Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici pred nama je Konačni prijedlog Zakona o probaciji. Moram reći što se tiče probacije to je relativno nova institucija, jedan relativno novi posao u našem sustavu. Prvi zakon je bio 2009. onda smo slijedeći imali 2012. i sada smo opet pred vama sa novim zakonom, ali opet kada pogledamo sve ono što se u okviru sustava probacije radi moram priznat da mi više sustav kazneno-pravni sustav u Hrvatskoj ne zamisliv bez probacije. Probacija je iznimno važna djelatnost, tako je i definirana kao djelatnost od posebnog interesa za RH, jer se njome RH na neki način štiti od one rizične skupine počinitelja kaznenih dijela, ali mi taj posao od 2011. do danas organizirali smo u 14 područnih ureda diljem cijele Hrvatske i u tim uredima rade stručni ljudi, pedagozi, sociolozi, pravnici, psiholozi koji zapravo u svim fazama kaznenog postupka i te kako koriste i te kako obavljaju važne poslove za tijela koja su u kaznenom sustavi i to kad počnemo od one prve faze kada državni odvjetnik nastupa u fazi istrage kada se određuju i biraju sigurnosne one mjere, mjere osiguravanja nazočnosti samih okrivljenika. Kada se bira uopće koja će se predložit kaznena sankcija tu naši stručni ljudi podnose izvješće na zahtjev Državnog odvjetništva daju sugestije. Jednako tako i kad je stvar dakle u samom kaznenom postupku, kad je pred sudovima tada sudovi mogu zatražiti posebna izvješća od naših probacijskih ureda, a opet vezano na to kakvu kaznu izreći, kakva kazna bi zapravo bila odgovarajuća u odnosu na određenog počinitelja. I ona treća faza kada je netko već pravomoćno osuđen kada dolazimo do toga da on mora doći na izvršavanje kazne mi tada u toj fazi imamo opet uključene naše probacijske urede koji brinu o svim onim stvarima vezano za izdržavanje kazne i vezano za uvjetnu osudu i vezano za organizaciju rada za opće dobro, oni prate zapravo onda također i one stvari kada naši osuđeni ljudi koji su u sustavu dakle kaznionica i zatvora kada imaju pravo na one povlastice da odu negdje da budu 2-3 dana opet mi brinemo o tome i ono što je karakteristika zapravo cijelog sustava je ta individualizacija jer kazna naravno da mora imati onaj svoj represivni dio ona mora imati onaj svoj prevenciju i generalnu i posebnu, ali posebno je važna onaj dio kazne znači resocijalizacija, jer netko tko prođe zapravo cijeli ovaj sustav izdržavanja kazne, mi moramo poduzet kao društvo sve da on sutra kada prođe taj period da može biti ponovno koristan član društva i da može zapravo se uklopit i počet na neki način ponovno nakon što je izdržao ovdje kaznu, tu je iznimno važna naša probacija koja brine o tome i koja znači ima sve ove stručne ljude u samom sustavu. Šta mi želimo zapravo sa ovim novim zakonom, sa ovim novim zakonom želimo u principu podržat sve ono što je određeno izmjenama Kaznenog zakona od 2015. godine gdje smo dali neke nove ovlasti sustavu probacije i u okviru toga ćemo izmijenit ovaj zakon koji ima 35. članaka, mi na taj način želimo se zapravo uskladit s Kaznenim zakonom. Puno smo precizniji u mnogim ovaj odredbama, puno smo precizniji kod organiziranja dakle rada za opće dobro, znamo točno tko podnosi zahtjev, tko donosi odluku, kada se može odgoditi, kada se može prekinuti taj rad to smo sada specificirali. Također odredili smo ovim zakonom i vezano za provedbu sigurnosnih mjera, puno smo i tu jasniji, procedura zaista nema više onih nekakvih dvojbenosti i sve ono što je u praksi se ukazalo kao pitanje da li neke stvari treba na ovaj ili na onaj način sada smo ovim zakonom tu precizni. Zakonom također definiramo i određeni dodatak na plaću svih ovih ljudi koji rade unutar probacijskog sustava, moramo znati da su to iznimno teški i složeni poslovi da oni komuniciraju sa jednom dosta rizičnom skupinom ljudi, dakle ljudi koji su počinili kaznena djela i da to svakako ima određene teškoće i onda ovim zakonom predviđamo znači i bolje nagrađivanje. Imat ćemo i jedno tijelo, znački koje će pratiti stanje u oblasti u kojoj jesmo, sastavljeno i on predstavnika probacije našeg zatvorskog sustava, državnog odvjetništva, sudova koji će zapravo pratiti stanje kako se tu stvari dešavaju, koji će predlagat bolje mjere kojima ćemo unaprijediti ovaj sustav. Inače možemo sustav probacije gledati i kroz činjenicu da iz godine u godinu imamo više i više i više predmeta. Krenuli smo dosta skromno 2011. sa mislim ispod 1000 negdje predmeta a danas u prošloj godini smo imali 4122 predmeta s tim da smo ove godine do konca 8. mjeseca već na 4200 predmeta, dakle do kraja godine ćemo bitno premašiti taj broj. U okviru sustava probacije organizirali smo dakle preko 500 tisuća sati rada za opće dobro i evo ovo je jedna institucija koja zapravo ja bih rekao da je nekako u međunarodnim razmjerima Hrvatska može poslužiti kao dobar primjer što zapravo se vidi kroz naše bilateralne kontakte da zapravo širimo naša znanja i da prenosimo na druge tako da evo to je jedna institucija koja je dobra a ovaj Zakon će dopridonijeti da u budućnosti bude još i bolja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo na replike. Prvi je poštovani kolega Ćelič. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, vrlo je bitno da se svaki da se probacijska služba zapravo ima dualnu ulogu, dakle, osim one nadzorne da ona ima uloga koja omogućuje rehabilitaciju i socijalnu integraciju. Tu prije svega mislim na ovisnike počinitelje kaznenih dijela s obzirom da se ja bavim ovisnostima i jako je bitno dakle da kod ovih razloga za odgodu se isto tako spominje među onih šest kada je moguće odgodit odnosno prekinut rad za opće dobro, recimo kada ovisnik ide u terapijsku zajednicu. Mene samo još zanima, s obzirom na iskustva pojedinih zemalja u Europskim unijama, u Europskoj uniji kao što je recimo Italija jeste li razmišljali i o eventualnim izmjenama Kaznenog zakona gdje bi se određeni dio znači sami završetak kod ovisnika počinitelja kaznenih dijela pogotovo u smislu dakle, rehabilitacije i reintegracije mogao provoditi u terapijskoj zajednici ako se naravno ne radi o ubojstvu nego o nekim drugim kaznenim dijelima.
Hvala. Izvolite.
Hvala vam lijepo na ovome. Kao što znate mi imamo izmjene Kaznenog zakona u prvom čitanju, ovom ćemo pitanju još posvetit određeno vrijeme i prije drugog čitanja ćemo donijeti konačnu odluku dali je to moguće ili ne. U svakom slučaju ima to određenih prednosti o čemu govorite, međutim pitanje je opet kapaciteta infrastrukture dali smo spremni za tako nešto. To ćemo do drugog čitanja još pogledati.
Sada je na redu poštovana kolegica Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani Predsjedniče, uvaženi ministre, pa evo vi ste sada i ovim sad prijedlogom, konačnim prijedlogom o probaciji nekako na mala vrata uveli jednu promjenu koja bi mogla zaista imati katastrofalne posljedice čini mi se, a uveli ste je mimo javne rasprave, mimo mogućnosti e-savjetovanja. Radi se konkretno o čl. 4 gdje ste izbacili riječ iznimno koja je na neki način dopuštala iznimno ljudima, osobama da se jave za rad probacijskog službenika i u potpuno ravnopravan položaj ste doveli dakle, struke koje se isključivo ili gotovo odnosno kompetentno se bave i probacijom te uveli potpuno ravnopravno druge društvene humanističke struke, dakle to je bilo mimo javne rasprave i mimo e-savjetovanja, pa vas molim da nam objasnite kako je do toga došla i zašto.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Ova promjena nastala zapravo na zahtjev pučke pravobraniteljice koja jako brine o cijelom sustavu i koja stalno u komunikaciji sa nama, a mislimo da smo u okviru probacijskih sustava u okviru ovih 14 područnih ureda koje imamo i kad vidite strukturu tih ljudi koji su zaposleni unutra mislim da je to iznimno stručan sastav koji tamo je. Zaista imamo i psihologe i sociologe, imamo cijeli niz pravnika tako da u ovom trenutku to je jedan vrlo vrlo stručan sustav, ova promjena koja je nastala, nastala je zapravo na zahtjev pučkog pravobraniteljstva.
Sada je na redu kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine Ministre. Slušajući ovu vašu raspravu i prijedlog mene zanima kako uvjeriti građane Republike Hrvatske da će i ovaj sustav funkcionirati na ispravan načina kada je strateški drugi glavni partner u vladajućoj koaliciji čovjek koji kupuje saborske zastupnike, politički trguje koji je optužen za nekoliko, neću reć desetaka ali negdje čini mi se desetak kaznenih dijela koji se obrađuju na sudu i defakto on predlaže preko vas ovdje probacijski zakon. Znači sam za sebe predlaže probacijski zakon i na neki način stup je HDZ-ove koalicije. Milan Bandić gradonačelnik Zagreba je stup Plenkovićeve koalicije i zbog toga građani nemaju povjerenja u ovo što vi predlažete, a sa druge strane pitanje je dali će ako se desi neka osuđujuća presuda završiti kao Čobanković da guli krumpire [[Upadica Predsjednik: Hvala]] za korupcije i dali će to za buduća dijela također biti praksa, [[Upadica Predsjednik: Kolega Maras hvala vam]] kad je političar iz vladajuće koalicije da guli krumpire a da ne…
Ja vas molim, isključio sam vas jer ste 10 sekundi dulje govorili. Izvolite odgovor.
Uvaženi kolega Maras, u ovoj dimenziji teško da nas dvojica možemo razgovarat. Vi ste otvorili neka pitanja na koja mora zapravo konkretno pravosudno tijelo dat svoj odgovor. Što se sustava probacije tiče to sam rekao. Sustav je zapravo relativno mlad i sustav probacije zaista počiva na stručnim ljudima neopterećenim bilo kakvim političkim intervencijama ili ovome onome. Oni donose jako konkretne odluke koje su individualizirane u odnosu na svakog čovjeka prema kome primijenit kakvu mjeru, prema kome izreć kakvu kaznu to je dio koji zapravo oni na neki način stručno pomažu sudionicima kaznenog postupka. I Državnom odvjetništvu i sudu koji donosi konačnu odluku ovaj, a i sudu koji brine o izvršenju (ovaj) pojedinih sankcija. Tako da ovaj politički dio ja bi ovdje prepustio vama, a što se tiče ovog zakona, zakon će unaprijediti sustav koji je već sada poprilično dobar.
Hvala. Sljedeće replike poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre. Dakle, nakon 9 g. kada je donesen prvi Zakon o probaciji, zapravo kroz praksu su se vidjele određene stvari koje treba mijenjati pa time i sam položaj probacijskih službenika koji rade sa visokorizičnim počiniteljima kaznenih djela i drago mi je što se od prvog čitanja a i njihove zahtjeve koji su bili vezani u raspravi se promijenio ovaj odnos vezano za probacijske službenike te će im se djelom na dodatku na plaću zapravo promijeniti njihov odnos. Međutim, ne i na osobnoj zaštiti. Činjenica je također da ti ljudi zapravo koji rade sa njima su zbog svojih zdravstvenih problema vezanih za PTSP, vezani za psihoze a oni sa njima odlaze zapravo i u njihove domove, rade u iznimno teškim uvjetima. Hoće li se i na koji način poraditi na njihovoj osobnoj zaštiti i na koji način će im se zapravo raditi na tom dodatku na plaću? Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Bošnjakovića.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, doista ste na pravi način ukazali na složenost poslova napih ljudi koji rade u probacijskom sustavu upravo zato i ovim zakonom predviđamo da imaju jedan dodatak na plaću. A ovo što se tiče ovog sigurnosnog aspekta, jasno da ćemo raditi na tome da ti ljudi budu maksimalno sigurni da se ne desi nešto neželjeno jer zaista rade sa jednom vrlo rizičnom skupinom ljudi gdje je moguće da se takve stvari dogode ali brinemo o tom sigurnosnom aspektu.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Dragane Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre. Učešće civilnog sektora u ovom značajnom sustavu, u probacijskom sustavu svakako je veoma značajno. Mene zanima, smatrate li da su udruge dovoljno uključene u sadašnji sustav ili je potrebno njihovo povećano angažiranje? Naprosto me zanima kako ocjenjujete sadašnje stanje. Zahvaljujem.
Odgovor poštovanog ministra Bošnjakovića.
Ja ocjenjujem sadašnju suradnju dobrom. Jasno je da uvijek ima prostora i za bolje ali čini mi se da na ovaj način nekako prenosim i stavove civilnog sektora jer smo stalno u komunikaciji i suradnji s njima tako da nekakvih otvorenih pitanja ovdje nema. Naš vrata su otvorena za sve sugestije, za sve prijedloge i mislim da je ovo jedno područje gdje nema nekakvih raskoraka između nas ali što se tiče daljnje suradnje, itekako ćemo voditi brigu o civilnom sektoru ali i danas je suradnja dobra.
Hvala lijepa. Sad ćemo prijeći na klubove zastupnika. Izvjestitelji odbora, žele li uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Željko Raguž, izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Podsjećam da smo 28. travnja ove godine na 8. sjednici Hrvatskog sabora prihvatili prijedlog Zakon o probaciji sa 111 glasova za i sa 1 suzdržanim glasom što govori da imamo dobar tekst Zakona o probaciji a da je rasprava u okviru prijedloga Zakona o probaciji uglavnom bila načelne prirode i da je samo Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora imao konkretne prijedloge za izmjene u prijedloga teksta Zakona o probaciji. To govori da je Ministarstvo pravosuđa temeljem iskustva od 10-ak godina probacijske službe u RH napravilo dobar tekst zakona, usuglasilo ga sa svim potrebnim zakonima u RH posebice sa Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju i Zakonom o životnom partnerstvu osoba istog spola tako da su izmjene na temelju prijedloga Odbora za zakonodavstvo uglavnom se kretale oko preciziranja rokova kako je i kazao ministar, zatim unošenja novih pojmova koji na precizniji način definiraju dvojbe iz ranijeg teksta zakona, zatim precizniju raspodjelu nadležnosti između središnjeg i područnog ureda probacijske službe u RH i sa svim prihvaćenim prijedlozima Odbora za zakonodavstvo, imamo konačni tekst, dakle po meni, tekst koji je ponavljam, usvojio sva dosadašnja dostignuća probacije u RH. Uostalom, probacijska služba i probacijski zakon su i usvojeni kako je kazano 2009. g. u okviru procesa europskih integracija RH kada su uvažena sva dostignuća probacijske službe, probacijske djelatnosti u europskim zemljama i SAD-u. Sa Zakonom o probaciji, Zakonom o izvršenju kazne zatvora, imamo sad jedan cjeloviti sustav izvršenja kaznenih sankcija, dakle osim glavnih, kazne zatvora i novčane kazne, i sustav izvršenja alternativnih kaznenih sankcija u RH dakle uvjetna osuda, uvjetna osuda sa zaštitnim nadzorom i posebice, rad za opće dobro. Upravo je ova treća alternativna sankcija i najpopularnija u javnosti u RH u smislu komentara koje smo već čuli iz razloga što je to prostor za različite politizacije i ocjene a ne uvažava se činjenica da se sa ovakvim sustavom alternativnih sankcija radi značajne financijske uštede u odnosu na režim provedbe sankcija u zatvorima zatim se omogućava smanjenje recidiva, počinitelja kaznenih djela, a uostalom omogućava se, kakva su iskustva, što pokazuju i odgovarajuća istraživanja, relevantna istraživanja, omogućava se reintegracija počinitelja kaznenih djela u društvu, omogućava se na određeni način i da tamo gdje postoje za to uvjeti da se zadrži i radno mjesto, odnosno, jedan proces resocijalizacija sa obiteljima, odnosno sredinom gdje je živio počinitelj kaznenog djela. Kako je bilo govora, kako je postignut napredak u razvoju probacijske službe iz literature je primjetno da u Republici Hrvatskoj imamo sada oko 100-tinjak probacijskih djelatnika, što je vjerojatno nedovoljno u odnosu na činjenicu da probacijska služba rasterećuje zatvorski sustav za nekoliko tisuća počinitelja kaznenih djela, znači bit će potrebno razvijati probacijsku službu u Republici Hrvatskoj poštujući standarde kakvi već postoje u zemljama Europske unije, gdje recimo u Norveškoj jedan probacijski djelatnik provodi program sa 30 osuđenika, a u većini europskih zemalja se brojka kreće oko 50 osuđenika, dok je u Republici Hrvatskoj po objavljenim radovima to već preko stotinjak i više osuđenika. Upravo cijeneći dakle probacijsku djelatnost i efekte koje postiže probacijska služba u Republici Hrvatskoj treba razmatrati mogućnosti proširenja broja djelatnika probacijske službe u Republici Hrvatskoj, što će doprinijeti i razvoju povjerenja javnosti prema ovoj djelatnosti. Sa svim spomenutim, dakle, poboljšanjima u tekstu zakona sa svim korekcijama koje su napravljene u preciznijem definiranju pojmova, rokova i podjela nadležnosti, cijenim da imamo dobar konačni tekst zakona o probaciji i završno ističem kako će Klub HDZ-a podržati konačni prijedlog zakona o probaciji. Hvala.
Hvala lijepa, sljedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženim potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Kao što smo imali priliku čuti Konačni prijedlog zakona o probaciji je dakle u svojem drugom čitanju zapravo usklađen nomotehnički s prijedlozima radnih tijela i sugeriranim prijedlozima u prvom čitanju. Klub zastupnika SDSS-a u prvom čitanju je u cijelosti pozdravio predložene izmjene zakona o probaciji i posebno smatram važnim istaći i pohvaliti povećanu brigu za probacijske službenike kojima će se vrednovati težina, priroda posla i posebni uvjeti rada kojima su izloženi. Važno je spomenuti te posebne dodatke na plaću probacijskih službenika koji su već do sada bili propisani važećom Uredbom o poslovima s posebnim uvjetima rada u državnoj službi i taj dodatak je osobno smatra i više nego opravdan i pokazuje jednu bitnu poruku, da se o toj službi vodi više računa i da u perspektivi treba razmišljati o tome da se poslovi probacije proširuju. Sveukupno dakle je važno za istaći da se ovim konačnim prijedlogom zakona o probaciji želi poboljšati materijalni položaj probacijskih službenika i olakšati njihov rad. Također je važan čitav niz podataka koji se dobije tokom probacije i ti podaci su svakako važni i radi prevencije i sprječavanja recidivizma. Korisni su i iskoristivi podaci u smislu prevencije i manji izgledi da će se ponoviti kazneno djelo, što dodatno doprinosi zaštiti javnosti i smanjenju rizika recidivizma kroz reintegraciju i rehabilitaciju počinitelja. Znači manji su izgledi za ponavljanje i posljedice takvog kaznenog djela i veća efikasnost i ekonomičnost pravosudnog sustava. Svakako da je ovakav sustav humaniji jer štiti sigurnost društva, manje je ljudi u zatvorima a ovaj model je jeftiniji jer je praksa u drugim zemljama pokazuje da razvijena probacija dovodi do rjeđeg ponavljanja kaznenih djela. U mojoj raspravi u prvom čitanju postavila sam pitanje međuresorne suradnje kao i osnivanje međuresornog odbora, sastavljenog od predstavnika relevantnih organa, pravosudnih, zatvorskog sustava, probacijskog sustava, socijalne skrbi te zatražila objašnjenje u kojim će slučajevima taj međuresorni odbor biti sastavljen. Svakako da je odgovor koji smo dobili zadovoljavajući, jer osnivanjem međuresornog odbora zamišljeno je, dakle, da uskladi postupanje sa svim dionicima probacijskog sustava počinitelja tih kaznenih djela i svakako da je harmonizirano postupanje potrebno zbog svih manjkavosti u dosadašnjoj međuresornoj suradnji koji su dakle i postojali. Sastav tog međuresornog odbora rečeno je da će biti sastavljen dakle od najboljih ljudi kako bi jedni drugima ukazali pravodobno na slabosti u primjeni ovog zakona, i kako bi se to popravilo. Da to zaista bude, dakle, da budu postignuti ciljevi koji su zacrtani kroz ovaj zakon. U svakom slučaju Klub zastupnika SDSS-a će podržati Konačni prijedlog zakona o probaciji, smatrajući da iznimno kvalitetnim. Hvala.
Hvala lijepa, sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Orsat Miljenić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, ovo je jedan od zakona gdje u raspravi čovjek može biti vrlo kratak i zapravo sažet na to da ćemo ga podržati. Naravno, imamo jednu primjedbu na koju je ukazala i kolegica Alfirev i za koju stavljamo amandman to je na ovaj članka 4. i ono što mi želimo naglasit izlazi možda šire iz ovog, samo iz ovog zakona. Dakle, mi imamo čitav niz fakulteta gdje se ljudi specijaliziraju, obučavaju, studiraju da bi se nečim bavili izabiru to kao svoje zanimanje. Ja mislim da mi generalno moramo u budućnosti razmišljat da i kad otvaramo radna mjesta onda upravno ih povezujemo sa onim što su ljudi završavali. Ja znam kakva je struktura probacijskih ureda i znam da mnogi ljudi koji su upravo pokriveni ovim strukama koje vi ovdje širite vrlo dobro obavljaju svoj posao, ali ja govorim o budućnosti i perspektivi, ja ne govorim da oni sada to ne bi mogli raditi, ja govorim o budućnosti. Dakle, ja bih pozvao ne samo u ovom zakonu, nego u svim drugim zakonima, gdje god imamo i gdje god možemo ići ka jednoj specijalizaciji, inače šaljemo krivu poruku, kažemo moš studirati završit bilo i moš radit bilo što, to nije tako fakulteti nam inače ne služe ničemu jer ćeš završit jedno i radit ćeš sasvim nešto drugo. I zato mi nije iako primam na znanje i razumijem da je to bilo na traženje pučke pravobraniteljice da se makne ovo iznimno, ali mislim da je bilo kvalitetnije rješenje i zato mi predlažemo amandman, da se upravo samo iznimno širi krug ljudi koji mogu se bavit ovim poslom, izuzev onih kojih su zapravo išli, to izabrali kao svoju struku i studirali za to, to nije samo ovdje. Mi u čitavom nizu poslova imamo da nam ljudi koji su ne znam završili da budu treneri bave se nečim i donose odluke o pravnim ili nekim drugim stvarima, o statusnim stvarima. Dakle, kažem izlazim izvan ovog zakona, ali mi generalno kroz sve zakone šireći mogućnost da netko tko je završio nešto sasvim drugo radi nešto treće samo zato što ima famozni VSS društvenog ili ako govorimo društvenog smjera mi šaljemo potpuno krivu poruku i ne radimo i to jedno rangiranje i usmjeravanje mladih ljudi kad idu studirat da idu studirat i biraju što će raditi u životu. Dakle, kažem ovdje shvaćam ovdje u zakonu, mi smo stavili amandman vi ćete se prema njemu opredijelit, ali to je …/nerazumljivo/… kod svih zakona da idemo razmišljat o tome. Ne može svak radit sve, neko se ipak obrazuje više u jednom smjeru i treba mu onda davat šansu i otvarat više poslova za ono za što se obrazovao. Vama će se dogodit da netko tko se baš obrazuje za probaciju, neće dobit posao zato što smo prošili krug ljudi koji mogu to raditi, kriva poruka. Dakle, to je što se tiče primjedbi. Što se tiče dobrih stvari, apsolutno jedna od je ovo što se ajmo reći legalizira ono što je bilo dosada uređeno uredbom to su dodaci na plaću probacijski službenici rade izuzetno težak i odgovoran posao, vrlo je bitno da im se omogući dodatak ne samo zbog financijskog dijela, nego i zbog toga da se ukaže na to da rade težak i odgovoran posao. I to je nešto što u perspektivi koliko god se bude moglo širit treba i dobro da je stavljeno u zakon. Naravno, to što se usklađuje sa kaznenim je isto dobra stvar, ono što nadam se da sada bolje funkcionira nego što je funkcioniralo to je suradnja sa sudovima posebice u razumijevanju sudova kada se udovoljava razlozima da se opozove recimo rad za opće dobro, jer to je bio jedan od silnih problema gdje vi zapravo imate nemoć probacijskih službenika jer ako onaj koji treba ispunjavat rad za opće dobro zna da mu sud neće opozvat ako ne radi to što treba onda se šalje potpuno kriva poruka. Međutim to nije stvar koja se rješava zakonom to je stvar koja se rješava koordinacijom, razgovorom i opće razumijevanjem i etabliranjem probacije kao službe. Tako da sve zajedno zakon s ovim što sam ukazao na članak 4. ali ne tiče se samo ovog zakona i vi ste dali obrazloženje zašto je on ovdje ta izmjena, ali je to nešto što trebamo razmislit kod svih zakona, ako se ljudi školuju za nešto ajmo otvarat posao da to u budućnosti rade. Ne može svak raditi sve, izabrali smo neko zanimanje i dajmo ga da ga rade ljudi koji su se školovali za njega. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepa, sad ćemo preći na pojedinačne rasprave i prva se javila poštovana zastupnica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala podpredsjedniče, pa evo ja ću nastaviti na tragu mog pitanja i na tragu dakle izlaganja kolege Orsata Miljenića u ime Kluba SDP-a. I točno je dakle dali smo i amandman pa ćete se vi naravno i očitovati o njemu, ja se nadam da ćete i dobro razmisliti i prihvatiti jer taj naš amandman nikako ne ide na štetu niti zakona niti probacijskog sustava, niti ide na štetu bilo koga, dapače taj naš amandman zapravo ide zaista samo isključivo ka dobrom, ide u smislu da osiguramo kvalitetno obavljanje probacijskih poslova. Vi ste i sami naglasili koliko je zaista probacijski sustav važan, svi su ovdje se s time složili, vi ste posebno apostrofirali koliko dobro probacijski službenici trenutno rade, a apostrofirali ste i njihova zanimanja i socijalne pedagoge, socijalne radnike, pravnike, psihologe i to je to. Dakle, upravo su to te struke koje smo već na početku kada se razmišljalo o probaciji prepoznalo u hrvatskom obrazovnom sustavu kao zanimanja kao struke koje imaju najviše dodira i koje imaju najviše kompetencija da mogu kvalitetno raditi sa ljudima, dakle onima koji su osuđeni i koji se nalaze u probacijskom sustavu kao korisnici kao osobe sa kojima se treba raditi, koje treba rehabilitirati i koje treba ponovno uključiti u društvo. S toga, dakle možemo se vraćati natrag, ali mislim da svaki put kad donosimo novi zakon da bismo trebali ići korak naprijed. Stoga ovaj amandman zaista shvatite kao korak naprijed, kao nešto dobro, dobar savjet koji zaista može doprinijeti svima nama je, meni je zaista nekako neshvatljivo da je, voljela bih zaista da vas mogu u tom smislu pohvaliti i da mogu reći gledajte, zaista ste, ono prepoznali i rekli, to su te struke, to su ta zanimanja koja zaista kompetentno mogu raditi, ali ne u ovom ste sad slučaju, shvaćam poslušali savjet Pučke pravobraniteljice, ali ste išli korak natrag, išli ste ka lošijem, vi ste zapravo poslove probacijske, koji su od posebnog interesa, kao što pište u zakonu, poseban interes za Republiku Hrvatsku ste dali u ruke ljudima koji to ne znaju. Ja ću vam to malo kasnije i objasniti i vjerujem da ćete u tome i prepoznati. Dakle, ti se poslovi, ja ću to posebno naglasiti, ti se poslovi obavljaju s ciljem zaštite društvene zajednice od počinitelja kaznenih djela, njegove resocijalizacije, reintegracije u zajednicu, utjecajem na rizične čimbenike koji su povezani s činjenjem kaznenih djela. I sad člankom 4. vi ste odredbom sve stručnjake društvenog, humanističkog profila stavili u ravnopravnu poziciju da mogu obavljati probacijske poslove, a trebam li zaista reći da se zaista radi o stručno i izuzetno zahtjevnim i osjetljivim poslovima koji su usko specijalizirani i usmjereni na ostvarivanje svrhe kazneno-pravnih sankcija, zapravo u najširem smislu. Htjela bih još naglasiti još jednu činjenicu. Da i međunarodni dokumenti, Vijeća ministara u europskim probacijskim poslovima ističu stručnost, kompetentnost i profesionalne kapacitete stručnjaka koji rade s osuđenicima u okviru probacijskih sankcija. I zato mislim da bi to zaista trebalo implementirati i u naš hrvatski, pravni okvir, odnosno upravo u ovaj zakon o probaciji. Htjela bih još nešto napomenuti, pa ću onda staviti još jednu usporedbu. Probacijski službenici u Hrvatskoj upravo ove struke koje smo naveli, socijalna pedagogija, socijalni rad, psihologija. Što sve ima, recimo socijalna pedagogija, koje kolege slušaju, npr. penološka rehabilitacija, zatim teorija i metodika, slušaju teoriju i metodiku probacije npr. a koji se ciljano bave izvan institucionalnim tretmanom punoljetnih počinitelja kaznenih djela, kao i druge predmete iz ovog područja na primjer, kriminologija, penologija, penološka rehabilitacija, penološka psihologija i slično. U okviru socijalnog rada, uz druge kolegije imamo na primjer, kriminologiju, socijalni rad u penalnoj ustanovi, alternativne mjere prema počiniteljima kaznenih djela u zajednici, prevencija delikvencije, resocijalizacija osoba delikventnog ponašanja kroz rad u zajednici. Čuli ste sad što sve jedan socijalni pedagog ili socijalni radnih tijekom svog studiranja, koje sve kompetencije, koja sve znanja stječe. E sad mi recite, ja ću vam sad pročitati i tko sve spada u društveno humanističke znanosti. Evo na primjer, može to biti ekonomija, stječe li ekonomist znanja o probaciji? Ili radu sa zatvorenima ili kažnjenicima u nekom sustavu, stječe li? Politologija, sociologija, kineziologija, informatika. Od humanističkih, svi jezici, indologija, češki jezik, književnost, povijest, antropologija, arheologija, dakle religijske znanosti. Pa sad mi recite, imamo još jednu situaciju, budući da ste ovim člankom sada, izmjenom ovog članka stavili u potpuno ravnopravan položaj, potpuno ravnopravan, jer je stavljeno „te“, znači nema onog niti iznimno, mada se ja ne slažem i naš amandman ide potpuno za brisanjem društveno-humanističkih, iz područja društveno-humanističkih znanosti, ali bilo je barem iznimno, a vi ga sada stavljate u potpuno ravnopravan položaj. Stoga, ako se na natječaj javi, paralelno socijalni pedagog, pravnik i arheolog, a recimo da je arheolog dijete poginulog branitelja, hoće li u tom trenutku, dakle, arheolog u ovoj situaciji imati prednost pred socijalnim pedagogom i pravnikom. Ja vas to pitam i molim da razmislite o ovoj situaciji, jer ovaj drugi zakon je zaista lex specialis i on daje prednost i to je u redu, daje prednost, ali moramo li mi, dakle mi, ovaj Dom, dakle vi koji predlažete zakon, i mi kao Dom koji donosi ovaj zakon zaista razmisliti o svemu ovome, priznati možda da smo napravili neku pogrešku i napraviti nešto što je dobro za ovaj zakon i za probaciju ili jednostavno to sve pustiti pa možda dozvoliti da se dogodi ovakav jedan, ovakva jedna situacija, ovakav jedan slučaj, a moguće je, moguće je jer je, zakon je zakon, zakon je teorija. Svi pravilnici koje ćete donositi na temelju ovog, morate donositi na temelju ovog zakona, zar ne? Stoga, mi se zaista čini da ovo nije dobra odredba, da nije dobro, jer ćemo zaista dovesti u vrlo vrlo neobičnu i čudnu situaciju ako nam se jave, evo ljudi ovako iz ovog primjera kao što sam ja maloprije rekla. Zaštitimo zaista i probaciju odnosno sustav, zaštitimo i struku kao što je kolega Miljenić rekao napravimo nešto pozitivno i pozitivno jer vodimo računa o tome tko se obrazuje za određene poslove i dajmo zaista ovim zakonima, odredimo okvir u kojem će raditi oni koji su najkompetentnije, oni koji imaju znanja i oni koji će najbolje učiniti i za zajednicu i za i u ovom konkretnom slučaju i za onoga tko je kažnjen ali i za cijelu obitelj i cijelu zajednicu. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Ćeliča.
Hvala gospodine Potpredsjedniče. Pa uvažena zastupnice Alfirev složio bi se u velikom dijelu sa ovom raspravom o kojoj ste vi govorili i sa ovim ostatkom stavka osmog „te drugi društvenih i humanističkih znanosti koje jako proširuje“, ali podsjetit ću vas na Zakon o djelatnosti psihoterapije gdje ste upravo vi bili oni koji ste se zalagali da indolozi, egiptolozi mogu nosit i steć naslov psihoterapeuta pa vas ipak molim onda da zajednički vodimo računa o stručnosti, ja mislim da ima i da treba precizirat koje su to djelatnosti, koje su to struke ljudi koji imaju svakodnevno iskustvo rada s osobama koje imaju određene smetnje i u tom smislu vas podržavam ali evo kažem onda moramo bit dosljedni u svim zakonima i za to se zalagat u korist struke.
Odgovor poštovane zastupnice Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolega Ćeliču, da tada smo razgovarali u smislu da se za psiho terapiju, dakle, uđu i struke odnosno oni ljudi koji su svojim dakle, kompetencijama, koji su stekli kompetencije a radi se o onome koji je imao visoku stručnu spremu, koji je prošao dodatni studij, dodatni studij propedeutike, dakle, specijalno, dakle, polagao je sva ona dodatne kolegije koji su potrebni, koji su nadopunjavali znači potrebno da bi stekao temeljna znanja i nakon toga da bi bio psihoterapeut prošao je kompletno pet ili šest ili sedam godina nekog od psihoterapijskih smjerova odnosno edukacija. U tom je razlika.
Sljedeća …hajmo, nemojmo ovaj iz klupa izmjenjivati stavove to ćemo izvan, ovaj ili u sklopu Poslovnika. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice vi ste ovdje spomenuli branitelje u jednom kontekstu koji mislim da ne bi trebali ovdje spominjati jer se Zakon o braniteljima odnosno u ovim slučajevima odnosi kada branitelj ima iste kompetencije kao i neko drugo onda ima prednost ali ne, ne inače zato što je branitelj. Prema tome, dajte, nemojte da u Saboru više to raspravljamo. Drugi je problem danas kada idete u svi polaznici od srednje škole, fakulteta kažu znanje koje danas učinite ne znate kakvo će biti, dali će uopće tog znanja i na koji način biti za pet, deset, dvadeset godina, drugim riječima danas ljudi osnovno obrazovanje, fakultetsko imaju iz jednog područja, diplomski studij iz drugoga, doktorat iz trećega područja, prema tome ovdje nam je problem kako koristiti ta znanja i te ljude da zakon ne bude ograničavajući a ne nametati zakonska rješenja da budu ….
Hvala vam. Odgovor izvolite kolegice Alfirev.
Hvala potpredsjedniče, kolega Tuđman mislim da nije točno. Dakle, mislim da zaista jasno Zakon o braniteljima, dakle, stavljam zaista u kontekst jer je on daje, ne govori o kompetencijama nego pod jednakim uvjetima, a ako je nešto u Zakonu pod jednakim uvjetima, u ovom slučaju su to pod jednakim uvjetima i socijalni pedagozi i socijalni radnici i društveno recimo arheolog, pod jednakim uvjetima ne o kompetencijama onda zaista će imati prednost, i ja se slažem da ima u svakom slučaju branitelj prednost ili dijete poginulog branitelja. Ono čime ću se s vama složiti da je jako važno cjeloživotno obrazovanje, edukacija, to je izuzetno važno, međutim u ovom slučaju teško da će arheolog ili netko tko je završio ideologiju npr. da će sad na ovaj način steći takve kompetencije kojima će moći nadoknaditi ono što ima socijalni pedagog ili socijalni radnik.
Hvala vam kolegice. Hvala, hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeći je kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, gospodine Ministre što se tiče Zakona o probaciji dobrodošao je, mada je osobno smatram da bi ga trebalo nadograditi sa mnogim elementima a posebno onima retroaktivnima. Dakle, u našem društvu postoje mnogi oni koji bi trebali biti u nekim novim probacijama obuhvaćeni tako da mogu biti kontrolirani da ne ponavljaju ono što su već jednom činili a za što su bili abolirani i što im je bilo oprošteno. Eto idu nam Svisvete i mnogi od nas će obilaziti grobove svojih najmilijih a istovremeno su svjedoci toga vremena i svega što se događalo a i svjedoci su što je vidljivo i 13.10. što se dogodilo u Vukovaru da su oni tražili pravdu, kaznu, sankcije a još bi poželjnije bilo i probacija da bude primijenjena nad onima koji su već jednom nešto počinili Da je to istina o čemu govorim, ja ću ovdje pročitati postupanje jednih aboliranih, kojima je oprošteno previše toga, a koji to isto ponavljaju. Dakle, u mjestu Pačetin pored Vinkovaca, hrvatsko mjesto većinsko naseljeno srpskim stanovništvom, živjeo je jedan Hrvat, slučajno je taj Hrvat bio moj prijatelj, njegovo je ime Ilija Šamukić, koji je u međuvremenu i preminio, a da pravdu nije vidio ni dočekao. Što se dogodilo Iliji Šamukiću? Ilija, dobar čovjek u vjeri da će moći mirno živjeti, pa i u takvome mjestu, vjerujući u suživot, vjerujući u dobre ljude, kupio je kuću u tome selu Pačetin, i samo je htio živjeti u miru, sam i dočekati mirnu starost. Međutim što se dogodilo Iliji? Jedno jutro je osvanio i na svojoj kući je vidio niz grafita na kojima je bilo napisano slovo mržnja, koja je završila i epilog koje ćemo popratiti. Znači, Županijsko državno odvjetništvo u Vukovaru, dana 6. listopada 2015., nakon provedenog istraživanja protiv Radenka Rašića zbog kaznenih dijela povrede ugleda Republike Hrvatske iz člana 349., Kaznenoga zakona i kaznenoga dijela javnog poticanja na nasilje i mržnju iz člana 325., stavak 1., Kaznenoga zakona o ovom Državnom odvjetništvu kao stvarno i mjesno nadležnom je ustupilo predmetni spis radi donošenja Odluke u odnosu na kazneno djelo javno poticanje na nasilje i mržnju iz člana 325., stavak 1., Kaznenoga zakona. U posebnom izviješću u dijelu kojim se prijavljuje za kazneno djelo javno poticanje na nasilje i mržnju iz člana 325., stavak 1., Kaznenoga zakona prijavljuje se Radenko Rašić da je dana 5. kolovoza 2015. oko 00:30 sati u Pačetinu na fasadi obiteljske kuće vlasništvo Ilije Šamukića, u Ulici braće Nudića 8, crvenim lak sprejom ispisao grafit tiskanim latiničnim slovima Ovo je Srbija, seli se ustašo, nacrtao križ sa 4 polja u kojima su ispisana 4 ćirilična slova S, te na metalnoj dvorišnoj ogradi tiskanim latiničnim slovima ispisao Srbija, znak X sa nacrtanom slikom smajlića, smješka, a na ulaznim metalnim vratima dvorišta, ograde, nacrtao je križ sa 4 polja sa ispisana 4 ćirilična S. Iz sadržaja obavijesnih razgovora sa Jovanom Rašićem i drugima, u bitnome proizlazi da su se kritične noći nalazili u centru Pačetina, da je okupljenome društvu tema razgovora, između ostalog bila i zastava Republike Hrvatske koja je bila istaknuta na pročelju jedne obiteljske kuće, da je među prisutnima bilo komentara kako istu treba skinuti, no da im je prijavljeni Radenko Rašić na to rekao: „Neka oni ništa ne čine, neka idu svojim kućama, da će to riješiti stariji.“, a Vojo Mih i ostali, istovjetno su naveli kako su osobno čuli da je prijavljeni Radenko nekoliko dana nakon događaja, je rekao da je on skinuo i zapalio zastavu jer nitko drugi nije imao hrabrosti, odnosno da je pokazivao koplje s malim dijelom zastave. Ovo se događa u Hrvatskoj, to se događa od onih kojima su ratni zločini oprošteni, to se događa od onih koji nisu istrpili sankcije za najteže oblike oružane pobune. Mogao bih pričati jako puno o ratnim zločinima, o ratnim zločincima, koji svakodnevno se šetaju ulicama Vukovara i drugih mjesta po Hrvatskoj među svojim žrtvama. Činjenica da je u Vukovaru pred više od 20000 ljudi, koji su u svojem mirnom, demokratsko dopuštenom prosvjedu pokazali ono što misle, a time da bi ova probacija bila interesantna da se provede i nad onima kojima je sve oprošteno što su učinili protiv hrvatskoga naroda. Pa da se barem vidi, da nisu kao, ovaj gospodin na istoj stazi razmišljanja, promišljanja i načina suživota koji oni zagovaraju u hrvatskome društvu. Ilije Šamukića nema, ostaje nam da mu zapalimo svijeću, a gospodin neka uživa blagodati Hrvatske bez probacije, bez sankcija i bez svega onoga što u demokratskim normalnim državama građani, imaju pravo. Hvala vam.
Hvala, nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeći je kolega Ivan Čelić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Nemoguće je danas govoriti o ovom Konačnom prijedlogu Zakona, a ne uzeti u obzir zaštitnu mjeru obveznog psihijatrijskog liječenja od ovisnosti koja je propisana i u Kaznenom zakonu i u Prekršajnom zakonu i od 1. siječnja 2018. godine u Zakonu o zaštite nasilja u obitelji. Nacionalna strategija suzbijanja zlouporabe droga za razdoblje od 2012. do 2017. kao jedan od ciljeva definirao je razvoj i osmišljavanje probacijskih poslova za počinitelje kaznenih dijela s problemom zlouporabe droga. Pred nama je nova Nacionalna strategija suzbijanja ovisnosti, gdje će biti uključene sve ovisnosti, ne samo droga, nego i ove društveno prihvatljive, kao što su alkohol i duhan, ali i ove nove, nesupstancijalne ovisnosti, kao što su kocka, koje će nažalost isto tako biti potencijalni kandidati za obavljanje poslova predviđenih u probacijskom uredu. Prepoznavanje potencijalnih koristi od probacijskih mjera i sankcija, vrlo je bitno od strane sudaca i državnih odvjetnika jer će to povećati broj … [[Govornik se ne razumije.]] mjera i sankcija općenito, što vidimo da je posljednjih g. u RH tendencija. U radu s ovisnicima, probacijska služba je u velikoj mjeri usmjerena na suradnju s pružateljima različitih oblika psihosocijalnih tretmana i ovisnosti. Kao što sam već spomenuo, vrlo je važno naglasiti tu dualnu ulogu probacijskih ureda, dakle, osim nadzora i kontrole, važno je da vodimo računa o rehabilitaciji i socijalnoj integraciji, odnosno, rehabilitaciji. I ovdje isto tako, treba naglasiti dakle, da se ovdje ne radi samo o počiniteljima lakših kaznenih dijela gdje je nužna povremena kontrola, nego i kod počinitelja kaznenih dijela, kod kojih se za određeno razdoblje, procjenjuje nužni intenzivni nadzor. Međutim, kod tih počinitelja teških kaznenih dijela, nije dovoljan nadzor, jer ako će taj nadzor biti intenzivan, on će puno puta završiti realizacijom zatvorske kazne, zato je vrlo bitno voditi računa o terminskim aspektima i motivaciji, ustrajnosti ovisnika u okvirima njihovih potrebnih i primjerenih terapijskih i drugih programa. Kod ovisnosti o drogama, povezane s činjenjem kaznenih dijela, u pravilu se radi sa osobama sa složenim potrebama i višestrukim rizicima, dakle, ovisnici o drogama nisu samo medicinski problem, jer ukoliko je sustav liječenja ovisnika kvalitetan na razini države, na taj način ćemo smanjiti stopu kriminaliteta, dakle, svih kaznenih dijela, na taj način ćemo smanjiti i prevalencija određenih virusnih infekcija, smanjiti ćemo kriminal i nasilje i dovesti ćemo do sveukupno pozitivnih učinaka, koji će biti realizirani, koji će se dogoditi, ukoliko opijatskom ovisniku, koji vrlo često čini kazna dijela, na adekvatan način pristupimo. U razvoju probacijske službe, primijenjen je poseban instrument sustav procjene počinitelja, ja o njemu sada neću puno govoriti. Prepoznati su i određeni prediktori vjerojatnosti ponovnog počinjenja kaznenog dijela i rizika nanošenja ozbiljne štete, a ona dva koja se ističu to su smještaj i zlouporaba droga. Što se tiče dakle, situacije da počinitelji kaznenih dijela, imamo 2 situacije, dakle počinitelji kaznenih tijela, iz nekih razloga, mogu minimalizirati ili čak negirati svoju ovisnost kako bi skratili tretman, dok s druge strane, mogu lažno preuveličavati svoju ovisnost i potrebu za tretmanom. Tu se najčešće radi, nažalost o preprodavačima, koji žele ostvariti blaže sankcije. Tu imamo isto tako situacije, kada se ti preprodavači, uz određene edukacije onih koji ih brane, pokušavaju prikazati i neubrojivima, da bi završili na forenzičnoj psihijatriji, a ne u zatvorima i to definitivno predstavlja određeni izazov. Kada sam govorio o izmjenama kaznenog zakona, o kojima bi trebalo promisliti, dakle, tu opet ima određenih pozitivnih stvari, negativnih stvari. Što se tiče kapaciteta terapijskih zajednica u Hrvatskoj, mislim da su one u ovome trenutku dostatne. Međutim, postoji određeni problemi u određenim zemljama, gdje zapravo taj narko milje, taj kriminalni milje, preuzima terapijske zajednice i na taj način, uopće se taj terapijski aspekt gubi, zato je vrlo važan nadzor dakle, nadležnih ministarstava koji bi omogućili takve zlouporabe i onda bi trebalo specificirati o kojim se kaznenim dijelima radi. Dakle, ukoliko se radi o preprodavaču, onda taj preprodavač, sigurno ne bi išao na odsluženje dijela pri kraju zatvorske kazne u terapijske zajednice. Važno je uzeti podatke od samog oboljelog, od samog ovisnika, ali je isto tako važno i heteroanamnestičke podatke prikupiti i tu bi ja pohvalio dakle, taj probacijski informacijski sustav koji obiluje sa brojnim informacijama, tako da kod onih koji ponavljaju i ponovno se javljaju u probacijsku službu, već postoji dovoljan br. informacija koji nam onda mogu poslužiti da se taj program individualizira i prilagodi svakom potencijalnom korisniku. Posebna su 4 značajke za tretmanske programe, dakle, to je adekvatna duljina intervencija, predmnijeva se da je to 3-9 mj. visoka razina strukture, naime ovisnicima nedostaje okvir i zato je bitna ta visoka razina strukture, fleksibilnost, recimo ja kada sam počeo raditi na odjelu za ovisnosti, čim je bio prvi … [[Govornik se ne razumije.]] na ilegalne droge, ja sam mislio da tog pacijenta odmah treba izbaciti iz odjela. Danas nakon 15 g. rada iskustva mislim da to nije tako potrebno. Dakle, opet individualni program i ta svojevrsna fleksibilnost i redovita evolucija, redovito vrednovanje tretmana. Mislim da je i pomoćnica ministra i Ana Špero puno napravila na razvoja ovoga probacijskog ureda i pristupu svih onih psihosocijalnih mjera od motivacijskog intervjuiranja koje uvedeno do sustava, nagrade i kazne. Tu je naravno problem vaučera, koji je u određenim zemljama EU postoji, ali zbog nedostatka financijskih sredstava, mi u ovome trenutku nismo u mogućnosti ići na takve mjere, dakle, case Management upravljanje slučaja, dakle, opet što je kolegica Alfirev govorila već sada postoje te specijalizacije po zadatku, odnosno, po tipu, dakle po kategoriji rizika, prema tipu kaznenih dijela ili prema tipu potrebne intervencije. Dakle, ukoliko uzmemo u obzir, ukoliko imamo u pameti rehabilitacijski i reintegracijski segment rada probacijske službe, to će pridonijeti brojnijem izricanju i drugih mjera i sanacija, osim rada za opće dobro na slobodi koji se sada najviše izriče i provodi. I posao probacijske službe podrazumijeva poštivanje zakonski procedura zadovoljavanje visokih stručnih standarda u svrhu socijalne integracije počinitelja i zaštite zajednice što hrvatsku probacijsku službu u ovome trenutku čini vrlo stručnom, pouzdanim i korisnim partnerom u naporima prevladavanja problema konkretno ovisnosti o drogama. Hvala.
Hvala vam. Imamo tri replike, prvi je kolega Željko Glasnović.
Poštovani kolega, ako je tema pravosuđe, mene neke stvari čude, to sam rekao jutros, prije 20 g. Čile je digitalizirao javnu upravu, sve je transparentno, prije 20 g., šta mi čekamo ovdje? Također, gdje su jednostavni zakoni da uklone one zakone koji generiraju korupciju? Gdje su noćni sudovi, govorimo da nemamo kadrova, pa to je ... [[Govornik se ne razumije.]] , imamo zemlju od 4,5 milijuna stanovnika itd. Ja ne razumijem uopće ovo, zašto stvari kompliciramo, to je 30%, Hrvatska ima sive ekonomije, dva puta veća nego standard u EU-u. kako može netko imati, zemlja 19 000 poduzeća bez ijednog zaposlenika? Kako se mogu te tvrtke angažirat na javnim poslovima? Ako nisu operativno, ... [[Govornik se ne razumije.]] sposobni, ja ne razumije, to je samo jedna a tko kreira ove zakone, jesu ti ljudi uopće sposobni da to rade?
Hvala vam. Odgovor, izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Glasnović, vi ste ovdje govorili o nekom širem kontekstu pravosudnog sustava, ja ovaj konačni prijedlog Zakon o probaciji doživljavam kao jednu svojevrsnu pravosudnu reformu u kojem će se pomoći ljudima kojima je to potrebno, dakle sa ovim zakonom da im se osim te nadzorne uloge omogući rehabilitacija i socijalna integracija i kako bi sutra mogli postat punopravni članovi ovoga društva sa što višom funkcionalnošću u našem društvu, u našoj lokalni zajednici. Hvala.
Slijedeća replika, kolega Stričak Anđelko, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Ćelić, imali ste zaista jednu kvalitetnu raspravu, dotakli ste se brojnih pitanja vezanih za ovisnosti međutim smatram da bi možda trebalo jače djelovati preventivno prvenstveno i preko medija. Znači da se na taj način pošalje i poruka a i uravnoteži kako bi rekao, sudska praksa. Za mene je nevjerojatno da se nekoga ulovi sa par kilograma narkotika, par stotina tisuća eura i dobije doslovno guljenje krumpira, a nekoga ulove sa par grama, ... [[Govornik se ne razumije.]] možda za osobnu upotrebu, dobije zatvorsku kaznu. Pa možda i o tome trebalo malo voditi računa. Hvala.
Izvolite, odgovor.
Pa evo, to je vrlo delikatno pitanje, dakle od slučaja do slučaja i nadam se da postoje i oni koji educiraju u okviru Pravosudne akademije ali i općenito u okviru Ministarstva pravosuđa. To je jedno veliko područje, složio bi se s vama da je maksimum onoga na što treba baciti pozornost preventiva i tu su zavodi za javno zdravstvo od ključne važnosti, dakle nisu to samo stručnjaci za mentalno zdravlje, psihijatri, psiholozi nego je tu čitav niz interdisciplinarni, čitav niz stručnjaka ali opet dakle ne gledanje MUP-a kao nekakvog represivnog aparata u tom slučaju. A ove pojedinačne slučajeve, nažalost, čuli smo i proteklih mjeseci neke vrlo diskutabilne rasprave, isto tako situaciju ako smo vidjeli dakle oko kanabisa gdje služi u određene svrhe dakle čovjek kojem je nađeno 15 kg marihuane se predstavlja kao onaj koji je uzimao marihuanu samo u osobne svrhe a policija mu je našla 15 kg marihuane.
Hvala kolega. I posljednja replika na vaše izlaganje, kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Ćeliću, vi ste u svom, dakle sad u ovoj raspravi, izlaganju zaista istaknuli svu složenost probacijskih poslova koje obavljaju probacijski službenici i jednog sustava koji zaista je izuzetno i osjetljiv, to znate i sami kroz svoj rad i spomenuli ste koliko je to zapravo važno i osjetljivo. Inače, u svom izlaganju ste često i sa pravom zalažete da upravo ove poslove, stručne poslove obavljaju stručni i kompetentni ljudi i znam ste čovjek i od utjecaja toga, evo ja se nadam da ćete i kroz ovaj sada zakon, barem se založiti kao što ste se zalagali kroz neke druge zakone, da i kroz ovaj zakon zaista dobijemo taj pravni okvir, ovaj zakon, koji će omogućiti da najstručniji, najkompetentniji ljudi rade kao probacijski službenici.
Hvala vam kolegice. Odgovor, izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena kolegice Alfirev, apsolutno ću se tu složiti s vama i ako vi podnesete taj amandman, ja ću taj amandman podržati zato što mislim da trebamo se zalagati dakle ta stručne i kompetentne ljude u svim segmentima i samo tako Hrvatska može ići dalje. Iskoristit ću ovdje priliku dakle, kako radim sa opijatskim ovisnicima od kojih je nažalost većina boravila u zatvorima, suradnja sa probacijskim uredima je izvrsna. Dakle, u onome trenutku kada postoji problem, ta komunikacija ukoliko nije moguća telefonskim putem, ona se odvija pismenim putem, sve u korist toga da osobi koja je u potrebi pomognemo i evo mislim da će ovaj oblik, ovaj novi regulatorni okvir, pridonijeti ka tome da kvaliteta probacijskih službi svakim danom bude sve veća i veća.
Hvala vam. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, slijedeći je kolega Gordan Maras, izvolite, kolega Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. O ovoj vrlo važnoj temi danas govorimo i nameću se određene stvari koje naravno nisu logične, evo među jednom odnosno među inima su i ove teme o kojima su govorili zastupnici prije mene a to je tko mogu biti probacijski službenici odnosno činjenica je da u Hrvatskoj imamo malo probacijskih službenika i da je to na neki način tek u povojima i da se njihov broj ne povećava u odnosu na broj kaznenih djela odnosno predmeta koji se obrađuju kroz njihov sustav kada govorimo o 4-5 tisuća predmeta godišnje, na stotinjak službenika koje u ovom trenutku imamo, to znači da svako ima sto ili više predmeta i normalno da se ne mogu efikasno i kvalitetno baviti tih predmetima na način na koji bi se trebali baviti. Ali ono što, na što bih ja htio posebno upozoriti u ovoj raspravi je kako se taj sustavi i razvijao odnosno gdje tu i osjećaj pravde kod drugih osuđenika ili onih koji su napravili određena kaznena djela, gdje su primjeri totalno, u totalnom nesrazmjeru, recimo pionir probacije u Hrvatskoj je bio gospodin Čobanković, ministar HDZ-a poljoprivrede koji je za kazneno djelo koje je na kraju bilo pravomoćno prosuđeno na našim sudovima, gdje je šteta za Republiku Hrvatsku bila skoro 30 milijuna kuna dobio kaznu guljenja krumpira i rada za opće dobro i ušao u taj sustav, po meni, ja bi rekao, totalno neprimjereno. Sa druge strane se ljudi kažnjavaju zatvorskim kaznama i dobivaju presude koje na neki način nemaju niti približno tu težinu kao što je bila ta korupcija koja je bila na najvišoj razini u Hrvatskoj Vladi, gdje se javni novac izvukao iz Ministarstva i regionalnog razvoja, čini mi se da se tada tako zvao, gdje je HDZ to imao pod političkim patronatom i bivšeg predsjednika HDZ-a i predsjednika Vlade Ive Sanadera i onda se gulio krompir. Sa druge strane imate situaciju gdje neki ljudi na temelju razgovora, na temelju ja bi rekao pokušaja koji se uopće nije ni desio, dvosmislenih rečenica dobiju kaznu i odu u zatvor. Znači sa te strane, vidimo i šta se ovih dana dešava u Republici Hrvatskoj. Znači na djelu je strateško partnerstvo između gospodina Andreja Plenkovića i gospodina Milana Bandića, pa imamo kupovinu saborskih zastupnika na drugim političkim mjestima određenih ljudi, koja se dešava pred očima hrvatskih građana, gdje pada u drugi plan pravda, želja za pravdom, vjere u institucije, gotovo svakodnevno. Znači, ono što želim ovdje reći je da imamo jednu nenormalnu situaciju u Hrvatskoj. Znači, strateški partner gospodina Andreja Plenkovića je gradonačelnik grada Zagreba, gospodin Milan Bandić koji svesrdno u Zagrebu vlada uz podršku Hrvatske demokratske zajednice koja mu blagoslovi sve te muljaže, političke trgovine itd. Evo primjerice zadnja je bio politički transfer gospođe Puh u njegov Klub, gdje smo vidjeli svi da je brat gospođe Puh zaposlen u ZET-u, na način na koji vrlo vjerojatno ne mogu neki drugi biti zaposleni, i tu se stvara također osjećaj da gradonačelnik svojim utjecajem rješava određene stvari koje ne bi trebalo rješavati. Imamo i u vašoj županije, gospodine potpredsjedniče, prelazak cijele jedne organizacije, vidim da je jedna od vijećnica u županijskoj skupštini ima želju raditi i u knjižnici, znači i na taj način se i toliko bagatelizira volja građana i spušta povjerenje u institucije da to jednostavno više nije normalno. Grade se sportski objekti, kupuju se knjige, rješavaju se doniraju se novcem građana grada Zagreba manifestacije, stotine tisuća kuna i svi ti ljudi evo kao slučajno baš hrle u Klub zagrebačkog gradonačelnika koji tu svoju političku trgovinu na neki način provodi kroz proračun i kroz novac koji zagrebački, građani grada Zagreba, ljudi koji pune gradski proračun, to rade. Znači to je nešto šta je jednostavno nedopustivo i gotovo nerealno, kao da je iz nekog drugog svijeta dolazi sada situacija da de facto ispada da je gradonačelnik Bandić predlagač ovog zakona, bez obzira što sjedi ovdje ministar Bošnjaković, ljudi koji su pisali taj zakon u Ministarstvu pravosuđa, ali da nema ovakve političke trgovine, ovakvih zastupnika koji su političkom trgovinom prešli iz jednog tabora u drugi, pa i u županiji, iz koje dolazi ministar Čobanković ima takvih primjera. Tamo je dan gospodin koji se zove, koji se zove, organizacijski je tajnik stranke, čini mi se Bastalec, vrlo agilan u takvim aktivnostima u zagrebačkoj Županiji, tamo također ima tih prelazaka, evo čujem sada i u Dugom Selu, da gradonačelnik razmišlja, HNS-ovac, da pređe opet u tu stranku, znači, to je nešto šta mi moramo spriječiti i to je nešto šta se mora najoštrije osuditi, a počinje, vjerujte mi sve, u tome da je pionir probacije bio gospodin Čobanković. Da tada nismo imali takve situacije, pa vjerojatno bi i gradonačelnik grada Zagreba razmišljao da li da ovako politički trguje, jer tko zna, možda završi čovjek na guljenju krumpira, možda mu to bude najveća sankcija koju će dobiti u životu a svi smo svjesni netransparentnosti i jakih, snažnih indicija na političku korupciju koju imamo danas u gradu Zagrebu. Da ljudi koji su sa potvrđenim kaznenim optužnicama, znači na hrvatskim sudovima, obnašaju voditeljska mjesta u gradskom Poglavarstvu, u gradskim institucijama, da onaj gospodin koji je krčio prolaz gradonačelniku na Trgu žrtava fašizma, je dobio također optužnicu na sudu, sada ide na ovrhu, navodno njegova nekretnina koja se nalazi na obroncima zagrebačke gore, na Medvednice, znači to je jedno društvo koje je totalno začepilo i bacilo sjenu na transparentnost upravljanja gradom Zagrebom, šta još jednom ovdje ističem, nažalost svesrdno podržava HDZ a podržava zbog čega? Zbog toga što bez takvih djelovanja, bez takve političke netransparentnosti i vrlo vjerojatno koruptivnih radnji koje provodi gradonačelnik Grada Zagreba niti premijer Andrej Plenković ne bi imao većinu. I ja bih rekao ovdje bravo svim zastupnicima koji bi se tome suprotstavili. Evo gledam gospodina Šukera i Kovača da kažu da jednostavno ne žele, ne trebaju takvu vrstu podrške niti žele uopće sudjelovati u takvim rabotama zbog toga što to jednostavno RH ne ide na korist. I onda sve ove teme o kojima smo malo prije ovdje govorili i kvaliteta zakona i probacijski službenici i sve ono što je vezano uz to padaju u drugi plan. Evo, ja bih volio, br. 1. da se prihvati amandman koji su podnijele kolege iz SDP-a vezano uz struku, to je vrlo važno za probacijske službenike odnosno timove, da se tu ne mogu zapošljavati ljudi koji zbilja s time imaju malo dodirnih točaka ali puno važnije što bih htio u RH da nitko ne bude strateški partner HDZ-u i Vladi odnosno onome tko je u ovom trenutku u većini koji skuplja na ovaj način zastupnike, politički trguje sa javnim utjecajem i javnim novcem. To je ono što bih ja htio da mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru vrlo jasno pošaljemo tu poruku jer onda naravno ne bi bio ni ovaj paradoks da de facto gospodin Bandić predlaže ovaj zakon u Hrvatski sabor. Znači gospodin Bandić predlaže Zakon o probaciji a znamo svi iz čega on i na koji način crpi i vuče svoj utjecaj. Jedino je nejasno zbog čega HDZ, odnosno gospodin Plenković sa smiješkom nonšalantno to dopušta i očito kažem još jednom strateški partner više nije niti jedan drugi političar u RH gospodinu Plenkoviću nego isključivo gradonačelnik Grada Zagreba, gospodin Milan Bandić. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegi Marasu. Na njegovo izlaganje imamo 3 replike, prvi je kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovani kolega, evo čujemo riječi non-stop transparentnost, vladavina prava, boli glava od toga svega. Šta je sa kadrovima u pravosuđu? Pa imamo više savjetnika u pravosuđu ja mislim nego ima kineski dvor tamo službenika u 15.-tom stoljeću. Zašto niste napravili te jednostavne zakone? Rak rana Hrvatske je korupcija, korupcija je rak rana Hrvatske države. Čuli smo negdje da ovdje svake godine netko pljačka 30 milijardi kuna. Evo, šta je sa oduzimanjem imovine? Je li prvi Sanader na kojem će se to primijeniti? Šta je sa 3 do 10, imali ste vremena da napravite te jednostavne zakone i kazne. Neke zemlje 3 godine minimum za primanje mita od službenika kao npr. porezna uprava dođe na teren, ovaj je utajio porez, ovaj mu da 50 tisuća kuna a plaća mu je 6 tisuća kuna. To je ljudska narav. Šta je sa Zakonom o porijeklu imovine koji postoji od '90.-te godine i koji je udba, imala je taj zakon u pripremi i znali su sve da ucjenjuje ljude a to danas isto imate. Porijeklo imovine, sve ćete riješiti i oduzimanje ako je to nezakonito bilo.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
Hvala lijepa kolega Glasnoviću. Znači, pustimo se mi udbe, znači vi konkretno kao zastupnik u Hrvatskom saboru ste mogli spriječiti ovo sve što se dešava sada netransparentno u Hrvatskoj da ste tada kada smo mogli Vladu Andreja Plenkovića zaustaviti i u pljački oko Agrokora i u netransparentnim prelascima iz drugih stranaka u saborsku većinu i u ja bih rekao političkoj trgovini Milana Bandića da ste digli ruku i da ste glasali protiv gospodina Zdravka Marića, ministra financija na prvom opozivu kada je bilo glasanje 75:75. Vaš glas je mogao biti 76.-ti i onda o tome ovdje uopće više ne bi razgovarali, došla bi neka nova Vlada, neki novi izbori, imali bi puno čišću situaciju. Tako da sa te strane nemojte o udbi. Razgovarajte više o onome što ste mogli vi osobno napraviti. Hvala lijepa.
Imamo povredu Poslovnika. Izvolite kolega.
Pa to je ... [[Govornik se ne razumije.]] ja mislim jer to je vrijeđanje zastupnika, to je čista ideologija. Vi ste na vlasti od 2000. godine, ... [[Govornik se ne razumije.]] desno krilo i šta ste napravili?
Kolega, niste se pozvali na članak.
Pa članak vrijeđanje zastupnika i iznošenje nebuloza i laži, to je totalna laž.
Ne, ne, ne ajde, polako, polako. Molim vas sjednite, dakle nije bilo povrede Poslovnika nastavljamo dalje. Kolega Ćelić izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Maras, vi ste jedan vrlo vrijedan zastupnik i inteligentan zastupnik ali banalizirati Konačni prijedlog Zakona o probaciji sa nekakvim guljenjem krumpira, mislim da nije korektno s vaše strane isto tako govoriti da je ovo zakon Milana Bandića. Ovo je zakon kojeg je donijela Vlada RH na čelu sa Andrejom Plenkovićem. I mislim da može stajati uz bok sa mnogim zakonima koji se tiču ove problematike u zemljama EU. Što se tiče ovih ostalih političkih komentara, mislite li da bi ljudi, najviše ljudi je izišlo iz SDP-a, mislite li da bi ljudi iz SDP-a izlazili da vi funkcionirate? Koji bi ih to političar mogao kupiti? Bez jakog HDZ-a i bez jakog SDP-a nema jake Hrvatske ne umanjujući vrijednost svih ostalih političkih stranaka koje zastupaju svoje stavove. Ali pitanje koalicije, o tome bi mogli drugom prilikom.
Hvala vam, hvala vam. Odgovor na repliku, izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Ćelić, niste rekli točno, znači gradonačelnik je dobio na izborima dva zastupnika, ni jedan nije iz njegove stranke. Sada ih ima 10, samo jedan je kolega prešao iz Kluba zastupnika SDP-a, svi ostali su većinom iz kluba manjina. Tako da sa te strane kada pogledate malo to šaroliko društvo koje je povezano nažalost interesno najviše kroz proračunski novac Grada Zagreba koji financira određene njihove aktivnosti je doveo do toga što imamo danas na djelu. Ali, nije poanta da li je netko izašao iz neke stranke ili nije nego da to svesrdno HDZ podržava jer nisam čuo ni jednu rečenicu da vam je neugodno što vas podržava gradonačelnik Bandić na taj način u Hrvatskom saboru, niti što sa njim surađujete u Gradskoj skupštini i vladate gradom Zagrebom. Znači to su ključne stvari, meni bi bilo neugodno uopće biti u toj priči i ja bi volio da tako HDZ rezonira [[Upadica: Hvala vam.]] Hvala vam lijepo.
I posljednja replika na vaše izlaganje, kolegica Anka Mrak-Tatitaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče Sabora, kolega Maras odgovarajući na repliku ste rekli nešto krivo. Gospodin Bandić je u Saboru došo s jednim mandatom, drugi mandat je bio od Stranke Reformista, ali pustimo to na stranu, taj zov sirene prejak kad se spominje gospodin Bandić da se nešto ne kaže. Dakle, o njegovoj umješnosti kako upravlja i kako trguje sve govori proračun, mi imamo izvješće šest mjeseci realizacije proračuna 23% je za komunalne objekte, 86% je za rad udruga, meni su najzgodnije dvije, financiranje golf terena, igranje golfa u New Hevenu i udruge ljubitelja božur, ali manimo to na stranu, to nije krenulo s gospodinom Bandićem danas, nije krenulo sad, pa gospodin Bandić to umješno radi u Gradskoj skupštini cijelo svoje vrijeme, starta sa 26 ili 27 a do kraja to naraste [[Upadica: Hvala vam.]] na 30 i nešto.
Odgovor, izvolite kolega Maras.
Ova vrsta političke trgovine je sad uzela najviše maha, znači ovo se nikad nije dešavalo, ovo naši ljudi u Hrvatskoj moraju čuti i moraju biti svjesni da zastupnici političari ne stoje iza toga i ne žele takvu Hrvatsku, oni moraju imati povjerenje u svoje zastupnike, ali kada netko šuti evo ja se nadam iza mene je gospodin Miro Kovač da će reći da mu to nije prihvatljivo ponašanje. Ako netko šuti i kaže da paše mi ja imam 76 ili 77 ruku pa neka Bandić malo još prebaci nama mi ćemo odšutiti a on to neka rješava ako ja ne znam nema veze kad ne znam kako rješava mene će amnestirati sutra birači. Neće, jer vjerujte mi gospodo iz HDZ-a i vas gospodin Bandić prlja, jer ljudi vide da ste vi ruku pod ruku da je to strateško partnerstvo u netransparentnom načinu upravljanja Hrvatskoj političkoj trgovini i korupciji. Hvala vam lijepo.
Hvala vam. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, slijedeći je kolega Miro Kovač, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, neću u meritum stvari, nisam pravnik iako naravno ovo vrlo zanimljiva tema, važna tema, nego ću reći nešto što sam već rekao kolegi i prijatelju ministru Bošnjakoviću a to je a bih volio da u nekoj slijedećoj fazi koristimo što više riječi koji su razumljivi našim ljudima, našem društvu, našoj političkoj zajednici. Znači, mi donosimo ovdje zakone za pripadnike naše političke zajednice koja se zove Hrvatska i donosimo Zakon o probaciji. I što hoćemo da se to razumije, što je probacija to je uvjetovana i nadzirana sloboda. Onda idemo pokušat u nekoj sljedećoj fazi koristiti riječi koje se mogu, izraze koji se mogu razumjet, koje ljudi razumiju. Zašto ne bi mogao biti Zakon o nadziranoj i uvjetovanoj slobodi, jel, ako je tako u drugim zemljama u drugim državama može tako biti i u Hrvatskoj isto kao što smo imali riječ autsorsing …/nerazumljivo/… to su sve riječi koje ne treba koristiti to je previše komplicirano imamo riječi u hrvatskome jeziku koje su razumljive ljudima koji žive u ovoj zemlji, znači budimo tu praktični i koristimo hrvatske riječi, hrvatske izraze jer je to normalna stvar to kažem to je tako i drugdje u svijetu. A što se tiče gospodina Marasa i političke trgovine to je uvijek pitanje, znate snage vašega tima. Da je vaš tim malo jači je li ne bi bilo transfera, prema tome odgovornost je na vama, posložite svoj tim bit će manje transfera. Hvala lijepa.
Imamo jednu repliku, to je kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine Kovač, to ima veze sa moralom i to ima veze sa time da li prihvaćaš nešto, vi ste bili veleposlanik u Njemačkoj tamo bi se CDU-ovci sa gnušanjem odbacili bilo kakvu pomisao da sudjeluju u vlasti sa trgovcem kakav je ovdje u ovom slučaju gradonačelnik Bandić. Da netko uzme iz HNS-a zastupnicu, a da onda taj radi u njegovom komunalnom poduzeću, njezin brat, pa to bi bilo nešto gdje bi oni ne bi htjeli uopće ni sjediti za istim stolom, a kamoli svaki petak ili srijedu glasat a ja ću vidjet vaš prstić na zelenom isto kada i gospođe Puh i svih ovih o kojima smo maloprije govorili. Pa nemojte da se vi morate crvenit, ja to govorim radi vas vi ste vidjeli svijeta i znate kako to funkcionira to bi bilo dobro radi hrvatske političke kulture da HDZ [[Upadica: Hvala vam.]] odbaci takve strateške partnere [[Upadica: Kolega Maras, hvala vam.]] ali na žalost svi znamo da neće.
Odgovor izvolte, kolega Kovač.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju, ponavljam pitanje tima on je bio vaš član, on je bio član vašega tima, gospodin Bandić nije bio član HDZ-a, prema tome držite se kažem moj je prijedlog, znači moj je prijedlog, moj je prijedlog jeli [[Upadica: Kolega Maras, molim vas.]] imate svoj tim i lijepo u svom timu posložite stvari i bu manje transfera, ne? Hvala lijepo.
Povreda Poslovnika, izvolite, koja točka?
238. nije govorio istinu kolega Kovač, znači kolega Bandić je član njegovog tima ali nešto im je još slično govore zagrebački na vrlo sličan naglasak, znači s obzirom ovo kaj ne, vidi se gospodin Kovač da vam to baš ne leži, ali oću vam reći još jednu stvar [[Upadica: Dobro je.]] radi [[Upadica: Dobro je kolega Maras hvala.]] političke higijene odbite takve svoje [[Upadica: Hvala, dobro je.]] imam još 5 sekundi [[Upadica: Dobro. Hvala vam sve u redu nije bila povreda poslovnika hvala lijepo.]]
Hvala. U ime predlagatelja gospodin Bošnjaković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, kolegice i kolege prvo se zahvaljujem svima na raspravi na svemu što smo čuli, ako sam dobro razumio ako izuzmemo ovaj dio o političkoj trgovini gdje sam ja dugo i s ove strane, pa onda znam da kad bi se sad očitovao o tome da bi izašao iz okvira Poslovnika i to si neću dozvolit, nego ću ostati na ovome što je bilo vezano za ovaj Zakon o probaciji. Imam osjećaj da je jedina točka prijepora ovaj članak 4. stavak 8. gdje smo mi otvorili mogućnost da, dakle osim psihologa, sociologa, pedagoga budu još znači, i druge struke. To nije nikakav novum u ovom zakonu, to postoji i u sadašnjem zakonu koje iz 2012. godine. Tamo stoji da iznimno moguće, dakle i druge struke. Ali ako kažem da je sustav koncipiran tako da u njemu imamo 26 zaposlenih socijalnih radnika, 17 socijalnih pedagoga 14 psihologa, pravnika 18, ostalih struka, prvenstveno mislim na upravne referente u središnjem uredu i tu struku, dakle njih je 25, samo je 5 unutar cijelog sustava zapravo dolazi iz drugih struka. Moram reći, promislit ćemo o ovom amandmanu koji ste dali, ali amandman dosta zatvara zapravo sustav i ne otvara niti odškrinuta vrata. Mislim da ovakvom koncepcijom koja je ovdje ništa ne mijenjamo bitno u odnosu na sustav koji je, taj sustav se pokazao da je imun na to da bi se pretrpao nekakvih strukama koje nisu korisne u njemu i stoga mislim da on može funkcionirati i dalje na ovakav način, i mi smo u prijedlogu zakona prihvatili prijedlog Pučke pravobraniteljice. Zato, bez obzira na pokušaj da ovdje dođemo do nekakvih političkih nastojanja da smo zakon koncipirali za ovoga ili za onoga, zakon je doista koncipiran na poboljšanju sustava koji je već pristojan, koji je već dobar, ja bih rekao jedan od boljih u cijeloj Uniji, gdje možemo rijetko područje gdje mi možemo širiti dobra iskustva i to upravo u probaciji radimo. Ovim bi se putem zahvalio i našem Odboru za zakonodavstvo, Odboru saborskom, koji nam je dao vrlo korisne sugestije koje smo prihvatili znači, i ugradili u tekst zakona i sasvim sigurno bez tih sugestija ne bi bio tako dobro koncipiran ovaj zakon. Evo hvala svima na raspravi.
Na vaše izlaganje imamo tri replike, prvi je kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolega Bošnjaković, hvala lijepo što ćete razmisliti o ovom amandmanu na članak 4. nadam se da ćete ga kao Vlada i podržati, da se pokaže da tu može biti nekog logičnog slijeda, vezano uz struku i službenike koji će se time baviti, a s druge strane ono što bi bilo puno važnije, da vi kao ministar kada govorimo o ovom zakonu i probaciji pošaljete poruku hrvatskim građanima da kada sljedeći puta bude šteta za državni proračun 30 milijuna kuna, da kada to napravi ministar u Vladi Republike Hrvatske, da neće biti moguće da prođe sa guljenjem krumpira. Znači to je ono šta naši građani žele čuti, da kada se desi kao što se desilo sa Čobankovićem, koji je bio ministar u Vladi Republike Hrvatske, očito i na poticaj predsjednika HDZ-a i premijera Ive Sanadera, da čovjek kada napravi štetu za proračun od 30 milijuna kuna, ne može na taj način ući u probacijski sustav da automatski dobije guljenje krumpira. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Što se amandmana tiče, vidjet ćemo još prije glasovanja, ali još jednom podsjećam, takvo rješenje u zakonu je još iz vremena dok ste vi bili ministar vaše Vlade, 2012. godine i mi držimo da ono nije loše, da ono zapravo ne treba do kraja zatvoriti vrata nego da treba ostaviti kao iznimnu mogućnost da netko zapravo i od druge struke, bilo ovo što je kolega Čelić rekao, od terapeuta može dati itekako dobar doprinos. A što se tiče guljenja krumpira, moja poruka jest, da doista štete koje se počine kaznenim djelima treba sanirati, treba oduzeti imovinsku korist, ali to nećemo riješiti vi i ja, poruke su dobrodošle s naše strane, ali stvar je sudske prakse i svake konkretne odluke o tome. U ovom konkretnom slučaju, ja naravno neću govoriti, ne znam ni sve elemente niti činjenice koje su sud vodile da izrekne baš takvu presudu kakva je, ali činjenica da se ona dosta okreće u javnosti govori sama po sebi. Hvala.
Sljedeća replika kolegica Marija Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, uvaženi ministre. Da, 2012. je stavljeno u Zakon „iznimno“ i to je ipak nešto što drugačije govori u odnosu na ono što danas je stavljeno „te“, to je sasvim, ovdje ste otvorili vrata širom, tada je ipak bilo malo suženo. Međutim, htjela bih vas upozoriti da je već 2009. stavljeno društveno-humanističke, dakle iz područja društveno-humanističkih znanosti, a da je 2012. onda dodano i ovo „iznimno“. Htjela bih još napomenuti da mi se, da prema mojim informacijama dakle, ipak jedan dobar dio iz struke ne dijeli vaše mišljenje, da se ipak slaže sa ovim što smo mi stavili u amandman, a jednako tako imamo informacije sa terena, dakle, štiteći dakle stručnost, kvalitetu i kompetencije koji rade, dakle, upravo ti ljudi koji rade na poslovima probacijskih službenika su na tragu onog o čemu ja govorim, a ne ipak na tragu toga da se širom otvore vrata. Hvala.
Hvala, odogovor, izvolite.
Hvala lijepo, dakle, ako ovakvo rješenje egzistira i od 2009. i 2012. mi od ukupno 100 ljudi imamo samo 5 u sustavu koji su iz druge struke, onda zapravo to ipak govori da sama stručna tijela kod zapošljavanja vode računa o tome da u sustav ulaze oni koji su potrebni. I ovo se u praksi pokazalo kao izuzetak i mislim da bilo koji zapravo upravljačko tijelo i netko tko provodi budući natječaj će uzimati primat u zaposlenje samo one koji mogu doprinositi. Mislim da ovi strahovi vaši o kojima govorite, mislim da nemaju opravdanja.
Hvala vam, i posljednja replika, kolegica Jelkovac.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovani ministre. Pa kao što se i naveli, dakle, već sada u sustavu, a uz važenje odredbe koja je kao i u prijedlogu sadašnjeg zakona, naveli ste da ima samo 5 onih koji su neke druge društvene ili humanističke struke i to govori da bez obzira na ovu odredbu zakona kao što ste i sami rekli, sustav prepoznaje ono što mu je bino i to u sustav i zapošljava. Mislim da ako bi se išlo mijenjati ovu odredbu treba voditi računa i o ovih 5 minimalno ako, ili 6, koliko ih ima, jer oni po novom onda ako bi se išlo na promjenu ne bi više ispunjavali uvjete. Hvala.
Hvala vam, odgovor izvolite. Ništa, hvala. Time i zaključujemo raspravu o Konačnom prijedlogu zakona probaciji, drugo čitanje, P.Z. br. 312. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, hvala vam lijepo.
Konačni prijedlog Zakona o probaciji, drugo čitanje PZ broj 312, predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Klub zastupnika SDP-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenog amandmanu, poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, Juro Martinović. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Razlozi, dakle, smatramo da ovako koncipiran amandman je u biti isti onaj tekst kojeg smo mi predložili, s tim da se na kraju isključuje mogućnost da se na ta radna mjesta, radi se o probacijskim službenicima, mogu zaposliti i druge profesije, društvena naobrazba i humanističke znanosti. Mi smatramo da ovim predloženim amandmanom ovaj pravni prostor ne bi bio, niti sa formalno pravnog, niti sa materijalno pravnog aspekta bio kvalitetnije riješen, i zato smo odlučili ne prihvatiti ovaj amandman.
Očitovanje, kolegice Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, uvaženi ministre. Pa nikako se ne možemo složiti sa ovim vašim obrazloženjem, naprosto zato što ovaj amandman ide za tim da popravi sustav, da zapravo u sustavu probacije rade kompetentni stručni ljudi. Ljudi koji u svojim profesijama imaju one, koji su stekli one kompetencije kroz studij koji im upravo omogućavaju rad s kažnjenicima, radi se zapravo o kaznenom sustavu, i to moramo uvažiti. Kao što sam u raspravi spomenula, može li arheolog koji spada u humanističke znanosti raditi kao probacijski službenik? Po nama ne može. Isto na ovaj način mogli bismo u Zakonu o odgoju i obrazovanju, recimo u srednje škole na mjesto nastavnika ili profesora matematike, dozvoliti da radi socijalni radnik, na isti način. Stoga, upravo zato što smatramo da je izuzetno važno jer je ovaj probacijski sustav, probacijski poslovi su od interesa Republike Hrvatske, zato što želimo zaštiti i zajednicu, zato što želimo zaštiti obitelji i zato što želimo zaštiti i same korisnike, oni koji jesu, koji služe kaznu rada za opće dobro, koji jesu u probaciji da dobiju najbolju zaštitu, da dobiju najbolje programe rehabilitacije, smo upravo se odlučili za ovakav amandman i zaista se ne slažem da je sustav otporan, ovim amandmanom bi postao otporan. Tražim glasovanje.
Hvala. Hvala vam. Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o probaciji. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 119 za, 6 suzdržanih i 1 glas protiv donesen Zakon o probaciji.
Nastavljamo sa sljedećom točkom dnevnog reda, to je: - Konačni prijedlog Zakona o lovstvu, drugo čitanja, P.Z.E. br. 339. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. koji je u vezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnika koji se odnose na drugo čitanje ovog zakona. Amandman se sukladno poslovniku mogu podnositi do kraja rasprave, što je u skladu sa čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. S nama je predstavnik predlagatelja Željko Kraljičak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, pa ga pozivam za dodatno obrazloženje. Izvolite državni tajniče.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnice i zastupnici. Prijedlogom Zakona o lovstvu, uređuju se gospodarenje lovišta i divljači. Divljač predstavlja dobro interes za RH ima njezinu osobitu zaštitu. A ustanovljavanje lovišta, od interesa je za RH. Prijedlogom Zakona o lovstvu, za cilj je osigurati održivo gospodarenje lovištima i divljači. A sa druge strane otkloniti poteškoće i administrativne barijere, koje su uočene u primjeni važećeg zakona o lovstvu, prvenstvenog u dijelu koji se odnosi na preciziranje, zakonskih odredbi koje prepoznaju privatno vlasništvo prilikom ustanovljavanja privatnih lovišta, preciznim normativnim uređenjem vezano za probleme šteta od divljači i cjelovitih usklađivanjem normativnih odredbi, vezanih uz koncesije prava lova sa odredbama krovnog zakona kojim se uređuju koncesije. Cilj ovog zakona je osigurati održivo gospodarenje populacije divljači u njihovim staništima, na način i obujmu kojima se trajno unapređuje vitalnost populacije divljači, proizvodna sposobnost staništa i biološka razlikost, te ispunjavanje gospodarske, turističke i rekreativne funkcije, te funkcije zaštite očuvanje biološke razlikovnosti i ekološke ravnoteže prirodnih staništa divljači i divlje faune i flore. U odnosu na nacrt Prijedloga Zakona o lovstvu u konačnom prijedlogu Zakona o lovstvu, nakon zaprimanih preporuka i primjedbi, te nakon dodatne analize nastupile su određene i razlike. Tako i u konačnom prijedlogu Zakona o lovstvu, sa popisa brisana vrsta veliki vranac. Predlagatelj zakona je predložio predloženim izmjenama i raspored sredstava prikupljenih od naknade za koncesije i zakupa prava lova, osigurao financijska sredstva za osiguravanje lovišta i financiranje predmetnih osiguranja, zaštitu i čuvanje državnih lovišta koje nisu pod ugovorom, naknade za štete od divljači u državnim lovištima koje nisu pod u govorom, provedbu natječaja za državna lovišta, promidžba informiranje iz područja lovstva, razvoj, opremanje, modernizaciju informatičkog sustava u lovstvu, unapređenje, razvoja lovstva i unapređenje lovnog gospodarenja. A u odnosu na nacrt prijedlogom zakona, konačnim prijedlogom propisano je kako je Hrvatski lovački savez, obavlja poslove provedbe projekte osiguranje šteta u lovištima, te ostale poslove koje su mu date kao javne ovlasti povjerenje samim ovim zakonom. U odnosu na nacrt Prijedloga Zakona o lovstvu, sa konačnim prijedlogom dobna granica za ishođenje lovačke iskaznice umjesto sa 18 g. smanjenja je na 17 g i 6 mj. uz uvjet da osobe koje su mlađe od 18 g. a posjeduju lovačku iskaznicu, do ispunjenja dobne granice punoljetnosti, u lovu smiju sudjelovati samo uz pisanu suglasnost roditelja ili skrbnika. U odnosu na nacrt prijedloga zakona, u konačnom prijedlogu, odredba koja se odnosila na dopuštanje skupnog lova krupne divljači bez pasa, izmijenjena je na način da je skupni lov krupne divljači zabranjen. A isto tako u odnosu odredbom koja je bila zabranjena loviti divljač na 300 m od granice naselja u nizini i prigorju, odnosno, 200 m od granice naselja u brdsko planinskom području, konačnim prijedlogom zakona, predmetna odredba je radi nužnosti sprječavanja šteta od divljači koje su učestale u predmetnim pojasima uz naselje izmijenjena je na način da je sada zabranjeno loviti divljač lovačkim oružjem 100 m od granice naselja osim u slučajevima kada se radi o naseljima sa više od 10000 st. u kojem slučaju se i dalje važe odredbe od zabrane lova lovačkim oružjem u pojasu od 300 odnosno 200 m. U konačnom prijedlogu zakona u odnosu na nacrt prijedloga zakona, nakon primjedbi vezanih uz odredbe kojem su vlasnici poljoprivrednih površina kao jedna od mjera sprječavanje šteta od divljači, propisane mogućnost učinkovitost određivanje dobara brisana riječ učinkovito, kako bi se izbjeglo tumačenje odredbi da je poljoprivredno površno nužno graditi sa sve 4 strane, čvrstom ogradom, kako bi se moglo ostvariti pravo na naknadu šteta. A isto tako izmijenjena je i odredba kojom se odnosi na to kako se ne nadoknađuje šteta manja od 5% vrijednosti poljoprivredne cjeline, na način da odredba sada propisuje kako se ne nadoknađuje šteta nastala na površini manjoj o 5% ukupne tehnološke cjeline, sukladno posebnom propisu. Također u konačnom prijedlogu zakona, u odnosu na prijedloga zakona, nastale su i određene razlike u posljedice potrebe dodatno nomotehničkih usklađivanja, odnosno, uočenih nejasnoća kao i kod izričaja pojedinih odredbi, a koje je bilo nužno izmijeniti odnosno, ispraviti. Isto tako u odnosu na nacrt prijedlog zakona, konačnim prijedlogom propisuje se kako se korisnici zemljišta na kojima je zabranjeno … [[Govornik se ne razumije.]] lovišta, u roku od … [[Govornik se ne razumije.]] godine dana donošenje Zakona moraju donijeti programe zaštite divljači za predmetne površine. Ovim prijedlogom zakona, dodatno se unapređuje mogućnost razvoja lovnog gospodarenja i zaštite divljači, razvoj lovnog turizma i rješenje rješavanje problema koje imaju korisnici prostora u odnosu na divljač i lovište, a jedinice lokalne područne regionalne samouprave proširuje se dio dosadašnjih nadležnosti, odnosno, omogućava se provedba dijela poslova vezanih uz gospodarenja lovištima a koje su važećim zakonom isključivo bile u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, čime se između ostalog ubrzava postupanje vezanih uz provedbe mjere nužnih za sprječavanje štete od divljači, zbog mogućnosti bržeg uvida i donošenjem mjera potrebnih za rješavanje nastalih šteta kako divljači tako i na divljači. Provedbom ovog zakona ne zahtjeva je osiguranje dodatnih sredstava u državnom proračunu RH već su sredstva za njegovu provedbu osigurana u okviru redovnih aktivnosti. Evo, hvala vam lijepa.
Hvala vam. Na vaše izlaganje imamo 5 replika. Prvi je kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Ovim zakonom pokušalo se riješiti problem štita na osobnim automobilima i s 50% lovozakupnina i prebrojavanje šteta te nakon 3 godine iznalaženja najboljeg rješenja i to mi se čini OK. Međutim, veći je problem i dalje ostaju štete u poljoprivredi koje su enormne i koje se broje u desecima i stotinama milijuna kuna. Mislim da tu nismo iznašli najkvalitetnije rješenje pa me zanima vaš komentar o tome. Hvala.
Odgovor izvolite.
Evo ... [[Govornik se ne razumije.]] gospodinu Križaniću na postavljenom pitanju. Da, samim zakonom smo stvorili pravni okvir kako i na koji način ćemo osiguravati financijska sredstva za rješavanje jednog temeljnog problema svih onih koji danas dijele prostor a to su u velikoj mjeri naši poljoprivredni proizvođači na čijim površinama je i formirano odnosno osnovano lovište i kao i naši sugrađani koji učestvuju u prometu i tako time su izloženi velikim rizicima. Mi smo sami zakonom propisali i osigurali financijska sredstva, to je 50% prihoda i propisali namjenu da ćemo s tim sredstvima financirati model osiguranja od svih šteta i rizika koje mogu biti u našim lovištima i na ne lovnim površinama, danas već možemo reći da smo uspostavili dobar model kroz pilot projekt osiguranja rizika od šteta na prometnicama koje smo zajedno za hrvatskim lovačkim savezom i ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Dončić: Hvala.]] A s druge strane što se tiče samih šteta u poljoprivredi mi smo stvorili okvir i vjerujem da ćemo ga uspjeti isfinancirati na zadovoljstvo svih proizvođača.
Sljedeća replika kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče Kraljičak. Zapravo i u prvom čitanju je bilo, ja ću to i sada ponoviti, bilo je vezano na onaj članak 59. stavak 4. a odnosio se za osposobljavanje lovnika koje provodi Hrvatski lovački savez. Dakle on će uz ovih 17 pučkih učilišta koje imaju odobrenje ministarstva, Ministarstva poljoprivrede a sada će to biti omogućeno Hrvatskom lovačkom savezu. Dakle oni će imati javne ovlasti za izdavanje i osposobljavanje lovnika. Ne znam je li vam poznata činjenica kako, s kojim kadrovima i na koji način će se to omogućiti Hrvatskom lovačkom savezu ako je već to i uglavljeno u zakonu u ovom Konačnom prijedlogu. I druga stvar za koju smo dobili i dosta primjedaba a to je vezano za članak 67 stavak 3 gdje se govori da Hrvatski lovački savez smije izdavati lovačku iskaznicu osobi koja je položila lovački ispit i navršila 17 godina i 6 mjeseci. Zašto 6 mjeseci?
Hvala. Odgovor izvolite.
Evo, hvala na pitanju. 17 godina i 6 mjeseci je vezano i za Zakon o oružju, s time smo stvorili jednu praksu na razini RH da osoba koja je napunila17 godina i 6 mjeseci može dobiti lovačku iskaznicu. Oružje može nabaviti sa napunjenih 18 godina a ovih 6 mjeseci može biti u lovu samo uz nazočnost roditelja ili staratelja. A što se tiče samoga pojma lovnika, držimo da je lovnik jedna od najvažnijih osoba zaduženih za sigurnost lova i od njegove vještine i osposobljenosti uvelike ovisi sama sigurnost u lovu što nam je najvažnija stvar u samome lovu i provedbi cijele aktivnosti oko lovišta i Zakona o lovstvu. Držimo da Hrvatski lovački savez i do sada je imao provjerene i stručne komisije koje su davale dobre lovce, dobre lovoovlaštenike i dobre lovnike i vjerujem da će se ta praksa i nastaviti kroz provedbu ovoga zakona.
Hvala vam. Sljedeća je kolegica Anka Mrak TAritaš, izvolite kolegice.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi državni tajniče. Dakle odredbom članka 31. je definirano kako se raspoređuju sredstva naknade za prava na lov. Budući da je tih sredstva bilo i po ovom, do sada, dakle i budući da su se ona i do sad raspoređivali i mene zanima koliko na razini godine dana je otprilike sredstva i koliko od toga se zaista koristi u namjenu koja je bila i bivšim zakonom definirana. Hvala lijepo.
Izvolite kolega, odgovor na repliku.
Ukupni prihodi od prava lova na temelju zakupa i koncesija se kreću na razini oko 31 milijun kuna i svi lovoovlaštenici redovito plaćaju taj dio, to su namjenska sredstva koja su zakonom propisana, sama namjena. I sva sredstva koja su se do sada koristila na razini županija koja su bila oko 60% su nadzirale revizije unutar županija, naše informacije, da su informacije pozitivne, da su to trošili u skladu sa propisima a ovaj dio koji je vezan za dosadašnje prihode Ministarstva poljoprivrede je bilo samo 10% i on se ustvari provodio u skladu sa predviđenim aktivnostima odnosno prihvatljivim troškovima iz zakona. Bila su sredstva oko, negdje oko 3 milijuna kuna.
Hvala državnom tajniku na odgovoru. Sljedeći je kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo mi ni u ovom zakonu koji je u odnosu na poljoprivredu kao Zakon o lovstvu najgori zakon što sam ga ja vidio i gori je od onoga puno više. Ni u ovom zakonu se ne navodi tko je vlasnik divljači. Kaže divljač je dobra od interesa za RH i ima njezinu osobitu zaštitu. Divljač nema vlasnika izgleda u RH. Zašto nismo to definirali zakonom i nema obaveze lovoovlaštenicima da se osiguraju lovišta. Tko će i kako plaćati štete koje se i sada ne plaćaju? A samim tajminzima oštećenika od tjedan dana za zahtjev od štete, mislim da to mnogi ljudi neće napraviti i da je sve namjerno napravljeno kako se ne bi plaćala šteta poljoprivrednicima koju oni imaju. A o ostatku ću kasnije u ovoj raspravi kluba zastupnika.
Hvala. Odgovor izvolite državni tajniče.
Evo hvala na pitanju. Zasigurno da gospodine saborski zastupniče, vi jako dobro znate i okolnosti koliko sam čuo da ste i sam lovac i znate ustvari koliko je teško danas osigurati lovište u bilokojem osiguravajućem društvu u RH. Mi smo imali praksu kada je osiguranje lovišta bilo obvezni dokumentacije međutim danas imamo situaciju da osiguravajuće kuće ne žele osiguravati lovišta iz razloga što su rizici i isplate samih šteta daleko veće od samih premija koje mogu uplatiti lovoovlaštenici. I došli smo do situacije da bi jedna polica za jedno najmanje lovište već danas mogla biti između 100, 200, 300 ili 500 000 kuna što ne može se platiti iz članarine ili iz vrijednosti divljači kojom gospodare ta lovišta iz razloga što namet samo na jedno skupo vozilo koje košta 100 000 eura bi značilo popravak cijeloga auta ako je totalka, [[Upadica Hajdaš Dončić: Hvala.]] [[Govornik se ne razumije.]] i nema to osiguravajućeg društva koje ... [[Govornik se ne razumije.]] osigurati.
Hvala vam. I posljednja replika na vaše uvodno izlaganje, kolega Prelec, izvolite.
Poštovani državni tajniče, puno ste govorili u ovom uvodnom obrazlaganju o štetama na poljoprivredi i na vozilu. Pa evo moje konkretno bi bilo pitanje, da li imate podatak koliko je u RH bilo ukupno štete na vozilima, znači koje su prouzročile životinje? Znači ukupno šteta, da li imate takav nekakav podatak. Hvala.
Izvolite.
Nažalost, taj podatak vam ne može nitko dati, u RH se dosad nije na jedinstveni način radio popis šteta. Ono što je isplaćeno možda tijekom prošle ili pretprošle godine, nije samo vrijednost štete na automobilu nego i sudski troškovi, kamate i to nije realan pokazatelj. Ako pitate koji rizik, prošle godine smo imali prijavljeno 3890 štetnih događaja gdje je šteta milijunska ali držimo da to nisu svi događaji koji su vlasnici vozila prijavili, vjerojatno veći dio njih je i napustio mjesto samoga događaja i kao takvi nisu evidentirani ali pretpostavka da imamo negdje oko 6 do 7000 štetnih događaja vezanih naleta vozila nad divljači u RH.
Hvala vam. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Kolegica Jelkovac i kolega Panenić, ako ne onda otvaram raspravu, prva rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a o Konačnom prijedloga Zakona o lovstvu, kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice, kolege zastupnici, štovani državni tajniče. Kad govorimo o bilokojem zakonu, naročito ovom zakonu koji se tiče lovstva, trebamo razumjeti da raspravljati o nečemu što zadire u čitav niz različitih interesa koji se tiču jednog određenog prostora. Pa ovdje imamo kako je ovdje već spomenuto, i poljoprivrednike i lovačke udruge, imamo i jedinice lokalne samouprave, imamo čitav niz spleta okolnosti koji se tiču točno određenog prostora i o tome trebamo voditi računa. Ovom ističem iz razloga zato što upravo u npr. ovog zakona, moram reći i istaknuti da je upravo ovakav pristup donošenja zakona kroz rasprave iz prvog čitanja kroz uključenu javnost, primjer kako treba donositi zakone jer je upravo teško pomiriti sve te interese. Ono što je ključno u ovim izmjenama u ovom novom Zakonu o lovstvu, imamo jedan primjer u kojem smo vi često govorili, jedan već pomalo pomak prema decentralizaciji. U ovom slučaju i u ovom zakonu se određene ingerencije koje je do sad imala isključivo Ministarstvo, prepuštaju županijama. I to je dobro. Isto tako, imamo ono što definira i na neki način i starosnu dob lovca odnosno vrijeme odnosno godine u kojima on može polagati lovački ispit, dakle 17,5 g. a do 17 g. svog života može prisustvovati lovu i lovnim aktivnostima unutar društva uz pisanu suglasnost roditelja. Kad govorimo o lovstvu, treba govorit o nečemu što nije od jučer, što nije od nekoliko desetljeća nego praktički na prostoru Hrvatske, traje u organiziranom načinu preko stotinu godina. Rezultat takvog pristup ovoj gospodarskoj tematici je upravo i brojno stanje divljač, njena struktura, zdravstveno stanje divljači, silni angažman lovaca, lovačkih udruga Hrvatskog lovačkog saveza vezano od zaštite i od bjesnoće, od svinjske kuge, od svih onih bolesti koje na neki način zadiru u neki prostor. Na ovaj način govorim iz razloga jer često i povika na te članove lovačkih udruga koje vide samo sa onom puškom u lovištu kad se izvršava nekakav odstrel a ne vide sve drugo što te udruge i Hrvatski lovački savez poduzima upravo na očuvanju i staništa divljači, na očuvanju brojnog stanja i na provedbi onoga što je zakon nametnuo. Dakle, lovno gospodarske osnove, osnovni dokument koje donosi svako lovačko društvo i dobro je da je u ovom zakonu davanje suglasnost na lovnu gospodarsku osnovu odnosno i definiranje granica lovišta, spalo u nadležnost županije. Nešto čime su se sve lovačke udruge bavile, nešto što je prouzročavalo štetu brojnim našom građanima a odnosi se na štetu od naleta divljači odnosno vozila na divljač, gdje su svi naši sudovi redom presuđivali sukladno Zakonu o obveznim odnosima da je odgovoran za štetu vlasnik opasne stvari, u ovom slučaju je sud predmnijevao da je divljač opasna stvar a ne vozilo ili vozač koji upravlja takvim vozilom i redovito su lovačka društva plaćala štetu a samim načinom osiguravanja od štete od divljači u startu su lovačke udruge krenule prema osiguravajućim kućama, premije su u tom trenutku bile vrlo male, nakon prve godine osiguravanja one su krenule, ne u 10, 20 ili 100%-tno povećanje već recimo primjer i Udruge čiji sam ja član, prvo osiguravanje je bilo 5 tisuća kuna, već iduće godine poraslo na 18 tisuća kuna i onda tako redom dalje. Ovdje i Ministarstvo poljoprivrede uključilo i Ministarstvo prometa, ali i Hrvatski lovački savez i krenulo se suočiti direktno sa tim problem tako da je to na neki način već sad, u ovom trenutku, za svaku pohvalu, i konačno cilj i moja želja osobna, to sam govorio i u prvom čitanju, je da se taj problem mora, naprosto mora riješiti kroz drugu zakonsku regulativu, a prilikom osiguravanja vozila prilikom registracijom. Smatram da tih 20-tak kuna, 30 daje sigurnost i vlasniku vozila u ovakvim okolnostima, nije preveliki financijski teret, a rasterećuje brojne udruge koje su u ovom dijelu većina njih bile pred bankrotom, a neke su čak i u ogromnim minusima, budući da se najvećim dijelom financiraju iz članarina svoga članstva. Kao Klub podnijeti ćemo i jedan amandman na ovaj Prijedlog zakona, dakle, ništa što bi trebalo biti sporno, međutim, imali smo čitav niz udruga koje su uredno izvršavale sve svoje obveza, dakle, kroz zakup lovišta, kroz ispunjavanje obveza koje su proizlazile iz lovno-gospodarske osnove, tako da predlažemo da za te udruge koje su savjesno, odgovorno ispoštivale sve svoje ugovorne obveze, gospodarile lovištem na kvalitetan način, da im se u članku 37. iza stavka 8. doda stavak 9. koji bi glasio: „koncesionaru, a sada lovozakupniku koji uredno provodio, ispunjavao mjere i radnje propisane u Ugovoru o koncesiji, pravo lova, lovištu, koje prestaje ispunjavati uvjetom iz članku 35. stavka 1. ovog Zakona, nakon isteka Ugovora o koncesiji, pravo lovstva, može se pravo lova produljiti u skladu s odredbama članka 26.“. U obrazloženju smo naveli o čemu se radi, ali mislim da je praktički svima jasno. Nešto što je izazivalo čitav niz prijepora, a odnosilo se i na stavljanje kormorana, da li divljač ili ne, u ovom slučaju je bilo tu i smjernice Europske komisije za vrste koje mogu prouzročiti štete, da Ministarstvo zaštite okoliša može odrediti odstrelne kvote. Da se razumijemo, lovačke udruge niti lovci za ovakvu vrstu divljači, niti su zainteresirani niti na neki način su i do sada imali u lovnogospodarskim osnovama, međutim, shvaćamo, shvaća se i podrazumijeva se da ova vrsta divljači nanosi velike štete ribnjacima i uzgajivačima obrtima, tako da u ovom slučaju kroz zakon se nameče i to pitanje. Što se tiče nečega što isto tako treba pozdraviti u ovom Zakonu i dobro je da je Ministarstvo prihvatilo sugestije, ne samo Hrvatskog lovačkog saveza već i jedinica lokalne samouprave, a govori se o onoj famoznoj granici od 300 metara od naseljenog mjesta. Dakle, sve je veći pritisak građana, ali i jedinica lokalne samouprave i na lovačke udruge i na Ministarstvo unutarnjih poslova, budući da je činjenica da su ogromne površine Hrvatske, a nažalost i naša ruralna područja, sve nenaseljenije, poljoprivredne površine sve više obrasle makijom, kamenjarom, šumama, da je divljač došla već blizu naseljenih mjesta i u ovom slučaju i udrugama a i MUP-u u tom dijelu su bile vezane ruke. Primjer kod nas dolje u priobalju gdje divlja svinja sa mladunčadi je došla u dječji vrtić u centru Crikvenice, gdje medvjed kopa po kantama za smeće u turističkom središtu, tamo na potezu od Jadranova prema Kraljevici, gdje zalazi u naseljena mjesta poput Šmrike, Bakarca, harači po vinogradima, na neki način je taj pojas od tih 300 metara sprječavao bilo kakve aktivnosti u tom smjeru. Što se toga tiče, dakle, odluka sa 300 na 100 metara u naseljima do 10 tisuća stanovnika, to je ok, 250 do 300 preko 10 tisuća stanovnika. Ono što sam svjestan i ja, svjesni su vjerujem i svi u Ministarstvu, poseban problem koji će i dalje bez obzira na sam ovaj Zakon i dalje trebati na neki način se prema njemu detaljnije prići je svakako štete koje nastaju u poljoprivredi, štete i odgovornosti i lovačkih udruga, ali i samih poljoprivrednika, štete u onom dijelu na neki način, koje mogu prouzročiti veće probleme i samim poljoprivrednicima, a u financijskom smislu udrugama. Dakle, cilj ovog zakona, ono što treba pozdraviti je poboljšanje svih onih stavaka koji su uočene u prethodnom zakonu, cilj je unaprijediti i gospodarenje divljači na prostoru čitave Republike Hrvatske, normirati ono što pripada lovačkim udrugama, Hrvatskom lovačkom savezu, jer željeli ili ne priznati, Hrvatski lovački savez je organizacija koja traje, organizacija koja okuplja na desetine tisuća članova, hijerarhija unutar svih tih je itekako razrađena od samoga starta, tako da sve što je odrađeno do sada kroz komunikaciju između Ministarstva Hrvatskog lovačkog saveza zainteresirani javnosti je hvale vrijedno. Evo Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj zakon i u privitku dajem i ovaj amandman Kluba zastupnika a vezan za članak 37. stavak 8. kojeg sam pročitao. Hvala.
Hvala kolegi Klariću. Slijedeći je kolega Alen Prelec u ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Prelec izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajničke sa suradnicama, pa evo pred nama je Zakon o lovstvu koji je još stariji od 2005. godine bio loš, definitivno mislim da i u Ministarstvu poljoprivrede se s tim slažu ali i svi lovci da je trebalo ga mijenjati i iskreno rečeno ja isto mislim da teško da ćemo donijeti Zakon o lovstvu di će svi biti zadovoljni. Teško da će biti zadovoljni lovci, da će biti zadovoljni poljoprivrednici, da će biti zadovoljni i zaštitari prirode i zaštitari životinja to je gotovo nemoguće, međutim naći dobru mjeru u tomu svemu skupa da imamo jedan zakon koji je bolji od onoga 2005. godine ja mislim da je to dobro. Evo kolega Klarić je govorio o nekim stvarima koje ja isto kao čelnik jedinice lokalne samouprave se slažem i puno ima dobrih stvari koje su u ovom zakonu obuhvaćene, prije svega evo kolega je govorio o tih 300 metara pa seli na 100 metara, mislim da to ide u dobrom smjeru ima puno dobrih stvari koje se u ovom zakonu dobro definiralo, međutim ima i neke stvari koje ću ja evo sad reći ono što s čim se ne slažem. Prije svega evo ova nova preraspodjela koja se promijenila vezano uz ova sredstva s time da se 10% sredstva za naknadu vlasnicima zemljišta smanjuje bilo je do sada 50% mislim da to nije dobro, a nije dobro iz razloga što evo člankom 31. stavkom 1. obezvređuje se vlasnici zemljišta bez pravo lova, dira se u ustavnom zajamčeno pravo vlasništva zemljišta jer ovaj zakon predviđa samo 10% povrata vlasnicima zemljišta. Ova sredstva je u većini slučajeva županija vraćala lovcima, lovačkim udrugama i na taj način je pomagala u sufinanciranju lovačkih udruga, mislim da je to bila jedna dobra stvar, međutim evo to se mijenja. Ako se predviđa ovim zakonom člankom 31. stavkom 5. točka 1. osiguravati lovišta od naleta divljači, tko će i na koji način osiguravati lovišta i zašto kada već mijenjamo zakon zbog usklađenja sa direktivom EU-u ne preuzmemo neke dobre prakse iz zemalja Europske unije kao što je i osiguranje od naleta na divljač preko polica obveznog auto osiguranja, zašto to ne radimo, a ne plaćati policu koja u razdoblju od 1.4.2018. do 31.12.2018. godine plaćena sredstvima poreznih obveznika u iznosu od cca 12 miliona kuna, a ukupna šteta od naleta na divljač RH u prosjeku godišnje iznosi oko 4 miliona kuna. Ja evo imam ove podatke, da li je to 4 miliona kuna pitao sam i državnog tajnika da li je to nešto više teško je to stvarno procijeniti ali evo imam podatke da je to cca 4 miliona kuna. Znači policu plaćamo 12 miliona kuna, a 4 miliona kuna su ukupne štete, evo ja ću se ispričati ako to nema veze sa nikakvom istinom, međutim od onih koji dosta znaju o lovstvu evo dobio sam takvu informaciju. Nemamo sredstava za osigurati pacijente od nesretnog slučaja u bolnici, a novcima poreznih obveznika plaćamo tako skupe police. Dalje, Croatia osiguranje je plaćeno polica od 12,5 miliona kuna ili 12 miliona kuna bez drugih ponuda, mislim da to isto nije transparentno nije dobro, jest da je Croatia osiguranje ja bi reko hrvatska tvrtka osiguravajuća međutim bez drugih ponuda mislim da to ipak nije transparentno i da nije dobro. I još jednu veliku zamjerku koju ću dati na ovaj zakon a to je u članku 59. točka 3. osposobljavanje lovnika provodi Hrvatski lovački savez. Ja mislim da se tu jako favorizira Hrvatski lovački savez, zašto mislim da ne bi to trebalo biti tako. Naime, pod pojmom lovnika u lovačkoj praksi podrazumijeva se osoba sa iznadprosječnom znanjem i iskustvom u lovstvu, obično je to riječ o starijim lovcima s dugogodišnjim lovačkim stažom na uzgoju i zaštiti lova i divljači. Točno da pojam lovnika nije nikada zaživio jer lovo ovlaštenici umjesto lovnika koriste lovočuvara ili neku drugu obrazovanu osobu člana lovo ovlaštenika. Lovničke poslove i zadaće u pravilu obavlja lovočuvar koji je ujedno znatno veće i složenija obrazovna kategorija od sustava lovstva nego sam lovnik, naposljetku lovočuvar je i stručno obrazovana osoba sa određenim iskustvom u teoriji napose u lovačkoj praksi te ga lovo ovlaštenik u redovitoj praksi koristi u svojstvu vođolova ili pak lovnika. Davati Hrvatskom lovačkom savezu udrugi građana osnovanoj po Zakonu o udrugama građana javne ovlasti, izdavanje lovačkih iskaznica, sada i lovničke iskaznice protivno je interesima hrvatske države, odnosno za lovstvo nadležnih državnih organa i tijela. Naime, sve te poslove i zadaće u bogatoj povijesti hrvatskog lovstva nekada su radile nadležne porezne vlasti kao nadležni kotarski organi državne vlasti, bez obzira na sustav državnog uređena u određenom povijesnom razdoblju. Hrvatskoj državi na taj način izmiče ogromna sredstva i slijevaju se u kasu jedne neprofitne udruge građana. Davati dodatne ovlasti Hrvatskom lovačkom savezu da osposobljavanjem lovnika koje provod HLS zarađuje dodatna sredstva u godišnjem proračunu od preko 20 miliona kuna koje udruga građana raspolaže s tim novcem, diskreditiraju sva prava i htjenje drugih lovačkih učilišta u RH među kojima je i HLS tek jedna od njih 17 učilišta s važećim odobrenjem Ministarstva prosvjete i Ministarstva poljoprivrede. Istaknut ću samo da je Hrvatski lovački savez imao prihod od 25 miliona kuna u 2015. godini od toga 8 miliona kuna je bilo dobiti. To su ogromna sredstva i ogromni interesi, na taj način se dezavuira temelji lokalne konkurencije i daje se privilegija samo jednoj pravnoj osobi koja osposobljava kadrove u lovstvu i provodi ih. Naime, HLS sa ovim zakonskim prijedlogom stavlja u bolji privilegirani položaj među svih tih 17 lovačkih učilišta na slobodnom lovačkom tržištu jer mu se zakonskim propisima bez utemeljenosti osiguravaju dodatna Naime sva pučka učilišta u Hrvatskoj, dobile su kao i druge pravne osobe i licenciju dvaju nadležnih ministarstava. Doista nema pravne ni činjenične utemeljenje razloge, zbog čega bi jedino HNS obavljao obrazovanje lovnika, ako je jednako pravan i ako ima jednake uvjete u sustavu osposobljavanje kadrova u lovstvu pod uvjetima i na način koji je to određen Zakonom o lovstvu i pravilnikom o osposobljavanja kadrova u lovstvu. Nema opravdanog razloga, da rečena pučka otovrena učilišta osposobljavanja lovce. Imaj još toga. U opisu pojma lovnika još se navodi kako će on odgovarati za provođenje i organizaciju lova u lovištu, što je jako osjetljiva, ali i u isto vrijeme i opasna definicija, obzirom da postoji realna mogućnost nastreljenja, ranjavanja sudionika lovaca, pogoniča, stočara i poljoprivrednika. Čak i lovačka pasa s tragačkim posljedicama, pa i u slučaju savjesnog organiziranih lovačkih skupina. Tko bi dakle, bio odgovoran osoba u slučaju bilo kakve pogibeljne sudionika jednog ovakvog skupnog lova. Predsjednik? Inače po statutu odgovorna osoba, direktor tvrtke ili obrta? Lovoovlaštenik ili lovnik? I hoće li se i jedan školovani lovnik uopće prihvatiti tog važnog i odgovornog dijela, poslova i zadaća u organiziranju i provedbi skupnog lova, kada odgovara u slučaju nastrijela ili pogibelji sudionika skupnog lova. Postavlja se pitanje što je s lovačkim udrugama, koje nisu članice Hrvatskog lovačkog saveza i ne moraju biti? Da li će ih Hrvatski lovački savez ucjenjivati udruge kao i do sada, a imam ovdje jedan tekst u kojem Hrvatski lovački savez uvjetuje, evo, konkretno ću pročitati dopis Hrvatskog lovačkog saveza, veli, članicama Hrvatskog lovačkog saveza koji nisu platiti pripadajući dio za kolektivnu policu osiguranja od odgojnosti za štetu na motornim željezničkim vozilima, sklopljenu sa Croatia osiguranjem, uskraćuje se sljedeće i tu se navodi što se sve uskraćuje svim tim lovačkim društvima i županijskim lovačkim savezima. A onda mi damo Hrvatskom lovačkom savezu da kao što sam naveo u čl. 59. točka 4. osposobljavanje lovnika provodi HLS a lovnik je obvezan. I mislimo da Hrvatski lovački savez neće ucjenjivati svako lovačko društvo koje neće plaćati članarinu ili raditi onako kako oni određuju. To su moje dvije konkretne, veće zamjerke na ovaj zakon, ja sam uputio i u proceduru amandman na ovaj zakon gdje se smanjuje onda mogućnosti da Hrvatski lovački savez ima ekskluzivu ja bi rekao u lovstvu i u ovom dijelu, jednom, sada ću pročitati ovaj amandman na čl. 12. predlažem da se izmjene od stavka 2. ovog članka otvoreno lovište može ustanoviti na otoku ili skupini otoka površinom većem od 500 hektara te na zemljište u vlasništvu pravne i fizičke osobe minimalnu površinu od 1000 hektara, uz suglasnost lovo ovlaštenika koje već ima ustanovljeno lovište na toj površini. Znači kada netko već ima ustanovljeno lovište, da on mora dati suglasnost, kako bi se to dalo nekome drugome. Ovo su neke konkretne stvari koje smo evo, uz svoj maksimalni angažman, ali i uz pomoć lovaca i ljudi koji se više razumiju u lovstvo od mene, ja nisam lovac, koji su mi tako evo dali, neke sugestije, kako bi ovaj zakon, u lovstvu bio bolji, išao u smjeru toga da imamo zadovoljne lovce i zadovoljne poljoprivrednike ali i zaštitare prirode i zaštitare životinja. Hvala lijepo.
Hvala vama kolega. Sljedeća u raspravi je kolegica Anka Mrak Taritaš u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, izvolite kolegice Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedničke Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju Zakon o lovstvu. Ovaj zakon, mi u Klubu GLAS-a i HSU-a smo promatrali možda mrvicu drugačije nego što je to uobičajeno, i treba ga promatrati u kontekstu zaštite okoliša i u kontekstu klimatskih promjena. Bez obzira što kada pročitate Zakon o lovstvu, svi čitamo tu lovljenje divljači, mi mislimo da se treba malo više fokusirati na onaj dio zakona koji govori o uzgoju, koji govori o zaštiti. Priroda apsolutno prepoznaje sve promijene koje jesu i koje su evidentno. Pogledajte kraj, listopada smo, pogledajte malo temperature, temperature su negdje oko 20 stupnjeva što i na kontinentu, što i na moru. I te temperature su apsolutno prije 10-tak g. bilo nezamislivo, već smo uoči dana mrtvih vodili računa, dal će nam se cvijeće na groblju smrznuti ili ne a temperature su 20 stupnjeva. Tome se priroda prilagođuje, kao što se prilagođuje priroda, prilagođuju su zapravo i životinje. Prema tome, zaista i kada je riječ o određenim direktivama EU, kada je riječ o pojedinom razmnožavanja životinja i povećanom količini istih o tome treba voditi računa i to je taj dio di mi u ovom zakonu čitamo način, na koji je uzgoj, na koji je zaštita, na koji se gospodaru lovištima i smatramo da na tome treba dati naglasak i veće trošenje sredstava koje se ubire za pravo lova i na način na koji se ta sredstva raspoređuju. Ja pritom moram reći da tamo kada su se projektirali i iza toga gradile autoceste, to nam je već uobičajeno, ali na autocesti imate one zelene mostove, koji su bili mostovi za divljač i mostovi za krupniju divljač, to je bilo prvenstveno ti mostovi koji su bili za medvjede. I medvjedi su, dakle, oni se opće zaštićeni, prate se njihovi putevi Europom kako idu i oni su jedna od prvih vrsta koji zapravo imaju migracije i pri tome se moram našaliti zasigurno će u ovom saboru, van konteksta ovog zakona, ali u konteksta nekih drugih zakona, biti govorenja o migrantskoj krizi za vrijeme kad je bio rat u Bosni, tada prvi koji su otišli iz Bosne od krupnih divljači su bili medvjedi. Ti medvjedi su, dio su završili u Hrvatskoj na taj način zaista poboljšali uopće tu porodicu medvjeda, ali glavnina njih je otišla u Švicarsku i Francusku. Otišlo je bez putovnice, otišlo je bez granica i tamo su zapravo u smislu ekologije napravili ozbiljan iskorak. Ali šalu na stranu, ovaj zakon u tom dijelu zaista treba gledati u kontekstu gospodarenja lovištima, treba gledati u kontekstu uzgoja, u kontekstu zaštite, u kontekstu uopće programa razvoja lovnog gospodarstva. Onu situaciju koju mi danas imamo, i oni koji se bave lovom i oni koji se bave zaštitom prirode i okoliša vide sljedeće, dakle, nama ljudi odlaze, poljoprivredne površine su zapuštene, poljoprivredne površine se pretvaraju prvo u šumarke, a kasnije se pretvaraju i u de facto i u šume nakon dugog niza godina, tu dolazi nekakva nova divljač, dakle dolazi nekakve nove životinje i to mijenja sliku i o tome treba voditi računa i o tome kad se uopće definiraju lovišta i kad se definira sve ostalo treba voditi računa. Druga tema je tema o kojoj bi htjela, i u tom dijelu je zakon dao neke okvire, dao je neke elemente i da smo se na tome zaustavili mi bi rekli ok, imamo u Zakonu niz stvari i o tome izuzetno treba voditi računa, jer je pitanje trenutka, a to je dobra priča koju svi smo učili, koju svi govorimo o mungosima koji su bili kao jedna druga vrsta dovedena da riješe problem zmija na otocima, oni su se apsolutno razmnožili s tih otoka, otišli na kopno, a oni su i zaštićeni i sad tu dolazite u nekakav disbalans svega ostaloga. Druga tema je tema sanitarnog odstrela, koji je definiran ovim zakonom koji je definiran za pojedine otoke, definiran je za zračne luke i zaista ako imate ptice, teško će vam moći funkcionirati zračne luke i važno je da to bude kontrolirano da se to ne pretvori, znate uvijek je taj put do pakla popločen dobrim namjerama, uvijek se neke dobre namjere mogu izroditi u nešto drugo. Sljedeća tema je tema o kojoj treba reći i koja je ovdje ovim zakonom moramo biti korektni i reći, napravljen jedan mali pomak, a to je šteta od divljači i šteta na divljači. Dakle, imate dvostruku štetu, imate štetu koju divljač radi imate štetu koja je na divljači. Divljač definitivno radi štetu na poljoprivrednim usjevima, naravno, ali usko je vezano jedno s drugim, ako nemate dobro gospodarenje lovištima, ako nemate sve ono što trebate imati, onda naravno da vam je rezultat šteta koja je na poljoprivrednim usjevima, koja je i na, dakle, one tradicionalne štete koje su od vuka u prostorima gdje vuka imamo, dakle tu imate niz stvari koje jesu, ali jednako tako je i ta šteta na divljačima koja nastaje, i u prvom čitanju samo jako puno govorili o šteti u prometu koja nastaje, na šteti na usjevima i dolazimo do onog definiranja trenutka nastanka štete, to je zapravo ključni trenutak da se netko nakon pola godine ne sjeti da je imao neku štetu. I u tom dijelu, moram reći da bi mi u Klubu GLAS-a i HSU-a rekli, pa dobro napravljeni su pojedini iskoraci ali onda dolazimo do onih stvari u kojima to nije tako, a one stvari koje to nije tako uvijek kad dođete do pojedinih brojaka. S ove govornice nema nikog tko se deklarativno neće zalagati za opciju, za varijantu decentralizacije, dakle, svaka stranka bez obzira gdje sjedi, bez obzira u kojem kontekstu, puna usta decentralizacije, a onda kad vidimo zakone koji nam dođu u Hrvatski sabor, onda vidimo da to malo zaboravimo. Dakle, gdje su lovišta? Na teritorijama jedinica lokalne samouprave. Gdje nastaje cijeli problem? Nastaje na terenu. I onda dolazite do članka 31. i kaže, sredstva za naknade za pravo lova raspoređuje se, 10% naknade vlasnicima već je, oni koji su govorili prije mene, govorili da li je to tako ili ne, kaže 30% sredstava u državni proračun, i tamo u državnom proračunu izgubi se, 50% u državni proračun, na račun Ministarstva financija za financiranje mjera donošene ovim zakonom i aktima donesenim na temelju njega i 10% sredstava na račun jedinica, županija i grada Zagreba za provedbu Zakona. Ja sam apsolutno sigurna, ako se zaista želimo zalagati za decentralizaciju, ako zaista želimo pojačati uopće taj model onda to trebamo s jedne strane, sredstvima da im date s nečim da upravljaju i da nečim mogu zaista nešto i raditi i s druge strane je to određenim poslovima. Ne možete dati ni poslove, ne možete dati ni zadatke ako nemaju sredstava, a ako nemaju sredstava kojima oni mogu upravljati oni će ovako slegnuti ramenima i reći, javi se tamo negdje drugdje. Tako da je taj dio nešto što apsolutno mislimo da nije dobro, ponavlja se po tko zna koji put, uvijek naravno nastaje dilema, zašto, kako, da li zaista ćemo iz toga se koristiti za gospodarenje lovištima, za unapređenje svega o čemu je riječ i dolazimo i u ovom zakonu do jedne teme koja je važnost osiguranja. To što ni jedna osiguravajuća kuća ne želi osigurati lovišta, je zapravo problem Ministarstva, problem centralne vlasti, problem toga dakle, ni jedna osiguravajuća kuća ne želi osigurati ništa gdje će imati nekakav problem, no međutim, to je nešto o čemu treba voditi računa, o čemu treba napraviti sljedeći iskorak i napor da se sjedne s osiguravajućim kućama. Naravno da oni tradicionalno osiguravaju aute, prestali su osiguravati i imovinu građana, jer ni to, odnosno kad govorim imovinu govorim o nekretnina, govorim o kućama i zgradama jer im to tako nije zgodno. Vezano uz poljoprivredne usjeve jednako tako su to prestali osiguravati, al' to je onda napor koji treba se učiniti sa ovog mjesta putem pojedinih Odbora, putem centralne države, putem jednako tako pojedinih Ministarstava, sjesti s osiguravajućim kućama i vidjeti o čemu je riječ. Dakle, ako mi imamo lovišta koja presijeca bilo koja prometnica, neminovno je da će doći do štete na divljači, čak i kada je sve u redu, dakle u noćnim satima, sjetite se ja sam iz kraja u koji je relativno, odnosno pogotovo kad idem noći kroz jednu šumu, a s jedne i druge strane je lovište, vi tamo vidite, mi smo tamo vidjeli i ne samo uobičajeno srnu, nego smo vidjeli, imate veprove s mladima, to je uobičajeno što i može nastati šteta i ono što treba biti napor i koji treba se napraviti, a to je da osiguravajuće kuće zaista na određeni način kroz određenu politiku to osiguravaju. Zaključno, postoji niz stvari u ovom Zakonu koji, pogotovo kad govorimo o gospodarenju, uzgoju, zaštiti, koji je napravljen iskorak, no međutim ovaj Zakon ima i niz elemenata i stvari koje nisu napravljene kako treba, mi inače u Klubu GLAS-a i HSU-a uvijek mislimo da je dobro donijeti propis, da ga je dobro pratiti, da je dobro mu dati život pa ako se vidi da su neke stvari loše ili nisu do kraja dorečene, raditi izmjene i dopuna Zakona, no u slučaju kad to unaprijed znate, u slučaju kad unaprijed znate da će biti pojedinih problema, ako već iskustveno imate, a kao što znamo ovaj Zakon, ovo nije novi Zakon, mi već imamo Zakon, znamo koji su tamo problemi i to što je problem ne rješavate nego otvarate dalje ili produbljujete, nije dobar način i zbog toga mi ovaj Zakon ne možemo podržati. Hvala lijepo.
... [[Govornik se ne razumije.]] kolegici Anki Mrak-Taritaš. Iskoristit ću trenutak da pozdravimo na galeriji učenike i učiteljice ili učitelje Osnovne škole Rebete koje su nam se pridružili. Lijep pozdrav i dobrodošli u Sabor. [[Pljesak.]] Zapravo da. Možemo sad nastaviti sa pojedinačnom raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o ... [[Govornik se ne razumije.]] u ime Klubova, s nama je sada kolega Branko Hrg u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjeniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja ću reć ovako, da ću sa ne baš velikim zadovoljstvom glasati za ovaj Zakon, isto kao i naš Klub HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a. Naime, nisam lovac kao što to uvijek naglašavam, slušam kolege koji raspravljaju, koji su lovci, uvažavam njihovo mišljenje i budući da se radi o Zakonu o lovstvu, iz tog razloga bi uvijek nešto tako podržao. No, ono što mene muči, ono o čemu sam govorio i u prvom čitanju, o čemu su govorili sada i kolegice i kolege u prethodnim raspravama i o čemu će vjerojatno biti još govora tijekom današnjeg dana, jest da ovaj Zakon ne rješava one probleme s kojima se ja kao čovjek na ovakvim dužnostima susrećem svakodnevno, na što mi ljudi ukazuju i mole za pomoć. Dakle, ovim Zakonom definitivno ne rješavamo problem uništavanja usjeva ljudima koji žive na selu. Posebno u područjima gdje su manje površine, kao što je to ovaj dio oko Zagreba, znači nekakvih 50-60 kilometara, 100 kilometara oko Zagreba, znamo da su tu male parcele, da su tu male površine i da je njih nemoguće, i po važećem, a i po sada predloženom Zakonu ograditi i zaštiti. I oni su definitivno prisiljeni prestati proizvoditi. Nismo taj problem ni ovim Zakonom riješili, i to je jedna knedla u grlu, jedan problem koji mislim da nije dovoljno dobro sagledan, i da nije bilo dovoljno želje da se on riješi. A svaki se problem, ako postoji želja, uvjeren sam može riješiti. Ti ljudi su kažnjeni duplo. Kao prvo, država je dala njihovu zemlju u zakup za lovište, s druge strane im je onemogućila zaštitu od divljih životinja koje obitavaju na tom prostoru. To je jednostavno tako. I bojim se da nismo na dobrom putu i na tragu, i molim Ministarstvo i nadležne službe da još jedanput dobro razmotrite što se događa na terenu i pronađete rješenje, dal' izmjenama Zakona, dali nekim Pravilnicima, Uredbama, bilo čime, ali taj se problem jednostavno mora početi rješavati. Govorimo o vrlo konkretnim situacijama, govorimo područjima, ja ću biti onako da velim na mikro lokacijama, govorimo o područjima tamo ispod Kalnika, sjeverne strane Križevaca, u naseljima Čabraja, Batovec, Vojakovački Osijek, Vojakovački Kloštar, dakle ljudi prestaju sijat. Ja o tome govorim više puta u ovoj Sabornici, znam da takvih problema ima diljem Hrvatske i jednostavno si ljudi u tom dijelu ne mogu ništa pomoći. Kaže se ovdje, sam državni tajnik je rekao da osiguravajuća društva ne žele osiguravati usjeve, ne žele osiguravati štete od divljači, pa stvarno, evo malo prije je kolegica govorila o tome također. Ako osiguravajuća društva neće, ako se ljudi ne mogu zaštiti, ako Udruge koje tamo imaju zakup, lovačka društva ne mogu podnijeti nadoknade tih šteta, čekajte ajde nađimo, dajte mi odgovor. Evo ja molim državnog tajnika da nam date odgovor tko će zaštiti te ljude, tko je obavezan? Mislim da sve ide samo u jednom pravcu. Država mora naći rješenje, jednostavno mora. Zaštitili smo životinje, zaštitili smo u tom zakonu i lisice, a ljude ne zaštićujemo, nema smisla, nema nikakvog smisla. Ono što je po meni dobro, danas sam razgovarao sa svojim lovcima tamo u Svetog Huberta Križevci pa mi kažu da je sada vezano za ovaj dio šteta na cestama od naleta divljači da je ovaj model gdje ministarstvo osigurava nekih 15ak milijuna Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo prometa infrastrukture 5 milijuna, Hrvatski lovački savez 5,7 milijuna da je to na neki način njima isto izdrživo ali da nema garancije da će to tako i ostati, da to je tako sada dok je ministar Tolušić i ova politika. Sutra može biti neka druga politika, neki drugi ministar i što onda? Znači tu tražim isto da malo državni tajnik pojasni kako i na koji način doskočiti tome i kako to rješavati na neki, dati sigurnost na neki duži period. Vjerojatno imate odgovor na to pitanje pa ja stvarno molim da nam probate malo pojasniti kako to rješavati. Malo ću se još zadržati na predatorima na divljači o kojoj je često puta isto govoreno i o kojoj je već danas govoreno, dakle radi se o grabežljivcima. Radi se konkretno o lisicama i njihovom nastanjivanju u naseljena mjesta. Ja sam o tome govorio i u prvom čitanju. Nismo to riješili ni ovim zakonom. Mi smo na lokalnim razinama pokušavali čak donositi neke planove, programe. Na kraju je ispalo da se po tim planovima i programima treba, može napraviti hajka, istjerati lisice i onda ih maltene pohvatati, odvesti na neki drugu lokaciju ili ih otjerati ne znam 300 metara od kuće i onda ih možeš, možeš vršiti odstrel. Kako to napraviti? Mislim jednostavno imamo problem. Ljudi koji žive pa i u velikim gradovima, u krajnjem slučaju imate lisica i u Zagrebu, susrećete se s njima. Ali evo u mojim Križevcima možete u centru grada u noći vidjeti lisice kako pretrčavaju preko ceste. Mislim da ni tu ne rješavamo probleme i ni taj dio nismo dovoljno riješili, nismo ga dovoljno sagledali, on će biti sve veći i veći i imati ćemo sve više problema u tom dijelu. Bilo je ovdje govora malo prije, mislim da je kolega Prelec o tome dosta detaljno govorio pa nema potrebe to posebno obrazlagati, s moje strane, ali ja tražim odgovor. Molim pojašnjenje od državnog tajnika, zašto stvarno je člankom 59. regulirano da osposobljavanje lomnika vrši isključivo Hrvatski lovački savez dok se člankom 73 ovlašćuju od strane ministarstva pravne osobe koje vrše školovanje i edukacije i obuke. Vjerojatno postoji razlog, ja ga ne znam, evo čisto da to pojasnimo, da vidimo koji je to razlog i zašto se nije omogućilo također i za taj dio da se kao i člankom 73 rješavaju i ta pitanja a ne da budu na ovaj način riješena. Ja nemam ništa protiv Hrvatskog lovačkog saveza, apsolutno, čak štoviše dajem im potpunu potporu ali me čisto interesira da znam odgovoriti na pitanje kada me netko pita zašto je to tako. Evo ja vas tu molim da to pojasnite stvarno u ovoj današnjoj raspravi da dobijemo što konkretniju sliku. I još samo o odnosu lovačkih društava kao udruga i pravnih osoba, privatnih osoba koje su zakupci lovišta zbog ekonomskih razloga, dakle zbog zarada. Mislim da nije dovoljno dobro zakonom to razdvojeno. Ne možemo lovačka društva tretirati po istoj gospodarskoj da tak velim nekakvoj osnovi kao nekakvog privatnog zakupca lovišta koji ima komercijalni cilj. Lovačko društvo je hobi. Te udruge jedva preživljavaju, članstvo im se osipa, sve ih je manje. Mi ih danas tjeramo doslovno da se ponašaju na neki način sa teretima na leđima da taj svoj hobi, tu svoju ljubav prema prirodi, prema životinjama, tu želju za očuvanjem ravnoteže u prirodi u principu napuštaju i da prepuste to. Što će biti ako u neko dogledno vrijeme dođe do osipanja tih lovačkih društava značajnijeg a postoji mogućnost da će doći i da oni nestanu, da praktički prestanu na nekim prostorima više uopće djelovati? Tko će biti taj tko će onda održavati tu ravnotežu u prirodi? Mislim da bi lovačka društva kao udruge građana trebale biti posebno definirane da prema njima zakon mora biti labavije određen a oni koji se bave lovom radi zarade da prema njima on bude onako gospodarski posložen. Ne može se to tretirati po istom kriteriju. Dakle nisam lovac, nisam član takvih udruga ali vrlo često budem sa tim ljudima i znam da im je ovo iz dana u dan sve veće opterećenje i da jednostavno polako odustaju od bavljenja tim hobijem i dižu ruke od svega. Posebno u ovom dijelu još ako moraju plaćati kazne, ako moraju plaćati štete a nitko im tu ne pomaže, u tom slučaju oni su stvarno u jednoj vrlo lošoj situaciji jer im u krajnjem slučaju na njihova lovišta dolaze i životinje iz privatnih lovišta, doduše to im dobro dođe u onom dijelu ako imaju neki odstrel ali oni to ne rade radi nikakve materijalne koristi ni radi nečega, nije, nije tim ljudima do toga i definitivno puno je više šteta nego što je same koristi za taj dio. Dakle, evo ovo je nekoliko opaski na zakon, nekoliko neslaganja, kažem mi ćemo za njega glasati ali molim državnog tajnika da nam stvarno pojasnite ove razloge pojedinih članaka zakona i pojedinih nelogičnosti po mojem sudu koji se u ovom zakonu nalazi. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom u ime Kluba zastupnika. Sljedeća zastupnica u ime Kluba zastupnika HNS-a je kolegica Božica Makar. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Danas govorimo o Zakonu o lovstvu i koliko je on bitan vidimo već po prvom članku ovog zakona što sve se uređuje tim zakonom. Dakle tim zakonom uređuje se gospodarenje lovištem i divljači, što obuhvaća uzgoj, zaštitu, lov i korištenje. A naravno sve to ima gospodarsku, turističku i rekreativnu funkciju te funkciju zaštite, očuvanja, biološke raznolikosti i ekološke ravnoteže. O ovom zakonu postoje različita mišljenja i različita stajališta, različite primjedbe, različiti prijedlozi. Neosporno je da se svi slažemo u tome da svi želimo sačuvati upravo tu biološku ravnotežu i oko toga nema spora. Međutim, svatko sa svojeg gledišta promatra kako to postići. Čuli smo i u današnjim raspravama dosta toga na što su se pojedini zastupnici u ime klubova osvrtali. Ja moram reći u ime kluba HNS-a da mi izuzetno cijenimo naše lovce i njihovo mišljenje je svakako potrebno uvažavati jer upravo tih 1000 udruga lovaca i njih više od 60 tisuća koliko imamo brinu o našim lovištima u Hrvatskoj. Dakle upravo oni vode brigu o toj uravnoteženosti. Naravno trebamo uvažavati i mišljenje udruga za zaštitu životinja, udruga za zaštitu prirode i mišljenja naših građana. Ali ja bih se prvenstveno sada osvrnula na mišljenje naših poljoprivrednika i šumoposjednika koji također vole divljač i nisu oni protiv divljači ali njima divljač stvarno rade štete, oni gospodare na tim otvorenim područjima i zapravo su zajedno sa divljači svakodnevno. Dive joj se ali osjećaju i posljedice koje su do sad jako rijetko bile nadoknađivane. Imamo rješenje koja se predlažu ovim konačnim prijedlogom zakon, dosta dobro riješena u mnogim situacijama jer stvarno u odnosu na prvo čitanje uvažene su mnoge primjedbe i odbora ali i tu zastupnika. Pa ja ću se osvrnuti na onaj dio na što smo i mi imali primjedbe u prvom čitanju, dio njih je uvažen, dio njih nije iako smatramo bitnim i te izmjene. Dobrim smatramo, prihvaćanje izmjene članka 79. u kojem se propisuje sprječavanje šteta u lovištima na koje je rješenje o prvom prijedlogu zakona stvarno imalo, ma skoro svi zastupnici klubova i pojedinačno a radilo se o onom ograđivanju zemljišta odnosno parcela. Dobili smo tumačenje da to nije baš tako bilo predviđeno ni u prvom čitanju pa je sad maknuta riječ odnosno izbrisana učinkovito a dodane su riječi koje označuju moguća sredstva upotrebe a koje je osiguravao lovoovlaštenik, dakle to su mehanička, električna i kemijska. Svi smo se osvrtali na specifičnost tih naših malih parcela i što zapravo znači njihovo ugrađivanje. Ma njihovo ugrađivanje je problem ako uzmemo čvrstu ogradu i samu sa strane šuma jer znamo da su to najčešće 10, 15, 20 metara širina tih parcela ali dobro možemo koristiti druge pa ne treba biti ograda, vjerujemo da će i divljač to prihvatiti da neće ulaziti na ta područja gdje je učinjena zaštita na drugi način. U prvom čitanju klub HNS-a imao je primjedbe na članak 66. kojim je propisana zabrana lova divljači u pojasu od 300 metara od granice naselja. Tu smo također dijelili mišljenje, većina nas da to treba smanjiti na 100 metara. Navodili smo svi razloge i uvažavajući i ono što je bilo mišljenje ostalih ministarstava a to je upotreba oružja u blizini naselja. Dobro je što je prihvaćeno ovaj prijedlog i sada je novo rješenje da 100 metara od naselja je dozvoljeno, odnosno 300 metara od granice naselja većih od 10 tisuća stanovnika u nizini i prigorju te 200 metara od granice naselja većih od 10 tisuća stanovnika u brdsko-planinskim područjima. Zapravo taj problem najviše je i prisutan u ruralnim područjima, u malim naseljima koja najčešće nemaju više od 10 tisuća stanovnika mada smo raspravljali i o tome da nažalost životinje ulaze i u takva naselja zbog sve veće zapuštenosti kuća, parcela i ostalog. Žao nam je što nije prihvaćen naš prijedlog izmjena članka 78. Zakona kojim smo predlagali da se uz ostale štete na imovini doda i šteta na šumi i šumskom zemljištu. Obrazloženje ministarstva je da štete na šumi i šumskom zemljištu nema i ne može biti s obzirom da je ona prirodno stanište za većinu divljači koja može počiniti ikakvu štetu i njezin je prirodni izvor hrane. Mi u klubu HNS-a smatramo da ne postoji ni jedan stručni a ni pravni razlog da se ne nadoknađuje šteta koju počini divljač u šumi, na šumi i šumskom zemljištu. Argument da je šuma i šumsko zemljište isključivo prirodno obitavalište krupne divljači naprosto ne stoji jer ta ista krupna divljač koristi i poljoprivredne površine ovisno o vrsti do 10 do 80% svojih životnih aktivnosti. Taj postotak još je veći ako se promatra korištenje livada i pašnjaka. Poljoprivredne površine za životnu aktivnost tu ima i još veći značaj. Zanima nas da li će se isplaćivati šteta na šumskim vrstama drveća koje rastu na poljoprivrednim površinama i nemaju status šume? Ne priznavanje štete o divljači na šumi i šumskom zemljištu moglo bi proizvesti učinak diskriminacije u smislu isplate naknade za počinjenu štetu prema načinu uporabe katastarske čestite i njezinih dijelova odnosno o kojoj od vrsta uporaba katastarske čestite se radi. Isto tako postoji i mogućnost gubljenja interesa lovoovlaštenika da provodi bilo kakve radnje za sprječavanje štete koju čini divljač na šumi i šumskom zemljištu ili uzmimo hipotetski situaciju da svi korisnici šuma i šumskih zemljišta u RH za zaštitu zadnjeg i prvog dobnog razreda do starosti 10 godina zatraže repelente od ovlaštenika. Količina repelenata kretala bi se u stotinama tisuća litara a to su samo repelenti, da ne govorimo o ostalom. Napominjem još jedanput, žao nam je što niste prihvatili dopunu članka 78. Mi u klubu HNS-a i dalje smatramo da je ta dopuna potrebna, međutim s obzirom na sve prihvaćene izmjene u odnosu na prvo čitanje i zbog toga jer ovaj zakon smatramo važnim i načelno dobrim i smatramo ga velikim iskorakom u odnosu na prijašnji. Klub HNS-a će podržati ovaj zakon. No nadamo se da će uskoro u proceduru ići izmjene ovog zakona da neće proći 13 godina do donošenja novog ili do bilo kakve izmjene i da ćete dodatno razmotriti naše argumente i da ćete priznavanje štete na šumi i šumskom zemljištu uvrstiti u taj novi zakon. I još ću samo napomenuti vezano na mišljenje pučke pravobraniteljice Lore Vidović koje smo dobili a riječ je o članku 49. Mi u klubu HNS-a smo raspravili o tome, radi se naime o pristupu informacijama gdje članak 49. trenutno glasi da je izrada lovno-gospodarskih planova i njihovih revizija moraju se povjeriti pravnoj i fizičkoj osobi koja posjeduje i odgovarajuću licencu Hrvatske komore inženjera šumarstva i drvne tehnologije. I članak 2. istog zakona: podaci o smjernicama budućeg gospodarenje s divljači iz lovno-gospodarskih planova su javno dostupni podaci putem središnje lovne agencije i gdje stoji da ostali podaci iz lovno gospodarskih planova nisu javno dostupni zbog zaštite komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe uključujući intelektualno vlasništvo. Mi također smatramo da podaci trebaju biti dostupni iz lovno-gospodarskih planova, da postoji mogućnost da se određeni podaci jednostavno da ne budu kao sastavni dio lovno-gospodarskih planova nego neki dodatak koji se dostavlja i koji nije onda javno dostupan. Evo, još jedanput napominjem, klub HNS-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Za sudjelovanje u raspravi prijavio se također i Klub zastupnika HSS-a u njihovo ime govoriti će zastupnik Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo ja ću opet govoriti ovdje i kao agronom i kao lovac i kao seljak koji trpi štete, doduše u jako maloj mjeri u odnosu na ljude koji stvarno štete trpe. Ovaj Zakon o lovstvu je samo nastavak politike Vlade HDZ-a prema poljoprivredi kakvu vrše, gdje se uništava poljoprivreda do temelja. Ovaj zakon samo još pomaže uništavanju poljoprivrede i uništavanju onih, imovine ljudi koji još uvijek žive na ruralnim područjima a koji još uvijek nisu otišli u Njemačku, Irsku ili negdje drugdje gdje vlada pravda i uređena država. U članku 3. divljač je dobro od interesa za RH i ima njezinu osobitu zaštitu. Tko je vlasnik divljači u RH? RH nije po ovome. Da li su općine? Gradovi? Županije? Nitko nije vlasnik divljači. Dragi Bog. Njemu se je teško žaliti u materijalnom smislu i dobiti materijalnu naknadu za ono što divljač učini. Privatna lovišta, kaže spajanje više zemljišta privatni vlasnici mogu ostvariti pravo na ustanovljenje privatnog lovišta ako svaki od njih posjeduje površinu ne manju od 500 hektara za ispunjavanje ovog uvjeta. Pa ja vas pitam tko u Hrvatskoj posjeduje 500 hektara? Mi imamo ... [[Govornik se ne razumije.]] Pa zašto ne omogućimo ljudima koji se žele udružiti, imaju vlasništvo i mogu dosegnuti površinu od 500 hektara da ustanove lovište na 500 hektara i da to bude njihovo privatno lovište? Ali ne, mi to njima ne damo, mi dajemo samo grofovima. Koliko ljudi, evo neka mi netko kaže, ako mi može državni tajnik reći u Hrvatskoj ima vlasništvo od 500 hektara? Jako malo. Mislim da opet samo pogodujemo velikima, pogodujemo opet nekim novim „Todorićima“. Ja vas pitam gdje je tu mali čovjek? Gdje su tu obični lovci? Gdje su male lovačke udruge? Očito oni moraju nestat, njih ne treba. Ugovor o zakupu prava lova sadrži odredbe i sada se one tu nabrajaju, ni u jednoj se ne spominje osiguranje lovišta. Zašto se ne spominju osiguranja lovišta? Zašto su premije postale toliko velike? Pa zato što su štete od divljači na poljoprivrednim usjevima toliko velike da nitko neće osiguravati, ni vidjet tu interes. I bez obzira što su se mnoge štete izigrale, što su mnogi lovozakupnici koristili neznanje poljoprivrednika i onih koji imaju usjeve, ne poznaju Zakon i procedure u Republici Hrvatskoj, i jednostavne se nisu znali snać' i nisu nikada dobili odštetu niti su ostvarili pravo. I postoje oni drugi, koji se sude godinama, koji su znali da treba napraviti sudsko osiguranje dokaza i pitanje da li će ikada dobiti štetu. Nekada je postojala Odredba u Zakonu o lovstvu, da obavezna dokumentacija uz Ugovor je polica osiguranja. Članak 28., Zakon prava lova prestaje, pa se tako također opet navodi, opet ništa o štetama, nema ni jednog uvjeta ukoliko su štete od divljači određenog lovoovlaštenika napravljene na usjevima poljoprivrednih proizvođača ili građana na ruralnim područjima, ukoliko on nije ispunio i obeštetio njih, da mu se ukida zakup, ni u jednom jedinom dijelu. Raspodjela zakupnina, 10% od zakupnine sredstava za naknade vlasnicima zemljišta bez prava lova. Znači to su oni ljudi koji imaju svoj hektar, 2, 5, 10, 20 zemljišta u vlasništvu i oni će dobiti 10% od lovo zakupnine. Pa znate li vi kolike su lovozakupnine? Postoje lovozakupnine koje su ispod kune po hektaru, pa da je ona i 10 kuna po hektaru, ako netko ima 10 hektara, 10% je kuna, 10 kuna je za 10 hektara. Pa za to se ne isplati raditi niti Zahtjev, to je smijurija. Ljudi to ni ne znaju da mogu napraviti i da mogu tražiti i tu mrvicu koju bi trebali dobiti, već to normalno odlazi u masu koja si je namijenjena isključivo za razvoj lovstva. Znači, štete im se rade na poljoprivrednim usjevima na njihovoj zemlji, ne isplaćuje im se ta mrvica, naknada koja je do sada bila 50% i još oni hrane i uzdržavaju divljač jer uvijek nakon usjeva postoji rasip nakon kombajniranja, koji dobro dođe divljači, i hvala Bogu neka divljač živi od toga. Nažalost, ovdje su ti troškovi Zahtjeva daleko, daleko veći, nego što su te mrvice koje se daju. I sad postoji još mnogo stvari u ovom Zakonu o kojima bi se moglo raspravljati, no međutim nemam dovoljno vremena pa ću se posvetiti ovima štetama i naknadama štete. Kaže u članku 76., lovoovlaštenik, fizička i pravna osoba, kojoj divljač može prouzročiti direktnu imovinsku štetu, dužni su poduzimati sve neophodne mjere radi sprečavanja štete koju divljač čini. I sad se nabrajaju mjere za sprečavanje šteta od divljači koje bi trebao raditi lovo ovlaštenik i lovačko društvo, ja vas pitam tko to može kontrolirat? Pa nitko ne kontrolira da li je lovno gospodarska osnova napravljena onako kako treba. Pa ja se mogu kladiti da 90% lovno gospodarskih osnova, ne odgovara pravom stanju na terenu. Svima je to jasno, onaj 'ko je lovac ili član lovačke udruge ili lovo ovlaštenik, zna zašto je to tako. Da bi se zloupotrebljavalo prilikom lova. Znači nitko ne može kontrolirati koliko se je toga ubilo tj. odstrijelilo, a ako imate manju gospodarsku osnovu, imate manje obaveze i jednostavno ostaje vam više za onaj drugi dio, rabot. Članak 79., i članak 80., znači, sramotni članci u ovom Zakonu koji direktno uništavaju poljoprivrednu proizvodnju i ja se čudim vama u HDZ-u koji će te dić' u srijedu ruke za ovaj Zakon, da vi ne shvaćate da ljudima koji su za vas glasali, koji su vas doveli na vlast, ovim člankom radite direktnu štetu. Zašto ne razmislite da ovo nije dobro? Pa evo, ja sam lovac, pa makar nikada ne išao više u lov, ne mogu preći preko ove nepravde. Ne mogu preći preko ove nepravde. Jer jedino odgovornost i sav trošak i sva muka je prebačena na oštećene, na poljoprivrednike. Kaže sprečavanje štete u lovištima osigurava se poduzimanjem sljedećih radnji, oštećenik je dužan na primjeren način i na svoj trošak, kao dobar gospodar poduzeti mjere dopuštene radnje i zahvate u svrhu zaštite svoje imovine od nastanka takve štete. Znači, taj dobar gospodar koji se trudi da ima dobar usjev, da ima dobar prinos jer inače ne može opstati, on mora još se patiti i oko svega ovog. Dopuštene radnje i zahvati su ograđivanje dobara, ciljano čuvanje dobara. Pitam vas kako će on čuvati? Sa psom? Dođi ćemo do stavka 3., u 80 članku. Ako pas napravi štetu divljači, onda je on odgovoran za štetu na divljači. Pušku i da ima, ne smije upotrijebiti, jer je opet kriv. Znači on je kao dobar gospodar, dužan to sve poduzeti. Mora istjerivat divljač, mora provoditi agrotehničke mjere, mora postavljati električne pastire, to je sve mjere zaštite koje mu je dužan osigurati lovozakupninu. I onda ljudi, koji žive recimo na Banovini, u Posavini, ljudi koji nisu visoke obrazovne razine, ne znaju pročitati ovakve stvari, oni ni ne znaju što ovdje piše niti će ikada znat, niti će znat da moraju tražiti od tog lovoovlaštenika ali ovlaštenik ih dobro izmulja, pa im ništa od toga ne da. Znate kako sam ja dobio repelente? U flaši od gustog soka voćko, nešto što smrdi po nafti, bez deklaracije, bez ičega. Moj kolega koji je to postavio onako kako treba po Pravilniku, kod njega je bila najveća šteta. Mi koji nismo postavili, kod nas je šteta bila barem tri puta manja. Da li će svaki ovlaštenik dati pastira električnog za zaštitu? Ja imam 30 hektara na 15 parcela, 15 pastira, 15 akumulatora. Ma neće. Oni ni to ne mogu ispoštovati u zajedničkim lovištima. Zato što nemaju prihoda od lovova koje provode da bi mogli uopće financirati i ova sredstva za zaštitu. Neki su me kritizirali kada sam raspravljao o prvom čitanju. Pa ja im kažem, ljudi pa ja govorim za vas, pa vi ćete propasti jer nećete moći niti ovo ispoštovati. I to će se desiti. Lovačke udruge, gdje su mali ljudi će propasti jer neće moći niti ovo ispoštovati ukoliko će se držati zakona. Ali, ovdje ništa jasno u svemu tome ne piše, da li se oni toga moraju držati, da li se ne moraju držati. Čl. 80. za štetu koju prouzroči divljač u lovištu odgovora ovlaštenik ako je oštećenik poduzeo radnje iz čl. 79.,što je praktički nemoguće na svemu tome poduzeti. Vi kada postavite električnog pastira ako ste imali sreću da ste ga dobili, to su kilometri i kilometri žice. Stotine stupića, vi morate pokositi svu travu ispod njih nekoliko puta, svaka travka koja dodirne žicu čini uzemljenje, prazni se akumulator i ne funkcionira. Šta mislite koji su to sati rada uz svu muku koju poljoprivredni proizvođači imaju da bi čistili samo to. Da ne pričam kada postavite 15 akumulatora koliko ćete ih naći u današnje vrijeme neimaštine, pogotovo oni koji skupljaju sekundarne sirovine, svi znaju gdje su. I kaže se, znači, u čl. 80. st. 3. za štetu na divljači koji prouzroči na način iz čl. 78. ovog zakona odgovara počinitelj tih radnji odnosno vlasnik stvari ili životinja od kojih potječe takva šteta. Znači, pas kojega možda koristite, ljudi su znali zavezati pse u kukuruzu da čuvaju. Ako slučajno naprave štetu na divljači, on će odgovarati. Ljudi polude kolika im se šteta naprave, pa možda imaju i neko oružje, pucat će. Kad čovjek dođe do očaja, kada živi od mrvica, onda mu je dosta ovakvog ponašanja prema njemu i dosta mu je ovakvog ponašanja države jer on ne dobiva ko mi ovdje 15-est, 16-est tisuća kuna plaće, on živi od mrvica, od te kukuruze, od 2-3 hektarića, od jedne kravice. Ako nastane šteta na divljači kaže ovlaštenik ne pokrene postupak za naknadu štete iz 3. i 4. ovog članka, stavka, a radi se o šteti većih razmjera, takav postupak u ime RH pokrenut će nadležno Državno odvjetništvo. Znači, divljač je zaštićena i u ovom slučaju. Taj jadnik će stradati kako god okrenete i on će morati to platiti. Čl. 81. ne nadoknađuje se šteta koju divljač počini ako je nastala šteta na površini manjoj od 5% od ukupne površine tehnološke cjeline. Pa ako vi imate 200 hektara, 5%, pa slušajte me ljudi, to je 20-30 tisuća kuna, pa tko se može u ovo današnje vrijeme i stanju poljoprivrede odreći 20-30 tisuća kuna bilo kakvog prihoda zato što 5%. To se sada valjda furate na ova osiguranja koja ne prihvaćaju štetu ako je manja od 5% na usjevima nastala uslijed vremenskih nepogoda, pa se ne plaća, pa sad ćemo tako i u lovstvu. Evo, bravo. Hvala, što ćete to napraviti ljudima. Poljoprivrednici su ovdje ogorčeni, ja bih volio da sjednete s njima negdje na kavu, pa da čujete što će vam reći, što misle o ovom vašem zakonu, ali ne mogu niti razumjeti kolege, kao što je gospodin Hrg maloprije kritizirao zakon, svjestan je koliko su velike te štete, koliko će njegovi sugrađani trpiti štetu jer i on dolazi iz ruralnih područja, a na kraju krajeva mora podržati ovaj zakon ili će ga podržati. Pa ja apeliram na vašu savjest gospodo zastupnici i vi koji ste čak i lovci, pa sjetite se da nije samo otići nedjeljom u lov, odstrijeliti ili pucati, pojesti gulaš i da se po tome ne misli uopće koliko su neki ljudi istrpili štete zbog te vaše mogućnosti. Oni čak možda niti nemaju mogućnosti da imaju pušku. Zato, apeliram na vas, nemojte podržati ovaj zakon, ispravite ovaj čl. 79. i napravite ga na korist poljoprivrednih proizvođača, a ne na korist Hrvatskog lovačkog saveza i onih debelih guzica koji sjede na čekama.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Josip Križanić.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, gospodine… [[Govornik se ne razumije]] tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o lovstvu koji je trebao razriješiti dosta široku problematiku uočenu proteklih nekoliko godina. On bi trebao unaprijediti odnose u uzgoju i zaštiti divljači s ciljem očuvanja divljači i zaštiti prirode, te unapređenja lovstva kao gospodarske djelatnosti, kao i povezanosti sa djelatnostima poljoprivrede, šumarstva i turizma. Nakon rasprave mojeg prethodnika kolege, ja nisam lovac, ali jesam poljoprivrednik i nastojat ću biti odmjeren u izlaganju i odmah se pitam je li ovaj zakon prije bolje. Pitam se je li bolji i pitam sam sebe koje je rješenje, a i sam sam puno puta razmišljao o štetama u poljoprivredi kao predsjednik komisije za elementarne nepogode. Dakle, ovaj zakon pokušalo se približiti, pomiriti stajalište lovaca, lovo ovlaštenika s jedne strane, poljoprivrednika i privatnih šumo vlasnika s druge strane, te Udruga za zaštitu životinja s treće strane. Štete, da štete su najveći problem u ovom zakonu. Štete koje plaćaju lovoovlaštenici, lovačka društva su svakim danom sve veće i prelaze milijune. I na takav način više lovačka društva više ne mogu opstati. Sudska je praksa takva da se sve presude donose na štetu lovoovlaštenika. I štete su enormne, premašuju visinu lovozakupnina i opet se vraćaju. Postavljam sebi pitanje koje je rješenje, pa će mi možda dati pomoći, moj prethodnik kolega, koji je izlagao prije mene. Dakle nakon analize odštetnih zahtjeva na nivo Republike Hrvatske i mi smo, ja sam jedan od zastupnika, koji je predlagao dodatno osiguranje vozila u okviru deset do petnaest kuna. Sad se već i napravila nekakva analiza, a imamo i uvjeravanje zakonodavca, državnog tajnika da će se predložiti unutar slijedeće tri godine mjerenje auto-osiguranja kako bismo dobili okvirni iznos do tada će iz lovozakupnine od 50% dijela onog koji će se formirati fond iz dijela sredstava namijenjenih vlasnicima zemljišta, koji to nisu potraživali. I to vas pitam, ja sam bio načelnik Općine, znam kad smo dobili nekakva sredstva za podijeliti ljudima od jednu, dvije ili tri kune, onda mi je bila muka Isusova, to opće dijeliti, radije ne davati ništa, sad vas ja pitam šta bi vi s deset kuna dijelili svojim poljoprivrednicima za namirenje njihovog zemljišta. Što se tiče šteta u poljoprivredi, jasno da se tu predlaže da oštećenik mora poduzeti mjere i radnje da zaštiti svoj posjed od štete. I sam sam u prošlom izlaganju govorio o tome da je to vrlo teško napraviti onakvim načinom i člankom kakav je bio do sada, de facto ogradama, jer to pogotovo u Zagorju, pogotovo u ovoj sjeverozapadnoj Hrvatskoj gdje su mali posjedi nije moguće napraviti. To su izmijenili, izbačena je ona riječ učinkovito, dakle razmišlja se o tome da se poduzme sve ono što je moguće poduzeti. Kad govorimo o štetama u poljoprivredi, tu zakonodavac aludira na preventivu, pogotovo što se tiče crne divljači, i to je dobro što župan može propisati pojačani odstrel u tom času se to može puno brže riješiti i odraditi. Osim načina rješavanja naknada šteta pogotovo u poljoprivredi kojom u ovom zakonu uglavnom nitko nije zadovoljan. Nisu zadovoljni niti lovci, niti lovačke udruge a posebno nisu zadovoljni poljoprivrednici, u ostalim segmentima ovaj Zakon je ipak, ipak pokušao na jednom mjestu pomiriti interese svih zainteresiranih strana. Puno je prijedloga uvaženo, pogotovo od strane zastupnika, ali i prijedloga javnosti kroz javnu raspravu i to ste vidjeli i sami da je tako ću primjerice, propisao je jasnije, ukidanje prava lova tko dva puta uzastopce ne plaća ili neuredno plaća naknadu jasnije propisao produljenje zakupa i obveza podnošenja lovogospodarskog plana i plana gospodarenja. Detaljnije pojašnjena odredba ovlaštenika odnosno oštećenika za ograđivanjem, jasnije je propisan kriterij za davanje koncesije kao i zabrana lova i lovostaj. Tu je jasno objašnjeno što znači pet posto one vrijednosti o kojima ste vi govorili poljoprivrednih površina kod naknade štete, da se to odnosi na cijelu poljoprivrednu, da se to odnosi na tehnološku cjelinu. Kvalitetno su definirane ovlasti lovočuvara no smatrao sam i prije sam to govorio o tome kako bi trebalo biti, on bi morao biti registriran u sustavu MUP-a, ili na neki drugi način mu osigurati provedbu ovlasti na terenu s obzirom na činjenicu da lovočuvari nisu prepoznati kao službene osobe niti u svom radu uživaju posebnu zaštitu zakona. Zakon je propisivao zabranu lova na svu divljač u pojasu tristo metara i to je promijenjeno upravo na utjecaj zastupnika, od naselja, što je bilo neprikladno i potencijalno opasno za stanovništvo i o tome smo govorili zašto to treba mijenjati. Nekontrolirano razmnožavanje lisica, kuna, tvora a i ekspanzija divljih svinja u navedenom pojasu prijetilo je ulaskom istih u naselja i prenošenjem zaraznih bolesti na domaće životinje putem kojih se bolest širila na stanovništvo. Nadalje, naseljena mjesta u ruralnim područjima unutar svojih katastarskih granica nerijetko su imali zaraslo poljoprivredno zemljište, vrtove i voćnjake, koji uz navedeni pojas od tristo metara čine dodatni prirodni okoliš u kojem se divljač nesmetano zadržavala i kretala, bez mogućnosti provođenja izlučenja. To je Konačnim prijedlogom zakona promijenjeno zbog sprečavanja šteta koje su učestalu u pojasevima upravo uz naselja. Dozvolite loviti divljač na sto metara od granica naselja umjesto dosadašnjih prijedloga od tristo metara od granice, u nizini i dvjesto metara u brdsko-planinskim područjima, osim za naselja veća od deset tisuća stanovnika gdje ostaje pojas dvjesto i tristo. Zaštitni pojas od sto metara definirao se kao nelovna površina u rubnim dijelovima naselja. Lovne aktivnosti provode se van zaštitnog područja, lovačkim oružjem sa neužljebljenom cijevi i streljivom, koje na udaljenosti od sto metara ne predstavlja opasnost za stanovništvo i domaće životinje. Posebnu kontrolu i nadzor nad kretanjem, migracijom ali i brojnim stanjem divljih svinja potrebno je provoditi iz razloga što su one vektori, prenosioci atipične svinjske kuge, afričke svinjske kuge, pardon i glavni vjerovnik šteta na poljoprivrednim usjevima. Stoga pozdravljam činjenicu da je gotovo ukinut lovostaj, osim za vrijeme bređosti i vođenja mladih za ovu kategoriju a u zemljama Europske unije ovoj se vrsti priklanja osobita pažnja pa se zbog sprečavanja širenja afričke svinjske kuge na granici između Češke i Poljske čak dižu ograde. Smatram da je dobro dozvoliti obavljanje lovačkog obrazovanja i određivanje pripravništva već poslije šesnaeste godine, da onda Hrvatski lovački savez može izdati lovačku iskaznicu osobi koja je položila lovački ispit sa sedamnaest i pol godina kao što je predviđeno ovim Zakonom. Također, ministar može donijeti Uredbu o smanjenju stanja pojedine vrste divljači, osim ptica pa iznimno i njih ako čine na ribnjacima i vodama velike štete. ja sam govorio prošli put, i reći ću sada jednu stvar koja se toliko ne tiče ovog Zakona, a važno je reći. Ogromni problem vrana u gradskim sredinama koje su postale redoviti stanovnici u našim gradovima i naseljima. Glasne su i neugodne i čine štetu poljoprivredi, nasrću na sitne životinje i ptice. Taj će problem sigurno doći na red vrlo brzo. Na kraju, zakon je u većini segmenata uspio pomiriti suprotstavljene strane, osim razmimoilaženja u naknadi šteta. I tu se slažem. Sigurno da će državni tajnik kasnije reći, mi ćemo još to reći kroz raspravu kolike su štete u poljoprivredi. Vi ste govorili da će se ovim zakonom, poljoprivreda uništiti, ja nisam siguran da je zakon o lovstvu taj koji će uništiti hrvatsku poljoprivredu, međutim štete su poljoprivredi bile i prije, štete će biti i ubuduće, štete su ogromne, mjere se u desecima, stotina miliona kuna i bilo bi mi jako interesantno čuti rješenje tog problema. Što se tiče naknada šteta, vezano uz automobilsko osiguranje, sigurno da će kroz tri godine nakon ovog mjerenja ćemo naći, pravi najbolji put za rješavanje problema, da li će to onda biti nekakva izdvajanja, 10-15 kuna u osiguranju, ili neki drugi način. Hvala vam lijepa.
Hvala, zastupnik Tomislav Klarić javio se za repliku.
Uvaženi kolega Križanić, spomenuli ste raspravu prethodnika. Kritika, svaka riječ, a niti jedna riječ rješenje. Što napraviti da bude bolje u ovom Zakonu. I postavlja se pitanje, svi shvaćamo da su problemi u štetama. Da je problem u obeštećenju, ali se postavlja opet pitanje što ukoliko se ugase lovačke udruge, što ako nema zakupa lovišta? Što ako nema lovnogospodarskih osnova, koliko će pak onda divljači takve vrste biti, kolika će biti ekspanzija, pa onda šteta. Dakle, sve je jedno s drugim povezano. I ne možemo generalizirati problem na ovakav način, naročito u onom djelu da kritiziramo svaku od stavki zakona, a nismo ponudili niti jedno rješenje kako tome doskočiti. A radi se o ogromnim sredstvima koje treba osigurati. I najjednostavnije je to baciti onda na lovačke udruge. A odakle pak njima sredstva? Ugasi sve.
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Klarić, hvala na ovoj vašoj sugestiji ili pitanju. Ja sam vrlo jasno o tome govorio , da je kritika dobra, uvijek sam spreman čuti kritiku. Ja nastojim uvijek ponuditi rješenje. Nismo čuli tu rješenje od nikog tko je kritizirao, nismo niti dobili rješenje vezano uz štete u poljoprivredi, adekvatno s kojima bi svi bili zadovoljni. Ponovno govorim da su te štete enormne. Te se štete kreću u desecima ili stotinama tisuću kuna, lovačke udruge to ne mogu niti na koji način same rješavati. Država će morati kroz određeno vrijeme iznaći način da taj problem rješava. Sigurno ne možemo drvlje i kamenje bacati na lovce i lovačke udruge kao što smo to čuli maloprije. Kad bi se ugasile lovačke udruge, ne samo da ne bi čuvali divljač, nego bi te štete bile puta 100. Hvala.
Zastupnik Željko Lenart, javio se za repliku.
Kolega Križanić, vi ste po svojoj raspravi djelomično meni replicirali pola rasprave. Ja vas pitam da li vi smatrate da je članak 79. pravedan? Smatram da nije. Lovačke udruge, kolega je tu pričao što će biti kad se ugase? Pa piše u zakonu, pročitajte u zakonu što se dešava kad nema lovoovlaštenika koji je odgovoran, jel tako? Zna se tko je odgovoran i tko će snositi štetu. Preventiva? Kako preventiva? Pa jel vama jasno da se divlja svinja koja se skrižala ne može puškom smanjiti njezin broj. Ona danas othranjuje deset mladih godišnje, nekad jedno do dva, kada je bila prava divlja svinja, sad se prasi dva puta godišnje. Što svinja radi električnom pastiru, okoljuža se, osuši se i ide kroz njega kao tenk. Pričate o nečem o čemu nemate pojma, a udruge će propasti upravo zato, jer će iz velikih lovišta svinje raditi štetu na stajačkim lovištima, a zajednička lovišta će plaćati štetu velikih.
Zastupnik Lenart, isteklo je vrijeme, molim vas, pazite na svoje vrijeme.
Oprostite, predsjedniče ali kada može kolega Bačić po 19 sekundi, pa mogu i ja koju sekundu. Hvala.
Vi ste isto produžili, pustio sam. Odgovor na repliku, zastupnik Križanić.
Zahvaljujem kolega Lenart. Dopustite, vi ste bili državni tajnik, ja nisam još do sada bio niti jedan državni službenik da bi imao prilike neke stvari rješavati, vi ste imali prilike, pa niste to do sad imali prilike pokazali. Vi samo znate kritizirati, kad se ugase lovačke udruge, onda se zna šta slijedi. Da, zna se šta slijedi. Slijedi anarhija. Onda vise nema niti sistema rješavanja. Preventiva. Govorili ste o preventivi. Da, pojačani odstrjel. Vi jedini na svijetu znate sve, vi ste državni tajnik bili, vi znate na koji način rješavati problem poljoprivrednika. I lovac ste i poljoprivrednik i ne znam šta ste se sve nabrojali. Ako se ugase lovačke udruge, zanima me na koji način ćete razgovarati s lovcima sad kad dođete k njima? A vjerujte da u poljoprivredi nešto malo znam. Možda ne tolko dobro kolko vi na 50 hektara nešto znam na 700 ili 800. Hvala vam.
Zastupnik Lenart zatražio je povredu Poslovnika.
Povreda Poslovnika, članak 238. vrijeđanje od strane kolege Križanića. Ja sam bio državni tajnik u Ministarstvu turizma kod najboljeg ministra u to vrijeme, u toj Vladi koji je bio iz HSS-a, i nisam mogao rješavati probleme u poljoprivredi, pogotovo štete od divljači. Vi ste sad u prilici da u srijedu rješite to da ne dignete ruku za to i da smanjite štetu ovdje, a vi to normalno nećete, jer ne smijete.
Kolega Križanić, nema potrebe za povredom Poslovnikom jer nisam stigao uopće izgovoriti ništa. Zastupnik Lenart, nije bilo povrede Poslovnika, ja vam moram izreći opomenu po članku 239. Hvala. Zastupnik Alen Prelec, javio se za repliku.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Križanić, vi ste puno toga govorili o ovom zakonu, ja se slažem da je on u stvarno velikom djelu je dobar zakon, ali molim vaš komentar vezano uz to da komentar vezano uz to da se po mojem sudu da prevelika ovlaštenja Hrvatskom lovačkom savezu. Pogotovo recimo u ovom članku 59. gdje kaže lovo ovlaštenik je dužan imati lovnika, a osposobljavanje lovnika provodi HLS. Kako ćemo evo vaš sud o tome dajemo prevelika ovlaštenja Hrvatskom lovačkom savezu govori samo o tome koliko imaju na raspolaganju, koliko su imali dobit, kud novac odlazi i što oni rade. Kolega Klarić je rekao da dajemo rješenje ja ne kritiziram ovo ali dajem rješenje, evo dao sam amandman u kojem će pisati, osposobljavanje lovnika provodi se kod pravnih osoba koje za to ovlasti ministarstvo, evo konkretnih stvari. Zašto sve dajemo Hrvatskom lovačkom savezu, a znamo da u tom Hrvatskom lovačkom savezu ima svašta i ne moraju svi biti članovi Hrvatskog lovačkog saveza [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] a oni će iskoristiti svoj položaj da ucjenjuju.
Hvala, odgovor na repliku zastupnik Križanić.
Zahvaljujem, mogu se složiti s vama vezano uz Hrvatski lovački savez, mogu se složiti s vama da je to moglo biti sretnije riješeno, nemam osobno ništa protiv toga da su takve ovlasti, da je takve ovlasti imalo ministarstvo, uprava za lovstvo ili šumarstvo ili neka druga uprava i nije nužno rješenje trebalo biti takvo, slažem se s vama.
Zastupnik Nikola Grmoja, javio se za repliku.
Poštovani kolega, javio sam se znači jer sam dobio jednu poruku od lovaca iz Doline Neretve i oni smatraju da bi se ovim zakonom trebalo konačno dopustiti čukanje, to je jedan tradicionalan oblik lova, naravno ograničiti sam izlov, ali dopustiti nešto što je dio naše tradicije i evo iz tog razloga budući da sam imao nekakve druge obveze nisam stigao tijekom rasprave, ali vi ste dio vladajuće većine pa molim i vas, a i predstavnike ministarstva da se razmisli o tom prijedlogu.
Odgovor na repliku, zastupnik Križanić.
Poštovani kolega Grmoja, vi ste vjerojatno to rekli na vašem domicilnom dijalektu i ja vjerujte ne znam kakav je to način lova [[Upadica:… si vi prevodioca nađite.]] i ovoga za sve ono što lovci traže, a mislite da je dobro ja sam uvijek za, dapače, međutim ne znam kakav je to način lova i što god da vam odgovorim ja bi prejudiciral, hvala vam.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Tomislav Lipošćak.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, evo pred nama je Zakon o lovstvu, Konačni prijedlog Zakona o lovstvu i prije nego što počnem nešto više o toj temi želio bih još jednom naglasiti definiciju lovstva odnosno lovstva kao djelatnosti koja obuhvaća uzgoj, zaštitu, korištenje i lov divljači. Ovo korištenje i lov divljači nalazi se na posljednjem mjestu i razlog iz kojeg ovo govorim je česta ajmo reć negativna percepcija pa čak i danas u ovoj saborskom raspravi, lovaca i općenito lovstva koji se maltene ponekad doživljava kao skupinu ljudi koji lutaju šumama i pucaju praktički na sve živo što se miče. Ponovit ću još jednom uzgoj, zaštita i na kraju je tek korištenje i lov divljači. Prije, nego se dotaknem i samoga zakona vezano i na ovo ranije …/nerazumljivo/… je bio na još nekoliko činjenica konkretno koje su vezane uz kraj iz kojeg dolazim, ogulinski kraj, ali mislim da je situacija slična ako ne gotovo identična i u cijelo RH. Naime, naglasio bi da su upravo lovci bili među prvima koji su se organizirano stavili u službu obrane RH, prvi dobrovoljački odredi, prvi tzv. seoske straže bile su uformirane upravo od lovaca. Čak i u ovim današnjim mirnodopskim uvjetima lovci su prvi ti koji priskaču u pomoć imali smo priliku vidjeti i kod katastrofalnih poplava na ogulinskom području upravo su lovci bili među prvima sa 100-tinjak svojih članova koji su pomagali ugroženome i poplavljenome stanovništvu. Slično je bilo i kod velikih količina snijega, kada su jedini lovci bili koji su čistili putove do lovišta, prihranjivali divljač a mnoge druge udruge skupine građana koje su vrlo često najglasnije u kritikama, nije ih bilo niti blizu. Međutim, ajmo se vratiti sada i samom zakonskom prijedlogu iako je već dosta toga rečeno danas i u raspravi i ne želim se previše ponavljati, ipak bi naglasio da je svaki pomak na bolje, prema jednom jasnom i organiziranijem lovstvu ima zapravo multiplicirajući učinak i ima benefite i koristi osobito u ruralnim sredinama gdje zapravo kroz lovstvo, lovstvo ne možemo gledati samo ko pojam lova, on je puno širi i nego sad već i kroz mogućnosti razno razne u turizmu i gospodarstvu gdje zapravo u ovim našim manjim sredinama u ruralnim područjima zapravo svaki prodani obrok više svaki iznajmljeni ležaj više predstavlja mnogostruku korist za naše stanovništvo. Po meni, meni možda i najznačajnija stvar u ovom zakonu jest pitanje šteta, vječito pitanje oko kojega lomimo koplja već godinama i vjerojatno ćemo lomiti koplja i u buduće jer vrlo teško uskladiti sve zainteresirane strane da budu zadovoljne bilo kakvim zakonskim prijedlogom osobito ovdje kada govorimo o lovcima i lovo ovlaštenicima odnosno sa i poljoprivrednicima sa druge strane. Ipak rješenje na način da se 50% sredstava od naknade za pravo lova vraća kroz ministarstvo, između ostalog i za osiguranje lovišta i naknadu šteta ipak na jedan način rasterećuje lovačka društva i daje im dodatnu sigurnost u njihovom budućem postojanju u odnosu na onu situaciju koju smo imali do sada, ali o tome smo već dosta razgovarali danas i dosta je toga rečeno pa se ne bih ponavljao i duljio. Iskoristio bih priliku dok je s nama i državni tajnik da prokomentiramo možda i nekoliko nedoumica riješimo koje su vezane u samom zakonu, pa i istina već smo i imali čuti o tome. Nadovezao bi se također na članak 59. u kojem se navodi da je lovo ovlaštenik dužan imati lovnika, lovnik mora posjedovati iskaznicu koju izdaje Hrvatski lovački savez, a osposobljavanje lovnika provodi Hrvatski lovački savez. E sad, vezano uz to osposobljavanje možda je malo nejasno napisano, ili možda ja nedovoljno dobro to razumijem pa možda malo da pojasnimo. Sam način osposobljavanja lovnika da li ga vrši Hrvatski lovački savez ili Lovačko učilište po odabiru saveza. Ako je riječ o učilištu smatram da ne bi bilo loše proširiti tu ovlast, zapravo, osposobljavanje lovnika na sva ostala lovačka učilišta, ako se ne varam 16 ili 17 na području RH, upravo iz razloga u prvom redu smanjivanja troškova. Znači, ili će pojedinci morati putovati u Zagreb, u Hrvatski lovački savez polagati to osposobljavanje za lovnika ili će savez morati to organizirati na … [[Govornik se ne razumije]] lokacijama, gdje opet dodatno rastu troškovi jer mora organizirati i zadovoljiti zakonske kriterije po pitanju učionica, opreme učionica i sličnih kriterija. I također kada već uvodimo pojam lovnika u sam zakonski prijedlog, nameće se pitanje da li sada taj lovnik preuzima odgovornost za provođenje lova ili i dalje nam ostalo lovo ovlaštenik koji je odgovoran za lov odnosno u ovom slučaju, u slučaju udruge, to je predsjednik lovačkog društva. Također vezano uz lovnika imamo čl.24 gdje u st. 4. se navodi za što je sve lovo zakupnik dužan osigurati odnosno što je dužan imati. Jednako tako u čl. 36. u st. 6. navodi se što je sve koncesionar dužan imati. I opet nam u ova obadva članka zapravo nedostaje taj lovnik. Da li ga moraju imati, ne moraju ga imati, tu se to ne navodi. Jednako tako čl. 35. definira da se na državnim lovištima većim od 10 tisuća hektara koncesija lova daje na rok do 30 godina. Pitanje koje smo dobili, koje se postavlja zašto samo na većim od 10 tisuća hektara, šta je s ovima koji su manja odnosno koja imaju primjerice 9900 hektara i sl. Također osobito bi se nadovezao na čl. 9. odnosno na vrste koje su definirane kao divljač. Između ova dva čitanja sa popisa divljači nestaje odnosno izostavljen je veliki vranac odnosno kormoran kako ga uobičavamo nazvati i nemojte me krivo shvatiti, nisam protiv zaštite životinja, osobito velikoga vranca, ali ponoviti ću jedno pitanje koje se često postavlja tko će samu prirodu zaštiti od zaštitara prirode? Naime, tko će zaštititi i konačno moju Dobru, moju Tončicu, rijeku Kupu ili mnoge druge salmonidne vode od velikog vranca odnosno od kormorana. Tko će zaštititi potočnu pastrvu ili mnoge druge autohtone, pa čak u nekim slučajevima i endemske riblje vrste. Na ovakvim vodotocima se pojavom jedne obitelji velikog vranca ili ne daj Bože, čitavih kolonija, u vrlo kratkom roku dolazi do pustošenja kompletnoga ribljega fonda i tada nam je uzalud trud i ribiča i ribolovnih društava i ribo čuvara koji vode računa o tim vodama kada nam jedan zakonom zaštićeni krivolovac zapravo napravi veliki štetu u samo nekoliko mjeseci. O štetama na ribnjacima, na ribnjačkim površinama neću niti ni govoriti jer su iznimno velike. Zato i ovaj puta apeliram i na ministarstvo da što prije iznađemo rješenje za ovaj problem koji će zadovoljiti sve zainteresirane, i zaštitare prirode i ribnjačare i naravno ribolovna društva odnosno sportske ribolovce. Jer, dok se mi dogovorimo da li je kormoran odnosno veliki vranac strogo zaštićena vrsta ili nije, da li je on autohton ili alohton, u međuvremenu nam se događaju velike štete koje imaju dugoročne i višegodišnje posljedice, a devastacija na takvim manjim otvorenim vodama su izrazito velike. Evo, i na kraju bih pozdravio zapravo ovo zakonsko rješenje i ponovit ću ono što sam već rekao da je svaki napredak na polju lovstva i lovstva kao djelatnosti ima multiplicirajući učinak, kako na turizam, tako i na gospodarstvo jer samo lovstvo je zapravo pojam koji je mnogo širi od samoga lova, osobito u ovim našim manjim ruralnim dijelovima gdje je svako radno mjesto više, svaki iznajmljeni ležaj više itekako dobro došao i dobra stvar. Hvala lijepo.
Zastupnik Tomislav Klarić javio se za repliku.
Uvaženi kolega, evo prije replike samo pojašnjenje Grmojinog lovo ćukanja. Dakle, tradicionalni način lova u dolini Neretve, gdje su… [[Govornik se ne razumije]] na trsku prilikom preleta lovili lisku, sada koriste megafone, ne znam čega sve ne i to je nešto što bi trebalo podržati svakako tradicionalno oko smanjenja broja. Ali ovo što se tiče izobrazbe, ovdje u čl.4., svi gledamo osposobljavanje lovnika koji provodi Hrvatski lovački savez. Međutim postoji 5 uvjeti i način izobrazbe, izgled… [[Govornik se ne razumije]] osposobljenosti lovnika iz dužnosti lovnika ministar propisuje Pravilnikom. Dakle, postoji jedan Pravilnik. Ja ovdje govorim iz razloga jer smo svojevremeno imali situaciju kada su se lovci kroz određeni niz godina obučavali u lovačkim društvima, polagali lovački ispit. Sad se praktički štancaju lovci, na neki način plati polaganje ispita, položi lovački ispit i onda bane u lovačko društvo, ja bih htio biti vaš član. Na ovaj način, po meni se uvodi jedan određeni red, povezuje se stoga toga budućeg člana neke lovačke udruge i sa samom udrugom, a i sa Hrvatskim lovačkim savezom.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Lipošćak.
Djelomično se i slažem s tom vašom konstatacijom o tzv. štancanju lovaca, ali ne možemo niti razgovarati baš na takav način jer ne možemo sve i učilišta i sve koji se bave takvom djelatnošću stavljati u isti koš. Međutim, ako smo omogućili svim učilištima da vrše izobrazbu lovaca, smatram da bi mogli i omogućiti izobrazbu lovnika, što smo rekli, to će se definirati Pravilnikom jer smatram da je lovnik odnosno kako ga sada uvodimo u zakonu, samo jedna nadopuna već postojećih lovaca i zapravo jedno doškolovanje. Ako smo dali učilištima mogućnosti za školovanje lovaca, da ajmo reći od nulte točke napravimo lovca, damo mu znanje i mogućnosti da posjeduje lovačko oružje i da sudjeluje u lovu, ne vidim razloga zašto ne bi tada i ta učilišta koja su zapravo zadovoljila sve zakonske regule, bila u mogućnosti i školovati jednoga lovnika. Hvala.
Zastupnik Alen Prelec javio se za repliku.
Hvala poštovani predsjedavajući. Da, kolega Lipošćak ja se apsolutno slažem s vama kada ste rekli da bi bilo dobro da lovci imaju mogućnosti izobrazbe na cijelom teritoriju RH. Postoji 17 učilišta koji imaju, među ostalim i Hrvatski lovački savez, i 17 odnosno još 16 učilišta u RH. Ali samo Hrvatski lovački savez ima ekskluzivu za izobrazbu lovnika. Jer to je ono što se ja u stvari protivim. Zašto Hrvatski lovački savez ima tu ekskluzivu, zašto ne damo svih ostalih 16 učilišta koji imaju dozvolu i Ministarstva prosvjete i Ministarstva poljoprivrede za obučavanje, e tu trebamo ovaj zajednički nastupiti i ja vjerujem da ćete podržati moj amandman koji sam dao gdje za takvu izobrazbu dajemo ovlaštenje ministarstvu da može raspisati i ostalih 16 učilišta kako bi lovci mogli sami birati, a ne biti na neki način pod utjecajem ovaj Hrvatskog lovačkog saveza.
Odgovor na repliku, zastupnik Lipošćak.
To u biti odgovor kolegi Klariću, u replici sam rekao ako će ministarstvo pravilnikom propisati daljnje regule onda mogu podržati ovakav zakonski prijedlog i ne vidim razloga da to ne bude tako i naravno da se slažem s time da u koncu konca polazeći od samih lovaca koji će imati potrebu položiti odnosno izobrazbu za lovnika zašto im ne bismo smanjili i troškove i omogućili im da polažu znači u svim dijelovima lijepe naše ovakav ispit.
Zastupnik Davor Vlaović javio se za repliku.
Hvala podpredsjedniče, kolega Lipovšćak, lijepo ste rekli da su lovci čuvari prirode da se oni brinu o očuvanju okoliša pa i njih 65 tisuća i o očuvanju biološke raznolikosti i upravo na prijedlog športsko-ribolovnih udruga, lovačkih udruga, zakupaca, ribnjaka koji trpe ogromne štete od ribojednih ptica bilo je u prvom čitanju predloženo i ušlo je u zakon da bude lov na divljači …/nerazumljivo/… dosta veliki vranac i nije dobro da je izbačen, ostavljeno je da se mogu podnijeti zahtjevi Ministarstvu zaštite okoliša i prirode da se odobri lov ako je negdje prekomjeran, ali nigdje nije napisano kako će se radi monitoring, tko će ga radit i tko će platit štete ako nastanu prije svega na slatkovodnim ribnjacima, a one se već 2-3 godine nisu isplatile u milionskim iznosima zakupci su došli u financijske probleme, a mi ovdje sad dvojimo da li Ministarstvo zaštite okoliša se slaže sa Ministarstvom poljoprivrede ili ne, pa onda nek Ministarstvo zaštite okoliša osigura sredstva za štete [[Upadica: Vrijeme.]] na slatkovodnim ribnjacima i športsko-ribolovnim udruga. Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Lipošćak.
Pa slažem se u tom dijelu s vama i to sam i u svojoj pojedinačnoj raspravi iznesao međutim još moramo poštivati zakon. Znači ako postoje određene nedoumice vezane uz europske direktive i zapravo podudaranje dvaju zakona osobito ovom iz zaštite prirode ne vidim razloga da se to u skoroj budućnosti ne riješi. Posebno bih naglasio problem ne samo ribnjaka jer o ribnjačarstvu smo puno govori, problem otvorenih voda kojima gospodare ribolovna društva, koja u ovom slučaju i prijašnjim prijedlogom nisu dobile niti kvote niti nešto tako slično gdje je vrlo teško otežana i sama zaštita jer kažem pogotovo na salmonidnim vodama koje nisu toliko duboke nemaju toliko prirodnih skloništa za ribe, pojava jedne obitelji kormorana odnosno velikoga vranca može uzrokovati ogromne štete a kamoli cijelih kolonija kao što se to dešava u posljednje vrijeme, Gorski kotar, Kupa, Dobra, Tounjčica i sl. rijeke su devastirane, riblji fond je stvarno na niskim granama.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Damir Felak.
Poštovani gospodine dopredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege saborski zastupnici, evo ova rasprava o Konačnom prijedloga Zakona o lovstvu u članku 4. ovaj zakon propisuje cilj to je održivo gospodarenje populacijom divljači i njihovim staništima na način i obujmu kojim se trajno unapređuje vitalnost populacije divljači, proizvoda sposobnost staništa i biološka raznolikost, a time se onda ispunjavaju i osnovne funkcije lova i lovstva, to su gospodarska, turistička, rekreativna zaštita i očuvanje biološke raznolikosti, ekološke ravnoteže prirodnih staništa, divljači, divlje faune i flore. Isto tako, ovaj zakon usklađuje neke akte RH sa aktima Europske unije i mislim da je ključna riječ u ovom zakonu ravnoteža. Čuli smo u raspravama ajmo tako reč stavove puno strana, stavove lovaca, stavove poljoprivrednika, stavove ljudi koji se brinu o zaštiti prirode i svi su oni na neki način u pravu, ali mi imamo jedan prostor u RH u kojoj se odvija više u istom vremenu više djelatnosti. Jedna od njih je lov, lovstvo, drugo su neke druge gospodarske djelatnosti, treće su neke ajmo tako reć neke rekreativne djelatnosti, zanimanje ljudi za pojedina, za pojedine oblike prirode, flore, faune njihove zaštite i teško je to u jednom ovakvom zakonu sve pomiriti. Kao što je i rečeno u uvodu zakon ide za time da se pokuša naći nekakva ravnoteža, da svi budu po barem malo zadovoljni i mislim da je zakon tu svrhu najvećim dijelom ispunio. Pozdravljam jednu stvar, a to je decentralizacija znači da će od sada županije za zajednička lovišta moći donositi neke mjere mislim da će to ubrzati prije svega ostvarenje takovih mjera ako u konkretnom slučaju se vidi da negdje nastaju povećane štete od divljači da će se puno u kraćem roku moć propisat pojačani odstrel divljači da se spriječe štete, jer budimo realni nit je do sada bilo moguće, a niti će u budućnosti biti moguće spriječiti sve štete koje radi divljač, jer ona je kako joj samo ime, kako joj samo ime govori a i u članku 51. zakona rečeno to je znači ona se kreće slobodno u prirodi i nije pod nekakvom kontrolom da bismo mi mogli sada u potpunosti spriječiti štete, ali trebamo učiniti sve što je moguće. Ja mislim da je tu ključna jedna stvar, mi stalno govorimo ogade, repelenti, ovo ono, ali u članku 77. mjere za sprječavanje šteta od divljači jesu smanjivanje broja divljači do brojnog stanja koje se može uzgajati u lovištu i to je po meni ključna mjera. Znači tu je, dobro je gospodin Lenard rekao vjerojatno iz vlastitog iskustva ali nije to svakako iskustvo samo njegovo, vjerojatno u lovačkim društvima da se možda u lovno-gospodarskim osnovama i ne prikazuje stvarno stanje divljači i onda kroz odstrel, praćenje kroz lovno-gospodarske osnove odstreli se jedan dio divljači ali se ne postigne ova ravnoteža, a to bi trebalo, tome bismo trebali težiti tu se slažem da bi kontrola trebala biti pojačana. No da će ovaj Zakon upropasti Hrvatsku poljoprivredu sigurno neće. Mi stalno govorimo o nekakvoj propasti hrvatske poljoprivrede ali stalno vidimo da poljoprivreda funkcionira i da je ona vrlo žilava. Nisu svi zadovoljni nije svima idealno ali i danas dobar broj ljudi u Hrvatskoj živi od toga i ja sam siguran da štete koje čini divljač ako koje se kroz ovaj Zakon jedan dio tih odgovornosti za te štete pokušava na neki način ajmo reći prevaliti i na vlasnike, znači, poljoprivrednih površina. Mislim ipak da je Zakon tu donekle izbalansiran, a da će se u budućnosti naći još sredstava koje bi oteretile vlasnike a ne bi istovremeno opteretile lovačka društva, jer se slažem u potpunosti sa razmišljanjima većeg dijela mojih kolega da lovačka društva i sada u dosta teškoj financijskoj situaciji kad moraju plaćati štete od divljači koje nastaju kako na usjevima tako i na prometnicama i da prijeti gašenja dijela tih lovačkih društava da ne govorim o starosnoj strukturi članova i svega ostaloga. Moramo tu naći nekakvo zadovoljavajuće rješenje da se njih malo otereti od toga. U svakom slučaju za pozdraviti je ovo da će se štete koje nastaju na prometnicama financirati iz fonda pri ministarstvu. To treba dogovoriti sa osiguravajućim društvima. A što se tiče, evo govorilo se dosta i o kormoranu ili o velikom vrancu. Ja sam bio jedan od onih koji se zalagao da se ta vrsta uključi u lovnu divljač jer štete koje nastaju su ogromne. Upravo na poticaj velikog broja ribolovnih udruga iz kraja iz kojeg ja dolazi gdje je rijeka Drava i vode koje se na nju vežu su izložene takovim štetama. Znači, na ribnjacima se te štete donekle nadoknađuju, gdje je znači gospodarska djelatnost, ali na ovim slobodnim vodama nema nikakve naknade. Sada kad smo ipak znači prihvatili i slušao sam iz gospodina Vlaovića koji je o tome dosta vatrenog govorio. Nažalost, nema ga više ovdje u dvorani. Trebao je onda slušat na raspravi kad je bilo prvo čitanje ovog Zakona gospodina Stazića, koji sjedi 3., 4. mjesta dalje od njega, koji se vatreno zalagao za to da se kormorana ne dira jer to je nekakva ptica koju treba zaštiti. Koji je razlog za to, da li je taj kormoran posebno lijep, nije? Da li radi nekakvu korist, ne radi. Da li radi veliku štetu, radi, pojede i 30 kg ribe dnevno. Ili je ako je ne pojede što je najžalosnije usmrti je. Pa pošto su i HSS i SDP u nekoj vrsti koalicije i suradnje ćudi me da se onda gospodin Vlaović nije sa gospodinom Stazićem dogovorio da li tog vranca treba štiti ili ga treba puštati da radi ove štete koje su enormne. I imamo kao posljedicu toga i to da su pojedine vrste riba u Dravskom slivu, barem tamo od kuda ja dolazim Podravini gotovo potpuno nestale, a nekad su bile dosta brojne. I takorekoć autohtone, upravo radi dolaska velikog vranca. Ovaj način gdje se otvara mogućnost da se traži od Ministarstva zaštite okoliša i energetike posebna dozvola da se na neki način smanji populacija velikog vranca ili kormorana po meni je dosta komplicirana. Jako spora i neće dati one efekte koje smo svi htjeli ali na žalost i određena Europska regulativa nas usmjerava u tom pravcu. Nadam se, samo da će se tu naići na dobru volju u ovom Ministarstvu, koje sam spomenuo, da se ipak na neki način smanji populacija velikog vranca jer nitko ne želi da se i ta vrsta istrijebi. Ali da ju se smanji na nekakav broj koji bi omogućavao normalno ravnotežu u bavljenju i uzgojem riba a isto tako da i ta ptica se ne iskorijeni u potpunosti. I još ono što je za pozdraviti i to pozdravljam a to je skidanje ove granice za dobivanje lovačke dozvole na 17, 5 godina. Mislim da se tu moglo ići čak i hrabrije bez obzira na prigovore iz nekih drugih ministarstava, jer u Europi imamo čak granicu i od 14 godina u nekim zemljama u većini je 16. Mi smo sada to spustili na 17,5 godina. To je mali pomak na bolje, mislim da će se uskoro doći i do takove situacije da ćemo to moći spustiti i na 16 godina. Jasno uz strogu kontrolu ponašanja takovih lovaca u lovu. I jasno da se tu ne dođe ne daj Bože do nekakvih neželjenih incidenata. Evo toliko, mislim da je Zakon, ono što sam u početku rekao, nije za nikoga idealan ali je pomirio dosta toga. Ove štete koje se događaju na poljoprivrednim površinama tu treba stvarno se još više uključiti, svi zajedno se moramo uključiti u to da smanjimo brojnost divljači pa će onda i takove štete biti manje. Hvala lijepo.
Zastupnik Tomislav Lipošćak zatražio je repliku.
Zahvaljujem kolega Felak. Naravno da se slažem s vama da uopće nije upitno treba li kormorana zaštiti ili ne. Upitne su brojke i upitna je populacija i upitna je šteta koje on prouzrokuje. On što treba reći, evo imam pred sobom i članak od prof. dr. Krešimira Pažura, koji je još 2002 god. upozoravao na alarmantne stanje. Ono što je zanimljivo da do 1970-tih godina kormoran nije činio tolike štete i zapravo njegova populacije bila na jednoj bio ekološkoj ravnoteži od nekih 30-al tisuća jedinki na razini cijele Europe. Tih godina dolazi do zaštite, apsolutne, kormorana da bi taj broj narastao do 1996. na gotovo 800 000 jedinki. I u tome je problem. Znači nije problem trebamo li ga zaštiti ili ne. Trebamo, ali svakako pronaći jedan zadovoljavajući način na koji treba tu populaciju držati u prihvatljivom broju da nam ne nanosi štete u drugim eko sustavima.
Odgovor na repliku. Zahvaljujem kolega Lipošćak.
Zahvaljujem. Kolega Lipošćak, pa to je upravo ono što sam ja govorio. Znači, nitko nije protiv zaštite pojedinih vrsta a tako i kormorana ili velikog vranca ali ne smijemo si dozvoliti jednostavno kao nekakva odgovorna zajednica da brojnost te populacije onda narušava i čini štetu drugim biljnim i prije svega ovdje životinjskim vrstama odnosno ribljem fondu. Znači zaštita da, ali kontrolirana i s vođenjem te populacije na onaj broj koji onda cijeli ekosustav može podnijeti da tu bude ravnoteža, da te štete nisu ... [[Govornik se ne razumije.]] on se mora hraniti, uvijek će pojesti određeni količinu ribe ali jasno, ne smije biti tih ptica previše jer ako ih je previše onda čine preveliku štetu koja je onda pogotovo na ribnjacima i gospodarski opipljiva, tu odštetu plaća država kod ribnjaka a kao što sam rekao, na slobodnim vodama odštetu ne plaća nitko.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi, prijavio se zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo pred nama je i Konačni prijedlog Zakona o lovstvu koji je u visokom usklađenju bio sa Hrvatskim lovačkim savezom i koji je zapravo i kroz prvo čitanje, došli smo do ovoga drugoga u kojem je skoro sve postalo zapravo definirano, jasno i usklađeno kako bi što bolje zastupalo populaciju lovaca ali jednako tako i osiguralo određena sredstva i za naknadu štete pa ću nešto o tome i govoriti. Lovstvo je važna gospodarska, turistička, rekreativna djelatnost u RH i donošenjem ovoga zakona osigurat će se održivo gospodarenje populacijama divljači i njihovim staništima na način i obujam kojim se trajno unaprjeđuje vitalnost populacije divljači, proizvodna sposobnost staništa, biološka raznolikost čime se postiže ispunjavanje gospodarske, turističke i rekreativne funkcije te funkcije zaštite i očuvanja biološke raznolikosti i ekološke ravnoteže prirodnih staništa divljači i divlje faune i flore. U području lovstva ustanovljeni su brojni problemi a dosadašnja pravna regulativa nije bila učinkovita niti odgovarajuća za rješavanja tih problema. Zadovoljstvo je istaknuti činjenicu da je predlagatelj prihvatio veliku većinu primjedbi i prijedloga iznesenih u raspravi u prvom čitanju i na taj način poboljšao zakonu u najvećoj mogućoj mjeri. Osim usklađivanja Zakona o lovstvu s pravnom stečevinom EU-a, ovim se zakonom stvaraju pretpostavke za rješavanjem niza problema uočenih u lovstvu. Posebno bih istaknuo, stvaraju se pretpostavke za uvođenje više reda u lovstvu počevši od samoga gospodarenja lovištima pri uzgoju, zaštiti, lovu i prometovanju sa divljači i njenim dijelovima i upravljanju lovačkog oružja do uređivanja odnosno između lovoovlaštenika i davatelja prava lova ovim prijedlogom zakona svi novosklopljeni ugovori o zakupu i koncesiji prava lova i upravnim ugovorom, uređeni pravni odnos. Isto tako, rješava i problem koncesija prava lova koji se javlja zbog toga jer dosadašnjim zakonom nisu bile predviđene mogućnost ili vizije ili korekcije programa razvoja lovnom gospodarstva i zanemarivanje činjenice da se u 30 g. okolnosti mogu bitno promijeniti i mijenjaju e. to vidimo i zbog bolesti na divljači i zbog svih ostalih štetočina koje se događaju u lovištima. Predloženo je da se u budućem razdoblju koncesija prava lova daje na rok od 30 g. te ovisno o predloženoj površini za veća gospodarski isplativija i lovno-turistički perspektivnija lovišta površine veće od 10 000 ha, u kojima se gospodari svim vrstama krupne divljači odnosno uzgajališta divljači površine veće 1000 ha. Također ovim prijedlogom zakona, nadležnim tijelima županija i grada Zagreba poveća se dio nadležnosti odnosno omogućava se provedba dijela posla vezanih uz gospodarenje lovištima ustanovljenih na njihovim teritorijalno nadležnim površinama neovisno radi li se o državnim, zajedničkim ili privatnim lovištima a koji su važećim zakonom u isključivoj nadležnosti ministarstva. Tu se prije svega misli na uvođenje novog načina odobravanja lovno gospodarskih osnova za državna, privatna i zajednička lovišta kao i na ovlaštenje nadležno tijelo, županije odnosno grada Zagreba da zabrani lov pojedine vrste divljali radi zaštite njezinog brojnog stanja, zaštite poljoprivrednih usjeva, pojave kemijskog, biološkog ili radiološkog zagađivanja, dopustiti provedbi sanitarnog ili redukcijskog odstrela te izlučenje divljači osim ptica s površina na kojima ugrožava sigurnost ljudi, imovine ili na kojima prema drugim propisima ne smiju obitavati, potoci, zračne luke i slično te donijeti rješenja o smanjenju broja brojnost stanja pojedine vrste divljači osim ptica koje ugrožavaju zdravlje ljudi, stoke, druge divljači, drugih životinjska vrsta ili čini drugu štetu ako mjere za sprječavanje šteta od divljači nisu dovoljno uspješne ili ne bi bilo gospodarski opravdane. Predloženim zakonskim rješenjima također bi se ubrzalo postupanje vezano uz provedbe mjere nužnih za sprječavanje šteta od divljači budući bi jedinice područne (regionalne) samouprave ovisno o nastalim situacijama imale mogućnost bržeg uvoda i odnošenja mjera potrebnih za rješavanje nastalih šteta kako o divljači tako i na divljači. Značajna je novost ovoga zakon i to što se vlasnicima privatnih zemljišta površine ne manje od 500 ha koja predstavljaju jednu cjelinu, omogućuje se osnivanje privatnih lovišta na predmetnoj površini. Također se omogućuje udruživanje predmetnih subjekata vlasnika zemljišta pri osnivanju privatnih lovišta ukoliko svaki od njih posjeduje površine zemljišta koja nije manja od 500 ha. Predloženom mogućnošću osnivanja privatnog lovišta, izbjegli bi se sporovi oko naknade šteta nad predmetnim površinama budući bi osnivanjem privatnog lovišta na površini zemljišta koja posjeduje kao vlasnik, vlasnik tak ustanovljenog lovišta preuzeo obavezu preuzeo obvezu vezanu za sprečavanje štete od divljači na tim površinama i sam odgovarao za nastalu štetu na svojoj površini čime bi se izbjegli prijepori koji se pojavljuju u dosadašnjoj praksi kada vlasnici poljoprivrednih površina terete ovlaštenike prava lova za nastale štete od divljači smatrajući da u nedovoljno potrebnom obimu provode mjere sprečavanja štete od divljači. I konačno, po pitanju šteta nastalih naletom vozila na divljač. Prijedlogom zakona definirane su dvije moguće situacije vezane uz neposrednu odgovornost vozača i ovlaštenika prava lova za štetu nastalu na divljači i na vozilu. Na način da je propisano odgovornost vozača za štetu na divljači i za štetu na vozilu ukoliko je isti upravljao vozilom suprotno propisima kojima je uređeno područje o sigurnosti prometa na cestama, dok je odgovornost lovo ovlaštenika propisana u slučajevima kada se utvrdi da je šteta nastala kao posljedica provođenja lova. Ono što želimo reći i pozdraviti da je Ministarstvo poljoprivrede sa 15 milijuna kuna plus Ministarstvo prometa sa 5 milijuna kuna i Hrvatski lovački savez sa 5 milijuna kuna umnožavajući ovako sredstva od 25 milijuna kuna omogućio stjecanje polica osiguranja kako bi što više omogućio lovačkim društvima da lakše kroz osiguranja lovišta naplate štetu onima koji su stradali. Procjenjuje se i vidljivo je iz prijava 4000 šteta na vozilima koje kroz evidenciju kroz godinu se prijavljuju i dugoročni postupci naplate tužbama, sudskim postupcima i cijenom koštanja tih sudskih postupaka. Ja sam govorio o tome da se moramo nešto poduzeti, kao u Zakonu o poljoprivredi gdje se 70% police osiguranja vraća poljoprivrednicima koji osiguraju svoje zemljište od elementarnih nepogoda, tako i u ovom pogledu u Zakonu o lovu i u Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo prometa i Hrvatski lovački savez su iznašli najbolja rješenja i mislim da naši kolege neki idu u lov šumom, neki drumom, pa puno toga su u ovom zakonu zaobišli drumom i nisu vidjeli od šume što zapravo u njemu piše, pa su tako krivo tumačeći zakon došli do krivih percepcija. Danas ih sada još više nema tu, oni su svoje obavili, otišli. Ovaj zakon je dobar jer lovački savez zajedno sa Ministarstvom poljoprivrede usaglasio sve svoje stavove i u najvećem dijelu postigao suglasje. Klub HDZ-a je predložio amandman koji se i meni sviđa i koji zapravo omogućava da oni koncesionari koji su ispod 10000 hektara prelaze u zakup, više neće biti u koncesiji, da nakon isteka koncesije imaju pravo, kao što to imaju zakupci u dosadašnjim zajedničkim lovištima. Evo, toliko od mene, pozdravljam ovaj zakon i mislim da je on jako dobro usuglašen sa svima onima koji će ga u budućnosti koristiti. Hvala lijepo.
Zastupnik Josip Križanić zatražio je repliku.
Gospodine podpredsjedniče, gospodine Đakić, vi ste govorili o lovu zakupninama, pa mene zanima što vi mislite o lovu zakupninama za zajednička lovišta, poglavito tamo gdje obitava sitna divljač, pri mislim na trčke, samo fazane. Mislim da bi tu lovo zakupnina trebala biti minimalna jer brigu o divljači na takvom terenu upravo vode lovci i oni bi trebali za to biti nagrađeni smanjenjem lovo zakupnine na minimalu. Kako bi se time olakšalo poslovanje takvih društava, pogotovo stoga što lovstvo više nije biznis i kao takvoga bi ga trebalo promatrati. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Đakić.
Hvala lijepo podpredsjedniče, hvala uvaženi kolega. Ja sam svjestan u kakvoj su situaciji lovačke udruge i koliko su velike članarine u njima. One su po 2.000,00 kn godišnja članarina u lovačkoj udruzi nije mala. No, zajednička lovišta su regulirana također ovim zakonom i ona za njih koncesije tj. za njih… [[Govornik se ne razumije]] propisuju županije i odlučuju o postignutim cijenama. Znamo i sami da početna cijena može biti ovakva i onakva, zapravo sitna divljač koja obitava u lovištima nije nekakva atraktivna za neke turiste, al za neke je. Neki lovci striktno vole ići na trčke, na fazana, na patku, na gusku i to su njima specijaliteti, dok drugima su krupna divljač, jelenska svinja i to. Tako da razlika u cijeni baš i ne može biti uvjetovana samo sa bogatstvom lovišta, iako županije mogu o tome striktno odlučiti, dati puno jeftiniju cijenu za ona siromašnija lovišta krupne divljači [[Upadica: Hvala]] [[Govornik se ne razumije]] ovu sitnu divljač.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću vrlo kratko, vrlo prozaično probati ovo samo svesti na ono najbitnije ono što smo danas ovdje slušali i što po meni je najbitnije našim građanima. Dakle, kada govorimo o sprječavanju šteta o divljači, mi moramo tu pomiriti, pa skoro 4 interesne strane. Imamo, naravno poljoprivredne proizvođače koji trpe štetu na svojim usjevima odnosno i na stoci ili ne znam o čemu god, imamo udruge i oni koji upravljaju lovištima, imamo građane koji stradavaju, imaju materijalne štete od naleta vozila i imamo s druge strane i samu divljač kada govorimo o zaštiti samih i pasmina, ali prije svega i same divljači. I kako sada uvijek kada dobijemo 4 različite strane, uvijek moramo naći način da na koji da pomirimo sve. Što bi reko sunarodu da je vuk sit, a ovce na broju. Znamo da je to nekada i nemoguća misija. Također, ne može nitko ovdje reći, mislim da se svi slažemo da dosadašnji način nije bio dobar. Kada govorimo o štetama koji su imali, ako govorimo o naleta vozila na divljač, puno puta su sami lovo zakupnici odnosno udruge koje upravljaju lovištima dovođene u situaciju da niti mogu dugotrajne procese isfinancirati, niti mogu štete nadoknađivati i samim po time odlazili su u stečaj. S te strane građani se ne mogu naplatiti, s druge strane mi ne dobivamo ono što želimo i ne koristimo sav potencijal kad govorimo o lovnom turizmu gospodarskom potencijalu, ali svakako i u održavanju samih lovišta. I zato kažem da u onom starom, jednom pravnom postolatu vlasništvo obvezuje. Znači, svi smo mi dužni brinuti o svom vlasništvu. Tako i ovaj zakon i u člancima 79. i pogotovo 79. di je navedeno koje su mjere, a onda i 81., gdje se točno govori koji su klazauliteti, što sve vlasnik treba poduzeti da bi imao pravo na odštetu, ali isto tako, mi moramo biti svjesni, da nije samo utvrditi financijsku obvezu u rješenje. Pa ne daj Bože, kad govorimo o naletu auta da bude smrtna posljedica. Kakve veze ima tko će čije osiguranje platiti i kako će to provesti. Ako nisu napravljene one mjere da se to zaštiti. Prevencija. Uvijek je osnova svega. Ne represija. Tako kad govorimo o poljoprivrednim proizvođačima. Oni su dužni u roku od sedam dana prijaviti, a ne unatrag 6 mjeseci. I sad dokazivati koju štetu je kako gdje napravio. Tako da upravo to sprječavanje šteta o divljači;ono što se ovim zakonom apsolutno uređuje,kažem,i u prometu i u poljoprivrednim površinama, jer, mislim da je puno neizvjesnosti je dosad bilo. Kolega Đakić je spomenuo brojku od 4 tisuće prometnih nezgoda, pa samo da je jedna ozbiljna, već je tu poziv za prevenciju. A naravno, štetu svi trpe. Kad govorimo o poljoprivrednim proizvođačima, pogotovo govorimo o velikim površinama. Naravno, treba ih zaštititi, trebaju oni imat pravo da nadoknade svoju štetu. Ali to pravo i njihovo vlasništvo ih i obvezuje da poduzmu određene mjere. Kažem, koje su baš direktno povezane u članku 79. odnosno, u članku 81. na kojem se ne nadoknađuje ako se baš gleda oko članka 79. Tako da, kao i u svemu, mislim da je ovo prijedlog u kojem ako hoćemo, mogu biti svi jednako zadovoljni i svi jednako nezadovoljni. Ne možemo pomiriti sve strane nikada. Mi ne možemo dozvoliti situaciju da država samo vadi iz džepa i daje kako god kome god se pojavi bilo koja šteta. I da nitko ne mora, ama baš ništa poduzimati u vezi toga. Nemamo tu vreću bez dna, a s druge strane ne možemo ići ni na štetu, ni raditi suprotno našim poljoprivrednicima i treba se sagledavati cijeli, sveukupni zakon, ne segmentirano, a opet kad govorimo o lovozakupnicima odnosno, o samom lovstvu kao grani turizma, sigurno da moramo osigurati njihovu opstojnost i prepoznati taj potencijal koji nam on donosi. I to je dobro, zaključno s ovim zakonom da će sad biti više sigurnosti, ali naravno i više obveza. Za nas građane koji možda nikad nismo bili u lovu, koji nemamo veze s time, sigurno je bitno da možemo se normalno voziti. I naravno da je ovdje prepoznata odgovornost i samog vozača, pa hvala Bogu. Ako imate znak opasnosti od divljači na cesti, pa ne možete juriti sto pedeset na sat i reći, netko mi je drugi kriv. Bilogdje. I to je isto zakonom prepoznato. Znači, svaki pojedinac, svi u tom lancu snose svoj dio odgovornosti, i tek tada to može funkcionirati. Zato smatram da je ovo dobar put, kažem uvijek, kad imate više strana onda je najbolje da su svi jednako nezadovoljni i svi jednako zadovoljni. Zahvaljujem.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi, javila se zastupnica Marta Luc -Polanc.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče. Ja osobno smatram da ovaj zakon o lovstvu koji je ispred nas je trebao biti donešen i da treba donjeti jedan jedinstveni zakon o lovstvu jer, kada pogledamo unazad, zadnji zakon je donesen 2005. godine. On je imao veliki broj nedostataka, struka se žalila na veliki broj neprovedivih odredbi tako da, jedno cjelovito smisleno zakonsko rješenje je svakako bilo potrebno donjeti. Međutim, konkretno, ovaj Zakon ne rješava one kritične točke koje su se i dosad isticale kao problematične , a možda otvara i neke nove, pa ću ja sad pokušati u svom izlaganju ukratko navesti što smatram da je nelogično i propušteno učiniti u ovom zakonu. Slušala sam pažljivo izlaganje kolege Đakića i malo me je zbunilo. Nekoliko je puta to ponovio, ja vjerujem da mu to nije nitko sastavio u ministarstvu kako je zakon donešen nakon što se usuglasilo s lovačkim savezom. Pa ne znam, bojim se nije li valjda lovački savez bio jedini faktor s kojim se trebalo usuglasiti kod donošenja ovog zakona, a posebno dira činjenica da lovački savez, ovim kao i prijašnjim zakonima dobio velike ovlasti, pa se nadam da ovo nije još jedna afera grupe BORG u Agrokoru, da ne bilo bilo ovdje i pogodovanje lovačkom savezu na uštrb, znači građana i države. E ovako, samo kad pogledate članak 10. ovog zakona, taj članak je vrlo nelogičan. Kaže da članstvo u lovačkom savezu je dobrovoljno, a onda u stavku 3. vam stoji da lovački savez ima određene javne ovlasti. Pa vi sad meni objasnite kako možete od onoga koji ima javne ovlasti, a vi se bavite tom djelatnošću, i vi ste od njega, znači, to je organizacija koja je dobrovoljna o kojoj vi ne ovisite, a ona vam istovremeno znači propisuje obrasce, školuje lovnike, izdaje vam potrebne markice za lov, i tako dalje. Znači ima određene javne ovlasti o kojima vi ovisite. Ja mislim da se te javne ovlasti, a i u praksi je tako, dosta zloupotrebljavaju i da se lovačke udruge čine vrlo zavisnima od tog Lovačkog saveza. A s druge strane je Lovački savez dobio određene ovlasti, ali nema određene javne obaveze, pa država sad u 8. mjesecu sad pompozno najavljuje kako je ministarstvo sklopilo policu osiguranja za naknade šteta u prometu od divljači, i u to je ministarstvo platilo 12.5 miliona kuna. Mene zanima s kolikom iznosom je tu lovački savez sudjelovao, znači ako on ima ovlasti, ako on ima određene prihode, zbog čega država sudjeluje u saniranju šteta ako mi imamo lovaka društva, lovačke udruge i lovački savez koji imaju znači monopol nad tim lovištima, zbog čega država i sa kolikim točnom udjelom iznosa u toj polici ona sudjeluje? Mislim da je to ipak na neki način pogodovanje, stvaranje jednog saveza koji bi, možda je čak sad već i moćan kao nogometni savez što se tiče prihoda i što se tiče ovlasti. Tako da mislim da su to neke stvari koje se zakonom ne bi smjele dopuštati. Nadalje, toliko o lovačkom savezu, možda ču ga još imati potrebe, da, mogu se još osvrnuti kod podjele zakupnine. Znači kod podjele zakupnine, to je članak 30., usvojeno je da 10% sredstava vlasnicima zemljišta, 30% ide u državni proračun, 50% na račun ministarstva i 10% na račun županije. Ja mislim da je to loša odluka, mislim da se ovakvom raspodjelom zakupnine ne poštuje vlasništvo. Vidite, ta sredstva se daju, to je naknada za korištenje, znači naknada za, privatnici tu dobivaju naknadu za korištenje svoga zemljišta odnosno ograničavanje njihovog vlasništva koje oni trpe zbog određenih lovišta. Ja mislim da je pravo vlasništva jače pravo nego pravo na lov, mislim da mi trebamo kao jedna demokratska država koja u svom Ustavu štiti pravo vlasništva kao veliku vrednotu, ja mislim da mi moramo tu pogodovat vlasnicima zemljišta odnosno obeštetiti ih u onom što oni trpe. Znate, vi ako imate šumu ili zemljište, vama tu lovci prolaze automobilima, vama tu prolazi divljač, vi imate određeno vrijem kad ne smijete zbog lova kretati se svojim zemljištem i vi automatski imate pravo na određenu naknadu. Mislim da je 10% sredstava premali iznos koji se njima upućuje ali s tim da tih 10% sredstava oni u naravi nikad ni ne dobiju. Naime, sad ja, danas smo čuli tijekom rasprave da tih 10% sredstava, to sam ja i provjerila na terenu, županija poslije raspodijeli jer se vlasnici ne jave. Vjerojatno oni moraju po nalogu, znači podnijeti zahtjev da bi dobili svoj udio od zakupnine. Ja mislim da je to na neki način izigravanje volje zakonodavca. Ako smo mi ovdje napisali da vlasnici zemljišta imaju pravo na 10% onda mi to ne možemo provedbenim aktima mijenjati. Znači, provedbeni akt mora ići u smislu da vlasnici imaju pravo na naknade koje im pripadaju da oni ne moraju doći podnijeti zahtjev nego se njima automatizmom to isplaćuje i naravno kao što sam na početku navela, 10% sigurno nije dovoljno a s druge strane, država uzima 80%. 30% ide u državni proračun, 50% na račun ministarstva. Htjela bi isto tako da se predlagatelj očituje zbog čega tih 30 i 50% je odvojeno. U čemu se razlikuju ta sredstva, jedno ide ministarstvu, jedno u državni proračun, smatram da je ovo dosta netransparentno i ne znam zbog čega je odvojen taj vid zakupnine u dva djela posebno kada vi gledate da djelatnosti koje financira ministarstvo iz ovih 50% zakupnine, t djelatnosti su navedene u članku 30. podstavak 5., 6., 7. i 8., to su djelatnosti Hrvatskog lovačkog saveza. Pa ja sad vas pitam, je li tih 50% Hrvatskom lovačkom savezu ili ide ministarstvu? To je ono što sam na početku spomenula da lovački savez ima javne ovlasti a da li ima i javne obveze. Znači mislim da tu nije transparentno i jasno raspodijeljeno, nije čisto, nije dovoljno jasno, postoje mnogo velike zlouporabe i mislim da tu postoji različiti vidovi stvaranja raznih tajnih fondova i korištenja sredstava koji se poslije ne mogu vidjeti trag tog novca. E ovako, sad nadalje, u članku 19. ste vi definirali ovim zakonom koja područja obuhvaćaju područja lovišta. Međutim prvi puta u zakonu da vi niste definirali da lovište ne čine, znači tu je strogo navedeno šta, gdje je zabranjeno ustanovljenje lovišta, prvi puta u ovom zakonu se sad ne spominje da su to naselja i 300 m udaljenost od naselja. Ne znam sad da li to znači da su sad naselja lovišta ili da li je to namjerno ili slučajno izostavljeno, međutim to je logično da se lovište ne može ustanoviti u naseljima, i ja smatram da je to ipak trebalo biti u ovom zakonu navedeno. I onda s druge strane što stvarate nedoumice, ako navodite da se u naseljima znači ne mogu ustanoviti lovišta, vi u članku 47. propisujete da na tim površinama gdje nije ustanovljeno lovište, da se donosi pravilnik kojim će se onda propisivati kako će se štititi ta divljač na tim prostorima. U ovom zakonu ste sad propustili u članku 47. navesti tko će donijeti taj pravilnik. Ako je to znači, ako i naselje obuhvaća područje izvan naselja, vi na vodite da su to korisnici tih površina da donose pravilnik pa meni sad nije jasno, ja dolazim iz Slavonskog Broda, mi imamo Gradsku tvrđavu, tamo ima fazana, pa me zanima korisnik površine je grad Slavonski Brod , ako tu više u članku 47. ne mamo županiju, da li to znači da taj program zaštite fazana mora donijeti grad Slavonski Brod? A isto tako i za privatne osobe, ako ja imam izvan grada Broda vinograd i ako tamo imamo, ne znam di bijesnu lisicu, hoću ja kako običan građanin morat donijet taj pravilnik o zbrinjavanju te lisice, tako da mislim da je to dosta nedorečeno i da je to bilo bolje riješeno čak i u zakonu iz 2005., a pogotovo u zakonu iz '94. g. Nadalje, u članku 44. spominjete nacionalne i akcijske planove. Znači ono što nije lovno gospodarskom osnovom da se donose nacionalni i akcijski planovi pa onda imate jedan problem, kada imate lovačka društva koja imaju pravo odstrjel jelena, kao što recimo u Brodsko-posavskoj županiji imate pravo da odstrijelite jelena [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ispričavam se.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Marta spomenuli ste mene i moje izlaganje u kojem sam rekao da je visoka usklađenost ovog Zakona donesena sa Lovačkim savezom. Za mene je to sasvim normalna pretpostavka s obzirom na 65 000 članova udruženih u Lovačkom savezu RH kroz 20 županijskih lovačkih saveza, kroz Grad Zagreb kao 21. članicu. Mislim da jasno govori o tome koji je to kapacitet ljudi i koliko tisuća ljudi je učlanjeno. Oni predstavljaju sve te lovce i kroz njih predlažu ono što u Zakonu treba biti. Mislim da je to svakome jasno. Što se tiče naknade ovih 30 % ide za sanaciju ovih šteta koja su udružena sredstva, a da ste pažljivo slušali čuli biste da sam rekao da sam rekao da je 15 mil. od Ministarstva poljoprivrede, 5 od Hrvatskog lovačkog saveza i 5 od Ministarstva prometa. To su omjeri kako je razdijeljeno da se pomogne sanirati ono što su štete od divljači.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Luc-Polanc.
Zahvaljujemo potpredsjedniče Sabora. Pa kolega, ja se s vama ne mogu složiti da je to normalno da samo Lovački savez usuglašava Zakon i da on bude di capo ministarstvu, koji će reći da li Zakon kao takav može proći ili ne može. Imamo još i stručnu javnost, imamo nadležne institut , fakultet itd. Tako da se s vama nikako ne mogu složiti. Kada govorite o ovih 30%, 10% zakupnine vi brkate pojmove. Znate ovaj iznos od zakupnine to nije iznos kojim se pokriva naknada štete nego to je naknada za korištenje zemljišta za potrebe lovišta. Znači to je ono što stvarni vlasnik trpi za potrebe lova i lovišta na određenom području. A naknada štete to je jedan sasvim drugi pojam. Da li se iz toga iznosa može financirati troškovi naknade štete to je nešto drugo. To se ne dobiva za samu štetu.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Kolegice Luc-Polanc, ja sam se zapravo javio za repliku u trenutku kad ste na početku svoje rasprave spomenuli te grupu Borg, spominjane javne ovlasti Hrvatskog lovačkog saveza. Ne znam što. Ali kako se vaša rasprava i dalje odvijala meni je minuta premala da bih uopće replicirao. Dakle vi morate najprije proučiti o čemu uopće raspravljamo ovdje i o čemu govorite kad govorite na ovaj način. Dakle ovdje se izvlači nekakva sumnja na Hrvatski lovački savez na ovaj Zakon. U biti na nešto već funkcionira 90 ili 100 godina. Dakle Hrvatski lovački savez kao takav, županijski lovački savezi sve je unaprijed normirano, sve se dobro zna. Sve je toliko transparentno i jasno da uopće nema potrebe raspravljati na ovaj način kako ste vi raspravljali. Iz vaše rasprave je očito da niste ušli u problematiku ovog Zakona. I ovo sve što ste govorili, pa i ovo samo na kraju, ovo spominjanje vaše u odnosu na pojavu bjesnoće u Slavonskom Brodu, Županiji te na koji način će se reagirati. Dakle ako raspravljamo o nekakvoj temi a u temu ubacujući sumnju na institucije onda to nije dobro. Moramo se naučiti o čemu govorimo.
Odgovor poštovana zastupnica Luc-Polanc.
Poštovani kolega, koliko sam ja vas razumjela znači ako nešto razumiješ i ako nešto naučiš onda o tome nemaš što raspravljati. To moraš a priori kao takvo prihvatiti. Pa upravo čitajući ovaj Zakon i uspoređujući ga sa Zakonom iz 1994., inače to je Zakon koji je struka hvalila kao prvi kvalitetni Zakon o lovstvu, koji je donesen nakon što smo uveli privatno vlasništvo u državi. I koji prepisan tada iz Austrijskog lovnog sustava, pa proučavajući Zakon iz 1995. i ovaj danas ja sam našla određene nelogičnosti. Imam i pravo propitkivati, imam pravo predlagati. Ono što smatram da je možda logičnije, kvalitetnije. A ova vaša teorija da ako nešto propitkuješ da onda to i ne razumiješ ja mislim da to nikako ne stoji.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice dobro ste primijetili ovih 10 % sredstava naknade vlasnicima zemljišta bez prava lova. Ja sam u Sisačko-moslavačkoj županiji 2,5 godine bio pročelnik za poljoprivredu. Raspolagali samo sa 37 zajedničkih lovišta. Nakon toga sam bio dožupan također je to bio moj resor. Ja se ne sjećam da je itko ikada zatražio povrat tih novaca, a to je bilo 50% u to vrijeme. Danas je 10% ovdje stavljeno reda radi. To su toliko mali iznosi da bolje da ih i nema ovdje nego da se samo reda radi stavljaju kako bi se pravdalo kao neka dobra volja. Hvala
Odgovor poštovane zastupnice Luc_Polanc.
Zahvaljujem. Poštovani zastupniče mene zanima obzirom da ste, obnašali takvu funkciju, da li ste kao javni djelatnik uputili uopće građane na njihova prava. Ja smatram da javna tijela moraju uputiti građane na njihovo pravo pa će ga oni i realizirati. A upravo sam ja i rekla da provedbenim propisima kojima je utvrđeno da ćete tu naknadu dobiti jedino ako podnesete zahtjev, da se na taj način derogira ovaj Zakon i volja zakonodavca. Jer ako je zakonodavac odredio da 10% ide korisniku i vlasniku zemljišta onda se to na terenu mora i provesti. Dakle, lokalna vlast mora poštivati odluke centralne odnosno zakonodavne vlasti, a ne ih derogirati provedbenim aktima. Zahvaljujem.
Sljedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Bojana Glavaševića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine državni tajniče, ja bih se referirao na svoju raspravu iz prvoga čitanja. Zapravo u onome dijelu u kojemu su moje tadašnje opaske bile, odnosno nisu bile implementirane u ovaj Konačni prijedlog zakona. Počet ću s ovim konstruktivnijim dijelom. Na kraju vam moram malo oprati oko jedne stvari. Prvo i osnovno tada sam, ovo što govorim su inače prijedlozi koje su poslale udruge za zaštitu prirode BIOM, Hrvatsko društvo za zaštitu ptica i WWF Adria. Dakle kut gledišta koji ja predstavljam ovdje je vrlo jasan. To je kut zaštite prirode i tada sam bio predlagao 4 stvari. Druga od koji se odnosila na činjenicu, iako je načelo zabranjen odstrjel olovnom sačmom na močvarnim staništima, nije definiran kao prekršaj. To proizlazi iz činjenice da u samome zakonu nije propisana sankcija, a to je osnovni zapravo preduvjet da se nešto i u stvarnosti tretira i provede kao prekršaj. Od 2010. godine na ovamo inspektori nisu zapravo dali ni jednu kaznu zbog toga i sad možemo se pitati da li to zbog činjenice da ne mogu propisati kaznu jer ona nije propisana ili zbog toga što zaista nije bilo lova olovnom sačmom mislim da bez da ulazim u procjenu mislim da je zapravo vjerojatnost možemo toga procijeniti i vi i ja. Da, znam što je ono kolega vjerojatno trenutno govori, a to je da će ovo biti propisano pod zakonskim aktom to je bilo i ranije, međutim rezultat je isti. Dakle, evo ja vas doista molim da to je jedan mali pasus koji se može dodati u zakon da se kaže da je u močvarnim staništima zabranjen, zabranjeno korištenje olovne sačme i da se onda u pod zakonskom aktu nekakvom ili već ovdje da propišete sankciju za to, to je jednostavno ključno. Druga stvar, dakle o kojoj sam govorio bila je vezana za lov na ribnjacima. Dakle, vi u jednome članku zakona propisujete da je lov na ribnjacima zabranjen, međutim onda u članku 11. stavak 6. ako se ne varam, kaže da je lov ipak moguć u nekim okolnostima. Mislim, time se zapravo derogira narav ovog prethodnog članka, kako je zabranjen ako zapravo je ponekad i dozvoljen. Mislim, jednostavno nije poznato da li se divljač uopće uzgaja na ribnjacima i ove udruge koje su poslale ove prijedloga zakona u svom terenskom radu, a mislim da znate da ga ima dosta, nisu zabilježili barijere koje bi jasno mogle odvojiti uzgojenu pernatu divljač od recimo divljih ptica koje dolaze na te ribnjake i na kraju krajeva na ribnjacima tijekom odstrela stradavaju brojne zaštićene vrste. Zbog toga mislim, oni predlažu a ja se s njima potpuno slažem da biti bez iznimke zapravo trebalo zabraniti lov bez iznimke za uzgajališta. Isto tako, još jedna stvar koja je bila predložena tada odnosi se na podatke iz Središnje lovne evidencije. Dakle, vi kažete da će neki podaci bi dostupni ali neki neće zbog komercijalnih, zaštite komercijalnih interesa, međutim ako je divljač definirana kao zajednički resurs koji, kao javno dobro koje pripada svim građanima RH, ne bi li onda zaštita tog interesa trebala doći prije zaštite komercijalnih interesa nečijih. U tom smislu pristup svim podacima odnosno javnost svih podataka iz Središnjeg lovnog registra bi trebala bi biti nekakvo načelo kojim se vodimo, ja zaista ne vidim na koji način bi podaci o ne znam o tome koliko se planira izlovljavati, koliko bi mogli zaista narušiti nečije komercijalne interese, mislim uostalom manje je bitno to nego je puno važnije to da ako je divljač javno dobro u RH da onda njezini građani imaju pravo pristupa, trebali bi imati pravo pristupa svim podacima koji se tog javnog dobra i upravljanja njime tiče. Na kraju krajeva, transparentnost tog registra i ostalih lovno-gospodarskih planova je preduvjet da bi se uopće s neovisne strane moglo utvrditi da li se lov odvija sukladno zakonima i ocjenama prihvatljivosti lova u Ekološkoj mreži Natura 2000. Dakle, ja vas evo molim da ove stvari iako ih niste uvrstili sada da se predomislite oko njih u budućnosti. I na kraju nije pristojno likovati i ja ne likujem, ne želim da me shvatite krivo, ali moram vam, moram vas podsjetiti kako ste kada sam vam govorio za velikog vranca da ga ne možete definirati kao lovnu vrstu, kako ste slično kao kolega Klarić maloprije kolegici Marti Luc-Polanc ste rekli da nije to tako i da nije to pročitano, ja sam vas uputio na direktivu tada benevolentno i drago mi je vidjeti da je u ovom prijedlogu zakona zapravo doduše nakon što imam dojam da vas je Europska komisija opalila po prstima oko toga, da ipak zapravo da ste shvatili da sam bio u pravu kada sam vas upozorio na to. Tako da možda ubuduće ipak iako dolazi iz reda opozicije, mislim to vam jednostavno stoji u tekstu ako vas upozoravamo na nešto što je pravna stečevina i RH što se može pročitati što nije nekakvo pametovanje nego je u stvari po svemu nomotehnička bar bi trebala biti greška onda bi možda trebalo i u samoj raspravi malo konkretnije pristupiti takvim nekakvim komentarima, a ne eto govoriti da znate niste vi u pravu to može drugačije pa nije to baš tako. Evo to, mislim da ne bi vam kruna pala s glave da ste i tada možda malo drugačije nastupili. Evo, hvala vam lijepa.
Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Tomislava Lipošćaka.
Zahvaljujem podpredsjedniče, evo kolega Glavašević nadovezat ću se na vaše izlaganje i likovanje odnosno ne likovanje evo ipak činjenica da vi likujete s razlogom što je veliki vranac uklonjen sa lovne sa popisa divljači, međutim ne bi se složio da se on uzgaja na ribnjacima i vjerujte mi nikom od lovaca nije u interesu da taj vranac bude lovna divljač, ali je činjenica da taj veliki vranac posljednjih godina, ne posljednjih godina nego desetljeća čini stvarno velike štete. Naglasak bi stavio ne samo na ribnjake gdje je tu komercijalna proizvodnja nego na i na one vode, otvorene vode osobito već sam govorio u pojedinačnoj raspravi male dubine, autohtone endemske vrste nemaju priliku naći prirodnu, prirodan zaklon i gdje taj veliki vranac čini ogromne štete. Slažem se da možda treba zabraniti lov na velikog vranca jer smo vidli da ni lov ne iskorjenjuje ga nego dolaze nove jedinke, ali moramo biti svjesni da ćemo u budućnosti morati naći način na koji reducirati njegov broj i smanjiti štete inače nećemo moći [[Upadica: Hvala.]] našim ribnjačarima ni ribolovcima i sportskim društvima pogledati u oči.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Glavaševića.
Hvala. Kolega hvala na ovoj opasci uz napomenu da zaista nisam likovao ovaj više mi je bilo, ako išta drugo, onda žao što je politički dijalog ponekad toliko jalov i siromašan u našoj zemlji. Ali što se tiče velikog vranca, mislim, treba razdvojiti prepoznavanje problema od onoga što je moguće ili nije moguće napraviti. Ako direktiva kaže da ga nije moguće proglasiti lovnom vrstom, onda ga nije moguće proglasiti lovnom vrstom. Onda treba tražiti neko rješenje koje je drugačije. Dakle, moja opaska i tada i sada je jednostavno bila upućivanje na tu činjenicu. Dakle, bez iznimke, odnosno bez ikakve ograde je i kolega Kraljičak je uostalom i tada rekao ovo isto što i vi, dakle, može biti vranac velika štetočina ponekad, ali to ne znači da možemo prekršiti nešto što nam direktiva nalaže, što smo usvojili na kraju krajeva. Evo, čisto toliko.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče. Žao mi je što ova rasprava nije i sa više aktera koji su se uključili u nju, da više raspravljamo o ovom problemu lovstva i ovog zakona koji je ovim čl. 79. najosporniji. Hrvatski lovački savez se navodi ovdje kao organizacija sa kojom su vršene konzultacije i na temelju čega je onda znači i napisan ovaj prijedlog zakona. Hrvatski lovački savez je impresivna organizacija, organizirana u kojoj su članovi moćni obrazovani ljudi koji eto uspjeli su se izboriti da izlobiraju jedan zakon da bude onako po njihovoj volji i u njihovu korist. Ja bih volio da poljoprivreda ima jednu ovakvu organizaciju kao Hrvatski lovački savez, a volio bih i da je predlagač asocijacije iz sektora poljoprivrede također pozvao na konzultacije vezane uz izradu ovog prijedloga zakona, da čuje njihova mišljenja, da uvaži njihova mišljenja i mislim da bi njihova mišljenja bila daleko žešća od onoga što sam ja danas ovdje govorio. Jer šteta koja će biti učinjena poljoprivredi, poljoprivrednoj proizvodnji je daleko veća od koristi koja će se ostvariti, govorimo o materijalnoj koristi za RH kroz sektor lovstva jer mi ni danas nemamo evidentirano sve komercijalne lovove, sav turizam koji prolazi kroz ovaj sektor jer puno toga se radi u nekakvoj sivoj zoni. Ovdje mi je žao što su me neki zastupnici krivo shvatili ja nisam se ovdje vodio u raspravi time tko se koliko razumije u poljoprivredu jer je to manje bitno u ovom trenutku ovdje, nego tko koliko razumije što se čini poljoprivrednoj proizvodnji kroz ovakav zakon koji se ovdje danas tj. raspravlja, a vjerojatno će se u srijedu i usvojiti kao takav. Mi ne shvaćamo da svako radno mjesto u poljoprivredi otvara skoro 2 radna mjesta u privredi, da generira privredu, a na ovaj način ćemo mnoge ljude otjerati iz ovog posla. Ja ne znam kako će kolega Pupovac, kojeg na žalost nema ovdje, svojim biračima na Banovini objasniti zašto će dići ruku za ovakav zakon ako digne, zašto će mnogi zastupnici koji se u sebi slažu s onim što sam ja raspravljao, nažalost, ne mogu to javno iznijeti, pa i kolega Đakić, evo koji nažalost mora pročitati ono što mu napišu, ali vjerujem da čak i neke stvari i ne razumije jer je govorio o istjerivanju divljači iz usjeva. Pa ja bih volio da probate kolega Đakić istjerivati divlje svinje iz tabla od 15 hektara kukuruza. Pa nisu to tenkovi i cisterne, pa vi njih ne možete naći ni sa povećalom u tome dijelu i jednostavno kada usjevi dođu u tu fazu da se divljač u njih može sakriti, jednostavno je to nemoguće na taj način učiniti. No u ovom zakonu koji naizgled pogoduje svim lovcima, činjenica je da nije to baš tako. Lovačke udruge koje uglavnom gospodare zajedničkim lovištima, znači, županijskima, su sačinjene od malih ljudi sa niskim primanjima koji se okupljaju, brinu o svojim lovištima, druže se. No međutim, u njihovim lovištima štetu radi divljač iz velikih državnih lovišta kojima su lovo ovlaštenici ili pravne osobe ili fizičke osobe. Oni si mogu dozvoliti luksuz jer imaju komercijalne lovove, imaju veliku gospodarsku, lovno gospodarsku osnovu, imaju skupu divljač i kroz taj dio mogu i profitirati gospodarenjem takvim lovištem. No međutim, ta divljač koja radi štetu u zajedničkim lovištima će dovesti do toga da će lovačke udruge zbog svega toga na kraju krajeva i propasti jer neće moći izdržati opterećenje svega što se tiče tih pritisaka i šteta koje su vezane uz divljač. Ono što je zanimljivo kod tih zahtjeva za odštetu, kaže da je u roku 7 dana oštećenik dužan pisanim putem se obratiti lovo ovlašteniku. Onda lovo ovlaštenik se je dužan u roku 7 dana njemu obratiti tj. odgovoriti. Nakon proteka tih rokova iz ovih članaka, oštećenik je dužan u daljnjem roku od 30 dana predložiti lovo ovlašteniku sklapanje Sporazuma. Na temelju čega? Onda bi trebalo jednostavno i napisati u ovom zakonu neka to bude sudsko osiguranje dokaza. Tko je taj tko uz to može dati jednu ispravu koja će biti vjerodostojna tijekom suđenja. Nakon tih 30 dana Mi smo ovdje potrošili već 2,5 mjeseca, pa to je pola vegetacije jednog usjeva. Što sa štetama koje se ne čine pri kraju vegetacije? Tko će utvrditi te štete? Iz ovoga je razvidno da je cijela priča na pisana tako da oštećenik nema vremena niti pravih instrumenata da istjera svoju štetu do te mjere da mu se isplati barem približno onome koliko ona je. I ukoliko je lovstvo prva grana gospodarstva u Hrvatskoj, onda to treba tako reć, a poljoprivreda zadnja , pa da svi mi koji se bavimo poljoprivredom, znamo na čemu smo a ne da ulažemo silne novce u proizvodnju, ne znamo cijenu koliko ćemo to sve prodati i onda se još borimo sa ovakvim faktorom. Ja znam jako malo svojih kolega koji su istjerali štetu koja im je učinjenima. Pa svima je nama jasno da će divljač uvijek napraviti nekakvu štetu. I nismo mi protiv toga da postoje niti lovačke udruge niti lovoovlaštenici ali šteta se mora nadoknaditi adekvatno ono čemu je učinjena s obzirom jer će ti ljudi propasti ako ne dobe adekvatnu štetu. Mi ovdje samo govorimo o tome, uvijek je bilo nekakve štete, međutim, u zadnjih godina istjerati naknadu za tu štetu je jednostavno ne moguće. Imamo ljudi koji imaju 1800 ha gdje im je 200 ha uništila divlja svinja. 200 ha totalne štete. Pa jel' znate vi koliko to, što to znači za jednu firmu 200 ha totalne štete? Oni su na sudu godinama. Godinama, imaju kilometre i kilometre žica, električnih pastira, imaju radnike koji se bave samo tim poslom i opet se ne mogu obraniti od toga. Ja govorim samo o tome problemu. To je jedan od najvećih problema ovoga zakona, ali i tog lobija koji se zove Hrvatski lovački savez. Meni je žao što moram o tome govoriti i kao lovac, i kao član Hrvatskog lovačkog saveza, ali to je istina. Ne možemo sve podrediti nečijem zadovoljstvu, moramo shvatiti da ljudi žive od nečeg. U redu, riješena su vozila. Skupi auti onih koji imaju novaca da kupe skupe aute. Oni će dobiti odštetu ako imaju štetu od divljači. Ali što s onima koji ulažu u poljoprivredu, svaki hektar je barem 5000 kn uloga. I ako vi niste izvadili to nazad i barem mrvicu zaradili, ne možete opstati, na tom području bavit će se poljoprivrednom proizvodnjom. Onda jasno kažimo ne treba nam poljoprivreda, ljudi idite u gradove, idite kud idete, pustite da imamo lovišta i da lovimo ovdje. Da znamo na čemu smo. Ja ne govorim ovo samo radi sebe, ja osobno nemam šteta nekakvih na svojim usjevima ali to su rijetka područja gdje nema šteta od divlje svinje. Divlja svinja se iskrižala, nitko to neće jasno priznati da ne može se smanjiti broj divlje svinje puškom. Nema šanse koliko divljih svinja ima pogotovo u godinama kada je dobra hrana a znamo da je ove godine žir dobro rodio, da je klima dobra i da će nagodinu biti problem opet sa divljom svinjom. Apeliram na vas da ovom maknete i da stavite u treće čitanje i da promijenite ovaj članak 79., da on bude pravedniji, ne može biti nikad 100% pravedan, ajmo ga napraviti pravednijima, da budu i svi drugi ljudi zadovoljni, ne samo oni koji imaju velika lovišta. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, pa dali ste mi inspiraciju da spomenem i danas vezano za ovu raspravu dio koji se tiče problema invazivne alohtone divljači u odnosu na autohtonu divljač, naravno govorim o Cresu na kojem je ovog trenutka 5 više divljih svinja nego je to ovaca i unatoč brojnim molbama, zahtjevima primjedbama i u prvom čitanju i između dva čitanja, dočekali smo novi Zakon o otocima koji nije uvažio niti jednu primjedbu koja je došla sa Krka i Cresa vezano upravo uz odnosno alohtone i autohtone divljači što samo pokazuje da taj lobij o kojem ste vi govorili i tu prevladao i nije uvažio interese ljudi koji žive od poljoprivrede, od ovčarstva na otoku Cresu, na otoku Krku, na Lošinju.
Odgovor poštovanog zastupnika Lenarta.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, pa evo možemo reć da divlja svinja spada isto u morske plodove jer i ona počela je plivati Jadranom pa onda i radi velike štete kao što ste spomenuli. Sjetio sam se samo još jedne stvari koju sam zaboravio. Danas kroz raspravu se protezala lisica i borba sa lisicom i uništavanje lisice kao da je to najveći problem u lovstvu i životu u RH. Lisica je čak i korisna životinja što se tiče poljoprivrede jer uništava neke štetnike a doduše nastrada i neka koka ali to je cijena toga. Već problem je čagalj o kojem danas nismo mnogo razgovarali, čagalj koji uništava i lisicu, koji uništava srneću divljač, koji je jednostavno i natjerao lisicu da dođe u gradove i naseljena sela jer jednostavno mora bježati pred čagljem. Nisam vidio u ovom zakonu ništa posebno vezano uz čaglja i probleme koji su nastali s njim. Hvala.
Hvala lijepa. I slijedeći će pojedinačno govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović, izvolite..
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo, na kraju ove rasprave Zakona o lovstvu ili pri kraju, treba još jednom spomenuti da je lovstvo u tradiciji naših krajeva i našeg naroda i da skoro više od 65 000 lovaca u Hrvatskoj i da su oni i čuvari prirode i da oni vole lov i da skrbe i o divljači ali naravno da žele i tu rekreaciju međutim lovstvo je i potencijalno gospodarska grana pogotovo lovni turizam gdje je Hrvatska bila poznata kao lovna destinacija i u ovom zakonu su neka poboljšanja napravljena u smislu boljeg, jednostavnijeg protoka lovaca oružja, pasa i divljači ne preko granice što evo, pozdravljam međutim treba istaknuti da su oni organizirani u lovačke udruge i da na taj način djeluju na svom području, treba razlikovati županijska lovišta i domicilne lovačke udruge i državna lovišta gdje su najčešće zakupci ili Hrvatske šume ili privatne tvrtke odnosni privatni vlasnici. I da sigurno ono što je u praksi i na terenu, a vezano na štete u poljoprivrednim kulturama, više bilo problema upravo uz granice državnih lovišta, tamo gdje graniči s poljoprivrednim površinama i da se kroz taj dio mora naći bolje i kvalitetnije rješenje. Ovaj zakon je trebao biti alat da se stvarno lovstvo podigne, da postigne stvarno gospodarska grana i da budu zadovoljni i lovci i lovačke udruge i poljoprivredni proizvođači i ekološke udruge, udruge koje se bave zaštitom prirode, zakupci ribnjaka, županije pa i sam Hrvatski lovački savez. Međutim, opća je ocjena i to sam rekao i na odboru, da je dosta nezadovoljnika ovim zakonom pa se može protumačiti da je ministarstvo pogodilo, ako je puno nezadovoljnih, izgleda da je zakon pogodio svrhu i cilj, međutim, ima puno ovih detalja o kojima smo u raspravi danas govorili gdje nije na dobar način i nije dovoljno precizno riješena određena područja. Kolega Lenart je već spomenuo štete na poljoprivrednim površinama, ja ću vam reći na temelju iskustva iz Brodsko-posavske županije, da imate u pojedinim općinama kao što je ... [[Govornik se ne razumije.]] gdje smo imali i prosvjede građana, gdje jednostavno poljoprivredni proizvođači uz rub sa državnim lovištem, napuštaju svoje voćnjake, vinograde i poljoprivredne površine jer jednostavno se više ne mogu obraniti od šteta na poljoprivrednim kulturama jer je na više načina pokušano postići dogovor, i županija se tu uključila da se kroz različite sastanke organizira dogovor između lovoovlaštenika i vlasnika zemljišta međutim, nije se postigao dogovor, išlo se na sud, sud još uvijek traje, šteta na poljoprivrednim kulturama nije nadoknađena i to dovoljno govori da nismo dovoljno ni ovim člankom propisali na koji način će se to ubuduće rješavati. Dobro je da je riješena polica za odštetu od naleta vozila na divljač ili divljač na vozila, da na taj način zaštitimo domače lovačke udruge od bankrota što su mnogi doživjeli zbog toga ali sigurno da nije dobro što nije riješeno i vezano na štete na poljoprivrednim kulturama. Imamo situaciju da je zakonom precizirano da štete moraju biti više 50% od ukupne proizvodnje po nekom prosječnom prinosu i prihodu na tehnološkoj cjelini. Da li će nekim podzakonskim aktom biti definirano šta je to tehnološka cjelina, tko će odrediti tu tehnološku cjelinu pogotovo kad znamo da veliki broj poljoprivrednih proizvođača, malih OPG-a ima po 30 parcela razbacanih duž granice sa lovištem. Lako je to gdje je državno poljoprivredno zemljište, gdje ne nekakav poljoprivredno prehrambeni kombinat granični s lovištem, tu će se lako doći i do dogovora i do zaštite od šteta divljači, ovdje gdje su poljoprivredne površine nije dobro riješeno. Imamo do sad situaciju da vlasnik zemljišta mora podnijeti zahtjev u roku 7 dana, nakon 7 dana mu mora odgovoriti lovoovlaštenik, moraju se naći na parceli, utvrditi štetu, međutim najčešće se oni ne dogovore jer morate razumje i vlasnika zemljišta jer nije to samo prihod i prinos nego je to i njegovo vlasništvo. Ako godinu, dvije je na vlasništvu ima pravo se buniti, da mu ne smiješ dirat vlasništvo, i oni to emotivno doživljaju i uglavnom se ne dogovore i završe na sudu s time da onda vlasnik zemljišta mora osigurati sudski dokaz visine štete, izvodit sudskog vještaka i dokazivati tu dugotrajan proces. Po meni i po nama iz HSS-a bi to trebalo biti kvalitetnije riješeno, zato je kolega i predložio da idemo u treće čitanje, evo recimo jedan od prijedloga, pa imamo lovnog inspektora, imamo poljoprivrednog inspektora. Zašto ne bi na zahtjev oštećenika izišao jedan i drugi inspektor, vlasnik lovišta odnosno zakupac lovišta, vlasnik zemljišta i predstavnik regionalne samouprave i napravili procjenu štete i rok do kad se mora šteta nadoknaditi? Evo to je jedno kvalitetno, brzo rješenje ili ono što imali kroz policu osiguranja mada vidimo da nijedna više osiguravajuća kuća neće da osigura od šteta od divljači poljoprivredne površine, ako već neće, mislim da bi na ovaj način to se moglo praktično riješiti da ne svađamo lovce i vlasnike zemljišta jer mislim da to ni ovim zakonom a ni nama nije u interesu. Mi moramo zaštititi naše poljoprivredne proizvođače jer sve one mjere koje su propisane da on mora provoditi, on uglavnom i provodi ali iz tehničkih karakteristika svog zemljišta obično ne bude velikog uspjeha zato što su to male raštrkane parcele, zato što mu divljač probije pastira, zato što mu netko odnese akumulator sa pastira itd., to vi znate iz prakse što se događa na terenu, jednostavno ne ide. A posebno boli nepravda naše poljoprivredne proizvođače i u općini Stara Gradiška i okolici Okučana, Lipika i Pakraca gdje naši poljoprivredni proizvođači nisu nikad od lovoovlaštenika državnih lovišta dobili naknadu štete jer je lovoovlaštenik promijenio naziv, promijenio vlasnika, ostao je u zakupu iako je bio čak i sudski nalog na temelju inspektorovog prijedloga da se raskine ugovor o zakupu, produžen je ugovor o zakupu. Nema povjerena u sustav i zato je toliko ogorčeni su poljoprivredni proizvođači što se to s nivoa ministarstva do sad dozvoljavalo. Nadam se da kod ovog zakona da će se promijeniti ta praksa i da će se svi oni koji krše zakon vezan za Zakon o lovstvu i naknadi štete poljoprivrednim proizvođačima, odmah biti raskinuti ugovori i pokrenuti postupak protiv istih za naknadu štete po službenoj dužnosti a ne poljoprivredni proizvođač koji nema novca da tuži, da vodi sudske sporove i najčešće odustaje i odustaje od proizvodnje. Također, već sam spominjao da su nezadovoljni i predstavnici iz športsko-ribolovnih udruga, predstavnici odnosno vlasnici ili zakupci slatkovodnih ribnjaka jer već 2, 3 g. nije im plaćena šteta od ribojednih ptica koji su milijunski iznosi, dijelom zbog administrativne greške, nadam se da će se to ispraviti i da će im to biti isplaćeno jer oni bez toga ne mogu poslovati. Ne mogu poslovati, to su ogromne štete a to što je u prvom čitanju bio kormoran pa lov na divljač, sad nije, razumijem pritisak Europske komisije i ljudi koji se bave zaštitom prirode međutim treba razumjeti i ove predstavnike iz Europske komisije i ljude koji se bave zaštitom prirode, međutim treba razumjeti i ove predstavnike športsko ribolovnih udruga koji vide na terenu da određene vrste nestaju jer koromorone rade štetu, a pogotovo je velika šteta na slatkovodnim ribnjacima i to jednostavno mora netko platiti. Ako želimo imat slatkovodno ribarstvo, imamo očuvat ta radna mjesta, onda moramo tim ljudima i platiti te štete, a nisu plaćene. Nezadovoljne su i lovačke udruge, jer, naveli ste ovdje u zakonu da se može osnovati novo lovište od minimalno 500 hektara pa više, privatni vlasnik ili zemljišta, šume može podnjet zahtjev za osnivanje lovišta. Kako će on osnovati lovište kad su sva zemljišta već podijeljena na državna i županijska lovišta. Znači, netko se mora odreći svoga djela lovišta. Ako je netko ulagao u to lovište, 10, 15, 20 godina, pa tko će se odreći 500 hektara toga lovišta i s kojim pravom mu se može oduzeti to lovište. Mislim da ste mi odgovorili na prvom čitanju da će se dogovorno između sadašnjeg lovovlaštenika i budućeg osnivača lovišta usuglasiti ministarstvo osnovati lovište. Pa neće do tog dogovora nikad doći. Jer neće bivši lovovlaštenik pristati na to. Tko će im narediti? Ministarstvo? Zašto? Za koga? Za koga je ovaj članak pisan, recite mi imenom i prezimenom, tko je taj za koga će osnovati lovište? A onda u 7. članku tom 15. stavak 1. i 3. gdje o tom govorite, kažete da ovi vlasnici od 500 i više hektara se mogu udruživati i osnivati veće lovište. A zašto 10 poljoprivrednih proizvođača s 50 hektara se ne bi mogli udružiti i osnovati lovište od 500 hektara? Zašto to niste dozvolili? Da domicilni ljudi u Štitaru ili negdje gdje imaju svoje privatne parcele mogu osnovati lovište i loviti. E to ne može. A za ove velike, može. A tko je taj, recite ime i prezime toga za kog će se osnivati ta lovišta? Znam da su županijski lovački savez bili protiv toga! Tražio sam da mi dostave prijedlog amandmana - svi šute. Nekog tko je očito moćan taj koji će dobiti to lovište. Pitajmo, evo, javno, tko je taj za koga se sprema to. I još bi ponovno spomenuo povećanje prihoda za županije. Spustili ste im ovlasti, ali i obaveze. Imat će veće troškove, a smanjili ste im prihode. Mislili smo uložiti amandman da se ti prihodi budu 30% od lova zakupnine, a ministarstvo ostaje 30%, 30% ministarstvo financije dovoljno da se isfinanciraju police i ostali poslovi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, sad će u ime predlagatelja završno državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, gospodin Željko Kraljičak, izvolite.
Dozvolite mi da na kraju, poslije više od 4 sata kvalitetne i iscrpne rasprave se zahvalim svima koji ste učestvovali i dali doprinos da zaista i hrvatska javnost i svi mi na najkvalitetniji način sagledamo tko je ustvari stvarni i obujam djelokrug i obveza i težina donošenja samoga zakona. Danas imamo jako puno, i europskih i hrvatskih propisa koji reguliraju zaštitu okoliša. Imamo jako puno zakona koji definiraju ostala prava u korištenju i samoga vlasništva. I onaj dio koji je dio kulturno tradicijskog nasljeđa koji danas imamo u Republici Hrvatskoj. Ovaj zakon zaista je pisan sa ciljem da stvori jednu novu osnovu, jednu novu podlogu da možemo kvalitetno urediti upravo sve ove čimbenike koji dijele prostor, koji trpe određene štete i koji imaju određena prava i obveze. Kad smo se suočili sa stvarnim problemom o održivosti lovsta u Republici Hrvatskoj, a to su svi lovoovlaštenici koji zbog, ja ću reći manje kvalitetnih uređenih propisa i sudskih praksi danas su došli u poziciju da se ne žele baviti tim poslom. A nama je najvažniji posao kroz ovaj zakon je urediti gospodarenje i zaštita divljači. Ali i u isto vrijeme osigurati svima koji dijele taj prostor da mogu izvršavati svoje obveze. Suočili smo se s problemom da s jedne strane imamo 2 milijuna vlasnika vozila koji danas, ili koji do prije nekoliko mjeseci, nisu znali što će učiniti ako pretrpe štetu u nekoj mračnoj noći, naletom na divljač. Danas je kolega na početku rasprave, gospodin, saborski zastupnik rekao, da mi plaćamo štetu sredstvima javnih, poreznih obveznika. To nije točno. Ja bi želio ispraviti taj navod. Sve ono što se plaća i što možemo uložiti u lovstvo, u zaštitu lovstva su sredstva koja prikupimo od lovo zakupnina za ime, prava lova i koncesije. To su sredstva koja su lovoovlaštenici i lovačke udruge uplatili kao naknadu za pravo korištenja toga prostora. Na žalost, to je okvir koji imamo i s kojim možemo na najkvalitetniji način urediti ove brojne probleme o kojima ste danas govorili. I sigurno da svi vi koji ste govorili danas o važnosti da zaštitimo vlasnike poljoprivrednih površina, naše proizvođače koji žive od toga. Koji jednostavno izdvajaju danas ovakvim tržišnim uvjetima, sa lošijom tehnologijom u jednom ruralnom prostoru gdje imamo problema na tržištu prehrambenih proizvoda sa plasmanom, da prežive od te poljoprivrede. Govorili smo koliko je važno njima pomoći. Ali vaša rasprava je bila usmjerena prema tome da njihove probleme i štetu koju nastaju moraju riješiti lovoovlaštenici i platiti upravo lovačke udruge i zakupci prava lova. A drugi dio rasprave je bio kako trebamo zaštititi lovovlaštenike te male lovačke udruge koje su siromašne. S druge, s treće strane imamo sve one potrebne obveze koje moramo regulirati kada je u pitanju zaštita prirode i obveze koje moramo ulažući financijska sredstva u rješavanju i provedbi tih direktiva uložiti u zaštitu naše prirode. I svatko tko je ukazao na bilo koji problem je, i u pravu. Ali upravo ovim zakonom smo stvorili potrebne preduvjete da dosadašnja praksa koju smo imali u području lovstva bude uređena na način da vrlo jasno propišemo procedure, a to znači prava i obveze svih koji koriste taj prostor. I ako budemo svi poštivali propise, ovako kako smo ih mi danas ovdje i pripremili, budimo sigurni da ćemo tada imati i rezultate. Da ćemo zaštitit proizvođače, koji smatramo da nije dodatna obveza da u roku sedam dana prijavi štetu koji smatramo da nije dodatna obveza da u roku 7 dana prijavi da je pretrpio štetu. Kada po pravu dobrog gospodara svaki vlasnik poljoprivredne površine izlazi i odlazi na svoju parcelu da vidi da li mu je narastao korov da li se pojavila bolest ili štetnik, da li je pala kiša ne smatramo da on time ima dodatna izdvajanja. Ali ako je primijetio da je nastala šteta i ako je na vrijeme javio lovoovlašteniku pa pomogao je i sebi i lovoovlašteniku. Da se na taj način pokrenu mehanizmi koje imamo. A glavni mehanizam je da smo sve ovlasti zbog ubrzanja samih procesa prebacili na županije. Da županije u realnom kratkom vremenskom periodu, u roku dan, dva mogu izdati dodatne markice. Da mogu izdati dodatna rješenja i na taj način da preveniramo da smanjimo štetu. MI danas ne možemo izdvojiti toliko financijskih sredstava nema ih u proračunu ako nećemo direktno kontrolirati štete i rizike od šteta. To znači da moramo smanjivati brojno stanje. To znači da naše inspekcije moraju nadzirati kada u koje vrijeme se izvršavaju lovnogospodarske osnove i planovi. I ako se pojavi veći broj životinja, populacije na tome prostoru, da interveniramo kako bi je smanjili na onaj broj koji jednostavno pripada matičnom fondu toga lovišta i koje odražava prirodno bogatstvo samoga staništa. Smanjujući populaciju više mjera u kontroli i nadzoru provedbi onoga što smo u Zakonu predvidjeli izvršavanju lovongospodarskih osnova. Podjela rizika na sve čimbenike u ovome prostoru koji jednostavno su povezani sa lovstvom i poljoprivrednom proizvodnjom i stvarajući dobre temelje da se promijeni sudska praksa. Ako ste propisali proceduru u kojoj je obveza lovoovlaštenika i vlasnika poljoprivrednih površina vrlo jasna onda ste osigurali mogućnost da se i na temelju drugih pozitivnih propisa može utvrditi krivnja i da tada ti procesi ne idu dalje. Kada smo govorili o privatnim lovištima, gospodin Đakić je tu bio najbliže pronalasku najboljega rješenja. Mi bi htjeli da imamo okrupnjelu proizvodnju na način da svaki vlasnik poljoprivrednog zemljišta bude i koncesionar ili zakupnik prava lova. I da odgovara za štetu koja nastaje na njegovim poljoprivrednim površinama. Ali govorio sam o nekom tradicijskom kronološkom nasljeđu koje imamo. Gdje imamo lovne udruge, gdje smo prostor koji su danas lovišta jesu formirana lovišta. Netko gospodari s tim lovištima i danas dajte jednome kako je to bio prijedlog, privatniku, vlasniku zemljišta lovište. S druge strane bilo je i razmišljanje da se bez suglasnosti lovoovlaštenika ne može dati privatniku da na svome privatnom lovištu ima pravo zakupa lova. Da li će ga on sam konzumirati ili će ga on dati nekom drugom u zakup to je njegovo pravo. Ali moramo početi s nečim što do sada u Hrvatskoj nije postojalo. A to je termin privatno lovište. To je lovište vlasnika tih poljoprivrednih površina. Da bih samo možda dokazao koliko je veliki problem u ove dijelu, gospodine Vlaović, kako ste i sami naglasili da mi danas u Hrvatskoj imamo oko 500 000 ha privatnih šuma a da imamo negdje između 400 i 600 tisuća vlasnika odnosno tih privatnih šumoposjednika. Pa kako bi sad bilo urediti na 600 500 tisuća ha privatnih šuma lovišta kada imamo nekoliko stotina, možda i milion čestica i toliko isto vlasnika. Kada govorimo o dijelu izmjene čl. 31. u strukturi prihoda treba prvo reći jednu stvar koja se dosada nije ovdje u oba čitanja raspravljala a to je pitanje prihoda županije koje su imali. Kolega je rekao da je bio pročelnik i zamjenik župana, bio sam i ja, jedan od najboljih. Znam koliko je važno da taj prihod završi u županiji. Ali u isto vrijeme su županije svih ovih godina imale prihod gdje je lovište bilo ustanovljeno na državnom zemljištu. I to je bio prihod županije. Ne smatramo da su županije time, sada ovim odredbama uskraćene za nešto što su imale. Država odnosno Ministarstvo poljoprivrede do sada je imalo samo 10% prihoda. Ali vidjeli samo da neke aktivnosti koje su do sada županije trebale napraviti su činile i radile sa velikim naporom ali nismo imali rezultata. A to je činjenica da su županije do sada mogle financirati police osiguranja i na poljoprivrednim usjevima i na štetama u prometu. Ali tamo, gdje je veliki rizik, tamo jednostavno sva sredstva županijskog proračuna nisu bila dovoljna da se pokrije taj rizik. Ali najgore je izgubiti lovoovlaštenika na tom prostoru, a to je danas počeo biti proces u Hrvatskoj. Ako izgubite lovoovlaštenika tada za sve štete u prometu i sve štete na poljoprivrednim kulturama će snositi osnivač lovišta, a to je županija ili za državna lovišta je to Proračun RH. Upravo svjesni svih tih posljedica nečinjenja ili možda sada u ovome važećem Zakonu kojem je jednostavno vrijeme nakon 10 ili 15 godina prošlo i više ne daje adekvatna rješenja morali smo donijeti Zakon koji mora dati vrlo jasnu poruku. A to je, da uređujemo područje lovstva, uređujemo sve potrebne postupke kako bi sačuvali i divljač i prirodu i lovoovlaštenike a najviše da sačuvamo vlasnike poljoprivrednih površina na način da ćemo im propisati proceduru i dati im mogućnost s jedne strane da kao vlasnici svoga zemljišta dobiju pravo lova i da čuvaju svoje usjeve a s druge strane da im se uredi mogućnost u postupcima da vrlo jasno i transparentno može im se jamčiti da će im se nadoknaditi šteta. Lakše je sanirati, isplatiti štetu koja je nastala u 7 ili 10 dana nego kada šteta nastaje 6 mjeseci ili cijelu vegetaciju. I to je jednostavno jedan dio preventive koju želimo uvesti u praksu. O tome čiji će zapisnik biti pa vi znate da smo mi predvidjeli da lovačke udruge imaju svoje komisije, da jedinice lokalne samouprave imaju komisije za procjenu šteta. Sigurno da bilo koji dokaz koji postoji između dva partnera je dobar dokaz ako se žele dogovoriti, ako se ne žele dogovoriti onda ni sudska praksa ni prvostupanjske presude ne daju rezultate, a nama je bio cilj da izbjegnemo upravo takve situacije. I zato smo se odlučili da kroz izmjenu strukture prihoda Ministarstvo poljoprivrede sada naplaćuje 50% sredstava s vrlo jasnom namjerom da sva sredstva budu usmjerena u osiguranju rizika koji nastaju u lovištima. Mislim da smo riješili dobrim modelom osiguranje šteta na prometnicama, sačuvali naše sugrađane i rasteretili pravosuđe da ne mora voditi dugotrajne postupke koji ne daju rezultate, a da kroz sadašnje aktivnosti provedbe ovoga zakona i zato vas ja molim da zaista razmislimo o važnim posljedicama donošenja ovoga zakona, a to je da se smanji rizik. Jel mi ako smanjimo rizik i ako utvrdimo procedure, ubrzamo način odlučivanja i postupanja na terenu, smanjit ćemo financijske izdatke, a tada će ti financijski izdaci prihvatljivi i za osiguranje preko trgovačkih društava koji su spremni ući u takav paket. Moramo mjeriti tehnički rezultat, moramo vidjeti da kroz policu i premije dobijemo održivi iznos da ne moramo imati praksu koju smo imali posljednjih godina, a to je da se sva osiguravajuća društva u jednome lovištu izmjene, zato što lovoovlaštenik više ne može financijski pratiti svoje obveze. I zato vam se zahvaljujem na kraju za zaista iscrpnu raspravu, pomogli ste nam i u prvome čitanju, da zaista prepoznamo one najvažnije segmente ovoga zakona koje želimo urediti u interesu svih koji koriste …/nerazumljivo/… prostor, a prije svega za hrvatsko lovstvo, za sve naše poljoprivredne proizvođače i prema i za one obveze koje smo preuzeli kada smo postali članica Europske unije, to je naš okvir zakon u ovom trenutku daje dobru podlogu i pretpostavke, a vodit ćemo računa da ovo nije jedini zakon koji određuje ovo područje, da kroz sve zakone koji će sada dolazit u proceduru vodit ćemo računa da odrednice ovoga zakona postanu i dio odrednica tih zakona koji direktno utječu u djelokrug ovoga prostora i ovoga sadržaja koji je danas i prezentiran kroz zakon. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala lijepo, poštovani državni tajniče, da bili ste jedan od najboljih pročelnika, pa možda i zamjenika župana ali onda da je regionalna samouprava upravo svojim odlukama donosila odluke da zajednička županijska lovišta dobiju lokalne domicilne lovačke udruge i to najčešće po početnim cijenama lovozakupnine upravo da bi očuvali te lovačke udruge jer ti lovci su branili Hrvatsku svojim puškama i onda je red da u svojoj bašči svojem vrtu može izići u lov zbog smo to učinili, a sva ona sredstva od lovozakupnine koja su bili prihod županija smo opet nakon javnog poziva kad se vlasnici zemljišta nisu javili putem javnog poziva dodijelili udrugama za izgradnju lovotehničkih objekata, nabavu …/nerazumljivo/… i nabava divljači itd., sufinanciranje police osiguranja i zato smo i predložili povećanje ne 10 nego 30% za županije jer ste im još dodatne obveze sad nametnuli. Mislim da je logično da ministarstvu ostane 30%, Ministarstvu financija 30%, a županiji 30% i da će se svi tu negdje naći [[Upadica: Hvala.]] i da će lovstvo ići naprijed i to nam je cilj.
Odgovor, poštovanog državnog tajnika, dobro. Time bismo zaključili raspravu o ovoj temu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o lovstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 339, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanima Vlade RH, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 101 za, 15 suzdržanih i 2 protiv, da smo donijeli odluku da ćemo provesti raspravu o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika predlagatelja, poštovanog Željka Kraljička, državnog tajnika u Ministarstvu poljoprivrede da obrazloži podnesene amandmane, ima ih 2, pa vas molim da i jedan i drugi amandman odmah obrazložite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, očitovat ćemo se o 2 amandmana koje predlaže Vlada RH. Prvi amandman je na članak 21. stavak 7. podstavak 2., predloženom dopune odredbe se dodatno uređuje i usklađuje tako da se objedinjuju uvjeti iz prekršajnih i kaznenih područja te se usklađuju uvjeti koje treba ispunjavati lovoovlaštenik koji prijenosi pravo lova sa uvjetima koje treba ispunjavati primatelj prava lova prema odredbama članka 22. stavak 1. podstavak 3. odnosno predlaže se da se protiv lovoovlaštenika ne smije uz prekršajne biti pokrenuti ni kazneni postupci za kaznena djela protuzakonitog lova. Drugi amandman je na članak 47., odredbama članka 47. je izmijenjen radi jasnoće vezane uz izdavanje suglasnosti na program zaštite divljači kojima se uređuje zaštita i lov divljači na površinama na kojima je zabranjeno ustanovljenje lovišta te iz istih predložene izmjene razvidno što se dešava kad suglasnost Ministarstva na program izostave odnosno kada je odbijena te se protiv koje akta Ministarstva može pokrenuti upravni spor. Hvala lijepo.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Pa dajem na glasovanje prvi amandman Vlade, molim glasujmo. Utvrđujem da je sa većinom glasova, 76 za, 26 suzdržanih i 11 protiv prihvaćen prvi amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada dajem na glasovanje drugi amandman Vlade, molim glasujmo. Utvrđujem da je dobio potreban broj glasova, 73 za, 27 je suzdržanih i 10 protiv i tako je prihvaćen prvi amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo na odlučivanje o ostalim amandmanima koji su podnijeli zastupnik Alen Prelec, Klub zastupnika HSS-a, Klub zastupnika HDZ-a, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i zastupnik Bojan Glavašević. Pregled amandmana dostavljen je elektroničkim putem, ponovno molim državnog tajnika, poštovanog Željka Kraljička da se očituje o amandmanima. Idemo na prvi zastupnika Alena Preleca.
Predloženi amandman Vlada RH ne prihvaća iz razloga što minimalne površine od 500 ha potrebe za ustanovljavanje lovišta, otvorenih lovišta na zemljištu u vlasništvu pravne i fizičke osobe, propisane su iz razloga što se na tim površinama osigurava kvalitetno gospodarenje lovištem a ujedno omogućava vlasnicima takvih površina privatnih lovišta da na svom vlastitom zemljištu mogu provoditi mjere zaštite nastanka šteta na poljoprivrednim usjevima. Isto tako, nepotrebno je propisivati potrebu pristanka lovoovlaštenika vezano uz osnivanje privatnog lovišta na površinama na kojima je već ustanovljeno lovište budući da je postupak ustanovljavanja privatnog lovišta propisan odredbama članka 16. prijedloga zakona.
Izvolite kolega Prelec.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo žao mi je što niste prihvatili ovaj moj amandman, prije svega ja smatram da bi trebalo tražiti dosadašnjeg lovoovlaštenika da da pristanak za novo lovište jer se u ovom slučaju njemu smanjuje lovište, mislim da bi to bilo nešto što bi bio kompromis u svemu tome skupa. Žao mi je što niste prihvatili i tražim glasanje vezano uz ovaj moj amandman.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na drugi amandman Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] lovišta u interesu je RH čime se osigurava pravo lova na zemljištu u vlasništvu fizičkih pravnih osoba. Nije potrebno tražiti suglasnost vlasnika jer se na tim površinama zakonom povjerava isključivo samo pravo lova pri čemu se ne zadire u pravo vlasništva svake osobe.
Očitovanje, kolega Sinčić, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Ne prihvaćamo vaše objašnjenje, pravo vlasništva se ne bi smjelo degradirati odnosno trebalo bi se što je manje moguće ne samo u ovom zakonu nego bilo drugdje degradirati. Vašim mjerama koje mi želimo promijeniti ovim amandmanom znači ograničava se pravo kretanja vlasnika zemljišta po njegovom vlastitom zemljištu. Tražim glasanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj tri Kluba zastupnika HSS-a, izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Predloženim izmjenama raspodjela sredstava prikupljenih od naknada za koncesiju i zakup prava lova u članku 31. prijedloga zakona Ministarstvo poljoprivrede jedinicama područne odnosno regionalne samouprave, osigurana su financijska sredstva za provedbu zakona i financiranjem mjera određenih ovim zakonom i donesenim aktima, a u što je uključeno i osiguranje lovišta, zaštite i čuvanja lovišta koje nisu pod ugovorom, naknade za štete od divljači u lovištima koje nisu pod ugovorom, provedba natječaja za lovišta, promidža i formiranje iz područja lovstva i provođenja mjera za sprječavanje šteta od divljači.
Očitovanje kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem. Nismo ni očekivali da će Vlada prihvatiti jedan Amandman HSS-a i smatram da se ovim uzimaju skoro sva sredstva županijama za razvoj i njihovih lovišta i čudim se zajednici županija da nitko nije na to reagirao, čudim se mom županu sisačko moslavačke županije Žiniću da ni on nije reagirao, iako znam da je lovac s obzirom da organizira i lovni bal. Županija na ovaj način ostane bez određenog dijela novca koji im je svakako potreban, a spuštene su im obveze za provođenje mjera iz lovstva.
Tražite onda glasovanje?
Tražimo.
Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na Amandman broj 5 budući je Amandman broj. 4. povučen. To je Amandman zastupnika Bojana Glavaševića.
Amandman se ne prihvaća. Stav je predlagatelja da je odredbama predmetnog stavka ispravno uređen sadržaj lovo gospodarskih planova vezan uz gospodarenje lovištem dostupan javnosti. Svi podaci iz smjernice iz lovo gospodarskih planova su dostupni javnosti, izuzev onih podataka za koje izrađivač lovo gospodarske osnove imao financijski izdatak. Npr. to su podaci za klimu, za padaline, za sumu temperatura, za biologiju pojedinih životinja koje jednostavno trošak samoga izrađivača i dio autorskih prava, a svi ostali podaci koji su vezani za planove, brojno stanje divljači, odstrelne količine, matični fond su dostupni prijedlogom ovog zakona javnosti.
Očitovanje, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Meni je žao što niste prihvatili ovaj Amandman zato što smatram da ako je divljač javno dobro, a jeste, onda doista svi podaci vezani za gospodarenje, pa i ovi koje vi ne želite zapravo učiniti javno dostupnima, bi trebali biti javno dostupni hrvatskim građanima. Dakle, smatram da doista ne može biti komercionalni interes ispred javnog interesa. Ako ti podaci nisu sporni, mislim zašto ih ne učiniti dostupnima. Vrlo jednostavno, evo, žao mi je zašto ga niste, što niste prihvatili ovaj Amandman.
Tražite glasovanje? Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na Amandman br. 6 zastupnika Alena Preleca.
Amandman se ne prihvaća. Ministarstvo nije u mogućnosti provoditi direktno osposobljavanje lovnika, kako u obrazloženju iznosi predlagatelj. Povjeravanje osposobljavanja za lovnika Hrvatskom lovačkom savezu kao pravnoj osobi kojoj su povjerene i druge javne ovlasti, smatramo prihvatljivima upravo iz obrazloženja predlagatelja da se radi o osjetljivom pitanju koje uključuje upravljanje vatrenim oružjem, ali za što su smatramo kako je Hrvatski lovački savez uvažavajući njegovo dugogodišnje postojanje i djelovanje na unapređenju lovstva, izuzetno kompetentan da provodi.
Očitovanje. Izvolite.
Povlačim Amandman.
Zahvaljujem, pa idemo na Amandman br. 7. kluba zastupnika Živog zida i Snage.
Amandman se ne prihvaća. Obveza lovo ovlaštenika odnosno odgovornih osoba za provedbu lova i svih ostalih sudionika lova je osigurati sigurnu provedbu i poštivanje svih sigurnosnih uvjeta za nesmetano obavljanje lova. Ostalim odredbama Zakona o lovstvu propisane su područja na kojima je dozvoljena uporaba lovačkog oružja, a isto tako i uvjeti i način korištenja lovačkog oružja, uvjeti i načini lova, dodatno se propisuju prateći provedbeni Pravilnici, a pri izradi novih Pravilnika predmetne odredbe na odgovarajući način će se uzeti u obzir.
Očitovanje. Izvolite.
Hvala vam. Govorili ste o neometanom obavljanju lova. Međutim, što je sa neometanim uživanjem prava vlasništva? Našim Amandmanom propisali smo, dakle, da je lovo ovlaštenik dužan upozoriti vlasnike zemljišta, dakle, na kojima se obavlja lov prije početka samoga lova. Opet, idemo u degradaciju prava vlasništva, dakle, može se raditi na tuđoj zemlji nešto bez da se uopće pita, to nije prihvatljivo. I druga stvar, ako se obavljaju poljoprivredni radovi na tom terenu, mi dajemo ipak prednost vlasniku i njegovim radovima, nego lovu. Zato tražim glasovanje o ovom Amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 8 istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Prema odredbama čl. 79, st. 2. u dopuštene radnje i zahvate za sprečavanje šteta od divljači koje je dužan poduzimati oštećenik, između ostaloga, je uporaba mehaničkih, električkih i kemijskih zaštitnih sredstava koja je, na zahtjev oštećenika, dužan osigurati lovo ovlaštenik. Propisanom odredbom lovo ovlaštenici su poljoprivrednicima na njihov zahtjev, dužni osigurati zaštitna sredstva za sprečavanja šteta od divljači. To znači da svatko tko je oštećenik može od lovo ovlaštenika zatražiti vrstu kemijskog sredstva koje je u skladu sa ekološkim certifikatima da primjeni na svojoj ekološkoj proizvodnji. U slučaju da takva sredstva ne postoje na tržištu, mogu se tada zatražiti ostala mehanička i električne naprave kako bi se spriječile nastanak šteta na poljoprivrednim kulturama.
Zahvaljujem. Mislim da je svima jasno da je nužno osigurati neometani rad i uvjete rada poljoprivrednicima, pogotovo onima koji se bave ekološkom poljoprivredom. Ako dođe do kontaminacije jedne površine, dakle, znamo da je to potreban dugi period i da se steknu certifikati i da se površina održi čistom. Samo jedna kontaminacija mogla bi narušiti cijeli niz iz statusa i sredstava financiranja, zato tražim da se dodatno naglasi na ovaj način ovim amandmanom. Tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova, idemo na zadnji, 9. amandman zastupnika Glavaševića. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Konačnim prijedlogom zakonom o lovstvu i prekršajnim odredbama članka 92. stavak 1, točka 21, koji glasi: lov ili dopuštenje lova divljači na močvarnim staništima, uporabom naboja sa olovnom sačmom je kažnjivo. Sukladno sa odredbama podzakonskog propisa koji se propis na način uporabe lovačkog oružja i naboja, i koji svojim propisima zabranjuje uporabu olovne sačme na močvarnim staništima i na koji se prekršajne odredbe pozivamo, smatramo da smo kvalitetno uredili ovako, vama predložen amandman u okviru našeg konačnog prijedloga zakona.
Očitovanje, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, ponovno. Žao mi je što niste prihvatili amandman, jer ako nema propisane sankcije za neki prekršaj, onda to zapravo nije prekršaj. Onda od 2010. godine kad je ovo propisano, odnosno kad je zabranjen lov olovnom sačmom, inspektori nisu imali ni jedan slučaj zabilježen da su nekog prijavili zbog toga. Mislim, a i zašto bi ako ne postoji sankcija za tako nešto. Mogli ste to staviti u zakon, ne bi se ništa strašno dogodilo, osim što bi evo, jedna stvar bila učinkovitija. Ne bih htio zvučati grubo, ali ako nešto je zabranjeno, a zapravo nije zabranjeno, da li onda postoji ikakva intencija da se zapravo to zabrani. Onda to maknite skroz, ili propisno to onda zabranite. Evo, ne vidim smisao onda. Žao mi je što niste ovo uvažili. Nije ovo pitanje nekakvog svjetonazora ili nekakvog politikanstva, ovo je jednostavno pitanje dosljednosti ako ste nešto zabranili da onda mora postojati i sankcija, ako se ta zabrana prekrši. Tražim glasanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Zahvaljujem se i državnom tajniku. Niti ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova i prije prelaska na glasovanje, Klub zastupnika HSS-a. Kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, Klub HSS-a traži stanku kako bi se konzultirao o glasovanju o ovom zakonu. S obzirom da smo mi tražili da ovaj zakon ide u treće čitanje, jer je daleko lošiji od prethodnog zakona, zakon koji nema niti jednoga instrumenta kojim bi se natjeralo lovačka društva da plate odštetu poljoprivrednicima, jer više nema police osiguranja koje su obvezne priložiti se uz ugovor. Pohvalno je da ste riješili nalet divljači na vozila kroz osiguranja, ali poljoprivrednici na ovaj način će biti oštećeni i imat će, daleko više problema oko pokušaja istjerivanja naknade na štetu kojim počini divljač na njihovim usjevima. Ovaj zakon je napravljen loše i za male lovačke udruge koje zbog nedostatka osiguranja će morati na raznorazne načine snalaziti se da plate štete, što neće moći što će biti veliki problem njih i onih vlasnika zemljišta bez prava lova na čijem je zajednička lovišta su ustanovljena. Jedino su ovdje prošla dobro velika državna lovišta gdje su zakupnici ili fizičke osobe ili pravne osobe koji, eto jednostavno neće biti prisiljeni ni na jedan način platiti štetu, jer u Zakonu nije niti stavljeno da se ukoliko se ne podmiri šteta nastala na poljoprivrednim usjevima, ukida koncesija nekom od lovozakupnika. Stoga, evo apeliram i na oporbu da jednostavno napustimo sabornicu i da ne prisustvujemo donošenju ovako lošeg zakona za većinu lovaca u malim udrugama, ali i za poljoprivredne proizvođače koji hrane divljač, jer uvijek postoji rasip iza kombajna i koji će trpjeti najveće štete, a znamo u kakvom stanju je poljoprivredna proizvodnja. Hvala lijepa.
Sukladno Poslovniku, dajem stanku od deset minuta do 13:09 minuta, pa nastavljamo dalje s glasovanjem. STANKA U 13,09 SATI NASTAVAK NAKON STANKE U 13,09 Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bi mogli nastaviti sa glasovanjem. Molim sve zastupnike i zastupnice da zauzmu svoja mjesta kako bismo mogli pristupiti glasovanju. Dobro. Evo, krenut ćemo mi, pa kud puklo da puklo. Dobro. Evo dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakon o lovstvu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom 75 glasova „za“ , 13 „suzdržanih“ i 19 glasova „protiv“ donesen Zakon o lovstvu.
Slijedeća točka je: - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Projekata međunarodne institucionalne suradnje Europske unije i Projekata tehničke pomoći, drugo čitanje, P.Z. broj 388 Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje, pretpostavljam da da, poštovana državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova gospođa Andeja Metelko-Zgombić.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici dopustite da vam predstavim Konačni prijedlog Zakona o provedbi Projekata međunarodne institucionalne suradnje Europske unije i Projekata tehničke pomoći. Projekti međunarodne institucionalne suradnje obuhvaćaju twinning i taieks instrumente Europske komisije, dakle to twinning kojim se jačaju administrativni kapaciteti trećih država kroz neko duže vremensko razdoblje i taieks su kratkoročni projekti pomoći do 5 dana. Uz to postoje i projekti tehničke pomoći koji se odnose na ostale oblike suradnje kojom Europska unija i države članice pružaju pomoć trećim državama kako bi se unaprijedili, unaprijedila administracija i prihvatili standardi koji postoje u pravnoj stečevini Europske unije. U ovim projektima tehničke pomoći oni se financiraju iz fondova Europske unije, ali i iz proračuna pojedinih država članica kao i iz donacija. Svrha ovog zakona je jednostavno ujednačiti i urediti pružanje takve pomoći, sudjelovanje RH u takvim projektima. Navedene instrumente koristila je i RH u svom pred pristupnom procesu i sada RH kao država koja je zadnja ušla u Europsku uniju i koja ima najsvježija iskustva ima posebne komparativne prednosti u pružanju takve pomoći i prijenosu znanja i iskustva iz područja preuzimanja i provedbe pravne stečevine. Sudjelovanjem u ovakvim projektima RH, njezine institucije i hrvatski stručnjaci aktivno promiču svoju vlastitu , promoviraju svoju vlastitu kvalitetu i prednosti i članstva a u krajnjoj liniji vrijednosti EU-a. Glavni cilj ovog zakona je urediti na jedinstven način sudjelovanja i prava i obveze Hrvatskih institucija koje sudjeluju u tim projektima kao i samih hrvatskih stručnjaka. U ovom trenutku ne postoji jedan jedinstveni zakonski okvir i usvajanjem ovog zakona, mišljenja smo da će se u bitnome unaprijediti i omogućiti sudjelovanje hrvatskih institucija i hrvatskih stručnjaka u takvim programima. Ovime će se rekla bih, uvesti red, sustav i transparentnost u pružanje takve pomoći, sudjelovanje u takvim projektima i na neki način će Hrvatska postati vidljivija jednako kao i hrvatski stručnjaci. Sam prijedlog zakona formulira na način da u najmanjoj mogućoj mjeri normira sudjelovanje hrvatskih institucija i hrvatskih stručnjaka, ugrađene su odredbe za koje se kroz dosadanju praksu pokazalo da su vrlo bitne, važne, da je potrebno ih urediti na jedan jedinstveni način. Interes za sudjelovanje hrvatskih stručnjaka u trećim zemljama je iznimno velik i ovo je dobra prilika da se hrvatsko znanje i hrvatsko iskustvo dobro predstavi trećim zemljama. Do sada od kad je Hrvatska članica EU-a, hrvatske institucije su sudjelovale u 21 twinning projektu u 8 država korisnica a u okviru ... [[Govornik se ne razumije.]] sudjelovalo je čak oko 1000 hrvatskih stručnjaka, bilo je 135 studijskih posjeta predstavnik drugih zemalja hrvatskim institucijama kako bi stekli saznanja o načinu na kojem se Hrvatska usklađivala sa pravnom stečevinom i postizala te rezultate. Koristi i prednosti su velike ovakvog jednog zakona a i samog sudjelovanja Hrvatske u njezinih stručnjaka u tim projektima, oni su i političke i financijske. Od političkih dopustite samo da skrenem pozornost da se time osnažuje postojeći prijateljski partnerski odnosi, otvara se put za nove modalitete suradnje s drugim državama. Hrvatski stručnjaci, RH vidljivija u tim trećim državama a i sami, jačaju se sami kapaciteti hrvatske administracije, javnih i državnih službenika koji kroz sudjelovanje u takvim projektima, sami dodatno stiču dodatna iskustva i znanja. Kad je riječ o financijskim koristima, ovo je dobra prigoda da se hrvatske institucije i hrvatski stručnjaci kroz sudjelovanje kroz sudjelovanje u tim projektima, na neki način vrate novac iz proračuna EU-a jer za sudjelovanje nije potrebno nikakvo hrvatsko sufinanciranje nego se sudjelovanje upravo financira iz fondova EU-a. Korist je u tome i utoliko što će se kroz sudjelovanje u takvim projektima i otvoriti mogućnost neke druge suradnje sa tim trećim država u kojima se ta pomoć pruža a sam zakon posebno navodi da će hrvatski stručnjaci i hrvatske institucije kad sudjeluju u tim projektima, posebno brinuti i promicati interese i politike RH u zemljama u kojima oni djeluju i to će biti jedan dobar pokazatelj kako samo država koja usklađuje se sa europskim standardima, koja provodi reforme, može napredovati u nekom integracijskom procesu. U konačnici, sudjelovanjem odnosno u projektima i hrvatski stručnjaci u javnim državnim službama će ne samo podiči vlastitu kvalitetu nego će ujedno dobiti određenu financijsku naknadu čime će vjerujemo, i omogućiti se zadržavanje stručnjaka u hrvatskoj državnoj upravi i administraciji. Slijedom svega toga navedenog, ocjenjujemo da će se donošenjem ovoga zakona stvarno učiniti sudjelovanje RH, njezinih institucija i hrvatskih stručnjaka učinkovitijim, učestalijim, olakšat će se i na neki način Hrvatska i njezini stručnjaci lakše će moći koristiti i sredstva EU-a namijenjeno u tu svrhu. Slijedom navedenog, predlažemo da ovaj Visoki dom usvoji Konačni prijedlog Zakona o provedbi projekata međunarodne institucionalne suradnje EU-a i projekata tehničke pomoći. Evo zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji, a, imamo pardon jednu repliku poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicom. Pa evo iskoristit ću prigodu i reći da sam ja sudjelovao u jednom twinning projektu između HZJZ-a i Trimbos instituta u Nizozemskoj, on se zvao osiguravanje optimalne zdravstvene skrbi za osobe sa problemima mentalnog zdravlja i posljedica svega toga je zapravo počeci razvoja psihijatrije u zajednici unutar RH a to sve nama omogućuje opet daljnje korake, 3B projekt koji obuhvaća Srbiju, Crnu Goru i BiH gdje Hrvatska aktivno participira preko twinning projekta u unaprjeđenju psihijatrije u zajednici u našoj regiji. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime kluba zastupnika, govoriti poštovani zastupnik Davor Ivo Stier, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, pozdravljam i državnu tajnicu, zahvaljujem na detaljnom obrazlaganju ovog prijedloga zakona, konačnog sada prijedloga zakona kojim se uređuje sudjelovanje hrvatskih institucija i hrvatskih stručnjaka u projektima EU-a s drugim državama članicama sa državama koje se pripremaju za članstvo u EU ili pak s državama iz europskog susjedstva, kako istočnog, tako i južnog susjedstva EU. U ovom konačnom prijedlogu zakona, zapravo, ima nekih manjih izmjena u odnosu na prvo čitanje, uglavnom nisu sadržajnog karaktera iako ima i toga, koliko sam ja shvatio, uglavnom to su bile preporuke iz prvog čitanja i iz nekih zaključaka Odbora za zakonodavstvo. Međutim, sadržajno uglavnom se nije previše to promijenilo i stoga vjerujemo da će uživati i ovaj prijedlog zakona široku potporu, kao što je bio i slučaj sa prvim čitanjem. Dakako, svima nama je poznato da i prije donošenja ovog zakona RH aktivno sudjeluje u projektima suradnje pomoći, pogotovo na jugoistoku Europe. Tih primjera smo imali puno čak i prije nego što smo postali članicom EU. Još dok smo bili u postupku pristupnih pregovora sa EU. Npr. prijevod pravne stečevine smo ustupili i drugim zemljama jugoistoka Europe i to je bio jedan konkretan vid pomoći tim državama. Naravno, najaktivniji smo možda i u BiH koja još nije niti započela pristupne pregovore, ali u ispunjavanju upitnika koje je dobila krajem 2016. naši su stručnjaci su se odmah tu uključili. Ima niz takvih doista primjera i isto tako niz bilateralnih sporazuma koje je RH sklopila sa državama koje su u postupku pridruživanja EU. Moglo bi se ovdje otvoriti pitanje da li je potrebno ovu materiju urediti na zakonskoj razini, da li je možda bilo moguće to izbjeći, tu možda prenormiranost, ići sa nekim drugim aktom, možda nekom odlukom Vlade. Međutim, ono što mislim da je nesporno, a to je da se ovo područje moralo na neki način institucionalno urediti i prijedlog koji Vlada upućuje sada konačni prijedlog, to i čini. Dakle, sa jasno određenim ulogama raznih tijela državne uprave. Propisuje se kakva su prava obveze službenika koji sudjeluju u tim projektima. Uređuje se sve to ovim prijedlogom zakona. Točno se određuje da će Ministarstvo vanjskih i europskih poslova biti nacionalna kontakt točka za projekte međunarodne institucionalne suradnje. Određuje se način kako će kolati informacije iz Europske komisije i kakav će biti proces donošenja odluka o sudjelovanju u određenim projektima. Dakle, uređuje se cijelo to područje i to je jednostavno bilo nužno učiniti da bi se uniformirala već postojeća praksa. Kao i u slučaju Twininga kao instrumenta EU za institucionalnu suradnju, između tijela javne uprave, tako i u slučaju Tajeksa kao instrumenta kratkoročne tehničke pomoći, tu RH stvarno bi mogla imati i višestruke koristi u prijenosu znanja drugim državama u primjeni i provedbi pravne stečevine EU. I osim što oblikuje bilateralne odnose kroz ovakve projekte, RH dobiva i puno bolji uvid i utjecaj u razvoju procesa u susjednoj regiji. Utoliko mislim da su deplasirane kritike koje ponekada se mogu čuti na račun hrvatskih državljana koji sudjeluju u takvim projektima, savjetuju ili su to činili prije, savjetuju države koje su danas u postupku pridruživanja EU. Naprotiv, to zapravo jača naše pozicije. Druge zemlje, npr. Mađarska intenzivno rade na tome, imaju u kabinetima premijera stručnjake, na taj način si jačaju i utjecaj na te zemlje. Dakle, ponekada u našoj javnoj raspravi to se gubi iz vida, a ne bi trebalo biti tako. Osim toga, jačaju se odnosi i s drugim članicama EU s kojima se provode zajednički projekti i kao što se ističe u obrazloženju ovog zakona, ovakvi oblici suradnje dovode i do stvaranja dugoročnih veza između institucija koje se pokazuju kao vrlo bitni u svakodnevnom radu. Naravno, ne smije se niti zanemariti motivacija naših stručnih kadrova u profesionalnom smislu, pa i u onom financijskom smislu, dakle, kadrova koji sudjeluju u ili twining ili tajeks projektu. Na kraju, mora se također naglasiti da se preuzimanjem ovih projekata suradnje EU, povlače se sredstva iz europskog proračuna, dakle, mimo i naše omotnice. Iz europskog proračuna se mogu koristiti sredstva za plaćanje hrvatskih stručnjaka i pokrivanje troškova hrvatskih institucija koje bi prenosile znanje državama, npr. jugoistoka Europe. Bolje poznavanje toga područja od strane naših stručnjaka, nepostojanje nekih bitnih jezičnih barijera u većini slučajeva, sve to omogućuje jednostavnije rad u svim razinama javne administracije država kandidatkinja. I sama činjenica da je i RH bila posljednja zemlja koja je završila uspješno pristupne pregovore, dakle, ima još svježa iskustva u tom procesu, povećava konkurentnost naših institucija, a i naših stručnjaka za preuzimanje ovih projekata. Utoliko ovaj prijedlog zakona na vrlo konkretan način pridonosi jačanju pozicija RH unutar EU, ali i utjecaj u susjednoj regiji jugoistoka Europe i stoga će klub HDZ-a podržati ovaj konačan prijedlog zakona. Hvala vam.
Hvala lijepo. Slijedeći klub zastupnika… [[Govornik se ne razumije]] u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Vesna Pusić.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Vidim da je ovaj zakon izazvao interes u relativno uskom krugu zastupnika, ali nije uvjet da je čovjek bio ministar vanjskih poslova da bi ga ovo interesiralo to je po mom dubokom uvjerenju jedan od najboljih načina promocija Hrvatske i stvaranja pozitivnih dugoročnih odnosa je upravo ova vrsta suradnje. Dakle projekti koji pomažu s jedne strane kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama za članstvo u Europskoj uniji. Ali ne mora se odnositi samo na zemlje koje su kandidatkinje za članstvo u Europskoj uniji, budući da je cijeli proces pristupanja Europskoj uniji u velikoj mjeri koncipiran kao neka vrsta vođenog procesa izgradnje države ili izgradnje institucija. I recimo jedna sjevernoafrička zemlja kao što je Maroko je koristila cijeli niz rješenja iz europskih procesa iz Europske unije iz država koje postaju članice bez ambicija da postane članicom Europske unije ali sa željom da uredi institucionalnu infrastrukturu naročito za što bližu suradnju sa zemljama Europske unije. Prema tome, ovo je nešto što zapravo je jedan potencijalno ekstremno kvalitetniji izvozni proizvod koji Hrvatska ima. A to je znanje kombinirano sa praktičnim iskustvom. I Hrvatska je započela taj, tu vrstu suradnje i naravno prije nego što je postala državom članicom Europske unije a i nakon što je postala članicom. U Ministarstvu vanjskih i europskih poslova je formirana jedna institucija koju smo mi zvali centar izvrsnosti koja je okupljala ljude koji su u Hrvatskoj sudjelovali u pregovorima ili provedbi onoga što je u pregovorima dogovoreno kako ne bi izgubili tu vrstu intelektualnog kapitala. Jer kao što znate Hrvatska je jedna od zapravo samo dvije mislim zemlje u kojoj su u pragovorima sudjelovali i ljudi izvan da tako kažem uže državne uprave dakle ne samo ljudi koji rade u ministarstvima. Naravno većina je ipak bila tih ljudi ali su se koristili što mislim da je apsolutno bilo korisno iz cijelog niza razloga, koristili su se ljudi iz akademske zajednice iz gospodarskih komora iz instituta iz različitih sfera djelatnosti, koji su imali specifična stručna znanja za pojedina područja. I vrlo je značajno te ljude na neki način držati u komunikaciji, držati ih na kupu da ne bi izgubili i tu vrstu znanja i da ne bi izgubili njihov interes za cijeli proces funkcioniranja zemlje u Europskoj uniji. Jer to isto nije sasvim jednostavno. To vidimo po mnogim zakonima koji nam ovdje dolaze koji katkad govore o tome da su usklađivanja s europskim direktivama pa ih malo pročitamo i vidimo da zapravo možda i nisu nego su nešto deseto. Ili da nam se čini da bi možda se na bolji način moglo to uskladit s europskim direktivama. Zato je korisno i za nas same a da ne kažem za profiliranje jednog, kako da kažem civiliziranog, pametnog imidža Hrvatske u svijetu i u našem neposrednom okruženju ali i šire. Da tu vrstu intelektualnog kapitala uzgajamo da tako kažem i čuvamo i preko njega gradimo neku sliku Hrvatske u svijetu. Ovaj Zakon je bio apsolutno nužno potreban i meni je vrlo drago da smo došli do ove faze u kojem će se on sada donijeti, zbog toga što bez obzira što smo mi i prije radili na toj vrsti suradnje. De facto smo se morali domišljati i izmišljati različite varijante kako bi mi ljude koji nisu niti vojska niti policija, za vojsku i policiju smo to imali zakonski riješeno kako bi ih mogli uputiti na eventualno nešto duže naročito to je bio problem, na nešto duže, sudjelovanje u nešto dužim projektima u druge zemlje. Dakle recimo, što ja znam, stručnjaka za zaštitu voda ili stručnjaka za, ne znam, organizaciju socijalne skrbi, dakle nekog apsolutno civila, da tako kažem kako bi mogli uputit ne samo da jednokratno sudjeluje u nekom projektu nego da faktički osmisli način funkcioniranja takve službe ili institucije da sudjeluje u provedbi i vrednovanju organizacije takve službe. Dakle za civile nam je to stalno bila poteškoća. Kako te ljude platiti koji status oni imaju, na koji način su zaštićeni, uopće na koji način funkcioniraju. I zato mislim da je jako dobro bez obzira što kad kad to izgleda apstraktno to je vrlo jedna specifična i konkretna stvar i rekla bih utječe pozitivno na i sliku o samima sebi a naročito sliku o nama izvan naše zemlje. Utječe ukoliko smo u takvim stvarima aktivni, prisutni i uspješni. I ovaj Zakon će omogućiti de facto bez nekih ajmo reći improvizacija ili domišljanja funkcioniraju naši stručnjaci u ovoj vrsti projekata međunarodne suradnje, dakle financiranih od strane Europe ili kombinirano od strane Europske unije i država da tako kažem primateljica odnosno korisnica te vrste usluga. Dobro je također, to je de facto i do sada praktično bilo ali sada se to ovdje formalizira da postoji koordinativno tijelo na razini cijele RH, to se ovdje zove, dakle mi smo to zvali centar izvrsnosti, ovdje se zove nacionalna kontaktna točka preko koje se onda koordinira, bilo kandidiranje za pojedine projekte, bilo prihvaćanje projekata i delegiranje projekata prema pojedinim ministarstvima ovisno o temi o kojoj se radi. Temeljem praktičkog iskustva preporučila bih da se također pristupi, ne znam je li to potrebno regulirati zakonom, ja isto sam, nisam veliki prijatelj preregulative ali svakako u praksi bi bilo dobro da se izradi, odnosno izrađuje u tom procesu roster ili popis ljudi koji su dobro obavili taj posao iz različitih struka. Jer imate ljudi koji su možda vrlo dobri u svojoj struci ali nisu dobri u prenošenju tih znanja, dakle u funkcioniranju u takvim uvjetima. Imate ljudi koji su odlični u tome, koji baš imaju smisla za prenošenje znanja i takve ljude treba po mom mišljenju okupiti nekako na jednom mjestu imati njihove biografije, povremeno ih kontaktirati da znaju da kada se radi, ne znam o organizaciji socijalne službe ili o nečemu iz, specifičnom iz poljoprivrede imamo čovjeka koji je u stanju taj posao obaviti ili u najmanju ruku savjetovati i preporučiti nekoga tko bi tu bio dobar. Sastavljajući takav jedan popis i takvu listu kvalitetnih stručnjaka koji baš za tu vrstu posla imaju smisla radimo potencijalno i sebi jednu uslugu jer to su ljudi koje i mi možemo koristiti kad u pojedinim situacijama bili oni u državnoj upravi ili bili oni recimo u nekoj, šta ja znam, javnoj službi koja se isto financira iz proračuna kao što je akademska zajednica, kao što su različite udruge ili komore, dakle koje okupljaju ljude koji o pojedinim područjima nešto znaju. Dakle stvaranje takvog popisa mislim da bi bilo od dugoročne koristi i za jednu svrhu ali i za ovu drugu svrhu. Ima dvije stvari na koje imamo ovdje primjedbe, to su tehničke naravi i u vezi s time smo podnijeli amandmane. Dakle dvije primjedbe, jedna se odnosi na članak 17. koji definira uvjete pod kojima se ono što se zove dugoročni stručnjak, dakle osoba koja na duže vrijeme ide raditi na takvom jednom projektu. Uvjeti pod kojima se može vratiti na svoje staro mjesto. Da bi dobili bilo koga od bilo kakve kvalitete i bilo kakve svrhe da ide raditi takav posao, morate toj osobi omogućiti da kada završi taj posao se vrati na svoj stari posao bez obzira što taj stari posao bio. U članku 17. stavku 6. kaže se to da se ta osoba može vratiti na svoje staro mjesto ali se onda kaže ukoliko se ne može vratiti na radno mjesto s kojeg je upućen rasporediti će se na odgovarajuće drugo radno mjesto za koje ispunjava propisane uvjete. To je malo mačak u vreći kao što svi znamo koji sudjelujemo u realnom životu, dakle za koje ima propisane uvjete može biti netko potpuno marginalno mjesto i neko mjesto koje čak može imati istu plaću ali nema sigurno iste uvjete. I to može biti način da dekuražirate, da obeshrabrite kvalitetne ljude da sudjeluju u toj vrsti projekta. A da bi koristili to za promociju zemlje, to zaista moraju biti kvalitetni ljudi. Jer ako zabrljate jedanput, dva puta, tri puta, nitko vas više neće htjeti. Prema tome, amandman ide u tom pravcu da se ovdje doda nešto tipa uz pristanak osobe koja je bila poslana kao dugoročni stručnjak na neki projekt. Drugim riječima da se ne može čovjeka bez njegovog pristanka, eventualno negdje u neki zapećak gurnuti nakon što se vrati sa takvog posla jer kao što sam rekla to će samo obeshrabriti ljude da u tome sudjeluju. I druga primjedba se odnosi na članak 19. I to upravo na ono što je državna tajnica ovdje spomenula. Moje je mišljenje da nije mudro staviti u zakon tijelo javne uprave ili voditelj projekta, dugoročni stručnjak, te kratkoročni stručnjak koji sudjeluje u projektu, u projektu predstavljaju interese RH. Dakle ono što oni trebaju predstavljati je vrhunski kriterij struke. Jer naši stručnjaci moraju konkurirati sa nizozemskim, njemačkim, svim ostalim po kvaliteti onog što će donijeti. Apsolutno je logično i normalno, čak i bez obzira na intenciju, ako čovjek kvalitetno obavi svoj posao u nekoj zemlji, to je apsolutno u interesu RH jer to RH predstavlja u prvoklasnom svjetlu, to RH preporučuje za svaki sljedeći projekt. Dakle ono što je su stručnjaci koji rade u skladu s vrhunskim kriterijima struke u tom slučaju je njihov boravak i sudjelovanje na projektu interes RH. Mi smo dali jedan amandman koji na taj način modificira ovu formulaciju, ne zato što bi mislili da ti ljudi ne bi radili u interesu RH nego mislimo da im za sudjelovanje u toj oštroj konkurenciji, takva formulacija može samo škoditi, a da je najbolji način i najbolji i najkvalitetnije i najuspješnije će raditi u interesu RH ako rade dobro. Dakle ako rade najbolje što u toj struci i na najvišim razinama struke unutar koje nastupaju. Pa preporučamo da se razmotre ti amandman jer oni naprosto mislim da doprinosi onoj svrsi, koja jeste svrha ovog zakona, a ta svrha je svakako pozitivna i Klub GLAS-a i HSU-a će ga podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sad ćemo preći na pojedinačne rasprave i tu će govoriti poštovani zastupnik Miro Kovač.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Evo čuli smo puno toga i od predlagatelja, znači u ime Vlade RH, državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, od kolege Stiera i gospođe Pusić, puno toga u ovom konačnom prijedlogu zakona. Ja ne bih ulazio puno u detalje, to je jedan tehnički zakon, koji je kao takav je pozitivan, jer bi trebao postići što? Ono što je u Hrvatskoj prijeko potrebno, a to je efikasnost. Mi u Hrvatskoj moramo jačati efikasnost državnih struktura, pa i na planu davanja tehničkih pomoći. Naravno u pravosuđu, drugim segmentima, pravosuđe je ovih dana bilo vrlo aktualno s obzirom na prosvjed u Vukovaru, ali općenito to je tema koja je za Hrvatsku ključna jačanje hrvatskih institucija, efikasnost hrvatskih institucija. Tako da u ovom planu, tako da ovo pozdravljamo. Slažem se s kolegom Stierom, da naravno, pitanje je jel to baš trebao biti zakon, možda smo to mogli napraviti drugačije, jel to sada manje važno, bitno je da osvijestimo sebi nužnost jačanja institucija i povećanja efikasnosti. I mi ćemo vidjeti za koju godinu, koliko je na ovom planu efikasan. Koliko osim nekih priča u, još je rekla kolegica Pusić u krugovima „stručnjaka“ ljudi koji su pod vanjskom politikom, koliko Hrvatska uspijeva tehničku pomoć pružiti zemljama, koje su im … [[Govornik se ne razumije.]] za članstvo u EU, ili zemljama susjedstva južnoga ili istočnoga, to ćemo vidjeti. Moj je dojam nažalost, ja tu samo sebe kritiziram, da puno pričamo, a nismo toliko efikasni. Znači prva stvar, čini mi se koja je vrlo važna je misao o jačanju efikasnosti, zbog toga, već ponovno pozdravljam i u svoje ime kao član Kluba HDZ-a donošenje ovakvog zakona. Druga stvar koja je povezana na neki način s ovim zakonom, jest to da smo možda mogli u prošlosti u nekim segmentima i bolje koristiti tu tehničku pomoć koju ćemo mi sada trebati pružati u nekim zemljama koje su kandidatkinje za pristup EU, ili zemljama južnog susjedstva ili istočnoga susjedstva. Konkretno u ekonomiji. Znači ova tehnička pomoć se odnosi na ekonomiju, na poljoprivredu, na unutarnju sigurnost i na zaštitu okoliša. Naša ekonomija je nakon ulaska u EU, još ovisnija u uvozu. Mi smo povećali izvoz, s time se hvalimo, to je dobro ali smo više od izvoza povećali uvoz. Konkretno jer je tu kolega Kliman, na području hrane i pića smo udvostručili uvoz. Naravno zbog turizma, ali svaki drugi dan slušamo priče još iz bivše Jugoslavnije, kako moramo biti zemlja, koja će proizvoditi hranu, koja će prodavati, ne znam, je li hranu, turistima u Dalmaciji, u Primorju, u Istri ili drugdje, ali to ne činimo. Prema tome, ovo je, donošenje ovog zakona možda može biti mali apel i nama, a svoje kapacitete, kada je riječ o izvozu, o jačanju hrvatskih poduzeća na međunarodnom planu, jer naša poduzeća kada gledati internacionalizaciju, naša poduzeća u usporedbi EU, mi smo na najnižim granama. Jer možda nismo dovoljno koristili mogućnosti tehničke pomoći, koji su nama, pružali i još uvijek pružaju zemlje u EU, koje su pristupile prije nas u EU. Ili zemlje koje su osnovale, utemeljile EU, tada Europsku zajednicu. Znači da zaključim pozitivna stvar dobra stvar posebno kada je riječ o našem direktnom susjedstvu, BIH, Srbija, Crna Gora, ali i južnije Makedonija, Kosovo, Albanija, tu možemo zaista nešto pokazati, možemo biti korisni, ali isto tako bih rekao, ne moramo se libiti govoriti da je to zaista interes RH. Interes RH jest tim zemljama a u ovom direktnom susjedstvu pružiti tu pomoć to je dobro i za RH. Jer kad malo gledate brošure, ovih malo „starijih“ zemalja članica EU, malo sam to pročitao, oni se diče time, kako pomažu i kako je to u interesu njihovog sustava i njihovog gospodarstva. Prema tome, budimo i mi takvi, oslobodimo se nekih kompleksa, nemojmo misliti da ćemo mi spasiti cijeli svijet, jesmo navodno, naravno da ćemo pomoći drugim zemljama, malo smo autoristi, ali u prvom redu brinemo o sebi i želimo jačati sebe. Ako budemo snažni i jaki, ako budemo efikasni, možemo pomoći ako smo slabi, nemoćni ne možemo nikome pomoći. Zahvaljujem i još jedan put, podržavam i u svoje ime donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine potpredsjeniče. Kolega Kovač, vi ste ovdje spomenuli da je manje važno dal' je ovo Zakon ili nešto drugo. Mislim da ipak treba voditi računa, da bi ovo trebalo biti nešto drugo, Uredba, odnosno ako hoćemo biti učinkoviti i kako ste rekli, onda bi ovakvu materiju bilo, nema potrebe da se donosi Zakon nego se može donijeti i sa određenom Uredbom. Naime, logično je da Sabor se diči sa proizvodnjom Zakona, međutim čini mi se da smo mi ipak došli u tu fazu da smo prenormirani, da proizvodimo previše Zakona, Zakona koji su često u pojedinim Odredbama konfliktni i da je došlo vrijeme da stvorimo određeno Tijelo koje će baviti se redukcijom tih suprotnosti unutar proizvedenih Zakona kako bi se tih vlastitih blokada koje proizvodimo, riješili.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvaženi kolega Tuđman, vrlo rado ću sa vama oformiti jednu neformalnu radnu skupinu koja će razmišljati o tome kako racionalizirati broj Zakona u Republici Hrvatskoj, nama treba, a to je inače vaša ideja, tako da ne želim biti, je li, intelektualni kradljivac, nama treba neka vrsta osmišljavanja giljotine u onom dobrom smislu, znači kada je riječ o broju Zakona u Republici Hrvatskoj, ima ih na pretek, može ih biti manje, tu se s vama apsolutno slažem. Hvala lijepo.
Sljedeće replike poštovanog zastupnika Ive Stiera.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kovač, naglasili ste kako države članice Europske unije, pa tako i Hrvatska, kada ulaze u ovakve programe pomoći, onda to čine, naravno da bi pomogli tu državu primateljicu te pomoći, ali i u skladu sa vlastitim nacionalnim interesima. Mislim da trebamo još dodatno osvijestiti tu činjenicu koja je vrijednost da naši stručnjaci ulaze u sustav javne uprave, dakle u Ministarstva, u državnu upravu tih zemalja, koje su nama naravno od vitalnoga interesa, da imamo utjecaja na tom području i u tom pogledu trebali bi još osvijestiti važnost da se, kada se ti ljudi vrate kasnije u Republiku Hrvatsku, da tu ekspertizu, te veze koje su oni ostvarili, te kanale komunikacije, zadržimo, umrežimo i da time ojačamo i našu komunikaciju prema tim zemljama, ali i naš utjecaj.
Odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Čuli smo i od gospođe Pusić to da se sjećamo kako su neki drugi nama pomagali, u okviru tih twinning projekata, tako da se te neke veze i dan danas njeguju, to je pozitivno, i mi bismo trebali isto tako te ljude, koji će pomagati i koji pomažu u okviru tih projekata, isto tako animirati i naravno stimulirati institucionalno da se te veze sa tim državama i nakon njihovog prestanka angažmana održavaju. Tako se gradi država, tako se održavaju veze, tako imate jače odnose sa drugim državama u svijetu, na tom planu još smo malo tanki ako se malo usporedimo sa nekim drugim državama koje imaju dužu tradiciju, ali ja sam dugoročno optimista da ćemo i mi to malo promijeniti na bolje. Hvala lijepo.
Sljedeće replike poštovanog zastupnika Antona Klimana.
Hvala lijepo gospodine potpredsjeniče. Malo prije ste rekli da nećemo spasiti cijeli svijet sigurno, ali ja bi malo parafrizirao „America first, Croatia first.“ Mi definitivno moramo preuzeti puno više rizika oko nekih naših pojavnosti u društvu i uhvatiti se u koštac sa tim problemima. Naveli ste i izvoz, naveli ste i turizam, da ja mislim, da definitivno, preko turističke ponude mi možemo, taj, nazovimo ga uvjetno rečeno, unutarnji izvoz, povećati. Cijelo vrijeme slušamo priče o povezivanju Zelene i Plave Hrvatske, tu ima jako puno prostora za napredak, odnosno mislim da smo mi tek na početku. Nekoliko projekata i za vrijeme mog boravka u Ministarstvu je pokrenuto, međutim još nismo vidjeli realizaciju, nadam se da ćemo u budućnosti vidjeti. Tu treba definitivno puno hrabrije kročiti u te izazove jer samom realizacijom tih projekata imat ćemo svi veliku korist.
Sljedeće replike poštovane zastupnice Vesne Pusić, oh pardon, odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Kao što je rekao kolega Kliman apsolutno će, to su u biti podrazumijeva, ono kad je Donald Trump govorio „America first“, pa čujte, pa valjda logično da je Amerikancima, Amerika na prvom mjestu. Tako je nama u Hrvatskoj, svima nama, posebno koji smo tu, u Saboru, mi smo prisegnuli, nama je Ustav na prvom mjestu, znači nama je na prvom mjestu Hrvatska. To se podrazumijeva, tako da tu misao apsolutno dijelim gospodine Kliman. A druga stvar, gledajte, zaista moramo biti puno efikasniji, ja sam govorio o efikasnosti, prijeći na dijela, manje pričati. George Bernard Shaw, što je on rekao? „Onaj tko može, on čini. Onaj tko ne može, taj predaje.“, a mi imamo šansu nešto napraviti, nešto učiniti za ovu zemlju, uhvatimo se posla. Hvala lijepo.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Vesne Pusić.
Hvala, ... [[Govornik se ne razumije.]] zapravo. Ali replika u 2-ije stvari. Iz osobnog iskustva za ovo nam Zakon treba, možda ima puno mjesta gdje nam ne treba, ali za ovo nam Zakon treba, zato jer je jedno od naročito važnih stvari, da Sabor u tome sudjeluje, da to ne bude neka tamo Uredba, Odredba, Pravilnik, nego da Sabor podrži tu vrstu aktivnosti. I druga primjedba, odnosi se na promicanje hrvatskih interesa. Pa naravno da je, to je, po mom mišljenju najpametniji i najefikasniji dugoročno način promicanja hrvatskih interesa, je izvozit kvalitetnu pamet, dakle kvalitetno pomoć nekome da sam unaprijedi svoje Institucije. Pitanje je samo da li treba to expressis verbis napisat u Zakonu, da se time promoviraju hrvatski interesi, jer da li će nekome biti drago da se uzme sad stručnjaka koji će dok mu savjetuje o upravljanju vodama promovirati hrvatske interese ili će radje Holandeza uzeti. Sa
Odgovor poštovanog zastupnika Kovača.
Gospodine predsjedatelju, evo ga. Slažemo se sa gospođom Pusić da se podrazumijeva, da se borimo za hrvatske interese, tu ne treba posebno napisati, ja se s vama slažem. Ali, nažalost, to je barem moje iskustvo, još nema dovoljno zrelosti onda puno toga treba napisati, još nismo dosegli jedan nivo kada se to podrazumijeva, ali mi je drago da se slažemo u tome da se svi oni koji rade za našu državu ili koji predstavljaju Hrvatsku na ovaj ili onaj način, da šire hrvatske interese, to je u biti banalno, kod nas možda još nije, i zaista je vrijeme da osim nogometne pameti, športske pameti malo počnemo izvoziti i ove druge pameti pa i na ovom planu. Hvala lijepa.
Sada će u ime predlagatelja, nešto reći poštovana državna tajnica. Izvolite.
Evo, zahvaljujem. Htjela bih se stvarno zahvaliti na ovoj raspravi i na danim stajalištima, mišljenjima, komentarima i mislim da svi se možemo složiti da ovaj okvir kako je predložen, stvarno je i treba pozdraviti i doprinijet će pružanju pravne, tehničke i druge pomoći od strane hrvatskih institucija i hrvatskih stručnjaka u okvirima pomoći Europske unije. Kad je riječ o samo pravnom okviru, možda samo reći da smo mi kada smo radili na ovom nacrtu, razmišljali koji bi bio pravni akt odgovarajući i onda je zaključeno da je zaista potrebno nužno da to bude zakonski okvir jer smo htjeli tim zakonom obuhvatiti i na jedinstven način urediti sudjelovanje institucija i stručnjaka, ne samo iz državne službe, nego i javnih službi i kao što se u članku 2. stavku 1., točci 2. lijepo kaže, to će biti temelj za sudjelovanje i stručnjaka iz pravosudnih tijela iz drugih pravnih osoba koje je RH osnivač. Dakle, ideja je bila obuhvatiti širok krug ljudi, širok krug institucija i hrvatskih stručnjaka i zbog toga je bilo potrebno da se to uredi pravnim aktom na razini zakona. Slažemo se sa onim komentarom da će naravno u provedbi ovog zakona, a istina je to se već sada čini, biti potrebno i dalje raditi na popisu hrvatskih stručnjaka i na određenom feed backu na koji način će se svaki pojedini stručnjak sudjelovao u nekom programu, i u kojoj mjeri se može ocijeniti izvrsnost njegova rada. To već sada postoji, postoji dakle popis stručnjaka kao i njihovi životopisi i na tome će se i dalje raditi i samo tako će Hrvatska moć, i hrvatske institucije na pravi način odgovoriti zahtjevima, kada se javljamo na natječaj, a time ćemo naravno i pojačati našu konkurentnost. Kad je riječ o amandmanima, mi ćemo ih pogledati, međutim možda samo unaprijed reći kad je riječ o dugotrajnim stručnjacima to su stručnjaci koji su više od 60 radnih dana izostaju s radnog mjesta i po samom zakonu oni mogu biti do dvije godine, predviđeno je njihovo mirovanje radnog odnosa, a onda kada uđu u tu sferu mirovanja radnog odnosa, onda se na njihov povrat na radno mjesto primjenjuju već određena opća pravila koja vrijede za državnu službu, odnosno, javnu. A kad je riječ o vrhunskim stručnjacima, odnosno da izvrsnost bude ta koja, ja bih rekla ona se zaista i podrazumijeva, i ona se spominje u istom tom članku, stavak 1., mi ćemo pogledati u svakom slučaju predložene amandmane, onda će se Vlada o njima odrediti. Evo, još jedan put stvarno zahvaljujem na raspravi. Bilo mi je drago čuti da i predstavnici oporbe, i vladajuće stranke podupiru ovaj zakon, posebno upravo oni zastupnici koji imaju posebna iskustva i znanja u tom području, pa možda mogu i najbolje ocijeniti vrijednost ovog zakona. Evo, zahvaljujem.
Imamo jednu repliku zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala lijepa potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, pa u pretpristupno vrijeme kroz tehničku pomoć, mi smo koristili usluge mnogih stručnjaka iz Europske unije i moramo si priznati da su oni ubiti, osim što su prenosili svoja znanja nama, ali snimali stanje u Republici Hrvatskoj, naše proizvodne resurse, naše tržište i sad vidimo da su uspješni u izvozu svojih proizvoda u Republiku Hrvatsku. I treba im na tome čestitati, ali treba iz stoga i učiti. Pa evo, moje je pitanje koliko mi koristimo našu mrežu veleposlanika i ljudi zaposlenih u veleposlanstvima, da li tu stvarno se vodimo za izvrsnošću koga delegiramo, jer dojam je često čujem, u razgovoru s gospodarstvenicima da premalo oni rade u službi promocije gospodarstva RH i proizvoda Hrvatske. Evo, što činite u tom pravcu i da li se tu što može popraviti? Hvala lijepa.
Odgovor poštovane državne tajnice Zgomić.
Ovaj zakon će biti okvir za sudjelovanje hrvatskih stručnjaka i kao što je u samom zakonskom okviru navedeno, oni bi trebali biti, budući da su državni službenici, javni službenici, rade u institucijama u kojem imaju javne ovlasti. Njihovo sudjelovanje u tim programima i projektima podrazumijeva da se čini u interesu RH. Bilo je i komentara drugih zastupnika, istina je, a i sami ste rekli da odlazeći u neke treće zemlje upoznaje se njihova struktura, upoznaju se rukovodeći sloj ljudi, stječu se veze, dobiva se dobar uvid u način funkcioniranja. Naši stručnjaci time pomažu tim trećim državama transformirati se, obaviti reforme na neki način, jačaju te veze koje su onda dobre i za daljnju političku suradnju, a i za gospodarsku suradnju [[Upadica: Hvala.]] imamo i gospodarske aktivnosti naših veleposlanstava koje bi s time bile komplementarne.
Hvala lijepa. Time ćemo zaključiti raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti. Slijedeća točka nije spremna za raspravu jer je nije raspravilo matično radno tijelo, a trebala je biti Prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EU) 2018/302 Europskog parlamenta i vijeća od 28. veljače 2018. o rješavanju pitanja neopravdanog geografskog blokiranja i drugih oblika diskriminacije na unutarnjem tržištu na temelju državljanstva, mjesta boravišta ili mjesta poslovnog nastana klijenata te o izmjeni Uredbi (EZ) 2006/2004 i (EU) 2017/2394 i Direktive 2009/22/EZ, prvo čitanje, P.Z.E. br. 458.
Konačan prijedlog Zakona o provedbi projekata međunarodne institucionalne suradnje EU i projekat tehničke pomoći, drugo čitanje P.Z.E. br.388 predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Klub zastupnika Glasa i HSU-a, molim predstavnicu predlagatelja poštovanu državnu tajnicu Ministarstva vanjskih i europskih poslova Andreju Metelko Zgombić da se očituje o podnesenom amandmanu. Dva su amandmana, ispričavam se, prvo je amandman br.1. GLAS i HSU-u.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene dame i gospodo, Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman, amandman broj 1. Naime, Zakonom o državnim službenicima već je uređena situacija kada državni službenik odlazi na određene projekte, čak ima uređeno mirovanje radnog odnosa i onda kada se vraća, vraća se na isto radno mjesto, a pod određenim uvjetima na odgovarajuće radno mjesto. Isto rješenje smo ugradili u ovaj prijedlog Zakona i smatramo da taj prijedlog se uklapa u postojeći pravni okvir i da ga ne bi trebalo mijenjati. Ostajemo pri onome što je Vlada predložila u konačnom prijedlogu Zakona.
Hvala, očitovanje kolegica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena Državna tajnice ovim amandmanom smo zapravo željeli pojasniti činjenicu da ljudi koji odlaze da kad se vrate da im se osigurava mogućnost povratka na isto radno mjesto sa željom da što kvalitetniji stručnjaci zaista zastupaju interese RH, da bude interes da se odlazi a ne da se ne odlazi i rade takvi poslovi, stoga molim glasanje o ovom amandmanu.
Glasujmo o amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br.2. istog Kluba zastupnika.
Niti amandman br.2. Vlada RH ne prihvaća. Naime, člankom 19. predloženog Zakona u stavku 1. je već određeno da stručnjaci Hrvatski koji idu na te projekte obvezni su obavljati te zadatke na stručan način i u skladu s pravilima EU. Tim više što u članku 2. konačnog prijedloga zakona je navedeno na koji način se ti poslovi trebaju obavljati, upravo sljedeći pravila struke te smatramo da nema potrebe posebno u stavku 2. članka 19. nadodavati još jednom da su oni obvezni djelovati u skladu s vrhunskim kriterijima. Jednako tako smatramo da je izričaj stavka 2. korektan i kad je riječ o interesu RH, naime podrazumijeva se da Hrvatski stručnjaci kada djeluju u okviru ovih projekata djeluju i u interesu RH. Praksa je pokazala da je dobro da se takvo jedno pravilo koje se podrazumijeva da je ipak dobro njega još izravno i propisati u samom Zakonu.
Hvala, očitovanje kolegice Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena Državna tajnice, ovaj amandman ide baš na tragu tog da je interes stručnjaka, hrvatski stručnjaka da zastupaju interes RH, da budu najkvalitetniji, da svoja najkvalitetnija znanja u korist, naravno RH u svim okvirima zastupaju i baš zbog prakse smo išli sa ovakvim amandmanom i smatramo da taj amandman ne bi na jedan način naštetio nego bi poboljšao izričaj zakona, zbog toga nam je izuzetno žao da niste imali razumijevanja za to i molim glasanje.
Glasujmo o amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Zahvaljujem se i Državnoj tajnici. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo sad na glasovanje o Konačnom prijedlogu zakona o provedbi projekata međunarodne institucionalne suradnje EU i projekata tehničke pomoći. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 119 za i 6 suzdržanih donesen Zakon o provedbi projekata međunarodne institucionalne suradnje Europske unije i projekata tehničke pomoći.
Kao što sam rekao budući da nije spremna nećemo je danas raspravljati, nego ćemo raspraviti slijedeću točku, a to je: - Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta Predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i šport na temelju članka 44., članka 87. i članka 161. Poslovnika Hrvatskog sabora, te članka 6. Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta. Vlada je dostavila mišljenje, prije početka rasprave predlagatelj je podnio amandman koji temeljem članka 202. Poslovnika postaje sastavni dio prijedloga odluke. Želi li predsjednik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog, da, poštovani podpredsjednik Odbora za obitelj, mlade i šport, kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče, evo vrlo kratko na temelju odredbi članka 44. stavka 2. i članka 87. stavka 161. Poslovnika Hrvatskog sabora i članka 6. stavka 2. Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta, Odbor za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora upravo podnosi prijedlog odluke kao što je ranije izrečeno. Znači Zakonom o nagradi za promicanje prava djeteta propisano je da RH dodjeljuje nagradu za promicanje prava djeteta za iznimna postignuća u zaštiti dobrobiti prava i interesa djece. Nagrada se dodjeljuje kao nagrada za životno djelo te kao godišnja nagrada. Svake se godine može dodijeliti jedna nagrada za životno djelo i do tri godišnje nagrade, a dodjeljuje se u obliku posebnog priznanja i u novcu. Nagrade se svake godine dodjeljuje 20. studenog kao sjećanje na dan prihvaćanja Konvencije o pravima djeteta na sjednici opće skupštine UN-a. Odredbom članka 6. spomenutog zakona propisano je da nagradu dodjeljuje Odbor za nagradu za promicanje prava djeteta kojeg imenuje Hrvatski sabor na vrijeme od 2 godine. Odbor čini 5 osoba poznatih javnih radnika koji se bave pitanjima vezano uz prava djeteta, a u Hrvatskom saboru predlaže ih matično radno tijelo odnosno konkretno odbor kojeg ja ovdje predstavljam. Mandat trenutnih članova Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta traje do 6. listopada 2019. godine i s obzirom da je gospođa Diana Topčić- Rosenberg, članica odbora za nagradu uputila Odboru za obitelj, mlade i sport kao matičnom radnom tijelu ostavku na članstvo u Odboru za nagrade mi predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o izmjeni Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta na način da umjesto gospođe Diane Topčić Rosenberg imenuje gospođu Ivanu Jeđut Borić. Također je odbor prihvatio i primjedbu iznesenu u mišljenju Vlade koja predlaže brisanje točke 2. kao nepotrebne jer je mandat svih članova Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta unaprijed određen samom odlukom zbog čega smo i podnijeli amandman, kao što je i podpredsjednik iznio na početku te vas molim da isto i prihvati kao prijedlog. Zahvaljujem.
Hvala, želi li predstavnica Vlade dodatno obrazložiti mišljenje, da, državna tajnica u Ministarstvu za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku, gospođa Margareta Mađerić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, 6. listopada 2017. osnovan je Odbor za nagradu za promicanje prava djeteta, kako jedna od izabranih članica odbora gospođa Diana Topčić Rosenberg uputila Odboru za obitelj, mlade i sport kao matičnom radnom tijelu Hrvatskog sabora ostavku na članstvo u odboru, matični saborski odbor predložio je Hrvatskom saboru donošenje Odluke o izmjeni Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta na način da se umjesto dosadašnje članice odbora Diane Topčić Rosenberg, imenuje nova članica Ivana Jeđut Borić. Temeljem toga Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine podpredsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovani predlagatelju. Evo, dakle pred nama je odluka koju je Hrvatskom saboru predložio Odbor za obitelju, mlade i sport, dakle Odluka o izmjeni Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta, obzirom da je jedna od članica odbora gospođa Diana Topčić Rosenberg uputila odboru zahtjev za razrješenje. Ovom izmjenom odluke odbor je predložio da se umjesto nje za članicu odbora imenuje gospođa Ivana Jeđut Borić. Kao što smo već čuli Vlada je dala svoje mišljenje kojim podržava donošenje Odluke o izmjeni Odluke o osnivanju Odbora za nagradu i promicanje prava djeteta, međutim Vlada je dakle upozorila da, predložila da bi trebalo brisati točku 2. odluke. I evo vidimo predlagatelj je i dao amandman kojom točku 2. odluke briše obzirom da je, da se mandat članova odbora odnosno sam rad odbora da je propisan prethodnom odlukom. Zbog evo svega navedenog, klub HDZ-a podržava donošenje ove izmjene i dopune ove odluke.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Time bih zaključio današnji rad, mi ćemo se vidjeti sutra ponovno u 9 i 30 i prva točka bit će Izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 378 te Konačni prijedlog Zakona o zdravstvenoj zaštiti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 379. Želim vam ugodno poslijepodne. SJEDNICA PREKINUTA U 16,27 SATI
Prijedlog Odluke o izmjeni Odluke o osnivanju odbora za nagradu za promicanje prava djeteta, predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje navedeni Prijedlog Odluke. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 79 glasova ZA, donijeta Odluka o izmjeni Odluke o osnivanju odbora za nagradu za promicanje prava djeteta u tekstu kako je predložio Odbor za obitelj, mlade i sport. Mi idemo dalje sada s dnevnim redom. Samo nekoliko informacija, kolega Maras, pa ćemo onda čuti i vas. Sad bi raspravili Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH 2017. g. Onda ako nam ostane vremena Izvješće Mandatno imunitetnog povjerenstva, imamo jedan zahtjev za skidanjem imuniteta. Onda bi imali raspravu, po klubovima, slobodni govor u 13,00 sati. U 13,30 je predsjedništvo Hrvatskog sabora a u 15,00 sati bi raspravljali onda o prijedlogu odluke o osnivanju Istražnog povjerenstva za Agrokor, u 15,00 sati tako da si možete planirati. Do tada bi trebali odraditi sve ove druge točke i predsjedništvo Sabora. Izvolite kolega Maras.