnici jedinice lokalne samouprave to znaju. Pa zemlja je već podijeljena. Mali broj će ostati poljoprivrednika bez zemlje. Veći je problem kako će doći mladi poljoprivrednici do jednog hektara zemlje. To je zapravo problem sa kojim se mi moramo baviti. Možda je rješenje u nekakvim mentorima, nečemu što bi klade poljoprivrednike uvelo u proizvodnju. Na kraju krajeva to bi onda bilo i u funkciji obrazovanja, suradnja sa obrazovnim sustavom, našim školama. I dva poljoprivredna fakulteta koja RH trebaju biti ponos. To je Poljoprivredni fakultet u Osijeku i Zagrebu koji bi trebali biti nositelji struke za ovo područje. Evo neću vas više gnjaviti, prošlo je puno vremena. Žao mi je što ovdje nema ministra. Možda će u završnoj riječi odgovoriti na neka pitanja, ali eto to je srž moje rasprave. Hvala.
Evo makar ste kratko govorili imate ipak replika. Prva je poštovanog zastupnika Grmoje, izvolite.
Kolega Žagar u izlaganjima i kroz replike otvorili smo puno pitanja, ali vidimo da ministra nema tu, da ignorira, znači Hrvatski sabor, da ne želi odgovoriti na mnoga pitanja koja su ovdje postavljena. Mene zanima, jeste li možda razmišljali o tome kako spriječiti nezakonitosti koje se događaju oko špekulacije sa OPG-ovima, jer mi često imamo situaciju da na jednoj adresi imamo više OPG-ova i tu se često, znači kod ovih natječaja za zemljište javljaju određene, znači nepravilnosti, odnosno nezakonitosti, pa kako bismo znači i kroz ovaj zakonski prijedlog ili nekakvim amandmanom tome mogli doskočiti.
Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala. Dakle, ovo je pravo pitanje kako doskočiti svim mogućim zloupotrebama sustava koje se događaju? Mi imamo danas i Središnji ured za razvoj digitalnog društva, imamo čak i kako se zove, mislim da se zove povjerenstvo kojim predsjedava sam premijer, povjerenstvo za ne znam sad točan naziv, uglavnom vezano za informatizaciju društva. Ono što je bitno da podaci moraju biti transparentni. Ovo što vi govorite bi se lako moglo ustvrditi u jednom sustavu koji bi se ustanovio, u kojem bi vidljivo preko evo i kolega Šuker je ovdje, preko OIB-a bi se moglo vidjeti krvna slika svakog obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva, ne samo obiteljskog, nego općenito poljoprivrednih gospodarstava. Pa bi se moglo vidjeti koliko, koji su ulazi, koji su izlazi, tko zapravo ima poljoprivredno zemljište, a nema nikakvih, a nije kupio niti gram umjetnog gnojiva, koji nije kupio ni litru nafte ili dizela. To bi se vrlo lako moglo vidjeti i tko daje zemlju u podzakup. Onda bi te malverzacije bile puno manje. Što se tiče ovog zakona da bi se to spriječilo on je samo trebao ostaviti informacijski sustav, znači ugradit ga da se on dalje unapređuje. Ne vidimo da zakon ostavlja gospodarski program, ali vidjet ćemo u pravilnicima hoće li on igdje uopće se spominjati kasnije kao jedna od mjera za dodjelu zemljišta.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Žagar, svi smo očekivali da će u prvom čitanju ministarstvo, ministar prihvatiti određene prijedloge. Međutim, 26 prijedloga, … [[Govornik se ne razumije.]] ovdje tijekom rasprave u prvom čitanju niti jedan nije prihvaćen. Kolega je malo prije govorio da je prihvaćeno. Niti jedan i ne samo da je niti jedan, nego kad je bilo prvo čitanje, nitko iz ministarstva nije dao zavrnu riječ, šutnja. I sad nema završne riječi proje glasanja. A ministar otišao. Ispričao ono mu je PR napisao demagogiju, lažu da su OPG-ovi ovdje da će biti bolje, HRT ne prenosi, vrlo bitno za selo i seljaka, ljudi koji očekuju ovaj zakon, šutnja, muk, kao da je Mao Zedong na vlasti. Nas je ovdje 15, zatvoreno, nema izlaznih informacija, vjerujem da ovo novinari koji prenose na portale i određene druge medije, da će prenijeti da ministar nije se prijavio niti za završnu riječ, da cjelodnevni naš govori, prijedlozi, dat ćemo amandmane, nisu iskomentirani. Može ga biti sram, stid prije svega onih koje zastupa, to je selo i seljaka, može ga biti sramota doći u sela, tražiti glasove, kad je kod ovoga zakona pobjegao, neće iznijeti završnu riječ pa ga pozivam, još ima jednoga ispred, ja sam se javio u ime kluba, ima još vremena da kupi, vjerujem da je netko iz HDZ-a može tražiti stanku i da ministar dođe i da se izjasni oko ovoga svega šta je Parlament izgovorio. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala. Uvaženi kolega Bulj, dakle danas je ministar jasno ovdje rekao da će imati završnu riječ. Ne znam šta se u međuvremenu dogodilo. On je najavio da će u završnoj riječi da će odgovoriti na mnoga pitanja koja su postavljena. Ja ne znam valjda će ministar doći ne samo zbog nas zastupnika nego zbog cjelokupne hrvatske javnosti, posebno OPG-ova i na kraju krajeva čelnika jedinica lokalne samouprave na koje će pasti sad teret ponovnog raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koje će ponovno morati angažirati određene resurse. Istina je da jedinice lokalne samouprave ubiru onaj dio naknade za raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, međutim puno stvari koje su neriješene oko poljoprivrednog zemljišta prije svega izmjera poljoprivrednog zemljišta to je komasacija, arondacija, poljski putevi, kanali, sve to pada na teret jedinica lokalne samouprave a da ne govorim o sustavima navodnjavanja. Dakle, dobro bi bilo da ministar dođe ovdje, da kaže na koji način će se primjenjivati zakon, kako će se ministarstvo pomagati svaki put ako u primjeni dođe do stanovitih problema. Očekujemo ga jer je rekao da će imati završnu riječ.
Slijedeća pojedinačna rasprava je ona poštovanog zastupnika Željka Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Cilj Zakona o poljoprivrednom zemljištu i svih zakona koje donosi Ministarstvo poljoprivrede tj. koje donosi Hrvatski sabor a predlaže Ministarstvo poljoprivrede trebao bi biti očuvanje broja stanovništva na hrvatskom selu, ruralnom području, da se zaštiti život na selu, kultura i običaju koje su oni sačuvali ali i biološka raznolikost. S obzirom da ja smatram da mi smo ovdje narodni zastupnici a ne saborski zastupnici, zastupamo hrvatski narod, ja ću prvo krenuti sa primjerom koji je upravo došao telefonom direktno sa sela od naših proizvođača koji kaže evo ovako, imamo 10 OPG-ova od kojih svako ima 30 uvjetnih grla a 50 hektara zemljišta i imamo malo poduzeće sa 500 uvjetnih grla a bez zemljišta. Pogodite tko će na natječaju dobiti zemljište. Evo jedna zagonetka, znači dobit će stočari sa 500 uvjetnih grla bez zemljišta jer ovi OPG-i imaju neko zemljište, imaju 30 uvjetnih grla i nemaju više uvjeta za dobiti više zemljišta. Ja vas pitam što je nama cilj, da li je nama cilj zadržati 10 obitelji u ruralnom prostoru ili omogućiti jednom dobavljaču koji se isključivo do sada bavio tovom da dobije 500 hektara zemljišta i da na taj način još dobije još određenu količinu potpore od hrvatske države. Što se nas tiče u HSS-u cilj bi bio da ostane ovih 10 obitelji živjeti i čuvati prostor na kojem oni žive jer ga oni kose i uređuju. Evo to je ono što je došlo direktno s terena, možete malo i razmisliti o tome. Ono što bih htio govoriti je i privatno poljoprivrednom zemljište koje je zapušteno, koje se ovim zakonom na neki način zadire u ustavnu kategoriju raspolaganja sa privatnim vlasništvo gdje se država stavlja u poziciju da određuje tko će biti zakupnik zemljišta i da određuje po kojim uvjetima, po kojoj cijeni se raspolaže sa tim privatnim zemljištem. Mi smatramo da zemljište treba staviti u funkciju no međutim, po Ustavu je privatno vlasništvo neotuđivo i ovo je već bio primjer u jednom od bivših zakona koji je pao na Ustavnom sudu. Ono što je zanimljivo u ovom djelu je krčenje takvih površina gdje se kaže da onaj tko će biti zakupnik i tko iskrči takvo zemljište, svu drvnu masu koju prodaje. prihod ostaje njemu. S druge strane imamo državno poljoprivredno zemljište koje oni koji dobe u zakup, isto kako ga moraju iskričiti, ta drvna masa ne pripada tim zakupcima već pripada Hrvatskim šumama. Meni ovdje malo je nelogično i počinjem polako sumnjati u ovom djelu da je netko vidio da ima jako puno privatnih površina na kojima se već ustanovila određena šumska sastojbina i da bi to bilo sada zgodno posjeći, prodati pod krinkom raspolaganja poljoprivrednog zemljišta pa i privatnog. Nadam se da sam u krivu ali to mi sve polako liči na to. Zemljište koje se raspolaže kroz jedinice lokalne samouprave iz iskustva koje imamo, uvijek je podložno raznoraznim utjecajima i bez obzira tko ga ovdje predlaže, vrlo teško ćemo proći, taj naš mentalitet kojeg imamo i te probleme koji će se dogoditi, jer mnogi od nas koji smo bili i u jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave, znamo kako je to proteklo u nekakvim prošlim danima. I tu treba biti vrlo vrlo oprezan i ono što mislim da bi ministarstvo trebalo biti daleko jači filter toga što će dolaziti i jedinice lokalne samouprave koja će kroz svoja, da li gradska ili općinska vijeća, donositi odluke o najpovoljnijim ponuđačima. Više se ne radi o toliko velikoj količini zemljišta kao što je to bilo, kao što sam već nekoliko puta naglasio u svojim replikama danas, ja se bojim da će se desiti i ovo što sam upravo i naveo u prvom primjeru, da će se mnoga obiteljska gospodarstva, manja ugasiti zbog toga što će izgubiti zemlju od nekih većih, jačih, snažnijih, koji imaju po natječajima više bodova i bolje uvjete. Problem je sa domicilnošću, postoje neke ideje nekih zastupnika koji će možda predložiti amandmane, da to bude u radijusu od 50 km. Ja koji živim u Kutini, tada bih mogao aplicirati na natječaj u 4 županije. Sad se zamislite da ja idem u Brodsko posavsku, Bjelovarsku bilogorsku, mogao bi čak skroz do Bjelovara gore ići i u Zagrebačku županiju. 50 km je vrlo daleko za transport strojeva i za racionalnu obradu poljoprivrednog zemljišta. Tako da, ta ideja od 50 km, mislim da nikako ne bi smijala biti prihvaćena u Hrvatskom saboru i da mora ostati domicilnost po jedinicama lokalne samouprave, kao što je već i navedeno ovdje u zakonu. Naši poljoprivredni proizvođači, koji su ostali, još koji su ostali koji nisu otišli u Irsku, trebamo ih sačuvati kako god znamo i mislim da moramo i oporba ali i vladajući koji imaju ruke da donesu zakon, bez obzira kakav on je, voditi računa, o tome, što se dešava i kako se živi na hrvatskom selu. I što će biti sa onima koji su uložili i milijune u svoju mehanizaciju i opremanje svojih gospodarstava, ukoliko će izgubiti zemlju od onih koji danas imaju samo stoku. Stoka je preduvjet razvoja hrvatske poljoprivrede, jer mi smo svjesni da danas, zbog nedostatka stoke, nemamo kome plasirati ratarske proizvode, ali nažalost, u Hrvatskoj proizvodimo svega nekoliko proizvoda u kojima smo dostatni. Mi ne možemo plasirati niti svoju svinjetinu koje smo daleko od dostatnosti, ne možemo plasirati niti povrće, koje također nismo dostatni u proizvodnji. Mi ne možemo ovdje ništa prodati, zbog čega? Zato što dozvoljavamo da sve ulazi u RH. Svjesni smo mnogih afera koje su se dešavale i sa mesom i sa povrćem i ne znam sa čim. I ja vas pitam, tko više, od građana, pa i od proizvođača poljoprivrednih ima vjeru u naše institucije? Izađite van na ulicu, napravite anketu, ja mislim da ćete se strašno iznenaditi. Pa i vidimo, da i ankete govore, da Vlada ide u krivome smjeru. Iako je to možda nekima smiješno, ja govorim, možda i emocionalno, jer sam i u toj poziciji i suosjećam s tim ljudima na selu, jer živim na selu i neću nikada otići sa sela. Zato što je ljepši način života, nego u gradu 100 puta. Ali, vidim da to selo, jednostavno umire. Ja živim u selu, koje je na rubu Lonjskog polja, gdje su bile 100 krava, gdje vi danas ne možete kupiti litru mlijeka. Gdje ne možete kupiti jednog odojka, gdje ne možete više ništa, od poljoprivrednih proizvoda skoro kupiti. Čak ni ljudi koji su do nedavno imali baš će svoje nemaju niti to. Poljoprivredna proizvodnja je u strahovitom padu. Nas ove godine, spašava Srbija, za ratarske proizvode, koliko god to nekom smješno izgledalo, ali cijenu soje je diktirala Srbija, sa svojim otkupom hrvatske soje. Mi nismo znali niti tu svoju soju oplemeniti i prodati, jer kod nas se ništa ne isplati. A ima mogućnosti za život na selu, evo ja potvrđujem da se na selu može živjeti. Samo moraju nas institucije pratiti, kao prvo, kroz ovaj, jedan od temeljnih zakona, ali i kroz druge zakone koje Ministarstvo poljoprivreda priprema ili ih radi ili će ih predlagati, gdje upravo ti koji su mali na selu, moraju biti prioritet. Ali, normalno, niti ti mali ne mogu opstati bez poduzeća, bez silosa, bez sušera, bez dorade, bez prerade, što rade upravo ta srednja poduzeća. Znači, smatram da ima dovoljno mjesta za sve, samo treba voditi računa, da se taj dio koliko toliko pravedno rasporedi i da svi naši ljudi koji su još ostali i žele živjeti na selu, koji su zaljubljeni u svoje konje, kravice i ono što imaju, da ostanu i ovdje, a ne da to odu raditi u Irsku. Hvala lijepo.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je poštovanog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lenart, dakle, ono što je jutros je ministar govorio, istina nije to govorio decidirano, vi sad pitate, pa valjda su radile nekakve simulacije u ministarstvo? On mora jasno i glasno reći postoje li opasnost da ratari ostanu bez svoje zemlje, upravo zbog ovih stvari koje vi govorite, a to je o stočarima, koji, koliko tih stočara ima koji nemaju dovoljno hektara po grlu stoke i kolika je ta opasnost. To bi ministar trebao reći. I zato bi bilo da je sada ovdje, ali ga nema. I druga stvar kada govorimo o privatnom vlasništvu. Znate, kad vam kao čelnik lokalne samouprave dođe čovjek i kaže, ako crijep ili cigla padne na moje dijete, ako mu se nešto dogodit, sve ću vas poubijati ovdje u općini. A vi ne smijete ništa, jer je to privatno vlasništvo. Dođe građevinski inspektor i kaže, tu ruševinu možete jedino ograditi ako hoćete. Nekome je pala ideja, da dovede stroj, pa da to urušiš, jel da ne bi bilo opasno, ne smiješ to napraviti, to je privatno vlasništvo. I sad vi kažete, zakupac će koristiti drvnu masu. Pa što ako ga taj vlasnik poslije tuži? I kaže da mu je napravio značajnu materijalnu štetu, desetorostruku veću nego što je to uopće … [[Govornik se ne razumije.]] Hoće li država stati iza tog zakupca? Neće. Ovaj će ga privatno tužiti i on će njemu morati platiti odštetu. To su stvari o kojima treba razmišljati. Naravno da je svima nama u cilju da poljoprivredno zemljište bude u funkciji, ali mislim daje trebalo više vremena provesti još u raspravi i trebalo je stvarno ovaj zakon poslati u treće čitanje. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Zahvaljujem. Pa kolega Žagar, nažalost evo da je i ministar, on tu puno toga neće promijeniti, u petak će se glasovati o ovom zakonu, vladajući imaju većinu, njihov prijedlog će proći kao što to obično i prolazi. S obzirom da će biti dosta veliki broj amandmana, ja vjerujem da neće biti prihvaćeni kao što je to uobičajeno a ovo što smo govorili o drvnoj masi na privatnom poljoprivrednom zemljištu čiji prihod od čega će ostati tim zakupcima, upravo to što sam i spomenuo ste i vi potvrdili svojom replikom je sumnjiva radnja. Tu postoji veliki broj kvalitetnog drveta koje vrijedi jako puno danas na tržištu. Tko će procijeniti to i tko će tom vlasniku ako se on vrati za 10 godina a ostavio je da se tu stvori šuma, tko će njemu nadomiriti tu vrijednost koju je netko odvezao a nikada nitko nije procijenio? U našem katastru za veliku broj oranica koje su uvedene u Agronet kao oranice, katastarski piše da su to livade, pašnjaci, jarci i ne znam kakve sve namjere nisu navedene. Kod nas se tu radila jako velika zbrka i tko će ovdje utvrditi da je to ikada bila oranica a ne šuma. Mislim da je ovo greška ako se to napravi ili ako je to namjerno u zakonu tako onda mi je razumljivo zašto ali evo ja apelujem na predlagača da porazmisli o tome da pokuša maknut tu stavku pa ako ništa drugo neka i to pripadne Hrvatskim šumama kao što pripada ovo kada se krči državno poljoprivredno zemljište. Ali onda će netko procijeniti kolika je to vrijednost bila i koliko mora vratiti tom vlasniku zemljišta ukoliko se on pojavi.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Damira Tomića.
Hvala potpredsjedniče. Slušajući danas cijelu raspravu stječe se dojam da je ovaj zakon mijenjan odnosno novi zakon zbog stvari koje sam već naveo, nema neki suvisao razlog zašto je prethodni maknut, spominju se problemi s kriterijima i bodovima, bilo bi onda korektnije da se prethodni zakon mijenja u tom djelu ako ste smatrali da je to problem, da se to bodovanje promjeni, kriteriji itd. jer što se tiče sudjelovanja lokalne samouprave u tom djelu, lokalna samouprava je sudjelovala sa dva člana u povjerenstvima, znači ne vidim tu nikakav problem. Kolega, spominjali ste lokalnu samoupravu i ulogu lokalne samouprave u cijelom tom procesu, nažalost ovdje se neki ponašaju kao da je život počeo tek nakon posljednjih ovih parlamentarnih izbora, to je nažalost tako, postoji bezbroj primjera iz perioda do 2012., 2013. godine zašto je bilo loše da lokalna samouprava određuje to. Samo za one koji to ne znaju, koji se toga ne sjećaju sa spomenuo da pogledaju to u novinama, na portalima ima toga dosta ali ja ću vam samo primjera radi navesti jedan svoj lokalni slučaj, primjer Đakova po zakonima koji su bili vrlo slični ovom koji se sad donosi. Natječaj je bio 2004. a riješeno je 2014. 10 godina je stajalo u ladici, o 3600 hektara je riješeno 2750, sada manje bitno što nije riješeno sve ali to je stajalo u ladici. Naprosto će se to događati i sada jer nećete moći drugačije.
Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Zahvaljujem. Pa evo kolega, što se tiče lokalne samouprave, ja se sjećam iz davnih dana, tamo negdje 2000. godine kada smo srušili u Kutini program raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, srušili smo ga zato što je bio napravljen zakup, prodaja i koncesija, a onaj dio koji je bio namijenjen za OPG-ove bila je 40-godišnja šuma gdje su bili ucrtani odjeli, gdje je drveće već bilo znatno no međutim tada nije mogao zakupnik koristiti tu drvnu masu i prodati, da je to mogao, onda bi se svi tukli za to i bili bi sretni da su bili to. Međutim u ovom slučaju nije se moglo uopće obrađivati i to je bilo namijenjeno u programu za raspolaganje OPG-ovima, a table koje je nekada radio PIK, koje su bile drenirane, e te su bile namijenjene za poduzeće i za ove koje već imaju veće poslovne ambicije. Tada se to još dosta radilo bez obzira da li ste sijali ili niste, dobile su se potpore i evo hvala bogu tad smo uspjeli srušiti taj program raspolaganja, zbog toga ja imam skepsu od lokalne samouprave, ona to mora provoditi jer najbolje poznaje situaciju no kao što sam rekao, najbolje da filter koji ima ministarstvo a ono odlučuje o tome na kraju, ima dobar filter i oni su odgovorni da li će oni te makinacije koje će se pokušati napraviti na nižoj razini propustiti ili će prepoznati što nije dobro napravljeno i zaustaviti i vratiti nazad na jedinice lokalne samouprave, samo što je tu problematično što vrijeme ide, ide, ide, ljudi odlaze itd., itd.
Sad će završnu u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi tajniče, kolegice i kolege. Danas govorimo o jednom o najbitnijih zakona hrvatskog sela i poljoprivrede u cijelosti. Nakon 8 sati rasprave, nakon prvoga čitanja kojega smo imali prije mjesec dana, dobili smo 26 primjedbi, niti jedna nije prihvaćena u prvom čitanju a također ni u ovome ne vidimo uopće brigu ministra Tolušića da se nakon 8 sati rasprave saborskih zastupnika ne obrati završno saborskim zastupnicima koji su dali ovdje svoje stavove, svoje prijedloge jel ministar Tolušić nema što kazati. Ministar Tolušić je sa ovim zakonom u biti onaj zadnji koji će ugasiti svjetlo hrvatskoga sela ili bolje kazano, ministar Tolušić je onaj koji će zadnji čavao zabiti u lijes hrvatskog sela i seljaka. Ovim zakonom nije zaštićen OPG, ovim zakonom nemamo revizije dosadašnje podjela u zakup zemljišta na stotine hektara jedinica lokalne samouprave, ovim zakonom se omogućuje da stranci strani privatne i fizičke osobe postanu vlasnici našeg poljoprivrednog zemljišta. Sve ciljano do sada je vođeno do ovoga zakona, iseljeno je selo, prazna su sela, smanjena je proizvodnja mljekarstvu u stočarstvu, smanjeno je sve, znači jednostavno sela više nemamo i u ovome trenutku ovaj zakon je u biti došao do cilja. On je dao sve na rasprodaju. Domovino, da li hrvatski seljak zaslužuje da hrvatska Vlada da bude njemu maćeha? Zapitajmo se nas desetak u Hrvatskom saboru pred ugašenim kamerama jel jednostavno hrvatski seljak ovo nema gdje vidjeti. Očekujem još uvijek, još dvije i pol minuta do kraja ove rasprave, dobro evo prijavio se kolega Majdak, a nema ministra, ja ga još jednom pitam da se očituje o svim primjedbama zbog čega nije prihvaćena niti jedna primjedba, zbog čega se ovim zakonom dozvoljava da primjer mađarski građanin može postati vlasnik naše zemlje, poljoprivrednog zemljišta, a hrvatski građanin fizička i pravna osoba iz Hrvatske seljak ne može biti vlasnik zemljišta u Mađarskoj. Da li je to EU, da li su to ista prava svih naroda i država? Očekujem jasne odgovore tajniče da mi odgovorite da li hrvatski seljak OPG može kupiti u Mađarskoj zemljište, fizička i pravna osoba, a da li će od 2020. Mađar moći kupiti u Hrvatskoj zemljište? Ovim zakonom vi ste to omogućili i ovo je veleizdaja, ovo je nastavak veleizdajničke politike i vi ste također zajedno sa ministrom jedan od grobara hrvatskoga sela, vi ste zadnji koji gasite svjetlo hrvatskom seljaku. Do sada su svi krivci bili, a vi ste oni koji gase svjetlo hrvatskom seljaku i žalosno je šta ste toliko neartikulirani u cijeloj ovoj priči da niti jednom danas ministar nije odgovorio na ovaj moj upit, niti jednom. Ugasili ste kamere, ugasili ste svjetla pozornice, imamo dva saborska zastupnika iz većine, jedno deset puta više imamo iz oporbe, toliko vas je briga o selu i seljaku, toliko vas je briga o selu i seljaku. Da tri, dobro ste rekli tajniče sa smiješkom tri. Vi kao grobar hrvatskog sela tj. onaj koji zabija zadnji čavao u lijes hrvatskog sela molio bih da se obratite u ime svih zastupnika i to je obaveza, poglavito OPG-ova i da iznesete odgovore na ove upite. Zadnji put ste sramotno utekli, a ovaj put nemojte biti kratki pa uteći kao što je zadnji put napravio i premijer, prije njega ministar Marić. Očekujem odgovore na ovu raspravu. Hvala lijepo.
Hvala. Ali i na vašu raspravu ima replika, poštovani zastupnik Grmoja.
Kolega Bulj, otvorili smo puno pitanja danas ovdje, nažalost evo ministar je pobjegao nije želio odgovoriti ni na jedno pitanje, a ja sam ga imao puno toga za pitati i nažalost sada i morao sam postavljati kolegama zastupnicima iz istog kluba ta pitanja koja sam namijenio ministru. Vidimo kakav je odnos HDZ-a prema hrvatskom selu, imamo vi ste rekli dvojicu zastupnika, nemamo dvojicu, imamo troje zastupnika iz HDZ-a, a evo vidimo da iz Most-a znači mi smo jedini ostali, evo kolege iz SDP-a nema ni njih tu u sabornici, doduše kolege iz HSS-a su bile veći dio rasprave. Ali evo vidimo da će u ime predlagatelja nešto reći i državni tajnik pa ćemo onda postaviti ta pitanja. a osim onih problema koje ste vi istakli u svojim raspravama i replikama, danas nismo ništa govorili ni o povratu nacionalizirane imovine koja je vraćena, ali nije provedena do kraja i poljoprivrednici nemaju vlasništvo jedan kroz jedan i postavlja se pitanje, tko će nadomjestiti gubitak tim poljoprivrednicima što se ne mogu natjecati za europske fondove, što ne mogu to privesti svrsi? To su sva pitanja na koja je ministar također trebalo dati ovdje odgovor, a on nažalost nije odgovorio na nijedno pitanje.
Sada će na pitanje odgovoriti poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Grmoja, danas je ministar napravio svoje PR službe što su napravile, on je pročitao toliko je bio kako je selo opljačkano, kako su potpore krivo dijeljenje sve je on to lijepo izrecitirao i otišao. A ovim zakonom on samo stavlja zadnji rekao sam čavao u lijes. On nije odgovorio ni na jedno pitanje. Ovim zakonom na nijedno pitanje nije odgovoreno. Ovdje se pogoduje velikima, a OPG-ovi su u lošijoj poziciji, u biti ovo je kraj OPG-ova. Vjerujem da će se izboriti, ovo nije pozivanje na odlazak, ovo je pozivanje na opstanak i da se seljak i selo ono što je nekada bilo ujedine jel seljačka sloga će natrat ovu vlast bez obzira šta su se ugasila svjetla pozornice, pa čak ni nacionalna televizija ovu bitnu temu za hrvatsko selo ne prenose. To im je ključni interes da se ovo događa, da nas 10 ovdje razgovara, da predsjedavajući se izruguju kada nas prozivaju kako jedni drugima repliciraju. Vrlo bitno je mijenjati Poslovnik. To je najbitnije, na primjer lex šerif donositi. To su ključne teme ovoga saziva. A ključna tema je poljoprivreda, selo i seljak, zemlja. Njih nije briga, nisu riješili nacionaliziranu zemlju, niti bilo koji drugi problem o kojem smo govorili, nego smo samo omogućili da strani vlasnici, tj. strani, pravne i fizičke osobe od 2020. godine mogu postati vlasnici sad već praznih sela i obiteljskih gospodarstava.
Hvala lijepa. Sad će u ime predlagatelja riječ uzeti poštovani državni tajni u Ministarstvu poljoprivrede, gospodin Tugomir Majdak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo u ime predlagatelja Vlade Republike Hrvatske, Ministarstva poljoprivrede i ministra Tolušića zahvaljujem na raspravi danas koja je trajala evo nešto više od 8 sati. Zahvaljujem, znači na raspravi na Konačni prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu kao reformskog zakona, kao najvažnijeg reformskog zakona u području poljoprivrede koji Vlada RH, znači priprema u ovom mandatu uz set zakona koji se znači nadopunjuju uz ovaj zakon. Ministar je u uvodnoj riječi, ali i kasnije u dodatnom izlaganju odgovorio na većinu vaših pitanja, odnosno pitanja zastupnica i zastupnika. Ja mogu samo reći da smo zaprimili dobar broj amandmana, već iz analiziramo i da ćemo u najkraćem roku, znači razmotriti one prihvatljive i Vlada će se očitovati o istim amandmanima. Zahvaljujem još jednom.
Na vašu prvu riječ hvala već imate tri replike. Idemo redom. Poštovani zastupnik Miro Bulj.
Prvu riječ iz iskustva dosadašnjih, kada bi predlagatelji rekli hvala vam lijepa i doviđenja, a ni sada nije ništa odgovorio. Gospodine tajniče pozdravite ministra, uputite mu duboke pozdrave kao grobaru hrvatskoga sela, kao onome koji je ugasio zadnji svjetlo. To poručite ministru Tolušiću, da ponašanje o ovako bitnom zakonu je vrlo sramotno od njega, da je trebao biti ovdje u sabornici sjediti i na kraju sa nama raspravljati i donijeti sad zaključak da li prihvaća amandman, da li je on primjera zato da strani vlasnici, da stranci postaju vlasnici zemljišta poljoprivrednog. Mi nemamo taj odgovor, od vas nemamo taj odgovor. Ministar je otišao. Gdje je ministar? Pozdravite ga. Pozdravite ga, cijeli dan mi ovdje raspravljamo 8 sati on ne da završnu riječ. Vi ćete morati samo poslušno slušati. Zadnji put vam je zabranio govoriti, pa niste uopće se obratili završno u prvom čitanju. 26 primjedbi smo dali u prvom čitanu, evo i 26 primjedbi na zakon. Niti jedna nije prihvaćena, doduše nije ni pročitana, odmah je odbijena. Zar je suvereno pravo da mi imamo isto Hrvati iste uvjete kao i Mađari koji su u EU? Da li je isto pravo da mi možemo zaštiti da strani, privatne i pravne osobe i fizičke osobe ne mogu strani biti vlasnici poljoprivrednog zemljišta. Zašto bi mađarski državljani mogli kupovati poljoprivrednici zemlju u Hrvatskoj i to rade. I kupit će nas sve ne zaštitimo li. Jel' to dio ugarsko-hrvatskog ugovora ove Vlade? Pozdravite grobara hrvatskog sela ministra Tolušića i može ga bit sram šta nije bio u ovoj sabornici na kraju dao završnu riječ oko najbitnijega zakona o OPG-u, selu i seljaku.
Odgovorit će državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede.
Zahvaljujem na pitanju, prenijet ću mu pozdrave. Ministru ću prenijeti pozdrave. Na vaše izričito pitanje o tome na koji način zakon štiti znači zemljište od nacionalnog interesa definirano je u članku 2., znači na koji način se štiti zemljište. Dodatnim kriterijima je definirano također isto tako na koji način su kriteriji određeni prema nositeljima obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, odnosno mladim poljoprivrednicima. A podsjetit ću vas na činjenicu da je pristupnim ugovorom RH sa EU, znači zabranjena prodaja zemlje stranica do 2020. godine sa mogućnošću produljenja do 2023. godine. Ukoliko imate nekih dvojbi, 11.2.2016. godine ministar, tada još nisam bio zamjenik, ja sam imenovan 16. ožujka 2016. godine je izjavio da se produžuje rok za zabranu poljoprivrednog zemljišta stranica zaključno do 2020. godine. Znači u poslovnom dnevniku je to izašlo, a Ministarstvo poljoprivrede Republike Hrvatske će uputiti na vrijeme dodatni, zahtjev Europskoj komisiji da se ovaj produlji rok na razdoblje 2023. godine. Hvala.
Hvala. Jesam ja to dobro vidio da je kolega Bulj digao povredu Poslovnika. Što je povrijeđeno molim vas? Koja točka Poslovnika?
Evo znači, povrijeđeno je 238.
…/Upadica Reiner: U čemu?/…
Znači kratko ću samo kazati, da je ovo neistina da ste rekli da stranci neće bit vlasnici. Od 2020. imaju mogućnost ovim zakonom.
Oprostite to nije stavak 2. tog članka i nemojte zlorabiti. Dobivate opomenu.
…/Upadica Bulj: Hvala lijepa./…
Idemo dalje. Poštovani zastupnik Grmoja, izvolite.
Evo budući da je ministar Tolušić pobjegao, on se inače voli skrivati što iza lažnih nikova na forumima pa hvaliti svoja dostignuća što ovdje ovako u sabornici, znači održati jedno predavanje pa pobjeći, pa bih ja vas pitao za ovaj prijedlog koji sam iznio i to ćemo uputiti kao amandman. Što se tiče Povjerenstva za zakup, budući da ono ima pet članova tri su znači predstavnici struke, a sva ta tri će naravno biti izabrani od strane većine u tom predstavničkom tijelu i dva člana su predviđeni kao znači vijećnici, ili u gradskom ili općinskom vijeću, da jedan bude predstavnik opozicije. Znači praktički će ostati 4 naprema 1, jer će ovu 4 izabrati većina u gradskom ili općinskom vijeću, ali ćemo imati samim time transparentnost, jer će i oporba biti uključena u taj proces. Pa evo, zamolio bi vas da se očitujete o tom amandmanu i prijedlogu.
Poštovani tajnik Tugomir Majdak. Izvolite.
Ispričavam se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, zahvaljujem na vašem prijedlogu, nema nikakve zapreke od strane predlagatelja da i gradska vlast, odnosno, općinska tako i odluči i tako i definira sastav, znači povjerenstva.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovani državni tajniče. Naravno da ova tema, raspolaganje zemlje i mogućnost da kupuju stranci, je nešto, što, kako bude dolazio 2020. približavala, naravno da će biti potrebna i podrška da i vaše pismo, dobro ima potporu i u hrvatskoj javnosti. Mislim mi ovdje, sada je 2018. nije daleko i upravo to i pokušavamo. Znači pokušavamo prenijeti sliku onoga što smatramo i na osnovu našeg iskustva, da bi mogla biti problematična točka u razvoju hrvatske poljoprivrede. Prema tome, to nije ljutnja na zahtjev, možda nekad, da kažemo komunikacija je malo i žešća. Ono možda se i pokušava nametnuti, stvarno ono bitno s toga, ali u pismu u kojem ćete slati u komisiji i za produžetaka i kasnije, kad budemo išli i na neke druge mjere, sigurno će vam biti jasne pojasniti, kad budete nabrajali od 2018. g. neke druge prilike i to, koliko je to burna tema i zašto komisija ne treba uopće raspravljati, da li je produljenje valjano i da li je potrebno. A isto tako, nadam se da ćemo onda biti i zajedno i jači, kada bude neke druge mjere se postavljale, pa ne samo mi kao Hrvatska, nego sve ove zemlje, koje pružaju otpor, koje brane neke svoje interese, koji je ugrožen sa zapada, prvenstveno sa zapadnog dijela EU, da ćemo biti partneri ono koji ćemo moći mijenjati neku, da kažemo, praksu koja do sada vlada. Jer svjesni smo nismo u istom položaju. Puno smo bili raspravljali evo i na saborskom odboru. Svjesni smo da ima tu još razlika, ne samo između vladajuće i opozicije, nego i unutar vladajuće, što je i bilo, sigurno da ovaj zakon nije savršen, niti ispunjava očekivanja velikog broja ljudi, ali dobro je da na kraju istakne se to, da u budućem vremenu i možemo mjeriti, mjeriti nas kao opoziciji, da li smo bili u pravu, mjeriti i predlagatelja i vladajuće koji su podržavali ovaj zakon, pa da se onda i na kraju može raditi prijedlog koji će biti u smjeru, možda onoga što će biti najbolje rješenje. I ja bi se rado da se nađemo zajednički o tome. Hvala.
Hvala. Time zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. I sada ćemo, evo bili smo vrlo efikasni, pola 7 je navečer, prijeći na drugu točku. Prvu točku smo završili.
Sada prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. 1. Konačni prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje, P.Z. br. 178. Predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HSS-a, Klub zastupnika SDP-a predložio je Hrvatskom saboru donošenje zakona koji glasi: Ja vas molim ipak malo tišine. O konačnom prijedlogu zakona o poljoprivrednom zemljištu provest će se treće čitanje. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o predloženom zaključku. Sa nama je poštovani Tugomir Majdak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća da se rasprava o zakonu provede u trećem čitanju. U odnosu na ovaj prijedlog za upućivanje Konačnog prijedloga zakona o poljoprivrednom zemljištu u treće čitanje mišljenja smo da su navedeni prijedlozi neutemeljeni, neopravdani, te Vlada Republike Hrvatske svojim amandmanima dodatno pridonosi pojašnjenju i poboljšanju pojedinih odredbi pri čemu se niti sadržaj, niti koncepcijski ne mijenja konačni prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Dakle, Vlada ne prihvaća ovaj prijedlog pa dajem na glasovanje prijedlog zaključka klubova zastupnika MOST-a nezavisnih lista HSS-a i SDP-a. Molim glasujmo. Utvrđujem da prijedlog nije dobio dovoljan broj glasova, 52 je bilo za, 78 je bilo protiv. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela i amandmane sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanima Vlade RH, pa vas molim da glasujete. Utvrđujem da smo većinom glasova, 87 za i 1 suzdržan i 37 protiv odlučili provesti raspravu o amandmanima Vlade RH. Molio bih predlagatelja poštovanog državnog tajnika Tugomira Majdaka da obrazloži podnesene amandmane, dakle svih pet amandmana nakon čega ćemo otvoriti raspravu. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandman broj 1. Vlade Republike Hrvatske. Znači u članku 14. stavak 3. mijenja se i glasi: evidencija poljoprivrednog zemljišta iz stavka 1. ovog članka s podacima o vlasniku i zakupniku vodi ministarstvo na temelju podataka koje jednom godišnje dostavljaju jedinice lokalne samouprave, odnosno grad Zagreb za svoje područje. Evidencija se javno objavljuje na mrežnim stranicama jedinice lokalne samouprave na čijem se području zemljište nalazi. U obrazloženju navodimo da osim podataka o poljoprivrednom zemljištu u privatnom vlasništvu koje se daje ili je dano u zakup sukladno odredbama ovog zakona u evidenciju se dodaju i podaci o vlasnicima i zakupnicima na predmetnim nekretninama kako bi isti bili javno dostupni. Amandman broj 2. Vlade Republike Hrvatske. Članak 15. U članku 15. stavak 6. mijenja se i glasi: „Poljoprivredno zemljište iz članka 14. stavka 1. ovog zakona zakupnik je dužan iskrčiti o vlastitom trošku u roku od 2 godine od dana uvođenja u posjed, a drvna masa koja ostane nakon krčenja i sredstva ostvarena od prodaje drvene mase pripadaju zakupniku.“ Dodatno u članku 15. iza stavka 6. dodaje se novi stavak koji glasi: „Ukoliko zakupnik iskrči poljoprivredno zemljište sukladno stavku 6. ovog članka, a ne nastavi koristiti poljoprivredno zemljište u poljoprivredne svrhe sukladno ugovoru, ugovor o zakupu se raskida i zakupnik je dužan platiti zakupninu za sve ugovoreno vrijeme trajanja zakupa.“ Izmjena odnosno dopuna ovog članka izražena je radi definiranja roka u kojem zakupnik mora iskrčiti zemljište i osiguranje korištenja zemljišta u poljoprivredne svrhe za vrijeme trajanja zakupa. Amandman broj 3. Vlade Republike Hrvatske na članak 30. U članku 30. stavak 2. mijenja se i glasi: „Jedinice lokalne samouprave, odnosno grad Zagreb određuje u svom programu ograničenje maksimalne površine koja se može dati u zakup pojedinoj fizičkoj ili pravnoj osobi.“ Predloženom izmjenom propisuje se obveza jedinice lokalne samouprave da u programu odrede maksimalnu površinu zemljišta koje se može dati u zakup pojedinoj fizičkoj ili pravnoj osobi. Amandman broj 4. Vlade Republike Hrvatske na članak 31. U članku 31. iza stavka 13. dodaje se novi stavak 14. koji glasi: „Članovi povjerenstva iz stavka 13. ovog članka kao i članovi njihovih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava ne mogu biti sudionici javnih natječaja za zakup i prodaju koje su u nadležnosti radi rada toga povjerenstva.“ Odredba je dodana radi sprječavanja sukoba interesa članova Povjerenstva za zakup i prodaju koju utvrđuju najpovoljniji ponuditelji. Peti amandman Vlade RH na članak 36. U članku 36. stavka 1 točka A, B i G mijenjaju se i glase, „Nositelj obiteljsko poljoprivrednog gospodarstva ili vlasnik poljoprivrednog obrta ili pravna osoba u rangu mikro i malih poduzeća kojima je poljoprivreda primarna djelatnost, koja najmanje 3 g. dobiva javnog natječaja vlasnik ili posjednik stoke, bavi se stočarskom proizvodnjom, ima najmanje 3 g. do objave javnog natječaja ili prebivališta ili sjedišta ili porezni objekt u funkciji poljoprivredne proizvodnje, na području jedinice lokalne samouprave, odnosno, grada Zagreba, za koji se raspisuje javni natječaj, a ne ispunjava uvjet prosječnog odnosno odnosa broja stoke i poljoprivrednih površina od najmanje 1 hektar oranice, livade po uvjetnom grlu, odnosno, najmanje 2 hektara, pašnjaka po uvjetnom grlu, odnosno, najmanje 3,3 hektara krških pašnjaka po uvjetnom grlu, koji se računa za proizvodnu godinu koja prethodni objavi javnog natječaja“. U slučaju kada ponuditelj ostvaruje prijenos po ovom kriteriju, a proizvodna cjelina za koju se natječaje je veća od trenutnih potreba, prema izračunu broja uvjetnih grla po hektaru, ponuditelj se u gospodarskom programu mora obvezati na izjednačavanje potrebnog broja uvjetnih grla u roku od 2 g. o sklapanju ugovora o zakupu. Ponuditelj ne ostvaruju prava prvenstva po ovom kriteriju za površine koje su za više od 10% veće od njegovih trenutnih potreba. Pod B dosadašnjem posjedniku kojemu je poljoprivreda primarna djelatnost, ako je u mirnom posjedu, na temelju ugovora, koje su istekle, a sklopljene su na temelju ranije provedenog javnog natječaja, na temelju ugovora o … [[Govornik se ne razumije.]] koncesiji, na temelju ugovora o privremenom korištenju poljoprivrednom zemljištu u vlasništvu države, na temelju mirnog posjeda koji ne može biti kraći od 5 g. Sukladno zakonu kojim se propisuje raspolaganje poljoprivrednim zemljište, koji je ispunio sve obveze iz ugovora, koji je istekao, ili dosadašnji posjednik, koji je vlasnik višegodišnjih nasada na zemljištu za koje se raspisuje javni natječaj i u mirnom posjedu tog zemljišta, najmanje 5 g. dobio javnog natječaja. Fizičke, pod G, fizičke i pravne osobe, koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom, stavak 4 mijenja se i glasi, kod utvrđivanja uvjeta prosječnog broja grla i stoke poljoprivrednih površina iz stavka 1 točke A ovog članka, za ponuditelja koji je pravna osoba uzima se u obzir ukupan broj grle stoke i ukupna površina poljoprivrednog zemljišta kojima raspolaže ponuditelj i sve s njim povezane fizičke i pravne osobe. Obrazloženje ovog članka, navodimo da su izmijenjene točke A i B te se time daje prednost poljoprivrednicima kojima poljoprivreda primarna djelatnost. Također izmijenjena je točka G kako bi se dala mogućnost svim fizičkim i pravnim osobama koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, da ostvare pravo prednosti po kriteriju bavljenja poljoprivrednom proizvodnjom, neovisno o duljini bavljenja istom. Te, izmijenjena odredba stavka 4 kako bi se spriječilo umjetno stvaranje uvjeta za ostvarivanje prava prednosti za stočare na način, da se kod izračuna odnosa broja grla i stoke i površine poljoprivrednog zemljišta uzima u obzir ukupan broj glra stoke i ukupna površina poljoprivrednog zemljišta kojom raspolaže ponuditelj i sve s njim povezane fizičke i pravne osobe.
Kolegice i kolege, samo vas molim, da malo ipak smanjimo buku, jer žale mi se, neki mi pokazuju da ne čuju dobro. Imamo razglas kakav imamo, pa vas molim ipak za malo pozornosti. Nastavite državni tajniče. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi ste gotovi sada? [[Upadica: Da.]] Dobro otvaram raspravu. U raspravi mogu sudjelovati samo predstavnici klubova zastupnika. Kolega Vlaović. Izvolite. Izvolite državni tajniče vratite se na mjesto.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče. Klub HSS-a ne prihvaća ove prijedloge amandmana Vlade. Drago mi je da ste dio prijedloga kojeg smo mi imali u raspravi i što je sastavni dio naših amandmana, uvrstili u Vladine amandmane, ali onaj glavni dio niste. Prije svega, ok je po nama da se obveže jedinice lokalne samouprave, da jednom godišnje dostave podatke ministarstvu o raspolaganju poljoprivrede zemljište, međutim, izostao je onaj prijedlog i udruge poljoprivrednika Život koji su tražili da se konačno napravi reda u raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem, jer je nesrazmjer između podataka Državnog zavoda za statistiku iz popisa poljoprivrede i upisnika i arkoda i tražilo se da se napravi reda, evidenciju. Jer kako ćete tražiti od jedinica lokalne samouprave, ako država nije uredila ovo područje, da se zna točko koja je čestica u zakupu, koja je prodana, koja je u koncesiji. Da li je na nju plaćen zakup i u kojem obliku je raspolaganja. Dok to ne riješimo, ne možemo ni nametati obveze jedinice lokalne samouprave, u obrnutom smjeru. Drugo, što je bitno, da se u čl. 36. prihvatili primjedbu HSS-a da se prednost daje onim gospodarstvima, obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, koji se primarno bave poljoprivrednom proizvodnjom. Jer smo imali na terenu situacija, da se neki bave usput poljoprivredom koje su imali neki druge gospodarske djelatnosti, a bile su u istom rangu kao i u OPG-u. Ovo je dobro da ste prihvatili, međutim, ostavili ste u istom rangu prioriteta mala poduzeća. A bio je zahtjev, da se mala poduzeća stave u rang niže, iz razloga da mu da veću šansu malim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, mikro poduzećima i stočarima. Na ovaj način, ne znamo što će pisati u pravilniku, a bojimo se ako ostanu u istom rangu da će mala poduzeća dobit zemlju, a neće dobiti obiteljska poljoprivredna gospodarstva. A situacija vam je na terenu da imate 870 blokiranih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, sa preko 400 milijuna kuna duga. I ako ovako idemo dalje, imat ćete ih još više, jer su mnogi uložili u mehanizaciju, a sad će ostati bez zemlje. I također, niste prihvatili naš prijedlog da kao što ste prihvatili da jedinice lokalne samouprave odrade svojim programom maksimum za zakup, to je ok, jer oni najbolje znaju na terenu koliko imaju fond zemlje i koliko je zainteresiranih i da daju šansu većem broju obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava da dobiju zemlju. Ali ste niste kod prodaje prihvatili naš prijedlog da se ne ograničava unutar 50 hektara čestica do 10 hektara. Jer isto smo prijedlogom bili da programom raspolaganja, jedinice lokalne samouprave, urede na svom području koje su čestice pogodne za prodaju, u smislu okrupnjavanja posjeda. E sad ćete imati situaciju, da OPG obrađuje tablu od 20 hektara. A kraj njih se nalazi tabla od 12 hektara, htio ju je kupiti i neće moći. Ako je već maksimum za kupnju 50 hektara, zašto ste to ostavili i zbog toga HSS neće prihvatiti ove amandmane. Hvala.
Kolega Sinčić, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Hvala vam predsjedniče Sabora, mi također odbacujemo ove amandmane Vlade, naši amandmani nisu prihvaćeni i evidentno je da se vladina politika HDZ-ove Vlade nastavlja sa prijašnjim poljoprivrednim politikama a to je ići na ruku velikim poljoprivrednim proizvođačima, nekad je to bio gospodin Todorić, njega više nema, ostaju kojekakvi drugi, Ervačić, Pripunić i takva ekipa. Ako gledamo strukturu poljoprivrednih proizvođača, znamo da je 80% posto OPG-ova, oni čuvaju ruralni prostor, oni rade na demografskoj obnovi a ne nekolicina velikih, srednjih i malih proizvođača. Klasifikacija malih ako se ne varam, rečeno je na Odboru za poljoprivredu daće to biti podvučeno od strane Vlade, to se evidentno nije dogodilo. Znači uzimajući u obzir ovu poljoprivrednu politiku sa klasifikacijom malih, srednjih i velikih poduzeća u odnosu na sredstva koja se daju, evidentno je da neće doći do poboljšanja statusa OPG-a, da će velik dio njih i dalje ostati u blokadi bez zemlje i da je biznis as usual. Tražim poslije glasovanje i o našim amandmanima, vaše odbacujem, hvala.
To se podrazumijeva. Javlja li se još netko? Kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Kada malo pogledamo samo prihvaćene amandmane koje ste prihvatili, njih je 14. Dala je Vlada i svojih 5 i to na konačni prijedlog zakona. 19 izmjena ovoga zakona u konačnom prijedlogu samo govori o tome zašto je i opravdan zahtjev i Kluba zastupnika MOST-a i drugih klubova da se ide u treće čitanje. Znači mi smo sada suočeni praktično na danu glasanja da ćemo u jednom nizu amandmana koji evo složit ćemo se, određene zapravo ste i samo i preformulirali, Vlada je dala amandmane na članak 36., ignorirali da oporba je upozorila na to, dali smo prijedloge, vi ste preformulirao kao svoje. Zapravo na neki način možemo reći dobro ste krenuli, ali evo da je još bilo malo vremena, razumijevanja, da smo još jednom ovo prošli i uskladili, sigurno bi zakon bio kao takav bolji. Ono što je ključno za reći da i nakon ovoga zakona ono što su svi očekivali da će se provesti stvarna agrarna reforma, neće biti takva jer čekamo već od Jakovine pa nadalje, čekamo cijelo vrijeme da više krenemo sa provedbom, da raspolažemo sa zemljištem, da to zemljište bude prvenstveno onim proizvođačima koji trebaju napraviti pomak. Ovdje ga nemamo. Imamo tu određenih prijedloga i pomaka, međutim ono što moram reći, ima i određenih prijedloga koji će sigurno unazaditi stanje ako govorimo samo o 400 milijuna kuna novih obaveza koje će biti nametnuto, samo radi toga da bi netko bio primoran u jednom od ovlaštenih laboratorija izvršiti analizu. Tko smo mi da to namećemo? Pa svaki poljoprivredni proizvođač sigurno najbolje zna što i kako očekuje od svoje zemlje i da unaprijedi svoju proizvodnju. Ne, mi smo ti koji to moramo nametnuti ali s time da nismo stvorili tržište, znači cijene po kojima se to nudi smatramo da su prevelike i u ovom trenutku ako već namećemo, onda moramo osloboditi i povećati slobodu onih koji smatraju da mogu vršiti tu uslugu i cijene će biti značajno niže. To je nešto što nije u ovome djelu sadržano. Ono što smo mi značajno evo i napomenuli jer upravo taj problem da u ovome mi slažemo se i otvaramo i dalje mogućnost prodaje zemljišta fizičkim i pravnim osobama koje dolaze iz EU-a a naši prvi susjedni i druge zemlje sve čine da naprave ograničenja. Još uvijek mi nije jasno u kojem smjeru ćemo mi ići. Ja bi volio da u ovim amandmanima je bilo makar razmatranja, da vidimo na koji način Vlada razmišlja samo ostavit za neko buduće vrijeme pa nešto će se dogoditi, ja govorim o vremenu iza 2020., ove Vlade neće biti ali bit će vaš prijedlog zakona. razmišljajte o tome da se može dogoditi stvarno jedan prostor u kojem će nastati možda vakuum i da netko to iskoristi. Sigurno je da su očekivanja poljoprivrednih proizvođača bila velika a najviše onih najmanjih, OPG-a, kolikogod da se govorila da će biti prvi prioritet, kad pogledamo upravo taj članak 36., raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH, on je tu temu načeo. Da, ima ih i tamo, međutim nisu upravo oni ti koji koriste nego mogu i drugi, mogu i mikro, mogu i male, onda već širimo, onda više nije to ono što se govorilo o OPG-ima. I upravo ta propaganda koja je bila da ćemo imati OPG-ove kao prioritet, nažalost nije više tako. Ona jesu tu negdje, možemo ih iščitavati ali definitivno je da neće biti tih koji mogu. Govorilo se o tome da će biti upravo za stočare ali vidimo jedan dio i stočnog fonda neće biti obuhvaćen. Prema tome, puno je razloga za treće čitanje, vaši amandmani su iz ove silne rasprave i amandmani koji su prihvaćeni, pokazali da ipak trebamo treće čitanje, prema tome evo, držimo do toga da je prijedlog amandmana zapravo samo politička želja da se ne mora pokazati nedorečenost zakona i da uđemo u treće čitanje a zapravo stvarna potreba je za tim. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Javlja li se još netko? Ako ne, zaključujem raspravu. Idemo na glasovanje o amandmanima Vlade. Dajem na glasovanje prvi amandman Vlade, molim glasujmo. Utvrđujem da je amandman dobio 78 glasova za, 37 protiv, dakle postao je sastavni dio zakona. Amandman broj dva Vlade, isto tako molim glasujmo. Utvrđujem da je i ovaj amandman dobio broj glasova, od 113, 77 za, 36 protiv i on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Idemo na amandman broj tri Vlade RH, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 102 za i 11 protiv prihvatili i 3. amandman Vlade te i on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada dajem 4. amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 78 za i 36 protiv prihvatili i 4. amandman Vlade te i on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Idemo na 5. amandman Vlade RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 76 za i 34 protiv prihvatili i 5. amandman Vlade te i on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo i na ostale amandmane, njih su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Miro Bulj, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika SDSS, Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HSS-a. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem. Molim gospodina Tugomira Majdaka državnog tajnika u Ministarstvu poljoprivrede da dođe i da iznese stav Vlade o amandmanima. Krećemo sa amandmanom broj 1 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista. Izvolite državni tajniče.
Amandman se ne prihvaća. Navedeno se ne prihvaća jer je odredbama ovog zakona koji se odnose na kriterije za prodaju poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH propisano da prednost u natječaju imaju domicilni i oni koji se bave poljoprivredom kao primarnom djelatnošću, najmanje tri godine do objavljivanja javnog natječaja što strancima ne daje mogućnost kupnje poljoprivrednog zemljišta. Zakonom se ne mogu poništiti obveze koje je RH preuzela međunarodnim ugovorom. Naime, dio odredbe osim ako međunarodnim ugovornim posebnim propisom nije drugačije određeno predstavlja iznimku ukoliko takav ugovor ili propis postoji. Nadalje, u RH je na snazi zabrana prodaje poljoprivrednog zemljišta strancima do 2020. godine, a Ministarstvo poljoprivrede će na vrijeme podnijeti zahtjev za produljenje toga roka za još tri godine odnosno do 2023. godine.
Očitovanje kolega Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Evo i u ovome uvodu oko amandmana Vlade jasno sam bio napomenuo da možda mi smo stvarno napredna članica EU koja imamo alternativu za naše građane, ali ako gledamo susjedne države koje su se našle ugrožene upravo radi kupnje velikih količina poljoprivrednog zemljišta s kojima se špekuliralo ugroženi su bili nacionalni interesi. Isto tako Mađarska na koju često možemo se pozvati kako se upravlja bogatstvima koje određena država ima. Ako su oni pozvali narod na referendum i taj narod je rekao da nažalost ne možemo prihvatiti da bilo tko tko ima novce dođe u našu zemlju, kupi to zemljište i onda ga upravlja na način kako njemu odgovara, a ne kakvi su interesi države u kojoj se to zemljište nalazi. Da li mi kao RH smo zadovoljni vašim pojašnjenjem da je samo državno poljoprivredno zemljište … možda s te tri godine na neki način napravilo odmak. Što ćemo sa privatnim poljoprivrednim zemljištem gdje su tisuće i tisuće hektara, da li smo rekli i za to da tri godine se ne može raspolagati? Ne. s tim se može raspolagati. I ovaj rok brzo će proć, danas je 2018., imat ćemo brzo 2020., a onda je samo pitanje do 2023. da li će ova odredba u zakonu biti relevantna ili će netko morati pokretati referendum da se suprotstavimo Europskoj komisiji da upozorimo da način kako oni smatraju slobodno kretanje kapitala i ljudi nije nešto što štiti interese država članica. Možda nekih starijih država odakle kapital … područje gdje će se nać, ali za nas je ovo prihvatljivo te nismo zadovoljni sa vašim objašnjenjem.
Tražite pretpostavljam glasovanje? Glasujmo onda o ovom amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 2 poštovanog kolege Mire Bulja. Izvolite.
Obrazloženje je isto kao prethodno, znači amandman se ne prihvaća.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom bi bilo zabranjena prodaja hrvatskog nacionalnog resursa, a to je poljoprivredno zemljište od 2020. godine strancima tj. stranim pravnim i fizičkim osobama. Činjenica je da je u Mađarskoj ista bili potpis i ugovori potpisani sa EU i da je njihov premijer tada zabranio kupnju nakon prosvjeda komisije EU bio je referendum. Na referendum je sa 80% narod kazao mađarski da je protiv prodaje nacionalnih interesa u ovome slučaju poljoprivrednoga zemljišta jer su svjesni da je hrana osnovna uz vodu i energetiku kao nacionalni resurs. Činjenica da ovim zakonom dozvoljavamo prodaju nacionalnih interesa. Smatram ako fizička osoba i pravna iz Mađarske može kupiti našu zemlju poljoprivredno zemljište, a hrvatski državljanin unutar EU ne mogu kupiti, pravne i fizičke osobe, ne mogu kupiti poljoprivredno zemljište u Mađarskoj da je to izdaja nacionalnih interesa, ništa drugo i ništa manje. Kolege zastupnici smatram da ovaj zakon kojega hrvatska Vlada tj. ovaj amandman na ovaj zakon smatram da je u najmanju ruku šta moramo mi trebamo ga prihvatiti. Očekujem od vas da dobro razmislimo što radimo. Dosadašnji zakoni su omogućili da ispraznimo Slavoniju, da ispraznimo Liku, Dalmatinsku zagoru, a ovim kad smo ispraznili demografski dozvoljavamo strancima da je kupe. Tražim glasanje. Ako su mogli Mađari mogu i Hrvati zaštititi svoje zemljište. Hvala vam.
Glasujmo onda i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da niti ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova pa idemo na amandman broj tri Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 4. istog kluba zastupnika.
Amandman se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 5. Kluba zastupnika SDSS-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 6. istog kluba zastupnika.
Amandman se prihvaća.
I amandman broj 7. istog kluba zastupnika.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 8. Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća, jer poslove promjene obavljaju uredi državne uprave u županijama, pa jedinice lokalne samouprave nemaju troškove u svezi provedbe ovih postupaka.
Očitovanje kolega Vlaović, izvolite.
Mi smo ovim amandmanom predložili da 70% prihoda ide jedinicama lokalne samouprave, a 30% državi. Želimo ojačati jedinice lokalne samouprave u fiskalnom smislu da mogu provoditi i izradu programa raspolaganja državnim poljoprivrednim, raspisivanje natječaja itd. Ima i niz troškova oko upravljanja državnim poljoprivrednim zemljištem, a i ovdje kod prenamjene mislimo da taj dio prihoda treba pripasti jedinicama lokalne samouprave i tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu HSS-a koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Deveti amandman je amandman Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Jedanaesti je Klub zastupnika SDSS-a.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku na način da se stavak 6. briše.
Očitovanje predlagatelja. Izvolite kolega Milošević.
Prihvaćamo izmijenjeni oblik kako je predložila Vlada.
Amandman onda postaje sastavni dio zakona u izmijenjenom obliku. Dvanaest Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća. Stav predlagatelja je da je rok za zakup od 25 godina s mogućnošću produljenja za isto razdoblje, dakle ukupno na 50 godina primjeren rok koji zakupnicima daje sigurnost i mogućnost za obavljanje poljoprivredne djelatnosti na tom zemljištu.
Očitovanje kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle, mi smatramo da je rok od 25 godina prekratak za trajne nasade. Tek nakon 25 godina oni dođu u puni rod i iz tog razloga smatramo da bi vrijeme zakupa trebalo produžiti na 40 godina. Molimo da se o amandmanu glasa. Hvala lijepa.
Glasujmo o amandmanu Živog zida i SNAGA-e koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 13. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku. Prihvaća se u izmijenjenom obliku na način da glasi: „Povjerenstvo za zakup imenuje predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave odnosno grada Zagreba a čini ga pet članova po jedan predstavnik pravne, geodetske i agronomske struke, te dva predstavnika jedinice lokalne samouprave, odnosno grada Zagreba na čijem se području zemljište nalazi.
Očitovanje kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepa. Ja bih samo zamolio predlagatelja ako mogu još jednom pročitati naš prijedlog, znači bez ovoga uvodnog dijela. Ono što je ključno stoji da će jedan od ta dva predstavnika općinsko i gradsko vijeće, odnosno gradske skupštine grada Zagreba na čijem se području zemljište nalazi i stoji s time da jedan mora biti imenovan iz reda oporbe. Jeste li vi očitovali se o tome će iz redova oporbe netko biti ili neće biti? Mislim ovo što ste vi samo je predstavnik ako većina čini u vijeću, onda je većina vjerojatno iz lokalne samouprave koja imenuje. Znači, uopće to što ste mijenjali niste se zapravo referirali na ono što je ključna izmjena. Prema tome, evo meni je neshvatljivo da idete nešto mijenjati, a da ono što je naš prijedlog bio da o tome se uopće ne očituje. Prema tome, ta izmjena koju ste predložili apsolutno ne poklapa se sa onim što smo predložili. Ne možemo prihvatiti i tražim o ovome amandmanu da se glasa. Hvala lijepo.
Već smo jednom imali sličnu situaciju. Dakle, vi ne prihvaćate ovu izmjenu već tražite da se glasuje o vašem prijedlogu? Dobro onda pristupimo glasovanju o amandmanu u formi kako je predložio Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, a u toj formi Vlada nije prihvatila taj amandman. Amandman nije dobio potreban broj glasova, pa idemo na amandman broj 14. istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća, jer svaki pojedini kriterij za ostvarivanje prava prvenstva naveden u članku 36. sadrže odredbe koje ponuditelj mora ispunjavati da bi ostvario pravo prvenstva po tom kriteriju.
Očitovanje kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Znači sa ovim prijedlogom amandmana jasno smo se izjasnili da smatramo da fizičke, pravne osobe koje sudjeluju na natječaju primarno trebaju imati prvenstvo oni koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Jedan detalj koji je ovdje također naveden, a to je da su pravne osobe do ranga mikro poduzeća. U vladinom amandmanu koji ste predložili vi ste zapravo na svoj način interpretirali i stavili da ipak imaju pravo prvenstva osobe koje bave se primarno proizvodnjom. Sad smo došli stvarno do onoga jednog detalja a to je ta mala poduzeća s obzirom da ima i drugi amandmani koji će biti evo slijedeći iza nas, Živi zid koji ima isti taj amandman, ja ću reći mi ćemo povući ovaj naš prijedlog amandmana. Prema tome, jednim djelom ste odgovorili ali isto tako mogu odmah reći da ćemo glasati za amandman koji je predložio Živi zid da pokažemo samo da jednostavno niste usvojili u cijelosti ono što je više amandmana opozicije predlagalo tako da ga povlačimo.
Povlačite amandman, onda o njemu nema potrebe glasovati, pa idemo na amandman broj 15., Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Amandman nije prihvaćen jer se iz kriterija ne žele isključiti mala poduzeća koja imaju potrebu za poljoprivrednim zemljištem s obzirom na broj uvjetnih grle stoke i poljoprivrednih površina. Dio amandmana koji se koji se odnosi na poljoprivredu kao primarnu djelatnost djelomično je prihvaćen kroz amandman 5. Vlade RH.
Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi državni tajniče, to da ste djelomično prihvatili naš amandman, to vam zahvaljujem ali moram isto tako reći da nije isto osnovna i primarna djelatnost. Naime vi ste malo izmijenili naše riječi, osnovna djelatnost bi praktički bila jedina a primarna bi bila prva unutar drugih djelatnosti. Ali dobro, bez obzira na to, bitno je istaknuti da vi dozvoljavate malim poduzećima da konkuriraju OPG-ima a ona u biti imaju privilegirani položaj jer ustvari se njihove djelatnosti ni na koji način ne mogu usporediti. Naime, većina OPG-a ima vrijednost imovine do 200 000 eura i manje od 10 zaposlenih, a tih zaposleni su obično članovi obitelji dok mala poduzeća prema vašoj definiciji podrazumijevaju tvrtku sa 50 zaposlenih koja ima vrijednost 10 milijuna eura. Pa dajte nam recite da li vi zaista vjerujete da u Hrvatskoj je malo poduzeće koje ima vrijednost 10 milijuna eura ili 75 milijuna kuna? Između ostaloga, dakle vi ovim dozvoljavate da poljoprivredno zemljište stječu špekulanti dakle ljudi kojima poljoprivredna djelatnost nije osnovna nego prema vašim riječima, ajde sad primarna, ali dakle omogućuje raznim ljudima koji nisu u osnovi poljoprivrednici da stječu to poljoprivredno zemljište i da u biti uništavaju male proizvođače. Želim također naglasiti da je ovaj amandman usklađen sa nekoliko udruga poljoprivrednika i sa mišljenjima poljoprivrednika u cijeloj RH koji vaš zakon u predloženim obliku u cijelosti odbacuju i smatraju ga štetnim. Iz toga razloga tražim da se glasa o ovom amandmanu, hvala lijepa.
Glasujmo o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova, idemo na amandman broj 16., Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća. Suprotno je konceptu predlagatelja i radi se o dva sadržajno različita uvjeta koji se ne mogu staviti u isti redoslijed prava prvenstva.
Kolega Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, ne možemo prihvatiti vaše obrazloženje jer ako je cilj RH očuvanje života u našim selima, ako je stvarno poljoprivreda strateška grana industrije, ako je ovaj zakon kako je ministar najavio pisan za OPG-ove, onda ste trebali prihvatiti ovaj amandman jer je to jedini način da spasimo OPG-ove a znate i sami da je u upisniku zadnjih desetak godina 20 000 manje upisanih u Upisnik OPG-ova, da ih je 870 blokiranih sa 400 i nešto milijuna kuna i na ovaj način ako ostanu u istom rangu sa malim poduzećima, temeljem pravilnika koji će donijet ministar i kojeg mi nećemo vidjeti, dobit će mala poduzeća bodove i na broj zaposlenih i na mehanizaciju i na prerađivačke kapacitete i vjerujem da će tako biti. I imaju li onda šansu mali OPG-ovi? Nemaju. zato smo tražili da se mala poduzeća izostave u ovom članku 36., da ih se spusti niže u rangu. Hvala vam što ste prihvatili da je pretežiti dio poljoprivrede njihova osnovna djelatnost i prihod ali to nije dovoljno da zaštitimo OPG-ove. Na ovaj način neće biti OPG-ova, postoji realan strah na terenu da će zbog ovakvog zakona i pravilnika koje će ministar donijeti, OPG-ovi koju su 10, 20 godina radili pojedine čestice, ostati bez te zemlje i bit će i oni blokirani i put je opet prema Njemačkoj ili nekoj drugoj europskoj državi. Želite li vi takvu Hrvatsku, želite li vi takvu Slavoniju jer ovih 870 blokiranih, preko 50% je iz Slavonije. Pitam vas, gdje je šansa za OPG-ove, iz ovoga ih nema. Hvala.
Tražite glasovanje? Glasujmo onda o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio amandman dovoljan broj glasova, pa idemo amandman broj 17. Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku. Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku na način da glasi: “ Za osiguranje izvršena ugovorne obveze iz stavka 9. ovog članka, u visini troškova stavljanja poljoprivrednog zemljišta u funkciju poljoprivredne proizvodnje i stavka 11. ovog članka, za poljoprivredno zemljište površine veće od 10 hektara zakupac koji je pravna osoba je dužan predati obvezujuće pismo namjere banke uz ponudu a pri sklapanju ugovora davatelju zakupa, položiti bankovnu garanciju. A zakupac koji je fizička osoba dužan je pri sklapanju ugovora davatelju zakupa priložiti zadužnicu.“
Ne mogu ne primijetiti zbunjena lica kolege iz Živog zida, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi državni tajniče, evo nakon 15 mjeseci saziva 9. Sabora, vi ste konačno, vladajuća većina prihvatili jedan amandman Živoga zida. Moram priznati da sam iznenađen bez obzira što ga prihvaćate u izmijenjenom obliku pa iz tog razloga ne tražim glasovanje, hvala.
Dakle ne prihvaćate objašnjenje, ostajte pri svome ili nisam vas dobro razumio? [[Upadica Bunjac: Prihvaćamo u izmijenjenom obliku i ne tražimo glasovanje.]] Ne tražite, a hvala. Idemo na amandman broj 18 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Stav predlagatelja je da se omogući davanje u zakup i zemljište koje nije zemljišno-knjižno sređeno, minirano i obraslo. Poslove razminiranja mogu obavljati samo osobe ovlaštene za poslove razminiranja, a zakupnik se uvodi u posjed tek po izdavanju odgovarajuće potvrde Hrvatskog centra za razminiranje.
Očitovanje kolega Panenić, izvolite.
Državni tajniče u vašem pojašnjenju jasno je da želite minirano zemljište koje je država bila u obvezi da razminira gdje se nije našlo nikada sredstva ni vrijeme, pogotovo ono koje se može privesti poljoprivrednoj namjeni, nije se našlo sredstva da se razminira, a sada ćete tu obvezu prebaciti na poljoprivrednog proizvođača kome ćete dati u zakup. Prvo, ajmo govoriti o sigurnosti. Jeste vi sigurni da će neko čekati da se izvrši razminiranje ako je to minski sumnjivo ili će možda krenuti na sreću pa da obrađuje pa jednom će certifikat dobiti. Znači to znači uvođenje. Sreo sam se i osobno sa takvom praksom gdje je netko mogao nastradati jer ljudi žele obrađivati. A s druge strane ako pogledamo troškovi razminiranja, oni su izrazito veliki. Netko umjesto države koja nije našla sredstva će trebati angažirati vlastita sredstva da bi onda čekao tijekom eksploatacije kada će mu se to vratiti. Mislim da to nije korektno, ja bi se složio sa namjerom idemo minirano zemljište ako se javi netko tko je zainteresiran prioritetno razminirati, pa onda da ga uvedemo u zemljište koje je spremno za uporabu i smatram da je to obaveza države. Na ovaj način izlažemo velikim rizicima, sigurnosnim rizicima, dajemo poljoprivrednim proizvođačima koji se trebaju baviti osnovnom poljoprivrednom proizvodnjom novi zadatak, a to je da razgovaraju, dogovaraju sa tvrtkama koje razminiraju da bi prvi put u to ušli po kojim cijenama, po kojim uvjetima, po kojem redoslijedu, otvara se jako puno pitanja. Uglavnom nismo zadovoljni vašim pojašnjenjem niti ovim člankom i tražimo glasanje.
Glasujmo onda i o ovom amandmanu Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista. Vlada ga ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 19 je Klub zastupnika HSS-a. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Zakonom predloženi raspored sredstava nalazi opravdanje da RH kao vlasnik prihoduje odgovarajuća sredstva od nekretnina u svom vlasništvu.
Kolega Vlaović, izvolite.
Gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Ne prihvaćamo vaše obrazloženje jer u našem amandmanu mi smo predvidjeli prihod državnog proračuna od 10% i smatramo da je to dovoljno. Obzirom da je intencija ovog zakona da jedinice lokalne i regionalne samouprave provede provedbu ovoga zakona na terenu, znači jedinica lokalne samouprave imaju dodatne troškove, rekli smo u roku 90 dana moraju napraviti program raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljište, za to treba i vrijeme i novac treba novac. Oni moraju raspisati natječaj, imaju tu trošak, povjerenstvo, odabir, uvođenje u posjed, jednogodišnje izvještavanje ministarstva imaju povećane troškove. I zato smatramo i evo pozivam ovdje nazočne načelnike, gradonačelnike da prihvate ovaj amandman jer 75% prihoda od prodaje zakupa i koncesije išlo bi jedinica lokalne samouprave, a ne 65% kako ste vi predložili, 15% regionalnoj samoupravi, a ne 10% kako ste vi predložili jer i regionalna samouprava će imati troškove za one jedinica lokalne samouprave koje ne odrade taj posao odrađivat će umjesto njih, a isto tako 10% ostaje državnom proračunu, ukidate Agenciju za poljoprivredno zemljište, radit ćete samo nadzor i davati suglasnosti na ono što će raditi općine, gradovi i županije i ne vidim razloga da bi državni proračun trebao imati više od 10% i na taj način ne bi financijski narušili prihode Ministarstva poljoprivrede, a ojačali bi fiskalne kapacitete općina i gradova. I mislim da je to dobar prijedlog i da ga treba prihvatiti i tražim glasanje.
Glasujmo o ovom amandmanu HSS-a. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 20 Kluba zastupnika SDSS-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni zakona. Amandman 21 Odbor za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni zakona. Amandman broj 22 istog odbora.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni zakona. Amandman 23 Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća jer je stav predlagatelja da se prodaju samo manje katastarske čestice do 10 hektara za kontinentalno područje i do 1 hektar za priobalje.
Želite li se očitovati? Kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi predstavniče Vlade. Pa stvar je u tome da nema razloga da se ograniči kupnja površine veličine katastarske čestice na 10 hektara za kontinentalno i 1 hektar za priobalno područje, ako je u stavku 2. dozvoljena kupnja maksimalno do 50 hektara odnosno 5 hektara. Nema smisla ograničavati površinu katastarske čestice za kupnju pogotovo ako iste graniče sa samim gospodarstvom ili su tehnološke cjeline koje su u funkciji proizvodnje u smislu ovog zakona. O čemu se radi? ovim trenutnim prijedlogom ne ograničava se kupnja na 10 hektara površine nego se samo traži da čestice budu više rascjepkane. Po nama je logičnije da ako je već dozvoljena kupnja veće površine, ako se može kupiti do 50 hektara da se ide k tome da bude u cjelini, a ne da neko kupi 50 rascjepkanih hektara. Mislim da je u interesu današnje poljoprivredne proizvodnje da čestice budu okupljene, a ne da neko kupi 50 hektara raspršenih. Mislim da je vaše objašnjenje neuvjerljivo, da nema, kako bi to rekao, da nema pokriće u zdrave pameti, ajmo tako reći. Hvala.
Glasovanje.
Tražimo glasovanje, da vidimo kakvo je vaše stanje svijesti. Hvala.
Provjerimo onda stanje svijesti saborskih zastupnika i glasajmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova, pa idemo onaj broj 24. Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća. Stav predlagatelja je kao i prethodni amandman da se prodaju samo manje katastarske čestice do 10 hektara, za kontinentalno područje i do 1 hektar za priobalje.
Kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče, ne prihvaćamo vaše obrazloženje, jer ako ste prihvatili naš prijedlog od maksimuma za zakup, da jedinica lokalne samouprave, kroz svoj program definira maksimum za zakup, ne vidimo razlog zašto i ovdje kod prodaje, ako je maksimum na kontinentu do 50 hektara, niste omogućili da jedinica lokalne samouprave, kroz svoj program raspolaže, kako je što je i u obrazloženju našeg amandmana napisano, omogućite da definiraju proizvodne cjeline. I da omogućimo kupnju našim poljoprivrednim proizvođačima do 50 hektara, ali prema programu raspolaganju općina, koji također moraju u svom programu jedan dio čestica ostaviti za prodaju. A zašto ih onda ograničavati da stave samo čestice do 10 hektra? I rekao sam mu ako vi imate tablu od 10 hektara i želite kupiti susjednu koja je 11 hektara, na ovaj način im to onemogućavate. Gdje nam je onda tu težnja da okrunimo posjed, da imamo tehnološki i agronomski jeftiniju, kvalitetniju proizvodnju, nego ih na ovaj način ograničavamo, ne vidim razlog za to. Nego u okviru 50 jedinice lokalne samouprave, kroz svoj program definira koje su proizvodne cjeline pogodne za prodaju i za koju će raspisati natječaj za prodaju. Mislim da ste trebali prihvatiti ovaj amandman kao što ste prihvatili za zakup. Hvala. Glasanje molim.
Glasujmo o ovom amandmanu HSS-a koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 25. Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postoji sastavni dio zakona. I amandman broj 26. Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 78 glasova za, 3 suzdržana i 49 glasova protiv donijeli Zakon o poljoprivrednom zemljištu.
I sada ćemo, evo bili smo vrlo efikasni, pola 7 je navečer, prijeći na drugu točku. Prvu točku smo završili. Druga točka je: - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi, drugo čitanje, P.Z.E. br. 168. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, gospodin Tugomir Majdak. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo, pred nama je Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi, koje u ime predlagatelja Vlada RH, znači, imam čast vama predstaviti. I u okvirnim crtama ću iznijeti što ovaj konačni Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi donosi. Prema podacima Hrvatskog zavoda u statistiku, podsjetiti ću sve poštovane zastupnice i zastupnike Hrvatskog sabora. Obrazovna struktura osoba koja se bavi poljoprivrednom djelatnošću u RH, je vrlo niska, svega 4,96% nositelja poljoprivrednih gospodarstava ima poljoprivredno obrazovanje, dok 95% nositelja PG-a ima samo praktično iskustvo. Ako ovome pridodajemo i činjenicu da u RH nedostaje programa neformalnog obrazovanja i stručnog usavršavanja, nužno je urediti sustav za savjetovanje poljoprivrednika, ribara i šumoposjednika, kako bi se podigao stupanj njihove stručnosti i osposobljenosti za primjenu obveza koje proizlaze iz pravnog okvira EU, što će ne samo omogućiti bolje upravljanje gospodarstvima, već i veću efikasnost u korištenju financijskih sredstava, koji su im na raspolaganju i veću konkurentnost u djelatnostima koje obavljaju. Predloženim zakonom se namjerava stvoriti pravni okvir za provedbu sustava savjetovanja, uređivanjem djelokruga i rada nadležnosti Hrvatske poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službe u skladu s propisima EU, čime će se potaknuti korištenje sustava savjetovanja i pružiti pomoć korisnicima u ocjeni rezultata i njihovih gospodarstava. Te utvrđivanja u neophodne aktivnosti u cilju njihovog unaprijeđena i poboljšanja. A u odnosu na propisane zahtjeve upravljanja, dobre poljoprivredne i okolišne uvjete, poljoprivredne praksu korisne za klimu i okoliš te mjere u cilju modernizacije, razvijanje konkurentnosti, inovacije, tržišne orijentacije te poticanje poduzetništva. Korisnici sustava savjetovanja su poljoprivrednici, šumo posjednici kao i ribari, koji obavljaju djelatnost na području RH i korisnici su potpora u okviru zajedničke poljoprivredne politike, te zajedničke ribarstvene politike, a mogu koristiti i poljoprivrednici šumo posjednici i ribari, koji nisu korisnici potpora u okviru zajedničke poljoprivredne politike i zajedničke ribarstvena politike. Namjera uređivanja sustava, savjetovanje, pružiti stručnu podršku onima koji ga koriste u poboljšanju održivog upravljanja ukupnog rezultata njihovog poslovanja u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu. Mladim poljoprivrednicima, ribarima i šumoposjednicima, sustav savjetovanja olakšat će započinjanje poslovanja i razvoj gospodarske aktivnosti te razvoj kratkih lanaca opskrbe, prilagodbu klimatskim promjenama, ekološkom uzgoju i zdravstvenim aspektima proizvodnje. Veća stručnost i osposobljenost za obavljanje djelatnosti ujedno će pridonijeti bržem dostizanju standarda EU i boljoj iskorištenosti financijskih sredstava iz fondova EU, što će se odraziti na financijski učinak, na djelatnosti poljoprivrede, šumarstva, ribarstva te dovesti do rasta zapošljavanja u ovim djelatnostima rasta konkurentnosti i jačanju gospodarstva. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH s obzirom da će se koristiti uspostavljena infrastruktura savjetodavne službe koja raspolaže potrebnim administrativnim kapacitetima i tehnološkom podrškom koja će olakšati edukaciju i prijenos znanja korisnicima. U odnosu na dosadašnji Zakon o savjetodavnoj službi ovim zakonom preciznije se uređuje nadležnost Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe za savjetovanje o obvezama na poljoprivrednom gospodarstvu u skladu s propisanim zahtjevima upravljanja i dobrim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima, poljoprivrednim praksama korisnim za klimu i okoliš, mjerama na poljoprivrednom gospodarstvu predviđenim programima ruralnog razvoja za modernizaciju, razvijanje konkurentnosti sektorsku integraciju, inovaciju, tržišnu orijentaciju te poticanje poduzetništva, zahtjevima za zaštitu voda, zahtjevima za stručnu uporabu sredstava za zaštitu bilja, minimalnim zahtjevima utvrđenim nacionalnim propisima o višestrukoj sukladnosti te informacijama vezanim uz ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbi tim promjenama. U odnosu na raspravu o Prijedlogu zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi na Odboru za zakonodavstvo, Odboru za poljoprivredu te na plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora konačni prijedlog zakona izmijenjen je u skladu sa danim primjedbama i prijedlozima Odbora za zakonodavstvo. Prihvaćen je prijedlog Odbora za zakonodavstvo te su nomotehnički dorađene odredbe članaka 4. i 10. te je ostavljena mogućnost da se posebnim zakonom urede i drugi poslove koje će Hrvatska poljoprivredno-šumarska savjetodavna služba obavljati kao javnu djelatnost. Sve ostale i primjedbe i prijedlozi su već na odgovarajući način bile uređene ovim zakonom ili su izvan opsega predmeta uređenja ovoga zakona. Hvala na pozornosti.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista poštovani zastupnik Paninić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Državni tajniče, suradnici. Danas evo imali smo stvarno jednu burnu raspravu oko jednoga bitnog zakona. Nekako ovaj Zakon o poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi dolazi rekli bi kao ono u kasne sate, ali svi oni koji znaju što je zadatak službe na terenu shvaćaju kolika je važnost. Ne samo da je važnost da mi ljude imamo na terenu nego je jako važno da su oni stručni, ekipirani, da su dostupni. I upravo o toj dostupnosti možda treba više govoriti nego o samoj službi na način kako se oblikuje sada jel svi žele da kako se mijenjaju uvjeti na tržištu, kako gospodarenje u poljoprivrednom sektoru postaje sve dinamičnije, kako raste konkurencija da i oni se prilagođavaju, da nisu nekada smo u okviru onog radnog vremena koje im je propisano nego da stvarno budu na usluzi, da budu prisutni da poznaju, da na kraju ne budu savjetnici poljoprivrednika nego nekada da budu u savjetnici obitelji, OPG-a i da svoju službu ne samo da stvaraju u ovim uvjetima što je u ruralnom prostoru na način da pomognu da ta poljoprivredna proizvodnja nastane nego isto tako da budu kvalitetni članovi društva i pomažu razvoja ruralnih područja u kojima djeluje. Tako da izazovi ovoga novog vremena koji dolaze pred savjetodavnu službu sigurno su izazovi ovoga zakona koji se danas predlaže. Naravno da ćemo se svi sjetiti trenutaka kada nam je služba i pomagala, pomagala je kod popunjavanja brojni formulara koje je trebalo popuniti, da bi se prijavljivalo pravo na plaćanje, neki gospodarski programi i sve to skupa čini na neki način jednu simbiozu između proizvođača i poveznicu prema i ministarstvu i drugim službama. Prema tome u ovome zakonu mi nećemo naći zamjerke kao takvome, on je dijelom usklađen, dijelom je želja da bude funkcionalniji to je pretpostavka s kojom i ministarstvo pokreće ovo. Ono što mi samo očekujemo da nakon donošenja ovog zakona koji će u petak biti izglasan, evo i mi ćemo u tom dijelu dati našu potporu, ali nakon toga očekujemo da službe budu još agilnije, još brže, još fluidnije da to funkcionira. I na kraju i od vas, s obzirom da osiguravate i financijska sredstva kao Vlada, da osigurate dostatna sredstva da oni mogu izvršavati sve svoje zadaće. Često se sjetim primjera i kada sam bio u policiji kada je došlo do toga da nema niti fotokopirnog papira, pa je onda bi izgovor da nestaje neću reći neku težu riječ, nego nestaje fotokopirni papir, pa onda dođete do toga da treba napisati neki izvještaj, a nema papir na kojem ćete napisat. Nemojmo nekada svesti, evo nedavno sam i nabrajao drugi slučaj, a to je da u osnovnim školama traže učitelji i isto tako škola da roditelje djece donose wc papir. Prema tome služba koja treba biti jedna od potpornih, koja treba biti usko vezana uz poljoprivrednike, pomagati im, na kraju trebat će im pomagati oko prijave natječaja za zemljište na brojne mjere ruralnog razvoja, sve ono što čini njihovo poslovanje. Nemojte dozvoliti da ta služba bude obezvrijeđena da najbolji ljudi odlaze nego da oni stvarno budu stupovi koji će pomagati da poljoprivredna proizvodnja u Hrvatskoj stasa. Naravno da je tu prijenos znanja jako bitan, da budu stručnu, da budu da kažem ne politički obojeni nego stvarno u onome dijelu da ih prepoznaju ljudi kao nekoga tko pomaže svakome, svakome pojedincu koji treba pomoći. Ako na tim osnovama se bude zasnivala služba i u ovome novom ustrojstvu sa novim nazivom onda ćete imati potporu svih zastupnika kluba Most-a nezavisnih lista. Hvala lijepa.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo repliku poštovanog zastupnika Bulja, izvolite.
Hvala lijepo. Pa složio bih se sa vama da je potrebna savjetodavna služba. Međutim, ovaj zakon prije što smo donijeli, činjenica da će biti više ljudi raditi u savjetodavnim službama nego što imamo poljoprivrednika i OPG-ova, to je činjenica i to je žalosno. I svaka savjetodavna služba od 2020. će morati imati prevoditelja, jer će najmanje biti hrvatskog poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu hrvatskih državljana, a ako ne prihvate naš amandman koji smo dali kao što je u Mađarskoj da nema kupnje, znači da vlasnici ne mogu biti poljoprivrednog zemljišta stranci. Ja zaista vjerujem da stručni ljudi, ali ne znam kome će moći ne svojom krivnjom, kome će moći oni davati savjete ako je 90% sela izumrlo. Jedino tim strancima koji će kupovati tu zemlju ako ne bude ovaj, ako ostane ovaj prijedlog zakona prihvaćen u petak.
Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Poštovani kolega Bulj, nedavno evo popratili smo svi koji smo imali priliku pročitati u Lideru koeficijent. Oni su napravili istraživanje pod nazivom koeficijent klijentelizma. I ono što je zapravo pokazalo da na žalost Ličko-senjska županija i moja županija i to imaju najveći broj, zapravo zaposlenih u javnim službama, javnim servisima u odnosu na one koji su u realnom sektoru. I zato uvijek sa strahom nekako se postavljamo prema bilo kojem obliku povećanja broja ljudi u javnim službama. Nekad bi stvarno trebali tu razmotriti što je stvarno potrebno na terenu, koja je to struktura ljudi. Ono čeg se ja najviše bojim, a to je kad se krene popunjavati isključivo po stranačkim ključevima, kad se krene popunjavati po nekim rodbinskim ključevima. I ono što nemamo zapravo selekciju kvalitete. Ne znači ako je nečije dijete koje je danas na položaju, pa je njegovo dijete završilo Agronomski fakultet da je ono najbolji kandidat na radnom mjestu u savjetodavnoj službi. U savjetodavnoj službi stvarno trebaju raditi ljudi koji imaju struku, koji su bili u realnom sektoru, koji poznaju probleme i koji znaju i imaju alate i autoritet na kraju da povežu, da kažem i ove neke političke da ih tako nazovemo institucije sa onim potrebama koje imaju poljoprivredni proizvođači na terenu. I svakako da tu treba voditi računa, da nam se ne događa da sve županije dođu u koeficijent da je jedan na jedan. Znači na svakoga radnika u realnom sektoru, da imamo jednog u javnom, jer onda nismo pomogli više realnom sektoru, nismo pomogli ni poljoprivrednom proizvođaču. Onda ih odterećujemo kroz razno razne druge namete. Prema tome, nekad bitan je i kvalitet. Možemo trpjeti do određene mjere kvantitet, ali ne prekomjerno.
Hvala. Sljedeći je Klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Lipošćak. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, ravnatelju Tušek, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Konačni prijedlog zakona o hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi kojom se zapravo usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Kao što smo vidjeli između prvog čitanja i ovog konačnog prijedloga zakona nije došlo do značajnijih izmjena i izuzev određenih koje su više-manje hajmo tako reći nomotehničke naravi. Same poljoprivredne savjetodavne službe u Europi važan su čimbenik u postizanju nacionalnih strategija razvoja poljoprivrede i ostvarenja zajedničke poljoprivredne politike. Važnost savjetodavne djelatnosti definirana je i kroz europsko zakonodavstvo koje za provedbu tih aktivnosti informiranje i edukacije proizvođača propisuje i obavezu postojanja sustava savjetovanja za svaku državu članicu. Što se tiče Hrvatske sami počeci poljoprivrednog savjetovanja sežu još u razdoblje nakon Drugog svjetskog rata kada su diljem zemlje osnivane tzv. poljoprivredne stanice koje su se u jednom od tih oblika zadržale sve do osamostaljenja. 1991. godine osnovana je Poljoprivredna savjetodavna služba. Godine 1994. pri Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva utemeljen je Sektor poljoprivredne savjetodavne službe. U tom obliku služba djeluje do '97. godine kada je osnovan Hrvatski zavod za poljoprivrednu savjetodavnu službu. Na osnovu određenih primjera i preporuka ovaj zavod se 2010. godine priključio Poljoprivrednoj komori koja je osnovana nešto ranije u veljači 2009. godine. Nakon svega dvije godine Savjetodavna služba izdvaja se iz Poljoprivredne komore i postaje ponovno samostalna institucija što je definirano i Zakonom o poljoprivrednoj savjetodavnoj službi iz 2012. godine. Nakon toga 2013. donosi se Zakon o izmjenama Zakona o poljoprivrednoj savjetodavnoj službi, a jedna od najznačajnijih promjena je u tim izmjenama bila pripojenje djelatnika i zapravo čitave nekadašnje šumarske savjetodavne službe. Sama šumarska savjetodavna služba osnovana je Uredbom Vlade RH u lipnju 2006. godine kao specijalizirana javna ustanova za obavljanje poslova javnih ovlasti, te unapređenja gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u šumama šumoposjednika odnosno u privatnim šumama kako to volimo reći. Pružala je besplatne savjetodavne usluge i provođenjem javnih ovlasti pomagala korisnicima u gospodarenju i unapređenju stanja privatnih šumskih posjeda u Republici Hrvatskoj, a njezini korisnici bili su šumo posjednici, udruge šumo posjednika, te jedinice lokalne i regionalne samouprave. Osim navedenog, služba je promijenila ime u savjetodavna, ime koje je s vremenom okarakterizirano kao hajmo tako reći preopćenito i narodu dosta neprepoznatljivo ime. Sva ova događanja unutar 25 godina pokazala su da proizvođači trebaju i žele stabilnu savjetodavnu ustanovu koja mu u svakom trenutku može pružiti potporu. U skladu s pozitivnim iskustvima zemalja EU program ruralnog razvoja za razdoblje od 2014. do 2020. godine definira novu poziciju savjetodavne službe koja preuzima širi okvir odgovornosti i ovlasti i čime se njezin rad dodatno valorizira. Sustav za savjetovanje korisnika u upravljanju zemljištem i upravljanju poljoprivrednim gospodarstvom jedan je od sastavnih elemenata u provedbi zajedničke poljoprivredne politike EU kojim upravljaju određena javna ili privatna tijela. Ovim zakonskim prijedlogom uređuje se sustav savjetovanja u poljoprivredi i šumarstvu te djelokrug rada savjetodavne službe kao specijalizirane javne ustanove za obavljanje poslova savjetodavnih usluga u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu. Koliko je sustav za savjetovanje šumoposjednika, poljoprivrednika i ribara bitan i nužan, govore nam i podaci Državnog zavoda za statistiku. Naime obrazovna struktura osoba koja se bave poljoprivrednog djelatnošću u RH vrlo je niska. Kao što smo već imali prilike čuti, svega 5% nositelja poljoprivrednih gospodarstava ima poljoprivredno obrazovanje dok preostalih 95% ima uglavnom samo praktično iskustvo. Uz trenutni nedostatak programa neformalnog obrazovanja i stručnog usavršavanja, ovakav sustav savjetovanja nudi se kao odgovor prema podizanju stručnosti i osposobljenosti nužnih za ispunjavanje propisanih zahtjeva. Bolje upravljanje i veća efikasnost u korištenju financijskih sredstava, konačni su i cilj ovog sustava. Ovdje moram naglasiti da je potrebno osigurati redovito osposobljavanje savjetnika i sustava i zapravo sinergiju svih institucija koje su nadležne za poljoprivredu, šumarstvo i ribarstvo te za zaštitu okoliša sa Hrvatskom poljoprivredno-šumarskom savjetodavnom službom. Svima nam je cilj što bolje iskorištavanje sredstava iz fondova EU-a i bez tih sredstava teško ćemo podići konkurentnost i modernizirati proizvodnju. Upravo će tu biti ta educiranost i stručna osposobljenost djelatnika Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe. Predloženim zakonom stvara se pravni okvir za provedbu sustava za savjetovanje utvrđivanjem djelokruga rada i nadležnosti savjetodavne službe za provedbu Uredbe EU-a br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od prosinca 2013. godine. Savjeti bi također trebali obuhvaćati i standarde sigurnosti na radu ili standardne sigurnosti koje su vezane uz poljoprivredno gospodarstvo kao i posebno savjetovanje za poljoprivrednike, ribare i šumoposjednike koji po prvi pokreću svoje poslovanje. Osobito bi tu naglasio da je u većini studija i većini istraživanja diljem svijeta su upravo zanimanja poljoprivrednika, ribara i šumara uvrštena među 10 onih koja su po život najopasnija. U šumarstvu često radimo na lokacijama koje su udaljene od naseljenih mjesta, veliki je rizik od ozljeda sredstvima rada ali je i velika opasnost od kukaca, zmija, drugih životinja i vremenskih neprilika. Poljoprivrednici su uz ranije navedene stvari izloženi čestom rukovanju sa sredstvima za zaštitu bilja koja su uglavnom izrazito opasna po zdravlje, pogotovo ako se njima ne rukuje prema pravilima struke. Okruženje i uvjeti rada ribara također nam ne ostavljaju previše mjesta za pogreške. Zbog toga je i podizanje standarda sigurnosti na radu vrlo bitno i vrlo često spašava živote iako to ponekad to olako shvaćamo. Ono što se još ovim zakonom želi postići jest pomoć poljoprivrednicima, šumoposjednicima i ribarima u ocjeni rezultata njihovih gospodarstava te pronalaženje nužnih poboljšanja u svrhu modernizacije, inovacije i konkurentnijeg poslovanja. Korisnici i poljoprivrednici koji ne dobivaju potporu u okviru zajedničke politike, mogu se koristiti sustavom za savjetovanje poljoprivrednika na dobrovoljnoj osnovi. Također i osobno kao diplomirani inženjer šumarstva i osoba koja dolazi iz struke koja ima više od 250 godina dugu organiziranu povijest bavljenja šumarstvom, moram izraziti zadovoljstvo što u ime službe je vraćen pridjev „šumarska“ kako zbog samog obujma poslova koje služba obavlja, tako i zbog same tradicije šumarske savjetodavne službe. Osobno se nadam da ćemo u budućnosti slično moći učiniti i na razini ministarstava. I na kraju kao i nakon prvog čitanja, samo nekoliko sugestija i reakcija djelatnika službe sa terena. Oni svi pozdravljaju ovakav prijedlog i učinke koji će iz njega proizići. Također uz to naglašavaju potrebu za eventualnim dodatnim sredstvima koja bi se iskoristila za opremanje pojedinih prostorija u kojima te investicijama u radnu opremu osobito za terenski rad. Naravno, Klub zastupnika HDZ-a podraži će ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo repliku poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, potakli ste me na repliku zapravo rabeći riječ „strategija“. A ja moram ponoviti da strategiju u poljoprivredi nemamo kao ni u gospodarenju šumama. I premalo razmišljamo strateški. I opet iz ovog zakona ali iz niza drugih, na kraju se ne vidi gdje mi želimo sa našim gospodarenjem šuma ići, želimo li biti samo sirovinska baza što sada jesmo i želimo li i kako poticati proizvodnju, preradu itd. No ono što je meni posebno zapelo za oko u ovom prijedlogu zakona, naime kada je osnovana ova savjetodavna služba imala je ravnatelja i dva zamjenika odnosno pomoćnika. Sada će služba imati ravnatelja i 6 pomoćnika, slovima i brojkama, a mene zanima, volio bi tu čuti i državnog tajnika, radi li se ovdje samo o stranačkom podhljebljivanju i uhljebljivanju a ne zapravo o efikasnosti službe jer ako je služba mogla funkcionirati sa 2 zamjenika ravnatelja, ne vidim zašto je sad potrebno 4 više.
Odgovor poštovanog zastupnika Lipošćaka.
Uvaženi kolega Hajduković, prije svega ovaj zakon zapravo i nije tu da bi definirao pojedine strategije kako u poljoprivredi tako i u šumarstvu, ali slažem se s vama da je jedna dugoročna strategija i u poljoprivredi i u šumarstvu ne da je bitna, nego je nužna. Što se tiče samog šumarstva, postoje možemo tako reći kratkoročne strategije, ono što često pokušavamo naglasiti u ovom Hrvatskom saboru da kada pričamo o šumarstvu, imamo privatne, imamo državne šume. I privatne i državne šume za njih postoje programi gospodarenja, odnosno osnove gospodarenja koje propisuju zapravo desetogodišnje kako gospodarenje tako i zaštitu šuma i zapravo svu usklađenost sa svom zakonskom regulativom trenutnom koja je na snazi. Što se tiče pomoćnika i broja osoblja, u to ne bih osobno ulazi, mislim da je to na razini ministarstva i na razini službe da se organiziraju na način koji im je najučinkovitiji i najbolje odgovara u datom trenutku. Hvala.
Slijedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Damir Tomić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani predstavnici ministarstva, prema navodima razloga donošenja ovog zakona, on se donosi radi usklađivanja zakonodavstva RH sa onim EU-a što i nije sasvim točno. Naime, u članku 4. stavak 2. u kojem se opisuju savjetodavne djelatnosti samo su točke 1. koja se odnosi na davanje stručnih savjeta i promicanje znanja u području poljoprivrede, ribarstva i šumarstva i točka 2. tehničko i tehnološko unapređenje poljoprivrednih gospodarstava usklađenje s onim zakonodavstvom EU. Točke 3 do 12 nisu, a pogotovo one 5 do 12 koje se odnose na savjetovanje u šumarstvu u šumama na kojima postoji pravno vlasništva jer u EU ne postoji zajednička strategija za šumarstvo. I u ovom prijedlogu se uopće ne vide pozitivne stvari koje će ovaj zakon imati na hrvatsko šumarstvo. Do sada smo bili svjedoci kako su pod krinkom usklađivanja sa europskim zakonodavstvom, a to se posebno odnosi na poljoprivredu i stočarstvo, promjene zakona imale negativne odraze na naše poljoprivrednike. Osim toga po opisu rada savjetodavne službe ista bi se mogla nazvati šumarska savjetodavna služba jer se uglavnom bavi savjetovanjem u šumarstvu, šumama šumoposjednika. Pod točkom 4. istog stavka bilo bi dobro navesti koju integriranu proizvodnju nadzire služba. Nadalje u članku 8. stavak 2. navodi se da predsjednika i tri člana upravnog vijeća imenuje i razrješuje Vlada RH na prijedlog ministra nadležnog za poljoprivredu i šumarstvo. Smatramo da bi se to trebalo raditi tek nakon provedenog javnog natječaja u skladu s direktivama EU. U članku 10. u kojem se u stavku 1. konstatira da službu predstavlja i zastupa ravnatelj u stavku 3. određuje se da služba ima i zamjenika ravnatelja. Postavlja se pitanje čemu i što će nam zamjenik ravnatelja i jeli to novi moment u zbrinjavanju stranačkih kadrova? Kada je služba osnovana imali smo ravnatelja i dva pomoćnika ravnatelja, kako reče kolega Hajduković, sada trenutno imamo 6 pomoćnika i to za poljoprivredu, šumarstvo, ruralni razvoj, koordinaciju rada podružnica, informatike i općih poslova. Ne bi li bila dovoljna tri pomoćnika i to recimo za poljoprivredu, šumarstvo i za opće poslove, s tim da se jedan od njih odredi kao zamjenik ravnatelja u njegovoj odsutnosti? U istom članku stavak 5. određeno je da ravnatelj, zamjenik ravnatelja uz ostalo moraju imati najmanje pet godina radnog iskustva u struci, zbog specifičnosti struke, a vi to najbolje znate. Rezultati stručnog rada mogu biti vidljiv tek nakon 10 i više godina. Smatramo da je to premalo i da trebaju imati ovih 10 godina iskustva. Članak 11. stavak 1. propisuje da služba može imati stručno vijeće. Možda bi bilo dobro ograničiti broj tih ljudi na pet recimo ako je ono pored stručnjaka koje rade u službi uopće potrebno. Trenutno naime stručno vijeće ima 17 članova koji primaju naknade, a pitanje je kolika je korist od njih i da li su oni doista neophodni. Za kraj bih rekao sljedeće, cilj kojeg se trebamo držati unatoč tome što nemamo strategiju je da u RH imamo održivo korištenje šuma i da poboljšamo kvalitetu proizvoda koje šume daju. Ukupne površine, to je jako važno naglasiti za one koji možda to ne znaju u RH pod šumama su 2,5 milijuna hektara ili gotovo 47% ukupnih kopnenih površina. Više od dva milijuna od ovih 2,5 su pod hrvatskim šumama, 500 tisuća kod privatnih šumoposjednika. Upravo zato ovaj zakon ima veliko značenje za šumarstvo RH i stoga smatramo da treba biti donesen na način kako bi prethodno navedenom cilju služio u poboljšanju kvalitetnog razvoja šumarstva. Nažalost iz ovog zakona to ne vidimo. Hvala lijepo.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Lipošćaka. Izvolite.
Samo kratki osvrt kolega na ovo što ste rekli, da ne možete vidjeti pozitivne stvari koje će se odraziti na šumarstvo u ovom slučaju odnosno po pitanju ovog zakonskog prijedloga. Ne mogu se tu složiti s vama, naime iz fondova zajedničke poljoprivredne politike financira se i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj, a upravo iz tog fonda se vrši sufinaciranje i rada Poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe i koja zahvaljujući između ostaloga i toj ajmo reći injekciji ostaje za sve poljoprivrednike i šumoposjednike je besplatna. Kao što ste i sami rekli pristupačnost kako šumoposjednicima tako i poljoprivrednicima djelatnika kroz savjete, kroz edukaciju je vrlo bitna i mislim da ovim zakonom omogućavamo mnogo pozitivnih stvari, a nikako da neće imati nikakvog učinka. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Tomića.
Hvala kolega. Vidite vi mislite da ja ne mogu vidjeti ono što ja vidim, a ja mislim da vi ne vidite dobro isto tako kao što vi mislite da ja ne vidim dobro. Ali šalu na stranu. Pa slažem se manje-više sa svime što ste rekli. Idemo u nekom pravcu, želimo nešto mijenjati, ne mislim da je baš pogođena srž, ali podsjetit ću vas savjeti i edukacije su postojali i prije. Ne možete to navesti kao da toga nije bilo prije sada ćemo sa zakonom odjednom imati savjete i edukaciju, a prije nismo nikoga ni savjetovali ni educirali. Evo samo toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nastajat ću biti kratak, samo nekoliko opservacija o zakonu. Dakle složit ću se i sa kolegom Lipošćakom i sa kolegom Tomićem, mislim da trebamo više strateški pristupati ovom problemu. Šumsko dobro i sam kvantitet zemlje koje imamo pod šumama je jedna među većima u Europi, dakle to je definitivno koje uz vodu imamo i o kojem trebamo voditi posebnu brigu. I mislim da je budući da je ako se ne varam nekih 70% ako ne i više šuma je u vlasništvu države odnosno njima gospodari država. Mislim da bi nam strategija u ovom smislu puno pomogla, onda i vama kao ministarstvu, ali i nama općenito kao državi kako sam rekao da znamo u kojem smjeru idemo jer mislim da se možemo tu svi složiti, ne želimo biti sirovinska baza, dakle želimo biti i proizvođač u drvnoj industriji. Moje dvije dvojbe odnosno jedna je sugestija, a druga dvojba kod zakona je kod ravnatelja i šest pomoćnika odnosno zamjenika, mislim da je to zaista previše, da je to hiperprodukcija i birokratizacija same službe. Druga stvar je ono o čemu treba razmisliti da li se tu radi zaista o poljoprivredno-šumarskoj službi ili samo šumarsko-savjetodavnoj službi, ali u svakom slučaju mislim da su dva zamjenika ili jedan ravnatelja i više nego dostatan. Ovo sada stvara dojam da se tu radi samo o stranačkom uhljebljivanju. I zadnje, u članku 15. stavak 2. navodi se da služba ne otkriva osobne ili pojedinačne informacija i podatke koje sazna tijekom svoje savjetodavne aktivnosti i ne dostavlja drugim osobama osim korisniku koji upravlja dotičnim poljoprivrednim gospodarstvom uz iznimku itd., itd. no ono što bih se ja zapitao, što je sa šumskim ribolovnim gospodarstvom, odnosno, predložio bi, moja sugestija bi bila, predlagatelju, budući da to još može prije izglasavanja, da se iza riječi poljoprivrednim doda šumarskim i ribolovnim. Onda bi mislim sve imali na jednom mjestu i onda bi ovaj članak bio vrlo jasan. Eto, toliko. Hvala.
Hvala lijepo. Time zaključujem raspravu, glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj, šumarskoj i savjetodavnoj službi, drugo čitanje, P.Z. br. 168. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj, šumarskoj i savjetodavnoj službi, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 za, 33 suzdržana i 1 protiv, donijet Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj, šumarskoj i savjetodavnoj službi.
Prelazimo na sljedeći zakon. A to je: - Konači prijedlog Zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji, drugo čitanje, P.Z. br. 190. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, Željko Kraljičak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođo i gospodo saborski zastupnici. Pred nama je Konači prijedlog Zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji. Ovim zakonom stvaraju se uvjeti za proizvodnju bio mase iz kultura kratkih ophodnji, kao obnovljivog i ekološki prihvatljivog energenta. Konačnim prijedlogom zakona, u odnosu na prijedlog zakona iz prvog čitanja, osim drveća, dopušta se i uzgoj nedrvenstaih bilja, istih uporabnih funkcija. Produljuju se maksimalni period uzgoja nasada na poljoprivrednim zemljištima sa 16 na 20 g. i otvara mogućnost produljenja tog roka ako se za to stvore uvjete. I kao što je bilo predviđeno i u prvome prijedlogu nacrta zakona, ukinute su i maksimalne površine od 10 hektara, kao jednu od ograničenja. Nadalje, omogućeno je stavljanje u funkciju, zakorovljenog i obraslog, ostalog obradivog poljoprivrednog zemljišta, kategorizacija 5 3, to je novina u ovome sada konačnom prijedlogu zakona. Zatim šumskog zemljišta na kojima nije planirano podizanje nasada šume i ostalog poljoprivrednog zemljišta kategoriziranost kao PŠ zemljišta. Smatramo da ćemo sa ovim prijedlogom zakona, stvoriti jednu novu poljoprivrednu proizvodnju, a to je proizvodnja bio mase u RH. Hvala.
Hvala vam lijepo. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, prvi će govoriti poštovani zastupnik Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Pozdravljam predstavnike ministarstva i kolegice i kolege. Dakle, Zakon o drvenastim kulturama kratkih ophodnji, evo, čuli smo o razlozima donošenja, dakle, obnovljivi izvori energije, obveze i strategije EU 20 20 koja je tako reći prošla. Sad smo u novoj eri, do 20 30. Dakle u stvari danas se govori još malo snažnije u tom problemu, pa pričamo o stvarnosti prelaska Europe na niska ugljična društva. I zato se traži da države članice, ustvari integriraju nacionalnu energetsku i klimatsku politiku. Dakle, politike se trebaju integrirati, jer su te stvari povezane, tako da ciljevi, podsjećam 20 20 20, dakle odnose se od 2020. smo trebali postići 20% obnovljivih izvora. Za 20% smanjiti emisije, danas smo na tome da se govori o 40, 27, 30 dakle, bitno su veće brojke, jer dinamika, promjena stanja u okolišu, to naprosto nalaže. Tako da Pariški sporazum i sve ovo što dolazi s tim, ustvari traži da zemlje članice budu što aktivnije u svim područjima. I zato, su ustvari neshvatljiva ograničenja, koja vidimo da se je nešto, nešto se uklonilo. Uklonilo se pitanje ograničene veličine čestice, jel tako? Međutim, ostaju još neka ograničenja, po pitanju vrste tla i po pitanju vremenskog ograničenja za držanje kulture, sa 16 na 20, pa mogućnost produljenja. Dakle, sve to skupa predstavlja ograničenje, koje, umjesto, da nama slijedi poticanje te aktivnosti, a u zakonu stoji, nešto što ograničava, dakle, spremnost poduzetnika, da se time bave. A time se bave, jer to moraju biti osim što se to poklapa sa ciljevima, dakle, našim pa nam to odgovara, to se mora poklapati sa njihovim ekonomskim kvalitetama tog posla. Zato smatram da nije dobro da su ova neka ograničenja ostala. Ja ću ustvari podsjetiti, jer može biti da nema dovoljno uvida, dakle, zbog čega je ova bio masa važna? Doduše, ovdje se stalno spominje bio masa kao energent. Dakle, bio masa, kratke ophodnje, kulture, brzo rastuće drvenaste mase, proizvodnja peleta, dakle, ogrjeva i taj posao je nekulturan što se tiče emisije CO2, jer je to kratko živući CO2 koji se time emitira, ustvari on je bio apsorbiran rastom te biljke. Međutim, mislim da se zanemariju jedan drugi aspekt, o tome sam govorio u drugom čitanju, a to je, drvo kao konstrukcijski materijal i ne znam zašto se bojimo toga i ograničavamo te cikluse jer te drvene vrste su u stanju u nekoliko godina narasti na veličinu koja odgovara materijalu koja se uspješno koristi kao konstrukcijski materijal. Šta je tada po pitanju emisija stakleničkih plinova? Dakle, tada nije neutralno nego je negativno, odnosno on je, to je ponor za CO2, to je sekvestracija ili vezivanje ili vidio sam da negdje piše skladištenje. Nije možda termin sjajan. Dakle, vezan je CO2 u celulozu, u drvo i kada gradimo drvene kuće onda one traju 50 godina i to je za 50 godina spremljen CO2 i to je puno bolje nego izgarati ga. Mislim puno bolje je, izgaranje je neutralno. To je puno bolje od fosilnih goriva, ali ovo je još bolje. I ja znam osobno da sam čuo planove pojedinih zemalja europskih koji planiraju jako puno napraviti upravo u ovom području, dakle misle graditi cijele gradove drveta i time bitno popraviti bilancu, dakle ugljičnog dioksida, odnosno stakleničkih plinova, a mi to potpuno zanemarujemo i u stvari ne da zanemarujemo, nego se i sprječava ovim vremenskim ograničenjem, jer se eto bojimo da će prevladati te kulture, a u stvari trebamo to ostaviti tržištu, pogotovo mi koji imamo preko 500 000 hektara, dakle neobrađene poljoprivredne površine. Ja ne mogu smisliti, tj. razumjeti koji bi bili razlozi straha i inzistiranju na ovim ograničenjima ili je to invanzivnost vrsta. Mislim da službe koje o tome brinu to rade na dobar način i da se ne moramo bojati invanzivnost, da oni će zabraniti one vrste koje su invanzivne. Štetnost isto tako to su krive teze. Dakle, nema tu bojazni. Dakle, mi bi trebali poduprijeti tu aktivnost u maksimalnoj mogućoj mjeri. Je li to možda očuvanje nekog monopola ili posebnog statusa Hrvatskih šuma koje ona tu mogu se pojaviti kao značajniji igrač. Pa valjda nije tako. Ako je, nema to smisla. Otpustimo ta ograničenja, jer ionako idemo to podupirati vrlo skoro. Dajte da to i ovako bude blizu toga da je ekonomski atraktivno. Stoga evo ja predlažem da predlagatelj razmisli o daljnjem ukidanju, uklanjanju ovih ograničenja koja su još ostala u zakonskom prijedlogu i onda će on doista služiti onoj svrsi kojoj je i namijenjen. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Damir Felak.
Poštovani gospodine dopredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo deveti je sat rasprave ja mislim točka tri. Konačnim prijedlogom zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji predlaže se definirati i regulirati područje osnivanja i uzgoja drvenastih i drugih kultura kratkih ophodnji. Kao što je navedeno u zakonu čiji cilj je stvaranje uvjeta za proizvodnju biomase iz kultura kao obnovljivog i ekološki prihvatljivog energenta na načelima gospodarske održivosti, socijalne odgovornosti i ekološke prihvatljivosti. Zakon ima za svrhu doprinijet energetskom i gospodarskom razvoju RH korištenjem dodatnih nacionalnih izvora energije. Također ovim zakonom želi se potaknuti gospodarska aktivnost i dodatno potaknuti korištenje šumskog i zapuštenog poljoprivrednog zemljišta za proizvodnju biomase. Republika Hrvatska kao članica EU preuzela je obveze definirane Strategijom Europa 2020 koja predstavlja 10 godišnji strateški plan za rast i stvaranje radnih mjesta u EU pokrenut 2010. godine. Jedan od glavnih ciljeva strategije je područje klimatskih promjena i energetske održivosti s posebnim naglaskom na smanjenje emisije stakleničkih plinova za 20% u odnosu na 1990. godinu, te cilj da se 20% energije dobiva iz obnovljivih izvora, znači 2020. godine. Novim energetskim paketom EU za razdoblje do 2030. godine jedan od tri glavna cilja tog energetskog paketa je postizanje globalnog vodstva u području energije iz obnovljivih izvora. Europsko vijeće utvrdilo je za cilj da u ukupnoj potrošnji energije u EU 2030. godine energija iz obnovljivih izvora ima udio od najmanje 27% što je obvezujuće na razini EU. Također istim paketom predlaže se smanjivanje emisije ugljičnog dioksida za 40% u odnosu, znači razdoblju od 2030. na devedesetu. Biomasa igra ključnu ulogu među obnovljivim izvorima energije, te bilježi stalan porast. U budućnosti se očekuje veliki porast potražnje za drvom kao energentom za grijanje i proizvodnju električne energije. Ovaj zakon trebao bi pomoći dostizanju spomenutih ciljeva i obveza, te upravljati daljnjim razvojem potencijala poljoprivrednog i šumskog zemljišta. Što se tiče i odredbi samog zakona mogu se složiti sa nekim stvarima koje je gospodin Dobrović rekao. Sada mislim da neka ograničenja jednostavno u zakonu i nisu potrebna, no vjerujem da će se to s vremenom i izmijeniti. Ono što bih također predložio da se ovi rokovi u kojima se trebaju donijeti određeni pravilnici, prije svega pravilnik iz članka 3. stavak 3. Zakona o dozvoljenim vrstama da se skrate. Trenutno stavljen je rok od godinu dana. Mislim da bi to trebalo smanjiti barem na 6 mjeseci. I isto tako pozdravljam ove izmjene koje su došle od prvog čitanja do drugog čitanja, ali ključna izmjena je da se znači ovim zakonom možda i sam naziv zakona nije do kraja sad više pogođen, jer tu uvodimo u zakon i druge biljne kulture, a ne samo drvenaste kulture. Ali usprkos ovim mislim da se to može i kasnije izmijeniti klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj zakon.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče Kraljičak, kolegice i kolege. Dakle ovim zakonom se uređuje osnivanje, uzgoj i korištenje drvenastih ili drugih biljnih kultura, kratkih ophodnji u svrhu stvaranja uvjeta za proizvodnju bio mase iz kultura kao obnovljivog i ekološki prihvatljivog energentima na načelima gospodarske održivosti, socijalne odgovornosti i ekološke prihvatljivosti. U tom smislu se u članku 3. popis vrsta navodu da se za osnivanje i uzgoj kultura mora koristiti zavičajne ali i naglašavam, strane biljne vrste uključujući i njihove križance. U stavku 3. navodi se da se popis zavičajnih i stranih biljnih vrsta uključujući i njihove križance kojima se dopušteno koristiti za osnivanje kultura na poljoprivrednom odnosno šumskom zemljištu, duljine ophodnje te načine i uvjete pod kojima se mogu uzgajati kulture utvrđuju pravilnikom koje će donijeti ministar nadležan za poslove poljoprivrede i šumarstva uz prethodnu suglasnost ministra zaštite prirode i okoliša. Podsjećam vas kolegice i kolege, da pravilnici ne idu na raspravu u Saboru već ih propisuje ministar, tu će ovaj Dom biti zakinut za moguće ono čega se bojim nepravilnosti, kada se budu ili dubioze kada se budu donosili pravilnici. Podsjetit ću vas da iz Ministarstva poljoprivrede, to ne ide na vas osobno državni tajniče, ali su izašli neki pravilnici zbog kojih smo bili u „ratu“, trgovinskom ratu sa susjedima i općenito nemam baš povjerenja kada se neke stvari rješavaju pravilnicima pogotovo u ovoj Vladi da će se isproducirati dobar dokument. Dakle, zašto je to tako, obrazloženo je na sjenici Odbora za poljoprivredu gdje je predloženo da popis vrsta bude sastavni dio zakona a što je odbijeno uz obrazloženje da će se na način da ako tako bude propisano, dakle zakonom, ne pravilnikom, popis prihvatljivih vrsta moći biti ažuriran redovito i u koraku sa novim znanstvenim i stručnim spoznajama te na taj način za uvrštavanje novih vrsta na popis neće biti nužna izmjena zakona a isto tako u slučaju da se za pojedinu vrstu s popisa pokaže njezin štetan utjecaj na okoliš RH, će biti omogućeno žurno reagiranje i brisanje iste sa popisa te sprečavanje daljnje štete na okoliš i prirodu. U obrazloženju razloga zbog koji se zakon donosi u stavku 4. navode se brzorastuće vrste kao što su joha, kesten, breza, bagrem i druge, no ne navodi se vrsta po mom intimnom mišljenju zbog kojeg se ovaj zakon najviše donosi a to je paulovnija, odnosno latinski paulovnija elongata koja je u zadnje vrijeme postaja hit kao brzo rastuća vrsta. No, ono što brine je da do dana današnjeg nije utvrđeno je li štetna za eko sustav RH. Dakle, ona je ovdje prisutna, Ministarstvu zaštite okoliša jesu išli upiti i oni su pravilu riješeni pozitivno bez dubljeg istraživanja. Naime, zašto me to brine? Kod drvenastih vrsta nije moguće u potpunosti kontrolirati kretanje sjemena i pitanje je što se može dogoditi uvođenjem jedne takve prije svega agresivne vrste u eko sustav pogotovo što je paulovnija prisutna u RH, prati je dobar medijski imidž koji između ostalog kažu da se trupci paulovnije prodaju po cijeni po 7000 kuna po kubiku. Podsjetit ću vas samo da je najveća cijena hrasta lužnjaka za koji svi vjerujem se možemo složiti da je hrvatski brand, po cjeniku Hrvatskih šuma oko 4000 kuna po kubiku. Dakle, ovo je svakako pretjerivanje, zašto je tome tako, ne znam. U članku 4. nije propisana obaveza zaštita šuma od bolesti i štetnika te bi se u ovaj stavak obavezno trebao dodati, to bi bila naša sugestija. I u članku 9. koji govori o stručnom nazoru, stavak 1. propisuje se da uzgoj kultura podliježu stručnom nadzoru koji provode Hrvatska poljoprivredno-šumarska savjetodavna služba i Šumarski institut. Mislimo da bi u ovom stavku trebalo dodati osim za državna šumska zemljišta kojima gospodare Hrvatske šume, iz razloga što u Hrvatskim šumama rade stručnjaci koji su itekako dovoljno stručni za vršenje nadzora na područja na kojem gospodare. Time bi zapravo Hrvatsku poljoprivredno-šumarsku savjetodavnu službu oslobodili da više i efikasnije nadzire privatne šume, dakle radi se negdje oko 30% ukupnog teritorija pod šumama, odnosno ukupnog zemljišta pod šumama kojima je nadzor sigurno potrebniji nego onima kojima gospodari Hrvatske šume budući da su oni u pravilu u dobrim rukama. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Tomića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega Hajduković, lijepo ste to sve rekli, moramo samo pitati vas jer nisam stigao državnog tajnika jer je brzo završio, ali možete mi i vi odgovoriti. Dobivam dosta upita iz Slavonije, mnogi naši sugrađani dovode u vezu tri stvari. Prva, iseljavanje građana iz Slavonije, druga, ovako osta sumnjiv Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu i treće, ovaj zakon, bojazan da Slavonija ostaje sirovinska baza za proizvođače struje. Dugoročni problem iz toga može proizaći nedostatak hrane. A zbog loše politike smo već previše ovisni o stranoj hrani, zatvaramo krug i to znači nema povratka onih iseljenih sa početka priče u Slavoniji. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Tomić, nažalost ovaj zakon o kojem smo danas raspravljali, odnosno Zakon o poljoprivrednom zemljištu zaista ostavlja puno prostora tzv. ortačkoj ekonomiji da se tako izrazim i poduzetnicima koji su poduzetnici tako što ostaju dužni milijune kuna državnim firmama i državi kao takvoj. Činjenica nažalost je da uvođenjem ovakve jedne vrste kao što je paulovnija i slične, postajemo sirovinska baza odnosno postajemo prije svega baza za bio masu iz koje se proizvodi energija. To svakako nije dobro, to je dobra dodatna djelatnost ali mislim da bi, a to bi nam pomogla naravno strategija razvoja poljoprivrede pa onda i šumarstva, smatram da bi puno bolje bilo kada bi ulagali u stočarstvo, u ratarstvu, dakle u proizvodne grane dok bi ova mogla biti popratna.
Hvala. Zaključujem raspravu
Konačni prijedlog Zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji, drugo čitanje, P.Z. br. 190. predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 87 za, 22 suzdržana 6 protiv donijet Zakon o drvenastim kulturama kratkih ophodnji.
, prelazimo na slijedeću točku a to je: a) Prijedlog odluke o razrješenju predsjednika i člana upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga i b) Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, temeljem čl. 4. Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar financija, Zdravko Marić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo, zastupnici. Dakle, kao što je najavljeno, pred vama su dva prijedloga odluka, koji se odnose na razriješenje dosadašnjih članova upravnih vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, te imenovanje predsjednika i novih članova upravnih vijeća HANFA-e. HANFA je osnovana 2005.g. … [[Govornik se ne razumije.]] 3 u tada postojećih nadzornih institucija, komisije za vrijednosne papire, agencija za nadzor mirovinskih fondova i osiguranja, te direkcije za nadzor društava za osiguranje. HANFA je samostalna pravna osoba s javnim ovlastima u okviru svog djelovanja i nadležnosti propisanog Zakonom o HANFA-i i drugim zakonima i odgovorna je Hrvatskom saboru. Upravo ova zadnja rečenica, mislim da najbolje govori i to je u ovom uvaženom Visokom domu, itekako jasno i da je u potpunosti i svjestan i upoznat i sa ciljevima i sa načelima, funkcijama i svim zadaćama koje HANFA koje takva ima. Zakon o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga u čl. 4. propisuje da Agencija ima upravno vijeće od 5 članova, od kojih je jedan predsjednik, zakon propisuje da upravno vijeće agencije imenuje Sabor, na prijedlog Vlade i to na rok od 6 g. Sadašnje upravno vijeću, na čelu sa predsjednikom upravnog vijeća 27.1. istekao je šestogodišnji mandat na koji su bili imenovani i zbog toga je na sjednici Vlada, a danas je pred nama na klupama, odnosno, pred vama na klupama dakle, u pravo spomenuta 2 prijedloga odluka. Jedan i prvi je o razriješenu sadašnjih članova upravnog vijeća i to gospodina Petra Pierre Mateka, predsjednika, gospođe Branke Bjedov Kostelec, člana, gospođe Silvane Božić, člana, gospođe Gordane Letice, člana i gospodina Maria Radakovića, člana upravnog vijeća. A u isto vrijeme odluka o imenovanja, odnosno, prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i člana upravnog vijeća, doktor znanosti Ante Žigman, za predsjednika, gospodin Antun Palarić za člana, doktor znanosti Tomislav Ridzak za člana, gospođa Ilijana Jeleč za člana, te Jurica Jednačak za člana. U prilogu prijedloga odluke se nalaze i životopisi predloženih članova te se njihova stručna spremna, stručnost referencije i kvalifikacije te dosadašnje radno i profesionalno iskustvo može iščitati iz životopisa. Mi smatramo da svi kandidati ispunjavaju ne samo zakonske preduvjete, nego da se radi o vrsnim stručnjacima i profesionalcima s relevantnim iskustvom u području financija, financijskog tržišta, tržišta kapitala, financijske stabilnosti, bankarstva, prava i slično. Evo, ja vam se zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, ova Agencija nosi ime kako nosi, ali je činjenica da je HANFA jedan ključnih krivaca za situaciju koja je nastala u slučaju Agrokor. Ona je imala svoje predstavnike i ona financira financijsku stabilnost, ali je imala svoje predstavnike u vijeću za stabilnost sistemskih tvrtki, financijsku stabilnost sistemskih tvrtki. Zbog toga sam osobno i digao i kaznenu prijavu među ostalim i HANFA-e i HNB-a, ali je činjenica da je i novi predsjednik, koji je imenovan je bio visoko pozicioniran i dužnosnik u Ministarstvu financija za vrijeme i Ive Sanadera, čak ne znam i Jadranke Kosor, pa ne znam koji su to njihovi veliki uspjesi, osim što smo ušli u jednu recesiju iz koje je vrlo teško izlazimo. Znači uvijek isti ljudi, uvijek isti ljudi, na istim mjestima, u biti oni koji su odgovorni, što je gospodarski sustav bio u rukama jednoga čovjeka, jedni odlaze, drugi dolaze ali uvijek isti ljudi se vrte, tako da je ovo rješenje strašno loše i naravno da je ovo sve pod kontrolom, ugl. ne vas, vi ste tu postavljeni, ali , ministrici Dalić, to je očito i to je da njezini ljudi preuzimaju cijeli gospodarski sustava i naravno, HANFA-u koja je vrlo bitno u ovome slučaju.
Hvala. Želi li izvjestitelj odbora riječ? Ne otvaram raspravu. I prvi se u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a javio poštovani zastupnik Beus Richembergh. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani zastupnik Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi ministre. Pa, evo, čisto malo oko ovih imenovanja. Kolega Bulj je već rekao i pogodio tko stoji iza ovoga svega, kao što stoji iza većine toga što se događa posljednjih mjeseci u Hrvatskoj vladi. Sve konce vuče Martina Dalić i oko Agrokora Ante Ramljak je njen izbor. Znamo svi za situaciju oko Knighthead fonda, isto tako znamo da potpredsjednica Vlade pije kave sa ljudima koji su osumnjičeni u aferi Agrokor. Znamo isto tako, ljudi koji su bili na ključnim pozicijama, ponovno imenuju na ključne pozicije na toj tvrtki, a govori se o nekakvom velikom kriminalu, kojeg je proizveo Ivica Todorić, ja se s time slažem, ali onda ti ljudi koji su bili dio tih struktura, ne bi trebali biti ponovno imenovani. Ono što je također zabrinjavajuće, znači imamo evo sada i ovaj odlazak na razgovore Mađarima na noge, znači tajni sastanak, ponovno Marina Dalić u glavnoj ulozi iako je rekla da se izuzima [[Upadica Reiner: Kolega Grmoja, molim vas, držimo se teme.]] Držim se teme, ovaj, ne znam zašto vam smeta spominjanje Marine Dalić [[Upadica Reiner: Ništa mene ne smeta, mene smeta spominjanje bilo koga, tko nema veze sa ovim]] Ima veze, znači, ima veze, ja ću objasniti zašto ima veze. Pustite me da govorite nemojte me ometati [[Upadica Bulj: Najbolje da napiše šte ćeš govoriti.]] Da. Znači, Marine Dalić, koja je otišla na noge Mađarima, iako je rekla da se izuzima u slučaju INA-e zbog svog supruga i sukoba interesa. I ponovno u ovom slučaju gospodine predsjedavajući imamo situaciju, da čovjek Martine Dalić se imenuje na čelo HANFA-e. Zato je to bitno i zato je to važno naglasiti. I Martina Dalić, načelo te važne institucije, instalira svoga čovjeka. Znači, radi se o gospodinu Žigmanu. Oni su, Dalić i Žigman su dugogodišnji polovni partneri. Oboje su bili u istom periodu od 2004. do 2008. državni tajnici u Ministarstvu financija, pa su oboje od 2008. do 2010. bili članovi Uprave Partner banke u vlasništvu Bože Čule. Kad je ona otišla u Vladu kao ministrica financija, znači u Vladu Jadranke Kosor i Žigman je ubrzo napustio Partner banku i postao savjetnik guvernera za fiskalnu politiku. A svi znamo da je njegovu suprugu, znači gospođu Žigman također kao državnu tajnicu Martina Dalić instalirala u Ministarstvo gospodarstva. Predsjedavajući zato je bitno sve ovo spomenuti. Ja znam da vama smeta to da Martina, da se ovdje govori u Hrvatskom saboru da Martina Dalić vuče sve konce u hrvatskoj Vladi. Sjetimo se reakcije prema zastupniku Bulju oko termoelektrane Peruča gdje je žestoko gurala i branila taj štetni projekt. Međutim, narod je rekao ne tom projektu, ne Martini Dalić, ne njenim interesima i interesima ljudi i klike s kojom je ona okružena. Ali po meni osim gospodina Žigmana, znači koji će sada praktički sve nadzirati ove muljaže koje se događaju oko Agrokora, znači kojeg je sad Martina Dalić instalirala. Imamo i drugi problem i drugog problematičnog čovjeka. To je gospodin znači koji je bio ustavni sudac, znači Palarić. On je 2017. bio ustavni sudac i zamislite to je u svakoj modernoj demokraciji nedopustivo. Kao ustavni sudac je bio na predizbornom skupu HDZ-a, znači za vrijeme ove predizborne kampanje za parlamentarne izbore. Vidio ga je jedan čovjek, znači o tome je javno govorio. Mislio je da se ovaj samo pojavio, da će otići sa skupa. Ali zajedno sa Plenkovićem je i došao, zajedno s Plenkovićem je otišao sa skupa HDZ-a. Kakvu poruku mi šaljemo? O neovisnosti institucija? I upravo zato što su nam takve institucije imamo Agrokor. Upravo zato što nam je Ivica Todorić postavljao ministre u Vladi RH, upravo zato što Ivica Todorić sa dva ministra u ovoj Vladi, sa Zdravkom Marićem i Milanom Kujundžićem i sa Tomislavom Karamarkom stvarao politički projekt i nagovarao guvernera Rohatinskog da se politički angažira za što imamo i priznanje na saborskom istražnom povjerenstvu. I onda je na kraju to saborsko istražno povjerenstvo trebalo biti ugašeno. To su problemi Hrvatske u svakoj ozbiljnoj zemlji takvi ljudi se više ne bi mogli baviti politikom. Palarić bi znači nakon toga bio izvrgnut žestokoj kritici javnosti da se kao ustavni sudac pojavljuje, znači na predizbornom skupu jedne političke opcije koja mu sada uslugu vraća tako što ga postavlja u HANFA-u. Toliko toga se lošeg događa da čovjek ne zna uopće više ima li smisla reagirati jer definitivno ništa nema nikakvog pomaka. Nema nikakve razine povećanja odgovornosti kod vladajućih da shvate da se ne mogu na taj način ponašati. Evo i od ministra Marića do Martine Dalić do sada ovih imenovanja i to je definitivno jedan od najvećih problema Hrvatske i mi ćemo na to i dalje nastavljati upozoravati i neće nas nitko zaustaviti, pa ni predsjedavajući, znači akademik Reiner, niti predsjednik Sabora Jandroković koji je sada kako bi nas ušutkao krenuo u izmjene Poslovnika. Znači nećemo se dati ušutkati. Upozoravat ćemo na sve ovo što se događa oko Agrokora. Vidjeli smo sada ove ugovore koji su izašli gdje je Ante Ramljak, spašava ga jedino to što nije državni dužnosnik, što ga je imenovao sud inače to je eklatantan primjer sukoba interesa. Znači njegova bivša firma u kojoj su, znači dvojica zaposlenika. Jedan je izgubio licencu od HANFA-e, od tih zaposlenika, ostvaruje enormnu dobit, a to je sve dogovorio Ante Ramljak kao izvanredni vladin povjerenik u Agrokoru. I što imamo dalje govoriti? A sada je ovaj čin sa HANFA-om samo jedan korak u nizu, znači u ovoj velikoj pljački koja se događa oko Agrokora gdje se sve nastoji prikriti, gdje se sve te muljaže nastoji zataškati. Ali dok je nas tu u Hrvatskom saboru to neće proći. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Bulja.
Kolega Grmoja, očito je moguće u Hrvatskoj oni koji su doveli ovaj sustav u Hrvatskoj i gospodarski i ekonomski, koji su doveli u jednom trenutku i do rasula, znači do raspada gospodarskog sustava, koji su dali jednom čovjeku, omogućili da kontrolira cijeli gospodarski sustav sad opet preuzimaju ključne institucije kao što je HANFA. Jedan je predstavnik Ustavnog suda, drugi je tajnik bio u ministarstvu povezan sa ministricom Dalić, tj. njen čovjek kao što je i u svim drugim institucijama. Kao što joj je i muž predstavnik Uprave u INA-i, to je sukob interesa, ništa manje od konzultantice kojega sam ja inicirao i pala je Vlada. Ovdje je trebala padat Vlada 9 puta. Direktno znači imamo ljude koji su pregovarali, stvarali Vladu pod utjecajem Ivice Todorića, ministar Marić, Kujundžić zajedno sa Karamarkom su radili po priznanju Željka Rohatinskog koji je javno to … [[Govornik se ne razumije.]] povjerenstvu na vaš upit. Međutim, sve je moguće danas. Moguće je da ti ljudi danas preuzmu HANFA-u protiv koje sam ponavljam digao kaznenu prijavu, koji su dozvolili krivci što je 10 milijardi kuna mjenica bez pokrića bilo u prometu u slučaju Agrokora, što je direktan udar. More se ministar smijati, ali mora saslušati. To je bio direktan udar na financijsku stabilnost Republike Hrvatske i naravno ugroženost monetarne politike Republike Hrvatske, 10 milijardi kuna. I sad, svi ti ljudi koji su kolali u tome ciklusu uz Sanadera, uz Jadranku Kosor, uz Todorića, uz Karamarka, uz Plenkovića. Pa moramo znati da je i naš ministar koji je ovdje sad bio kandidat za premijera kad su rušili Oreškovića od strane Karamarka, premijera u stvari od strane Todorića preko naravno Karamarka. Stani pa tko vodi državu? Da li je Hrvatska država, pa zamislite ministar financija dolazi na sastanak sa svojim premijerom a on … [[Govornik se ne razumije.]] za premijera. Hvala.
Odgovorit će poštovani zastupnik Grmoja, izvolite.
Kolega Bulj, apsolutno je točno sve to što govorite, ali osim toga što su ti ljudi sudjelovali u kreiranju ovakvog stanja u Hrvatskoj, problematičniji je taj odnos prema institucijama na koji sam upozorio. Znači da netko tko je na Ustavnom sud ide na predizborni skup HDZ-a i da mu se HDZ sada zahvaljuje tako što ga imenuje u upravno vijeće HANFA-e. To govori sve o odnosu prema institucijama. I koliko su te institucije zarobljene. Naše institucije su zarobljene stranački od strane HDZ-a koja je uništila ovu državu, koja je zaslužna za sve ovo loše štose događa u Hrvatskoj, od lokalnih sredina do županija, imamo sada nekakve dobre prijedloge od strane Predsjednice o decentralizaciji ali svi znamo da se to neće po uzoru na Poljsku i druge zemlje provesti jer to ne odgovara HDZ-u a HDZ-u i ljudima u HDZ-u je bitniji HDZ od Hrvatske. I zato je to organizacija odnosno to je jedna interesna umrežena skupina koja je smetnja, glavna smetnja razvoju Hrvatske. Upravo zato što su interese stranke pretpostavili interesima Hrvatske kao naše zajedničke domovine. I to je najveći problem i to je ono na što ja upozoravam.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Ja bi bio sretniji da se prije ove rasprave tamo 2016. odradilo izvješće HANFA-e za 2015., isto tako da se odradilo i za 2016., onda bi vjerojatno razgovarali o meritumu stvari, ovako smo otišli u neke druge vode. No ja bi želio podsjetiti radi istine i radi svega, HANFA je osnovana 2005. i počela je raditi 2006. godine. Tada je financijski sektor bio negdje 15% veći od BDP-a koji je tada iznosio negdje oko 270 milijardi kuna. Ja moram reći da je HANFA bila jedan od ključnih preduvjeta za otvaranje poglavlja financijske usluge i to je zapravo još 1. studenog 2009. godine. HANFA je u tih 6 godina u svom radu itekako sudjelovala u procesima i vjerojatno se u tom periodu i zamjerila određenim skupinama iz jedinog razloga što je radila na nadzoru, zakonitosti rada subjekata nadzora i zaštiti korisnika financijskih usluga i onda dolazi 2012. godina, HANFA je bila uprava, netko mijenja upravu, imenuje upravno vijeće kao da smo dječji vrtić ili škola, HANFA je podijeljena na 5 sektora i vjerojatno sve te zakonske promjene koje su se dogodile 2012. i mislim da je to vremenski period od 2012. do 2015. kad bi trebali posebno govoriti daleko bitnije od ovoga o čemu je govorio moj prethodnik jer tada su se događale mnoge stvari. Mnoge stvari na koje je trebala prije svega HANFA intervenirati jer HANFA je zadužena za taj sektor bez obzira na priče nismo mogli, nismo smjeli, imate izvješće HANFA-e za 2014., tada smo mogli raditi određene nadzore, međutim u izvješćima za 2015., 2016. kažu da to nisu mogli iako i temeljem izmijenjenog zakona o HANFA-i, temeljem članka mislim 117., HANFA je mogla napraviti određene nadzore, no to je period kad su neki drugi obnašali vlast u Hrvatskoj. Nije bio HDZ a eksplozija mjenica i ovakvih i onakvih i rada faktoring društava se dogodila krajem 2011. do 2014. godine. To su činjenice od kojih se ne može pobjeći, to su fakti i mislim danas kad govorimo o razrješenju sadašnjeg upravnog vijeća HAFA-e imenovan u novo upravno vijeće, mislim da naprosto moramo početi od toga jer to su činjenice, ponavljamo od kojih ne možemo pobjeći. Ja bih želio da kad govorimo o budućem upravnom vijeću HANFA-e, prije svega iskreno se nadam da će ministar financija i Ministarstva financija razmišljati o izmjeni Zakona o HANFA-i i da ćemo vratiti natrag upravu a ne upravno vijeće ali ono što bih želio je da HANFA ubuduće radi drugačije, radi bolje i da radi ono za što je osnovana jer HANFA kad je 2005. osnovana, točno se zna zašto je osnovana, tada su počeli neki novi, ne bankarski financijski poslovi i zbog toga je HANFA osnovana, do tada je bila Agencija za nadzor osiguravajućih društava. Dakle, ja bi kad budem raspravljali i klub HDZ-a, kad budemo raspravljali o izvješću o radu HANFA-e za 2018. godinu da raspravljamo o tome da li je bio djelotvoran nadzor financijskih posrednika uz uklanjanje administrativnih barijera i procesa, da li se vodila dovoljna briga o stabilnosti cjelokupnog financijskog sustava, da li je HANFA djelovala proaktivno, pravovremeno i da li je imala jasnu komunikaciju sa javnošću što se tiče svoga posla, aktivnije djelovanje na području edukacije i potrošača vezano uz financijske institucije, kontinuirano upozoravati širu javnost … [[Govornik se ne razumije.]] koje proizlaze iz ulaganja rizičnih financijske proizvode, pažljiv nadzor rizika, osigurati stabilnost rada mirovinskim fondovima kako bi se očuvala i povećavala vrijednost budućih mirovina i ukratko rečeno, ubrzano rješavanje ključnih problema na financijskom tržištu. I ako budemo o ovome raspravljali kad budemo raspravljali o financijskom izvješću, onda će neke stvari biti manje bitne. Zašto ovo govorim? Mislim da sam jedan od rijetkih u ovoj sabornici koji može govoriti o ovome jer 2012. sam jasno progovorio da nije dobra izmjena zakona i u kojem smjeru ide. postoji zapisnik i nažalost dogodile su se neke stvari koje su se dogodile ali tada kao zastupnik u Hrvatskom saboru sam upozoravao, sad to kad da imam pravo danas reći neke stvari. Žao mi je što ne raspravljamo o tome, što se događalo u periodu od 2012.-2015. što se tiče nove uprave i gospodina Žigmana, ja tu moram otvoreno reći, kako je vrlo interesantno da nikoga nije smetalo da je on bio na čelu saborskog odbora, fiskalnog odbora. Vrlo interesantno. Čovjek je tu, imenovan, kad smo bili zajedno u vlasti i nitko tada nije radio gospodinu Žigmanu nikakve prigovore, na njegovu stručnost, ali vrlo interesantno da se sad ponavljaju neke stvari. Dakle, što se tiče stručnog i moralnog integriteta gospodina Žigmana, mislim da je to čovjek koji će kvalitetno i dobro obavljati HANFA-u i da će HANFA biti onakva kakva je bila od 2006.-2012. Da će biti jednostavno nepokolebljivi i da će raditi svoj posao kako trebaju raditi, jer tako se uvijek radilo u Ministarstvu financija, bar dok je HDZ bio odgovoran za financije u RH. Možete se kolega Grmoja smijati koliko god hoćete, ali vama svima koji govorite da ste nešto upropastili, ja bi vas podsjetio da je deficit državnog proračunu 2008. prije gospodarske i financijske krize bio 0,8% 2008. g. da je tada gospodarski rast od 2004.-2008. u Hrvatskoj bio prosječno preko 4%. Ali, kažem to su nebitne stvari. HANFA je u svom periodu od 2006.-2012. itekako odradila svoj posao. Odigrala je ključne uloge u zaštiti malih dioničara u procesu Plive, INA-e i neke drugih transakcija, ali ponavljam, vrlo interesantno da ne raspravljamo u razdoblju 2012.-2015. jer ako o ičemu to je Sabor kad je pitanje Agrokora, onda je to ovo. Isto tako mi nije jasno, zašto, dok ste zajedno s nama, bili, obnašali vlast, nije bilo izvješće 2015. na raspravu u ovom Visokom domu. To je trebalo izvješće biti 2016.g. A isto tako mi je žao, izuzetno mi je žao, što izvješće 2016. se nije našlo na raspravi prije ovoga izvršenja i novoga imenovanja. Klub HDZ će podržati razrješenje postojećeg upravnog vijeća, HANFA-e i imenovanja novog upravnog vijeća HANFA-e, sa željom da 2018. raspravljamo o nekim od ovih ciljeva koje sam spomenuo u ime kluba o kojima bi htjeli itekako raspravljati nakon godinu dana. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo repliku poštovanog zastupnika Grmoje prvo.
Poštovani kolega Šuker, slabo slušate, ovaj, mislim da je kolega Bulj upravo govorio o tome, da je protiv ovog upravnog vijeća podigao kaznenu prijavu, zbog nečinjenja u slučaju Agrokora, tako da nije istina da mi nismo govorili o tome, ali smo većinu vremena naravno, posvetili ljudima koji se sada imenuju. A ja se s vama slažem, da je HANFA osigurala pozivnu ulogu u ovom periodu o kojem ste vi govorili, ali je zanimljivo da niste predložili sada tog čovjeka, koji tada se suprotstavio Ivici Todoriću i toj ekipi. Nego da su sada iz kuhinje Marine Dalić izvučena ova imena. Zašto nije Ante Samodol sada preložen od HDZ-a kad ga vi tako hvalite, nego predlažete, a ja ću vam reći zašto, zato što nije dao Borislav Škegro. Zato nije.
Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Gledajte ja sam namjerno govorio o povijesti HANFA-e, između ostalog da bi istaknuo ulogu čelnog čovjeka. I rekao sam da smo se vjerojatno i on i ja zamjerili određenim skupinama, zbog toga što smo spriječili neke stvari. To sam rekao. A isto sam tako rekao, dozvolite mi, da štitim integritet, kao što ću štiti uvijek integritet Zdravka Marića, da štitim i integritet, Ante Žigmana. Nije bio državni tajnik, nego je bio zamjenik ministra financija, u razdoblju, kad je gospođa Dalić otišla iz Ministarstva financija u državni ured za strategije, čisto zbog zapisnika i zbog istine. I tvrdim da sa svojom stručnošću, svojim znanjem i svojim principijelnošću, će biti sigurno osoba, koja će se boriti za ono što se mi zalažemo u ovom Saboru. Zašto sam vam spomenuo Odbor za, fiskalni odbor u Hrvatskom saboru. Pogledajte izvješća koje je potpisivao gospodin Žigman. Nisu ona uvijek bila na pragu, onoga što su ministri govorili i ostali. Dakle, i na kraju sam u ime kluba rekao što želimo. Dakle, dajmo ljudima šansu, pa ih onda napadajmo. Nemojmo napadati ljude zbog toga što su dobri s nekim. Ja nikada neću, za taj, nikoga, isto se nadam da ste i vi takav čovjek, da nećete nikoga zatajiti. Nemojte zbog toga što je netko prijatelj s nekim, ocrnjivati da je loš. Dajte mu šansu, pa zato sam i rekao, upravo na tragu vaše rasprave, sam spomenuo izvješće 2018. Želeći da … [[Govornik se ne razumije.]] upravi o ovoj novoj, jer bilo je logično da danas kad govorimo, da govorimo o onoj staroj, jer ona je, ima nekakva dijela, ali dajmo novima, na kraju krajeva, to je politička odgovornost onome tko obnaša vlast. On predlaže svoje, ja sam 2006. predložio tada gospodina Samodola, zato što je bio pomoćnih za financijski sustav i bilo mi je logično da čovjek koji radi zakone, na kraju krajeva i preuzme za odgovornost za taj, uostalom na kraju, krajeva se pokazalo da je odlično radio svoj posao.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Radi se znači, po imenovanju novih članova i predsjednika u HANFA-i, što se tiče kolega Šuker je govorio i ja sam u replici kazao, protiv sadašnje uprave sam digao kaznenu prijavu, gdje su ljudi od struke. Dokazivo i vrlo jednostavno, jedno od osnovnih i ključnih krivaca uz Ministarstvo financija, HNB, predstavnika i u vijeće za stabilnosti i … [[Govornik se ne razumije.]] su glavni krivci za, stanje koje je bilo, znači 10 milijardi kuna je bilo mjenica bez pokrića u slučaju Agrokora, koji su korišteni, međutim, ovdje je činjenica, kolega Šuker, spominjete zašto ne u 2016. 2016. zbog nije bilo izvješće HANFA-e, znate da je par mjeseci, 2, 3 mjeseca je trajala Vlada, da je bio slučaj gdje HDZ srušio svoga primjera gdje su išli izbori, gdje su išli izbori, da u tome periodu nije bilo moguće i dok se nova vlast konstituirala izbore, i prošli izborni proces da je i opet par mjeseci je bio Most u parlamentu, to je bilo nekoliko mjeseci i zbog ovih razloga Most nije tamo di je i mi moramo biti svjesni da ljudi koji su postavljeni su direktno vezani na Martinu Dalić. To sve ukazuje, to su iz okružja Škegre, Martine Dalić. Pa mislim, nezamislivo je mene, evo ja sam osobno bio tada kazao u slučaj znači afere koje se događalo to je slučaj sukoba interesa gospodina Karamarka, da je ovo deset puta gore. U INA-i suprug od ministrice, potpredsjednice Vlade je jedan od ključnih ljudi u upravnim tijelima je. Ona donosi i sudjeluje u odlukama oko INA-e, ona prva iznosi da će se prodati INA zajedno s premijerom i ona to brani na televiziji, a suprug u upravljačkom tijelu. To je eklatantan sukob interesa. Imamo mi tu i drugih sukoba interesa koji su povezani do nema. sjećate se reakcije Martine Dalić na moje pitanje u slučaju TE Peruća, ništa nije tu bilo nejasno ili direktno iz vlade suprug vlasnik toga projekta suprug gospođe Burić, reakcija je bila mislim nisam nju niti pitao nikada se to nije dogodilo. Vi ste bili u vladi da na pitanje premijeru odgovara potpredsjednica Vlade. Prema tome, cijeli sustav u slučaju sada Ramljak oko Agrokora također eklatantan primjer sukoba interesa. Znače brojne sukobe interesa u slučaju gospodina Marića, ministra financija, koji se izuzeo iz slučaja Agrokora, ali je činjenica da je sudjelovao na sastancima, činjenica da je premijer … sastancima kada je bio Todorić i pitao i da je on odgovarao, činjenica je da su se sastali sa Todorićom. Ne govorim ja da je on nego na njegovo inzistiranje na inzistiranje premijera, to su eklatantni primjeri sukoba interesa. Zbog toga je ona vlada pala, u biti bilo je neslaganje od strane vas premijer Orešković nije dobio … strane HDZ-a, nije uspjelo preslagivanje, ovaj put je uspjelo sa određenim HNS-om, Miloradom Pupovcem i SDSS-om i ostalim manjincima i to je to i ide se mirnim putem. Međutim činjenica je da je gospodin i Palarić bio ustavni sudac od 2009. do 2017. da u tom periodu ima, ne znam kakvo je bilo njegovo mišljenje u slučaju INA oko presude koja je u biti urušila i našu arbitražu jel nema presude, niko nije odgovoran za INA-u. Prema tome novi ljudi u agenciji sad ovo nisu novi ljudi, ovo su ljudi koji su već bili u sustavu koji su povezani direktno sa vlasti i ovo je eklatantni primjer sukoba interesa, ovo je jedan kružok ljudi koji će kontrolirati financijski sustav i koji će kontrolirati i agencije koje prate taj sustav. To je evidentno i to je vidljivo. Prema tome ja još jednom neću naravno podržati, digao sam kaznenu prijavu i treba biti razrješenje ove uprave bez obzira na istek roka, tribalo je davno jel su osnovni krivci za jedni od krivaca uz HNB i Ministarstvo financija, ali također ne mogu podržati ni ovo jel je činjenica da su ovi ljudi bili u sustavima kada se nisu događale dobre stvari za RH, strašno loše i sigurno su utjecali velikim dijelom na ovo stanje u RH i najbolje im je što zbog tih ljudi koje sada imenuju i onih koji odlaze iz HNFA-e i ovi koji ulaze 2/3 RH je prazno. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo repliku poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Bulj, javio sam se za repliku čisto da vam neke stvari ostanu nedorečene. Meni je daleko bitnije da se nije raspravilo izvješće za 2015. tada ste vi bili na vlasti skupa s nama i smatram da je to izvješće trebalo razmotriti da bi mnoge stvari oko Agrokora bile čistije. Napada se Zdravko Marić ministar zbog nekih stvari, ali vrlo je interesantno da vi danas osim toga što ste rekli da ste podnijeli kaznenu prijavu nijednom riječju niste spomenuli što je to kriva ili loše napravila prošla uprava HAFA-e. Po meni je to daleko bitnije, daleko bitnije i mislim da smo raspravili o tom da bi se i vi i ja i tu ostale kolege složile oko puno stvari. Ali ponavljam, neko je uspio iz svog dvorišta prebaciti u neko drugo. A zašto što ponavljam? Zato što sam za ovom govornicom 2012. kada se mijenjao Zakon o HANFA-i upozoravao šta će se dogoditi i to je ključna stvar i o tome trebamo govoriti. Dajmo priliku ljudima, nemojmo ljude optuživati zbog ovoga ili onoga, prelako optužujemo ljude. I druga stvar, nemojmo se razbacivati sa ciframa. Vi ste rekli 50 milijardi … [[Upadica se ne razumije.]] ne, ne tu ste pretjerali. Imate točne podatke, ali to je nebitno. Bitno je da HANFA nije napravila posao koji je trebala napraviti i to je najbitnije od svega. I onda kada završimo tu priču onda krećemo na drugu priču. Ali nemojmo diskreditirati ljude, dajmo im jer ako je dobar neko da bude na čelu fiskalnog odbora onda je dobar da bude i ovdje. Kada bude izvješće za 2018. brate idemo ga čerečiti na ovu ili onu stranu ako ne odrade neke stvari. Ali dajmo ljudima priliku.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Tada je bio predsjednik vrlo kratko, kasnije bio u Saboru kada je bila raspušten, gospodin Reiner, mogao bi staviti tu točku nemao ništa protiv, ali je činjenica dok nije bilo nas iz Most-a da je Todorić radio što je god htio, nije ga niko smio spomenuti ovdje pa čak ni u medijima, nije smio biti spomenut. Bilo je lipo u njegovome društvu, moramo odvrtiti sve povijesne slike, video zapise dok nije nas ne bi se ni spomenuo i dalje bi se pare davale i isisavale na raznorazne poticaje, načine financijske malverzacije na koje se treba isisavati. I sada vi nama govorite koji sam ja digao kaznenu prijavu koji nije financijski stručnjak, koji je čovjek obično jel da su financijski stručnjaci i političke elite radile svoj posao vjerujte mi ne bi bio predsjednik mjesnog odbora, a kamoli saborski zastupnik, vjerujte. Tako je od mjesnog odbora gdje sam se kandidirao, problemima grada Sinja došao sam u Sabor. Vjerujte mi da … radili svoj posao jer su stručnjaci pisali kaznenu prijavu, ja sam dao kaznenu prijavu, ne rekao i govorio sam do sada desetak puta ono što je HANFA radila i HNB koje je propustila po pitanju ovdje desetak puta. Ja kao osoba koja nije stručna pa sada zamislite koliki je vaš krimen, ne vaš osobno nego vas sviju koji ste stručnjaci svih vas, koji poznajte materiju, ja čovjek koji ima srednju školu dižem kaznenu prijavu protiv HANFA-e za pljačku u Hrvatskoj. A vi intelektualci koji ste vodili državu, financijski stručnjaci meni prigovarate koji ste omogućili Todoriću pljačku Hrvatske države i nama. Mi smi oni koji su vam rekli nećete. Neće se više novac državni davati tim institucijama. To je činjenica. Državni novac Todoriću, subvencije za OPG-ove, sve šta je. Ma opljačkana je država zbog vas koji ste znali sve, a ja kao čovjek sa srednjom školom da ja moram dizat kaznenu prijavu. Pa jel' vas sram uopće izaći na binu?
Hvala kolega Bulj. Jednu ispravku, tada je bio predsjednik Sabora vaš kolega Petrov. Nije točno da sam ja tad bio. Dajte govorite točno. Zaključujem time raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] Molim vas! Smirite se ovih zadnjih minuta. Nastavit ćemo sutra ujutro prijedlogom zakona … Kolega Bulj, dosta! Molim vas! Zamolio sam vas sve skupa da prestanete se te zadnje minute se barem derati. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture, prvo čitanje, P.Z. br. 259. Laku noć vam želim! SJEDNICA PREKINUTA U 19,55 SATI
Iduća točka pod A, Prijedlog oduke o razrješenju predsjednika i članova upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga i pod B je prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članove upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskog usluga. Prvo glasujemo o prijedlogu pod A o razrješenju predsjednika i članova upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 glasova za, 25 suzdržanih potvrđena odluka. Pa sada prelazimo na drugu, a to je prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, dakle, dajem na glasovanje navedeni prijedlog odluke. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 77 za, 26 suzdržanih i13 protiv, donijeta odluka o imenovanju predsjednika i članova upravnog vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga u tekstu kako je preložila Vlada Republike Hrvatske.