Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Izmjene i dopune Zakona o zaštiti prirode iz 2005. izmjenama se pristupilo iz nekoliko razloga. U prvom redu radi se o razlozima dodatnog usklađivanja sa odredbama Vijeća Europe o zaštiti vrsta divlje faune i flore sa zakonskim uređenjem, trgovine na tom području i direktivom istoga vijeća o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, tzv. Direktiva o staništima. Međutim, možda se i očekivalo da ćemo ovaj zakon i ranije, ove izmjene i ranije donijeti. Ali kako je vrlo jaka aktivna zakonodavna aktivnost velika i Vlada posebno ovoga visokog tijela nastojali smo uvijek da uđu sve izmjene koje su vezane uz Zakon o prirodi i brojnih zakona da uđu u ovaj novi zakon, nove izmjene i dopune Zakona o zaštiti prirode. Međutim, tako se to stalno vezalo jedno na drugo mi to nismo mogli negdje početkom ove godine donijeti, nego eto sada ga donosimo pred ovo visoko tijelo tek je to kraj godine. Ali zbog toga je također, ovaj zakon je sada usklađen sa odredbama Zakona o zaštiti okoliša, Prekršajnog zakona, Zakona o šumama, Zakona o lokalnoj odnosno područnoj (regionalnoj)samoupravi, Zakona o koncesijama i Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju. Prema tome, imajući u vidu navedeno i prijedlogom ovog zakona u izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode uređuju se sljedeća osnovna pitanja. U prvom redu uređuje se prijenos nadležnosti za obavljanje poslova i zaštite prirode Ureda državne uprave u županijama, na upravna tijela u županijama što je jedan značajan doprinos daljnjoj decentralizaciji poslova u području zaštite prirode, te ujedno i predstavlja usklađenje sa Zakonom o zaštiti okoliša. Poslove zaštite prirode obavljat će djelatnici koji su i do sad obavljali, a to su uglavnom djelatnici zaduženi za poslove zaštite okoliša koji dijelom rade i na poslovima zaštite prirode. U proračunu Ministarstva kulture osiguravaju se sredstva za edukaciju djelatnika, upravnih tijela županija na poziciji provedbe aquisa. Dodatno se uređuje postupak provedbe ocjene prihvatljivosti zahtjeva, te planova i programa na područjima koje su dio ekološke mreže Republike Hrvatske. Time se precizno prenose odredbe Direktive o staništima, te se usklađuje procedura s relevantnim odredbama Zakona o zaštiti okoliša i pripadajućih provedbenih propisa. Uredbom se o procjeni utjecaja zahvata na okoliš, te Uredbom o strateškoj procjeni utjecaja plana i programa na okoliš također se uvodi pojam ekološko značajnih područja Europske unije NATURA 2000. što je osnovni preduvjet za donošenje propisa kojim će se proglasiti prijedlog područja NATURA 2000. koja je Republika Hrvatska do dana pristupanja treba predati Europskoj komisiji kao svoj doprinos europskoj mreži ekonomskih značajnih područja. Utvrđuje se način i donošenje Programa zaštite šumskih ekoloških sustava za zaštićena područja u kojima nije dopušteno gospodarsko korištenje prirodnih dobara sukladno Zakonu o šumama. Time se za … [[Govornik se ne razumije.]] postojeće zakonske obveze obveza izrade programa za zaštitu šumskih i ekoloških sustava ograničava samo na ona zaštićena područja u kojima je zabranjeno gospodarenje i korištenje prirodnih dobara. To su u prvom redu nacionalni parkovi i strogi rezervati. Dodatno se usklađuju odredbe vezane uz zaštitu divljih svojti u dijelu zakona koji propisuje ograničenja kad su u pitanju strogo zaštićene divlje svojte čime se postiže još veći stupanj usklađenosti sa odredbama Direktive o staništima, uvodi se pojam akcijskog plana kao dokumenta kojim se propisuju mjere zaštite strogo zaštićenih divljih svojti, te mjere zaštite njihovih staništa što je u skladu sa europskom praksom već postojećom praksom kod nas, u nas. Obveza naknade štete koje prouzrokuju zaštićene životinje ograničena je na samo one štete koje prouzrokuje životinja u kategoriji stroge zaštite. Rok za prijavu štete skraćuje se na tri dana u slučaju kad se radi o šteti koju na domaćim životinjama počine velike zvijeri, a u prvom redu to je u našim krajevima vuk. Usklađuju se odredbe o koncesijama s novim Zakonom o koncesijama. Potpunije se uređuje prekogranični promet i trgovina zaštićenim divljim svojtama, te se utvrđuju sankcije na način kako je to propisano Uredbom Vijeća o zaštiti vrsta divlje faune i flore, zakonskim uređenjem trgovine u tom području. Ova obveza utvrđena je još prilikom bilateralnog screeninga za poglavlje 27. – Okoliš, održanog u svibnju 2006. u Bruxellesu kad je na ovaj nedostatak u našem Zakonu o zaštiti prirode upozorila i Europska komisija. Usklađuju se prekršajne odredbe sa materijalno-pravnim i postupovnim odredbama, te sa prekršajnim sankcijama Prekršajnog zakona. Obzirom da je Prekršajni zakon stavio izvan snage sve sankcije propisane Pravilnicima o unutarnjem redu nacionalnih parkova i parkova prirode bilo je nužno dati ovlast nadzornim službama da sankcioniraju neke protuzakonite aktivnosti koje su pravilnicima bile riješene. Općenito se uzimajući u obzir dosadašnje iskustvo u provedbi zakona poboljšava izričaj radi osiguranja i lakše i bolje provedivosti njega. Tako je između ostalog popravljen i izričaj vezan uz odredbe kojim se uređuje istraživanje zaštićenih prirodnih vrijednosti i speleoloških objekata u Republici Hrvatskoj, te iznošenje iz Republike Hrvatske u znanstvene svrhe divljih svojti, te njihovih dijelova koja nisu zaštićena prirodna vrijednost u smislu ovoga zakona. Za provođenje nisu potrebna dodatna sredstva, ona su osigurana u Državnom proračunu Republike Hrvatske u razdjelu Ministarstva kulture, osigurana su sredstva za zaštitu prirode iz kojih će se nadalje osiguravati sredstva za provedbu zakona, jednim dijelom naravno i u Ministarstvu zaštite okoliša. Prema tome, poštovani gospodine predsjedniče, eto ja bih još ako dopustite samo još jednom. Htio bih se Visokom domu ispričati zbog odlaska. Danas je naime povodom godine Planeta zemlja, bilježi se 60 godina upisa prvog geološkog spomenika u Hrvatskoj u Kušnjakovom i Rupnica u Papuku je isto tako prije 60 godina upisana pa sam obećao da ću nazočovati toj svečanosti tamo. Ostati će državni tajnik i pratiti će raspravu. Hvala vam lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Mirela Holly. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Poštovani predstavnici i predstavniče Vlade, uvažene kolegice i kolege. Na samom početku izlaganja o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode u ime kluba SDP-a želim reći da će klub zastupnika i zastupnica SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona. Prije nego što počnem izlagati o samom sadržaju ovog prijedloga zakona želim naglasiti kako u klubu SDP-a smatramo da nije postojao opravdani razlog za inzistiranje na ovoliko hitnoj proceduri donošenja ovog zakona, a koja je skratila cijeli saborski postupak donošenja ovog zakona od ulaska u proceduru s brda s dola rasprave na matičnom Odboru za zaštitu okoliša, rasprave na plenarnoj sjednici i samog izglasavanja na svega tri dana. Iako je državni tajnik Šikić objasnio da je gotovo zgotovljeni prijedlog zakona od ranog ljeta čekao na donošenje nekih drugih zakona i usklađivanje s njima kako bi ušao u saborsku proceduru to ipak ne opravdava toliku žustrost u samoj proceduri, a koja je u znatnoj mjeri onemogućila kvalitetniju pripremu zastupnika i zastupnica i klubova na raspravu o ovom iznimno važnom zakonskom dokumentu. Naime u klubu SDP-a doista ne razumijemo zašto ovaj prijedlog zakona nije mogao biti raspravljen tijekom sljedećeg tjedna i što bi se time izgubilo. Predlagatelj ovog prijedloga, a to je Ministarstvo kulture u uvodnom dijelu objašnjava da se trenutno važeći Zakon o zaštiti prirode ovim prijedlogom mijenja kako bi se uskladio s uredbom Vijeća o zaštiti vrste divlje faune i flore i to u dijelu uređenja trgovina u tom području, potom direktivom Vijeća o očuvanju prirodnih staništa i divlje flore i faune te Zakonom o zaštiti okoliša, Zakonom o prostornom uređenju i gradnji, Zakonom o šumama, Prekršajnim zakonom, Zakonom o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju, Zakonom o koncesijama te Zakonom o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi. I većina onoga što je predloženo ovim dokumentom doista jest tako, ali u klubu SDP-a smatramo da je veliki nedostatak ovog zakonskog prijedloga ono što je predlagatelj propustio učiniti, promijeniti te kreativnije i racionalnije urediti. To se prvenstveno odnosi na reformu sadašnjeg sustava upravljanja zaštićenim područjima prirode poglavito nacionalnim parkovima i parkovima prirode a koji je neučinkovit, rastrošan i staromodan. U SDP-u smatramo da je Hrvatskoj potrebna mala ali učinkovita administracija pa tako i u području upravljanja zaštićenim područjima prirode. Smatramo da je u vrijeme kada gospodarska kriza i recesija potresaju naše društvo, predlagatelj morao iskoristiti priliku izmjena Zakona o zaštiti prirode kako bi regulirao ovo područje i ostvario učinkovitiju i racionalniju administraciju. To bi osim uvođenja jedinstvenog sustava upravljanja zaštićenim područjima naravno podrazumijevalo i cjelokupnu reformu državne uprave zadužene za zaštitu očuvanje prirodnih vrijednosti, a na način osnivanja jedinstvenog ministarstva koje bi pod jednim krovom objedinjavalo skrb o prostoru, prirodi i okolišu, šumama, vodama, moru i mineralnim sirovinama, a čija bi jedina i isključiva zadaća bilo vođenje upravnih poslova dok bi stručne poslove obavljale agencije, zavodi i javne ustanove. Na to smo između ostalog upozoravali i prilikom donošenja programa Vlade. Na taj način iz iste bi se nadležnosti jednoznačno, izravno i učinkovitije upravljalo prirodnim bogatstvima, odnosno resursima te kontroliralo njihovo korištenje i negativni i destruktivni utjecaji. O aspektu administrativnih i upravnih poslova izbjegla bi se postojeća preklapanja i nedorečenosti. Također smatramo da bi inspekcijske poslove koji se odnose na upravljanje prirodnim resursima trebalo izdvojiti u posebno inspekcijsko tijelo, npr. Agenciju za inspekciju prirodnih vrijednosti ili u postojeći državni inspektorat. U klubu SDP-a smatramo da je nužno razdvojiti javnu funkciju upravljanja prirodnim dobrima od tržišnih i komercijalnih aktivnosti javnih institucija. Upravljanje prirodnim dobrima podrazumijeva koordinaciju i usmjeravanje najrazličitijih aktivnosti pa tako i gospodarskih radi smanjenja šteta na prirodnim dobrima te osiguravanje njihovih opće korisnih funkcija i dugotrajnog korištenja. Stoga je nužno gdje god je to moguće razdvojiti javne funkcije i poslove upravljanja prirodnim dobrima od poslova njihova gospodarenja, dakle komercijalnog korištenja.Takve službe nužno je objediniti i okrupniti te stvoriti jednu agenciju radi ujednačavanja standarda poslovanja i načina rada npr. uvesti projektnu korporativnu organizaciju poslovanja javnih institucija, ujedinjavanja zajedničkih službi npr. 19 nacionalnih parkova i parkova prirode ima čak 19 računovodstava, nabavke roba i usluga, planiranja promidžba, prodaje, izdavanja koncesijskih odobrenja, obrazovanja, financiranja i informiranja. Pri tome je potrebno ojačati ovlasti takve agencije za upravljanje prirodnim dobrima. Postojeće javne ustanove nužno je organizirati kao upravne ispostave ili podružnice državne agencije bez pravne i financijske osobnosti te provesti regionalni pristup decentralizacije s regionalnim agencijskim ispostavama. Sljedeća primjedba kluba SDP-a na ovaj prijedlog zakona odnosi se na članak 27. stavak c) a kojim se preliberalno omogućava realizacija neekoloških projekata u okviru ekološke mreže sa argumentom prevladavajućeg socijalnog ili gospodarskog interesa bez obzira što se predlagatelj iza ovakve liberalizacije pokušava sakriti plaštem sudjelovanja javnosti. Smatramo također da bi članak 15. trebalo izmijeniti na način da ekološki značajno područje "EU natura 2000" kao i način upravljanja tim područjem utvrđuje Sabor zakonom, a ne Vlada uredbom kako je to predviđeno ovim prijedlogom zakona. Nije nam jasno ni zbog kojih se razloga uopće člankom 25. omogućava uvođenje stranih divljih sorti u prirodu jer su dosadašnji primjeri uvođenja alohtonih vrsta u prirodu uglavnom iznimno loše završili za ravnotežu eko sustava. S obzirom da je jedan od razloga za donošenje ovog zakona i njegovo usklađivanje s odredbama Prekršajnog zakona trebalo je uskladiti i sljedeće odredbe. Primjerice u članku 175. stavak 1. alineja 4. i 5. zakona propisuje se ovlast nadzornika da naplati globu, a radi se o vrsti prekršajnih sankcija koje su Prekršajnim zakonom ukinute, to je u članku 5. stavak 1. prekršajnog zakona. Globa se spominje na još nekoliko mjesta. U članku 187. stavku 3. i članku 187. stavak 1. i 3. zakona. U članku 175. stavku 1. alineji 4. propisuje se ovlast nadzornika da izda prekršajni nalog, međutim sukladno odredbama članka 229. Prekršajnog zakona u kojem se navode ovlaštenici za izdavanje prekršajnog naloga nisu navedene pravne osobe s javnim ovlastima, dakle sukladno tome nadzornici ne mogu imati tu ovlast. Prema starom Zakonu o prekršajima, prekršajni nalog su podnosile javne ustanove, a nadzornici su ih sastavljali, a prema novom Prekršajnom zakonu javne ustanove nisu među ovlaštenicima za izdavanje prekršajnog naloga pa smatramo da ovaj stavak treba brisati. Na žalost isto vrijedi i za novi institut tzv. obavezni prekršajni nalog koji mogu izdavati pravne osobe s javnim ovlastima, ali samo za prekršaje propisane odlukom jedinice lokalne samouprave. Članak 175. stavak 5. zakona, radi usklađenja sa člankom 245. Prekršajnog zakona, treba se isto mijenjati na način da glasi: naplatiti novčanu kaznu, štetu ili učinjene troškove od prekršitelja na mjestu počinjenja prekršaja, uz potvrdu ispunjavanja pretpostavki propisanih posebnim zakonom, a radi se o visini kazne, načinu utvrđivanja prekršaja. U članku 175. stavku 1., ali ne i 9., zakona treba propisati da je pravo i obveza nadzornika iniciranje podnošenja optužnog prijedloga kojeg u skladu s člankom 109. Prekršajnog zakona podnosi javna ustanova, a ne podnijeti prekršajnu prijavu jer te odredbe nisu usklađene s terminologijom Prekršajnog zakona koji u članku 160. Prekršajnog zakona propisuje način pokretanja prekršajnog postupka, pokreće se optužnim prijedlogom ovlaštenog tužitelja. Sukladno gore navedenom, treba brisati odredbe članka 175. stavak 2. Zakona o zaštiti prirode. U članku 198. Zakona o zaštiti prirode dispozicija članka 70.a taksativno navodi radnje koje su zabranjene u svim kategorijama zaštićenih područja, osim spomenika prirode. Međutim, u prekršajnim odredbama u članku 198. Zakona o zaštiti prirode, sankcije postoje samo za zabranjene radnje na dijelu tih kategorija, a ne na svima. Npr. nema strogog rezervata, posebnog rezervata i značajnog krajobraza koji se navode u dispoziciji. To zapravo znači da kada netko počini jednu od zabranjenih radnji na području posebnog rezervata, postoje sva obilježja prekršaja, ali za njega nema sankcija jer ih Zakon o zaštiti prirode ne propisuje, dakle nema ni prekršaja. I s toga to treba uskladiti. Na kraju ovog izlaganja u ime kluba SDP-a smatramo da bi slijedom prethodno rečenog bilo znatno bolje kada bi ovaj prijedlog zakona usvajali po redovnoj, a ne po hitnoj proceduri usprkos njegovog europskog predznaka, jer bi se na taj način predlagatelju dala prilika da do drugog čitanja u znatnoj mjeri poboljša ovaj prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, s konačnim prijedlogom zakona, kojeg je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske uz prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku. U prilogu zakonskog prijedloga dostavljena je izjava o njegovoj usklađenosti sa pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Svoje izlaganje započinjem sa citatom akademika Mohorovičića: "Nepregledan niz bisera prirodnih ljepota okupljen je poput sjajnog ukrasnog lovorovog vijenca na omiljenom omeđenom dijelu našeg dragog starog planeta Zemlje koji nazivamo Lijepa naša domovina Hrvatska.". Osim prirodnih ljepota, Republika Hrvatska se ističe i velikim bogatstvom biljnih, gljivljih i životinjskih svojti, minerala, sirovina i fosila te raznolikošću ekoloških sustava i stanovišta. Gotovo 12% kopnenog teritorija nacionalni parkovi, parkovi prirode, strogi posebni rezervati, park šume, spomenici parkovne arhitekture i značajni krajobrazi, zaštićeno je. Ili negdje oko 7% ukupne površine Republike Hrvatske. Upravo ta zaštićena područja čine okosnicu sveukupne zaštite i ključne točke ekološke mreže koje predstavljaju utočište i spremnike biološke raznolikosti. Iako je Zakon o zaštiti prirode iz 2005. usklađen s Konvencijom o biološkoj raznolikosti, direktivama, uredbama i protokolima Europske unije, tijekom screeninga Europska komisija je preporučila dodatne izmjene koje se odnose na prekogranični promet i trgovinu zaštićenim vrstama, divlje flore i faune te očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore. U međuvremenu su doneseni i zakoni o šumama, prostornom uređenju i gradnji, zaštiti okoliši, Prekršajni zakon i Zakon o koncesijama te Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi. Upravo to i jesu osnovni razlozi za izmjene i dopune dosadašnjeg zakona. Prijedlogom ovog zakona uređuju se sljedeća pitanja. To je prijenos nadležnosti za obavljanje poslova zaštite prirode sa ureda državne uprave u županijama, na upravna tijela u županijama. To je usklađivanje sa Zakonom o zaštiti okoliša. Ovu problematiku regulira članak 64. Uređuje se dodatno i precizno postupak provedbe, ocjene prihvatljivosti zahvata te planova i programa na područjima koja su dio ekološke mreže Hrvatske. Utvrđuje se nadalje način izrade i donošenja programa zaštite šumskih ekoloških sustava za zaštićena područja u kojima nije dopušteno gospodarsko korištenje prirodnih dobara sukladno Zakonu o šumama. Nadalje, dodatno se usklađuju odredbe vezane uz zaštitu divljih svojti. Samo ću spomenuti da u Republici Hrvatskoj ih je poznato oko 38 tisuća divljih sorti zasad poznatih, ima ih i puno više. Nadalje se uređuje pitanje istraživanja zaštićenih prirodnih vrijednosti iz teleoloških objekata. Dalje, obveza naknade štete koju prouzroče zaštićene životinje ograničena je na samo one štete koje prouzroče životinje u kategoriji stroge zaštite. Nadalje se usklađuju odredbe s koncesijama sa novim Zakonom o koncesijama, ali i potpunije i kvalitetnije se uređuje prekogranični promet i trgovina zaštićenim divljim svojtama te utvrđuju sankcije za iste. Usklađuju se još i prekršajne odredbe s materijalno-pravnim i postupovnim odredbama te sa prekršajnim sankcijama iz Zakona o prekršaju što je novo i što je svakako dobro i daje veće ovlasti i inspektorima i očekujemo na tom području bolje rezultate. U proteklom razdoblju, govorim o razdoblju proteklih 7 godina, zaštita prirode u Republici Hrvatskoj postala je integralna djelatnost kojom se korištenje prirodnih dobara nastojalo i u velikoj mjeri uspjelo uskladiti sa održivim razvojem. Najveći pomak napravljen je u području zakonodavstva koji je omogućio aktivnu zaštitu krajobraza, klasifikaciju i kartiranje staništa, pomake u zaštiti divljih svojti, ali je utvrđena i mreža ekološki značajnih područja za očuvanje stanišnih tipova i ugroženih vrsta u Republici Hrvatskoj, a koje čine 47% kopnenog i 39% morskog dijela Republike Hrvatske. Neke mjere, kao što je Uredba o uređenju i zaštiti obalnog područja, dala je značajne rezultate i značajno zaštitila prostor te smanjila utjecaj i turizma, a da se nije zaustavio razvoj. Jedna od vrlo značajnih mjera koja je dala rezultate dodatne u zaštiti. Ali bez obzira na značajan pomak u zakonodavstvu i jačanju institucija u ovom segmentu, velik prostor otvoren je za poboljšanje u učinkovitijoj provedbi zakona u praksi, ali i u sustavu obrazovanja i informiranja javnosti, ali i usklađenosti svih propisa zakona ali i institucija. Republika Hrvatska ima veliko bogatstvo u raznolikosti te vrlo visok stupanj vrijednosti i očuvanosti biološke i krajobrazne raznolikosti. Upravo to predstavlja ogroman razvojni potencijal Republike Hrvatske, a kvalitetna zaštita i upravljanje tim bogatstvom obveza je i ove i sljedećih generacija da i oni koji dolaze iza osjete ljepotu ovog Bogom danog prostora. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj prijedlog zakona, jer i on doprinosi da ovaj prekrasan prostor Lijepe naše ostane, citiram: "Nepregledan niz bisera prirodnih ljepota". Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Hrvatsko zakonodavstvo sadrži mnoštvo propisa o zaštiti okoliša, ali osnovni propisi koji daju generalne odrednice, određuju nadležnosti i propisuju kazne su Zakon o zaštiti okoliša, Zakon o zaštiti zraka i Zakon o otpadu. Zakon o zaštiti okoliša i Zakon o otpadu su u nadležnosti Ministarstva okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, a provedba Zakona o zaštiti prirode u nadležnosti je Ministarstva kulture. Moramo priznati da je veoma neobično i nama saborskim zastupnicima, a vjerujem i predstavnicima Ministarstva kulture da s njima raspravljamo o temama zaštite okoliša kada imamo i Ministarstvo zaštite okoliša, a i kada reguliranje te problematike unutar Ministarstva kulture nije europska praksa. Stvar zaista nema smisla i mislimo da bi se nadležnost i briga o području zaštite prirode trebala preseliti u Ministarstvo zaštite okoliša gdje su i preostala dva strateška zakona iz područja zaštite okoliša. Prema objašnjenju predlagača, većina ovih izmjena i dopuna Zakona o zaštiti prirode, donose se temeljem preporuka Europske komisije u pregovaračkom procesu za pristupanje Europskoj uniji, a klub Hrvatske narodne stranke će ih i podržati zbog logičkih i opravdanih promjena. Poznato je da u Hrvatskoj postoji 9 kategorija zaštićenih područja. Nacionalni park i park prirode proglašava Hrvatski sabor, strogi i posebni rezervat proglašava Vlada Republike Hrvatske, a regionalni park značajni krajobraz, park šumu, spomenik prirode i spomenik parkovne arhitekture proglašava županijska skupština. No, ako se ta zaštićena područja nalaze na području dvije ili više županija, tada ih proglašava isto tako Vlada Republike Hrvatske. Hrvatska posjeduje značajno bogatstvo i raznolikost flore i faune. Ima 65 različitih staništa u kojima živi značajan broj strogo zaštićenih i zaštićenih vrsta. 123 ptica, 20 sisavaca, 14 vodozemaca i gmazova, 44 ribe, 31 beskralježnjak i 20 biljaka. Zaštićena područja Hrvatske pokrivaju oko 11,3% kopnene površine Hrvatske i oko 3,4% morske površine, odnosno ukupno oko 8,5% ukupne površine Republike Hrvatske. Ovdje moramo spomenuti jednu lošu činjenicu, a to je da nam se podaci koje država daje o površinama zaštićenih područja, razlikuju od dokumenta do dokumenta. Podaci koje sam sada iznio su iz Strategije i akcijskog plana zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti Republike Hrvatske koju ćemo donijeti isto tako vjerujemo na ovoj sjednici Sabora. No, u izvješću o stanju prirode i zaštiti prirode u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2000. do 2007. stoji da nam je zaštićeno 7,3% kopna i 1,20% teritorijalnog mora ili ukupno 7,1% ukupne površine Republike Hrvatske. Ja vas molim da izanalizirate te kontradiktorne podatke i da nam kažete koji su istiniti, jer iza tih postotaka krije se tisuću kilometara prostora razlike u dokumentima. Najveći dio našeg područja zaštićeno je u kategoriji parka prirode, njih 11 i 8 nacionalni parkova. Imamo još 2 stroga rezervata, 79 posebnih rezervata, 116 spomenika prirode, 78 značajnih krajobraza, 35 park šuma i 121 spomenik parkovne arhitekture. Ukupno 450 zaštićenih područja prirode. No, treba reći da su neka zaštićena područja tijekom vremena izgubila vrijednosti zbog kojih su zaštićena, a za dio područja u vrijeme proglašenja granice, nisu definirane dovoljno precizno pa će revizija upisnika zaštićenih prirodnih vrijednosti rezultirati ukidanjem zaštite, promjenom granica ili kategorije zaštićenih područja. Svakako reduciranjem površine zaštićenih područja. Primljen nam je nedavni Zakon o smanjenju područja Parka prirode "Medvednica". Naravno da će industrijski razvoj i turizam i stambena izgradnja utjecati na smanjenje površina zaštićenih područja. Bitno pitanje života i rada u zaštićenim područjima Hrvatske, jest mogućnost građenja i drugih zahvata u njima, odnosno ocjena prihvatljivosti tih zahvata za ekološku mrežu. Za razliku od postojećih zakona iz 2005. ovim izmjenama mijenja se i nadležnost za postupak odobrenja planiranih zahvata u zaštićenim područjima, pa tako taj postupak vodi Ministarstvo kulture za nacionalne parkove, parkove prirode, posebne rezervate i spomenike kulture, a na područjima niže kategorije zaštite, dakle regionalni park, značajni krajobraz, park šumu i spomenik parkovne arhitekture, postupak će voditi upravna tijela županije. No, i nakon provedenog postupka na razini županije ministarstvo mora dati potvrdu o prihvatljivosti zahvata na zaštićenom području. Predlagač tvrdi da prijenos nadležnosti za obavljanje poslova zaštite prirode sa ureda državne uprave u županijama na upravna tijela u županijama, predstavlja značajan doprinos decentralizaciji poslova u području zaštite prirode. Lijepo rečeno, ali tu će sigurno se javiti veliki problem u zašiti prirode financiranje svega toga. Donošenjem Uredbe o proglašenju ekološke mreže koja obuhvaća preko 40% teritorije Republike Hrvatske u ustanove koje upravljaju zaštićenim prirodnim vrijednostima, dobile su nove obveze upravljanja tim područjima. Taj je problem posebice naglašen kod velikog broja novoosnovanih županijskih ustanova koje su rezultat spuštanja određenih poslova na regionalnu razinu, a koje nisu niti kadrovski, a pogotovo financijski u mogućnosti preuzeti tako veliki posao i odgovornost. Županije bi trebale biti te koje osiguravaju sredstva za područje kojima upravljaju njihove ustanove, a za neke od njih će to sigurno predstavljati ogromne troškove koje oni u ovom modelu bez sufinanciranja iz državnog proračuna nisu u mogućnosti na odgovarajući način osigurati i odraditi. Ali još bi i bilo dobro kad bi glavni ili jedini problem u zaštiti prirode bila formalna procedura za dobivanje dozvole za zahvat u prostoru zaštićenih područja ili pak ova nepoznanica oko financiranja ili sufinanciranja koje nam nisu ništa novo. Najveći problem su bespravna kopanja i gradnje baš tamo gdje se zakonom štiti priroda. Posebno izražen je problem eksploatacije raznih mineralnih sirovina posebno kamena, pijeska, šljunka i ciglarske gline. Prvenstveno se to odnosi na površinske kopove. To je problem za koji nismo pokazali ni dokazali da se s njime znamo ili želimo nositi do kraja. Usprkos svemu dobrome što predstavlja i donosi eksploatacija mineralnih sirovina percepcija te djelatnosti u javnosti je općenito negativna zahvaljujući medijskoj prezentaciji negativnih djelovanja i posljedica ilegalne eksploatacije mineralnih sirovina, prvenstveno putem kamenoloma i riječnih šljunčara. Naravno, senzibilitet za tu temu posebno imaju mnoge udruge za zaštitu prirode i okoliša a sve više i pretežan dio zajednice. Svi ćemo se složiti da ilegalni kamenolomi i šljunčare ugrožavaju živote, zdravlje i imovinu ljudi, uništavaju prirodu i arheološke lokalitete a nanose i ogromne štete državnom proračunu odnosno lokalnoj zajednici kojoj bi se te naknade za korištenje platile da su kamenolomi i šljunčare legalni. Prema državnim podacima u zaštićenim područjima Hrvatske Žumberak, Plitvička jezera, Velebit, Medvednica, Učka, Papuk, Kalnik, Risnjak, Mljet evidentirana su 92 površinska kopa kamena a aktivno ih je još oko desetak posto. Među evidentiranim kopovima veliki je broj napuštenih kamenoloma za koje nije utvrđen pravni slijednik a određeni dio njih je i u vlasništvu Hrvatskih šuma što je strašno jer su oni čuvari naše prirode. Većina njih nije evidentirana kao eksploatacijsko polje u smislu Zakona o rudarstvu niti se radilo prema pravilima struke pa sad predstavljaju veliku devastaciju prostora, otvorene rane i žarišta erozije. Zaključak je da su većina njih ili možda svi nelegalni. Ne postoji nikakva dokumentacija o dobivenim količinama materijala iz kopova a nema ni primjera sanacije kopova nakon eksploatacije. U mnogim napuštenim kopovima i dalje se povremeno ilegalno eksploatira. Tu je prisutan sav paradoks Zakona o zaštiti prirode. Mi na papiru lijepo iscrpno štitimo biljke i životinje a usred njihovih staništa otvaraju se kamenolomi veliki, bučni, prašni, ružni, vidljivi na desetke kilometara sa ogromnim bagerima, drobilicama i kamionima koji nisu ptice, ne bježe, stoje svima nama na sramotu a ponajprije izvršnoj vlasti koja zatvara oči pred njima ili pak problem rješava tromo i mlako. Naime, i Zakon o rudarstvu i Zakon o zaštiti prirode su jasni. Treba samo evidentirati kradljivca, ilegalnog eksploatatora kamena, kazniti ga novčano ili zatvorom i natjerati na sanaciju devastiranog zemljišta. No, je li to tako? Nažalost ne. U izvještaju Državnog inspektorata o radu rudarskih inspektora u 2007. godini stoji doduše da su imali 405 inspekcijskih pregleda i na primjer 62 prekršajne odluke ali i 25 zastara za prekršitelje, da su imali 12 odluka za kaznena djela ali i 9 zastara za isto. U protekle četiri godine ukupna vrijednost nelegalno eksploatiranih mineralnih sirovina iznosi oko 600 milijuna kuna. Govorimo samo o evidentiranim vrijednostima inspekcijskih službi, ne i o onim vrijednostima koje oni nisu vidjeli i zabilježili. Inspektori kažu da nelegalna eksploatacija kamena u Hrvatskoj sudjeluje sa 24% ukupne proizvodnje kamena. Moramo priznati i uputiti snažnu kritiku hrvatskoj izvršnoj vlasti koja je i sama pokazala nevjerodostojnost dozvoljavajući eksploataciju kamena, šljunka i pijeska izvođačima radova na izgradnji autocesta bez koncesija. Niti jedan od dvjestotinjak kamenoloma nije saniran a daljnje iskapanje u kamenolomima više nitko ne kontrolira. Upropašteni su nam krajolici, lokalne ceste i šumski putevi, izmijenjene navike lokalnog stanovništva, ukradena su nam rudna bogatstva a mi smo sve to skupa lijepo, masno platili izvođačima umjesto da oni plate nama i naravno saniraju negativne posljedice u krajoliku. Ilegalne šljunčare posebno na Savi i Dravi posebna su priča, poglavito zbog posljedica koje ta prljava rabota može imati na naš život jer ugrožava esencijalno prirodno dobro i potrebu, pitku vodu. Niti pobrojene ilegalne šljunčare, niti slike i registarske tablice kamiona koji odvoze šljunak nisu dovoljni da to spriječimo. Zašto? Očito jer to neki moćnici ne žele. A zašto ne žele? Sigurno ne zbog lijepih očiju kradljivaca i eksploatatora šljunka nego zbog valjda neke koristi koju imaju od njega. Stotine milijuna kuna završavaju u privatnim džepovima kradljivaca. Ne zaboravimo da su to ponekad i ugledni ljudi u našoj zajednici a trujemo si pitku vodu zbog poremećaja u vodonosniku i razno raznog smeća koje se pojavi u rupama nakon odvezenog šljunka. Kažu da zagrebački vodonosnik ugrožava najmanje 169 divljih odlagališta smeća i 26 ilegalnih šljunčara. Hoćemo li uskoro zbog toga morati piti vodu iz plastičnih boca u dućanima? Prema Kaznenom zakonu eksploatacija mineralne sirovine bez koncesije predstavlja kazneno djelo za koje se propisuje novčana kazna ili kazna zatvora do tri godine a ako je djelo počinjeno u posebno zaštićenom području prirode kazna je i do osam godina. No, posljednje tri godine nije donesena nijedna presuda s kaznom zatvora za nelegalnu eksploataciju mineralnih sirovina. Dakle, sve ono lijepo i dobro što normativno uredimo u zaštiti biljaka i životinja dubi svoju vjerodostojnost, iskrenost i snagu onoga časa i sve one mjesece i godine kada nam u njihovim staništima bruje, tutnje, praše i uništavaju ih teški strojevi kradljivaca naših prirodnih vrijednosti nesmetano i nekažnjeno.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je zastupnik gospodin Boris Matković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zaštita prirode ima dugogodišnju tradiciju u Hrvatskoj i ona je započela još negdje krajem 19. i početkom 20. stoljeća kada o zaštiti prirode imamo i prve ljude koji su se u sklopu Udruge hrvatskih prirodoslovaca, planinara i šumara počeli baviti ovim pitanjem. Do danas različite institucije su sustavno radile na zaštiti prirode a danas to nastavlja i Ministarstvo kulture koje se posebno zalaže kada se radi o obvezama o zaštiti prirode te standardima jasno koji kao takvi i proizlaze na pristup Europskoj uniji što je i jasno tema današnjih izmjena i dopuna, ali isto tako ulaže i napore u razvoj kapaciteta i sustava zaštite prirode i nastoji dati joj onu znakovitost koju zaštita prirode jasno i zaslužuje u ovoj Lijepoj našoj. Da je tome tako jasno to potvrđuje i činjenica da se tijekom 2000. godine pristupilo izradi novog zakonodavnog okvira što je rezultiralo donošenjem zakona 2003. godine koji se temeljio na obuhvaćanju svih zaštićenih područja i vrsta, ali i prirodnih vrijednosti koje se u gospodarstvu koriste konkretno poljoprivredi, sustavu lovstva, ribolova, graditeljstva, prometa, turizma i tako dalje. A također tada je tim zakonom bilo uređeno i područje genetski modificiranih organizama makar to dakle je sasvim drugo područje pa je to trebalo mijenjati. Izmijenjeno je zakonom 2005. godine je li dakle odvojeno je iz ovoga. A još je postojao jedan problem u tom zakonu koji je, pa je zbog toga 2005. i mijenjano. To se odnosi na pitanja koja se odnose na različiti broj i to vrlo veliki broj podzakonskih akata ali isto tako je li i svega onoga što je predstavljalo problem u provedbi toga zakona. Stoga su izmjene i dopune 2005. godine bile logične. Ali ono što je u svakom slučaju poticajno jeste da je u međuvremenu Hrvatska pristupila u 16 međunarodnih konvencija dakle praktično pridružila se kao članica u svim dakle područjima zaštite prirode. Usvajanjem ovih izmjena i dopuna isto tako jasno je i treba kazati dakle i unutar zakonodavnog okvira iz područja zaštite prirode utemeljuje se sada u potpunosti i cjelovito i zaštita krajobraza, zaštita područja, nacionalnih parkova, parkova prirode, posebnih rezervata. Ono što je bitno to će također biti u okviru onog dijela koji se odnosi na već uspostavljeni ne u potpunosti ali svakako dijelom inventar te procjenu ugroženosti divljih svojti ali i invazivnih svojti koje ugrožavaju dakle naše područje. Tu je također procjena ugroženosti ovih divljih svojti o kojima su neki već prethodno spominjali. Mislim da je ono što je obuhvaćeno ovdje jasno će dakle dati jednu sasvim novu pretpostavku očuvanja zaštite prirode. Ovdje se može kazati isto tako da unutar ovog zakonskog okvira je postavljena i pretpostavka zaštite i ostalih bogatstava kao što su biljke gljive, minerali, fosili i tako dalje. Međutim u svakom slučaju treba kazati da ta raznolikost je vrlo bitna u smislu da na stanište vrste utječu i, utječe vodno gospodarstvo, turizam, promet i tako dalje. Dakle sve su to grane koje, u kojima su i donešene novi propisi, a sve to treba uskladiti. Odnosi se to podjednako i na poljoprivredu, šumarstvo, lovstvo a pretpostavke toga svakako su zakonodavni okviri koje moramo uskladiti i sa Zakonom o zaštiti prirode. Ta usklađenja treba jasno uskladiti i usklađena su s odredbama Uredbe Vijeća o zaštiti vrste divljih fauna i flore zatim zakonskim uređenjem trgovine u tom području što je isto jedan od problema do sada bio, ali i direktivom Vijeća o očuvanju prirodnih staništa te divlje flore i faune. Istovremeno donijeli smo još neke nove zakone koji se ovdje navode, jasno koje je trebalo uskladiti. Oni se odnose na Prekršajni zakon, Zakon o koncesijama zatim Zakon o prostornom uređenju, gradnji. Sve je to trebalo dakle sada prilagoditi i uskladiti jer to je i pretpostavka. Dakle poboljšica odnosno onoga što je osnovni cilj svih nas. Dakle ovdje govori neki i o tome da ulaganja kao takva su problematična. Mislim da ne. Zapravo ulaganja u zaštitu prirode su jedina dakle ulaganja koja će svoju isplativost i opravdanost pokazati ne samo sada nego u budućnosti za 5, 10, 15 ili 20, ne znam koliko godina kada … [[Govornik se ne razumije.]] nailaze jasno tim ulaganjima će vidjeti je li da su i generacije prethodno vodile računa o zaštiti prirode jasno. Ovi pomaci koje ovdje možemo u svakom slučaju vidjeti i oni koji doprinose onome što će biti i pretpostavka toga da ćemo nadam se svi prihvatiti ove nove izmjene i dopune odnose se i na postupak decentralizacije jer upravo to je doprinos onome što govorimo o ukupnosti dakle decentralizacije u državi a to je prijenos nadležnosti sa Ureda državne uprave u županijama na upravna tijela u županijama. Dobro, nekih problema će tu svakako biti. Bit će novih ulaganja, primanja, snalaženja i tako dalje, je li dakle ne možemo sve idealno ni postaviti je li dakle tu u svemu tome treba naći neku mjeru. Također treba kazati da na znakovitost uključivanja Ministarstva kulture u ovom slučaju kada se radi objektima je li gdje treba utvrditi posebne uvjete zaštite prirode u postupku izdavanja lokacijske dozvole za građenje i izvođenje radova ali isto tako i zahvata u području nacionalnih parkova, posebnih rezervata i tako dalje. Treba također kazati da objekti od posebnog interesa imaju i poseban status i da to moramo gledati na svoj način. Ono što je naročito dakle za istaknuti i što treba pohvaliti jeste da ovom odredbom se preciziraju kompenzacijski uvjeti u cilju ublažavanja ili jednog nadomjestka onih oštećenja u području određene ekološke mreže je li na način da će se uspostaviti drugo područje. To je jedan izuzetan, izuzetan pomak u smislu jasno je li očuvanja onih osobitosti koje karakteriziraju određenu ekološku mrežu. Ono što je posebice znakovito također jeste da su, da će se dodatno urediti, dodatno se sad također uređuje i postupak provedbe ocjene prihvatljivosti zahvata, planova i programa za prirodu. A ono što nas u Dalmaciji raduje svakako je i uređenje aktivnosti koje zabranjuju je li obavljanje određenih djelatnosti u strogom rezervatu, nacionalnom parku, parku prirode. To se odnosi konkretno na podvodne aktivnosti, sidrenja i slično jer i tu je dakle bilo poprilično ugrožavanja prirode odnosno okoliša. No da ne bih duljio uglavnom nadam se da smo svi skupa pa evo i ja svojim ovim skromnim doprinosom doprinijeli tome da ukažemo upravo na zaštitu prirode na jednu opću znakovitost koja proizlazi iz nje. Za sve nas u različitim sadržajima i na različitim razinama i zbog toga se nadam da ćemo svi zajedno podržati ove izmjene i dopune.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine tajniče, kolegice i kolege. U Republici Hrvatskoj ukupno je zaštićeno [[Upadica: Oprostite]]
Oprostite, bila je jedna replika jel' tako? Oprostite bila je jedna replika. Gospođa Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega ne mogu se s vama složiti da mjesto GMO odnosno problematici GMO-a nije u Zakonu o zaštiti prirode i da to nije bilo dobro regulirano ustvari prethodnim zakonom s obzirom da genetski modificirani organizmi imaju izuzetno veliku važnost za biološku odnosno imaju veliki utjecaj na biološku raznolikost koja se bavi naravno i Zakon o zaštiti prirode se bavi tim područjem. Zbog toga mislim da je donošenje Zakona o genetski modificiranim organizmima koji u znatnoj mjeri u principu liberalizira postupak i mogućnost puštanja GMO-a u okoliš bila greška i da to nije trebalo ustvari izbacivati iz prethodnog Zakona o zaštiti prirode.
Hvala. Odgovor gospodin Matković.
Mislim, kolegice Holy da me niste razumjeli. Nisam ja to rekao, a to je definitivno. Znači, niste razumjeli. Ja sam samo kazao da 2003. godine je, dakle tim zakonom uređeno i područje genetski modificiranih organizama. Međutim, ta dva područja se međusobno bitno razlikuju i 2005. godine je znači dakle to područje GMO-a sasvim odvojeno i to je sasvim logično, to je sasvim u redu. Dakle, ja nisam ovo prethodno kazao što ste vi rekli. Ja sam samo kazao na ovu, dakle zakonski okvir unutar kojega je to trebalo odvojiti, ništa drugo.
Hvala. Gospodin Mance, izvolite. A ne gospodin Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine tajniče, kolegice i kolege. U Republici Hrvatskoj ukupno je zaštićeno 11,94 kopnenog teritorija i to kroz nacionalne parkove, parkove prirode, stroge i posebne rezervate, parkove, šume, spomenika, parkovne arhitekture i značajne krajobraze. Možemo slobodno reći da se Hrvatska ističe velikim bogatstvom biljnih, gljivljih i životinjskih svojti, minerala, sigovina i fosila, te raznolikošću ekoloških sustava i staništa. Što se tiče u zakonu, u provođenju i očuvanju prirode ja bih istaknuo jedan članak koji govori o zahvatu u prirodi. To je članak 36. Za planirani zahvat u prirodu koji nije obuhvaćen procjenom utjecaja na okoliš, a koji sam ili s drugim zahvatima može imati bitan utjecaj na ekološki značajno područje ili zaštićenu prirodnu vrijednost ocjenjuje se njegova prihvatljivost za prirodu u odnosu na ciljeve očuvanja tog ekološki značajnog područja ili zaštićene prirodne vrijednosti, a sukladno ovom zakonu i posebnim propisima. Za planirane zahvate za koje je posebnim propisom obvezna procjena utjecaja na okoliš ocjena prihvatljivosti za prirodu obavlja se u sklopu procjene utjecaja na okoliš sukladno posebnom propisu. Zahvate za koje je obavezna ocjena prihvatljivosti za prirodu, sadržaj, rok i način utvrđivanja ocjene prihvatljivosti zahvata za prirodu, način obavješćivanja javnosti i način izračuna jamčevine za uklanjanje mogućih posljedica na prirodu ministar će propisati pravilnikom uz prethodnu suglasnost čelnika Središnjeg tijela državne uprave za poslove zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. U lipnju kao što smo čuli 2005. godine Hrvatski sabor donio je Zakon o zaštiti prirode kojim je obavljeno usklađivanje zakona sa međunarodnim ugovorima čija je strana Republika Hrvatska, te s Konvencijom o biološkoj raznolikosti i direktivama, uredbama i protokolima Europske unije. Međutim, tijekom bilateralnog screeninga Europska komisija preporučila je da se dopune odredbe zakona koje se odnose na prekogranični promet i trgovinu zaštićenim vrstama divlje faune i flore, a uzimajući u obzir da su doneseni i Zakon o šumama, Zakon o prostornom uređenju i gradnji, Zakon o zaštiti okoliša, Prekršajni zakon i Zakon o koncesijama. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode želi se dodatno uskladiti zakon sa odredbama Uredbe vijeća broj 338/97 o zaštiti vrsta divlje faune i flore zakonskim uređenjem trgovine na tom području kao i Direktivom vijeća 92/43 o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore. Također, potrebno je uskladiti zakon sa odredbama naknadno donesenih propisa. Već je bilo rečeno što je doneseno ovim zakonom. Kao prvo uređuje se prijenos nadležnosti za obavljanje poslova zaštite prirode sa Ureda državne uprave u županijama na upravna tijela u županijama što je značajan doprinos daljnjoj decentralizaciji poslova u zaštiti prirode. Pod dva, dodatno se uređuje postupak provedbe ocjene prihvatljivosti zahvata, te planova i programa na područjima koji su dio ekološke mreže Republike Hrvatske. Tri. Utvrđuje se način izrade i donošenje programa zaštite šumskih ekoloških sustava za zaštićena područja u kojima nije dopušteno gospodarsko korištenje prirodnih dobara sukladno Zakonu o šumama. Pod 4. Dodatno se usklađuju odredbe vezane uz zaštitu divljih svojti. Dalje, obveza naknade štete koju prouzroče zaštićene životinje ograničena je na samo one štete koje prouzroči životinja u kategoriji stroge zaštite. Pod šest. Usklađuju se odredbe o koncesijama sa novim Zakonom o koncesijama. Pod sedam. Potpunije se uređuje prekogranični promet i trgovina zaštićenim divljim svojtama, te utvrđuju sankcije. Pod osam. Usklađuju se prekršajne odredbe sa materijalno-pravnim i postupovnim odredbama, te sa prekršajnim sankcijama iz Zakona o prekršajima. Općenito se uzimajući u obzir dosadašnje iskustvo u provedbi zakona poboljšava izričaj radi osiguravanja lakše i bolje provedivosti zakona. I na kraju kolegica Nevenka je citirala gospodina akademika Mohorovičića, a ja ću kroz citat Eckharta Tolla iz “Nove zemlje“ citirati jedan njegov memento koji kaže, znači Eckhart Toll “Nova zemlja“. Kaže ovako: “Dovoljno je pogledati vijesti da bismo shvatili kako oštrica ludila nije otupjela nego se nastavlja i u 21. stoljeću. Drugi vid kolektivne nefunkcionalnosti ljudskog uma još je neviđeno nasilje kojim se ljudska bića odnose prema drugim životnim oblicima i samom planetu. Razaranje šume koje stvaraju kisik, te drugih biljnih, životinjskih vrsta, zatim okrutno postupanje prema životinjama u uzgajalištima, trovanje rijeka, oceana i zraka. Ljudska bića gonjena pohlepom nimalo svjesna svoje povezanosti sa cjelinom ustrajavaju u ponašanju koje ako ga ništa ne spriječi može dovesti samo do njihovog vlastitog uništenja.“ Završen citat. Ja sam na kraju iskreno uvjeren da će donošenje ovog zakona doprinijeti znatnom ublažavanju i čovjekovog ponašanja prema prirodi.
Hvala. Gospodin zastupnik Anton Mance. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog ovog zakona u izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode s Konačnim prijedlogom zakona ipak ima i svoj uvodni dio. S obzirom da smo ovih dana dobili i materijale vezano o zaštiti prostora od 2001. do 2007. godine ipak dakle imamo i informacije o tome što je već na području tog djelovanja i rađeno. Zato bih najprije nešto rekao o samom stanju krajobraza u Hrvatskoj. Zaštita krajobraznih vrijednosti jedan je od temelja ukupnog vrednovanja prostora. Spoznaja o vrijednosti krajobraza ozbiljnije se pojavila nakon sve veće ugroženosti čovjekova okoliša odnosno krajobraza kao njegovog dijela. Zaštita krajobraza provodi se godinama ali je bila svedena samo na normativne mjere, a štitilo se samo posebno zaštićena i evidentirana područja i kulturne baštine. Današnja namjera jest vrednovanje i očuvanje krajobraza na čitavom teritoriju Hrvatske kao kod urbanih, teriurbanih tako i ruralnih i prirodnih krajobraza. Za očitovanje krajobraza bitno je prostorno planiranje zaštite prirode i kulture. Svaki resurs sve više pažnje posvećuje krajobrazu te ga ugrađuje i nastoji ugraditi u zakonodavstvo. Te napore otežava nedostatak i nedovoljna zastupljenost stručnjaka za to područje, a najvažniji pomak za krajobraze učinjen je stvaranjem zakonodavnog okvira time što je Republika Hrvatska potpisala i ratificirala Europsku konvenciju o krajobrazima Firenca 2000. godine koja je stupila na snagu 1. ožujka 2004. godine. Odredbe konvencije o krajobrazima ugrađene su i u novi Zakon o zaštiti prirode 2003. odnosno 2005. Tako se u definiciji zaštite prirode navodi da je čini ukupna biološka i krajobrazna raznolikost. Izobrazne osnove hrvatske je izradilo i Ministarstvo prostornog uređenja što je bio temelj od 1999. godine za daljnju raspravu. Prema tome dakle temeljni zakoni koji postoje, dakle ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, dakle traže se u biti samo poboljšanja. U Republici Hrvatskoj zaštićeno je 11,94% kopnenog teritorija, to su nacionalni parkovi, parkovi prirode, zatim strogi i posebni rezervati, park šume, spomen parkovi, arhitektura i značajni krajobrazi. Hrvatska ima puno biljnih, gljivnih, životinjskih svojti minerala fosila te rezultat ekoloških sustava i staništa. 2005. godine Hrvatski sabor donio je Zakon o zaštiti prirode kojim je obavljeno usklađivanje zakona s međunarodnim ugovorima čija je obveza i Republike Hrvatske sa tom konvencijom. O biološkoj raznolikosti, direktivama, uredbama i protokolima Europske unije. Europska unija propisala je da se dopune odredbe zakona koje se odnose na prekogranični promet i trgovinu zaštićenim vrstama divlje faune i flore, a uzimajući u obzir da su doneseni Zakon o šumama, Zakon o prostornom uređenju i gradnji, Zakon o zaštiti okoliša, zatim Prekršajni zakoni i Zakoni o koncesijama. Što će u biti se urediti ovim zakonom? Ovim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode želi se dakako uskladiti zakon s odredbama uredbe … zaštiti vrsta divlje faune i flore zakonskim uređenjem trgovine u tom području kao i direktivom vijeća 92/43 europske EGZ-a, očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore. Također je potrebno uskladiti zakon s odredbama naknadno donesenih propisa. Prijedlogom zakona uređuju se i sljedeća osnovna pitanja. Dakle prijenos ono što smatramo vrlo značajnim za decentralizaciju prijenosa državne uprave u županijama na upravna tijela. Taj prijenos smatram daljnjom decentralizacijom poslova u području zaštite prirode. Zatim ocjena prihvatljivosti Zakona o prirodi. Zatim izrada i donošenje programa zaštite šumskih, ekoloških sustava, sva zaštićena područja u kojima nije dopušteno gospodarsko korištenje prirodnih dobara. Zatim naknada štete zaštićene životinje samo u kategoriji stroge zaštite što znamo i danas pogotovo na ovom području gdje ja dolazim, iz područja Gorskog Kotara gdje nastaju velike štete od strane divljih životinja. Zatim usklađivanje te odredbe sa koncesijama novim Zakonom o koncesijama, zatim prekogranični promet. No, ipak treba naglasiti da je osobita važnost članaka 6. i 8. dakle kojima se detaljno uređuje postupak prethodne ocjene prihvatljivosti i izrade prostornih planova. I na kraju bih rekao isto tako, da ćemo zahvate u prirodi raditi i dalje, ali moramo isto tako razmišljati o tome što ćemo ostaviti u nasljedstvo generacijama koje će doći iza nas. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku. Gospođa zastupnica Mirela Holly. Izvolite.
Poštovani kolega bojim se da samo donošenje ovog zakona ili bilo kojeg drugog zakona iz ovog područja neće znatno doprinijeti poboljšanju situacije što se tiče zaštite prirode i zaštite okoliša u Hrvatskoj s obzirom da je izvješće o provedbi strategije koje će se također naći na ovoj sjednici, pokazalo u kolikoj mjeri se ustvari ne provode mnogi planovi i projekti i programi iz područja zaštite biološke raznolikosti i zbog toga mislim da moramo napraviti puno više, a ne samo donositi zakone iz ovog područja nego da treba se i raditi puno na realizaciji onoga što donesemo i dogovorimo.
Hvala. Odgovor, gospodin Anton Mance. Izvolite.
Pa smatram Hrvatska je jedan dio Europske unije i da postoje dakle i dodirne točke sa ostalim državama i prostorima gdje također treba voditi brigu o tome šta se na nekim prostorima događa. Slažem se samo u jednom dijelu, dakle to sam i rekao na kraju, da ćemo zahvate mi u prirodi raditi, da su oni potrebni pogotovo u prostorima gdje će biti imperativ za određena gospodarska pitanja u nekim lokalnim zajednicama, ali isto tako ako ne bi imali zakona kako ćemo onda pratiti ta događanja. Vjerujem da ćemo i na lokalnoj razini dakle pratiti što se događa i kakve ćemo mi imati gospodarske koristi od toga, jer npr. Gorski Kotar iz kojeg ja dolazim koji je eto možemo reći prostor dovoljno čist i zaštićen, ali treba razmišljati o tome kako ga gospodarski staviti u funkciju kako bi taj prostor tzv. koridora mogao i kvalitetnije živjeti i imati određene i značajnije prihode od same prirode.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešimir Gulić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode iz 2005. godine pristupilo se zbog nekoliko razloga, prvenstveno se radi o razlozima dodatnog usklađenja sa odredbama uredba vijeća o zaštiti vrsta divlje faune i flore, zakonskim uređenjem trgovine na tom području i direktive vijeća o očuvanju prirodnih staništa i divlje flore i faune. Također bilo je potrebno uskladiti zakon sa odredbama naknadno donesenih propisa, prvenstveno odredbama Zakona o zaštiti okoliša, Zakona o prekršajima, Zakona o šumama, Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi i Zakona o koncesiji. Imajući u vidu navedeno, Prijedlogom ovoga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode uređuju se i nekakva bitna pitanja. Uređuje se prijenos nadležnosti za obavljanje poslova zaštite prirode sa Uredom državne uprave u županijama na upravna tijela u županijama što je značajan doprinos daljnjoj decentralizaciji poslova u području zaštite prirode, a usklađen je sa Zakonom o zaštiti okoliša. Dodatno se uređuje postupak provedbe ocjene prihvatljivosti zahvata, te planova i programa na području koji su dio ekološke mreže Republike Hrvatske. Uređuje se i način izrade i donošenja programa o zaštiti šumskih ekoloških sustava za zaštićena područja u kojima nije dopušteno gospodarsko korištenje prirodnih dobar sukladno Zakonu o šumama dodatno se usklađuje odredbama vezane uz zaštitu divljih svojati. Obaveza je i naknade štete koju prouzroče zaštićene životinje, ograničena je na samo one štete koje prouzroče životinje u kategoriji stroge zaštite. Usklađuju se odredbe o koncesijama sa novim zakonima o koncesijama. Potpuno se uređuje prekogranični promet i trgovina zaštićenim divljim svojtama te utvrđuju sankcije. Ono što je po meni bitno u ovom zakonu rečeno, to je da se usklađuju prekršajne odredbe sa materijalno-pravnim i postupovnim odredbama te sa prekršajnim sankcijama Prekršajnog zakona. Obzirom da je Prekršajni zakon stavio iznad snage sve sankcije propisane pravilnicima o unutarnjem redu nacionalnih parkove i parkova prirode, bilo je nužno dati ovlasti nadzornim službama da sankcioniraju neke protuzakonite aktivnosti koje su tim pravilnicima bile riješene. Tu moram reći da u svakom slučaju nadzornici će sad imati puno veće ovlasti nego su imali do sad, da će moći rješavati krivolov kojega nažalost imamo jako puno u parkovima prirode i nacionalnim parkovima. Isto tako, da će moći rješavati divlju gradnju koja je pogotovo izražena u Parku prirode Medvednica i sve ono što do sad evo nisu mogli, mislim da će im biti ovim zakonom olakšano. Općenito se, uzimajući u obzir donošenje iskustava o provedbi zakona, poboljšava izričaj radi osiguranja lakše i bolje provedivosti zakona. Tako je između ostalog popravljen izričaj vezano uz odredbe kojima se uređuje istraživanje zaštićenih prirodnih vrijednosti i speleoloških objekata u Republici Hrvatskoj te se iz naše Republike Hrvatske u znanstvene svrhe divlje svojte te njihove dijelove koji nisu zaštićeni prirodna vrijednost u smislu ovog zakona. Ono što bih ja htio reći da, bilo je rečeno i oko kamenoloma kojih imamo nažalost puno u našim parkovima prirode. Ja moram reći da u Parku prirode Medvednica bilo je osam kamenoloma, sad su još 4 aktivna i bilo bi dobro da evo eksploatacija tih kamenoloma ne ide na račun sanacije i da stvarno evo u što kraće mogućem roku se i ti kamenolomi zatvore ako je moguće. Ali svjesni smo i toga da nam kamenolomi trebaju i dalje jer moramo graditi ceste, prometnice i sve ono. Mislim da treba naći rješenje, da to nije u parkovima prirode, da se to možda izdvoji iz parkova na nekakvim drugim područjima. Evo, za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom Republike Hrvatske. U državnom proračunu u razdjelu Ministarstva kulture osiguravaju se sredstva za zaštitu prirode iz kojih će se nadalje osiguravati sredstva za provedbu Zakona o zaštiti prirode, uključujući i predložene izmjene i dopune. Zbog svega navedenog, u svakom slučaju podržat ću donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Slažem se kolega s Vama da je značajan ovaj korak prebacivanja ovlasti odnosno upravljačkih prava sa državne uprave na upravna tijela u županiji doista korak decentralizacije i on će doprinijeti tom procesu, ali možda bi trebalo razmisliti o još jednom daljnjem koraku. Obzirom da pratim već godinama situaciju po županijama i u mojoj županiji Dubrovačko-neretvanskoj, sasvim smo svjesni činjenice da županije nemaju dovoljno sredstava i na neki način im je, to će im biti dodatna zadaća i dodatno financijsko opterećenje i trebalo bi ostaviti možda jednu mogućnost. To je čisto ovako razmišljajući i znajući probleme, ostaviti mogućnosti onim gradovima i eventualno općinama koje su dovoljno financijski snažne, koje su čak financijski jače od županija. Dakle, imamo centre županija, recimo primjerice Dubrovnik koji je financijski dva do tri puta snažniji od financija županije i u tom smislu trebamo ostaviti mogućnost eventualno da se u članku 72. koji govori o ovoj materiji u temeljnom, osnovnom zakonu, dakle prenošenje upravljačkih prava, da se ostavi mogućnost upravo takvim snažnim jedinicama lokalne samouprave, dakle gradovima, općinama koje mogu financijski podnijeti upravljanje zaštićenih dijelova prirode, da to i naprave, jednostavno da se njima prebaci. Ja znam i za jedan dobar primjer, to je svakako Dubrovnik, to je upravljanje rezervatom Lokrumom gdje je to jasno pokazano i dokazano. I u tom smislu možda bi trebali razmišljati o sljedećoj koraku upravo i u tom dijelu dakle da se i tim gradovima i općinama prenesu osnivačka prava tih zaštićenih dijelova prirode kojima oni sami mogu upravljati.
Odgovor, gospodin Gulić.
Pa slažem se kolega s Vama u svakom slučaju da prijenos ovih ovlasti, obaveza na županije … [[Govornik se ne čuje zbog najave.]] otvaranje jednog ili dva radnog mjesta dodatno u županiji. Slažem se da prijedlogom zakona treba ići na decentralizaciju, da u svakom slučaju to bude bliže građanima, a isto tako bilo bi dobro da se stvarno uvrsti u zakon da stvarno veći gradovi pa čak i neke općine koje možda su vezane uz same parkove prirode, da i one dobiju možda određene ovlasti. Da li je to u suradnji nadzornih služba sa komunalnim redarima, da se stvarno jer mislim da je u interesu i tih gradova i tih općina koje se nalaze u sklopu parkova prirode, da im je u interesu da ta područja i dalje ostaju zaštićena i sama flora i fauna i na taj način mislim da bi se i puno lakše zakon mogao sprovoditi. Hvala.
Hvala. Imamo još dvije replike, ali u 10 i 40 je isteklo vrijeme za prijavu od 10 minuta. I repliku ima također gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Cijenjeni državni tajniče. Kolega, u svome govoru spomenuli ste da u članku 50. se mijenja riječ: "zaštićene životinje" sa riječi: "strogo zaštićene životinje". Međutim, postavlja se pitanje koja je razlika u štetama koje čine zaštićene životinje odnosno strogo zaštićene životinje. Cilj ovoga je svakako i piše ovdje da se rastereti državni proračun od šteta koje su se nadoknađivale iz njega, jer normalno bit će i manji broj životinja koje će na taj način biti obuhvaćane. Međutim, sa ovim nismo riješili osnovni problem, a osnovni problem je upravo smanjenje šteta na gospodarstvima koji se rade na tim područjima i gdje postoje takve životinje odnosno ptice koje mogu nanositi štete. Pitanje ribojednih ptica recimo na ribnjacima, riješeno je pitanje kormorana kroz naknade kroz hektar. Međutim, postavlja se pitanje što je sa drugim pticama koje će biti sada u kategoriji zaštićenih životinja, a ne strogo zaštićenih ili u nekim drugim djelatnostima na području Republike Hrvatske, a gdje i koje su vezane za ovaj dio i koji će imati određene konzekvence kroz ovakvu jednu banalnu zamjenu, ali značajnu sigurno u gospodarstvu. Hvala.
Hvala. Gospodin Gulić.
Pa ja se slažem kolega s vama da ima stvarno i evo tih … [[Govornik se ne razumije.]] divljači koje rade štetu na gospodarstvu na poljoprivredi. Znam evo primjere … [[Govornik se ne razumije.]] divlje svinje itd. domacije itd., ali mislim da to moraju riješiti i lovačka društva. Mislim da oni imaju to, jer oni plaćaju osiguranje i osigurani su preko osiguravajućih kuća gdje moraju nadoknaditi štetu. A sada veli, evo teško je, mislim da državni tajnik bi možda dao bolji odgovor, ali mislim da sada zbog tih stvari ići na izmjenu nekakve zakone, mislim da to ne bi bilo dobro.
Hvala. Gospođa Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega Gulić ja ću podsjetiti na nešto što sam rekla kada sam govorila u ima kluba. Naime, bojim se da vam ovo usklađenje sa Prekršajnim zakonom neće olakšati poslove vašeg načelničkog upravljanja, a s obzirom na to da odredbe ovog zakona ipak nisu dovoljno kvalitetno i precizno usklađene sa Prekršajnim zakonom. Pa u tom smislu sam i apelirala, ali naravno to je prekasno da se te stvari poprave u ovom zakonu, jer bojim se da će vam to možda izazvati određene probleme, a ne da će vam olakšati situaciju što se tiče prekršaja.
Odgovor gospodin Gulić.
Ja mislim da u svakom slučaju ovaj prijedlog Zakona o zaštiti prirode je puno bolji nego kaj je bio do sada i mislim da se bar u veliko olakšati, bar za razliku kako je bilo do sada. Da će nadzorne službe imati veće određene ovlasti u svom radu za razliku koje su imali do sada. Vidjet ćemo praksa će pokazati koliko će nam to otežati ili koliko će nam olakšati. Ja mislim u svakom slučaju da će olakšati. Hvala.
Hvala. Prije nego nastavimo raspravu, obavještavam klubove i zastupnike i zastupnice da će glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda biti u 13,00 sati, dakle u jedan sat. Sada je na redu gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče. Ma o potrebi donošenja Zakona o zaštiti prirode je svima ovdje jasno da to treba i da treba uskladiti sa europskim normativima, odnosno i sa drugim zakonskim aktima koji su doneseni u ovom Saboru. No međutim, da malo raščistimo oko toga, činjenica je da je najvećim dijelom ove izmjene zakona, osim onih navedenih, da je to zbog uvođenja ekoloških mreža i ovdje se postavlja pitanje koje su površine pod tim ekološkim mrežama, jer ako proglasimo veliku količinu, veliku površinu tih ekoloških mreža, postavlja se pitanje stupnja zaštite ekoloških mreža, koliko se ograničava gospodarenje u tim ekološkim mrežama i tko financira te mjere provođenja koje su obavezne po donošenju ekoloških mreža? Moram se nadovezati na ovo što je kolegica Holy rekla u ime kluba SDP-a čini mi se da je zakon prebrzo doveden u proceduru, donesen ovdje pred nas i jednostavno ne stigne se neke stvari usporediti što to zakon propisuje, što je propisivala uredba o proglašenju ekoloških mreža, koje govore da u biti ova uredba govori da vlasnik znači na kojem je području ekološka mreža, on sam snosi troškove mjere provođenja gospodarenja u ekološkoj mreži. Zatim, što je sve uređeno programom upravljanje ekološkim mrežama? Znači, općenito što su to ekološke mreže? I to bi volio da čujemo svi zastupnici odgovor, jer mislim da i javnost o tome malo zna, pa da na kraju nije problem da ako bude ekološka mreža proglašena na području gdje je upravlja netko iz javnog poduzeća, odnosno poduzeća u vlasništvu Republike, ali je pitanje kad to bude negdje na privatnim površinama, tko će nadoknađivati tu štetu, odnosno ograničenje gospodarenja. Kada govorimo o programima, odnosno o osnovama gospodarenje za šumama, nije mi jasno tko sada donosi iste, jer po izmjenama i dopunama proizlaze da ga izrađuje i provodi javna ustanova uz suglasnost ministarstva. Kojeg ministarstva? Dali Ministarstva kulture, odnosno ili nadležnog ministarstva za poslove šumarstva? Ako je to ministarstvo kulture, bojim se da to nije u redu, jer onda se preuzimaju ovlasti drugog zakona koji je Zakon o šumama koji onda, a i onda su javne ustanove, odnosno nacionalni parkovi bili obavezni donositi gospodarske osnove, odnosno programe gospodarenja šumama, pa ne znam zašto to nisu, ali vjerojatno sada će o tome donijeti ili bojim se da je to ulaz na mala vrata da pomalo Ministarstvo kulture donosi osnove gospodarenja šumama gdje to nije i koji nisu u zaštićenim područjima, pa će pomalo Ministarstvo regionalnog razvoj, šumarstva i vodnog gospodarstva davat suglasnosti na te osnove gospodarenja. U isto vrijeme naši parkovi prirode su većinom proglašeni prije desetak godina, a osobno znam da još dosta njih nije donesen niti prostorni plan, a niti plan upravljanja. Pa onda se postavlja pitanje, zašto to prvo nije donešeno, pa na temelju toga onda da se i druge stvari se trebaju donijeti kroz zakonske akte ili kroz podzakonske akte, da se to donese. Evo ja ću samo toliko oko više radi pojašnjenja, jer kažem prebrzi rok je da detaljno proanaliziramo Zakon o zaštiti prirode, pa vas molim da nam to malo pojasnite. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Dame i gospodo. Usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije čini mi se radimo radi naših građana, radi građana Republike Hrvatske, a ne radi bruxellske administracije. Tako da i prvi moj prigovor ide u smjeru načina na koji je ova točka stavljena na dnevni red odnosno na brzini kojom se želi apsolvirati ova točka. Smatram da prave kvalitetne rasprave u kojoj bi bili uključeni i građanske organizacije koje se bave zaštitom prirode nisu bile u stanju dati niti jednu primjedbu. Tako da apsolutno ne vidim razloga zbog čega ova brzina iako u samom prijedlogu zakona nema nekih velikih spornih stvari jer naš glavni problem u Hrvatskoj nisu zakoni već je problem njihova provedba, tako da i postojeći Zakon o zaštiti prirode bi bio vjerojatno kvalitetno rješenje u najvećem dijelu slučajeva kada bi se on kvalitetno provodio a složit ćemo se svi da to nije tako. Naš sustav prirode je neučinkovit, zakon se ne provodi iako ćemo svi ovdje u Saboru i van njega govoriti kako nam je država prekrasna što i je, kako svi moramo sve činiti da zaštitimo prirodne ljepote, nacionalne parkove, parkove prirode itd. Tu uopće nema spora. Međutim, kada dođemo na konkretne stvari, kada treba izabrati između zaštite prirode, biljnih i životinjskih vrsta ili nekakvoga konkretnoga privatnoga interesa, interesa najčešće krupnoga kapitala onda se najčešće povinujemo nekom drugom logikom, logikom zaštite upravo toga kapitala. I zbog toga mi dopustite da iskažem i određenu rezervu prema određenim rješenjima u ovom Prijedlogu izmjena Zakona o zaštiti prirode, posebno prema članku 37.c odnosno članku 8. koji se referira na članak 37c. koji kaže: "Ako se ocjenom o prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu utvrdi da planirani zahvat ima štetan utjecaj na mrežu i da nema drugih pogodnih mogućnosti zahvat se ipak može provesti ako postoje imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa uključujući one socijalne i gospodarske naravi.". E sada, što je to prevladavajući javni interes? … [[Upadica se ne čuje.]] Da, kolegice to je najčešće ne interes šire zajednice, interes države, ono što volimo reći hrvatski nacionalni interes. To je najčešće interes nekakvoga tajkuna, često nekakvoga sitnog lokalnog tajkuna koji želi graditi nešto na našoj prekrasnoj obali ili krčiti šume u unutrašnjosti ili crpiti šljunak što smo ovdje čuli od kolege zastupnika HNS-a iz hrvatskih rijeka. Najčešće kada govorimo o tome prevladavajućem javnom interesu govorimo o interesu koji to ne smije biti. Ja sada ovdje postavljam pitanje na nekoliko konkretnih stvari na koje i prilikom prošle rasprave o reduciranju Parka prirode "Medvednica" mi nije bilo odgovoreno. Recimo, uzmimo da je kanal Dunav-Sava prevladavajući javni interes iako ja to smatram da to nije jer dovodi u pitanje Vukovarsku luku čije jačanje je hrvatski javni interes, daje mogućnost gradnje Bosni i Hercegovini vlastitih luka na Slavi, sve troškove bi mi snosili ne samo kanala nekih milijardu eura kojih sada nema već i prokopavanje plovnoga puta do rijeke Save. E sada, što će taj projekat ugroziti bosutske šume, najveće područje hrastovih šuma u Hrvatskoj i šire, što će taj projekat ugroziti Park prirode "Lonjsko polje" za kojega je Ministarstvo kulture zatražilo njegovo uvrštavanje na popis UNESCO-ove svjetske baštine odgovor se jednostavno ne daje jer ako mi gradimo kanal onda trebamo odustati od priča da će Lonjsko polje biti zaštićeno odnosno da će biti uvršteno na popis zaštićene svjetske UNESCO-ove svjetske baštine jer jedno sa drugim jednostavno ne ide, a Europa na koju se volimo pozivati i ovaj zakon usklađujemo sa stečevinama Europske unije europski znanstvenici govore da u ovim okolnostima klimatskih promjena nipošto se ne ide u velike zahvate na riječnim tokovima. Što je ovdje prevladavajući javni interes? Evo, možda griješim ali sumnjam, volio bih da me se demantira. Prevladavajući javni interes kod gradnje kanala Dunav-Sava koji neće biti sagrađen kako se krenulo u slijedećih 50 godina prevladavajući javni interes je interes građevinskih firmi u Slavoniji koji žele silom nešto kopati i koji žele na tome dobro zaraditi. Da li će kanala biti ili ne to je sasvim periferno ali da će novac hrvatskih poreznih obveznika otići u džepove vlasnika tih građevinskih tvrtki uopće ne treba sumnjati ako znamo po kojim cijenama se veliki infrastrukturni radovi u Hrvatskoj obavljaju, ili što je tu prevladavajući javni interes kada govorimo o zaštiti Parka prirode "Kopački rit" u smislu postojanja jednoga ekskluzivnoga lovišta na kojem je lovio svojevremeno i sam Tito ali je to ostalo u tradiciji i sadašnjim hrvatskim generacijama da se tamo treba loviti. Ako se to lovište nalazi u srcu Parka prirode "Kopački rit" a postojeći svi zakoni takvo što zabranjuju. Mi govorimo o poboljšavanju postojećih zakona a niti postojeći zakoni se ne primjenjuju. Uopće ne dovodim u pitanje potrebu da se broj određenih životinjskih vrsta reducira na poznati način. Može čak i lovište postojati ali mora biti usklađeno sa zakonima koje je Hrvatski sabor donio. Ili što će biti, idemo dalje, prevladavajući javni interes u dolini Neretve? Ako imamo tri ili četiri projekta koji se međusobno oštro suprostavljaju, ako želimo dodatno zaštititi dolinu Neretve koja jednostavno zbog ljudskih aktivnosti ali i prirodnih tokova rapidno nestaje kako onda možemo za projekat Gornji horizonti preusmjeravanja gornjih tokova, pritoka rijeke Neretve u Bosni i Hercegovini ili kako možemo se zalagati kao Ministarstvo poljoprivrede što u svojim planovima ima za navodnjavanje odnosno daljnje povećavanje nasada mandarina i čega sve ne. Hoću reći da između, da će se taj prevladavajući javni interes u ovome članku 8. vrlo široko tumačiti i svaki puta kada se on bude javio zaštita prirode, zaštita biljnih i životinjskih vrsta na koje se mi ovdje u ovome zakonu pozivamo jednostavno će biti slabija strana i gubit će tu bitku. Ovdje govorimo o kompenzacijama. Ali kako kompenzirati jedno Lonjsko polje? Sa čime? Sa umjetnim stvaranjem takvih područja negdje u unutrašnjosti zemlje i da dalje ne nabrajam. A posebno je interesantno kada se navodi kako, kada se radi o međunarodno ekološkim značajnim područjima da će ministarstvo obavijestiti o tome Europsku komisiju. Nismo članica Europske unije tako da još veliki broj takvih zahvata u sljedećih nekoliko godina može se provesti a da ćemo mi imati formalno opravdanje da nismo članica Europske unije pa onda i nema potrebe da se prava rasprava o tome i vodi. I da zaključim znači same, samo ovi prijedlozi, prijedlog zakona nije sporan ali znajući kako se postojeći zakoni provode čisto sumnjam da će on doprinijeti poboljšanju sustava zaštite prirode u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Imamo repliku gospođa Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega odlično da ste spomenuli kanal Dunav-Sava s obzirom na to da smo dobili različite interpretacije od dužnosnika iz Ministarstva mora pa jedni su tvrdili da nam, će biti napravljena studija utjecaja na okoliš. Drugi su rekli da neće biti napravljena studija utjecaja na okoliš a s obzirom na to da s pašmanske šume odnosno bosutske šume sigurno bi trebale ući u ekološku mrežu mene interesira da li će se na taj projekt primjenjivati ovaj članak 6. odnosno članak 36. koji kaže: «Za planove i programe čija provedba može imati značajan utjecaj na ciljeve očuvanja i cjelovitost područja ekološke mreže obvezno se provodi ocjena prihvatljivosti za ekološku mrežu. S obzirom da su dosadašnja uvjeravanja bila takva da neće biti ni studija utjecaja na okoliš napravljena.
Odgovor gospodin Ivica Pančić. Izvolite.
Naravno da ministarstvo će se pozvati na nekakvu studiju o utjecaju na okoliš iz 1997. godine koja je nepotpuna i koja ne zadovoljava postojeća zakonska rješenja. Tako, ali pored toga interesantnija je druga stvar a to je da postoji i potpuno nesuglasje između pojedinih ministarstava a pobjeđuje ono ministarstvo iza kojega stoje određeni interesi krupnoga kapitala. Tako da uopće ne sumnjam da bi ministar Biškupić bio protiv kanala Dunav-Sava ali njega u ovome slučaju nitko ništa ne pita zato što je na samome državnom vrhu odlučeno da se taj stari projekat star 200 godina sada treba realizirati. A zašto ga se treba realizirati bez obzira što će imati štetne posljedice po niz stvari? Pa jednostavno zato što se to, tu može ubrati silan novac. Ako projekat košta milijardu. Ako ćemo ga mi, ako će trajati 10, 20 godina to generacije i generacije odabranih mogu fino živjeti i oni i njihova djeca.
Zahvaljujem. Imamo još jednu repliku uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Pančić spomenuli ste strateški odnosno javni interes. Pitali ste se za mnoga područja … [[Govornica se ne razumije.]] A ja se isto tako pitam spomenuli ste dolinu Neretve pa se pitam i ja i stanovnici Neretve, doline Neretve zapravo koji je strateški interes terminala za skladištenje i pretovar tekućih tereta u luci Ploče? Naime stanovnici Neretve su u stalnoj, u stalnoj u biti jednoj neizvjesnosti pa sjetimo se dosta davno da su bili prosvjedi zbog namjere izgradnje termoelektrane i to na samom ušću Neretve. I danas 20 godina kasnije isti plan. To su isti stanovnici međutim to je mlada nova generacija koja je puno svjesnija, ekološki osvještenija i svjesni su što im se sprema. Ministarstvo je prihvatilo studij utjecaja na okoliš za izgradnju tog terminala za skladištenje i pretovar tekućih tereta u luci Ploče. Međutim ima puno primjedbi na takvu utjecaj, studij utjecaja na okoliš. Pitam se, pitam se zapravo da li je termin strateški interes obzirom da se nalazi svega nekoliko stotina metara zračne linije od zaštićenog … [[Govornica se ne razumije.]] područja. Vi znate da luka Ploče ima i sada odloženo nekoliko stotina tisuća tona antracita na nekoliko otvorenih lokacija koje danonoćno praše i truju stanovništvo. Pa nije li zapravo i ovo jedan od, od recimo mogućih, mogućih uzroka zašto se uporno izbjegava proglašenje parka prirode dolina, Donja Neretva jer bi tim proglašenjem možda njihova izgradnja bila onemogućena. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Kolegice naš osnovni problem bez obzira na stranačku pripadnost je razmišljanje neka, glavno je da se gradi. A što se gradi i koje će posljedice to imati po okoliš i sadašnje i buduće generacije to je manje važno. To, imali smo ta iskustava iz socijalističkog razdoblja, imali smo iskustva i u periodu nezavisne države, Hrvatske, Republike Hrvatske a slično razmišljanje je i danas. I bez obzira [[Upadica: Uvaženi zastupniče]] To od mene niste očekivali [[Upadica: Malo, malo]] Ako možete [[Upadica: Malo konciznosti molim vas!]] Evo recimo i kolega Matušić koji je malo nervozan i on bi isto da se gradi na onome malome otočiću pore Dubrovnika bez obzira što on ne bi mogao izdržati stotinu gostiju. Ali da ostavimo Matušića i njegove planove devastacije da se vratim na dolinu Neretve. Ali da ostavimo Matušića i njegove planove devastacije, da se vratim na dolinu Neretve. Problem sa dolinom Neretve je što postoji 4 ili 5 suprotstavljenih planova. Imamo plan Ministarstva kulture da se to područje dodatno zaštiti, ali onda imamo projekte u Ministarstvu poljoprivrede koji govori da je potrebno dalje projekte navodnjavanja provoditi, proširiti nasade mandarina ili čega sve ne. Onda imamo u Ministarstvu gospodarstva zbog čega se mene napadalo kada sam otkrio plan sa gornjim horizontima koji bi potpuno devastirao to područje. Pa onda smo imali i planove i u turističkome sektoru što je ministar Biškupić prošli puta demantirao oko gradnje određenih hotelskih kapaciteta i u tome je problem.
Zahvaljujem. Isteklo vam je vrijeme. Imamo jednu povredu Poslovnika uvaženi zastupnik Frane Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega je potpuno nepotrebno povrijedio članak 214. je povrijeđen. Mislim da je trebalo mu dati opomenu zato što niti sam sudjelovao niti sam govorio o tome o čemu vi govorite. Prvo, nema smisla govoriti takve neistine. Ako ste vi nervozni, ako već griješite, pa nemate razloga govoriti …
Hvala lijepa. To sad više ne spada u povredu Poslovnika. I imate ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Netočno je da će se Sava – Dunav kanal izgraditi tek za možda 50 godina ili kasnije kao što ste rekli. On je u planu. On će se izgraditi na vrijeme kolega na vašu žalost, a na radost hrvatskoga naroda koji živi u tom dijelu Slavonije. Dakle, druga stvar koja je netočna netočno je da netko podržava projekt gornji horizonti. Nitko iz Hrvatske ne podržava, upravo suprotno. Upozoravamo da će se tražiti suglasnost i trebate tražiti suglasnost od Hrvatske za takav jedan projekt. A sasvim sigurno da ćemo voditi računa o hrvatskim nacionalnim interesima. I treća stvar. Što se tiče ploča, pa građani Ploča su se najbolje izjasnili o projektima koje ova hrvatska vlast dolje provodi na izborima, parlamentarnim izborima gdje smo dobili apsolutnu podršku i većinu hrvatskih građana iz Ploča oko projekata koji se događaju u Pločama.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika Pančić. Izvolite.
Niti riječi nisam o Pločama govorio u mojoj raspravi. Koji je to članak 209. ili 214. svejedno. Kolegica je govorila.
Hvala lijepo. Hvala lijepa. To sad više nisu povrede Poslovnika i molim vas pročitajte Poslovnik da bi mogli govoriti o povredi Poslovnika. Ne samo na vas, na sve se odnosi. Zahvaljujem. I nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavniče Vlade, kolegice i kolege. Zaista čudi zbog čega ovakvo na vrat, na nos donosimo jedan zakon koji za Hrvatsku zajedno sa Zakonom o šumama, sa Zakonom o pomorskim riječnim lukama ima stratešku važnost za Republiku Hrvatsku, za njezinu opstojnost. Kada se raspravlja upravo o ovim temama to su bitne danas nacionalne teme kao što je devedesetih godina bila obrana Hrvatske danas to moramo shvatiti da je obrana našeg zemljišta, šuma, prirode, naših neobnovljivih resursa. Jer ako ih se jednom riješimo gotovo je za svagda. Ono što se devedesetih godina dok su branitelji branili zemlju netko privatizirao njihovo radno mjesto odnosno tvrtke koji su stvarali poduzeća nemojmo da nam se to dogodi sa ovim našim neobnovljivim resursima koji jednu državu na kraju krajeva čine državom. Zašto je ovo tako važno? Zato što u svim ovim pripremama o kojem su govorili i kolege što je na djelu i što bi trebalo u budućnosti spriječiti stvorio se i jedan jezik koji je bio podloga da se i događa nešto čega smo svjedoci, a što bi trebalo spriječiti, pa i ovim zakonom. Naime, kao što je bilo devedesetih godina omraženo, dakle i samoupravljanje i sve one riječi kako lakše privatizirati takva poduzeća, bolje reći oteti ih, e onda se stvorila i jedna sintagma za nekadašnje društveno vlasništvo, a to su bile šume, luke i sve ono što danas evo pojedinim zakonima želimo zaštiti ali čija primjena itekako šepa, pa onda kad je društveno nije ničije. Ono je eoipso zakonima postalo državno vlasništvo. Ali je ostalo u svijesti ljudi kao nešto što i ne treba štititi, odnosno što pripada svakome pa i nikome. E to je vrlo opasno, a da je tomu tako evo svjedoči i izvješće o zaštiti upravo nečega što predstavlja državnu imovinu pa i ovakva područja. Naime, u ukupnom broju prijava i to kaznenih prijava kaznena djela onečišćenja okoliša učestvuju u ukupnoj sumi, masi kriminaliteta za bijednih jedan zarez posto. A tu spada i eksploatacija rudnog blaga. Dakle, kolika je svijest upravo o tome kako je to i nešto što ne treba štititi, a onda nam se događa ono što se ispred nosa dakle ogromne količine i rudnog blaga eksploatiraju, a da nitko ne plaća za to. Ovdje je bilo rečeno da je to normalno, jer da se grade ceste. Jer taj koji krade državnu imovinu još plaća državi. I to su apsurdi, ali to se ponavlja već čitav niz godina i nikako da tome stanemo na kraj. Dakle, očito je da takve osobe koje to rade ne rade na svoju ruku nego da konci negdje vuku do vlasti lokalnih ili drugih razina. Za kazneno djelo protupravne eksploatacije rudnog blaga kojim se teško nagrđuje okoliš i oštećuje proračun, jer se izbjegava plaćanje dužnih davanja koje plaćaju osobe koje su dobile koncesiju. Bilo je prijavljeno svega devedesetak osoba optuženo 56 osoba, a osuđeno je svega njih 16. Ono što također zabrinjava, a to je da se događaju izmjene zakona kojima se umanjuje ovo zajedničko naše dobro, pa i šume. U zadnjim izmjenama Zakona o šumama omogućeno je da se dio šuma pretvori u građevinsko zemljište. Izrijekom je to rečeno, a obrazloženo je od strane predstavnika Vlade, da eto mi želimo poticati malo gospodarstvo. Zar nemamo dovoljno makije, zar nemamo dovoljno krša gdje je moguće graditi takva postrojenja? Istina je da je Hrvatska država i kupila u zadnje vrijeme dosta hektara. Najveće je evo 163 hektara i na području i najviše na području Delnica i Buzeta. Međutim, onda zapanjuje ta činjenica da je kupila ta zemljišta i da onda ona idu u privatizaciju. Tu zaista nešto nije u redu. Naime, imamo takvih apsurda pa i u ovim zaštićenim područjima dakle prirode da na tim nekretninama posluju privatizirana ribničarska trgovačka društva kao pravni sljednici nekadašnjih društvenih poduzeća u Republici Hrvatskoj a za korištenje tih nekretnina kao javnim vodnim dobrom ne plaćaju nikakvu naknadu odnosno plaćaju samo naknadu za korištenje voda tu i tamo ali ne i stvarnu naknadu koju bi trebali plaćati za korištenje javnog vodnog dobra. Isto tako, pojedine jedinice lokalne samouprave donijele su program raspolaganja državnim zemljištem prema odredbama zakona a onda su one molim vas, ovo su inspekcijski i državni organi pronašli, predvidjele su i prodaju ribnjaka a neke su čak bile i raspisale natječaj te pokušale otuđiti te nekretnine. Zato se ja ovdje protiv tobože pod razvojem lokalne samouprave i decentralizacije da se ovakva javna dobra dadu na raspolaganje jedinicama lokalne samouprave jer one u pravilu to prodaju. To nije razvoj lokalne samouprave. Razvoj lokalne samouprave jeste prije svega decentralizacija sredstava za prijeko potrebne službe koje su tamo građanima potrebne da se ostvaruju na najbliži i najbolje mogući i efikasniji način s obzirom da su takve službe i najbliže građanima a ne na ovakav način da se državna imovina otuđuje. Dakle, oni po Zakonu o vodama za to nemaju nikakve ovlasti niti je itko za to odgovarao. Također, zapanjuje činjenica da su na ovakvim područjima u nekim stečajnim postupcima čak stečajni sudovi prodali ribnjake kao stečajnu masu stečajnih dužnika radi čega Republika Hrvatska mora voditi posebne postupke i nadoknaditi čak štetu kupcima tih nekretnina koji su u dobroj vjeri kad prodaje sud kupili te nekretnine. Ja ne znam da li se događa to još u ijednoj zemlji. Ali ima i dalje još bisera. Ne samo to nego i HEP kao državno poduzeće uknjižio se na svim nekretninama na kojima je ranije imao pravo korištenja pa tako i na nekretninama koje su po naravi kopnene površinske vode tj. na nekretninama koje se nalaze i u područjima zaštićenim prirode koji imaju status javnog vodnog dobra i u vlasništvu su Republike Hrvatske. Pa tako čak i na cijelim jezerima. Primjerice jezero Peruča, i da li vidite kakvog apsurda. Država mora sada ustati protiv svog državnog poduzeća. Eksploatacija mineralnih sirovina i razrješavanje imovinskih odnosa u vezi s tim gorući su problem Hrvatske, ali to je nešto što se uobičajilo i to posebno ponavljam. I zašto to ne nailazi na neku širu i oštriju društvenu osudu. Pa slušajte, sredinom devedesetih, tamo 96., 97. godine mi smo imali oduvijek kazneno djelo protupravne eksploatacije rudnog blaga a onda je vrlo tajanstveno a ne bez veze nestalo iz našeg kaznenog zakonodavstva. Mi smo to tek 2001. godine uveli kao kazneno djelo koje je oduvijek i u svim zemljama naročito opasno društveno ponašanje jer izaziva goleme štete za državu, nagrđuje okoliš i predvidjeli dakle i za to sankcije. Ali evo vidimo na nevolju mi se od tada nismo posebno oporavili jer i dalje to nekako u javnosti ne nailazi na oštriju osudu. Dakle, evo da završim. Ovo je jedan jako važan zakon. Prava je šteta da su jučer do pet sati pojedini odbori još raspravljali o ovom prijedlogu zakona da ga mi hitno evo sada i donosimo. Ova rasprava je vrlo skučena. Istina je da se radi o europskom zakonu, o našem zakonu kojim se želimo približiti Europskoj uniji i usvojiti takve standarde ali i ono je moralo izazvati jedno veće zanimanje javnosti zato što se radi o strateškim zakonima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Kolegice, izvrsno ste ovo napomenuli o eksploataciji rudnog bogatstva bez plaćanja ikakvih koncesija i ostalih davanja državi. Nije slučajno što se to izgubilo kao što ste rekli također iz Kaznenog zakona. Izgubilo se zato što je u pozadini toga jedan ogroman kriminal od kojega određeni broj ljudi u Hrvatskoj izuzetno dobro živi. Govorili smo o eksploataciji šljunka u rijekama i pijeska za koje se ne plaća niti kuna naknade. Imali smo primjera kako se dobivaju dozvole od države za ribnjake a u tim ribnjacima riba nije zaplovila zato što se iz tih ribnjaka onda crpi taj šljunak. Ili imali smo primjera posebno na moru kako se ljudima daje poljoprivredno zemljište za sadnju maslinika a onda umjesto maslinika izrastu apartmani. I najinteresantnije je da svi o tome znaju, znaju lokalne vlasti, znaju mediji, znaju lokalne vlasti pa sigurno mora nešto znati i država. Znaju inspekcije ali nitko ništa ne poduzima i zbog toga ne možemo govoriti o dobrome sustavu zaštite prirode kada niti sustav pravne države u Hrvatskoj ne funkcionira na najbolji način, na način na koji bismo vjerojatno svi mi ovdje željeli. I zbog toga sa jačanjem pravne države, jačanjem uloge inspektorata i različitih inspekcija sa dobrim zakonima eventualno ćemo moći nešto napraviti. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Ova eksploatacija odnosno protupravna eksploatacija mineralnih sirovina najveća je kolega kako ste posebno sada apostrofirali i u Splitsko-dalmatinskoj ali i u Zadarskoj i Ličko-senjskoj županiji. Ogromni su gubici. Tamo se čak i država nagađa pa je uspjela oko negdje za prošlu godinu 62 milijuna i to nagodbom dakle jedan dio samo naplatiti. I to je sada jedan veliki problem i to je nešto što se događa na oči već sviju. Dakle to nije nešto skriveno, to je nešto što se vidi. To nije nekakva šumska krađa da je netko otpilio protupravno neko stablo. I sasvim je jasno da raspetljavanje te stvari, ti konci sigurno vuku negdje do neslućenih visina i zato to se ne raspetljava. To je broj jedan. Drugo, mi imamo veliki problem jednako tako da i sve ove nekretnine koje želimo posebno zaštititi dođu u ruke stranaca jer ako ih nećemo zaštititi od vlastitih građana e onda i stranci kažu mi želimo pod jednakim uvjetima. Onda će biti i ovo o čemu ste vi kao primjer sada naveli i bojim se dakle ako nam svima zajedno ne proradi dakle jedna zajednička svijest i opasnost što se nadvilo nad našim tim neobnovljivim resursima da će se ostvariti proročanstvo proroka Jeremije: «U naše kuće useliše se stranci. Morasmo kupovati vlastita drva. Morasmo plaćati za vlastitu vodu.»
Zahvaljujem. Imamo još jedan, jednu repliku. To je uvaženi zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegica kad govorite o Zakonu o šumama upravo nije problem što je Zakon o šumama donesen i da, izmjene i dopune i da će na taj način se eventualno nešta, neka poduzetnička zona izgraditi na šumi i šumskom zemljištu. Veći je problem u tome kako Vlada na, kroz podzakonski akt pravilnik o naknadi korištenja šumskog zemljišta donese prema nekim potrebama. E tu je veći problem. A kad govorite na ribnjacima na koji način su se gospodari i tako dalje postoje također i ribnjaci na kojima nitko ne gospodari a inače, niti upravlja a bogate su prirodnim i, a ponajviše i biološkim raznolikostima, a nažalost u vlasništvu Republike Hrvatske. Znači Republika Hrvatska ne zna šta će s tim jel? Hvala.
Zahvaljujem. Nema. Dobro. Time smo iscrpili sve u raspravi i završni osvrt predstavnik predlagatelja to je državni tajnik u Ministarstvu kulture uvaženi Zoran Šikić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici kao prvo želim vam zahvaliti na svim primjedbama, sugestijama koje ste iznijeli u ovoj raspravi a na neke od njih ću se u ime predlagatelja kratko i osvrnuti. Prvo želim reći da mi držimo da zakon koji je usvojen u lipnju 2005. je zaista dobar zakon i da smo proveli kompletnu, cjelovitu raspravu prije donošenja toga zakona. Ovdje se radi u ovim izmjenama i dopunama o usklađenju 7 zakonskih propisa koje je ovaj Visoki dom usvojio, o jednoj direktivi i jednoj uredbi Vijeća Europe. Razlozi za hitnost upravo leže u tome da je najvećim dijelom svaki od tih zakonskih, u okviru rasprave i o svakom od tih zakona ta problematika u značajnoj velikoj mjeri već provedena. Spomenuli ste postavljanje dilema zašto u resoru Ministarstva kulture? Nije Hrvatska iznimka. Jedini slučaj u svijetu da je to van sektora zaštite okoliša. Od nekih zemalja dobivamo i potpore zbog toga. Ova Vlada se vodila činjenicom da spaja i ključni element po kojem spaja ta dva, kulturu i zaštitu prirode baština. Iskustvo i tradicija koju imamo u zaštiti znači i očuvanju kulturne baštine velikim dijelom se neovisno o stogodišnjoj tradiciji koju ima zaštita prirode u Hrvatskoj primjenjuje i u ovome dijelu i obzirom na sve konvencije a koje je Republika Hrvatska u međuvremenu zaista sve potpisala ključnu smo uzeli recimo UNESCO-vu konvenciju i Krajobraznu konvenciju. Nadalje moramo priznati da je Ministarstvo kulture jedino ministarstvo koje u svom djelokrugu ima isključivo zaštitu jer ako usporedimo ministarstvo recimo koje je spomenuto zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva onda … [[Govornik se ne razumije.]] ministarstvima uvijek imamo segment ili sektor koji je na određeni način u konfliktu u odnosu na ono što izvorno zovemo zaštitom. Oko postotaka. Evo tu govori se o neujednačenim brojkama i postocima. Radi se naime da je Državni zavod za zaštitu prirode izradio izvješće o stanju prirode za 7 godina zaključno do kraja 2007. Ova Vlada želi korektno staviti i učiniti dostupnim javnostima, javnosti podatke o zaštićenim područjima pa je tako podatak koji su oni koristili taj koji je objavljen u izvješću o stanju prirode i zaštiti prirode. Nakon toga, na temelju toga izrađuje se i donosi strategija biološke i krajobrazne raznolikosti koja uzima nešto duži period a u tom periodu je došlo do nove zaštite. Konkretno radi se o velikom području preventivne zaštite koja obuhvaća čak 5 županija zaštite rijeke Mure i Drave. I to znači s polovicom 2008. godine. Mi danas raspravljamo o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode i u 8. mjesecu nastupili, došlo je do nove zaštite. Radi se o preventivnoj zaštiti rijeke Cetine. Dakle podaci se mijenjaju. Iz tog razloga smo hvala Bogu došli na tih blizu 12% a ja ću podsjetiti da od stvaranja ove države mi smo bili nešto preko 7%. I zaista sam ponosan što naša država vodi o tome računa i što je za 50% povisila ta zaštićena područja od onoga što je naslijedila od bivše države. Stroga zaštita i zaštita. Strogo zaštićene vrste i zaštićene vrste. To su dvije različite kategorije a jasno ih definira podzakonski akt, pravilnik o strogo zaštićenim i zaštićenim vrstama koje je definirao zakon iz 2005. godine. Koja je razlika? Ova država želi spriječiti zloporabe i platiti naknadu samo za strogo zaštićene vrste. A zaštićene vrste obvezati korisnike, gospodare prostora da poduzimaju mjere koje će spriječiti tu štetu. Danas govorimo, danas je prihvaćen model integralne zaštite. Znači zaštite za sve. U sektoru zaštite prirode danas radi oko 600 osoba. Imamo 40 institucija, 8 nacionalnih parkova, 11 parkova prirode, Državni zavod za zaštitu prirode i 20 županijskih ustanova. Podijelite to ako ćemo statistički to vam je 15 ljudi po pojedinoj ustanovi. Apsolutno točno koincidira sa europskim prosjekom. Želimo izbjeći centralizaciju i unutar rasprave i o strategiji biološke i krajobrazne raznolikosti slušali smo kako se razmišlja struka, javnost i apsolutno se podržava model za razliku od nekih zemalja koje su se odlučile na tu centralizaciju. Ekološka mreža. Najjači instrument Europske unije je ekološka mreža, odnosno ono što oni nazivaju NATURA 2000. Od nas se po svemu očekuje izuzetan doprinos jer je Hrvatska zemlja u samom vrhu po biološkoj raznolikosti u Europi. Ako to želimo preciznije, precizno zapravo ocijeniti svrstava se na treće mjesto. Slovenija je zemlja za najvećim izdvojenim područjem. Bugarska ima visok. To su negdje postoci oko 35, 36%. Mi smo sad u raspravi. Provodimo projekt. Crpimo međunarodni novac, novac međunarodnih fondova, da u jednoj širokoj komunikaciji definiramo koja su to područja kod nas o nama. Radi se negdje o trećini područja i sve je znači, postupanja definirana su s ovim zakonom, ali Vlada donosi uredbu samo znači oko lokaliteta. Donijet će uredbu koja su to područja gdje će se primjenjivati odredbe ovoga zakona. Programi za šume. Mi smo jasno definirali gdje imaju, gdje postoje gospodarske aktivnosti, a gdje ne postoje. I tamo gdje postoje donosi nadležno ministarstvo, a to je Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Donosi šumsko gospodarske osnove. Tamo gdje nema gospodarskih aktivnosti, a to su gospodo nacionalni parkovi, strogi rezervati, posebno rezervati. E tu dajemo, tu više ne donosi se na takav način ali po kriterijima koje je propisao podzakonski akt. Radi se o Pravilniku za uređivanje šuma. Donosi Upravno vijeće uz suglasnost ministarstva nadležnog za zaštitu prirode. Prevladavajući interes. Za prevladavajući interes ne može biti osnov ekonomski. Vi ćete uskoro dobiti na dnevni red na primjer Zakon o vodama gdje ćemo vjerojatno imati jednu i dilemu, jer sektor vodnog gospodarstva definira što ćemo se mi složiti da je apsolutno prevladavajući javni interes sustav obrane od poplava. Međutim, puno puta imamo i prevladavajući javni interes zaštite prirode. Prevladavajući javni interes je procedura. O njoj, o tome odluku donosi isključivo Vlada ali uz znači javnu raspravu. I ako se donese takva odluka onda treba imati, znači kompenzirati to područje i zato nećemo u područja NATURA-e staviti sve ono što je europski vrijedno kod nas, nego moramo imati rezervu od kud ćemo eventualno nadoknaditi ta područja kompenzirati. Dakle, isključivo u onom segmentu koji definitivno mogu biti područje znači za donošenje odluke prevladavajućem javnom interesu, a ne ekonomskoj koristi. Lonjsko polje nominirano za UNESCO-ov popis kao mješovito. Prvi prijedlog naš hrvatski kao mješovito dobro, na UNESCO-vu listu. Ali Lonjsko polje je prirodna retencija u kojoj su gospodarske aktivnosti dopuštene. Mi želimo da to bude prostor u kome će biti, osjetiti se suživot čovjeka i prirode, pa prema tome znači i taj krajobraz koji se gleda ne više u odnosu na pojedinačnu zaštitu pojedini projekt za koje će se morati poštivati zakon da li kroz procjenu utjecaja stratešku. Ako ne to, ako bude dio ekološke mreže ocjena prihvatljivosti će se definitivno izdvojeno raditi. Da bi se utvrdilo i tek na temelju toga može se donijeti odluka na kraju i na razini Vlade u prevladavajućem javnom interesu. Poštovane gospođe i gospodo, sve to držimo u ime predlagatelja da su sasvim dovoljni razlozi da još jače pojačamo implementaciju. A na kraju, zbog nas samih, ali zašto ne reći i obaveza i standarda kojima težimo unutar legislative Europske unije. Jer, oni su našli upravljanje nacionalnim dobrima kao što su zaštićena prirodna dobra, nacionalni parkovi, parkovi prirode, sve ostale kategorije kroz screening ocijenili odličnim. Ono što nam daju unutar mjerila koje još moramo ispuniti upravo je jačanje kapaciteta na regionalnoj, lokalnoj razini i tu zakon daje mogućnost kad smo govorili ovdje da li, zašto se zaustaviti na razini županije. Znači, regionalne samouprave. Zakon o zaštiti prirode iz 2005. godine daje mogućnost županijama da u smislu upravljanja ovim lokalitetima prenesu nadležnost na još nižu razinu, lokalnu razinu znači gradova i općina. Oni su nam također naložili i jačanje inspekcijskih službi i to je ova, to smo napravili samim tim što smo po prvi put zasebnu Upravu za inspekcijske poslove zaštite prirode osnovali upravo da bi bila dosljednija, bolja implementacija. Dakle, imamo još puno posla. Ja vjerujem da i ovaj zakon će nam pomoći da u sljedećih nekoliko godina ćemo imati jedan od najboljih sustava zaštite prirode u Europi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Četrnaesto, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 188. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog Zakona je prihvaćen većinom glasova 101 glas za i 5 suzdržanih.
Točku 11. preskačemo jer nemamo uvjete za današnju raspravu. Prelazimo na točku 12. To je 12. Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINE od 1.svibnja 2007. do 30. travnja 2008. godine Podnositelj: Upravno vijeće HINE Upravno vijeće HINE dostavilo je Godišnje izvješće temeljem članka 14. Zakona o HINI. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za Hrvate izvan Domovine. Vlada je dostavila mišljenje. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Smiljanka Škugor-Hrnčević, ravnateljica HINE. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvaženi zastupnici. Ja ću samo ukratko s obzirom da je već malo duže vremena prošlo od kad je izvješće na Saboru. Dakle, izvješće se odnosi na razdoblje od svibnja 2007. do travnja 2008. U tom razdoblju Upravno vijeće održalo je 12. sjednica na kojima je donijelo više odluka o poslovanju HINE, te provelo postupak javnog natječaja i na moj prijedlog ravnateljice po zakonu na četverogodišnji mandat izabralo novog glavnog urednika HINE gospodina Darka Odočića. Po financijskom izvješću HINA je 2007. godinu završila sa 198000 kuna viška prihoda na rashodima. Ukupno smo ostvarili u 2007. godini 35,4 milijuna kuna prihoda što je bilo za 3,29% više nego godinu ranije 2006. a rashodi su nam bili 35,2 milijuna kuna i bili su veći za 3,78% na odnosu na 2006. Kako je HINA zbog tržišne naravi svoje djelatnosti uključena u sustav PDV-a, na ukupan je prihod od tih ukupnih svojih sredstava od 35,4 milijuna kuna u državni proračun uplatila na ime tog PDV-a, odnosno vratila 5,7 milijuna kuna. Također moram navesti da smo u 2007. godini imali od kupaca odličnu naplatu koja je bila '97,38% i zapravo ono što je naša osnovna stvar, a to su naše vijesti i naša osnovna djelatnost mi smo u 2007. kao i svih godina ranije radili 24 sata u više od tisuću 200 novinarsko uredničkih smjena koristeći i uslugama desetak stranih nacionalnih svjetskih agencija na četiri jezika. HINA je danas sustav koji ima 167 stalno zaposlenih djelatnika. U promatranom razdoblju emitirali smo 252 tisuće vijesti, fotografija a u prošlom izvještajnom razdoblju 241. Dakle, možemo reći za 11 tisuća da smo povećali našu produkciju pa se može govoriti da smo bili uspješni. S obzirom na to da je hrvatsko medijsko i nemedijsko tržište opće informacijskih sadržaja znatno zasićeno HINA se također mora poput drugih novinskih agencija u svijetu okrenuti proizvodnji specijaliziranih vijesti posebice s područja gospodarstva i financija, pa smo tako u prošlom promatranom razdoblju pokrenuli nova dva servisa koja su isključivo namijenjena za poslovne, za poduzeća i zapravo financijske institucije. U promatranom izvještajnom razdoblju HINA je u okviru stabilnog poslovanja završila gotovo sve planirane zadaće a evo sada mogu reći u izvještaju smo napisali da će vrlo brzo profunkcionirati i ja se moram pohvaliti da je profunkcionirao naš sadržaj za mobilne uređaje, to je top 10 najznačajnijih vijesti. Dakle, može biti ili deset ili petnaest, ovisi i o vama koliko ste aktivni i koliko ima vijesti odnosno ne vama nego svim političarima i uopće događajima koje možete zapravo preko HINA-e dobiti na svoje mobilne uređaje. Nezaobilazan čimbenik za razvoj HINA-e je zapravo razvoj dopisničke mreže i mi svaki put čitavo rukovodstvo HINA-e uključivo i mene nastojimo zapravo upozoriti sve i da nam se iziđe u susret i pomogne kako financijski tako i sa podrškom zapravo da se cijela Hrvatska umreži, da imamo dopisnike iz svih krajeva. U tu svrhu pokrenuli smo pilot projekt suradnje sa lokalnim radio televizijama i radijima kroz HURIN i NUT. Mislim da ćemo u ovoj godini, idućoj zapravo negdje do 5. mjeseca to i uspjeti napraviti. HINA ima četiri stalna dopisništva u Hrvatskoj baš stalna u kojoj rade stalno zaposleni njeni novinari, to su Pula, Rijeka, Split i Osijek a sve ostalo zapravo pokrivamo honorarno. Temeljni strateški razvojni projekt HINA-e zapravo je HINA-ina informacijska baza, informacijsko-dokumentacijski centar HBDC. HINA je za taj projekt iz proračuna Ministarstva kulture dobila 4,5 milijuna kuna potpore a to je zapravo sve povezano sa spajanjem Vjesnikove dokumentacije i HINA-e. To organizacijsko povezivanje, preuzimanje ljudi i sadržaja rada, ustroj nove HINA-ine jedinice započeo je 1. lipnja 2007. i u cijelosti je završilo u prosincu 2007. HINA je osim jednog zaposlenika koji se izjasnio da hoće ići u mirovinu primila svih 14 zaposlenika iz Vjesnikove novinske dokumentacije s punim radnim vremenom i na neodređeno vrijeme. Evo, toliko.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Uvaženi Nenad Stazić, predsjednik Odbora za informiranje, informatizaciju i medije. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije razmotrio je na 8. sjednici održanoj 8. srpnja 2008. godine Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2007. do 30. travnja 2008. godine koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavilo Upravno vijeće HINA-e aktom od 17. lipnja 2008. godine. Odbor je navedeno izvješće razmotrio kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predsjednik Upravnog vijeća istaknuo je da u ovom izvještajnom razdoblju HINA ima dva zadatka. Jedan je bio spašavanje Vjesnikove baze podataka a drugi razvoj dopisničke mreže jer HINA još uvijek ne pokriva cijelu Hrvatsku. Prvi zadatak je obavljen a za drugi su predstavnici HINA-e zamolili podršku Vlade Republike Hrvatske i zastupnika. U raspravi je konstatirano da je izmjenama i dopunama Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2008. godinu HINA-ini dodijeljeno još milijun kuna te je rečeno da će se i taj novac uložiti u razvoj dopisničke mreže. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno s 9 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru slijedeći zaključak: "Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2007. do 30. travnja 2008. godine.". Hvala.
Zahvaljujem. Žele li predstavnici Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Da. Uvaženi Zoran Šikić državni tajnik u Ministarstvu kulture. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Vlada je razmotrila Izvješće Upravnog vijeća HINA-e i u ime Vlade želim konstatirati da je dala pozitivno mišljenje i predlaže Hrvatskom saboru da se izvješće kako ga je dostavila HINA da se i prihvati na ovome Visokom domu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo je klub Hrvatske demokratske zajednice uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospođo ravnateljice, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kao što smo već čuli u uvodnom izlaganju pred nama je Izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e i same HINA-e za razdoblje od 1. svibnja 2007. do 30. travnja 2008. za koje možemo reći da je vrlo opsežno i kvalitetno. Ono je sadržajno podijeljeno u tri poglavlja koja govore prije svega o radu upravnog vijeća, o radu same uprave tj. Godišnje izvješće HINA-e koje sadrži podatke o HINA-inim razvojnim projektima, servisima, uslugama, informatičkim projektima, projektima koji su u tijeku realizacije te svakako financijsko izvješće, i na kraju izvješće o radu samog uredništva HINA-e. Danas je HINA kako se navodi i u samom izvješću agencija koja kroz dvadesetak općih i specijaliziranih servisa emitira 500 naslova na hrvatskom i engleskom. Ukupno ima 169 zaposlenih, od toga je 120 novinara barem u ovom izvještajnom razdoblju ali se nadamo da će se zaista taj broj povećati jer smo iz uvodnog izlaganja ravnateljice čuli da je to nužna potreba a i Odbor za informiranje je u svom izvješću nama ukazao upravo na tu potrebu da se mreža HINA-inih dopisnika raširi na teritoriju cijele Hrvatske iako je sada 343 ugovorena korisnika. HINA je jedna od ključnih institucija čiji je cilj prije svega promicanje istine, neovisnosti, vijesti i informacija. Informacije su vrlo profesionalne na koje se oslanjaju i strani i domaći mediji i korisnici HINA-inih servisa. HINA-ina izvješća možemo reći svakodnevno oni koji se susrećemo s njima su brza, zanimljiva, točna i nepristrana. HINA djeluje 24 sata kao što je rekla ravnateljica radi više od tisuću 200 novinarsko uredničkih smjena u više redakcija. U ovom izvještajnom razdoblju objavljeno je i emitirano 252 tisuće tekstualnih i foto informacija. Zašto je važno ponoviti ove brojke i još neke ću navesti u ovom izvješću? Zato što spominjanje samih brojki govori o tome koliko je to opsežan posao HINA-inih novinara. Oni prate svakodnevna događanja, prisutni su gotovo u svakom kutku Lijepe naše. Naročito se u ovom izvješću podcrtavaju, ističu razvojni projekti. Još u prošlom izvješću za prošlo razdoblje kad smo raspravljali u Hrvatskom saboru istaknuto je da za uspješnost rada treba ojačati dopisničku mrežu i u zemlji i u inozemstvu jer obveza je HINA-e da ona izvješćuje iz svih dijelova, svih područja Hrvatske. Započeo je kao što je rekla i ravnateljica pilot program suradnje s lokalnim postajama koji se možemo reći pokazao dosta dobrim i učinkovitim. U ovom izvješću dosta prostora posvećeno je i razvojnim projektima i zadaćama HINA-e koju je HINA kao institucija postavila pred sebe. Novina je i projekt koji će povezati novinske agencije u Sloveniji i Bosni i Hercegovini u razmjeni vijesti ali i na tržišnoj osnovi, ne samo kao povezanost samih agencija izvještajnih nego i povezanost korisnika. Nakon što je 2006. godine na prijedlog Vlade Sabor prihvatio onaj projekt povezivanja HINA-ine informacijske baze i dotadašnje radne jedinice novinsko dokumentacije Vjesnika u HINA-inu ustrojbenu jedinicu tijekom 2007. i početkom ove godine svi planski zadaci su izvršeni i na taj način je stvoren uvjet da se HINA skrbi za zaštitu najveće novinske baze podataka. Za cijeli projekt čuli smo HINA je dobila financijsku potporu Ministarstva kulture i u ovom izvještajnom razdoblju smo vidjeli da 4,5 milijuna kuna koliko je dobila iz državnog proračuna je utrošeno upravo za ovu namjenu i da je nastala jedna dobra baza podataka, jedno mjesto na kojem se prema pravilima o čuvanju arhivske građe čuva neovisno novinsko gradivo kao kulturno povijesno dobro. Kako se iz izvješća može pročitati samo povezivanje ovih dviju baza podataka potaklo je i razvoj cjelokupnog informatičkog sustava HINA-e kroz modernizaciju što je potaklo normalno modernizaciju računalne mreže pa čak i prostora HINA-e koji je izgrađen kao nov središnji sustav za pohranu sadržaja i za sigurnosnu pohranu podataka. Svakako je zanimljivo a rekla sam da ću namjerno istaknuti neke brojke da se dobije jačina i dojam na jačini što to HINA sve radi i da se može utvrditi koliki je veliki obiman rad uredništva i tematskih servisa pa moramo podcrtati da u ovom izvještajnom razdoblju opći servisi vijesti da je objavljeno 19 tisuća 187 vijesti iz Hrvatske i to 7 tisuća 298 koje je pratilo unutarnju politiku, 4 tisuće 306 vijesti kulture, 2 tisuće 431 vijest kronika i društvo, tisuću 577 objavljeno je vijesti. Ispričavam se, tisuću 574 vijesti iz područja socijalnog pitanja što je za razliku kad ukupno pogledamo 122% više vijesti nego za prethodno izvještajno razdoblje. Zanimljivost je i evo mi pratimo rad HINA-e i HINA podnosi izvješće Saboru da je objavljeno oko tisuću vijesti o djelovanju Hrvatskoga sabora kroz sedam sjednica koje su praćene a o radu Vlade 300 vijesti. Pratila je i rad političkih stranaka kroz 2 i pol tisuće vijesti, posebno normalno u ovom razdoblju je pratila vijesti koje su bile vezane uz parlamentarne izbore. Svakako da u ovom razdoblju u budućnosti kad se spremamo u Europsku uniju najviše pozornosti HINA treba i posvećuje vanjsko-političkim vijestima i to događajima koji su vezani uz Europsku uniju i tu je ona postigla značajni napredak brojčano. Emitirano je 23 tisuće 684 vijesti. Samim tim zašto sam rekla da ću govoriti o brojkama. Iz toga je vidljivo da jest HINA profesionalna kuća, da je ona zaista neovisan medij na koji se u javnosti upućuje vrlo malo kritika. HINA je važna i zbog toga što je osnažila u ovom razdoblju i svoju gospodarsku redakciju i prati stanje gospodarstva i zbivanja u hrvatskom gospodarstvu ali i u pridruživanju našeg gospodarstva europskim procesima, pa je tako uputila i u svijet tisuću 882 vijesti iz tog područja. I dobro je da se HINA okreće i ovom području. I na kraju želim podcrtati i ovo financijsko izvješće u kojem stoji da je HINA poslovala pozitivno, dakle s viškom prihoda sama je ravnateljica rekla od 198 tisuća kuna, da su ti prihodi bili povećani za 3,29% i ostvaren je ukupni prihod cijele agencije za ovo izvještajno razdoblje u visini od 35 milijuna kuna. Zanimljivo je da su prihodi od korisnika povećani za više od 4% i sudjelovali su 49, gotovo 50% u prihodima. Prihodi po pretplati na vijesti, na informacije veći su u odnosu na 2006. za 2007. kad je praćeno ovo financijsko izvješće za 2 i po % i oni su su sudjelovali za 48% u ukupnim prihodima. Iz izvješća proizlazi da se osjeća stalni lagani porast vlastitih prihoda što je dobro, a u ovom smo izvješću za razliku od prethodnih dobili i podatke o broju izvršitelja FINA-inih djelatnosti dakle o broju zaposlenih. Ukupni prihodi su rasli što je važno i što govori o stabilnosti ustanove ali i o njenom daljnjem promišljanju o razvoju. Zbog svega ovog izrečenog mi kao Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat ćemo ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena ravnateljice, kolegice i kolege. Odmah na početku da kažem posve jasno SDP će podržati prihvaćanje ovog izvješća. Izvješće je dobro sastavljeno. Ono je metodološki dobro posloženo. Ono je pregledno, ono je jasno i ono što je najvažnije ono pokazuje da HINA funkcionira stabilno i dobro. Uspijeva naplatiti 97% svojih potraživanja od komitenata, to je dobro i ja sada neću ovdje nabrajati čime se sve HINA bavi i neću čitati dijelove ovog izvješća. To ste vi sve dobili i pročitali. Reći ću samo nešto o dvije stvari koje nas brinu. Nas naime malo brine budućnost HINA-e. Dva su velika posla koja stoje pred HINA-om a to je, to je informacijsko-dokumentacijski centar, spajanje sa ovom Vjesnikovom dokumentacijom i tu je od Ministarstva kulture dobiveno 4 i po milijuna kuna ali to je ogroman posao. Ali to ne samo da je ogroman posao srediti tu dokumentaciju preuzetu od HINA-e nego to je posao bez kraja i bez konca. On se mora nastaviti raditi dalje vjerojatno u nekakvom digitalnom obliku mora biti dostupan svima i to je posao koji nije ni jednostavan a nije ni jeftin. Nama je drago da je ta dokumentacija iz Vjesnikove kuće spašena. Mislimo da je došla na pravo mjesto. Evo i zaposlenici su sačuvani. Samo je jedan otišao u mirovinu i HINA nastavlja taj posao raditi dalje. Mi joj u tome dajemo podršku ali bojimo se da HINA sama neće bez potpore Vlade, tajne potpore Vlade i to ozbiljne potpore Vlade u tome uspjeti. Ili barem neće uspjeti na onaj način na koji mi svi to očekujemo. To predstavlja jedno kulturno blago, ta Vjesnikova odnosno sad HINA-ina dokumentacija koja ne smije propasti, koja mora biti sačuvana i koja se mora neprestano nadograđivati. To je jedna kolektivna memorija sačuvana u tom, u toj dokumentaciji. Mi se bojimo da HINA za to nema dovoljno sredstava a posao je prevažan. Drugi, drugi problem s kojim se HINA susreće to je nerazvijena dopisnička mreža. Pazite HINA ima dopisništva, stalna dopisništva samo u Puli, Rijeci, Splitu i Osijeku. A treba pokrivati cijelu Hrvatsku. Mi nemamo 5 agencija. Imamo samo jednu kojoj moramo vjerovati. Pazite objavljuju se vijesti na portalima ovakve onakve, ali za njih niti itko odgovara niti za njihovu istinitost, za njihov sadržaj dakle niti za bilo što drugo. U HINA-i netko odgovara za te vijesti i mislim da je svima nama, mora biti u interesu da cijela Hrvatska bude pokrivena HINA-inim novinarima. HINA se sad snalazi. Ona se snalazi kako zna i može pa uzima honorarno dopisnike. Oni negdje rade u nekakvom lokalnom radiju ili nekakvim lokalnim novinama i onda još usput honorarno šalju vijesti za HINA-u. Mislim da to nije dovoljno. Mi u Klubu SDP-a smatramo da bi HINA trebala raširiti profesionalno svoju mrežu novinara. Zbog čega? Zbog toga što je onda i sustav odgovornosti nekako čvršći, jači nego kad imate honorarca koji vam može poslati i nekakvu dezinformaciju. Šta ćete? Vi ćete mu otkazati ugovor, tražiti drugoga. Ali zapravo i HINA-ino uredništvo i vodstvo HINA-e preuzima za sebe odgovornost za takav rad koji ne mora uvijek biti najbolji. A znate i po tim lokalnim radijima, po tim lokalnim novinama vi nemate pokad vrhunski ili dobro obrazovane, dobro educirane novinare. A HINA se mora koristiti njihovim uslugama. HINA je iz državnog proračuna i to tek rebalansom proračuna dobila milijun kuna za 2008. godinu. To je malo što znači da i osnovna sredstva planirana za 2008. godinu u državnom proračunu a namijenjena HINA-i nisu bila dostatna pa je tek rebalansom milijun kuna dano HINA-i. E a zašto se mi sad bojimo za budućnost HINA-e? Mi se bojimo da proračun za iduću godinu neće pokriti ove razvojne potrebe HINA-e. Evo mi čitamo u novinama kako je premijer izjavio da je doveo zemlju u bananu, da budućnost Hrvatske visi o niti. To su zabrinjavajuće izjave, izjave koje najavljuju mršav proračun za važne potrebe a i ovo su važne potrebe. I mi se pitamo što će biti sa HINA-om ako Vlada ne uspije osigurati dovoljna sredstva za ove dvije prevažne funkcije koje HINA ima. Evo uz ovu svoju brigu ponavljam, podržati ćemo ovo izvješće HINA-e. Hvala.
Hvala. Dva ispravka. Prvi, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa netočno je kolega rekao da je premijer ustvrdio da je doveo zemlju … [[Ne razumije se.]] to je netočna izjava, to nema veze sa istinom. Možda ste vi u banani kada morate tako ovdje govoriti neistine.
Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa moram ispraviti dio izlaganja uvaženog kolege Stazića. Rekao je "mi se bojimo da novaca za HINA-u neće biti". Pa ova rasprava nije u raspravi o proračunu za 2009. Ovo je rasprava o izvješću i o radu HINA-e, nigdje se ne spominje upravo to da se mi bojimo nego se govori da je prihvaćen program HINA-e i njezini razvojni projekti, o tome kolega možemo raspravljati na takav način kada budemo raspravljali o proračunu.
Hvala. Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, ravnateljice i kolege zastupnici. Pa Hrvatska izvještajna novinska agencija jedan je sigurno od primjera pozitivnijeg razvoja kroz noviju hrvatsku povijest. Tako je tek ove godine postala punoljetna, tj. napunila je 18 godina svog rada imitiranja i eto svojim brzim razvojem dogurala je čak do 700 vijesti dnevno, 21 tisuću vijesti mjesečno ili kao što je rekla ravnateljica 252 tisuće vijesti godišnje. Šireći nadalje optimizam svojim djelovanjem, jer iz godinu u godinu sve više emitiranja ima tekstualnih i foto informacija. Promatrajući ovo izvještajno razdoblje u odnosu na prethodno, za 5% se više emitiralo informacija iz HINA-nih servisa. Sve te poslovne obveze izvršava sada kao što je već rečeno, 169 je po ovom izvještaju zaposlenih i 60 honorarnih dopisnika. Doista je pohvalno da tako brojčano skromna ekipa uspješno servisira na domaćem i vanjskom političkom području izvješćujući o događajima iz Europske unije te ratnih područja u svijetu, svjetskih zbivanja pa sve do zbivanja na našem domaćem prostoru. Ali HINA-ni zaposlenici kao što ste čuli rade 24 sata. Isto tako čuli ste da radeći u više od 1200 novinsko-uredničkih smjena koriste usluge desetak nacionalnih i svjetskih novinskih agencija na četiri svjetska jezika. Zato ne samo da treba pozitivno ocijeniti ovo Izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e već im treba dati punu podršku na novopokrenutim aktivnostima od ovih projekata o kojima ste govorili ravnateljice tj. pilot projekata suradnje sa lokalnim radio postajama pa TV kućama u cilju što boljeg informativnog pokrivanja hrvatskog područja. Preko razvojnog projekta HINA-e, ta HINA-na informacijska baza, tri informacijsko-dokumentacijskog centra čime se HINA priključuje vodećoj skupini novinskih agencija koji svoj razvoj temelje na upravljanju informacijama i znanja. Pružati će značajne usluge korisnicima, uspostaviti široku suradnju sa visokoškolskim ustanovama u Hrvatskoj i inozemstvu te sa Ministarstvom znanosti i sa Europskom unijom. Pomoću novih informatičkih tehnologija uvoditi će sustav semantičke analize teksta koji će u cijelosti povezati dnevnu proizvodnju HINA-nog sadržaja i proizvodnju novih usluga i komunikacijskih vrijednosti. HINA-i treba pomoći da što prije ojača dopisničku mrežu u zemlji i inozemstvu posebno sada kada se Hrvatska sve više približava Europskoj uniji. Zaposlenici HINA-e moraju se točno, stalno i kontinuirano obrazovati, osposobljavati stručno da bi što kvalitetnije mogli obavljati svoje poslove i normalno odgovoriti ovim izazovima suvremenog i sve zahtjevnijeg novinarskog posla i mislim da tada budućnost HINA-e nije upitna. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo dosta je rečeno. Štovani gospodine predsjedniče, gospođo ravnateljice, gospodine državni tajnici. Drago nam je da je izvješće HINA-e ovako prihvaćeno, opće prihvaćeno rekao bih, pa ću ja istaknuti samo nekoliko čimbenika koji do sada nisu bili spomenuti. Dakle za pohvalu je porast broja vijesti, dakle informacija kao konačnog produkta HINA-e koji je 252 tisuće informacija sa 241 tisuće u prošlom izvješću, to je porast od 3,7% definitivno se ogleda produktivnost HINA-e u pozitivnom ozračju. K tome bi trebalo dodati možda još jedan vrlo značajan podatak iz ovog da kažem tako poslovnog dijela HINA-e, a to je da je prihod po zaposleniku značajno porastao. To je jedan čimbenik koji nam govori o produktivnosti zapravo ove naše agencije. Prihod je sa 215 tisuća kuna po zaposleniku u prošlom izvješću, porasao na 228 tisuća ove godine što je porast od čak 5,7%. To govori da je organizacija agencije vrhunska, da je učinkovitost velika. Ja bih ovdje još samo spomenuo i praćenje našeg Sabora koje možda do sad nitko rekao. Dakle u ovom razdoblju izvještajnom oko tisuću vijesti iz samoga Sabora, vrlo objektivnih, kratkih, sažetih i informativnih. I ono što je najvažnije na izvještavanje HINA-e nije bilo primjedbi, HINA je na neki način jedan amortizer prema senzacionalističkim izvješćima koje možda poneka znamo čitati. Ono što doista HINA-i u ovom trenutku treba, a to je proširenje mreže dopisništava, to su svi rekli. Međutim mene veseli da je u planu na stranici 2 rečeno izrijekom "prijeko je potrebno ojačati dopisničku mrežu naprosto u zemlji i inozemstvu za što su potrebna i odgovarajuća financijska sredstva i u planovima se naravno poziva i osnivač da u sljedećem proračunu uzme u obzir i ta sredstva za proširenje mreže u zemlji i inozemstvu. Ja bih još posebice pohvalio djelatnost HINA-e koja se je priključila nastojanjima Hrvatske pridruživanju Europske unije tako da je njihova aktivnost u smjeru slanja informacija Europskoj uniji i općenito inozemstvu vrlo značajna. Možemo reći da su tu na tom polju učinili puno ne samo na svojim web stranicama nego i na posebnim programima u kojima za inozemstvo daju dnevno selekciju određenih vijesti iz područja politike, iz područja gospodarstva, znanosti, obrazovanja itd. što naravno predstavlja objektivnu sliku Hrvatske u svijetu i taj međunarodni servis svaki dan šalje 50-tak takvih vijesti. A utemeljen je i poslovni servis koji šalje tridesetak poslovnih vijesti iz oblasti financija, bankarstva, burze, javnih dražbi, statističkih pokazatelja i svega onog što treba pružiti objektivnu sliku Hrvatske u inozemstvu. I da ne duljim. Financijsko poslovanje je također za pohvalu. Možemo vidjeti da u ovoj ravnoteži između prihoda iz državnog proračuna i prihoda iz vlastite aktivnosti ovaj drugi raste puno brže. Dakle, u ovom razdoblju HINA je imala 2% veće prihode iz državnog proračuna, a 4% veće prihode iz vlastitih aktivnosti što ukazuje na vrlo dobru organizaciju i produktivnost. No naravno, ukoliko želimo da HINA zadovolji i svoj sljedeći zadatak, a to su planovi na području informatizacije, planovi sa uvađanjem novih usluga kao što su SMS vijesti, planovi na širenju mreže, onda definitivno osnivač mora to uzeti u obzir prilikom sljedećeg proračuna. I uz sve ove pohvale još bih eto mogao reći da bi u plan možda, ne možda nego sigurno u bližoj budućnosti trebalo uključiti i dopisničku mrežu za Hrvate u drugim zemljama, za Hrvate u Bosni i Hercegovini jer u tom smjeru na žalost ne ide dovoljno objektivnih, a HINA-ine su informacije takve ne ide dovoljno objektivnih informacija što često više dezinformira Hrvate u inozemstvu i Hrvate u Bosni i Hercegovini nego ih informira. Zbog svih ovih pohvala koje su ovdje izrečene naravno smatram i osobno da treba podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih se samo vrlo kratko osvrnuo na sami konac izlaganja kolege Hebranga kada je govorio o važnosti, odnosno ulozi HINA-e u obostranu informiranost hrvatske javnosti u Hrvatskoj, o Hrvatima izvan Republike Hrvatske i također Hrvatima izvan Republike Hrvatske. Radilo se o onima koji su u dalekom iseljeništvu hrvatskim nacionalnim manjinama u europskim zemljama ili Hrvatima u Bosni i Hercegovini. Dakle, mi smo na Odboru našem za Hrvate izvan Republike Hrvatske raspravljali o ovom izvješću i dali smo mu potporu i ja ovdje dakle naglašavam i ovdje nazočne predstavnike HINA-e, odnosno ravnateljicu molim da i dalje ustraje na tom širenju mreže. Dakle, koja će zapravo pridonijeti boljoj informiranosti, obostranoj boljoj informiranosti Hrvatske države, Hrvatskog naroda u Hrvatskoj i Hrvata izvan Republike Hrvatske što je zapravo preduvjet svakog drugog kontakta, svake druge aktivnosti bez obzira radilo se o znanstvenoj, gospodarskoj, kulturnoj, obrazovnoj, športskoj itd. Dakle, vrlo je važno ono što ste naglasili da ćete staviti neke od svojih usluga na raspolaganje ako treba i za male novce, odnosno besplatno hrvatskim institucijama u svijetu. Vrlo važno je dakle da tamošnje institucije kao što su brojni hrvatski radiji budu u stalnoj vezi s vama, odnosno da budu oni koji će koristiti vaše informacije, odnosno da to bude u oba smjera. Dakle, još jedanput moja apsolutna potpora vama, HINA-i i u ovom smislu u kojem sam govorio dakle očekujem i u buduće dobar posao. Hvala lijepo.
Hvala. Želi li ravnateljica HINA-e nešto reći još? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Petnaesto, Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e od 1. svibnja 2007. do 30. travnja 2008. godine. Podnositelj Upravno vijeće HINE. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu sa saborskih radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske koji glasi, prihvaća se godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINE od 1. svibnja 2007. do 30. travnja 2008. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova 102 glasa za i 2 suzdržana.
Idemo na sljedeću točku 13. Izvješće o radu za 2007. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske Podnositelj: Nacionalno vijeće za znanost Republike Hrvatske Temeljem članka 13. točke 6. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, te člankom 28. Poslovnika o radu Nacionalnog vijeća za znanost Vlada je dostavila mišljenje koje vam je podijeljeno na klupe. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Predstavnik predlagatelja, predsjednik Vijeća za znanost, prof. dr. Krešimir Pavelić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, štovane gospođe i gospodo zastupnici. Ja ću vrlo kratko izvijestiti o radu u 2007. godinu. Opsežan izvještaj je napisan i podijeljen. Htio bih samo reći da sam funkciju predsjednika primio početkom travnja 2007. i nastojao sam napraviti zaokret u radu Vijeća makar se u Vijeću dosta jedan veliki dio djelatnosti Vijeća se odnosi na pitanja koja nisu strateška i mislim da bi to u budućnosti trebalo mijenjati. Ja sam nastojao da se Vijeće počne doista baviti sa strateškim stvarima u hrvatskoj znanosti i na neki način da naša djelatnost bude usmjerena prema harmonizaciji sustava znanosti u skladu sa onim koji vlada u najrazvijenijim znanstvenim sredinama, znači Europi i Sjedinjenim Američkim Državama. I u tom kontekstu mi smo započeli rasprave koje su po mom mišljenju doista strateške. To su novi sustav financiranja znanosti i znanstvenih projekata prije svega. Novi sustav formiranja recenzenata. Novi sustav financiranja znanstvenih novaka. Taj posao ćete dobiti. On je gotov u 2008. u izvještaju. Osuvremenjavanje Pravilnika o sistematizaciji područja. To je posao koji ni iz daleka nije završen, ali to je bila jedna vatrogasna mjera koju smo morali učiniti da bi se mogli odvijati promocije doktora znanosti u skladu sa odobrenim studijima za prošlu godinu. Međutim, posao na tom pravilniku i pokazuje na svu kompleksnost naše akademske zajednice i tu ćemo vjerojatno morati naći rješenja koja su primjerena Europi. Zatim uspostava novog financiranja kapitalne opreme, rasprava o formiranju nacionalnih instituta sa pretpostavkom da Hrvatska ima previše instituta javnih i da bi tu trebalo napraviti neke zahvate. Mi imamo konkretne prijedloge ali oni nisu naravno u ovom izvještaju jer se na njima još radi. I ono što mislim da je jako važno i s tim ću završiti ovaj uvodni dio. To je evaluacija znanstvenih institucija. Evaluacija znanstvenih institucija je nešto novo na što još naše, naši znanstvenici i naša akademska zajednica nije navikla i čak je bilo i otpora. Ali evo to je krenulo i mislim da ide dosta dobro. Ja ne bih više duljio sa ovim svojim usmenim izvještajem. Mislim da je unatoč velikih otpora konsenzus u Hrvatskoj, jučer smo to vidjeli u raspravi na sveučilištu, da se sustav mora mijenjati i da tako kažem europeizirati. Imamo za sada odličnu potporu od Ministarstva znanosti, jer Ministarstvo znanosti se ne miješa u posao Nacionalnog vijeća i spremno je prihvatiti rješenja i evo nadam se da ćemo uspjeti na ovom našem poslu u narednom razdoblju koje je pred nama. Moram reći da se sastav Nacionalnog vijeća mijenja sljedeće godine i pola članova će biti novih. Hvala lijepo.
Hvala. Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu gospodin zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora razmotrio je na 6. sjednici još 20. lipnja 2008. Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2007. godinu koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavilo Nacionalno vijeće za znanost Republike Hrvatske 25. svibnja 2008. godine. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici podnositelja izvješća. Izvješće donosi pregled provedbe u 2007. godini zadaća Nacionalnog vijeća za znanost povjereno tom tijelu Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. To su u prvom redu zadaće spomenutog vrednovanja kvalitete znanstvenih ustanova i organizacija, utvrđivanje znanstvenih i umjetničkih područja, polja i grana o čemu će biti riječ, utvrđivanje uvjeta i sudjelovanja u stjecanju znanstvenih zvanja, kao i davanje mišljenja o znanstvenim projektima na zahtjev financijera. Pored ovih operativnih, Nacionalno vijeće za znanost ima tešku zadaću raspravljanja i utvrđivanja stajališta u pitanjima od važnosti za znanstvenu djelatnost, a sve u svrhu predlaganja mjera i poticaja za njezino unapređenje. Nacionalno vijeće za znanost zakonom je određeno kao stručno i savjetodavno tijelo koje se brine za razvitak i kvalitetu cjelokupne znanstvene djelatnosti i sustava znanosti u Republici Hrvatskoj. Neke od tih zadaća izvršava u suradnji sa Nacionalnim vijećem za visoku obrazovanje, a u prvom redu ova dva tijela zajednički predlažu raspodjelu financijskih sredstava predviđenih državnim proračunom Republike Hrvatske. Navedene i druge djelatnosti Nacionalnog vijeća za znanost sustavno su i dokumentirano prikazane u Izvješću o radu za 2007. godinu, a prikazani su i svi organizacijski oblici što ih je Nacionalno vijeće za znanost razvilo proteklih godina da bi mogli ispunjavati svoje zadaće, dakle područna znanstvena vijeća za pojedina znanstvena i umjetnička područja, matični odbori, prosudbene skupine za financiranje znanstvenih projekata i stručna povjerenstva za rješavanje pojedinih zadaća. Izvješće, kao i rasprava koja se o njemu vodila, posvetili su posebnu pozornost da se financiranje koje ima izvor u državnom proračunu usmjeri više na izvrsnost, ali i u većim iznosima te da se znanstveno istraživački projekti razluče od projekata koji su izvan djelokruga Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Izvješća, kao i rasprava koja je tim povodom vođena, posvetio je također posebnu pozornost pitanju položaja, broja i stimulacije znanstvenih novaka. Sudionici rasprave ukazali su na neka, po njihovom mišljenju, još uvijek sporna pitanja prigodom utvrđivanja znanstvenih i umjetničkih područja, polja i grana, što je također ovlast Nacionalnog vijeća za znanost te predstavlja preduvjet vrednovanja pojedinac i organizacija u znanstvenoj djelatnosti. Na poziv predsjednika Nacionalnog vijeća za znanost da Hrvatski sabor preuzme aktivniju ulogu koja se ne bi svodila samo na razmatranje godišnjih izvješća o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, članovi odbora usuglasili su se, to ćemo uskoro realizirati, s takvom potrebom, ali i time da suradnja s ovim odborom ostane na razini … [[Govornik se ne razumije.]] strateških pitanja, a ne operativnih zadaća koje pripadaju jasno izvršnim tijelima državne vlasti. Predstavnici Nacionalnog vijeća za znanost pozvani su pored ostalog da s potrebnom pozornošću pristupaju nekim zadaćama što ih izvršavaju zajedno s Nacionalnim vijećem za visoko obrazovanje, kao što je pitanje sudjelovanja u konstituiranju Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju kako bi taj postupak bio lišen nastalih nedoumica oko zakonitosti u izboru u pojedinom slučaju. Nakon provedene rasprave, većinom glasova, 5 za i 3 suzdržana donesen je sljedeći zaključak: Odbor predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o radu za 2007. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti svoje mišljenje? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici. Mi smo imali dosta opsežnu, a na momente i dosta oštru raspravu na odboru i to se jednim dijelom iz izvješća vidi, a ja bih vas želio podsjetiti na još neke elemente. Dakle, nama je znanost od strategijskog značaja, pogotovo nam je značajno tijelo, strategijsko tijelo, to je Nacionalno vijeće za znanost koje kao što je rečeno je najviše stručno tijelo koje brine za razvitak i kvalitetu cjelokupne znanstvene djelatnosti u državi. To tijelo po našem sudu kani poduzeti odgovarajuće korake i priprema se da poduzme odgovarajuće strategijske korake, ali je još uvijek daleko od toga. Mi mislimo da je u svakom slučaju strategijski korak pitanje državnog proračun, načina dakle i kvalitete, ali i količine dakle i kvantitete financiranje znanosti i tehnologije. U zadnje tri godine taj iznos pada, on se smanjuje. On se smanjuje kako na razini državnog proračuna, jednako tako se i smanjuje na razini privatnih ulaganja u znanstvena istraživanja i to je zabrinjavajući podatak. To je zabrinjavajući podatak za svaku zemlju koja se kani razvijati, to je zabrinjavajući podatak za cjelokupnu znanstveno-istraživačku djelatnost i očekivali smo ili trebali bismo očekivati da Nacionalno vijeće upozori na taj deficit i da zapravo ukaže na potrebe hitnog, a možda i bitnog promjenjivanja tog načina financiranja i načina opsluživanja., Drugo, uz Nacionalno vijeće za znanost postoji i nešto što se u Hrvatskoj zove ni manje, ni više nego renesansnim akronimom SVEZNATE. SVEZNATE je nešto što je skraćenica za strategijsko Vijeće za znanost i tehnologiju koje je osnovano na sjednici Vlade u 6. mjesecu 2006. godine, a predsjednik tog vijeća je premijer osobno. Nigdje nismo mogli naći informacije o tome kako sve znate funkcionira i dali uopće funkcionira, nigdje nismo našli pokušaja da se sve znate i Nacionalno vijeće za znanost koordiniraju, a čini nam se da ovo najviše tijelo mora voditi brigu o onim tijelima koji žele koordinirati znanost i njome upravljati u zemlji. Treća djelatnost koju svakako smatramo strategijskom je bitna veza između znanosti, dakle znanstveno istraživačke djelatnosti i visoko obrazovne djelatnosti. U tom smislu nam je jako žao da Nacionalno vijeće za znanost nije nastavilo gotovo pripremljeni postupak reintegracije znanstvenih instituta u sveučilišta, čime bi s jedne strane znanstveni instituti dobili svoj … [[Govornik se ne razumije.]] u ovoj široj okolini a sveučilišta bi dobila i nove nastavnike, i nove prostore i novu opremu. Podsjećam vas da Hrvatska ima 30-tak javnih instituta na 4,5 milijuna stanovnika. I taj korak se mora napraviti kada tada, čim prije, tim bolje. I konačno, 2007. godine su odobreni novi znanstveno istraživački projekti. Ni o tom pitanju se nacionalno vijeće nije izjašnjavalo, premda je u odobravanju znanstveno istraživačkih projekata bilo velikih poteškoća i formalno pravnih, jer su znanstveno istraživački projekti odobravani tako da su u podosta velikom broju slučajeva članovi koji su ocjenjivali projekte sebi nekako slučajno baš dodjeljivali prioritetna mjesta. I drugo što je za znanstveno istraživače projekte u nekim slučajevima odobravan toliki iznos da on ne može niti približno pokriti troškove za ostvarirvanje projektiranih zadataka u projektu. Dakle, i tu smo očekivali da se nacionalno vijeće postavi drugačije i konačno postoji još jedna dimenzija, a to ja da u zadnjih 15, 18 mjeseci jedva da je ikoji projekt odobren, a težimo društvu znanja. Težimo društvu znanja, znanost napreduje velikim i brzim koracima i ako vrlo malu količinu projekata odobrimo u 15 ili 18 mjeseci onda i to zabrinjava, a strategijsko tijelo bi o tome moralo voditi računa. I konačno, kolegice i kolege još dvije napomene. Nacionalno vijeće za znanost ima obvezu brinuti i o području koje izrasta iz te znanosti, a to je visoko obrazovanje. I stoga je ovo tijelo u svojim normativnim odredbama propisalo da se barem jedanput godišnje sastaju ta dva tijela. I kada su se sastala nisu odradile one svoje zakonske obveze o čemu je već jednim dijelom bilo riječ u izvještaju. S jedne strane nisu predložile raspodjelu državnog proračuna, a što im je zakonska obaveza. Ja ću konkretno citirati i članak, to je članak 8. stav 1, odjeljak 1 i konačno nisu predlagale Odbor za etiku kako to zahtjeva članak 8., stav 1, pododjeljak 6, a što su bile obavezne. Podsjećam vas da smo mi o tome već raspravljali. I konačno, kao što je bilo spomenuto, a po mom sudu možda nedovoljno jasno. Mi smo na sjednicu odbora povodom izvještaja Nacionalnog vijeća za znanost dobili i nešto što se zvalo Prijedlog podjela, dakle na znanstvena područja, polja i grane. Pravilnik o podjeli na područja, polja i grane. Taj pravilnik je dosta supstacionalno, a i ne baš nježnim riječima popraćen na sjednici odbora i taj pravilnik nije prihvaćen, nego je Nacionalno vijeće za znanost dobilo zadaću da ne samo do kraja godine, nego do 15. 12. dakle do datuma kada mi radimo izradi novi prijedlog pravilnika o podjeli. Gospodin predsjednik je nekako zaboravio spomenuti, prešutio nam je jednostavno da je onoga datuma kada smo mi imali sjednicu odbora, zapravo u "Narodnim novinama" tiskan taj isti pravilnik koji smo mi odbili. I to zapravo smatramo ne prihvatljivim. Dakle, mi jednom riječju nismo obaviješteni o tome da će to biti objavljeno ili da je to nekakav konačni akt, nego je pravilnik taj tiskan nakon ili istog dana nakon sjednice našeg odbora i to smatramo posve neprihvatljivim i nekorektnim. Dapače, upravo sam dobio obavijest dakle pola sata prije početka ove sjednice, od predsjednika odbora, da na dva dopisa koje je predsjednik odbora slao Nacionalnom vijeću za znanost o tome kako je došlo do objavljivanja toga teksta, nismo dobili odgovor što također smatramo nekorektnim i neposlovnim jel' je Nacionalno vijeće za znanost podsjećamo vas saborsko tijelo. To su ključni razlozi zbog kojih SDP ne može podržati ovaj izvještaj, premda želimo i Nacionalnom vijeću za znanost, ali želimo i svima nama da to vijeće puno bolje funkcionira, jer se nadamo da će na taj način prosperirati hrvatska znanost, a nadamo se i ona proizvodnja koja se temelji na znanosti pogotovo u nečemu u čemu su nam puna usta, a to je društvo znanja ili ekonomija temeljena na znanosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospođe i gospodo zastupnici, još imamo dva kluba i četiri zastupnika, pa možda da bi uspjeli završiti do 13,00 sati kada je predviđeno glasovanje da se vremenski ovaj dovede u te granice. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predstavnici Nacionalnog vijeća za znanost, gospođe zastupnice, zastupnici. Uvažit ću ovu primjedbu potpredsjednika jer doista želim reći glede vremena u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da mi prihvaćamo ovo izvješće Nacionalnog vijeća za znanost iz razloga što on najkraće rečeno hrvatski znanstveni sustav usmjerava prema europskom i podiže ga na višu kvalitetu. To je činjenica koja od prve do zadnje stranice možete iščitati, a to je činjenica koja izlazi iz ovoga što je tijekom 2007. godine rađeno ne uvažavajući ono što je 2008. gdje bi se mogli pridodati i neke nove rezultate. Naravno da određenih poteškoća ima. To je logično kada se ovakav jedan sustav a i sjetimo se u kakvim je sve tijekom zadnjih desetljeća situacijama živjela hrvatska znanost. Ja ću samo reći a prateći ono što je izvješću izneseno da je Nacionalno vijeće za znanost djelovalo prema Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i da je Nacionalno vijeće za znanost stručno i savjetodavno tijelo koje se brine za razvitak i kvalitetu cjelokupne znanstvene djelatnosti. To je ono u svojoj naravi činilo. I posebno ono što je važno za hrvatsku znanost reći jest približavanje i nastavne djelatnosti i visokoškolske tako da i Nacionalno vijeće za znanost treba promatrati kroz rad Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje i taj suodnos kreira potpunu sliku ovoga područja. Isto tako, želim reći da ono što je tretirano na sjednicama i ono što je činjeno u ovome području u svakom slučaju upotpunjava i uočava znanstvenu situaciju. Dakle, započele su rasprave o novom sustavu znanstveno-istraživačkih projekata, nastavljen je rad na vrednovanju kvalitete i učinkovitosti znanstvenog i stručnog rada znanstvenih organizacija, izrađeni su kriteriji za odabir znanstvenih novaka, imenovani su pojedini članovi matičnih odbora i područnih znanstvenih vijeća, imenovana su povjerenstva za izbor u znanstvena zvanja, razmatrani su statuti javnih znanstvenih instituta o kojima je od Nacionalnog vijeća za znanost tražena suglasnost, i niz drugih aktivnosti o kojima isto tako želim nešto pobliže reći. Novi sustav financiranja znanstveno-istraživačkih projekata to je iznimno važno. Naravno, bilo je tu i poteškoća i nije jednostavno oformiti do kraja ali dobili smo nove parametre za to. Povećana su ukupna sredstva za znanstveno-istraživačke projekte. Projekti koji nisu znanstveni ali su važni za razvoj pojedinačnih struka u Republici Hrvatskoj prepustit će se drugim ministarstvima. Isto tako, racionaliziraju broj znanstvenih projekata. Isto tako, uvode se neki novi projekti, predloženi su novi projekti za mlade istraživače s doktoratom koji žele osnovati vlastitu istraživačku grupu. Isto tako, kolaborativni projekti te nacionalni projekti koje Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa financira uz druga ministarstva i privredni subjekti utvrđuju predpoziva i poziva za znanstvene projekte itd. Isto tako, čini mi se posebno važno istaknuti a što držim što je i nastavljeno u 2008. godini raditi, i Nacionalno vijeće za znanost radi dalje na novom sustavu financiranja znanstvenih projekata, novi sustav recenzija, novi sustav financiranja znanstvenih novaka, pravilnik o sistematizaciji područja, polja i grupa i njegovo usklađivanje sa sličnim dokumentima u razvijenim zemljama. Tu ću u ime Hrvatske demokratske zajednice reći i neka naša gledišta koja će upotpuniti sliku, zatim rasprava o formiranju nacionalnih instituta, evaluacija znanstvenih institucija, vrednovanje znanstvenih projekata, vrednovanje znanstvenih organizacija. Dakle, na svemu tome Nacionalno vijeće za znanost je djelovalo i 2008. godine. Čini mi se a s obzirom da od znanosti očekujemo potporu obrazovanju i kvaliteti hrvatskoga društva čini mi se da je potrebno nastaviti dalje raditi na tim sadržajima. A nešto ću reći u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice o Pravilniku o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama. Zato jer moramo biti svjesni da neka polja nisu do kraja definiranja. To je pitanje obrazovanja. Tu mislim da se slažemo i sa klubom SDP-a da bi trebalo doraditi to polje, osobito u kontekstu interdisciplinarne humanističke znanosti, interdisciplinarne društvene znanosti, interdisciplinarne prirodne znanosti odnosno interdisciplinarni studij obrazovanja jer prije svega pitanje metodike koja ulazi u sva područja a nije do kraja definirano. I čini mi se ono što u ovoj raspravi danas želim reći u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da je to jedno područje koje treba dopuniti i sa sustavom obrazovanja. Zašto? Zato jer se Hrvatska opredijelila kao i većina europskih zemalja da obrazovanje pripada sveučilišnom studiju. Imamo razvoj ne samo diplomskog nego i poslijediplomskog studija i sad se javljaju razni problemi u tom području oko napredovanja, oko ocjenjivanja, oko miješanja polja glede društvenih, humanističkih područja i mislim da je ovo prostor da u narednom razdoblju realiziramo i ovo pitanje. I to mi se čini da je jedna razvojna tema. To nije tema neka kritična koju treba izmisliti. Mi moramo samo primijeniti naša iskustva i uskladiti sa europskim iskustvima ako smijem tako reći zato jer kada ulazimo u dubinu te materije onda znamo da pedagogija ili neko područje psihologije ne može pokriti do kraja pitanje metodike, pitanje interdisciplinarnosti u obrazovanju pa očekujem da hrvatska znanstvena javnost će to znati zajedno sa znanstvenim Nacionalnim vijećem za znanost do kraja osmisliti. I na koncu, u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice želim istaknuti iz svih ovih razloga da prihvaćamo i podržavamo Izvješće Nacionalnog vijeća za znanost.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Kolega Šetić, koliko god vi govorili a i vi i ja htjeli da se sredstva za projekte znanstveno-istraživačke djelatnosti povećavaju nas demantiraju brojke i državni proračun. Ja vas podsjećam da je dakle za projekt A6 2203, dakle programi i projekti znanstveno-istraživačke djelatnosti su sredstva odlukom Vlade smanjena sa 153 milijuna kuna na 136 milijuna kuna kao i primjerice aktivnosti poticanja znanstvene izvrsnosti da su odlukom Vlade sredstva od 5,5 milijuna kuna smanjena na 3 milijuna i 100 tisuća. Prema tome, koliko god vi govorili o tome da povećavate sredstva za znanstveno-istraživačke projekte a i vi i ja htjeli da se to zaista događa to se naprosto ne događa i to nije točno.
Klub zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Nacionalnog vijeća, kolegice i kolege. Evo, ja ću na zamolbu našeg potpredsjednika znatno skratiti svoje izlaganje. I u nastavku ove priče o Hrvatskoj kao društvu znanja želim samo dodati na ono što je sada kolega ispred kluba HDZ-a rekao i time bi ga malo nadopunio da hrvatski znanstveni sustav se kreće u pravcu europskog znanstvenog sustava ne zadnje dvije, tri godine nego zadnjih 25 godina uvažavaju se publikacije, tercijarne publikacije u kojima se one navode, citiranost, kriteriji za napredovanje u znanstveno nastavna zvanja itd., to su pomaci koji se već uvažavaju i pomalo mijenjaju i unapređuju godinama. Pitanje je samo koliko koja Vlada je bila u stanju da u biti ubrza taj proces, i o tome se radi. Zato gospodin Flego ima potpuno pravo da je naveo i one nedostatke koje mi želimo da u narednom razdoblju pokušamo ispraviti. Evo kolegice i kolege možda jedan najbolji primjer, praktičan primjer. 7. prošlog mjeseca u Hrvatskom saboru dodijeljene su najviše nagrade za znanost. Ja bih vas pitao, sad kad bi napravili anketu da li netko od vas zna nabrojiti barem jednog čovjeka koji je dobio prije mjesec dana najviše nagrade za znanost u Hrvatskoj? Bilo ih je 13 godišnjih nagrada. Dakle ljudi koji su napravili najveći iskorak u svom području. Najviše doprinijeli da se europska znanost, hrvatska znanost poveže sa europskom i svjetskom, ljudi na koje možemo računati. Ja vjerujem da barem 80% vas ne bih znali nijedno ime navesti. A znate li i zašto kolegice i kolege? Ni u jednim novinama se drugoga dana nakon podjele tih nagrada nije pojavila ni jedna notica sa njihovim imenima, ni na jednoj televiziji, ni na jednoj radio stanici nije bio ni jedan spomen o tome da su dodijeljene najviše nagrade za znanost. To je opća sramota. Nadalje. Jedna od dobitnica je i M.Š. Ta je osoba, 38 godina ima, dobila državnu nagradu za područje to i to. Ta kolegica dakle je ocijenjena od ocjenjivačkog suda kao najbolja u tom području da bi 10 mjeseci ranije povjerenstvo koje je odlučivalo o kakvoći projekata koje je ona prijavila njen projekt sa gotovo istim radovima objavljen u najboljim svjetskim časopisima ocijenila kao lošiji projekt i financira se sa samo 70 tisuća kuna. Pogledao sam malo i raspitao sam se tko je u ocjenjivačkom sudu? Između ostalog ljudi koji nikada nisu imali vlastiti projekt. Nikada vlastiti projekt. Ni sada nemaju projekt, a ocjenjuju tuđe projekte. To ne može biti. To ne može biti. U nastavku one priče koju je profesor Flego rekao. Dobili smo prije tjedan dana izvješće Europske komisije o izdvajanjima Republike Hrvatske za znanost i istraživanje. U proteklih 6 godina sa 1,1% BDP-a pali smo na 0,87. Sustavno iz godine u godinu padamo, padamo, padamo, padamo. A po Bolonjskom procesu obvezali smo se da ćemo do desete godine izdvajati čak 3%. Priznajem ni mnoge druge europske zemlje to ne čine. Prosjek Europske unije je negdje oko 2%, skandinavskih zemalja jedini iznad 3%, ali da moramo biti na 0,87% e to zaista ne moramo biti. Zadnje što želim reći jer zaista vrijeme istječe a korektno je od potpredsjednika da želi da svi imate priliku govoriti je trokut, famozni trokut između znanosti, gospodarstva i visokog obrazovanja. Taj trokut ne postoji. Koordinacije nema. Mi smo zahvaljujući evo profesoru Selemu organizirali jedan okrugli stol. Mi ćemo uskoro predočiti te naše zaključke i ministru. Nadamo se da će tu, da će se tu dogoditi veliki pomak jer uistinu za koga mi obrazujemo kadrove ako ne za gospodarstvo? Za koga se vrše istraživanja ako ne za pomak kakvoće života u našoj zemlji? U Hrvatskoj nikada nije bilo prioritetnijih područja istraživanja. Zar ne bi poljoprivreda trebala biti na primjer jedna od njih? Ili u području nekakvih tehničkih znanosti i tako dalje i tako dalje. Kada sam ja kao mladi znanstvenik radio u Francuskoj prije puno godina tad je ministar rekao: «U mom mandatu biti će tri prioritetna područja.». Bilo je to davno pa su to bili fibrooptička vlakna, poluvodiči, genski inžinjering. Točno se znalo što treba Francuskoj i u kom pravcu oni jasno žele pomoći svom gospodarstvu. To Hrvatskoj treba. Hvala lijepa.
Gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Nacionalnog vijeća osjećam osobnu potrebu a na neki način i odgovornost prema ovom Parlamentu diskutirati o ovoj temi možda na nešto drugačiji način nego što su to činili moji prethodnici i na neki način upoznati vas sve zastupnike i zastupnice koji se možda i ne bavite toliko temama znanosti i obrazovanja o nečemu što mi se čini da je presedan u našoj hrvatskoj parlamentarnoj praksi. Za uvod dakle Nacionalno vijeće za znanost zajedno kao i Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje su tijela osnovana Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, nacionalna tijela koja za svoj rad odgovaraju Hrvatskom saboru, koje bira Hrvatski sabor i koja zapravo na neki način kroz svoj rad moraju da tako kažem skraćeno objedinjavati cijelu državnu politiku vezanu uz znanost odnosno ovo drugo vijeće za visoko obrazovanje. Da se radi o za državu važnu strateškom poslu govori i obveza da nacionalna vijeća svake godine podnose izvješća Hrvatskom saboru i to je upravo ovo jedno od tih izvješća o kojima sada raspravljamo. Mi smo na matičnom odboru dakle na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu to izvješće raspravljali 20. lipnja ove godine a između ostalog a nešto o tome su rekli i moji prethodnici smo raspravljali o jednom prilogu tom izvješću o Prijedlogu pravilnika o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama. Tada smo kao zastupnice i zastupnici iznijeli neke svoje primjedbe i promišljanja na određena rješenja iz tog prijedloga pravilnika i dobili smo tada objašnjenje predsjednika Nacionalnog vijeća da se radi zapravo tek o prijedlogu dokumenta koji tek treba proći široku javnu raspravu kako na sveučilištu tako i u svakakvoj široj društvenoj zajednici. Sjećam se tada je i ja sam prilično meko da tako kažem govorila o nekim stvarima, predsjednik odbora je tada čak i mene prekinuo i rekao: «Ne radi se o nekakvim našim promišljanjima nego o zaključcima Odbora za obrazovanje Hrvatskog sabora.» Ono što se dogodilo je činjenica da je idući dan nakon sjednice Odbora ili dva dana iza toga ili nekoliko dana iza toga taj pravilnik objavljen u Narodnim novinama kao konačni dokument. Svega nekoliko dana prije toga predsjednik Nacionalnog vijeća nam je govorio da se radi o prijedlogu i o radnom tekstu o kojem će još uvijek biti diskusije kao odgovor na naše primjedbe. Ja ne znam kako se to drugačije zove nego laganje matičnog odbora i dovođenje na neki način zabludu svih zastupnica i zastupnica u Hrvatskom, zastupnika i zastupnica u Hrvatskom saboru. Predsjednik našeg odbora je u ime odbora uputio pismo Nacionalnom vijeću da se očituje o tome. Dakle već negdje prije ljeta. Do dana današnjega odgovor na to pismo nije stigao. I mene sad zanima ako postoji Nacionalno vijeće koje je formirano kao nacionalno tijelo, kao krovno tijelo koje zajedno s nama na neki način treba kreirati znanstvenu politiku u Republici Hrvatskoj zašto onda u potpunosti i ignorira stavove Hrvatskog sabora unatoč tome što je javno deklariran poziv da se zajednički radi na nekakvim projektima? Odnosno ja bih voljela konačno dobiti odgovor na pitanje zašto na neki način nešto što nam je bilo protumačeno kao radni prijedlog na sjednici Odbora za obrazovanje je za nekoliko dana osvanulo u Narodnim novinama kao službeni dokument koji ponavljam ima, neke su kolege o tome i govorile prije pa neću o konkretnim stvarima i primjedbama na taj pravilnik ima brojne probleme. Ja mislim da je u najmanju ruku korektno dobiti objašnjenje, odnosno odgovor na ovo pitanje, a s druge strane na neki način želim i javno zamoliti Nacionalno vijeće za znanost da posao i funkciju koji trebaju obavljati sukladno zakonu i sukladno na neki način raspravama i zadaćama koje dobiju ovdje u Hrvatskom saboru ispunjavaju korektno i u smislu da se ostvari najbolje za hrvatsku znanost. U suprotnome mislim da možemo onda i sumnjati u odluke Nacionalnog vijeća za znanost kao i za sve ono što Nacionalno vijeće radi, a to nije scenarij kojeg bi osobno voljela vidjeti i kojem bi osobno voljela svjedočiti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Gospodin Daniel Mondekar. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Raspravu sam zaista skratio na par minuta. Samo da prođemo malo kroz neke usporedbe danas u Europskoj uniji i Hrvatskoj. Znanstveni projekti “Znanost u Europi“ definitivno je okrenut međunarodnim interdisciplinarnim kolaborativnim projektima, gdje su partneri upravo iz ovog trokuta znanosti, visokog školstva i privatnog sektora u kojem svi imaju svoju jasnu ulogu u kojem i država ima određenu jasnu viziju. Neke zemlje kada su u igri, projekti koji se financiraju iz Fondova za znanost idu toliko daleko da daju jedan na jedan sufinanciranje projekta, odnosno koliko je uzeto recimo iz 7. okvirnog istraživačkog programa toliko u istom iznosu da i država. I kao što smo čuli imamo države koje ulažu i više od 3% svog BDP-a u znanost i istraživanje. Ove godine 2008. Europa je prvi put prestigla SAD recimo u ulaganjima u inovacije. Prošle godine 7,4 sada 8,8 dok je SAD pao sa 13 na 8%. To se vidi i kod povećanja broja ljudi koji rade u znanosti i visokom školstvu. Pola milijuna znanstvenika i jedan i pol milijun nastavnika na 4000 sveučilišta i instituta u Europskoj uniji s time da se u ovom trenutku maksimalno ulaže u prirodne i tehničke znanosti jer tu se vidi i budućnost. U Hrvatskoj veliki problem je već i kod broja znanstvenika. Treba nam puno više. Mi smo imali čak do prije par godina i velike rasprave koliko točno Hrvatska uopće ima znanstvenika. Jedno je rekla statistika, jedno Ministarstvo znanosti, treće smo vidjeli u izvještaju OECD-a. Ali puno veći problem je naši znanstveni projekti. Republika Hrvatska ima veliki broj malih razmrvljenih projekata koji su teški pod navodnicima oko 5000 eura svaki. Prava znanost, pravo znanstveno istraživanje od kojih Republika Hrvatska ima koristi za svoje gospodarstvo, za svoj društveni razvoj nisu ispod pola milijuna eura. I za europske norme, za recimo jedan FP7 hrvatski znanstveni projekti su smiješni, zaista smiješni. Danas instituti kada i hoće ići u velike projekte nalaze se u problemu da ne mogu dami naći dovoljno novaca za sudjelovanje u istim projektima, a Ministarstvo znanosti te novce nema. Nedavno je jedan moj kolega o svom vlastitom trošku morao putovati po Europi da dogovori ulazak jednog instituta u jedan konzorcij za zajednički projekt, a još uvijek se ne zna i kako će ga sufinancirati. Nadalje, umjesto da država ulaže više novaca u projekte koji se financiraju iz okvirnog istraživačkog programa taj iznos je isto smiješan. Kada pogledate u proračun Republike Hrvatske iznosi koji se daju za FP6 i FP 7projekte su zaista mizerni. Daleko od bilo kakvog jedan na jedan sufinanciranja, a iznos novaca za znanstvene projekte u Hrvatskoj još dodatno i pada. Na sve to nadodajte da inovacije u Hrvatskoj u znanost kako je sam Bruxelles nedavno rekao premalo država sudjeluju. Većinom su u rukama velikih kompanija i taj iznos da bi to u Hrvatskoj donijelo neki napredak mora biti barem 30%. Bez konkretnog ulaganja u inovacije, bez konkretnog ulaganja u velike EU projekte, međunarodne, kolaborativne projekte neće biti ni transfera znanja pravilnog. Znači prijenosa znanja, istraživačkih projekata i vještina u ekonomiju. I dok do toga ne dođe bilo kakva priča Vlade Republike Hrvatske o gospodarstvu znanja i društvu znanja ostat će isprazna floskula. Eto toliko o tome. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključno predsjednik Vijeća za znanost, profesor doktor Krešimir Pavelić. Izvolite.
Ja ću kratko samo komentirati neke od izjava. Pohvalio bih ovo što je mladi kolega rekao, jer upravo u tom smjeru Nacionalno vijeće i radi. Naime, mi raspravljamo Izvještaj za 2007. Sve što je govorio gospodin Flego i ostali je zapravo velikim dijelom već napravljeno u Vijeću, ali mi sada govorimo o izvještaju godinu dana ranije. Gospođa mlada zastupnica Lugarić, nije točno da sam ja rekao da je ono radni prijedlog. Ja sam rekao da je cijeli taj posao radni prijedlog i da mi sada spašavamo situaciju u kojoj smo pritisnuti od sveučilišta da brzo napravimo pravilnik da bi ljudi koji su htjeli izići na ulice mogli biti promovirani za doktore znanosti. Dakle, mi smo napravili nešto što je bilo neophodno i odmah sam vam rekao, dakle na toj sjednici da ćemo isti čas, ja sam to i učinio početi raditi na novom prijedlogu koji je za mene jedino moguće rješenje, a to je prijedlog novog Raskatija koji je Europska unija napravila. Međutim, tu ću vas odmah upozoriti da naša akademska zajednica jer ja sam poslao svima taj prijedlog je potpuno nespremna da to prihvati i moramo pogledati stvari takve kakve jesu. Dakle, mi ćemo jako teško izići iz ovog problema. Ja ću na sljedećoj sjednici odbora, ja sam sa gospodinom predsjednikom razgovarao dati nekoliko rješenja i mi ćemo ja se nadam izići iz te situacije. Ali vas upozoravam da nacionalna vijeća prije mene nisu uspjela riješiti taj problem. Nisu ga čak niti dala u javnost. Dakle, nisu ga htjela rješavati. Prema tome, nemojmo se bojati da to nećemo napraviti. Vrlo kratko bih komentirao što je gospodin Flego rekao bio je vrlo kritičan moram priznati. Mi razgovaramo i drago mi je da razgovaramo. Međutim htio bih reći da sve ono što ste vi rekli de facto govori u prilog činjenici da se moramo pitati da li je potrebno da imamo dva vijeća. Isto tako vi dobro znate moj stav o reintegraciji sveučilišta u, instituta u sveučilišta i mi kao Nacionalno vijeće ćemo podržati i dati konkretan prijedlog u tom smislu. Nije točno da ne radimo u suradnji sa Nacionalnim vijećem za visoko obrazovanje. Mi imamo zajedničke redovne sjednice, no morate ipak imati u vidu da postoji razlika u pristupu u radu između dva vijeća, da je Nacionalno vijeće za visoko školstvo i visoko obrazovanje opterećeno sa svakodnevnim poslovima odobravanja studija i ono se zapravo pretežno time bavi. Prema tome, čini mi se da će izlaz u tome biti ili u integraciji vijeća ili u nekom drugom pristupu. Na kraju jedan kratki komentar o sredstvima koja naravno da Nacionalno vijeće je alarmiralo u nekoliko navrata ministarstvo o situaciji s projektima i meni je žao da mi ne možemo sada raspravljati o 2008. godini kada smo mi dali vrlo dobra rješenja za novu strukturu projekata koja je doista komplementarna europskom sustavu i možda ćemo izvještaj za 2008. imati ranije pa ćemo o tome govoriti na vrijeme. Međutim kada govorimo i s time ću završiti, o izdvajanju za znanost moramo znati da ne postoje samo sredstva ministarstva već postoje i drugi izvori za financiranje, to su UHF projekti, BIKRO, HIT itd. Isto tako postoji i značajan udio hrvatskih znanstvenika u F6 i F7 projektima. Dakle ono što je možda najznačajnije da si je nacionalno vijeće započelo jednu raspravu koja je mislim urodila plodom i to ćete dobiti u sljedećem izvješću, da je sredstva predložila, dakle da se sredstva iz ministarstva za istraživanja izmjeste u nacionalnu zakladu. Dakle čini mi se da bi i to je moja poruka zapravo i vama koji ste s pravom kritični, da bi bilo dobro da više radimo zajedno na sustavu nego da se kritiziramo, jer mislim da ovaj čas moramo naći zajednički jezik i da u ovom slučaju Hrvatska ide u dobrom smjeru. To je moja osobna, moj osobni stav. Još samo na kraju, gospodin Dorić je dao jednu dobru poruku. Pitanje informiranja iz znanosti je vrlo teško riješiti. Nacionalno vijeće je u nekoliko navrata pokušalo razmatrati taj problem, ali se moramo suočiti s činjenicom da znanost nije zanimljiva osim kada se radi o aferama i na žalost ne znam kako to riješiti ali pokušati ćemo napraviti jedan sastanak sa ljudima iz javnog informiranja. Ne znam možda sam nešto i zaboravio, ali evo ako mislite da još trebam na nešto odgovoriti, vrlo rado ću to učiniti.
Hvala lijepo. Imamo povredu Poslovnika, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče vrlo kratko. Ove odredbe o održavanju reda i stegovne mjere koje se uglavnom odnose na zastupnike, ali bi se mogle primijeniti na svakog govornika ne samo radi političke pa su one povrijeđene, ali molim to preventivno da se više ne događa ne samo radi političke korektnosti nego na vlastito radi primjene novog Zakona o suzbijanju diskriminacije. Gospodin Mondekar je gospodin Mondekar, on je mladi gospodin. Jednako tako i gospođa Lugarić.
Hvala. Kada mene netko nazvao mladi gospodine, ja bih to smatrao velikim komplimentom. Isto tako gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine predsjedniče ja bih sada bila odustala od ove povrede da nije bila ovakva vaša reakcija, ali ja se sada pozivam ako ništa drugo na opće odredbe koje se govore o općim pravima i dužnostima zastupnika po kojima čini mi se da se mi ovdje ne razlikujemo po godinama. A oni koji dolaze u ovu sabornicu braniti neka izvješća, akte, prijedloge ili nešto drugo, ja mislim da ne bi trebali zaboraviti da su u Hrvatskom saboru a ne na fakultetu ili negdje drugdje, ovdje su gospoda i gospođe zastupnici bez obzira na godine ili ne znam što drugo. I gospodine predsjedniče ja bih vas molila, mi smo kao Sabor ipak dostigli neke standarde, a ponekad, donijeli ste zakone, a ponekad izgleda potrebno one koji ovdje dolaze ipak na to upozoriti, molim vas.
Hvala lijepa. Moja reakcija je gospođo prirodna, ja sam poželio da me netko tako nazove. Međutim, ali nemojmo biti preosjetljivi, ja vas molim. Svi mi imamo neki, ponekad smo zadovoljni, ponekad smo nezadovoljni kako se tretiramo, ali budimo široki. I Mario Habek, također.
Pa u biti ja sam htio isto napomenuti da je povrijeđen ovaj članak 214. koji je predstavnik Vlade povrijedio, ali možda njemu, možda gospodinu nije to toliko bitno, možda nebitna činjenica jesmo mi neki mali gospodin, ali isto tako ovdje smo svi isti i ne bi ni njemu bilo draga da ga ja ili neki od kolega nazovemo starim gospodinom.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Tri netočna navoda bih ispravio, premda mi se čini da ih je bilo više. Nije točno da je o pravilniku raspravljano kao o nečemu što će se naknadno napraviti i popraviti nego je točno da se na odboru raspravljalo o pravilniku kao nečemu što je dalje neupotrebljivo pa je Nacionalno vijeće za znanost dobilo zadaću da napravi novi do kraja 12. mjeseca. Drugo, nije točno da se situacija mijenja korištenjem i ostalih fondova u financiranju znanosti nego je točno ono što sam rekao, na žalost i za vas i za mene, točno ono što sam rekao da zadnje tri godine ulaganje u znanost što je rekao kolega Dorić opada, a naročito iz privatnih izvora. I treće, znate meni se čini da Sabor i Nacionalno vijeće rade tijesno i zaključili smo da ćemo imati nekakve tematske sjednice. Mi smo vrlo radi saslušati vaše argumente, ali o tome što ćete vi raditi ovo tijelo odlučuje čiji ste vi samo organ.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2007. godinu. Podnositelj Nacionalno vijeće za znanost Republike Hrvatske. Dajem na glasovanje zaključak sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela i mišljenja Vlade Republike Hrvatske koji glasi: "Prihvaća se Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2007. godinu." Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova sa 73 glasa za, 3 suzdržana i 29 protiv.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolege i kolegice zastupnici. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 23. sjednici održanoj 21. studenog 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za obitelj, mladež i šport Hrvatskoga sabora. Prvo, razrješuje se člana Odbora za obitelj, mladež i šport Hrvatskoga sabora Šimo Đurđević. I drugo, za člana Odbora za obitelj, mladež i šport Hrvatskoga sabora bira se Berislav Rončević.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Prijedlog je prihvaćen većinom glasova sa 86 glasova za, 2 suzdržana i 1 protiv. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 23. sjednici održanoj 21. studenoga 2008. godine jednoglasno je utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora bira se Šimo Đurđević.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog. Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Prijedlog odbora prihvaćen je većinom glasova sa 82 glasa za i 1 suzdržan. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 23. sjednici održanoj 21. studenoga 2008. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskoga sabora bira se Berislav Rončević.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Prijedlog odbora je prihvaćen većinom glasova sa 77 glasova za, 1 suzdržan i 2 protiv. Dame i gospodo zastupnici, s ovim smo zaključili glasovanje. U srijedu 26. nastavljamo sa sjednicom s točkom dnevnog reda Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u 2007. godini, podnositelj Nacionalno vijeće itd., i onda dalje Godišnje izvješće nacionalne zaklade za znanost. Želim vam ugodan odmor za ovaj vikend. Hvala. Molim gospođu Nevenku Majdenić, predsjednicu Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove u točki izbor imenovanja.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 24. sjednici održanoj 5. prosinca sa 7 glasova za i 3 suzdržana utvrdio prijedlog odluke o imenovanju člana Povjerenstva za odlučivanje u sukobu interesa. Za člana Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa imenuje se iz redova uglednih javnih djelatnika, profesor doktor znanosti Ivan Tanta.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog za glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj prijedlog Odbora za izbor, imenovanja je prihvaćen većinom glasova, 83 glasa za i 20 suzdržanih. Molim dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora na 24. sjednici održanog 5. prosinca 2008. godine sa 7 glasova za i 3 suzdržana utvrdio prijedlog odluke o imenovanju članice Sveučilišnog savjeta Sveučilišta u Zagrebu. Za članicu Sveučilišnog savjeta Sveučilišta u Zagrebu imenuje se profesorica doktorica znanosti Vida Demarin.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je prijedlog odbora prihvaćen sa 92 glasa za, 3 protiv i 7 suzdržanih. Dame i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom Sabora u utorak u 9,30 sati sa onom točkom dnevnog reda koju smo privremeno prekinuli i sa zastupnicima koje sam već pročitao. Očekujem da će u tijeku sutrašnjeg dana u pretince biti dostavljen Prijedlog državnog proračuna za 2009. godinu. Hvala lijepa i dobar odmor. Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Oprostite imamo još jedan prijedlog koji je upozorila gospođa predsjednica Odbora za izbor i imenovanja gospođa Nevenka Majedenić. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova odbora za dodjelu nagrade "Faust Vrančić". Nema smisla da to čeka mjesec, dva dana. Izvolite gospođo.
Zahvaljujem. Kolegice i kolege. Odbor za izbor i imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 25. sjednici održanoj 12. prosinca 2008. godine jednoglasno je utvrdio prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i članova odbora za dodjelu nagrade "Faust Vrančić". Prvo, u odbor za dodjelu nagrade "Faust Vrančić" imenuje se za predsjednika Ante Markotić, za članove Igor Čatić, Tonko Čurko, Alan Labus, Ivica Lovrić i Bernardin Peroš.
Imamo li kvorum? Jer ako nemamo kvorum nećemo glasovati. 88. Otvaram raspravu o ovom prijedlogu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] 79 glasova. Dakle, otvaram raspravu. I zaključujem raspravu. Dajem prijedlog Odbora za izbor i imenovanje na glasovanje. Tko je za? Hvala. Ima li netko protiv? Suzdržan? Dva. Sa 77 za, 2 suzdržana je prihvaćen prijedlog Odbora za izbor i imenovanja. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa sjednicom. I prelazimo na točku dnevnog reda. - Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje u 2007. godini., Podnositelj: Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje Republike Hrvatske Nacionalno vijeće podnijelo je ovo izvješće na temelju članka 13. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Gospodin profesor Frano Parać predsjednik Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Izvolite.