Sada idemo dalje, na radu je Klub zastupnika Centra i GLAS-a poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege. Ja ću otići do Rima. Ima ona dobro poznata legenda o rimskom senatoru Katonu Starijem koji je navodno svaki svoj govor u senatu završavao rečenicom da smatra da Kartagu treba razoriti i ponavljao je tu rečenicu dok Kartaga zaista i nije bila razorena. Ja ne mislim da treba razoriti Kartagu, to su osim toga Rimljani već obavili, ne mislim niti ikoga ili išta drugo treba razoriti, ali mislim da PDV na ženske potrepštine uloške i tampone treba smanjiti. I nemam baš nikakvu namjeru odustati od zagovaranja te ideje dok god je Sabor i Vlade ne odluče prihvatiti, posebno ne u tjednu kad se donosi proračun. Plenković i Vlada stalno se hvali kako su uspješni, kako rastu prihodi, kako krizom plovimo neočekivano dobro i rast nam je iznenađujuće visok. Na tu stranu da li je to tako ili ne, ali ako je tako barem u nekim dijelovima tim gore po Vladu jer to znači da PDV na uloške i tampone naprosto ne žele smanjiti iako bi to mogli. To znači da ih ne zanima više od 50% stanovništva Hrvatske i činjenica da žene plaćaju porez koji muškarci ne plaćaju, naprosto zato što im zbog biologije ne trebaju ulošci i tamponi, jedan dakle čisto seksistički porez. Od prošlog tjedna na internetu se nalazi peticija za smanjenje PDV-a na uloške i tampone koji je pokrenuo niz udruga okupljenih u inicijativu za smanjenje poreza na menstrualne potrepštine. Ja i ovim putem pozivam sve muškarce i žene u Hrvatskoj da pronađu i potpišu tu online peticiju. Potpišite da se ukine jedan nepotreban i nepravedan porez koji zahvaća samo žene i to samo zato što su žene. O menstrualnom siromaštvu i važnosti smanjenja PDV-a puno toga smo saznali iz prošlogodišnjeg istraživanja riječke udruge „PaRiter“. To istraživanje pokazalo je da svaka deseta žena u Hrvatskoj nema novaca da kupi dovoljno uložaka ili tampona, a čak trećina djevojaka i žena mora kupovati manje kvalitetne proizvode opet zbog nedostatka novca. Žene ne mijenjaju uloške i tampone dovoljno često, izbjegavaju odlazak u školu ili fakultet, izlaske i slično, a sve zbog toga što si nešto što trebaju zato što su žene naprosto ne mogu priuštiti. I bez obzira što više zemalja smanjuje poreze, a neke najnaprednije idu i korak dalje pa su higijenske potrepštine besplatne, bez obzira što je tako smanjenje poreza i preporuka EU odnosno Europskog parlamenta naši vladajući ne popuštaju. Ne žele smanjiti PDV i gotovo. Ali niti ja osobno, niti cijeli niz kolegica, a i kolega ovdje u Saboru zajedno s organizacijama civilnog društva nemamo baš nikakvu namjeru odustati. Prijedlog će se opet naći na dnevnom redu, opet ćemo ga detaljno i razumno obrazložiti pa ga možda ministar Marić i premijer Plenković odluče usvojiti. Ma mogu oni to i sami predložiti, nije ovdje važno da to bude moj ili bio čiji prijedlog, važno je da se usvoji. Možda bi kolegice iz HDZ-a mogle predložiti, sa zadovoljstvom bismo to podržali. Inače zadnji put kad je prijedlog odbijen u Saboru HDZ je izglasao zaključak o tome da „Vlada u roku od šest mjeseci pripremi analize s ciljem sagledavanja cjelokupne problematike menstrualnog siromaštva i poduzme potrebne aktivnosti na njegovom otklanjanju“. To je bilo 29. listopada pred mjeseca dana i jedan dan, baš me zanima do kud je Vlada dogurala na tom poslu. Ono što znamo je da ljude koji su napravili najveće istraživanje o toj temi u hrvatskoj povijesti, Vlada još nije kontaktirala. Nemojte misliti kolegice i kolege iz HDZ-a da vas neću pitati što je s tim bilo i što je Vlada napravila negdje oko 29. travnja očekujem da se predstave rezultati rada Vlade na temelju tog zaključka koji je dobio podršku Sabora, a do tada, a bojim se ni tada ovaj razumni prijedlog kojeg proračun ne bi ni primijetio, a pomogao bi svim djevojkama i ženama u Hrvatskoj neće biti nešto što Plenković, njegova Vlada i njegova većina želi podržati. Kad dođe direktiva iz Bruxellesa onda će se svi oni ponašati kao da su ga sami smislili, a do tada mi se dalje borimo i nećemo odustati. Ceterum censeo PDV na uloške treba smanjiti.
Hvala vam lijepa. Sada ćemo poslušati kolegu Domagoja Hajdukovića u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata i onda ćemo napraviti desetminutnu pauzu i nakon toga krećemo sa Zakonom o sprečavanju sukoba interesa. Izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Nalazimo se zadnjem danu mjeseca studenog, to je mjesec koji je simbolički izuzetno važan, neću govoriti o nekim možda i nemilim događajima iz ne tako daleke prošlosti koje su obilježile našu nezavisnu državu koliko ću govoriti o nekim drugim obilježavanjima tijekom ovog mjeseca. Naime, studeni je mjesec borbe protiv nasilja svakakvog oblika, nasilja u obitelji, nasilja nad ženama, bullynga itd., ali i mjesec zdravlja. Mjesec zdravlja kada se pokušava podići svijest o borbi protiv raka i nešto što zaslužuje svakako nekoliko riječi pa makar evo i zadnji dan studenog, a to je mjesec muškog zdravlja. Dakle, studeni je mjesec posvećen muškom zdravlju, a poznat je i pod nazivom Movember. U svijetu se obilježava od 2003.g. u prvi plan želi staviti muško zdravlje, a tijekom studenog muškarci puštanjem svojih brkova šire svijest o bolestima koje zahvaćaju muškarce. Veliki je naglasak na raku prostate muškaraca starijih od 60 godina i tumora testisa mlađih muškaraca. Iako bi se na prvu ova akcija mogla činiti šaljivom dakle da ima šaljivi karakter ona zapravo ima jedan vrlo važan cilj, a to je povećati svijest o muškim bolestima te brkati mjesec je prihvatila i Hrvatska u kojoj godišnju bitku sa ovom opakom bolesti izgubi oko 800 muškaraca. Ideja Movembera potiče iz 1999.g. kada je nekoliko muškaraca iz Australije u znak protesta počelo puštati brkove kako bi skrenuli pažnju zajednice na muškarce i njihovo zdravlje. Sam naziv mjeseca spoj je dviju riješi mustache (brkovi) i november (studeni), s vremenom se akcija proširila diljem svijeta kako sam rekao i u Hrvatskoj, a prihvaćena i prerasla jednu od 100 najvećih nevladinih organizacija na svijetu. Osim već isticanih raka prostate i raka testisa ovom se akcijom skreće pažnja i na druge probleme kao što su suicid, depresija i slične zdravstvene tegobe kod muškaraca. Jednom anketom Europskog udruženja za urologiju provedenom na uzorku od 2.500 muškaraca u Italiji, Francuskoj, Španjolskoj, Njemačkoj, UK uočene su zabrinjavajuće informacije, naime čak 50% anketiranih muškaraca nije znalo da ima prostatu od kojih je dio vjerovao da je ona ženski organ. Nadalje, 22% znalo je da ima prostatu, ali nisu znali njezinu poziciju u tijelu, njih 43% izjavilo je kako ne bi potražili liječničku pomoć kada bi primijetili krv u mokraći, a 23% ispitanika pričekalo bi i više od mjesec dana prije negoli se obrate liječniku zbog česte potrebe za mokrenjem, 28% anketiranih zbog osjećaja peckanja ili bola pri mokrenju taj problem s liječnikom bi podijelili tek nakon tjedan dana od pojave simptoma. Zabrinjavajuće je isto kako 42% njih ne bi razgovaralo sa svojim liječnikom o raku prostate, a njih 50% ne poznaje niti jedan od simptoma bolesti, čak ¾ smatra kako bolest nije smrtonosna. 10% dijagnosticiranih bolesnika s rakom prostate izgubi ovu bitku. Ako se rak prostate i testisa otkrije u ranoj fazi on je izlječiv i to je informacija koju je potrebno stalno ponavljati i o tome stalno širiti svijest. Kod prve pomisli i provjere ove bolesti radi se PSA test tzv. prostata specifični antigen. To je krvna pretraga kojom se određuje PSA u serumu, ovaj test nije dijagnostičke naravi već njegov rezultat svakog testiranja stavlja u neku od kategorija rizika. Prvi PSA test trebao bi se napraviti s navršenih 45 godina starosti, a svaki idući određuje se prema vrijednosti prethodno obavljenog i prema obiteljskoj anamnezi pojave ove bolesti. I za kraj dozvolite mi da samo podcrtam tri glavna cilja Movembra dakle studenoga koji je iza nas, a to je informiranje i edukacija stanovništva o raku prostate i raku testisa te o važnosti i brigu za mentalno zdravlje muškaraca, zatim prikupljanja sredstava za istraživanje, liječenje i skrbi za oboljele i konačno očuvanje mentalnog zdravlja, rano otkrivanje poremećaja i borba protiv diskriminacije muškaraca oboljelih od mentalnih poremećaja te prevencija suicida. Iako je kako sam rekao na početku zadnji dan mjeseca studenog mislimo u Klubu Socijaldemokrata da je zaslužilo spomen. Hvala vam lijepo.
Došli smo dakle do kraja sa iznošenjem stajališta. Sada ćemo napraviti stanku do 10 sati i 35 minuta kada nastavljamo po najavljenom dnevnom redu. Hvala. STANKA U 10,29 SATI. 7. na redu je poštovana kolegica Grozdana Perić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, cijenjeni građani. EU komisija je objavila jesenski paket europskog semestra u kojem se analizira makroekonomska situacija u državama članicama. Analize pokazuju da su kretanja u gospodarstvu pozitivna i da se postupno vraća fiskalna stabilnost nakon hitnih mjera za potporu zbog pandemije. Kako tu stoji Hrvatska? Kada se usporedimo sa 21 članicom, od do sada dostupnih podataka, Hrvatska je imala najvišu stopu rasta BDP-a u 3. kvartalu i to 15,8%. Promatra li se to u razdoblju prva 3 kvartala, hrvatsko gospodarstvo raslo je 10,7% i to je najveći ikad rast BDP-a u Hrvatskoj. Iza nas su Rumunji sa 8%. Cijela EU zajedno imala je prosječan rast od 3,9% i to pokazuje da je naše gospodarstvo raslo čak 4 puta brže. Ono što je važno za reći da to sigurno nama u ovoj situaciji itekako imponira, međutim, na tome se ne može i ne smije stati jer upravo Nacionalni plan otpornosti i oporavka mora donijeti nove i kvalitetnije rast i razvoj hrvatskog gospodarstva. Ono što je važno da u ovom periodu koji je bio iza nas nije se dopustio niti društveni rascjep. Pomagali su se, kako poduzetnici, tako i građani. Isto tako, promjenom zakona i to mnogih zakona koji se tiču socijale itekako se pomaže najranjivijim skupinama. Pomagalo se i privatnom sektoru sa plaćama i gospodarstvu koje je na taj način izbjegao brojne stečajeve, a radnici zadržali radna mjesta. Rastu je pridonio rast izvoza roba i usluga za preko 48%. Tu moramo spomenuti turističku sezonu koja je bila itekako kvalitetna i upravo promišljenim odlukama Vlade zaista se sačuvala i održala ta turistička sezona. Rast osobne potrošnje u drugom tromjesečju bio je 18, preko 18%, a u 3. 16%. To je najviše od 1996. g., davne '96. g. Industrijska proizvodnja veća je za 3,3%, promet u trgovini na malo za preko 19, građevinski radovi, isto tako, za preko 7,6% i isto tako, temeljeno podacima turizma, dolazak stranih turista koji je bio veći za preko 91%, a noćenja preko 72%. Upravo iz tih razloga možemo i temeljem podataka koje je podastrla upravo EU komisija reći, a i svem onim podacima koji govore da je rast i kreditni rejting povećan već, evo, 3. put u pozitivne izglede, dakle sa BBB- na BBB pozitivne izglede, govori o tome koliko je upravo sve ove promišljene i kvalitetne mjere koje su bile pravovremeno doprinijelo upravo rastu našeg gospodarstva. Upravo u svemu tome smatram da moramo biti itekako zadovoljni i optimistični i da sve ono što donosimo danas, a i sutra, kada ćemo razgovarati o Državnom proračunu za 2022., treću i četvrtu, mora ići u tom smjeru da zaista pomognemo da naši građani i naše gospodarstvo bolje žive i da imamo povjerenja u ono što čini ova Vlada. Hvala vam lijepo.
Idemo dalje, 9. je na redu poštovana kolegica Selak Raspudić u ime Kluba zastupnika Mosta, izvolite.
Prije nego što krenem na temu svoga današnjeg govora samo ću se kratko osvrnuti na govor Kluba HDZ-a koji ponavlja ono o čemu slušamo u posljednje vrijeme u hrvatskoj javnosti, a to je koliko je uspješna naša gospodarska politika zbog koje ćemo imati izrazito visok, jedan od najviših u Europi, rast BDP-a iduće godine. Mi ne želimo rast BDP-a da bismo imali rast BDP-a, želimo rast BDP-a zato što je u nekakvoj normalnoj logici stvari uređene države on preduvjet blagostanja. E pa imajući to u vidu i znajući što se sve događa ne samo posljednjih dana nego svih proteklih godina, a sada kulminira u slučaju Žalac i ovoj cijeloj aferi DORH-a onda ovaj rast BDP-a zvuči kao nekakav obećani raj kojeg prosječni hrvatski građani neće nikada doseći niti osjetiti. To vam je kao da meni netko kaže recimo da je stigla, da se slikovito izrazim, nova armanijeva kolekcija u izloge koje ja mogu samo gledati, a nikad si je neću priuštiti ili da će tjedan dana biti sunčano na Havajima, pa oni dubokog džepa mogu tamo otići i ugodno surfati. Dakle kolege iz HDZ-a kada se hvalite rastom BDP-a mogu vam kao prosječni hrvatski građanin reći da bi ja sutra potpisala duplo manji rast BDP-a čije će posljedice sigurno osjetiti svi građani koji će završiti u našim džepovima nego tri put veći rast BDP-a ako ga možete vi osigurati, a kojeg mi zbog sve korupcije kojom su premrežene vaše institucije nikada u praksi nećemo vidjeti. A sada ću nešto reći o tome je li testiranje i za koga je testiranje u Hrvatskoj besplatno kada govorimo o covid potvrdama i što je problem s tom odlukom i koje sve ona nelogičnosti, a i diskriminacije proizvodi. Često možemo čuti u posljednje vrijeme da cijepljenje u Hrvatskoj nije obvezno, stoga kada su uvedene ove covid potvrde omogućeno je onima koji nisu cijepljeni da se mogu besplatno testirati. To je netočno ili samo djelomično točno, a u toj se odluci krije ključna diskriminacija svih ovih epidemioloških odluka koje su trenutno na snazi. Naime, besplatno je za nas državne i javne službenike, no nije besplatno za ostale građane RH. Stoga oni koji nisu cijepljeni, a trebaju pristup osnovnim uslugama trebaju dići svoju mirovinu ili otići na poštu ne mogu to učiniti ukoliko neće sami platiti testiranje, što znači da su građani slabijeg imovinskog statusa itekako diskriminirani ovom odlukom ili primorani na cijepljenje. U državi u kojoj cijepljenje nije obavezno protudemokratski je vršiti indirektnu ili sve direktniju prisilu na njega. Stoga je nedopustivo da neki građani nemaju pristup osnovnim institucijama za razliku od nas koji smo ovdje dobili besplatno testiranje ako nismo cijepljeni, sada možemo slobodno uživati sve povlastice covid potvrda bez dodatnog troška. Pitanje besplatnog testiranja trenutno kulminira s odlukama pojedinih fakulteta gdje su studenti stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na svoje nastavnike. Naime, stožer je donio jednu epidemiološki potpuno apsurdnu odluku, a to je da profesori moraju imati covid potvrdu, a što se njih osobno tiče studenti ne moraju. Jasno vam je da u tome nema nikakve epidemiološke logike jer vas virus neće pitati koji je vaš status u društvu ili stupanj obrazovanja nego će ići prema onome prema kome će ići. Naravno stožer je to učinio da opere ruke od odgovornosti za plaćanje testiranja studentima i time su fakulteti u epidemiološkoj situaciji koja je za sve jednaka prepušteni potpuno sami sebi. I sada imamo paradoksalnu situaciju gdje su studenti različitih fakulteta diskriminirani u odnosu na svoje profesore što je potpuno nedopustivo štoviše vrijede potpuno različita pravila ovisno o fakultetu o kojem govorimo. Kao profesorica na fakultetu nedopustivo mi je i moram jasno ustati protiv toga da je ikoji moj student u svome pravu na studiranje koje često i plaća iz vlastitog džepa i radi dok studira u podređenom položaju u odnosu na mene koja imam pravo na besplatni test dok on to isto pravo nema i mora doslovce zaraditi da bi mogao studirati i tu ne može donijeti slobodnu odluku o svome zdravlju. Apeliram na ministra stoga da preuzme odgovornost u ovoj situaciji, rektore i dekane da izađu u susret studentima, a profesore da se solidariziraju s time [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] da su studenti ostavljeni u nepovoljnijem položaju i da to ne dopuste.
Idemo dalje. Sada je na redu kao 8. poštovani kolega Ante Prkačin u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
... [[Govornik se ne razumije.]] O, pardon. Dobro, hoćete li vi upaliti? Pa pomalo nervozan sam izašao za ovu govornicu. Ne od treme, ja sam nju svladao odavno, nego zato što sam pripremio jedan vrlo ozbiljan govor, ali tijekom rasprave kolege Zekanovića i ekipe s lijeva, dobio sam 5 poruka da se u to uključim i sad ne znam odakle krenuti, moram malo jedno, malo drugoga. Htio sam progovoriti o stanju u Crnoj Gori, naime, u Crnoj Gori je državno odvjetništvo Crne Gore ili kako mi kažemo, državno odvjetništvo, a oni kažu javno tužiteljstvo, podiglo optužnicu protiv Srpske pravoslavne crkve. I nije se stalo samo na tome. Problem Srpske pravoslavne crkve je jedna ekipa pravnika i političara i to mahom iz Srbije i Crne Gore prebacila u EU parlament, UN, State Department, čak i u NATO savez zbog militantnog, zbog vojnog i paravojnog djelovanja Srpske pravoslavne crkve. Ali ja se moram uključiti u ovu priču od maloprije. Kolega Zekanović ljutito u uvodu reče da ga kolegica Peović vraća, odnosno da ona često puta spominje II. svj. rat, to njega nervira, to njega smeta. Mene smeta način na koji se tretira II. svj. rat. Zaista me zasmetalo, toliko strasti, toliko negativnih emocija, a pameti, što bi Bosanci rekli, ... [[Govornik se ne razumije.]] O II. svj. ratu treba progovoriti o činjenicama. Taj II. svj. rat je, kolegice i kolege, zapravo nastavak nespretno završenog I. svj. rata. Prvo treba znati kako je Hitler tretirao Jugoslaviju. Treba znat da je Hitler volio i cijenio Srbe, da su Hitlerovi oficiri Jugoslaviju zvali Primadona zbog načina na koji ju je Hitler tretirao. Međutim kad se dogodilo, potpisan je 25.3. u Beču sporazum, 25.3.'41. između Kraljevine Jugoslavije i njemačkog Reicha. Dva dana nakon toga u Beogradu demonstracijama je to razoreno, Srbi su tražili rat. Nije to komunistička partija pokrenula, to se zna da je odradila engleska tajna služba i počinje rat koji traje kratko vrijeme, koji kukavno završava i jugoslavenska vojska ne pruža nikakav otpor. Čak su Hrvati negdje tu na granici i pružili malo otpora, uglavnom otpora nije bilo. Nakon toga srpski nacionalisti reagiraju na jedan način, hrvatski nacionalisti reagiraju na drugi način. Hrvati stvaraju svoju nezavisnu državu Hrvatsku, Srbi stvaraju Kvislinšku Nevićevu, Nević reagira na jedan način, a Draža Mihajlović na drugi. Nević se prikloni Nijemcima, a Draža zapadnim saveznicima i to ide. KPJ šuti, spava i miruje sve do 22.6. kad Hitler vjerolomno napada Sovjetski Savez i tada se na našim prostorima priključuju pobunjenim Srbima i tada počinju pokolju hrvatskoga naroda. Ja evo treći put ponavljam ovdje, dakle u knjizi Memorial book izdanoj 1976. u Čikagu, najbolje to četnici opisuju i objašnjavaju. Sprdaju se s nama Hrvatima i kažu da smo mi sprdnja i ruglo jer Dan ustanka slavimo kao Dan ustanka naroda Hrvatske, misli se na 27.7. u Srbi, a tada u ustanku kako rekoše nije učestvovao ni jedan jedini Hrvat. A slična sprdnja nama Hrvatima su i njihova braća komunisti koji u tom ustanku jest sudjelovali, ali nabraja 7 vođa ustanka, to su 7 četničkih vojvoda, pa je Bosanski Petrova zauzeo Mane Rokvić, pa je Bosanski, Bosansko Grahovo zauzeo Brana Bogunović, da ne izgubim puno vremena, al mislim da je nešto značajnije. Na antifašističkoj tribini prije 3-4 mjeseca ja se pojavio i g. Goldstein napravio incident kakav je spremna ova partizanka ovdje bila učiniti maloprije, a ja postavio dva pitanja. Prvo sam mu rekao neka odgovori na pitanje kada su partizani na prostoru Srba i okoline ispalili prvi metak na talijanske fašiste i okupatore? Poklali su sve hrvatsko. Tek kad je 118 Hrvata partizana sa Ugljana i ostalih otoka došli gore tada je počelo prvo pucanje po Talijanima. I dalje sam tražio da prokomentira slučaj od 19.10., od 10.10.'40.g. kad Josip Broz postaje generalni sekretar KPJ i piše odu, sporazum Hitler, Hitler, Hitler, Staljin [[Upadica: Hvala vam]] i okupaciji Poljske od strane Hitlera s jedne, a Staljina s druge strane. Kad bi svi meni dali avanse jedno dvije minute to bi bilo jako lijepo. Hvala vam lijepa.
Hvala vam. Idemo sad na drugu raspravu, u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolegice i kolege zanimljivo je kako kolege s ljevice uvijek se vraćaju na Drugi svjetski rat, to je zanimljivo, uvijek, uvijek, uvijek se vraćaju na Drugi svjetski rat. Ja ne znam, evo i smiju se, dakle i smiju se. Ja osobno nikad u Hrvatskom saboru nisam spomenuo ustaše ali sam čuo sa ljevice 100 puta ili 1000 se spominju i maloprije kolegica Peović priča o ustašama. Tko će o čemu nego ona o ustašama pričat. I onda nju smeta jedna stvar, a to je da je ovaj sabor, ovaj sabor što je ona …/nerazumljivo/… imao kontinuitet i ovaj sabor u kojem ti danas stojiš i on ima kontinuitet i u tom razdoblju i to je bila, tako je i to je bila hrvatska vojska isto kao što je bila hrvatska vojska ja ću to priznati i s druge strane. To su bile hrvatske vojske, da i bile su poštovana kolegice Peović. A njoj smeta groblje, njima smeta groblje. Što bi vi razbacali kosti okolo kao što su četnici razbacivali kosti po Vukovaru i da ih danas tražimo, evo smiju se kolege iz zeleno-lijeve opcije. Dakle, vi bi razbacivali kosti hrvatskih vojnika kao što su ih razbacivali četnici '91. po Vukovaru, sjajno. Mi smo očito država slučaj, dakle od Zlate Hrvoj Šipek, Dražena Jelenića, nama Mamić danas ukazuje na propuste hrvatskog sudstva. Imamo optužnice protiv ministara, a zapravo lakmus papir je upravo ovo o čemu je maloprije govorila kolegica Peović. Lakmus papir je kad je točno prije 4 godine i 1 dan, na jučerašnji dan ovdje je bila komemorirana žrtva Slobodana Praljka kad se je pola sabornice ustalo i poklonilo žrtvi Slobodana Praljka, a pola sabornice gdje je zeleno-lijeva ekipa nije niti došla u sabornicu jer ne priznaju, ne shvaćaju i ne razumiju žrtvu tog čovjeka, hrvatskog heroja. Isto kao što u ovoj sabornici za ovom govornicom smo mogli prošli tjedan slušati člana vladajuće koalicije Milorada Pupovca koji govori o etničkom čišćenju. Koji govori o tome kako su Srbi etnički očišćeni '91., '92., '93., '94. i '95. godine. To on govori za ovom govornicom u Hrvatskom državnom saboru. Je ovo je Hrvatski državni sabor jer je Hrvatska država. Ja ću ga zvati kako je hoću. I zvao sam tako i prije nekoliko godina i ja ću ga zvati tako i dalje koliko god to vama smetalo ili ne smetalo. Dakle, mi smo država slučaj ponovit ću. Kada netko može doći za ovu govornicu ovdje i žaliti zašto će kosti bilo čije biti propisno zbrinute odnosno pokopane na dostojanstven način, na groblju. I isto smo država slučaj zbog toga što član vladajuće koalicije može s ove govornice govoriti o etničkom čišćenju i nikom ništa. I loše nam se piše. Loše nam se piše. Kolegice jel vi to šta meni prijetite nešto, kolegice Peović a? Molim, kolegice … [[Upadica: Ne razumije se.]] molim da mi se loše piše jel.
Molim vas, samo malo kolega Zekanović, ajde molim vas prekinimo raspravljati iz klupa imate mogućnosti intervencije kakve god želite ali sve u skladu s Poslovnikom. Dakle, imamo nekoliko povreda Poslovnika, prva je kolegica Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Lijepo bi molila 238. članak, omalovažavanje i saborskih zastupnika, a rekla bi ovog visokog doma. Molila bi da kolegu Zekanovića upoznate sa činjenicom kako se ovaj visoki dom zove. Naime, zove se Hrvatski sabor. Hvala najljepša.
Kolegice Raukar Gamulin, to je poznata stvar da se ovaj dom zove Hrvatski sabor, ali isto je tako poznato da su ovo slobodni govori iznošenja stajališta. Dakle, nisam intervenirao niti u izlaganje kolegice Peović koje je isto tako vrvilo sa svakojakim stavovima koji nisu prihvatljivi velikom dijelu zastupnika ovdje, kao što vjerojatno ni stavovi kolege Zekanovića nisu prihvatljivi za jedan dio zastupnika u Hrvatskom saboru, ali ne interveniram u sadržaj. To vam je dobro poznato, niti ću osim ako ne bude osobnih uvreda kao što to stoji u Poslovniku Hrvatskog sabora. Dobivate opomenu. Sada je na redu kolegica Glasovac, izvoltie.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, ja smatram da je kolega Zekanović povrijedio cijeli Poslovnik i da njegova omaška, zapravo njegovo spominjanje Hrvatskog državnog sabora nije omaška. On je naprosto zaostao u vremenu i prostoru. I ja bih zamolila i vas bez obzira što ne intervenirate u sadržaj, ali mislim da ni vama ne odgovara da vas netko tretira predsjednikom Hrvatskog državnog sabora, jer vi ste predsjednik Hrvatskog sabora.
Da ja jesam predsjednik Hrvatskog sabora, kao što ste i vi zastupnici Hrvatskog sabora, ali ponavljam još jednom ovo je iznošenje stajališta i svi ste izabrani od jednog naroda i imate svoje birače, svatko tko je dobio preko 5% vjerojatno su tih 5% podržali stavove koje ovdje zastupate. Tako da nemojte ono što vi smatrate neprihvatljivim, ono što vi ne smatrate svojim stavom tražiti da ja kažnjavam opomenama zbog povrede Poslovnika jer to povrede Poslovnika nisu. Opomenu dobivate. Kolegice Peović, izvolite.
Stvarno se nisam htjela javiti za povredu Poslovnika jer uredno dajete opomene i ne postoji ništa u tom sadržaju koji se ovdje u Saboru može izreći da bi stvarno prošlo kao povreda Poslovnika vrijeđanje saborskih zastupnika. Ali ako nije vrijeđanje saborskih zastupnika nazivanje HS-a imenom koji je nosio za vrijeme NDH, ako nije vrijeđanje HS-a da vaš Josip Đakić govori o predsjedniku HS-a [[Upadica predsjednik: Kolegice Peović isteklo vam je vrijeme.]] iz NDH kao o gospodinu … [[Govornica se ne razumije.]] treba komemorirat …/
/Upadica predsjednik: Dobivate opomenu
/… ja ne znam stvarno šta je.
Kolega Zekanović, izvolite.
Dakle, 238. članak, kolegice Peović ako se ne varam do 2002.g. se ovaj dom zvao službeno Hrvatski državni sabor, ja znam da je to stvara vama veliki problem i u onom trenutku kad Hrvatski suverenisti dođu u poziciju vlasti opet će se zvati Hrvatski državni sabor. A kolegice Glasovac ako je ko zaostao u vremenu i prostoru onda ste to vi u SDP-u koji još uvijek imate Titove slike u svojim prostorijama. Vi ste zaostali.
Dobro kolega Zekanović i vi dobivate opomenu zato što ovo nije bila povreda Poslovnika nego replika. Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Mirela Ahmetović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS, kolegice i kolege. Ne prođe niti jedan dan, a da ne saznamo neku novu pikanteriju iz radionice glavne državne odvjetnice Zlate Hrvoj Šipek i pod navodnicima neovisnog i samostalnog DORH-a. Neke stvari nije zgorega ponoviti kako javnost ne bi bila umrtvljena HDZ-ovim floskulama o borbi protiv korupcije i neovisnosti pravosuđa. Afera Software u kojoj je glavna protagonistica članica predsjedništva HDZ-a Gabrijela Žalac dobiva sasvim nove obrise i pretvara glavnu državnu odvjetnicu u glavnog pomagača u zataškavanju ove afere. Najprije je ravnateljica USKOK-a Vanja Marušić javnosti lagala kako je USKOK taj predmet po sili zakona prepustio Uredu europskog javnog tužitelja. To je isto sinkronizirano ponavljano i glavni stranački odvjetnik saborski zastupnik Damir Habijan ne bi li javnost bila umirena da se eto korupcija ne događa u režiji HDZ-a već se HDZ bori protiv te iste korupcije, pa nam je europska javna tužiteljica Tamara Laptoš otkrila kako su oni samostalno pokrenuli istragu na temelju prijave novinara, a ne zato što im je USKOK prepustio predmet. Pa je na onoj famoznoj presici ravnateljica USKOK-a ponovno briljirala lažima uvjeravajući novinare kako nije učinjen propust i da glavna državna odvjetnica nije trebala znati ništa o toj istrazi iako bi trebala znati i iako bi o tome trebao biti obavješten Ured europskog tužitelja. Pa se na istoj presici dogodio koprenikanski obrat u kojem Vanja Marušić priznaje propust ali uz opasku kako taj propust nije rezultat zaštite bilo koga. Pa glavna državna odvjetnica pak pokreće nadzor, ali ne može naći spis jer je original poslan u Luxembourg, a kopija nije napravljena. Pa ovdje u saboru glavna državna odvjetnica kaže kako nije znala za istragu, pa je malo znala, ali nije vidjela spis, pa konačno novinari otkrivaju kako je u sve bila upućena na brifingu u državnom odvjetništvu i to u lipnju 2020. godine. Tajming je vrlo bitan rekao bi premijer. Naime, krajem svibnja 2020. uhićena je još jedna od HDZ-ovih koruptivnih vedeta Josipa Rimac. Bio je to potencijalno loš tajmnin pred izbore, ali Josipa Rimac ionako nije bila u milosti Andreja Plenkovića koji je se time uspio riješiti, a i mogao je pretpostaviti odnosno predstaviti javnosti kako se HDZ žustro bori protiv korupcije zahvaljujući njegovim istančanim radarima. No, još jedna istraga i moguće uhićenje premijerove miljenice i članice predsjedništva HDZ-a Gabrijele Žalac bio bi težak udarac za HDZ i to pred izbore. Nakon svih recentnih događaja oko DORH-a možemo opravdano sumnjati kako je glavna državna odvjetnica upravo zbog toga stopirala istragu. Na sreću Ured europskog javnog tužitelja nije daljinski upravljač u rukama Andreja Plenkovića pa je ta istraga dovela i do uhićenja miljenice Žalac. Zlata Hrvoj Šipek nije instrument u borbi protiv kriminala. Ona je instrument HDZ-a u nastojanju zataškavanja korupcije. Ona je Plenkovićeva nositeljica dobrih vijesti, glasnogovornica u nekažnjavanju krupnog kriminala. Žalosno je bilo gledati kako prilikom podnošenja izvješća glavna državna odvjetnica gubi koncentraciju već na početku saborske sjednice, a opasno je gledati kada koncentraciju ne gubi u zataškavanju HDZ-ovih koruptivnih perjanica. Sada je jasnije zašto je Andrej Plenković prije izbora u saboru Zlatu Hrvoj Šipek primio u Banske dvore. Očito da joj pobliže objasni što se od nje očekuje. Zlata Hrvoj Šipek slučajno se našla na ovom mjestu. Ona je samo telegrafistica u službi HDZ-ove okupacije zemlje. Zadnji događaji oko DORH-a pokazuju u realnom vremenu što je Hrvatska u rukama HDZ-a. Njihov ratni plijen, njihova zlatna koka i industrija korupcije. Jasno je zašto Plenković toliko štiti Zlatu Hrvoj Šipek čak i onda kada se ispostavilo da glavna državna odvjetnica ne zna ni prikriti svoj kriminalno loš rad. Zato jer Plenković štiti sebe jer ako padne Zlata Hrvoj Šipek izgubit će sigurnu polugu koja će prikrivati kriminal u samom vrhu vlasti. Ovo je situacija u kojoj nepošteni štite nepoštene, umočeni umočene, nema nevinih. Sad je samo pitanje na koji će način poteze vući Andrej Plenković mastermind operacije zataškavanja korupcije. Glavna državna odvjetnica i ravnateljica USKOK-a ionako su samo marionete u njegovim rukama.
Idemo na šestu raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika poštovana kolegica Ermina Lekaj Prljaskaj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, posljednjih mjeseci svjedoci smo sve izraženije isključivosti izostanka kulture, dijaloga u javnom prostoru. Nažalost govor mržnje i ne trpljivosti postaje naša svakodnevnica. Svjedoci smo pomanjkanja tolerancije i uvažavanja različitosti. Nedavno sam i sama potpuno neargumentirana, neargumentirano prozvana s ove saborske govornice zbog navodnog nedostatka profesionalnog iskustva i stručnih kompetencija. Koliko su ove prozivke apsurdne pa čak i zlonamjerne može se zaključiti i na temelju jednostavnog uvida u moju biografiju koja je svima dostupna. Zatečena takvim olakim načinom iznošenja dezinformacija osjetila sam potrebu obratiti vam se s nekoliko riječi. Relativiziranjem političke i moralne odgovornosti zakašnjelim reakcijama, dodatnim poticanjem politike, politika podjela, dopuštamo da nam se društvo segmentira dok se tolerancija kao vrijednost koja u sebi integrira ljudska prava, pluralizam i demokraciju postavlja na margine društva. Povijest je pokazala da podjele nikada ne donose dobro za nikog od nas bili mi tiha većina ili hrabra manjina. Tolerancija je proces čijoj afirmaciji moramo svakodnevno doprinositi i to na svim razinama. Stoga počnimo od nas samih, od nas ovdje u ovom visokom domu u kojem smo često svjedoci grubih i neprimjerenih verbalnih istupa, etiketiranja i nepoštivanja objektivnosti i autoriteta istine. Često se događa da su javni istupi temeljeni na lažnim i neprovjerenim informacijama. Zbog prikupljanja dnevno političkih bodova saborska govornica nepotrebno postaje točka raspirivanja mržnje i ne trpljivosti. Osobno se zalažem za otvorenu i argumentiranu komunikaciju temeljenu na provjerenim činjenicama i smatram da bi politička i moralna odgovornost trebali biti prioritet u obavljanju javne dužnosti. Upravo su zbog relativiziranja političke i moralne odgovornosti građani izgubili vjeru u politički sustav i sve ono dobro čime kvalitetna politika rezultira. Govor mržnje i pretnje nisu samo poraz pojedinca već i čitavog društva koje želi napredovati. Vjerujem da svi mi ovdje želimo da naše društvo napreduje. Stoga zajedno pokažimo ne samo deklarativno već i vlastitim primjerom da kultura dijaloga iznošenja činjenica i argumentirana obrana stavova može biti njegovana u ovom visokom domu. Ne smijemo nikada zaboraviti da mi kao zastupnici izabrani od strane građana imamo daleko najveću odgovornost za svaku izgovorenu riječ i da povjerenje koje su nam građani ukazali moramo svakodnevno svojim radom i ponašanjem opravdati. Hvala.
Hvala vam. Sada ćemo čuti kolegu Vilima Matulu koji će govoriti u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Navikli smo na to da u anketama građani se o saboru izjašnjavaju sa vrlo niskim ocjenama, tako da je prosječna ocjena koju u tim anketama već godinama sabor dobiva, to je ta neka mršava dvojka, jedva, jedva dovoljan. Danas ćemo na saboru raspravljati o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa koji će naložiti predstavničkim tijelima JLS da izrade etičke kodekse. E sad, stvarno bi me zanimalo, znamo da HS još uvijek nema etički kodeks, mi smo ga inicirali, donošenje takvog kodeksa još početkom ove godine i mene bi stvarno zanimalo što je to razlog, zbog čega HS će danas donijeti zakon gdje nalaže lokalnim, JLS-ovima da oni moraju imati kodeks, ali mi jer smo mi uvaženi zastupnici ovdje i mi smo napravili taj nekakav važan korak i vjerojatno broj glasova nam daje taj nevjerojatan legitimitet koji podrazumijeva da smo mi svi ovdje ultimativno apsolutno etični, a slušamo svakodnevno vladajuća … [[Govornik se ne razumije]] ali na tjednoj razini, gotovo na svakodnevnoj razini se događa nešto što nema nikakve veze s njima, što je potpuno neetično, al što nema nikakve veze naravno sa HDZ-om, ali upravo iz tih razloga ja ne znam kojih, ne mogu vjerovat zbog čega se ne bi mogao donijeti etički kodeks. Zašto nemamo forcu donijeti taj kodeks? I ne vidim, zašto ga ne bismo mogli donijeti zajedno upravo sa ovim Zakonom o sprječavanju sukoba interesa? Evo ja mislim i predsjednik sabora je ovdje, g. Bačić vidim ovdje, ja ne vidim koji bi to bio razlog da sada tražimo od lokalne samouprave da oni moraju donijeti te kodekse, a zašto mi ne bismo se mogli obavezati da ćemo u roku od idućih 6 mjeseci kao što će i taj zakon doći i mi donijeti naš etički kodeks? Koliko puta smo ovdje progovarali o različitim pitanjima od da, evo od baš ono poslovničkih pitanja kao što su recimo to da ljudi ne dolaze na odbore i da ostavljaju deponirane glasove, da uopće ne dolaze u Zagreb, a ne da nisu ovdje. Ja još čak razumijem u nekim stiskama kada se postavlja 2-3 odbora u isto vrijeme doživljavao sam i to jel ti ne možeš jednostavno stići. I, dok se onda nije na kraju pokazalo da ono što vladajuća većina tumači kao dobri običaji da ste ipak bili prisiljeni onda kada se odlučivalo o izboru glavnog ravnatelja HRT-a i kada se pokazalo da je ipak takva praksa naravno protivna poslovniku kao što vi svi dobro znate, ali to zovete dobrim običajima. Al kako to da za vladajuću većinu uvijek su dobri običaji oni koji nisu u skladu sa zakonom? Ali to naravno nema sa ovim novim HDZ-om nikakve veze i od toga ste se voljni stalno ograđivati. Parlamenti diljem svijeta ulažu sve veće napore kako bi svoje djelovanje približili građanima i građankama, osobito imaju u vidu tehnološke inovacije koje to omogućavaju. U prvoj polovini '21.g. GONG je sudjelovao u komparativnom istraživanju, regionalni indeks otvorenosti parlamenata u kojem smo vrlo loše prošli i to istraživanje je ispitivalo otvorenost parlamenta u 4 područja, transparentnost, pristupačnost, integritet i učinkovitost. Otvorenost podataka mjerena je kao zajednički parametar svih tih područja. Pristupačnost se odnosi na osiguravanje i poštivanje procedura. Al ono što želim reći da je jedna od važnih primjedbi njima i prijedloga ovom saboru hrvatskom upravo to donošenje [[Upadica: Hvala vam]] etičkog kodeksa. Hvala vam.
Hvala kolega Matula. Što se tiče etičkog kodeksa za to je zadužen Odbor za ustav, Poslovnik i politički sustav. Koliko znam oni na tome rade i vjerujem da će biti donesen puno prije od 6 mjeseci o kojima ste govorili.
Lijepa vijest.
Je.
Lijepo za čut, napokon.
Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Započinjemo sa iznošenjem stajališta klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika i zastupnica. Danas prva na redu, poštovana kolegica Katarina Peović u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte, izvolite.
Dobar dan svima. Što HDZ radi u godini korone i u godini kada obnova od potresa nije niti krenula? Pa evo, prošli tjedan na Odbora za ratne veterane dobili smo zaključak Josipa Đakića, predsjedavajućeg, da Odbor prihvati zaključak u kojem stoji da se treba urediti ustaško groblje na Mirogoju i to groblje koje naziva grobljem hrvatskih vojnika 1941.-'45. Na moje inzistiranje, srećom taj je zaključak izmijenjen i Josip Đakić je prihvatio da se to groblje, odnosno taj zaključak nazove grobljem NDH-a vojnika, brzo smo shvatili znači o čemu se radi. Brzo je to hrvatsko prešlo u ono što stvarno je, a to je NDH. Drago mi je da je predsjedavajući prihvatio moj zaključak, ali, moju izmjenu zaključka, ali, znači nisu prihvatili zaključak u kojem sam tražila da se Odbor jasno odredi prema korištenju izraza hrvatski vojnici za ustaše i domobrane. Znači nije to prvi put, znači tada sam saznala i da na Mirogoju postoji križ s natpisom, za, evo, pročitat ću vam, vječni spomen i slava poginulim i umrlim ovdje sahranjenim pripadnicima hrvatske vojske 1941.-'45. uz nezaboravno sjećanje jer, s nama su. Lijepi pleonazam uz nezaboravno sjećanje, znači ni manje ni više nego se komemorira kolaboracionistička vojska odgovorna za zločine za vrijeme II. svj. rata. Tu pada u vodu svaka priča o tome da se ovdje želi urediti groblje prihvatnih osoba, da potomci žele komemorirati svoje pretke, ovdje je riječ, kolegice i kolege, o komemoraciji ustašama i NDH, između ostalog je predsjedavajući Josip Đakić napisao u tom zaključku, ni manje ni više nego da je među tih 550 mrtvih ustaša i domobrana i predsjednik HS-a tadašnji, predsjednik Hrvatskog državnog Sabora tadašnji, znači Marko, i to gospodin, stoji u zaključku, gospodin Marko Došen. Uz to je sad još predsjedavajući priložio toj .../nerazumljivo/... tom dokumentu i privatne prepiske, kolegice i kolege, svojevrsnog, odnosno čovjeka koji se zove Petar Šola kojem je stric bio ustaša i kojeg on želi privatno pokopati, korespondenciju sa Ivom Goldsteienom, profesorom Ivom Goldsteienom, sa Furiom Radinom i sa Franjom Habulinom, znači iz Udruge antifašista. To su sve znači privatne prepiske, negdje tamo od '16. do '18. gdje je taj Petar Šola pitao da li on može pokopati svojeg strica, na što su mu naravno, ova trojica rekla da tu ne vide nikakav problem, privatna pokapanja znači i stavljanje križa na privatni grob nije njima bilo problematično, ali Josip Đakić stavlja znači tu privatnu korespondenciju s ljudima koji pojma nemaju dakle da su tamo stavljeni u taj kontekst kao argument da treba urediti ustaško groblje na Mirogoju, da mi tome trebamo, da tome trebamo pristati i da je i ova 3 deklarirana, je li, antifašista, da su uz to stali. No, problem je nešto širi od samog ovog zaključka, možda će i stati dakle na tom zaključku, koji je izglasan kakav je izglasan, svi osim mene su glasati za taj zaključak, ali znači hrvatska će ovdje vjerojatno imati puno širi problem koji već kapilarno znači postoji i godinama, a taj je da se zapravo u javnom prostoru ustaše i domobrane naziva hrvatskom vojskom, to je i naš predsjednik Sabora rekao na Bleiburgu jedne godine, evo, Austrija zabranjuje tu blajburšku komemoraciju, a mi u svoje dokumente stavljamo takve izraze. Riječ je o udruzi Hrvatski domobran koja propagira takve projekte i koja je nažalost 2013. ušla i u Povjerenstvo za istraživanje, uređivanje i održavanje vojnih groblja pa kad sam postavila pitanje, koja znači takve projekte donosi, pa kad sam postavila pitanje Tomi Medvedu rekao mi je evo pa to vam je Milanović napravio. Ja se nadam da će Milanović koji se s ovim stvarno nije proslavio možda i na ovo reagirati, ali svakako upozoravam vas kolegice i kolege šta se dešava u ovom saboru.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,35 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo s radom. Prva točka: - Prijedlog Zakona o sprječavanju sukoba interesa, prvo čitanje, P.Z. broj 225 Predlagatelj je vlada na temelju Članka 85. Ustava i 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Prije nego što dam riječ predstavniku predlagatelja poštovanom ministru pravosuđa i uprave Ivanu Malenici, imamo zahtjeve za stankom, prvi je kolega Grmoja, izvolite.
Tražim stanku u ime Kluba MOST-a kako bismo se konzultirali u ovom prijedlogu zakona koji nam dolazi u jeku afere DORH koja dokazuje da su Banski dvori pupčanom vrpcom povezani s DORH-om koji je zatvorio oči kako bi zaštitio premijerovu miljenicu Gabi. Ovaj zakon koji se stavlja ovdje pred nas je prepun pravnog razrjeđivača i njegov jedini cilj je ugasiti povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, ali to ne čudi s obzirom da je većina neovisnih institucija pod potpunom kontrolom vlade Andreja Plenkovića. Sad se to isto ide učiniti i sa Povjerenstvom za sprječavanje sukoba interesa. Ono što nas brine je da i kada imamo konkretne dokaze, kada imamo činjenice da je glavna državna odvjetnica ovdje u Hrvatskom saboru muljala i da je bila upoznata dakle sa slučajem Žalac što nam poručuje Branko Bačić, što nam poručuje ministar Malenica, da treba te špekulacije ispitati i da će onda HDZ dati svoj konačni pravorijek. Nema ovdje nikakvih špekulacija. Ovdje imamo čvrste argumente, ovdje imamo dokaze da je glavna državna odvjetnica sve znala isto kao što je cjelokupnoj Hrvatskoj jasno što pokušavate napraviti sa ovim novim Zakonom o sprječavanju sukoba interesa. Dakle, sve je jasno i jedino što se čeka ne više odlazak glavne državne odvjetnice, nego odlazak vas koji ubijate neovisne institucije.
Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, sukob interesa je predvorje korupcije ono toga nema nikakve dvojbe. Borba protiv sukoba interesa je borba protiv korupcije, borba protiv korupcije u onom trenutku kada ona još uvijek nije počela stvarati štetu kada se ona još uvijek nije poput jednog raka počela širiti po tijelu naše države, našeg društva, razarati ga, uništavati ga, metastazirati. Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa bilo je jedno od naših najuspješnijih neovisnih tijela. Uz sve mane, uz sve propuste koji se neminovno događaju kada radite Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa je svojom brzinom i djelotvornošću spriječilo brojne korupcijske afere u nastajanju. I što mi sada radimo? Što HDZ sada predlaže? Eutanazirati ga, onemogućiti ga u daljnjem radu. Svesti ga na jedno obično birokratsko tijelo na najobičnijeg čatu. Jel nam to cilj? Jel cilj jedno tijelo koje je bilo u stanju dovesti do rušenja vlade pretvoriti u najobičnijeg fiškala, birokrata koji će se baviti jedino popisivanjem imovinskih kartica i njihovom objavom na internetu. A to je ono što će se dogoditi ako usvojimo ovaj zakon u ovom obliku. Načela djelovanja kojima se političari moraju voditi u svojem radu bila su jedna od najsnažnijih mehanizama u borbi protiv korupcije. Mi smo tražili da se ojačaju, mi smo tražili da se jasno predvidi i sankcija za njihovo kršenje, a što smo dobili? Dobili smo to da ta načela ostaju u zakonu, ali ako ih se dužnosnik, političar, bilo tko od nas ne pridržava za to nema nikakve sankcije pa čak niti osude od nadležnog tijela. Poštovane kolegice i kolege, ako se stvarno [[Upadica: Hvala vam.]] želimo boriti protiv korupcije ovaj zakon u ovom obliku [[Upadica: Hvala kolega Grbin.]] ne smije proći. Hvala.
Idemo na 3 zahtjev za stankom, kolega Katičić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, ministre, državne tajnice, kolegice i kolege, i u ime Kluba HDZ-a tražimo pauzu u trajanju od 10 minuta kako bi se u klubu ponovo dodatno informirali i proučili predmetni tekst zakona točnije novine koje se u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa uvode ovim tekstom. Kao što je poznato izmjene, ovo nisu ni izmjene, ni dopune predmetnog Zakona o sukobu interesa nego potpuno novi tekst što znači da je proveden cjelokupni postupak savjetovanja sa zainteresiranom javnošću te cjelovita procjena učinaka propisa. To nam samo dokazuje da je tekst usaglašen sa svim dionicima koji su izravno zainteresirani za predmetnu problematiku. Isto tako, iz dosadašnje komunikacije u javnosti kao iz ove rasprave kratke u ovom saboru dade se zaključiti i da se nameće teza da se donošenjem novog zakona sadašnji rad povjerenstva želi obezvrijediti odnosno pasivizirati te se spominju odredbe Članka 5. dosadašnjeg zakona o tome. Želim podsjetiti, a čitajući detaljno ove odredbe članka postojećeg 5. zakona i članka novog 6. radi se o gotovo istovjetnom tekstu zakona. Stoga sve objede i kritike koje idu u smjeru da se novom formulacijom sadašnjeg Članka 6. želi pasivizirati povjerenstvo i da se to načelo neće moći koristiti smatram netočnim i paušalnim. Upravo suprotno, ovakvom odredbom načelo će se moći koristiti u skladu s pravnom snagom pravnog načela kojeg ima u bilo kojem zakonskom aktu, što je potvrđeno i svim odlukama od ustavnog suda, upravnih sudova do visokog upravnog suda. Hvala vam lijepo.
4. zahtjev, obrazložit će ga kolegica Benčić, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, u ime Kluba zeleno-lijevog bloka tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bismo zapravo još jednom naglasili da se nalazimo u situaciji da razgovaramo i raspravljamo o jednom od ključnih preventivnih mehanizama u borbi protiv korupciji u, zapravo atmosferi da smo nedavno imali i presudu vladajućoj stranci za korupciji, a koja ovaj zakon predlaže, da imamo potpunu krizu institucija, dakle i DORH-a i USKOK-a, čemu smo svjedočili i ovdje prošli tjedan kroz odgovore glavne državne odvjetnice i kroz činjenicu da zapravo je evidentno sada da su davane kontradiktorne izjave oko njihovog ponašanja u slučaju Žalac. Nadalje, isto tako činjenica je da ovaj, ovaj zakon eutanazira zapravo mogućnost prevencije korupcije odnosno prevencije sukoba interesa kroz nemogućnost djelovanja po načelima djelovanja iz čl.5. i ono čemu je zapravo ovaj, ovo povjerenstvo i ovaj zakon trebao služit, a to je da osnažuje zapravo i same dužnosnike u tome da prate načela djelovanja i da se reagira već u trenucima potencionalnog sukoba interesa mi sada definitivno u potpunosti ovime oslabljujemo. Neriješeno ostaje pitanje, jedno od ključnih pitanja zapravo političke korupcije koju možemo vidjeti kroz imovinske kartice, a to je primjerice da i dalje se ne regulira pitanje prijenosa imovine na punoljetnu djecu, kao niti pitanje primjerice namjene zemljišta koje moramo navoditi u imovinskim karticama i njihovih prenamjena. O svemu tome ćemo danas govoriti. Kada bi htjeli imati efikasne protukorupcijske mehanizma sve ovo bi našli [[Upadica: Hvala vam]] u zakonu, al evidentno je da ne želite.
Hvala lijepa. 5. zahtjev za stankom, poštovana kolegica Peović, izvolite.
Tražim stanku u ime Kluba HSS-a i RF-a u trajanju od 10 minuta da bismo još jednom upozorili na važnost ovog zakona, ali isto tako upozorili na jedan detalj koji je se čuo u javnosti, a to je da neki HDZ-ovi dužnosnici i to s lokalne razine baš nisu jako zadovoljni niti s ovim izmjenama Zakona o sprječavanju sukoba interesa i da se upravo Ante Sanader kao glasnogovornik na neki način tih lokalnih čelnika HDZ-a pobunio i protiv ovog izgleda zakona na što mu je Andrej Plenković odgovorio da ga neće mijenjati zbog toga što su dijelovi tog zakona ipak bili izloženi u Nacionalnoj strategiji oporavka i otpornosti. No mene zanima i ovdje ću to postaviti kao pitanje i ministru, na koji način i zašto je došlo do takvih reakcija, a imajući u vidu i to da je Ante Sanader svojevrsni mentor Vinku Zulimu Segetskom dugogodišnjem načelniku o kojem smo i sada evo prije par dana slušali o skandalu s njegovim sinom. Naime, njegovom sinu je dodijeljena koncesija za koju nitko nikad nije čuo da postoji, znači na pomorskom dobru za ispust za oborinske vode. Inače lokalni ljudi mi kažu tamo da je vjerojatno riječ o hotelu sa 20 soba i marinom koja će se tamo izgraditi. Ali dakle iz dana u dan to nije stvar znači niti afere Žalac, to nije samo stvar HDZ-a kao osuđene stranke, nego doslovno iz dana u dan slušamo o aferama, pa evo tako već i ovu prije par dana, dan dva znači u Segetu. Zanimat će me znači i ovdje ćemo postaviti pitanje zašto lokalni čelnici se protive tome, a naravno da se protive bilo kakvim promjenama koje idu u tom smjeru uzmemo li u obzir način na koji oni funkcioniraju na lokalnoj razini i kako šerifski vode svoje poslove već godinama i kako to nastavljaju i sada činiti.
Idemo na 6. zahtjev za stankom, kolega Zekanović izvolite.
Poštovani predsjedniče HS tražim stanku ispred Kluba Hrvatskih suverenista u trajanju od 10 minuta da bi se dodatno konzultirali o ovom prijedlogu zakona. Ja bi ovdje upozorio na jednu činjenicu koju nikad ne govorim, a radi se o tome da je povjerenstvo o kojem ćemo malo kasnije raspravljati grubo pogriješilo i to relativno nedavno. Dakle 2016.g. povjerenstvo na čelu sa kolegicom Orešković je nepravedno, krivo, nepošteno ocijenilo odnosno osudilo Tomislava Karamarka i imamo dakle i presudu dakle upravnog suda kojom se poništava odluka Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa RH, broj neću čitati. Ja bi volio da se netko ispred povjerenstva javno ispriča Tomislavu Karamarku za štetu koja mu je napravljena i na osobnom životu, a naravno i političku štetu koja zapravo se ne može ni mjeriti, a bilo bi fer od kolegice Orešković s obzirom da je ona kumovala odnosno u to vrijeme krila svoje političke ambicije, a imala ih je, očito ih je imala jer danas sjedi u HS da i ona zapravo snosi političku i svaku drugu štetu, i svaku drugu štetu s obzirom na jedan grubi, grubi propust koji je ona napravila. Ja, evo ja ću čak ovdje se usuditi reći da pitanje je li to bio propust s obzirom na njezine političke ambicije koje su danas se ostvarile kroz njezin mandat u HS, dakle povjerenstvo o kojem raspravljamo griješi, griješilo je i radilo je kapitalne pogreške.
7. po redu je upravo prozvana kolegica Dalija Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Tražim stanku u ime Kluba stranke Centar i stranke GLAS-a u trajanju od 10 minuta radi konzultacija. Prije svega želim reći da stanku tražim zato što po Poslovniku nemam drugu mogućnost, no ono što bi zapravo trebalo tražiti to je minuta šutnje, pa bi onda kao ovdje prozvana bivša predsjednica za odlučivanje o sukobu interesa mogla reći, drago povjerenstvo počivali vi lijepo u miru. Naime, struka oporbeni zastupnici svi oni koji dobro poznaju materiju ocijenili su da ovaj zakon predstavlja korak unatrag, a ja bih rekla da ne predstavlja samo korak unatrag nego predstavlja konačni kraj svrhe i smisla postojanja jednog preventivnog antikorupcijskog tijela kao što je bilo povjerenstvo. Kažu kolege iz redova zastupnika HDZ-a da je ovo jedan potpuno novi zakon, pa evo ja pozivam ovdje prisutnog ministra pravosuđa da proba u svom uvodnom izlaganju reći koji su to točno novi instituti koji bi služili prevenciji korupcije u ovom zakonu jer tvrdim da ih zapravo nema. Ono što ste vi ugradili u ovaj zakon su puke besmislice. A što se tiče odluke u predmetu Tomislava Karamarka, do dana današnjeg niti jedna činjenica koja je izgovorena, utvrđena u tom predmetu nije osporena. Ukoliko bitko tko na političkoj sceni smatra da je to bila toliko kriva odluka, a pogotovo iz rada HDZ-a i svih onih koji ih otvoreno ili ispod površine podržavaju, ja im predlažem da pozovu Andreja Plenkovića da podnese ostavu jer koliko je meni poznato i koliko me sjećanje služi Andrej Plenković danas ne bi sjedio tu gdje sjedi da nije bilo odluka povjerenstva u tom predmetu. Hvala.
I idemo na osmi zahtjev, poštovani kolega BArtulica. Izvolite.
Zahvaljujem. Tražim također stanku u ime kluba Domovinskog pokreta. Vidite, dok mi ne suočimo se sa istinom, velikom istinom da u Hrvatskoj previše se određuje od strane politike niti jedan zakon neće uspjeti u sprečavanju sukoba interesa. Hrvatska je zapravo zemlja gdje je prostor za zloupotrebu vlasti ogroman. Udjel ukupne države kad se uključe javna poduzeća u BDP-u je preko 60%, to ukratko znači da otprilike dvije trećine stanovništva ovisi direktno ili indirektno o potrošnji koja je pod kontrolom politike. Stanje u institucijama je poznato dakle nisu slobodne, ovo što se događa u DORH-u je samo simptomatično da naše institucije su zarobljene, ljudi koji rade u njima nisu do kraja slobodni da poduzimaju sve što je potrebno nažalost. Vidimo bezbroj primjera koji to pokazuje i niti ovaj zakon ne može to spriječiti nažalost jer napasti za zlouporabu ovlasti su prevelike. Svaki sloj birokracije od lokalne razine sve do državne zapravo je prostor za sukob interesa, ovisi kako gledamo, možda za kolege iz HDZ-a taj prostor je prostor gdje se mogu novi ljudi zaposliti, vidimo da u javnom sektoru veliki broj ljudi se zapošljava i puno lakše nego u privatnom, ali u stvarnosti to znači da ti ljudi dolaze u situaciju da mogu zloupotrijebiti svoje položaje. Nažalost cijenu i plaćamo svi mi, to je ono što znači sukob interesa da svi na kraju plaćamo ono što uži krug ljudi radi za svoj uski interes i već je vrijeme da se to prekine. Hvala.
Hvala vam. Sve stanke odnosno zahtjevi za stankom smatraju se uvaženima, ali isto tako sukladno čl. 293.b možemo nastaviti s radom, pa ću sada pozvati ministra pravosuđa i uprave, poštovanog Ivana Melenicu za uvodni govor i da nam predstavi Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa. Izvolite ministre. Molim vas samo da držite pločice kako bi mogli pohvatati sve.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Područje sprečavanja sukoba interesa važan je dio suzbijanja korupcije, prvenstveno zbog preventivnog karaktera zadaća koje obavlja Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Zakonskim prijedlogom koji je pred vama pitanje sukoba interesa usklađuje sa međunarodnim standardima i preporukama koje su Hrvatskoj dali GRECO i Europska komisija u izvješću o vladavini prava. Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa usvajanjem ovih izmjena ostaje neovisno i samostalno tijelo koje će biti označeno na tri načina, širenjem nadležnosti na nove obveznike, jačanjem njihovih kapaciteta i unapređenjem postupka koji oni vode. U odnosu na postojeći zakon znatna novina je da će umjesto termina dužnosnik koristiti termin obveznik kako bi se uklonile eventualne dvojbe oko statusa adresata zakona u odnosu na dužnosnike sukladno Zakonu o pravima i obvezama državnih dužnosnika. Znatno se proširuje krug obveznika zakona i nadležnost Povjerenstva, obveznici zakona će postati među ostalim predsjednici i članovi trgovačkih društava kojima je RH većinski vlasnik, ali i onima kojima je osnivač trgovačko društvu u većinskom vlasništvu RH. Predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava kojima su općine, gradovi i županije većinski vlasnici, ali i onima kojima je osnivač trgovačko društvo u većinskom vlasništvu općina, gradova i županija, zatim predsjednici i članovi uprava FINA-e, HBOR-a, HAMAG-Bicro-a, ravnatelj Fonda za obnovu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije, ravnatelj HAVC-a, glavni ravnatelj HRT-a, predsjednik Vijeća HAKOM-a, predsjednici i članovi upravnih vijeća Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga i Hrvatske regulatorne agencije, ravnatelj i zamjenik ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka, direktor Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, ravnatelj i zamjenik ravnatelja Središnje agencije za financiranje i ugovaranje programa i projekata EU, ravnatelji lučkih kapetanija, ravnatelji nacionalnih parkova i parkova prirode, ravnatelji i ŽUC-a, zatim ravnatelji ustanova u zdravstvu kojima je osnivač RH ili jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Širenjem ovoga kruga obveznika širi se nadležnost Povjerenstva na javne dužnosti kojima je detektirano državni korupcijski rizik, dajući im pritom kvalitetne instrumente za prevenciju i sankcioniranje sukoba interesa. Ovim zakonskim prijedlogom predviđa se i pravna osnova za donošenje kodeksa ponašanja za članove predstavničkih tijela i jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave. Proširuje se i definicija primanja obveznika na način da se propisuje da se novčanim primitkom smatra primitak po bilo kojoj osnovi, ne samo za obnašanje javne dužnosti. Definicija plaće dužnosnika ostala je nepromijenjena. Također se proširuje definicija poslovnog odnosa, uz postojeće kategorije, dodaje se i kupoprodaja, zakup, najam te koncesijsko odobrenje. Propisuje se također i nove dužnosti obveznika, uređenje privatnih odnosa radi preveniranja sukoba interesa u roku od 60 dana od izbora ili imenovanja na javnu dužnost, zatim, deklariranje sukoba interesa i zabrana sudjelovanja u odlučivanju. Također, uvodi se i novi institut u sprječavanju sukoba interesa, to je deklariranje sukoba interesa. Obveznik zakona morat će deklarirati potencijalni sukob interesa i otkloniti ga kako bi zaštitio javni interes. Izuzeti su od donošenja odluka o situacijama koje bi mogle predstavljati sukob interesa između privatnog i javnog interesa. Po pitanju podnošenja imovinskih kartica, propisuje se nekoliko novina. Imovinske kartice će se podnositi jednom godišnje do 30. siječnja tekuće godine. Zatim se precizira dužnost obveznika da nakon 12 mjeseci od prestanka obnašanja dužnosti podnese imovinsku karticu u roku od 15 dana. Uz već postojeće podatke, imovinska kartica obuhvaćat će i podatke o djelatnostima, članstvima ili funkcijama koje je obveznik obavljao 2 godine prije stupanja na dužnost, o udjelima u trgovačkim društvima, o posjedovanju kriptovaluta te o potraživanjima od trećih osoba. Uz to, propisuje se i ovlast Povjerenstva da odredi rok za dostavu dopuna, objašnjenja i dokaza o navodima iz podnesene imovinske kartice. Povjerenstvo će odmah pokretati postupke protiv osoba koje ne podnesu imovinsku karticu uz izuzetak obveznika koji prvi puta podnose imovinsku karticu. Te će obveznike Povjerenstvo prije pokretanja postupka pisanim putem pozvati da ispune svoju imovinsku karticu. Ukoliko podaci redovite provjere imovinskih kartica upućuju na mogući nesklad ili nesrazmjer između prijavljenih podataka i podataka nadležnih tijela, Povjerenstvo će biti dužno takve informacije proslijediti Poreznoj upravi. Također se produljuje i razdoblje hlađenja u kojem obveznici neće moći biti imenovani na upravljačke funkcije u poslovnim subjektima s kojima je tijelo u kojem su radili bilo u poslovnom odnosu ili nad njima vršilo nadzor 12 na 18 mjeseci. Unaprjeđuje se postupak pred Povjerenstvom, umjesto dosadašnja 3 koraka, postupak pred Povjerenstvom obuhvaća 2 koraka i to pokretanje postupka i donošenje odluke o postojanju, odnosno nepostojanju sukoba interesa. Također se propisuju precizni rokovi za djelovanje Povjerenstva u tim postupcima pa će tako Povjerenstvo će biti dužno obavijestiti dužnosnike o postojanju prijave i zatražiti očitovanje u roku od 8 dana. Povjerenstvo će u pravilu u roku od 6 mjeseci donijeti odluku o postojanju sukoba interesa u pokrenutom postupku. Na odluku Povjerenstva moći će pokrenuti upravni spor pred Visokim upravnim sudom RH u roku od, koji će odluku donijeti u roku od 90 dana. Povjerenstvo će biti dužno i obavijestiti obveznike o postojanju prijave ili saznanjima o mogućim sukobu interesa i zatražiti njegovo očitovanje u roku od 15 dana. Uz to, i detaljno je uređeno i pitanje izuzeća predsjednika i članova Povjerenstva. Na razloge izuzeća primjenjuju se razlozi kojima se propisuju razlozi izuzeća u Zakonu o općem upravnom postupku. O izuzeću članova Povjerenstva odlučivat će Visoki upravni sud rješenjem u vijeću od 3 suca i to na nejavnoj sjednici. Prijedlog za izuzeće može podnijeti bilo koji član Povjerenstva ili predsjednik, ali i obveznik koji je stranka u postupku. Važno je naglasiti da se ovim Zakonom i pooštravaju kazne za kršenje odredbi ovoga Zakona. Povjerenstvo će od sada minimalnu kaznu moći izreći u iznosu od 4 tisuće kuna, umjesto dosadašnjih 2 tisuće kuna. Maksimalna kazna i dalje je propisana u iznosu od 40 tisuća kuna. Novina je da će Povjerenstvo moći izreći sankciju obvezniku koji ne dostavi tražene podatke. Povjerenstvo će moći izreći administrativnu kaznu, opomenu ili novčanu kaznu i prekršajnu kaznu vodeći se načelom razmjernosti. Tom odredbom ne samo da je uvažena preporuka GRECO-a već se poštuje jedno od temeljnih ustavnih načela. Što se tiče tzv. deklaratornih sankcija, želio bih naglasiti da vođenje posebnih postupaka zbog povrede općih načela nikada nije ni bilo propisano ovim Zakonom već je Povjerenstvo preuzelo praksu koja nije bila utemeljena na zakonu i tu praksu nadležni sudovi su utvrdili kao protupravnu. Povjerenstvo će moći izricati administrativne i novčane sankcije za povrede Zakona koji se odnose na konkretne povrede i to za zabranjeno djelovanje obveznike, za nedeklariranje sukoba interesa, neizuzimanje iz odlučivanja kada je to propisano, za obvezu podnošenja imovinske kartice, za primanje darova protivno zakonu, da primanje naknade obveznika koje su protivne zakonu, za obavljanje drugih poslova obveznika koje su protivne zakonu, za članstvo u upravnim tijelima i nadzornim odborima protivno zakonu, za članstvo i udjele obveznika u trgovačkim društvima i ograničenja poslovanja protivno zakonu i za očitovanje obveznika u slučaju nesklada, odnosno nesrazmjera prijavljene imovine. Poštovane zastupnice i zastupnici, ovim zakonskim prijedlogom revidirane su odredbe koje nisu bile dovoljno precizne, uređena su pravna pitanja koja nisu bila propisana i otklonjeni su nedostaci zakona koji su uočeni u praksi. Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa ostaje i dalje važno neovisno antikorupcijsko tijelo s novim mehanizmima i proširenim djelokrugom. Vjerujem da ćemo se u današnjoj raspravi fokusirati na bit ovoga Zakona i pitanje unapređenja preventivnih mehanizama, instrumenata za sprječavanje sukoba interesa. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala ministru, mi ćemo sada krenuti sa replikama ima ih 23. Prvi je na redu kolega Grmoja, izvolite.
Poštovani ministre nakon što sam u više navrata dok je ovaj zakon bio u javnom savjetovanju kritizirao smješno visoku kaznu od 1.000 kuna za nedostavljanje dokumentacije vi ste je povećali s 2 do 10, na 2 do 10.000 kuna. Kakva se poruka time šalje? Dakle, netko će ako se radi o njemu važnoj dokumentaciji da prikrije nekakve svoje manifetluke i kaznena djela platiti 2, 5 tisuća kuna kazne i neće dostaviti dokumentaciju kao što premijer Plenković nije dostavio dokumentaciju o stranačkom derneku u Finskoj ili dokumentaciju o muljažama u našim veleposlanstvima. Znači vi ovim rušite zapravo ugled Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa umjesto da imamo situaciju kao i kod suda. Kad sud od vas traži određenu dokumentaciju morate je dostaviti. Dakle, hoćete li do drugog čitanja [[Upadica: Hvala vam.]] to promijeniti?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče, dakle prije svega ovo nije sudski postupak već je upravni postupak tako da se ta analogija ne može primijeniti na ovaj postupak, a svakako smo se prilikom određivanja sankcija za nepoštivanje odredba ovog zakona vodili jedno od temeljnih ustavnih načela, a to je načelo razmjernosti, tako da vodeći se tim načelom smatramo da su kazne koje su predviđene ovim zakonom primjerene. Hvala.
Kolega Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, državni tajniče, evo ovim prijedlogom zakona detaljnije se propisuju prava i obveze članova povjerenstva, kao utvrđuje se njihov status. Mislim da je to dobro obzirom da bi bilo bitno da te članovi budu, članovi dakle povjerenstva budu stručne osobe, budu osobe koje su velikog pravnog znanja pogotovo iz područja upravnog prava odnosno upravnog postupka, a to sve govorim zbog toga što smo u prošlosti imali situaciju da upravo ja bi rekao zbog nedostatka možda tog pravnog znanja se sada dešava da brojne odluke povjerenstva padaju na sudovima, dakle Upravnom sudu, Visokom upravnom sudu upravo zbog pogrešne primjene materijalnog prava. Pa ako možete samo ukratko iznijeti koja su to nova prava odnosno koji su to uvjeti da bi netko postao član Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Pa dakle, samim smo zakonom dodatno precizirali određene odredbe važećega zakona pogotovo u onom dijelu pravnih praznina koje su bile u važećem zakonu i koje su se pokazale prilikom primjene samoga zakona. A što se tiče samoga povjerenstva dakle, propisujući detaljne uvjete o tome koje moraju ispuniti članovi povjerenstva svakako idemo u smjeru da povjerenstvu, u povjerenstvu sjede kvalitetni ljudi obrazovani i stručni koji su educirani u području etike odnosno integriteta i vjerujem zapravo da je ovaj zakon i po pitanju samog ustrojstva povjerenstva korak naprijed tako da će sigurno i ovaj zakon, ali i sudska praksa u zadnjih nekoliko godina doprinijeti tome da odluke samog povjerenstva budu još kvalitetnije.
Kolega Grbin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, jedna od zamjerki na rad glavne državne odvjetnice RH bila je i to što nije koristila svoju ovlast odnosno odbila je koristiti svoju ovlast da izvanrednim pravnim sredstvima omogući da Vrhovni sud RH donese odluku o pitanju da li povjerenstvo može ocjenjivati načela odnosno njihovu povredu. Kao što znamo glavna državna odvjetnica je takav zahtjev povjerenstva odbila i to ga je odbila bez ikakvog obrazloženja prije tek nekoliko mjeseci. Ta reakcija glavne državne odvjetnice samo je jedan od razloga zbog kojih tražimo njenu smjenu. S obzirom da prošloga tjedna niste bili ovdje kada smo o tome raspravljali iskoristit ću ovu priliku da vas pitam smatrate li da glavna državna odvjetnica treba biti smijenjena i hoćete li pokrenuti taj postupak? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa poštovani zastupniče, budući da je tema današnje rasprave Zakon o sprječavanju sukoba interesa onda bih ja zapravo fokusirao se na taj zakon i replike koje su iz, koje su vezane za taj zakon. Hvala.
Kolegice Marić, izvolite, pardon kolega Bošnjaković, oprostite. E je, može, može.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani ministre danas je Zakon o sprječavanju sukoba interesa u prvom čitanju ovdje pred Hrvatskim saborom. Ja osobno smatram da on nudi cijeli niz dobrih novina, on je puno jasniji i precizniji u odnosu na ovaj koji je danas na snazi. Ono što bi pohvalio kao jednu od novina, to je puno precizniji postupak pred samim zapravo Povjerenstvom za sprječavanje sukoba interesa, ali svakako njegova velika novina je proširenje kruga obveznika koji moraju po njemu postupati. Dakle, tu će biti više imovinskih kartica, bit će puno više postupanja pa me zanima da li planirate ojačati administrativne kapacitete samog povjerenstva koje bi trebalo zapravo biti opremljeno i u kadrovskom smislu, ali i u onom materijalnom znači vezano za sredstva digitalizacije. Da li planirate ojačati povjerenstvo da može odgovoriti novim zadaćama?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa na postavljenom pitanju. Dakle, u radnoj skupini koja je, kojoj je radio i na ovome zakonu bili su i članovi samoga povjerenstva i zapravo je već na samoj radnoj skupini apostrofirano to da će povjerenstvo temeljem brojnih novih ovlasti koje dobiva ovim zakonom trebati kadrovski ojačati i u tom dijelu Ministarstvo pravosuđa i uprave stoji na raspolaganju Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa da se dodatno kadrovski odnosno administrativno ojača, a isto tako da joj se omogući sva blagodat digitalizacije koja, koje imamo u državnoj upravi. To je prije svega povezivanje sa brojnim državnim registrima. Dakle već sada povjerenstvo je povezano sa brojnim registrima, a isto tako u suradnji sa povjerenstvom NPOO-a je zapravo, predviđena je dodatno unaprjeđenje informatičkog sustava samog povjerenstva.
Sada ste na redu kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, u čl. 3. ovog prijedloga zakona navodite koji su obveznici primjene zakona i kod 65. se dodaju ravnatelji ustanova u zdravstvu kojima je osnivač RH ili jedinica lokalne odnosno regionalne samouprave. E sad, u Zakonu o zdravstvenoj zaštitu koji je sada u postupku izmjene, neke dijelove smo mogli vidjeti u javnom prostoru, navodi se u čl. 157. izmjena st. 4. gdje kaže da poslove iz djelatnosti poslodavca ne smiju sklapati za svoj račun ravnatelj, zamjenik ravnatelja, pomoćnik ravnatelja zdravstvene ustanove, to je bilo do sad i dodaje se predstojnik klinike, predstojnik kliničkog zavoda i pročelnik zavoda zdravstvene ustanove. Međutim, prema informacijama koje vidimo u javnom prostoru ministar Beroš je reterirao oko tih promjena pod očito pritiskom interesnih skupina, pa vas pitam je li po vama potencionalni sukob interesa kada recimo predstojnik klinike ili zamjenik ravnatelja nekog KBC-a ima u vlasništvu odnosno suvlasništvu privatnu zdravstvenu ustanovu? Hvala. pr promjena pod očito pritiskom interesnih skupina, pa vas pitam je li po vama potencionalni sukob interesa kada recimo predstojnik klinike ili zamjenik ravnatelja nekog KBC-a ima u vlasništvu odnosno suvlasništvu privatnu zdravstvenu ustanovu? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Pa evo nije mi poznat odredbe tog zakona koji ste vi trenutačno naveli i koji je u raspravi, u javnoj raspravi čini mi se jel. Dakle, mi smo se ovdje fokusirali prije svega na čelnike tih tijela odnosno čelnike tih ustanova u području zdravstva kojima je osnivač i RH i JLS. Vjerujem da će se i kroz te posebne propise definirati posebni oblik odnosno dodatne nekakve mjere koje se odnose na sprječavanje sukoba interesa u tom, u tim specifičnim područjima poput, poput zdravstva. Hvala.
Kolegice Selak Raspudić, izvolite.
Uvaženi ministre, ovim zakonom predviđena je autonomija u donošenju etičkih kodekasa koji bi trebali vjerojatno zamijeniti povjerenstvo u njegovim ključnim ranijim dužnostima, a iz moje interpretacije i … [[Govornik se ne razumije]] mogućnost uočavanja sukoba interesa. Da imamo previše autonomije u interpretaciji etike u politici svjedočimo svakodnevno. Moje je, pa i retoričko pitanje je kakav bi bio recimo etički kodeks jednog župana koji je presuđen za nasilje ili kakav bi etički kodeks mogao donijeti jedan župan koji je primio mito, što je poznato cijeloj hrvatskoj javnosti. Osobit paradoks sastoji se u tome da sabor nalaže nekima da donose etičke kodekse, a sam ga kao glavno tijelo koje je trebalo biti smjernica drugima još uvijek nije donio. Moje pitanje je vrlo konkretno, u čl. 57. navodite da u roku 6 mjeseci se moraju ti kodeksi donijeti, na temelju kojih smjernica kad one još uvijek nisu izrađene i kolika će biti autonomija [[Upadica: Hvala vam]] u tim kodeksima i što to uopće znači autonomija u etici?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Pa evo za vrijeme slobodnih govora i predsjednik sabora je istaknuo da će i kodeks ponašanja za saborske zastupnike ubrzo biti donesen, a isto tako i kodeks ponašanja za državne dužnosnike će ubrzo biti donesen. Dakle, cilj nam je ovim zakonom obvezati i predstavnička tijela JLS da donesu kodeks, kodekse ponašanja. Što se tiče tih čelnika, prije svega ovih koje ste naveli, dakle tu smo i kroz izmjene Zakona o lokalnim izborima dakle dodatno proširili ograničenja što se tiče kandidature na lokalnim izborima, a isto tako prestanka mandata ukoliko je čelnik JLS osuđen za kazneno djelo, dakle kaznu zatvora duljem od 6 mjeseci. Tako da u tom dijelu smo niz aktivnosti poduzeli i vjerujem da ćemo i kroz novu strategiju i akcijske planove koji se donose temeljem te strategije propisati dodatne mjere. Hvala.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovani ministre, Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa niti prema postojećem zakonu, a niti prema ovom zakonu nije moralna policija, niti etičko sudište nego državno tijelo koje je dužno sukladno zakonu utvrditi da li je pojedini dužnosnik u sukobu interesa i ako je onda ga najoštrije kazniti. To je dužnost povjerenstva. Koliko je besmislen u pravnom smislu bio dosadašnji postupak kada se povjerenstvo pozivalo na mogućnost proglašavanja krivim dužnosnika zbog kršenja načela djelovanja najbolje govore odluke povjerenstva koje jesu proglašavale zbog kršenja načela dužnosnika krivim, ali mu nisu dopuštali žalbu jer da nije sankcioniran. E sad, vi kao pravnik i ministar pravosuđa recite koliko je normalno nekoga proglasiti krivim, a istodobno mu ne dopustiti žalbu na to rješenje povjerenstva?
Izvolite, izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dobro ste istaknuli, dakle povjerenstvo je protupravno prisvojilo određenu ovlast na koju nije imalo pravo i to je zapravo utvrdilo i ustavni sud, ali nakon njega i upravni sud i visoki upravni, visoki upravni sud. Dakle, svi smo pravni legalisti i poštujemo odluke hrvatskih sudova i zapravo prilikom i izrade ovoga zakona uzeli smo u obzir te odluke. Ono što ste istaknuli, dakle povjerenstvo nije etičko tijelo, dakle ono je upravno tijelo i sukladno dakle toj premisi smo i krenuli u izradu ovog zakona dajući naravno dodatne mehanizme. Dakle, čl. 7. prijedloga zakona sadržava više nego dovoljno mehanizama i instrumenata da povjerenstvo može postupati u slučaju sukobu interesa. Dakle, prije svega povjerenstvo bi trebalo biti preventivno tijelo i evo ja pozdravljam i aktivnosti povjerenstva koje u zadnjih nekoliko mjeseci educiraju lokalne dužnosnike [[Upadica: Hvala vam]] koji su stupili na dužnost o samome zakonu. Hvala.
Kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, sigurno vam je poznato da je austrijski kancelar Kurtz nedavno morao podnijeti ostavku zbog sumnje da je pokušao utjecati na javno mijenje kroz pritisak na ankete i slično. Je li za vas poznato isto da javna poduzeća u Hrvatskoj kupuju redovito medijski prostor, čelne osobe u tim poduzećima imenuje vlada, je li i za vas ta praksa predstavlja mogući sukob interesa? To se redovito u Hrvatskoj događa dakle mnoga poduzeća su monopolisti gotovo nemaju konkurencije pa nije jasno zašto bi morali toliko novaca ulagati u medijski prostor? Je li postoji možda mogućnost da utječu na taj način na rejting Vlade i onih koji ih imenuju? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Pa moram priznati nije poznato u kojoj mjeri ili način na koji trgovačka društva zakupljuju medijski prostor, da li su na to obvezni temeljem europskih projekata jer znamo da i tamo imamo određena pravila o vidljivosti tih projekata i aktivnosti tih tijela, tako da mi nije to poznato niti je poznato detalji zbog čega je austrijski premijer dao ostavku, da li se tu radilo o sukobu interesa ili nečem drugom. Hvala.
Kolega Mažar izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Poštovani ministre, poštovani državni tajniče. Pred nama je Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa i vjerujem da svakako jedan od ciljeva je da privatni interes nikada ne smije biti ispred javnoga interesa. Upravo iz toga razloga se ovim novitetima ojačava i status i prava članova povjerenstva, ne samo kroz njihovo stručno osnaživanje nego i kroz proglašenje i predsjednika i članova povjerenstva dužnosnicima, ali i kroz jaču analizu izvješća o radu povjerenstva što će svakako donijeti do kvalitetnije analize i odluka i svega onoga što povjerenstvo radi i olakšati njihov rad pa ako možete komentirati i taj dio. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Pa svakako otvorenost i transparentnost povjerenstva je nešto što smo stavili u ovaj zakon i gdje zapravo radimo na tome da povjerenstvo kroz ovaj sad novi postupak koji u dva koraka umjesto u dosadašnja tri koraka, dakle i dalje bude jedan važan antikorupcijski mehanizam, jedan važan korektiv. I ono što sam maloprije istaknu, dakle povjerenstvo kroz svoju prvenstveno preventivnu ulogu treba prevenirati potencijalni sukob interesa. Istako sam da je povjerenstvo zadnjih nekoliko mjeseci provodi niz aktivnosti po gradovima i županijama gdje educira lokalne dužnosnike, nove lokalne dužnosnike o samome zakonu i onim obvezama koje proizlaze iz tog zakona. Vjerujem i da će postupanje ovoga zakona povjerenstvo provesti edukaciju za sve dužnosnike odnosno obveznike na koje se ovaj zakon primjenjuje da ih upozna sa njihovim obvezama i da na taj način prevenira sukob interesa. U čl. 7. postoji više nego dovoljnih instrumenata povjerenstva da ono može i dalje postupati. Hvala.
Kolegice Nemet, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Poštovani ministre. Kroz dosadašnju raspravu čuli smo teze od vas da ste u ovaj prijedlog zakona uvrstili niz preventivnih mehanizama transparentnosti, a s druge strane ste također rekli da povjerenstvo koristi blagodati digitalizacije, tim više me čudi i pitam vas, zašto niste donijeli odredbu zakona u kojoj će dužnosnici odnosno obveznici biti u obavezi nositi promjene u imovinskoj kartici u roku od 30 dana, a ne u toku godine kao i do sada. Smatram da je to neophodno zbog transparentnog utvrđivanja činjeničnog stanja. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Dakle, tu se kroz odredbe ovog zakona svakako uvode neke novine i u dijelu imovinskih kartica i podnošenja imovinskih kartica, dakle umjesto dosadašnjeg principa kada su se promjene unosile samo veće promjene, veće i bitnije promjene dakle sada uvodimo obvezu jednom godišnjeg podnošenja imovinskih kartica i to do 30. siječnja za proteklu godinu, također se uvode i određene novine i u dijelu novih obveznika na koje se primjenjuje ovi zakon. Dakle, tu imamo određene olakšanje da ukoliko novi obveznik nije možda upoznat sa pravilima ovog zakona da mu ne podnošenje ne predstavlja odmah razlog za pokretanje već ga povjerenstvo može upozoriti. Tako da i što se tiče imovinskih kartica dakle određena pravila su u odredbama ovoga zakona i mogu istaknut evo da i povjerenstvo se složilo sa predloženim promjenama. Hvala.
Hvala vam. Kolega Borić izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče, uvaženi ministre. Priča o sukobu interesa počela je s političarima, a najprije su političari nadgledali političare i onda smo utvrdili da to nije dobro, onda su političari rekli da to trebaju činiti neovisne osobe birane na javnim natječajima i to smo učinili, međutim što se desilo? Kad smo izabrali neovisne osobe na javni natječaj oni su kroz svoj rad u povjerenstvu postali političari i sada nam govore o neovisnosti takvih tijela. Ja mislim da nitko nikada nije bacio veću ljagu na neovisnost takvog jednog tijela nego ona osoba koja je bila na natječaju posala političar i u svome radu svakodnevno koristi predmete u kojima je sudila. Ja pitam kako ćemo rješavati u budućnosti takve situacije? Hoćemo li to riješiti etičkim kodeksom kroz izmjene ili kroz ovakve oblike predloženog zakona i na koji način da se to spriječi? Jer tvrdim odgovorno nikada nije nitko napravio goru stvar za povjerenstvo u smislu neovisnosti nego čovjek koji je biran na natječaju, a postao političari i koristi predmete u svojim raspravama kao političar.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Svakako je kodeks ponašanja dužnosnika nešto na čemu ćemo aktivno raditi u narednom razdoblju i vjerujem da ćemo kroz taj kodeks ponašanja i propisati određena pravila ponašanja samih dužnosnika. Ono što ste istaknuli jasno je da je prilikom donošenja odluka o određenim predmetima dakle bilo, bili su određeni razlozi koji nisu isključivo vezani za sukob interesa i utvrđivanje sukoba interesa već su bili nekakvi drugi razlozi prije svega politički. Hvala.
Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani ministre. Evo slično pitanje kao prethodno, samo ja ću biti malo eksplicitniji. Dajte nam svoj komentar na kolegicu Orešković na njezinu trenutnu funkciju u kontekstu njezinog prošlog radnog mjesta odnosno želim čuti vaš komentar, vaš stav vezano uz oslobađajuću odluku Upravnog suda vezano uz Tomislava Karamarka.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Pa evo ja se ne bih referirao na konkretni predmet samoga povjerenstva, međutim bitno je zapravo da je Ustavni sud u svojoj odluci u ljeto 2019.g. zapravo detektirao samu protupravnost ponašanja povjerenstva jer je zapravo postavilo određena pitanja za Upravni sud koji je trebao u svojoj odluci odgovoriti na ta pitanja i zapravo je Upravni sud u svojoj presudi jasno utvrdio da je povjerenstvo postupilo, a da nije imalo ovlasti za takvo postupanje prije svega u odnosu na načela. Tako da evo, pravni poredak odnosno pravni sustav i sudbena vlast je jasno utvrdila o, jasno utvrdila ponašanje tadašnjeg povjerenstva i odluke tog povjerenstva koje su se svakako reflektirale na buduće povjerenstvo i na odluke koje su bile recentne. Hvala.
Kolegice Jeckov, izvolite.
Poštovani gospodine ministre zbog čega smatrate da u ovom zakonskom prijedlogu ne treba da se nađu odredbe koje se tiču pretvaranja poljoprivrednog zemljišta u građevinsko zemljište? Zbog čega smatrate da u tom segmentu nema korupcijskog rizika?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice, pa evo moram priznati da se o tome na radnoj skupini koju sam ja vodio nije raspravljalo, ali evo možemo danas razgovarati i o tome, poslušati argumente pa do drugog čitanja možemo kroz radnu skupinu vidjeti da li tu postoji elemenata za uvrštavanje toga u sam zakon.
Kolegice Zmaić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre ovim novim Zakonom o sprječavanju sukoba interesa predviđeno je uvođenje dodatnih obveza za obveznike koji obavljaju javnu dužnost, obuhvaćeno je oko 1000 novih obveznika koji će morati objaviti podatke o svojoj imovini te oko 7000 vijećnika što u županijskih skupštinama, što u gradskim i općinskim vijećima kojima se propisuju obveze vezane za vlasničke udjele u poslovnim subjektima i druge obveze. Smatrate li vi ministre da će se ovim novim zakonom koji propisuju nove obveznike i dodatne obveze unaprijediti transparentnost i učinkovitost sprječavanja sukoba interesa?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle to nam je bio i cilj kada smo pripremali ovaj novi zakon, međutim ono što je bitno, a to je da povjerenstvo po stupanju na snagu ovoga zakona provede edukaciju i prije svega onih novih obveznika na koji se odnosi ovaj zakon, ali isto tako i postojećih obveznika. Tu bih istaknuo svakako i članove predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave jer u ovom dijelu se određene obveze odnose na njih tako da bi i kroz jednu edukaciju trebalo povjerenstvo njih educirati o obvezama koje proizlaze iz ovoga zakona. A svakako nam je cilj dakle transparentnost, otvorenost i sprječavanje sukoba interesa odnosno i preveniranje i u konačnici određenih kaznenih mogućih kaznenih djela. Tako da povjerenstvo sadrži niz preventivnih mehanizama, niz preventivnih instrumenata koji će svakako efikasno utjecati na sprječavanje sukoba interesa. Hvala.
Kolegice Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani ministre imam pitanje, dakle u imovinskoj kartici nije predviđeno prijaviti imovinu punoljetne djece ili roditelja i evidentno je da se darovnim ugovorima dakle bez poreza u toj direktnoj liniji potpuno besplatno prebacuje, je vrlo lako prebaciti imovinu na djecu ili roditelje i time naravno se izbjegava javno izlaganje cjelokupne slike imovine. Da, moje pitanje je vrlo jednostavno, hoćete li unijeti u drugom čitanju i tu kategoriju u imovinske kartice i time spriječiti evidentnu mogućnost da se vrlo lako izbjegne potpuno i istinito prijavljivanje cjelokupne imovine i izmjena stanja u imovinskoj kartici? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Pa evo jednako kao i kod prenamjene zemljišta, dakle danas možemo poslušati sve argumente koje ćete vi ovdje istaknuti, o tome se nije raspravljalo na radnoj skupni niti je povjerenstvo tražilo takve izmjene, a evo nakon današnje rasprave i argumentacije koju ćemo svakako poslušati možemo ovaj razmisliti i o tome. Hvala.
Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Evo poštovani ministre, recite nam na koji način u ovom zakonu povjerenstvo ima mehanizme za sprječavanje korištenja javnih sredstva za stranačke interese. Pa recimo evo i neki hipotetski slučaj možemo zamisliti da bismo u budućnosti imali nekog neodgovornog premijera koji uzme vladin avion i otpelja stranačke svoje dužnosnike na stranački skup u neku zemlju na sjeveru Europe, neki lijepi grad tipa Helsinkija, što bi konkretno Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa moglo napraviti po tom pitanju po ovom zakonu ako ne može koristiti načela djelovanja i šta bi mu preostalo u slučaju da taj neki hipotetski premijer, nadamo se da takvog nećemo imati, ne da podatke i ne da putne naloge povjerenstvu za sukob interesa kako bi mogli utvrditi šta se dogodilo. Šta preostaje povjerenstvu osim naplatiti 1.000 kuna kazne? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle, propisali smo po prvi put i kaznu za ne dostavu dokumentacije koja je u visini od 2.000 kuna. Dakle, povjerenstvo kroz ovaj prijedlog zakona sadrži niz mehanizama i instrumenata prije svega su oni sadržani u Članku 7. ovoga prijedloga zakona, no vi kao pravnik i vjerujem legalist svjesni ste i odluka Ustavnoga suda i odluka, presuda Upravnog suda i upravnog, Visokog upravnog suda koje je jadno utvrdilo, definiralo svoj status odnosno svoj stav vezano za načela, da se radi o određenim pomoćnim pravnim sredstvima koji se trebaju tumačiti u kontekstu neke druge odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa. I u tome smo se mi rukovodili prilikom izmjena ovoga zakona. Hvala.
Kolega Lerotić, izvolite.
Poštovani ministre, moram se složiti s vašim stranačkim kolegom kad kaže da bi javni interes trebao biti ispred privatnog interesa pa me stoga zanima zašto su ostavljene mogućnosti da određene sjednice povjerenstva ili odluke Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa ne budu objavljivane odnosno da sjednice povjerenstva ne budu javne te a razlozi zbog toga su, razlog recimo zaštita privatnosti ili zaštita javnog morala, a svi znamo koji smo javne osobe da postoji mogućnost ako se ogriješimo o zakon da će naš javni moral biti ugrožen, te ponavljam nejasno je zašto je ostavljena ta mogućnost koja do sada nikad nije bila. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče, dakle u radu radne skupine sudjelovali su i predstavnici Agencije za zaštitu osobnih podataka, dakle zajednički dogovor i stav je bio da se u određenim iznimnim situacijama, prije svega, o zaštiti, kada govorimo o zaštiti javne sigurnosti, ali i očuvanje samog postupka, dakle može sjednica učiniti nejavnom, dakle ne tajnom nego nejavnom, dakle to je iznimna mogućnost koja je dana na raspolaganje samo ovom Povjerenstvu koje će u konkretnom slučaju procijeniti da li postoji za to potrebe ili ne. Hvala.
Kolega Milanović Litre, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče Sabora, poštovani ministre. Iskreno smatram poraznim što ste uopće rekli ovdje kako niste razmatrali da se u imovinskim karticama navodi promjena tj. promjena zemljišta i objekata, mogli smo biti, tj. svjedočili smo do sada od najnižih lokalnih razina, gdje su se izmjene prostornog plana išle u korist određenim političarima, a nemojmo zaboraviti da je jedan ministar otišao zbog toga iz Vlade. Meni je neshvatljivo da niste o tome uopće raspravljali, također, jedno pitanje, smatrate li da bi trebalo poput, npr. u EU komisiji produžiti broj godina u odnosu na unatrag reviziju, npr. na 10, u odnosu na 2 koje su sada u Zakonu?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče, dakle 2 godine smatramo više nego dovoljnim za reviziju odnosno pogled unatrag što se tiče radnopravnog statusa i odnosa koji je imao dužnosnik, mislim da je 10 godina previše, dakle 2 godine je dovoljno. Što se tiče ovog prvog dijela vašeg pitanja, dakle mislim da pored Zakona o sprječavanju sukoba interesa, dakle imamo i niz drugih mehanizama, prije svega Kazneni zakon, koji, ukoliko postoji određene nedjela propisuju određena kaznena djela, propisuje određene sankcije, tako da postoji, kažem, kaznenopravni element u određenom postupanju, dakle ta će kaznena tijela postupati odnosno sudska tijela. Hvala.
Kolegice Ahmetović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani ministre. Europsko tijelo za praćenje borbe protiv korupcije-GRECO je na svojoj sjednici, a i u izvještaju ocijenilo čl. 5 Zakona o sprječavanju sukoba interesa kao središnji članak čitavog Zakona. Naravno, o njemu se govori o općim načelima djelovanja u vršenju javne vlasti, a također, istaknuo je da je njegovu izvršivost potrebno osigurati. Vezano uz ovlast Povjerenstva da odlučuje o povredi načela, dakle istaknuto je da je Povjerenstvo mora imati tu ovlast, odnosno ima ju i da doradom zakona treba osigurati upravo izvršivost odnosno izricanje konkretnih sankcija ukoliko se ta načela povrijede. Vi ste u ovom Prijedlogu zakona u potpunosti zanemarili primjedbu, odnosno zaključak GRECO-a, baš kao što je šefica DORH-a zanemarila lopovluk Gabrijele Žalac. Mene zanima kako mislite opravdati ovako namjerno zapravo srozavanje antikorupcijskih alata pred Europom, kad vas nije briga za hrvatsku javnost i hrvatsku struku?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Dakle mi smo prilikom izrade ovoga zakonskoga prijedloga uzeli u obzir i preporuke GRECO-a i sve preporuke odnosno sadržaj Izvješća o vladavini prava i ispunili smo, evo mogu slobodno reći, dakle sve preporuke GRECO-a i sve preporuke iz Izvješća o vladavini prava. Dakle, ja bi se s vama apsolutno ne slažem što se tiče tumačenja preporuka GRECO-a, dakle tu nigdje se eksplicitno ne navodi da se trebaju odrediti sankcije za načela iz čl. 5 Zakona o sprječavanju sukoba interesa, dakle mi smo to višestruko puta provjeravali i imali aktivan dijalog sa samom europskom i Komisijom, ali i sa GRECO-om, tako da smo u ovaj zakonski prijedlog ugradili sve preporuke GRECO-a i sve preporuke koje proizlaze iz Izvješća o vladavini prava. Hvala.
Kolegice Peović, izvolite.
Zahvaljujem. Rekli ste više puta da će ovaj Zakon o sprječavanju sukoba interesa poboljšati i donijeti nove mehanizme za sprječavanje sukoba interesa, pa i na lokalnoj razini. Čuli smo u medijima da se lokalni čelnici preko glasnogovornika Ante Sanadera bune protiv i ovako lošeg prijedloga zakona, no, zanima me na koji način će ovaj Zakon reagirati prema lokalnim čelnicima poput Vinka Zulima u Segetu koji je poznat po tome da je samo za jedan ručak potrošio 7 tisuća kuna, koliko treba radniku na minimalcu 2 mjeseca, ljubitelj je janjetine, inače, a sada znači kad je izašao, odnosno nije više načelnik općine, njegovom sinu se dodijelila koncesija za koju stručnjaci nikad nisu čuli, to je koncesija za izgradnju ispusta za oborinske vode. Nikad nitko za to nije čuo, ali se navodno tamo gradi hotel i marina, pa zanima me, na koji način će ovaj Zakon to promijeniti?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle ja ne bih stavljao u kontekst ovoga Zakona pojedinoga dužnosnika i tu se referirao da li je on u sukobu interesa ili ne, dakle to je u nadležnosti samoga Povjerenstva. Mi smo kroz odredbe ovoga Zakona propisali niz instrumenata i elemenata koji se odnosi na lokalnu samoupravu, prije svega, od širenja kruga obveznika ovoga Zakona gdje idemo najvećim dijelom na lokalnu samoupravu, na trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, na ravnatelje određenih ustanova kojima je osnivač jedinica lokalne samouprave, na predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave, tako da smo zapravo i temeljem naše antikorupcijske strategije gdje smo kroz određenu analizu utvrdili da postoji određeni korupcijski rizik na lokalnoj razini, što zapravo i proizlazi iz niza međunarodnih dokumenata, dakle posebnu pažnju posvetili lokalnoj razini, tako da evo vjerujem i da će ovaj Zakon, a prije svega aktivnosti Povjerenstva u dijelu preveniranja rezultirati smanjenim sukobom interesa na lokalnoj.
Hvala vam. Kolegice Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Prije svega, da pojasnim nešto o neovisnosti. U razdoblju kada sam bila predsjednica Povjerenstva za sukob interesa nisam imala doticaja s niti jednim političarem iz bilo koje političke opcije. U to vrijeme izvješća Povjerenstva usvajala su se uz odobravanje i pohvale svih klubova zastupnika, kako iz redova SDP-a, tako iz redova HDZ-a i svih ostalih. Ustavni sud nikada nije osporio niti jednu činjenicu niti bilo koju utvrđenu tezu. Osporio je ovlasti Povjerenstva, a koliko je neovisan Ustavni sud pokazuje fotografija i tekst koji govori o tome da predsjednik Ustavnog suda u konobi uživa u ribi i vinu sa Brankom Bačićem pa vas ja pitam u čijem interesu su te sporne odluke Ustavnog suda donesene? To je narušena neovisnost i to je primjer osobe koja sjedi na mjestu na kojem ne bi trebala sjediti. Hvala.
Imamo sada prije odgovora na repliku dvije povrede Poslovnika, kolega Bačić.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Povrijeđen je čl. 238., naime gđa. Orešković omalovažava zastupnike i laže da je ustavni sud ukinuo odredbe i rješenje Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Ne, gđo. Orešković, ustavni sud je naložio upravnom sudu da preispita da li ste vi i vaša nasljednica i povjerenstvo postupali sukladno zakonu. I sudovi, redovni sudovi, ne ustavni, redovni sudovi, upravni sudovi i visoki upravni sud [[Upadica: Hvala vam lijepa]] je rekao da ste kršili zakon, da ste prisvajali odredbe zakona…/Hvala lijepo/… … [[Govornik se ne razumije]] zakon nije dao. I umjesto da se ispričate [[Upadica: Kolega Bačić]] hrvatskoj javnosti vi ovim drugim docirate.
Hvala lijepa, dobivate opomenu jer ste replicirati. Kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Čl. 238., kolegica Orešković omalovažava našu mogućnost promišljanja kad govorimo o neovisnosti, a onda je rekla da je ona bila neovisna. Sam predsjednik republike nedavno je izgovorio rečenicu da ju je on kao premijer osobno doveo sa Iblera u to povjerenstvo i to su zabilježili svi mediji. Nisam vidio tu nekakvu neovisnost, znamo kome je ona sudila, zašto je sudila i zašto je postala političarka i upokojila neovisnost tog povjerenstva u percepciji građana i političara.
Kolega Borić, isto tako ovo nije povreda Poslovnika nego replika, pa dobivate opomenu. Izvolite sada ministre odgovor.
Hvala lijepa. Pa evo da se referiram na odluku ustavnog suda odnosno presudu upravnog suda koja proizlazi iz odluke ustavnog suda i u kojoj je upravni sud zapravo odgovorio na pitanja koja mu je postavio ustavni sud. Tu je jasno upravni sud istaknuo da je stav tog suda da nitko ne može biti podvrgnut određenoj pravnoj posljedici ukoliko razlog zbog kojeg će ta posljedica uslijediti nije jasno definiran i predvidiv u trenutku kada adresat norme djeluje ili propušta djelovati. U prilog ovog stajališta ide cijeli niz odluka Europskog suda za ljudska prava i tu se navode te odluke Europskog suda za ljudska prava. Dakle, vi ste u svom radu postupali protivno određenim temeljnim pravnim načelima i određenim temeljnim pravnim standardima i za to postoji i odluka ustavnog suda i odluke upravnog suda gdje se zapravo samo potvrđuje vaše ponašanje. Hvala.
Sada je na redu kolegica Šimunić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS, poštovani ministre. Novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa će znatno proširiti klub obveznika čije ispunjavanje obaveza će prije povjerenstva morati kontrolirati. Prijedlog zakona međutim ne pruža informaciju o tome koliko će se sredstava za rad povjerenstva morati povećati. Sama informacija da će sredstva biti osigurana u državnom proračunu ne ispunjava svrhu odredbe o tome da predlagač novog zakona treba dati informaciju o potrebnim sredstvima za njegovo provođenje uzevši u obzir i kadrovsko ojačavanje, digitalizaciju i sve druge vidove unaprjeđenja rada ovoga tijela, pa me stoga zanima koja su sredstva planirana za provođenje ovog zakona?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle, prethodno sam već odgovorio na ta pitanja. Dakle, svjesni smo činjenice da će trebati dodatni administrativni kapaciteti po samom Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa za obavljanje svih novih ovlasti koje su im stavljene u nadležnost i tu im svakako stojimo na raspolaganju ne samo u smislu administrativnih kapaciteta već i u dijelu daljnje digitalizacije i informatizacije rada povjerenstva. U tom smislu smo i u NPOO-u u onom dijelu potkomponente koja se odnosi na pravosuđe, a odnosi se konkretno i na borbu protiv korupcije predvidjeli i određeni projekt koji ide u smjeru razvoja informatičkog sustava za samo povjerenstvo koje bi im trebalo olakšati rad u konkretnim, u konkretnim predmetima. Tako da će administrativni kapaciteti i materijalni resursi svakako biti predmet razgovora i uvažavanja prilikom izrade proračuna odnosno rebalansa proračuna kad za to dođe vrijeme. Hvala.
I zadnja replika, kolegica Antolić Vupora, izvolite.
Poštovani g. ministre, imam pitanje za vaše i odnosno molbu za vaše obrazloženje vezano za to što će općine i gradovi donositi etičke kodekse i da li stvarno mislite da će biti primijenjeni isti etički standardi npr. u gradu Varaždinu i npr. u gradu Segetu?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle, u odredbama ovoga zakona stoji obveza predstavničkim tijelima JLS da donesu kodeks ponašanja, a prije smo spomenuli da će isti donijeti i HS i da će se isti donijeti i za državne dužnosnike. Svakako nam je cilj kroz određene smjernice da se donesu kodeksi ponašanja u svim JLS, da se uspostave visoki standardi etičnog ponašanja članova predstavničkih tijela u lokalnoj samoupravi, ne samo predstavničkih tijela već i drugih dužnosnika odnosno obveznika koji proizlaze iz ovog zakona i vjerujem da je ovaj zakon zajedno sa i Antikorupcijskom strategijom i mjerama koje će se poduzeti temeljem Antikorupcijske strategije dakle biti dovoljan element odnosno temelj za borbu protiv, protiv korupcije. Hvala.
Hvala ministre, gotovi smo s replikama, pa možete slobodno na svoje mjesto. A prije nego što nastavimo s radom imamo zahtjev za još jednom stankom, kolega Bernardić izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, tražimo stanku jer zapravo ne možemo vjerovati mi Socijaldemokrati što je ministar sa ove govornice danas izgovorio kad je u pitanju sukob interesa. Dakle, s jedne strane kritizirali ste rad Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa u jednom predmetnom slučaju, a onda ste došli ovdje predstaviti novi zakon i reći kako će donijeti bitna poboljšanja, ali s druge strane odbijate odgovoriti na pitanje o aferi Žalac i odbijate reći vaše mišljenje. Moje pitanje vama jel vam netko zabranio govoriti, to je jedna mogućnost ili nemate svoje stav. Ako nemate svoj stav onda teško da možete kvalitetno obnašati dužnost ministra u vladi. No ja vam zapravo želim pomoći da odgovorite na ovo pitanje i odgovorite vrlo jasno na nekoliko pitanja koja ću vam postaviti. Dakle moje pitanje je li sukob interesa kada se dogodi da softver u dotičnoj aferi Softver, a vezano za bivšu ministricu Gabrijelu Žalac dobije tvrtka koja ima samo jednog zaposlenog, je li to potencijali sukob interesa za vas? Je li sukob interesa kada ta tvrtka na osnovu te transakcije poveća prihode za 5000%, de facto to su joj jedini prihodi koje je dobila, dakle oni su 5000% svih njihovih prihoda iz prošle godine, jel to potencijalni sukob interesa? Jel potencijalni sukob interesa kada po svim pisanjima medija posao koji je trebao vrijediti 2 milijuna vrijedi 13 milijuna? Dakle, ovo su sve medijske činjenice. Ja vas pitam da nedvosmisleno odgovorite, da li to za vas predstavlja sukob interesa jer ne želim vjerovati da imamo ministra u ovoj Vladi koji ne želi i ne zna definirati što je to potencijali sukob interesa.
Vi ste zatražili stanku, stanka je odobrena, međutim sukladno čl. 293.b nastavljamo dalje sa radom, pa ću sada pozvati predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kolegu Bošnjakovića da se obrati. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav HS-a na 24. sjednici održanoj 25. studenog raspravio je Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa koji je predsjedniku HS-a dostavila Vlada RH. Odbor je navedeni prijedlog raspravio na temelju svoje nadležnosti iz čl. 60. Poslovnika HS-a kao matično radno tijelo. Predstavnik predlagatelja naveo je kako se ovim prijedlogom zakona u odnosu na važeći predviđa znatna unapređenja u više područja proširenjem adresata zakona, uvođenjem dodatnih obveza obveznika da deklariraju sukob interesa i zabranom sudjelovanja u odlučivanju unapređenja u korist imovinskih kartica i obavljanju drugih poslova uz javnu dužnost, znatno unapređenje uređenja ograničavanja nakon obavljanja javne dužnosti, jačanje statusnih prava Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, detaljnije propisivanje, detaljnije propisivanje odredbi postupka pred Povjerenstvom za odlučivanje o sukobu interesa i njihova dorada u smislu ujednačavanja s pravilima kojima je uređen upravni postupak te naprednije uređenje sustava sankcioniranja. Tijekom rasprave navedeno je kako se propisivanjem načela djelovanja iz čl. 6. prijedloga bez mogućnosti nadzora nad njihovim poštovanjem i kontrolom provođenja te izricanjem sankcija ograničava Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa u svom djelovanju, međutim pojašnjeno je kako su čl. 7. prijedloga zakona taksativno propisana ponašanja koja se smatraju zabranom djelovanja obveznika te su predviđene i sankcije za takvo postupanje. Također ukazano je na sudske odluke u odnosu na važeći čl. 5. Zakona o sprečavanju sukoba interesa imajući u vidu mogućnost donošenja odluka Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za povredu načela djelovanja propisanih navedenih člankom. Također predloženo je preispitati odredbu čl. 53. prijedloga u odnosu na postupanje obveznika protivno odredbi čl. 23. prijedloga zakona, imajući u vidu smisao i svrhu navedenog sankcioniranja. Na kraju, Odbor je većinom glasova 7 glasova za, 4 glasa protiv, 1 suzdržan podupro donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu prvi će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Uvaženi g. ministre, uvažene kolegice i kolege. Zakon o sprečavanju sukoba interesa je propis kojeg je naša država donijela kako bi pokušala preventivno djelovati protiv koruptivnih radnji. Sukob interesa je nešto što bi političarima trebalo biti zabranjeno odnosno nešto što bi političare trebalo priječiti da rade ili djeluju tamo gdje je njihov interes naslonjen na nešto privatno, na nešto osobno i zbog toga ih onemogućava u djelovanju u korist svih, u djelovanju u korist javnog. Sukob interesa je kada primjerice ministrica, članica predsjedništva HDZ-a posao dodijeli nekome potpuno nekompetentnom samo zbog činjenice da je njen prijatelj. Sukob interesa je i kada političar koji je u tom trenutku načelnik općine, sutra ministar opet iz HDZ-a promijeni prostorni plan kako bi sebi i sebi bliskim osobama omogućio da poljoprivredno zemljište prenamjene u građevinsko. Naravno da sukob interesa često prerasta i u kaznena djela kao što je to u ova dva slučaja koja sam opisao, ali ako mi interveniramo i ako stvorimo jake mehanizme koji će sukob interesa na vrijeme otkrivati onda sa popriličnom dozom sigurnosti možemo vjerovati da će se određene koruptivne radnje spriječiti preveniraiti. Prošlog tjedna kada je s ove govornice branila svoje izvješće i kada se opirala određenim razlozima za svoju smjenu, glavna državna odvjetnica je ipak rekla nešto što vrijedi zapamtiti i što točno govori o tome kako se uspješne države trebaju boriti protiv korupcije, a to je da se ne može borba protiv korupcije prepustiti samo isključivo jedino represivnom aparatu, ne može jer ako nemamo preventivne mehanizme koji će priječiti da se korupcija u nekim situacijama uopće i dogodi pa onda niti najbolje državno odvjetništvo na svijetu neće imati snage boriti se sa onom navalom korupcije koja danas postoji u Hrvatskoj. I što mi u takvoj situaciji radimo? Umjesto da jačamo one institucije, one navodno neovisne institucije koje bi trebale predstavljati branu korupciji kao što je u ovom slučaju Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa ili prije nekoliko tjedana kada smo o tome raspravljali povjerenik za informiranje i Zakon o pravu na pristup informacijama. HDZ-ova većina u svim tim situacijama radi upravo suprotno. Podmeće im nogu, sprječava ih u njihovom radu, pretvara ih u najobičnije birokratske čate, čija se ovlast svodi na popisivanje, dopisivanje i izvještavanje o tome, ali stvarna ovlast borbe protiv korupcije koja je do jučer postojala u Hrvatskoj će sa usvajanjem ovog zakona u konačnici nestati. Ministar se više puta u svojoj raspravi pozvao na odluku Visokog upravnog suda, po meni skandaloznu i po meni ne u duhu one odluke koju je donio Ustavni sud, dapače protivno onoj odluci Ustavnog suda koliko god blaga bila, kolika god nedovoljna bila ta odluka Ustavnog suda, Visoki upravni sud je išao čak i protiv nje. I tu odluku Visokog upravnog suda koja je zanimljivo u predmetu koji se između ostalog ne direktno, ali indirektno ticao i premijera, Visoki upravni sud je u stvari povjerenstvu oduzeo najjaču ovlast, a to je da govori o tome da li je neki političar, dužnosnik prekršio načela koja su propisana Zakonom o sprječavanju sukoba interesa. A ta načela govore o tome je li netko u sukobu interesa ili nije. I Visoki upravni sud je Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa u stvari onemogućio da kaže je li neki dužnosnik u sukobu interesa ili ne. Nakon te odluke Visokog upravnog suda Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa više ne može ispunjavati ono što je njegova zadaća. Ponovit ću, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa više u RH ne može odlučivati o tome je li netko u sukobu interesa ili nije. I umjesto da iskoristimo ovaj zakon koji je sada tu pred nama i ispravimo pogrešnu odluku Visokog upravnog suda i za budućnost kažemo, ne Hrvatski sabor čvrsto stoji iza toga da se sukob interesa mora utvrditi, mora javno objaviti, a mi u SDP-u smatramo i mora kazniti, HDZ-ova vladajuća većina kaže ne može. Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa skupljat će imovinske kartice, objavljivati ih na internetu i to vam je to. Ostalo s obzirom da državno odvjetništvo, policija itd. ne rade svoje poslove, ostalo će ostati na medijima i eventualnoj društvenoj osudi, a nažalost vidimo da ni društvena osuda u hrvatskom društvu ne funkcionira onako kao što bi trebala. I to je sukus ovog zakona. Ovaj zakon se uopće ne bi trebao zvati o sprječavanju sukoba interesa, ovo je zakon o promoviranju sukoba interesa. Jer u Hrvatskoj nakon stupanja na snagu ovog zakona ako si u sukobu interesa nećeš dobiti nikakvu kaznu, nećeš dobiti čak niti osudu nadležnog tijela, samo ćeš ono što si kroz taj sukob interesa uprihodio staviti u džep. Da se razumijemo, nisu sve stvari u ovom zakonu loše, ima određenih koje su dobre kao što je svojedobno predlagao Klub zastupnika SDP-a širi se krug obveznika. Kao što je svojedobno predlagao Klub zastupnika SDP-a i to 19.6.2012. '19. godine usvaja se i dio koji se odnosi na izuzeće. Zanimljivo, vladajućima je trebalo samo 2,5 godine da usvoje taj naš prijedlog, 2,5 godine u kojima je predsjednik Vlade RH i predsjednik HDZ-a koristio to što pitanje izuzeća nije bilo riješeno zakonom kako bi otezao svoj predmet. Sada kada zbog toga što oduzimamo povjerenstvu mogućnost da odlučuje o načelima predmet predsjednika Vlade više ne može biti predmet rada povjerenstva, sada se u zakon može uvrstiti odredba o izuzeću čak štoviše identična onakvoj kakvu je SDP predlagao još 19.6.2019. godine. I to vam kolegice i kolege govore o utjecaju politike na rad neovisnih institucija. Tamo gdje mogu intervenirati direktno, tamo gdje od nadležne osobe, recimo glavne državne odvjetnice mogu nešto direktno zatražiti tamo će to napraviti tako. Tamo gdje ne mogu, kao što je u slučaju Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa tamo će podmetnuti nogu i onda promijeniti zakon i onda povjerenstvo onemogućiti u svojem radu. Poštovane kolegice i kolege, usvajanje ovog zakona bit će put u to vjerovali ili ne ali moguće je, usvajanje ovog zakona bit će put u to da Hrvatska postane još korumpiranija država, da hrvatsko društvo postane još korumpiranije. A političari vladajuće većine, političari HDZ-a da imaju još više prilika stavljati u svoj džep. I to je rezultat ovog zakona i to je želja vladajućih. I dopustite mi za kraj samo jedan osvrt. Poštovani ministre u petak kada smo raspravljali o izvješću glavne državne odvjetnice, kada smo raspravljali o njenom zahtjevu odnosno o zahtjevu za njenim opozivom niste bili ovdje pa niste mogli meritorno raspravljati o tome. Onaj kojeg ste poslali nije se htio uključiti u raspravu. Zato vas pitam danas i pitat ću vas ponovo jer je upravo nedjelovanje glavne državne odvjetnice po pitanju načela, odbijanje podnošenja izvanrednog pravnog lijeka bio čavao koji je zabijen, zadnji čavao koji je zabijen u lijes rada Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i jedan od razloga zašto tražimo da ona ode. I zato vas potpuno legitimno pitam, kada je to danas tema rasprave ovdje, hoćete li ili tražiti da glavna državna odvjetnica ode ili do drugog čitanja u ovom zakonu osigurati mehanizam kojim će Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa imati prilike ići prema Vrhovnom sudu kada neki budući vrhovni, Visoki upravni sud u nekoj budućoj situaciji kao što je bila ova sa načelima donese odluku koja ide u korist političara, a ne u korist javnog interesa. Poštovani g. ministre pravosuđa i uprave, to je pitanje koje od vas zahtjeva jasan i glasan odgovor. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Mosta, a govorit će poštovani zastupnik Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kada bih jednom rečenicom trebao opisati ili jednom riječju bolje rečeno ovaj novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa prva asocijacija zasigurno bi mi bio cinizam. U jeku mnoštva starih i davno prožvakanih HDZ-ovih kriminalnih afera, kao i onih novih koji su osobito obilježje Plenkovićevog HDZ-a nama se ovdje u HS nudi jedan zakon prepun pravnog razrjeđivača kojim je jedini i isključivi cilj razvodniti do kraja i pokopati Povjerenstvo za sprječavanje, za odlučivanje o sukobu interesa. Dakle, prijeći ću odmah na stvar koji su bitni elementi, ključni elementi ovog novog zakona, a o tom sam već javno govorio i na stručnim skupovima uoči ovog prvog čitanja. Prvo, zakon je u pogledu tzv. načela djelovanja kontradiktoran. Mi prema ovom nacrtu zakona imamo situaciju da s jedne strane povjerenstvu koje bi trebalo biti neovisno tijelo s vrlo uskom i specijaliziranom zadaćom ne dajemo mogućnost da svojim odlukama temeljem čl. 5., a po novome čl.6. uspostavlja, izgrađuje i unaprjeđuje etičke standarde u obavljanju javnih dužnosti, a onda s druge strane ovim prijedlogom zakona se tvrdi da će tu ulogu putem donošenja i provedbe etičkih kodeksa odraditi mnoštvo lokalnih kolektivnih tijela u kojima vlada načelo većine. Nema nikakve dvojbe da će kao gljive poslije kiše nicati razno razna etička sudišta koja će nastati u primjeni ovog novog zakona i koja će biti pendrek i političko oružje vladajuće većine na svim razinama državne vlasti. Da budem plastičan, onaj tko bude imao dovoljno ruku njemu će biti dopušteno sve, a onome tko je manjina njemu neće biti dopušteno ništa. A da ne govorim da je vrlo vjerojatno da u mnogim slučajevima takva etička sudišta uopće neće funkcionirati kao što nije funkcioniralo ni Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa prema onom prvom zakonu iz 2003. kad su u njemu većinu činili saborski zastupnici tj. političari. Ovakav zakon će izazvati pravni i etički kaos, mnoštvo etičkih kodeksa značit će zapravo da svaka općina, grad ili županija postavlja neke svoje vlastite standarde etičnosti u politici, pa nešto što je neprihvatljivo u Zagrebu bit će možda potpuno prihvatljivo i dopušteno u Splitu i obrnuto. I pri tom neće postojati nitko tko bi tu praksu ujednačio. To je otprilike situacija kao da u sustavu naše sudbene vlasti ukinemo vrhovni sud i kažemo da nas ne zanima što sudovi niže razine u istovrsnim predmetima različito presuđuju, te da ne postoji vrhovno neovisno tijelo koje će sudsku praksu ujednačavati. To nam donosi ovaj novi zakon kad su u pitanju načela djelovanja u obavljanju javnih dužnosti, kaos, pravnu nesigurnost, nejednakost kriterija, neujednačenost prakse i iživljavanje političke većine nad političkom manjinom. A što nam kolege iz HDZ-a imaju za reći o svemu ovome. Oni će reći da povjerenstvo po čl. 5. odnosno po novom čl. 6. ne može odlučivati jer su tako rekli upravni sudovi. Ova neprocjenjiva pravna logika razumljiva je samo HDZ-ovim pravnim stručnjacima, Habijanu i ostalima jer se njome HS kao vrhovnom zakonodavcu oduzima pravo određivati ovlast i nadležnost državnih tijela, a zakonodavci postaju sudovi. Kolegice i kolege iz vlade i HDZ-a, ne znam koliko vam treba dokaza da neke stvari ne funkcioniraju. Kao što cinično branite ovaj prijedlog zakona jednako tako ovih dana branite poziciju i loš rad glavne državne odvjetnice premda je već svakome jasno da je u nekoliko navrata i to ovdje na moja pitanja u HS zatajila i pred saborom i pred vama i pred hrvatskom javnošću da je sve znala ili barem da je trebala znati o predmetu Žalac, te da ništa nije poduzela da se taj predmet dovede do kraja nego je cijelu državu u DORH-u, znači cijelu državu je zapravo izvrgla sramoti, a naravno posebno sam DORH i to ne samo dakle pred europskim institucijama dakle nego pred cjelokupnom europskom javnošću. Sramota je dakle da naše institucije ne mogu odraditi neke predmete nego da europske institucije moraju odrađivati vaš kriminal koji je DORH po vašem nalogu štitio. I što vi sada radite? Vi čekate rezultate unutarnjeg nadzora dajući pri tom povjerenje osobi koja se u nekoliko navrata pokazala potpuno nevjerodostojnom. Dakle, ministar Malenica, evo koji tu sad tipka na mobitel i naš kolega Bačić pozivaju glavnu državnu odvjetnicu da se izjasni o nekakvim spekulacijama, a prije 3 dana je gđa. Hrvoj Šipek bila ovdje, 3-4 dana bila ovdje u saboru i otvoreno je muljala o tome što vi nazivate spekulacijama. Sad vi mene možete naravno i to je vaše legitimno pravo opomenuti zašto ja govorim o aferi DORH u kontekstu ovog zakona. Pa ja nju spominjem upravo kao opomenu svima nama što će se dogoditi ako razvlastimo neovisne institucije kojima je zadaća nadziranje rada državnih i drugih dužnosnika. I zapravo ti interni mehanizmi kontrole su zakazali, a samoregulacija koju vi predlažete ovim prijedlogom zakona ima velike nedostatke i ograničenja. Ovaj zakon ne znam bi li bio dobar u Norveškoj ili Švedskoj ali evo ajde možda bi, možda bi to i prošlo gdje postoji visoka razina političke odgovornosti i opće kulture. U Hrvatskoj moramo poduzeti jače mjere borbe protiv korupcije i sukoba interesa, a svi dužnosnici se moraju podvrgnuti strogim kontrolama i nadzoru. Dakle, kritizirao sam ovaj prijedlog zakona oko kazne koja je bila namijenjena za nedostavljanje dokumentacije bilo je predviđeno 1.000 kuna vi ste to sad ovaj uslijed tih mojih žestokih kritika podignuli znači na iznos od 2 do 10.000 kuna, ali to su opet smiješne cifre. Netko tko krije svoju korupciju, nije mu problem platiti dakle 3 ili 5.000 kuna da ne dostavi dokumentaciju kao što Plenković, a to sam rekao u replici nije dostavio dokumentaciju iz Finske, kao što Ministarstvo vanjskih i europskih poslova ne dostavlja dokumentaciju o muljažama u našim veleposlanstvima ili kao što DORH ne želi dostaviti antikorupcijskom vijeću dokumentaciju vezanu uz te muljaže u našim veleposlanstvima. Dakle, kazne trebaju biti puno oštrije i tu nema nećemo dostaviti dokumentaciju. Ja sam to pitao ministra kaže ministar ne možete ovo uspoređivati sa sudskim postupkom itd., ali ako mi želimo ojačati tijela prevencije korupcije onda im moramo dati takve ovlasti. A vi sa ovakvim prijedlog zakona slabite Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa kao što ste ne oslabili nego pod potpunu kontrolu stavili DORH. I ja ne vidim, ne vidim načina kako će glavna državna odvjetnica preživjeti ovo, ovo već glasovanje u petak, ja ne znam kako će Hrebak dignuti ruku za izvješće glavne državne odvjetnice. Ja ne znam kako će Pupovac evo možda zna kolegica kako će Pupovac dignuti ruku za izvješće …
Kolega Grmoja, malo, malo skoncentrirajmo se na temu, sad ste malo predaleko otišli.
… glavne državne odvjetnice, ali je sasvim jasno da to izvješće neće proći, a čak su mi prišli, dakle nakon što sam glavnu državnu odvjetnicu pitao o tome da joj je u srpnju na njen stol 2021. stiglo izvješće …
Kolega Grmoja ja vas lijepo molim vratite se na temu, dobijate opomenu.
… čak su mi neki zastupnici iz HDZ-a rekli da ona ovo više ne može preživjeti, ali nije pitanje može li ovo preživjeti glavna državna odvjetnica, pitanje je može li ovo preživjeti Andrej Plenković, a ja sam …
Kolega Grmoja temeljem Članka 240. stavak 1. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi.
Zašto mi izričete opomenu pričam o korupciji?
Zato jer sam vas opomenu već ranije, dozvolio sam da otiđete jako daleko od teme.
Od čega da odem daleko, od korupcije?
Od teme, od teme, a onda ste malo otišli predaleko.
Poštovani potpredsjedniče, ja bih volio da vi odete daleko više od džepova hrvatskih građana, da se maknete što dalje, što dalje što god je moguće.
A ja bih volio da vi sa mnom ne diskutirate, temeljem Članka 240. stavak 2. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi.
Evo, dakle znači tema je korupcija Zakon o sprječavanju sukoba interesa …
Nije nego Zakon o sprječavanju sukoba interesa.
… i ja sam ovdje ostao, ostao bez riječi zato što je potpredsjedniku neugodno slušati o aferama HDZ-a. Meni je žao, ali istina, istina zna, istina zna biti bolna.
Vi nastavljate i dalje, vi nastavljate i dalje kršiti Poslovnik.
Istina znati biti bolna potpredsjedniče.
Nadam se da neće biti povreda Poslovnika koje nisu povrede Poslovnika, ja vas lijepo molim [[Upadica: Zahvaljujem potpredsjedniče…]] kolega Šimičević nisam dao riječ, ja ću vam dati riječ jel, vi inzistirate na povredi Poslovnika? Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče povrijeđen je Članak 238., kolega Grmoja vrijeđa i omalovažava gospodina Habijana koji je po struci pravnik, položio je pravosudni ispit za razliku od sveznadara gospodina Grmoje koji to nije, a bolje zna pravo nego gospodin Habijan.
Kolega Šimičević, ja sam radi, ja sam dao kolegi Grmoju opomenu prema tome nije vaša intervencija bila potrebna i ja vas molim nemojmo ići na povrede Poslovnika kad su one bespredmetne. Lijepo vas to sve molim. Kolega Habijan.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ja znam da sve vi izrekli opomenu kolegi Grbinu pravnom stručnjaku posebno s područja sprječavanja sukoba interesa, ali obzirom da je on govorio o svemu, a najmanje o ovoj temi, mislim da termin koji je upotrijebio pravni razrjeđivač upravo najbolje stoji njemu. Hvala.
Dobro, potpuno, potpuno bespotrebno i ponavljam dao sam opomenu, znam zašto sam dao opomenu i molim vas nemojte, nema potrebe da me bilo tko usmjerava u tome, pa ću dati i vama opomenu jer je to nepotrebno bilo, potpuno. Sad će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti čini mi se samo kolega Milanović Litre jer samo njega vidim ovdje. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovani ministre, poštovani državni tajniče, puno toga smo zapravo već se dotaknuli u replikama, kolege ispred klubova, neću previše toga ponavljati, ali imam par stvari koje moram reći jednostavno mislim da je to dužnost ovdje izgovoriti. Prošlog petka raspravili smo o DORH-u i izvješću glavne državne odvjetnice koja je po svemu sudeći s razlogom na izlaznim vratima zajedno s ravnateljicom USKOK-a. Zaključak koji sam izvukao iz cijele rasprave je zapravo bila potvrda poznatog. A to je da su državne strukture, odnosno državne strukture žive u simbiozi s korupcijom. E sad u životinjskom svijetu postoji nekoliko vrsta simbiozne jedan od njih je i parazitizam koji sa zadivljujućom preciznošću opisuje odnos pojedinih moćnika i velikog djela gospodarstva s državnim strukturama od najnižih lokalnih razina pa sve do Banskih dvora i Pantovčaka. Korupcija, tj. dio gospodarstva koji je usko vezan uz državne strukture, odnosno javne financije se poput parazita širi i razara našu domovinu desetljećima. Korupcija koja je neželjeno naslijeđe od bivše Jugoslavije, kronikapitalizam, tj. ortački ili rodijački kapitalizam u Hrvatskoj je standard poslovanja kada su u pitanju poslovi s državom. No, nismo mi jedina zemlja koja ima takvih problema. Sve postkomunističke zemlje imale su ili još uvijek imaju iste te probleme. Razlika je što su ostale zemlje, tzv. istočnog bloka svoje gospodarstvo i svoje državne strukture u velikom dijelu riješile ovog problema. I upravo je to jedan od ključnih razloga zašto sve te zemlje danas imaju znatno veći rast i bolji životni standard nego što to ima Hrvatska i građani u njoj. Tijekom 2020. g., pardon, već zapravo, mogu pretpostaviti što će vladajući reći, a to je ovaj, hvaliti se sa novim podacima o rastu od 15,8% na čemu čestitam, ali ne žele izgovoriti da smo mi imali najveći godišnji pad u povijesti Hrvatske tijekom 2020. g. i da smo tek sada se vratili na nekakve okvire prije krize 2009. g., znači zaostajemo nekih 10-ak godina iza ostatka EU. Poljska npr. te je iste godine je imala rast 1,6% 2009., dok je ostatak EU bio u padu od 4,5, Hrvatska, ako se ne varam, oko 8%. Današnji Prijedlog zakona u nekoj mjeri, nedovoljno, ima cilj riješiti taj problem, ali sudeći po dosadašnjim rezultatima i ovim novim Prijedlogom zakona daleko je od svog zadanog cilja. Pomaci u ovom Prijedlogu zakona postoje, ali oni su manje-više kozmetički. Moram ovdje napomenuti da ono što je zapravo trebalo biti i što bi se trebalo popraviti, a to je evidentiranje unutar imovinskih kartica oko prenamijene zemljišta i objekata. Trebamo se sjetiti bivšeg ministra Kuščevića koji je 2011. g. na poljoprivrednoj čestici dobio dozvolu za izgradnju štale od 77 kvadrata za uzgoj peradi i kunića. Međutim, izmjenama i dopunama prostornog plana općine ubrzo je zabranjena izgradnja gospodarskih objekata na udaljenosti od naselja u manje od 200 metara kao mjeru kompenzacije za takve objekte i unutar 200 m od naselja, općinsko vijeće donosi rješenje o ispravci pogreške kojim se svi takvi objekti mogu prenamijeniti u stambene, poslovne ili zgrade više, mješovite, pardon, namjene, naravno, to je javnosti prešutio, da je osobno tražio od vijećnika općine da se prenamijeni njegova štala u stambeni objekt. Osmero općinskih vijećnika usvojilo je izmjenu prostornog plana uređenja Nerežišća jednoglasno i bivši ministar se ubrzo preselio u svoj donedavni kokošinjac. Ne treba ni zaboraviti 4 500 kvadratnih metara koje je njegova supruga kupila za 60 tisuća kuna kao poljoprivredno zemljište koje se iste godine prenamijenilo u građevinsko i od koje je polovica zemljišta prodana za čak milijun i pol kuna, nekoliko godina poslije. Samo na njegovom primjeru sasvim je jasno da se prenamjena zemljišta mora na neki način evidentirati u imovinskim karticama, moj prijedlog je da to bude i više od onih 2 godine, da to bude i do 10 godina. Da budem korektan prema vladajućima, smatram da bi ovdje trebalo se podsjetiti i na nezakonitu odluku i pokretanje postupka prema Tomislavu Karamarku kojem je u veljači ove godine sutkinja Ustavnog suda u Zagrebu poništila sve odluka Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa jer su bile nezakonite i neprihvatljive sa stajališta pravne sigurnosti i vladavine prava. Uvjetovana ostavka Tomislava Karamarka zbog nezakonite odluke Povjerenstva kompromitirala je tj. promijenila je politički smjer nekoliko hrvatskih političkih stranaka i dovela nas danas u ovu poziciju u kojoj se svi nalazimo, a poput domina padale su političke odluke uvjetovane tom nezakonitom odlukom Povjerenstva. Hvala vam.
Nastavit će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovani zastupnik Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Već sam u dva navrata prilikom ove rasprave istaknuo jedan konkretan problem, a to je tko kontrolira Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa? Da li tu imamo kakvu kontrolu ili je to tijelo van bilo kakve kontrole? A ovo govorim u kontekstu presude Upravnog suda u slučaju Karamarko. Dakle, Povjerenstvo na čelu sa, danas kolegicom, Dalijom Orešković je donijelo odluku da je Tomislav Karamarko u sukobu interesa. Nakon postupka koji je provodio Upravni sud, dokazano je da on nije bio u sukobu interesa. Ali, moram reći, evo, kako je to interesantno, kako se konstrukcije od strane Povjerenstva mogu sklopiti zapravo bilo kakve konstrukcije, tako da, podsjetit ću vas, Tomislav Karamarko je bio znači optužen da je njegova supruga radila za tvrtku koja je radila za lobista INA-e. Dakle, jedan korak, drugi korak, treći i onda je tu Karamarkova žena. A Karamarko je bio zapravo 5. u nizu. Dakle, ja bih se usudio reći da na takav način kako je Karamarko politički likvidiran, da je moguće bilo koga od nas politički likvidirati, bilo koga. Jer svako u 5., u 5., znači karici lanca je kriv za nešto, svatko u ovoj državi. Dakle, radilo se o političkoj egzekuciji, a krvnik je bila kolegica Orešković. I ono što je bitno napomenuti, a to je da je onda, evo da danas, jer imamo dokaz koji je nepobitan imala politička ambicija. Ona nije s ove strane sabornice nego je sa strane sabornice znači suprotnom od predsjednika stranke koje je u to vrijeme suđeno, da ne bi sad neko mislio da ja branim HDZ ovdje, ali to je činjenica. Dakle, ona je sa svojom politikom današnjom pokazala gdje je smještena i to niko ne spominje i to je legitimno. Neki kolege će komentirati da zapravo nije dobro da zapravo povjerenstvo radi dobar posao, međutim upravni sudovi rade loš posao. Dakle, mi sudstvo ne valja, a povjerenstvo valja. Zašto bi nešto valjalo, a drugo ne bi valjalo, ja ću reći ovako da svatko može pogriješiti i onaj ko radi i na sudu i u povjerenstvu, ali ovdje imamo jedan konkretan primjer, a govorimo o Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa, a primjer je ponovit ću opet, politička egzekucija Tomislava Karamarka u režiji Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa s krvnikom odnosno krvnicom kako god hoćete znači egzekutoricom Dalijom Orešković koja je sve to skupa provela.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a govorit će poštovana zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče. Dakle, Zakon o sprečavanju sukoba interesa u posljednje vrijeme je izazvao dosta polemike i tiče se svih nas saborskih zastupnika itekako i čini se da o njemu je dosta nezahvalno raspravljati iz prostog razloga što mi na neki način odlučujemo je li sami o sebi kako će nas zapravo tretirati povjerenstvo. Svi ovdje prisutni ćemo se složiti kako je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa našem društvu zapravo prijeko potrebno kako bi na temelju univerzalnih načela i antikorupcijskih vrijednosti moglo uticati dakle na savjesno djelovanje i poticati dužnosnike odnosno obveznike kako ih se po novom zakonu naziva. Dakle, cilj funkcioniranja povjerenstva, ali i primjene zakona treba prvenstveno biti prevencija što i sam naziv kaže sprečavanje, a ne kažnjavanje sukoba interesa, kažnjavanje sukoba u slučaju postojanja sukoba interesa treba da radi naravno neko drugi. Međutim ono oko čega se koplja najviše lome jeste čl. 6. prijedloga zakona koji se ne razlikuje u bitnome od trenutno važećeg čl. 5. njime su propisana načela djelovanja. Budimo realni i potpuno ogolimo stvari, pitanje načela djelovanja ispada puno šira priča i de facto usmjerava djelovanje povjerenstva. Povjerenstvo je po načelima funkcioniralo duže vrijeme, izricalo deklaratorne odluke bez kazni da bi nakon odluke sudova povjerenstvo praktično njemu zapravo bilo poručeno da se vrate u okrilje upravnih tijela jer je rečeno da načela djelovanja ne mogu biti samostalna osnova za donošenje odluke već da ih treba interpretirati zajedno s drugim povredama iz ovog zakona. Dakle, nema više samostalne primjene povrede načela djelovanja pa se postavlja pitanje, je li ovakvo uređenje u skladu s međunarodnim standardima? Kada su u pitanju domaća tijela, naravno da govorimo o usklađivanju sa dosadašnjom praksom upravnih sudova Visokog upravnog suda i Ustavnog suda, a pored toga cilj bi trebao biti uskladiti zakon sa međunarodnim standardima odnosno preporukama ekspertnog tijela Vijeća Europe GRECO te izvješćima o vladavini prava Europske komisije. Smatram da je dobro što se ovim prijedlogom znatno proširuje krug adresata odnosno obveznika pa će oko 1000 novih obveznika morati transparentno objaviti podatke o svojoj imovini te se time znatno i proširuje nadležnost povjerenstva u ovom segmentu. Nešto o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta u građevinsko, nešto sam o tome već rekla i u svojoj replici. Obveznici su do određenog prihoda mogli doći na različite načine pa je tako moguće da su ostvarili prihode prenamjenom poljoprivrednog i sličnog zemljišta u građevinsko, naročito što takva prenamjena može osigurati znatnu imovinsku korist. Nažalost, svjedočili smo i zloupotrebama prenamjene zemljište kojima pojedinci ne samo da su osigurali znatnu imovinsku korist već je ta znatna imovinska korist bila i protupravna. Zbog toga ne bi bilo zgorega razmisliti o uvođenju zakonske norme po kojoj bi obveznici morali prijavit u imovinskoj kartici ovakvu prenamjenu zemljišta. Također možda bi bilo dobro uključiti i obvezu prijavljivanja prijenosa i darivanja nekretnina i druge imovine iznad određene vrijednosti u određenom vremenskom razdoblju prije podnošenja imovinske kartice. Dobro je da u definiciji obveznika među ostalim uvode se i predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava u kojima RH ima većinski udio te predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava kojima su većinski vlasnici trgovačka društva u kojima većinski udio ima RH i da dalje ne nabrajam jer na ovaj način se više ne bi trebali dovesti u neprirodnu situaciju da povjerenstvo nije nadležno za odlučivanje o sukobu interesa kada su u pitanju osobe koje rade u tvrtkama čiji je osnivač država i koji imaju veća primanja i od premijera ili bilo kojeg ministra ili bilo kojeg dužnosnika, naravno imajući u vidu i odgovornost koja im pripada u tom trgovačkom društvu, dakle jedna potpuno neprirodna situacija. Poboljšanje transparentnosti doprinosi i novina po kojoj će preko 7000 članova predstavničkih tijela biti dužno obavijestiti o svojim vlasničkim udjelima i poslovnim subjektima to predstavničko tijelo koje će biti dužno taj popis i javno objaviti. Također će članovi predstavničkih tijela morati obavijestiti tijelo o poslovnom odnosu s tvrtkom u većinskom vlasništvu lokalne jedinice. Sigurno da rokovi koji su propisani ovim zakonskim prijedlogom sigurno da će uticati i spriječiti odugovlačenje postupka i važno je istaći da se ovim prijedlogom uvodi preventivni mehanizam sprječavanja sukoba interesa, pa će obveznici morati deklarirati potencijalni sukob interesa i izuzeti se kod donošenja odluka osobama s kojima su povezani. Velika je novina i ovo produljenje razdoblja hlađenja, možda smo tu mogli još, još produljiti u izvjesnom smislu, ali sve u svemu ovaj zakon donosi puno novina i istovremeno u jednom segmentu proširuje dok u drugom smanjuje opseg djelovanja nadležnosti povjerenstva. S obzirom da se povjerenstvo u svojem dosadašnjem delovanju pokazalo kao objektivno i nepristrano, što svakako treba i biti i moramo biti pažljivi kod rezanja nadležnosti kako se ne bi doveli u situaciju da imamo tijelo koje će se pretvoriti u krajnje birokratsko tijelo, dakle koje će sakupljati imovinske kartice dužnosnika odnosno obveznika kako ih sad u ovom novom zakonskom prijedlogu nazivamo.
Slijedeći će u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govoriti poštovani zastupnik Stephen Nikola Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Prije nego što se osvrnem na ovaj prijedlog zakona mislim da je potrebno ipak razjasniti različite oblike, dakle sukoba interesa. Ovdje se prije svega govori o javnim dužnostima i njihovim obvezama. Međutim, imamo drugačije pojave koje isto predstavljaju sukob interesa. Primjerice kad navečer u emisijama na televiziji tzv. neovisni analitičari tumače nam političku scenu i što se događa, a istovremeno imaju tvrtke koje rade za pojedine političke opcije i tu činjenicu skrivaju. Dakle, ta obveza da se transparentno objavi sve što bi publika i javnost trebala znati ide puno šire i ne poštuje se u Hrvatskoj nažalost. Tako da obično ovdje se radi o skrivenom nekom interesu, o jednoj činjenici koju bi javnost trebala znati, a dotična osoba je ne podijeli u javnost. Međutim, ovdje se ipak radi o prije svega obvezama javnih dužnosnika na svim razinama. Poznati američki ekonomist i nobelovac Milton Friedman je jednu vrlo zanimljivu opservaciju podijelio vezano za ovu temu. Rekao je slijedeće, svaka ekonomija je kapitalistička, jedina je razlika u kolikoj mjeri vlada kontrolira kapital i u hrvatskom slučaju ta kontrola je jako velika. Dakle podsjetit ću da udjel ukupne države dakle ne samo proračun ukupni državni nego i kad se uključe i javna poduzeća čije čelne osobe imenuje vlada, taj postotak BDP-a iznosi više od 60%, što je jako velik udio i pokazuje u kojoj mjeri politika vrši utjecaj ne samo u realnu ekonomiju nad našim životima, dakle veliki postotak Hrvata indirektno ili direktno ovisi o toj potrošnji. Dakle, to je jako važno imati na umu kad govorimo o ovoj temi jer je prostor za zloupotrebu vlasti na svim razinama jako velik i nijedan zakon zapravo ne može to riješiti dok se određene reforme ne provode, dakle dok se država i njezina uloga ne smanji smatramo u Domovinskom pokretu ni savršen zakon neće ove razne oblike zloupotrebe, pa i sukoba interesa spriječiti. Dakle, primjerice idemo na lokalnoj razini lokalne samouprave, dakle nažalost vidimo da je generator korupcije, za neke će to biti prostor za novo zapošljavanje, pogotovo za članove HDZ-a i njihovih partnera. Dakle, ustav kaže da smo svi ravnopravni pred zakonom, ali u praksi to je daleko od istine. Svi znamo, pogotovo u manjim sredinama da članska iskaznica otvara velike mogućnosti koje drugi građani nemaju. Da ne govorim ono što je već, što su spomenuli drugi vezano za utjecaj nad novim prostornim planovima i slično gdje je trgovanje utjecajem prilično jasna pojava nažalost, nekad se to razotkrije, ali često se ne razotkrije. Dakle spomenuo sam ranije u replici nedavnu ostavku austrijskog premijera koji je pod sumnjom da je pokušao utjecati na javno mijenje kroz pritiske na anketne agencije i na druge načine morao je otić. Postavio sam pitanje ministru Malenici nisam dobio nažalost adekvatan odgovor, nema ga trenutno u sabornici. Dakle, u Hrvatskoj postoji praksa da javna poduzeća dakle u vlasništvu države kupuju prilično svake godine veliki medijski prostor i postavlja se pitanje zašto primjerice HEP koji je zapravo de facto ima monopolsku poziciju u Hrvatskoj, gotovo 90% tržišta električne energije je u rukama HEP-a zašto ima, zašto ta tvrtka ima potrebu toliko izdvajati na oglašavanju, a znamo da čelne osobe HEP-a imenuje vlada. Dakle, ne radi se tu o europskim projektima i slično nego radi se prije svega o indirektno rekao bi utjecanju na medijsko okruženje u Hrvatskoj i to se može iz aviona vidjeti da tamo gdje bi urednici i novinari trebali i mogli bit puno kritičniji nisu i samo nagađam zašto je to tako. Da ne govorim o uputama koje su svi dobivali na početku pandemije kad su se pojavili u Banske dvore da bi dobili smjernice od premijera kako treba izvijestiti hrvatsku javnost o virusu korone i slično. Dakle, ta sprega između vlasti i pojedinih medijskih kuća i interesa koji se tu isprepliću je jedan veliki prostor za ovu, za, za ovu temu, zapravo za sukob interesa i zloupotrebu vlasti. Ponekad se to skriva, ponekad se to uopće ne skriva. Imamo i cijeli, cijelu novo, novu temu, novo područje pandemijskog biznisa. Ja sam postavio pitanje javno ministru Berošu o cijenu brzih antigenskih testova zašto u našim zavodima je to preko 100 kuna i domovima zdravlja i prošli tjedan nakon aktualca mi je rekao da je postigao dogovor da ipak cijena bude 50 kuna. Ali zašto je bila takva razlika, zašto se to podnosila cijelo ovo vrijeme? Dakle imao razne situacije gdje netko ima interes iskoristiti nevolju koju svi mi plaćamo kao hrvatski građani, svi je plaćamo. Dakle, sukob interesa ima raznih lica, pojavljuje se na različite načine i tu trebamo otvoreno o tome govoriti, a nažalost kako iskustvo pokazuje naše institucije nisu u dovoljnoj mjeri slobodne da procesuiraju sve ove slučajeve od, od lokalne do državne razine. To iskustvo pokazuje već godinama. Sad imamo ovo aktualno stanje u DORH-u, neću previše o tome govoriti, ali pokazuje da ova teza da su naše institucije zarobljene od strane vladajućih struktura koje lako mogu utjecati na razne načine stoji, stoji nažalost, mislim to se svakim danom vidi. Međutim, spomenuo sam zapravo ovu člansku iskaznicu i kako nismo svi ravnopravni u Hrvatskoj, pogotovo kad se radi o raznim natječajima za zapošljavanje u nekim lokalnim sredinama.
Kolega Bartulica, ajmo se vratit na temu, molim vas, Zakon o sprječavanju sukoba interesa.
Evo pokušavam objasniti o čemu se radi evo, ali dopustite da to… [[Upadica se ne razumije]] da, da. Dakle vezano za ovaj zakonski prijedlog evo pokušat ću suziti ovo izlaganje, g. Reiner me upozorio da sam malo predaleko otišao, ali mislim da ipak je relevantno sve što sam rekao. Međutim, postoji članak čini mi se 5. koji govori na koji način bi dužnosnici trebali objavljati svoju dužnost, časno, transparentno, na jedan pravičan način da ne dođe do pogodovanja i slično. Mislim da u Hrvatskoj ta praksa je toliko raširena da i građani pomalo su se već naviknuli na to. To pokazuju i rezultati ovih izbora za župana u Međimurju gdje sam g. Posavec koji je priznao da je uzeo novac u jednom slučaju nadmoćno pobijedio. Dakle to je jedna pojava prilično rekao bi negativna, da veliki dio Hrvata jednostavno se navikava na to i onda dužnosnici znaju ili vježbaju u kojoj mjeri mogu jednostavno proći politički da ne mijenjaju praksu nažalost. Tako da Domovinski pokret neće moć podržati ovaj prijedlog iz više razloga i mislim da trebamo puno više i iskrenije o ovoj temi svi skupa govoriti. Hvala.
Hvala, hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a govoriti poštovana zastupnica Katarina Peović.
Dobar dan svima. Problem s ovim zakonom sigurno jest slabljenje uloge i moći Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa od kvalifikacija članova odnosno predsjednika povjerenstva do toga da i same, sam nadzor nad nekim kršenjima zakona nije primjeren, svakako se slažem sa kolegama koji su rekli da niti visini kazni za kršenje zakona nisu primjerene od 2 do 10 tisuća kuna. No ja bih posebno naglasila jedan element koji je ovdje spomenula samo kolegica Marić, a to je dakle da se u prijedlogu zakona pod pritiskom lobija odustalo od strože kontrole liječnika u javnom sektoru. Prema postojećoj odredbi, znači ravnatelj, zamjenik ravnatelja i pomoćnik ravnatelja neke zdravstvene institucije ne smiju raditi istodobno u javnoj i privatnoj instituciji, ali prema prvoj verziji ovog zakona trebali su tu biti dodani i predstojnici klinika, predstojnici kliničkih zavoda i pročelnici zavoda neke, zavoda i neke zdravstvene ustanove i to je očito pod pritiskom lobija izbačeno. Znači osim onog što naglašavamo kao sadržaj ovog zakona i probleme ovog zakona u konačnosti znači ovaj zakon kao loš ipak se treba ući u neke odrednice i vidjeti što je zapravo izbačeno, a bilo je u prvoj verziji i tu ću probati pokazati da tu je itekako vidljiv utjecaj lobija. Neprihvatljivo je zapravo i to urušava naš zdravstveni sustav da liječnici iz javnog sektora rade u privatnom sektoru i koriste privatni, koriste javni sektor kao određeni infrastrukturni bazen za svoju privatnu praksu da bi onda kada njihova privatna praksa ojača bili predvodnici, evo i sa kolegom Bartulicom šteta da nije ovdje, kritičara da javni sektor je problem, a privatnom sektoru treba samo pružiti mogućnost i onda će naš privatni sektor da tako kažem prodisati. Ovo je bila prilika znači da se i pogotovo u koroni, znači pogotovo u razdoblju epidemije spriječi da liječnici koji rade u javnom sektoru, a istodobno u privatnom sektoru koriste javni sektor kao infrastrukturu za vlastito bogaćenje. Znači to je, nadam se znači do drugog čitanja da se neće pristati na ovaj tip ucjene i da će se to vratiti. Znači predstojnici klinika, predstojnici kliničkih zavoda, pročelnici zavoda i pročelnici neke zdravstvene ustanove to je jako važno da se vrati, dakle da se primijeti da takav tip znači pritisaka isto tako ne bi trebao biti dobar, ne bi trebao biti niti prihvatljiv i tu ću napomenuti da ovakav tip pritisaka lobija koji su očito moćni, znači kad govorim o liječničkom lobiju to je očito moćan lobij je često prilično vidljiv za razliku od nekih inicijativa koji dolaze od onih koji su tako, da tako kažem slabije skupine kao što su recimo radnici u Hrvatskoj koji uistinu jesu slabije skupine. Njih se uopće ne sluša, znači njih se uopće ne tretira kao sugovornike pa tako sam postavila znači glavnoj državnoj odvjetnici pitanje vezano uz Kraš i uz prijavu koja je došla iz tog, znači iz te firme. DORH je primio prijavu, rekla mi je odgovorila mi je da nije istina da se ne postupa po toj prijavi, da je DORH počeo postupati po toj prijavi u 6. mjesecu prošle godine, ali prošlo je već godinu i pol, što se desilo, ništa. Drugi lobij koji je reagirao na ovaj zakon, koji kažem, iako je loš treba se ući u same članke i vidjeti što zapravo donosi, a donosi neke preinake vezane uz lokalnu upravu i samoupravu, tu smo vidjeli reakciju znači lokalnih čelnika HDZ-ovih i saznali smo iz medija da lokalni čelnici HDZ-a preko Ante Sanadera kao svojeg glasnogovornika poručuju da se neki elementi ipak udalje, maknu iz ovog zakona i tu smo čuli da je i naš predsjednik sabora Jandroković stao uz Antu Sanadera da se ipak malo olakša tim lokalnim čelnicima i da ih se stavi u povoljniju poziciju, ali je navodno tako prenose mediji Plenković to odbio jer su dijelovi tih preinaka stavljeni u Nacionalni plan oporavka i otpornosti. No, znači osobito je bilo spora oko pravila za taj produženi tzv. period hlađenja znači kada zastupnik ili kada, sada se to zove obveznik jel prije je bilo dužnosnik odstupi od svoje dužnosti odnosno njemu dužnost završi da taj period hlađenja bude duži. No, nije to čudno jel, nije to čudno da je Ante Sanader upravo taj koji to prenosi. On je poznat kao mentor notornom Vinku Zulimu Virulici nažalost iz mojeg kraja porijekla iz Segeta, gdje je Ante, gdje je Vinko Zulim Virulica vladao ni više ni manje nego 28 godina da bi ga sad smijenilo odnosno odustao je od iduće kandidature, a inače je poznati jel u saboru kao saborski zastupnik koji nije niti riječi progovorio, ako ne brojimo one riječi koje je progovorio meni na kavi u kafiću na početku prvog dana zasjedanja kada je vikao da su moji preci bili koljači govorio je inače o partizanima. Znači taj Virulica 28 godina u Segetu, sad znači prije par dana ima novi, novi skandal koji pokazuje da zapravo i tu moramo postaviti pitanje koliko je uopće doseg zakona, koliko ovaj zakon uopće može regulirati takve stvari i da li on misli regulirati takve stvari. Znači nakon šta je čovjek više nije znači načelnik općine, ima svojeg alter ego da tako kažem novog čovjeka koji radi sve što je i ovaj radio Ivo Sorić i donosi evo na gradskoj skupštini odnosno općinskoj skupštini donosi novu, novi skandal, znači taj sin Vinka Zulima dobio je koncesiju na pomorskom dobru neki dan i vijećnici su mi poslali, neki vijećnici su mi poslali tu odluku koncesiju kolegice i kolege za pomorsko dobro na ispust za oborinske vode nikad nitko čuo šta bi to zapravo bilo znači koncesija na pomorskom dobru za posebnu upotrebu na rok od 20 godina za izgradnju oborinskog ispusta [[Upadica: Možemo se vratiti na zakon, molim vas.]] i mislim da je ovo itekako vezano uz ono što govorim [[Upadica: Malo ste jako otišli opet.]] znači ako ovakve situacije imamo onda je pitanje da li taj zakon uopće može da li on ima ikakvu intenciju, a čuli smo od zakonodavca da ima intenciju da se pozabavi manipulacijama na lokalnoj razini koje su itekako prisutne i javnost ih poznaje, da li se to uopće misli učiniti. Znači, ako imamo prije par dana takav skandal u Segetu mislim da nećemo baš moći očekivati da se nešto takvo i sada u ovom zakonu regulira odnosno postavila sam pitanje samom ministru pa mi nije odgovorio mislim na koji način misli regulirati i na koji način se uopće može regulirati i da li on misli regulirati ovakve stvari. Ali tu ćete se možda više složiti sa mnom, nisu samo HDZ-ovi dužnosnici zainteresirani za labava pravila za lokalne čelnike i moram reći da u antikorupcijske politike uistinu važne ali kada čujemo tko priča o njima onda se stvarno trebamo uhvatiti za glavu pa tako je otac Ivan Penave kupio ogromno poljoprivredne zemljište, slučajno je saznao da se tamo gradi cesta i da će država zemljište otkupiti za veliki novac, zaradio na njemu, šta da kažem uglavnom su svi iz Domovinskog pardon imovinskog pokreta što da kažemo na Škoru, koji je sad se priča o softveru i aferi Žalac, pa sam Škoro je od Bandića putem ugovora je dobio više od 159 milijuna kuna u 9.g., ali isto tako vas upozoravam …
Kolegice Peović, ajmo na zakon, molim vas, nemojte, nemojte.
Vratit ću se evo, znači stvarno je važno. Isto tako vas upozoravam na koji način…
Ja razumijem vaš politički drajf zašto, zašto nešto radite, ali ipak idemo se o sprječavanju sukoba interesa, o zakonu.
Dobro, danas sve, danas sve upozoravate, ali predsjedavajući ovo moram reć zašto zašto su primjeri važni. Zašto je ovaj zakon tu? Pa taj zakon nije tu zato da bi mi govorili o nekim apstraktnim situacijama, ovaj tu je zakon zato da mi konkretne situacije reguliramo. I ono što vam želim reći baš s ovim primjerom, znači s Bandićem i softverom koji Škoro prodaje u 9.g. Bandiću, da li je to uopće korupcija, u tom je problem. Znači mi imamo regularne ugovore gdje Škoro 9.g. dobiva te, svi znamo da je to zato što je dobar s Bandićem bio, zato što je to Miroslav Škoro, ali mi ne možemo njemu dokazat korupciju i zato sam skeptična prema dosegu antikorupcijskog … [[Govornik se ne razumije]] ne samo to, ne samo to da mi ne možemo dokazat korupciju, nego sad imamo situaciju znači sa Pripuzom koji dobiva natječaj za kojeg znamo svi da je stvarao monopol godinama putem parazitiranja na javnom proračunu, ali stvar je u tome da je on stvarno stvorio monopol i zato imam skepsu određenu prema dosegu i mogućnostima znači antikorupcijskih politika jer naprosto neki ljudi su stvorili monopol iz raznih razloga.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka govoriti poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem g. predsjedavajući. Dakle ovako, osnovno pitanje koje se nameće kada se govori o borbi protiv korupcije je zašto još uvijek nemamo zasebni Zakon o porijeklu imovine? Taj zakon Hrvatska čeka 30.g., mogao je sankcionirati i prevenirati mnoge korupcijske aktivnosti kojih nažalost u ovoj državi ne manjka i to od vrha vlasti, pa posljedično nažalost do najnižih razina. Notorna pretvorba i privatizacija koja je ostavila na cesti stotine i stotine tisuća radnika, prelila javna dobra u privatne džepove, ostala je zakucana u onom čuvenom „tko je jamio, jamio je“. Sigurno ste čuli onu „samo me nemojte pitati za prvi milijun, sve ostalo je legalno“, koliki prvi milijuni su ostavljeni u džepovima tih snalažljivih, zovem ih snalažljivim zato jer u hrvatskom jeziku je davno glagol krasti zamijenjen onim dobro se snaći. Nije ih se pokušalo ni procesuirati, ni sankcionirati, sve je u zastari, ne može se sad nakon toliko godina i sve ostale isprike i izvrdavanja od kojih nas već uši bole i korupcija divlja u lijepoj našoj. Naravno, govori se o borbi protiv korupcije, rade se akcijski planovi, strategije, ali se ne donosi Zakon o porijeklu imovine, da nije jednostavan zakon to što imaš dokaži kako si stekao, svojim radom, nasljedstvom, denacionalizacijom, bilo kako, samo pokaži i dokaži i to zaista nije komplicirano, ali ne eto. Nijedna vlada u Hrvatskoj ga nije izradila i predložila saboru na usvajanje. Iz te perspektive se činjenica da je Zakon o prestanku važenja Zakona o ispitivanju porijekla imovine i oduzimanju nezakonito stečene imovine od 11.5.1990. bio dijelom i početak velike krađe javnog dobra koje je uslijedilo u pretvorbi i privatizaciji u '90.-tima i nastavila se do dana današnjega na moram li spominjati notorni slučaj Žalac kao posljednji primjer. Zašto govorim o Zakonu o porijeklu imovine? Zato što smatram to bazom na koju se treba nasloniti Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Pred nama je novi prijedlog zakona koji donosi neke dobre pomake, prvenstveno mislim na, na proširenje onih koji postaju obveznici ovog zakona, naročito na lokalnoj sredini gdje cvjeta i korupcija i nepotizam već 10-ljećima. No odmah na početku imamo čl. 6. u kojem su pobrojana načela. Lijepo je to čitati istina u Hrvatskoj, zvuči malo bajkovito, no manje je lijepo da povjerenstvo ne može postupati u slučaju kršenja tih načela mada je GRECO specijalizirano Antikorupcijsko tijelo vijeća Europe, dakle GRECO je preporučio ojačavanje provedivosti čl. 6., no očito nema dovoljno političke volje da se to i učini. One su po ministru povezani s konkretnim povredama odredaba zakona, no bojim se da nam je slaba vajda od toga, a osnažuje ga još k tome praksa naših sudova kojima se oduzima povjerenstvu ovlast o odlučivanju o povredi načela djelovanja u obnašanju dužnosti. Znate ono, časno, pošteno, savjesno, odgovorno, nepristrano, čuvajući vlastitu vjerodostojnost i dostojanstvo i povjerenje građana. Dakle, nameće se zaključak da naši sudovi štite dužnosnike ili obveznike od ovog zakona, a prije, a protiv nastojanja povjerenstva da se procesuiraju oni koji su nečasni, nepošteni, nesavjesni, neodgovorni, bez vlastite vjerodostojnosti, bez dostojanstva. Uzalud GRECO daje preporuke, ovaj zakon eutanazira povjerenstvo, a time i borbu protiv korupcije. Sjetimo se da je upravo premije Plenković zatražio da se treba preispitati ima li to tijelo ovlasti odlučivati o kršenju načela obnašanja dužnosti. Poražavajuće je da je visoki upravni sud u slučaju notornog Bandića 2020. kompletno promijenio svoju sudsku praksu i odjednom presudio da je povjerenstvo krivo protumačilo svoje ovlasti i da se ne može prozivati dužnosnika za povredu načela djelovanja uprkos dijametralno suprotnim presudama prije toga. Opet Bandić, kako se često pojavljuje, tako blizu i HDZ-u i Bandiću i Plenkoviću. Eto i sa tog više nema u ovom prijedlogu zakona, imamo krasna načela, ali nema mogućnosti procesuiranja povreda tih načela. Ne uvrštavanjem GRECO-ovih preporuka Vlada jasno pokazuje da je odlučila povjerenstvo učiniti bezopasnim i nepotrebnim. Imovinske kartice, da tu se uporno izbjegava uvesti odredba po kojoj se moraju prikazati svi darovni ugovori barem pet godina prije stupanja na dužnost kako bi se potvrdilo da se imovina nije prenijela na punoljetnu djecu ili možda roditelje ili može se i punoljetnu djecu kao i maloljetnu uvesti u imovinske kartice i roditelje jer složit ćemo se, najjednostavnije je prenijeti sve na djecu darovnim ugovorima, bez ikakvih poreza jer ih nema znači potpuno besplatno i prikazati u imovinskoj kartici da se ništa ne posjeduje. Sve sirotan do sirotana, a dječica oo, dječica imaju firme, imaju hotele, imaju terene sve su oni to stekli do 25. do 30. godine, zaista talentirana i izvanredno sposobna dječica. U e-Savjetovanju je divan primjer nedostatka elementne volje da se obračuna s korupcijom čuđenjem predlagača zakona na prijedlog da se svakako u imovinsku karticu unese i namjena i promjena namjene zemljišta, precizno iz poljoprivrednog u građevinsko. Oni odgovaraju, citiram: „Nije jasno na što bi trebao ukazivati podatak o pretvaranju poljoprivrednog u građevinsko zemljište“, nije jasno, pa ja ne znam jel vi to ozbiljno. Mislim kako nije jasno? Ako treba ja ću objasniti. Naime, taj podatak ukazuje na krađu, na veliku krađu zato što se preko noći vrijednost od nekoliko eura po kvadratu mijenja u nekoliko stotina eura po kvadratu, pa sad se nadam da vam je jasno zašto bi to bilo neophodno unijeti u imovinsku karticu. Treba li naglašavati da je potrebno jasno odijeliti stranačke aktivnosti i financiranje istih od dužnosničkih aktivnosti kako bi se npr. onemogućilo putovanje vladinim avionom na račun poreznih obveznika, stranačke delegacije na stranački skup u Helsinki. Trebalo bi svakako sankcionirati takva ponašanja. Plenković je odbio dostaviti povjerenstvu potrebne dokumente, putne naloge i sl. ovim prijedlogom bio bi kažnjen pretpostavljam s 2.000 kuna i to je sve. Pa nije baš puno. Mislim put do Helsinkija za cijelu ekipu stranačkih drugova za 2.000 kuna, povoljno. Dakle, on plati kaznu od 2.000 kuna, ne mora dostaviti … ovu dokumentaciju i sve je u redu. Dakle, mi se zalažemo da se svaka zloupotreba javnog novca u stranačke svrhe evidentira i sankcionira. Zaključno, neophodno je u radu na drugom čitanju unijeti preporuke GRECO-a da je povreda načela djelovanja ključna odredba Zakona o sprečavanju sukoba interesa, potrebno je razdijeliti javne financije i resurse od stranačkih, u imovinsku karticu pod obavezno uključiti punoljetnu djecu i roditelje ili darovne ugovore koji su prethodili mandatu, kao i izmjene poljoprivrednog u građevinsko zemljište i onda ćemo povjerovati da se Vlada doista želi aktivno uhvatiti u koštac s korupcijom. Bez toga, to je još samo nekoliko papira više, a korupcija će nastaviti svoje pogubno divljanje u našem društvu. Zahvaljujem.
Sad će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Krunoslav Katičić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ministre, kolegice i kolege. Pa evo uvodno u ime Kluba zastupnika HDZ-a mogu se očitovati da ćemo prihvatiti i podržati predmetni Prijedlog Zakona o sprečavanju sukoba interesa u tekstu u kakvom je sada predložen. Naravno ovaj zakon izaziva dosta interesantnosti u javnosti, pa evo zato bi dao malo pogled sa možda jedne druge strane koje se nije do sada dotaklo u raspravi. Naime, svakom ovom zakonskom prijedlogu prileži i tablica iz kojih su razvidne primjedbe i odnosno zainteresirana javnost, točnije to se stručno zove proveden je postupak savjetovanja sa javnošću iz kojeg se dade zaključiti i vidjeti da je pristiglo 128 primjedbi od čega ih je 52 prihvaćeno ili djelomično prihvaćeno. Točnije, uglavnom su primjedbe dolazile od osoba koje su čije je to uže područje djelovanja kao što je samo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, GONG i ostale osobe kako pravne tako i fizičke. Pažljivom analizom vidljivo je da su brojne … svih tih aktera implementirane u ovaj zakonski prijedlog od čega su same primjedbe samog povjerenstva također prihvaćene ili djelomično prihvaćene. Isto tako u predloženi tekst zakona uključene su sve recentne sudske odluke koje se tiču rada povjerenstva, počet od odluke Ustavnog suda i odluke upravnih odnosno viših upravnih sudova. Također u predmetni zakonski prijedlog su uključene i usuglašene sa recentnom sudskom praksom što će u bitno dalje prouzročiti postupanje samog tijela zakonito koje ovaj zakon provodi. Isto treba naglasiti, mada je to već više puta spominjano u raspravi, da su u njega uključene gotovo sve primjedbe i sugestije GRECO-a što ovom Zakonskom prijedlogu daje dodatnu snagu i jasnoću. Također stoga trebam, želim istaknuti kako slijedi: Predstavnik Predlagatelja naveo je da u ovom Prijedlogu zakona u odnosu na važeći, predviđena znatna unapređenja u više područja. Proširen je adresat Zakona, uvedene su dodatne obveze obveznika da deklariraju sukob interesa, izabrana sudjelovanja u odlučivanju. Unaprjeđenje u kontekstu imovinskih kartica i obavljanje drugih poslova uz javnu važnost. Znatno se unapređuju uređenja ograničenja nakon obavljene same javne dužnosti. Ja ću se stat uz prava Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, detaljnije propisuje Odredbe postupka pri Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa i njihova dorada u smislu ujednačavanja s pravilima kojem je uređen cjelovit Upravni postupak, te naprednije unapređenje samog sustava sankcioniranja. Što se tiče mislim da je jedan od važnih noviteta upravo ovo što se sada uvodi institut postupanja sukladno Odredbama Upravnog postupka što daje svim sudionicama, sudionicima i strankama u postupku dodatne instrumente da ostvari svoja prava, da iskaže one činjenično stanje koje se ovako na s primjenom određenih načela onako na neki način primjenjuju providorno. Isto tako, tijekom rasprave se kako se već kazano navedeno je popisivanje načela djelovanja iz članka 6. sadašnjeg Prijedloga zakona. Nešto sam o tome govorio u pogledu prilikom izražavanja stanke u tom dijelu. Naime, sam tekst postojeće Odredbe članka 5 upravo iz svih ovih napred navedenih razloga je al doslovce, nije baš doslovce, jedna riječ se mijenja iz „dužnosnik“ u „obveznik“ u potpunosti i u cijelosti ostala istovjetna Odredbi koja je bila do sada samo je promijenjen članak, nije više čl.5 nego je čl. 6. Naravno, svim kasnijim Odredbama se detaljno razrađuje primjena tog načela i kao što je kazano, intencija je Zakona da se ova načelo, pravno načelo koje postoji u svim Zakonima i u procesnim, kako u materijalno pravnim primjenjuje u skladu s onim što za pravno načelo i znači. Vezati ga uz konkretnu pravnu normu koja je negdje kasnije u Zakonu. Nadalje, treba kazati da bi trebalo u jednom tekstu što je bilo na raspravama tijekom iskazano i u razgovore preispitati Odredbe članka 53. Prijedloga u odnosu na postupanje obveznika sukladno Odredbi članka 23. predloženog Zakona. Naravno, imajući u vidu i smisao i svrhu navedenog sankcioniranja. Zaključno: I ovaj novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa treba promatrati i kroz prizmu ostalih zakonskih, podzakonskih ili pak Odluka same Vlade koje se odnose na područje antikorupcijskih mjera. Nažalost ali u javnosti se manje zna da su mandatima i ove Vlade i Sabora donesene brojne odluke kao i zakonski i podzakonski akti i strategije, te su uvedeni brojni konkretni instrumenti koji za cilj imaju smanjenje mogućnosti koruptivnih aktivnosti. Tu prvenstveno mislimo i mislim na nedavno donesenu Strategiju borbe protiv korupcije do kraja 2030. godine, zatim posljedično ali ranije, ali je dosta bitan cijela slika da se shvati donesen kodeks korporativnog upravljanja, uvedena je funkcija usklađenosti u Trgovačkim društvima u pretežitom ili većinskom vlasništvu Republike Hrvatske što je jedan od noviteta u zapadno Europskoj i svim zemljama. Isto tako u narednom periodu ide se za implementacijom OECD-ovih smjernica za upravljanje Trgovačkim društvima a sve to je jasno i nedvojbeno napisano u Nacionalnom planu otpornosti i oporavka. Sve su to strateški dokumenti Vlade i kao takvi su javno dostupni. Stoga, su tlapnja koruptivnom karakteru vladajuće stranke neutemeljene. Čak naprotiv, iz ovih dokumenata i činjenica nameće se jasan zaključak da je opredjeljenje i ove Vlade i Saborske većine nulta stopa tolerancije na korupciju i na bilo koji oblik koruptivnih aktivnosti. Upravo i donošenjem implementacija ovih instrumenata i akata to dokazuje. Ponavljam stoga za kraj da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati predmetni Prijedlog zakona, te se nadam da će do drugog čitanja iznesene prijepore razmotriti, a one koje su konstruktivne uvrstiti u postojeći Zakonski prijedlog. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Socijal demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani Potpredsjedniče Sabora kako lijepo zvuči nulta stopa tolerancije na korupcije, ali kao što bi rekao naš narod važnije je tko govori, nego što govori. I na početku idemo se danas zapitati tko predlaže ovaj Zakon? Dakle predlaže ga Vlada na čijem čelu sjedi čovjek koji je svoju rodbinu pozapošljavao u Dubrovačkoj zračnoj luci. Dakle nije li to licemjerno? Predlaže ga Vlada čiji se Ministri voze i ljetuju na jahtama tajkuna. Nije li i to licemjerno? Predlaže ga Vlada koja se vozi s državnim avionom eto na stranački skup u Finsku iz koje je u prošlom mandatu moralo otići 14 Ministara zbog sumnje na korupciju i nažalost ono što danas dominira u medijima, predlaže ga također i Vlada koja je u ovoj aferi Žalac izgleda postoji nejasna veza i uloga u sakrivanju same afere i to je ono što sam danas pitao ministra i što mi do sada nije odgovorio. Dakle to je, nemoguće je da ministar u hrvatskoj Vladi nema svoj stav, nema odgovor na pitanje i da ne želi pričati o nečemu što se može podvući pod sukob interesa, a o sukobu interesa razgovaramo i pričamo. Drugi važan kontekst je kad se predlaže taj Zakon. Dakle ovaj Zakon se predlaže u trenutku kad nam lekciju drži europski tužitelj i OLAF, agencija koja kontrolira trošenje EU sredstava, kojemu u slučaju Žalac, odnosno afere Softver, izgleda, bilo sve jasno. Jedino kom nije bilo jasno je DORH. I tu se pokušava kompletna odgovornost pretovariti i istovariti na državnu odvjetnicu, koja je odgovorna, nedvojbeno, ali postavlja se pitanje, da li je ona jedina odgovorna? Velika odgovornost je i na predsjedniku Vlade kojemu je ona već treća državna odvjetnica, odnosno državni odvjetnik u mandatu. Ali, kad se pojavi neka afera po dosad viđenoj metodi, on od te odgovornosti bježi. Toliko o borbi protiv korupcije. Dakle prema pitanju medija, ravnateljica USKOK-a Vanja Marušić priznala je da je DORH pogriješio što predmet nije dostavio Uredu europskog tužitelja, ali ni ona ni njezina šefica Zlata Hrvoj-Šipek nisu objasnili zašto ga nisu dostavili, dok u medije cure različite informacije o nekakvom sastanku na kojemu se odlučilo da se taj predmet procesuirati više neće. Onda u međuvremenu glavna državna odvjetnica pokušava smijeniti Vanju Marušić te je u tijeku nadzor, a da nitko nije postavio pitanje što je sa ostalim ministrima iz Vlade prošle, a bilo ih je sve skupa 14 koji su morali otići zbog sumnje na korupciju i sa njihovim slučajevima. Jer, pazi čuda, Gabrijelu Žalac nije procesuirao DORH, nego ju je procesuirao upravo europski tužitelj po nalogu OLAF-a i svaki dan u medijima izlaze nove činjenice zbog obustave istrage protiv Žalac, ja otvoreno postavljam ovdje pitanje na koje mi nitko danas nije odgovorio, je li iz Vlade bilo pokušaja zaustavljanja istrage protiv Žalac, protiv Gabrijele Žalac koju predsjednik Vlade i dalje hvali? To je pitanje. Stječe se dojam da zapravo štiteći nju, on štiti sebe. Ja ne mogu ništa drugo zaključiti jer izgleda da je mnogima ovdje danas maca popapala jezik. No, da se vratimo na Prijedlog zakona. Podsjetit ću da ovaj Zakon kaže da u obnašanju javne dužnosti, dužnosnici ne smiju svoj privatni interes stavljati iznad javnog interesa. Tako bi zaista trebalo biti. Sukob interesa postoji kada su privatni interesi dužnosnika u suprotnosti s javnim interesom, a posebice kada je privatni interes dužnosnika utječe na njegovu nepristranost u obavljanju javne dužnosti i onda imamo činjenicu kada upravo predsjednik Vlade u jeku same afere Žalac hvali bivšu ministricu i moje je sad pitanje nije li to možda sukob interesna odnosno direktan utjecaj na rad pravosuđa, da ne kažem, zlouporaba položaja i ovlasti. U Zakonu jasno stoji, dužnosnici u obnašanju javnih dužnosti moraju postupati časno, pošteno, savjesno, odgovorno, nepristrano, čuvajući vlastitu vjerodostojnost, dostojanstvo, povjerene im dužnosti te povjerenje građana. Moje pitanje, da li se nakon svih ovih afera Vlada na čelu s predsjednikom Vlade Plenkovićem uopće može prepoznati u ovom Prijedlogu zakona? I ako bi itko trebao gubiti povjerenje ljudi, onda su to upravo oni i tu dolazimo do sukusa samog Zakona, dakle ovaj Prijedlog zakona je isključivo kozmetičke naravi. On je isključivo alibi zakon. On je zakon koji zapravo se može podvući i pod klasičan spin jer neće utjecati niti na sprječavanje sukoba interesa i neće promijeniti apsolutno ništa u funkcioniranju niti Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa niti u samom sustavu. Ali, kada bi se u Zakonu eksplicitno definiralo što je to sukob interesa, osim na koga se odnosi, dakle tko je adresat, čime je posvećen najveći dio izmjena ovog Zakona i kada bi kazne bile rigoroznije, poput odgovornosti koja bi mogla obuhvatiti i ostavku na funkciju i veće novčane kazne, onda bi se tek mogli očekivati ozbiljniji pomaci u borbi protiv korupcije. Ali, nažalost to su primjeri tek rijetke osobne odgovornosti rijetkih pojedinaca u hrvatskoj politici. Oni su zapravo iznimka koja potvrđuje pravilo, a pravilo je da te odgovornosti, osobne odgovornosti skoro da i nema. I zato vlast bi trebala biti isključivo sredstvo koje u Hrvatskoj može pomoći našim ljudima da dostojanstveno žive, pomoći svakom čovjeku, a ne sredstvo koje služi za bogaćenje pojedinaca na funkciju. Prioriteti djelovanja saborskih zastupnika, prioriteti djelovanja ljudi koji direktno utječu na procese, a i prioriteti djelovanja Kluba socijaldemokrata, jer to mogu reći ispred nas, je jačanje i zaštita nezavisnih institucija nadzora. To je jasnije definiranje uloga i ovlasti samog Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa te kao i jačanje same te institucije. Tu je naravno, i osiguravanje stručnosti, a ne podobnosti pri zapošljavanju u državna poduzeća, javna poduzeća ili u institucije RH. Naš zadatak bi trebao biti da budemo istinski borci protiv korupcije, protiv sukoba interesa jer korupcija i sukob interesa izjedaju naše društvo. Danas su građani jednostavno prema tome postali toliko ravnodušni kao da ih baš briga što se oko njih događa korupcija, velike afere, jednostavno kao da su digli ruke od toga i misle da se zaista ništa ne može promijeniti. A na ovaj način, kad sklone glavu, kad makne glavu i kad jednostavno zažmire na korupciju, na sve negativnosti koje se događaju u našem društvu, na taj način jednostavno se ozbiljno ugrožava budućnost Hrvatske, budućnost svih nas, a budućnost naše djece i to je ono što je osnovna poanta ove priče. Dakle došlo je vrijeme da građani konačno ovakav način rada, ove afere, korupciju pod normalno počnu osuđivati, ali na izborima i to je nešto što će vjerojatno biti ključna prekretnica u borbi protiv korupcije jer korupcija ne smije postati normalna, ne smije postati društveno prihvatljiva, a još manje smije postati stil života. Hvala vam.
Sljedeća će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege. Slušajući danas tijekom dana rasprave većine klubova oporbenih političkih stranaka, slušajući njihove replike i postavljena pitanja zaključujem da je povjerenstvo od 2013.g. kada je formirano kao stalno profesionalno neovisno državno tijelo pa do danas, ipak ostvarilo značajne rezultate u razumijevanju koncepta sukoba interesa i uspostavljanju mehanizma njihovog sprječavanja. To je izuzetno važno, dakle svi relevantni oporbeni zastupnici primijetili su čega to u novom Prijedlogu zakona o sprečavanju sukoba interesa nema i kakve to posljedice može proizvesti u sustavu borbe protiv korupcije. Također hrvatska javnost mora znati da su rezultati rada povjerenstva u razdoblju od 2013. pa do 2018.g. bili pohvaljeni od svih relevantnih međunarodnih institucija, od Svjetske banke, od GRECO-a, od Regionalne antikorupcijske inicijative svi su naše povjerenstvo isticali kao primjer dobre prakse. Također treba reći da su izvješća Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa podnesena u razdoblju od 2013.-2018.g. uz veliku aklamaciju usvajana ovdje u HS-u i podržavana čak i od strane kluba HDZ-a. Stoga drage kolege HDZ-ovci svaki vaš osobni napad na mene znači da vi sami sebi time skačete u usta. A sama činjenica da niti jedno izvješće novog saziva povjerenstva podneseno za 2018., 2019. i 2020.g. dakle nije stavljeno na dnevni red, pokazuje vašu sramotu i vaš kukavičluk. Nadalje što želim reći, dakle nije problem to što sam ja nakon što sam prestala obnašati funkciju predsjednice povjerenstva ušla u politiku, dapače, mislim da profesionalci i trebaju ulaziti u politiku kako bi svoje znanje, svoje iskustvo ugradili u javne politike. Sporno je kada političari ulaze u područje uređivanja problematike sukoba interesa, a da za to nemaju apsolutno nikakvog znanja, a kamoli kompetencija i morala. Sporno je i to kada se isključivo na temelju stranačke iskaznice dolazi do funkcije u nekom javnopravnom tijelu, pogotovo kada se na takav način dolazi na čelo nezavisnih institucija, sporno je i to kada tijela kaznenog progona opstruiraju istrage i pogoduju moćnim HDZ-ovim političarima, čak do razine ministra, a možda i iznad toga, sporno je i to kada predsjednik Ustavnog suda s moćnim HDZ-ovcima uživa u ribi i vinu. Puno se danas govorilo o načelima djelovanja, ja ću vrlo rado, vrlo rado pobrati lovorike i zasluge za to što se Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa upustilo u izradu prakse na temelju načela djelovanja, iako treba reći pošteno da su sve odluke o povredama načela djelovanja donesene od strane jednog kolektivnog tijela i da su godinama bile potvrđivane i od strane prvostupanjskih sudova i od strane Visokog upravnog suda. Jedina svrha izmjena Zakona o sprečavanju sukoba interesa koje vi sada predlažete je to da se načela djelovanja i mogućnost povjerenstva da utvrđuje da je do njihove povrede došlo makne iz zakona i time je zapravo nestala i uloga i moć povjerenstva kao preventivnog antikorupcijskog tijela. Nema većeg jada za RH od činjenica da HDZ kao politička stranka pravomoćno osuđena za korupciju, uzima sebi za pravo da donosi bilo koji antikorupcijski zakon, a kamoli jedan od najvažnijih ili da se dotiče bilo čega što ima veze sa sustavom pravosuđa. Ali dobro. Postoji velika razlika između etičkih načela i nekakvih administrativnih pravila. Administrativna pravila možemo osmisliti kakogod hoćemo i različita su za različite branše, isto tako je etika različita za različite profesije. Čitava nova Nacionalna strategija suzbijanja korupcije koju ste vi hvalili kao nekakvu novu revoluciju bazira se upravo na tim etičkim načelima i sada ćemo ih implementirati u čitav sustav odnosno dobrim dijelom to već i postoji. Imamo etičke kodekse za državne službenike, što znači da neko povredu etičkih načela za svakog službenika, evo za kolege koji ovdje rade u HS-u može utvrditi i utvrđuje. Imamo etičke kodekse i Etičko povjerenstvo za državne odvjetnike, pa smo vidjeli jednu takvu odluku na primjeru bivšeg glavnog državnog odvjetnika masona, dakle on nije povrijedio administrativno pravilo, on je povrijedio etiku i moral i deontologiju državnog odvjetničke profesije. Imamo i etička povjerenstva za suce. Dakle manje-više svi u sustavu će biti podloženi provjerama i utvrđivanjem da je do povrede došlo nekakvih etičkih načela osim političara odnosno da se ispravim, sada takve povrede neće moći utvrđivati jedino tijelo koje je imalo stručna znanja, kompetencije i sposobnost da takve odluke donosi. Umjesto jednog doista neovisnog tijela koje je bilo prepoznato i od strane međunarodnih institucija i od hrvatske javnosti vi u HDZ-u ste sada osmislili nešto drugo, sada će svaka korumpirana HDZ-ova šuša bilo na lokalno ili na državnoj razini moći reći što je to sukob interesa i povreda etičkih načela osim neovisne institucije. Kako će to u praksi izgledati kada se napokon usvoji etički kodeks saborskih zastupnika? Imat ćemo recimo nekakvo saborsko etičko povjerenstvo, evo ja odmah predlažem da u tom povjerenstvu budu Bačić, Borić i kolega Reiner, pa će oni odlučivati šta je sukob interesa i tko je to od nas saborskih zastupnika svoj privatni interes stavio iznad javnog. A s obzirom da imamo jako puno saborskih zastupnika koji se često nalaze primjerice pod koje kakvim korupcijskim optužnicama živo me zanima kada će vama biti tanka vaša parlamentarna većina hoćete li tražiti da se takav saborski zastupnik izuzme iz odlučivanja. To vam je etika i to vam je integritet. Ali ajmo reći onako posprdno da ste time što ste sada uveli pravilo da svaka općina, svaki grad, svaka županija ima svoj etički kodeks i svoje etičko povjerenstvo proveli nekakav oblik decentralizacije, valjda jedini kojeg ste uspjeli osmisliti i implementirati do sada. Ali ajmo i na druge vaše riječi koje počinju sa D. Ajmo nešto reći i o digitalizaciji jer spominjalo se ovdje kako će se sada unaprijediti sustav provjere imovinskih kartica time što će se podnositi svake godine. Dakle, dragi HDZ-ovci povjerenstvo je još 2015. godine uvelo elektronski obrazac imovinskih kartica i povezalo bazu podataka povjerenstva sa bazama podataka svih državnih tijela. Ono što je nedostajalo, nedostajalo je to da se osmisli postupak provjere koji treba biti propisan zakonom, a to vam je Ustavni sud rekao još davne 2012. godine, očito tu odluku staru odluku Ustavnog suda nitko od vas pročitao nije, ja uopće ne znam mlađahan nam je ministar pravosuđa je li on uopće u to vrijeme ovakvih novotarija u pravnom sustavu RH bio svjestan. Dakle, što se tiče napretka u procesu provjere imovinskih kartica toga naprosto nema, dakle od digitalizacije zapravo ni D iako povjerenstvo za to odavno ima alate. A šta je s depolitizacijom? Dakle, jedna od najvažnijih ovlasti da to tako kažem povjerenstva je bilo to što su do sada apsolutno sve sjednice bile javne. Isto tako su i sve odluke povjerenstva bile javne i sve su se objavljivale na web stranici povjerenstva gdje stoje i dan danas. Javnost, netko je pitao tko kontrolira povjerenstvo, javnost kolege HDZ-ovci, javnost, e to je ono što vi sotto voće ukidate ovim zakonom jer uvodite mogućnost u Članku 44. stavku 3. da povjerenstvo diskrecionom odlukom odluči da neka sjednica neće biti javna kada će biti riječ očito o nekom moćnom političaru i da odluka donesena u tom predmetu neće biti javno objavljena na internetskim stranicama povjerenstva. A kome uopće dajete pravo da takvu diskrecionu odluku donosi? Dakle, u toj staroj odluci Ustavnog suda iz 2012. godine rečeno je i to da bi s obzirom na ulogu koju povjerenstvo u sustavu borbe protiv korupcije ima članovi povjerenstva ipak trebali imati nekakva specijalistička znanja. Dakle, trebali bi poznavati međunarodnu praksu, trebali biti verificirani u domeni kao pravnoj domeni sukoba interesa i umjesto da vi podignete kriterije za članove povjerenstva vi ste sada osmislili da čak niti predsjednik povjerenstva više ne mora imati pravosudni ispit. Dakle, dovoljan je da je običan pravnik eto koji je možda bio zaposlen negdje na nekom šalteru, lupao pečate kako bi mogao lupiti zadnji pečat u besmislenost postojanja ovog tijela. To je razina, to je doseg ovih izmjena zakona koje predlaže HDZ. Hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Mišel Jakšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici dobar dan lijep pozdrav svima, dakle ono što mogu reći o samoj ovoj temi o kojoj danas raspravljamo da jedna tema koja bi trebala biti nešto jako pozitivno, nešto jako dobro, nešto gdje pokazujemo da smo spremni usmjeravati određene procese u hrvatskom društvu i pokazivati da se politička elita može mijenjati no nažalost nekad u životu je sve i stvar tajminga pa možda i sreće. Ova tema kao i rasprava o antikorupcijskim zakonima dolazi u žižu javnosti u jeku kanonade koju imamo oko slučaja DORH, slučaja USKOK, koji se prelio kroz Gabrijelu Žalac, kroz mali Agrokor, kroz veliki Agrokor i naravno kad se to sve zbroji i oduzme i kad ljudi svakodnevno gledaju sve ono što se događalo u tim slučajevima gdje se pojavila jedna opravdana sumnja da je netko koristio svoju funkciju da ipak štiti, nazovimo to tako, krupne ribe da li iz svijeta politike, da li iz svijeta biznisa, da li iz svijeta tužilaštva jer imamo i prelijevanje određenih imena iz svijeta tužilaštva u slučaju Dragan Kovačević na slučaj Agrokor, ovo sve što mi danas pričamo je pitanje koliko će doprijeti do običnih građana i koliko će biti snažna ta poruka o toj jednoj promjeni koju bi bili trebali biti spremni donijeti. Kad pričamo o povjerenstvu za sukob interesa tu imamo jednu zanimljivu situaciju da prethodni predsjednik HDZ-a Tomislav Karamarko je zapravo i izašao iz politike zbog Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa dok je Andrej Plenković u svojem dosadašnjem mandatu, a recimo i na tom valu je preuzeo HDZ i nakon toga vladu, napravio sve što je u nekim fazama svog života i svoje političke moći mogao da podosta okljaštri i smanji utjecaj samog Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. I nakon svega što se događalo, nakon svih mogućih pravnih zavrzlama koje su se uvodile da bi se izbjeglo bilo kakvo odlučivanje od strane Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa ministar Malenica kao i kad se pričalo o antikorupciji je dobio zadatak da vidi što iz te salate, iz tog kupusa može sakupiti, što možda od tog razbijenog povjerenja i razbijenih institucija može vratiti, što može uvažiti i spremiti određene prijedloge zakona da ljudima barem koliko toliko djeluju pitko i da ljudi barem koliko toliko vele da se nešto mijenja. Ono što mogu reći kao pohvalu samom ministru i njegovom timu da je vidljivo iz javnog savjetovanja da je puno toga ipak prihvaćeno i da se ipak u podosta toga ipak poslušala struka. No, zbog onoga što sam rekao u početku, zbog svega što se događa ovih dana to nije nešto što bi nas trebalo zadovoljiti i to još što bi trebalo zadovoljiti sveukupnu javnost i što bi trebala biti ona jasna i ključna poruka da mijenjamo se i da želimo stvari mijenjati na bolje jer i u ovim izmjenama za koje ću opet reć da ima puno toga što se želi popraviti i želi promijeniti ima nekih upitnika koji će ostati putem počevši od toga da širimo podosta tko su obveznici Zakona o sprječavanju sukoba interesa, a opet su nam neki direktori i ravnatelji promakli. Zanimljiva je situacija da sad uvodimo to za ravnatelja HRT-a, a prije mjesec dva smo imali raspravu o njegovom sukobu interesa. Isto tako kad pričamo o tome kako se mijenjaju ljudi po javnim upravama, upravama javnih firmi imamo situaciju da ako si političar i dužnosnik 18 mjeseci si voljno, a za one koje vlada politički imenuje kroz svoja politička tijela to ne važi. Dakle, imat ćemo i dalju rotaciju onih direktora koje smo imali jer se na njih to ne odnosi. Što se tiče širenja na zakon, na članove i članice predstavničkih tijela i tzv. decentralizaciju u tom sustavu, to je nešto što je pohvalno, samo bi skrenuo pažnju da je upitno koje su sankcije, koja je kazna, kako i u kojim terminima će se kažnjavati i ostavljanje jednog modela da svaka JLS to donese za sebe može nas isto dovesti u pitanje šta je za koga etički kodeks i kako on na njega gleda jer o mrtvima sve najbolje, možemo si samo zamisliti kako bi to izgledalo u gradu ala Varaždin ili u gradu ala Rijeka ili u grada ala Osijek, a kako bi to moglo izgledati u gradu ala Zagreb kad ga je vodio Milan Bandić. Tako da unatoč dobrim namjerama opet ću ponoviti da sve ono što se događa oko korupcije, percepcije pravosuđa i želje da se političke elite mijenjaju na bolje bojim se da ovo nije dovoljna promjena nakon koje ćemo ljudima moći reć da smo dali sve od sebe da vraćamo vjeru u institucije i da vraćamo vjeru u politiku. Hvala vam liljepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolega Jakšić, vi ste u jednom dijelu svog izlaganja kao što su i prethodnici kad su govorili u ime kluba govorili o nekim recentnim primjerima koje imamo i iz bivše i sadašnjosti. Jedan od najzanimljivijih primjera je primjer gđe. Žalac gdje raspravlja se u prostoru od 13,5 milijuna kuna i mi smo i ovaj zakon o kojem danas u prvom čitanju razgovaramo govorimo o onom što je, što je mogućnost dara i svega ostalog, ali ja bih se vratila na tih 13,5 milijuna kuna. Ja sam u jednom času onak išla izračunat, 13,5 milijuna kuna vam je neko ko radi 40.g. imao bi plaću od 28 tisuća kuna ili neko ko radi 40.g. i ima plaću od 10 tisuća kuna u 40.g. bi zaradio 4 milijuna 800 tisuća kuna. Dakle, taj odnos, taj kontekst…
Hvala lijepa, hvala vam lijepa, ja molim da se držimo teme, dakle Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Izvolite poštovani zastupniče Jakšić.
Sad ću ja morat proniknut što me do kraja kolegica Mrak-Taritaš htjela pitati, ali sada ako bi se htjeli šaliti u onom teškom liberalnom kapitalizmu to bi se zvao zlatni padobran iliti netko si je spremio jednu jako lijepu otpremninu za onaj dan kad više neće sjediti u fotelji, a možda se i vodila time da po Zakonu o sprječavanju sukoba interesa neće neko vrijeme moći raditi u nekim sustavima u kojima bi možda htjela raditi. Sigurno je da to nije dobra poruka, sigurno je kad ljudi koji žive od mjeseca do mjeseca sa 5-6 tisuća kuna i kad vide što se sve događalo i što će se očito još događat oko ovog slučaja da doista mogu samo zažmiriti i nadati se da to sve nije istina, no kad jutro dođe pokazuje se da je to istina i nadajmo se da će i ovo biti jedan od okidača da se neke stvari počnu mijenjati. Neću sad bit zločest, pokušat ću ostat optimist da će nam svima ovo što se dogodilo uključenje europskih pravosudnih tijela biti jedna opomena i možda jedna od posljednjih prilika da se mijenjamo kao država i društvo.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Etika bi u idealnom slučaju trebala nadopuniti politiku ili biti njezin preduvjet. Bojim se da je intencija ovog predloženog zakona da i ona zamijeni pravo, a ne nadopuni politiku jer pravo predlaže jasne sankcije dok je etika u tom smislu jedan fluidniji prostor koji ovisno o tome tko će donositi takve kodekse može rezultirati progonom različitih i političkih neistomišljenika. Počeli ste govoriti o tome kako bi etički kodeksi mogli izgledati različito ovisno tko je u kojoj, u kojem dijelu Hrvatske donosi. Imate li neke možda konkretnije primjere pogrešnih načina iskorištavanja etičkih kodeksa i institucije etičkog kodeksa koje možete anticipirati ako donesemo ovakav zakon?
Poštovani zastupnik Jakšić.
Pa dobro, to bi sad trebala biti rasprava o 30.g. povijesti hrvatske politike jer ako se usporedimo sa drugim zemljama, pogotovo koje su u EU duže nego mi, imamo slučajeva gdje ministrice i vlade padaju zbog grešaka u putnim nalozima, stanovanju, korištenju stanova na teret države, a mi imamo situaciju da zapravo i kad si pod nekom sumnjom i pod ozbiljnom istragom prvo se brani presumpcija nevinosti, onda ako te baš klepe onda vele da jednostavno nikome ništa idemo dalje i zaboravimo te. Tako da u Hrvatskoj bi se o tome kako se tumačila etika i kako se gledalo na te etičke kodekse nažalost mogla napisati knjiga i zato sam i spomenuo u svojoj raspravi da jednostavno mislim da ni ovo što danas raspravljamo i što će vrlo vjerojatno bit u nekom narednom periodu usvojeno neće biti dovoljno i nije onaj krajnji dobar put da možemo reći da imamo jasan usuglašen etički kodeks u kojem će se onda znati koja je ona linija koja se u politici ne smije prijeći nakon čega se više ne smiju obavljati javne funkcije, a na polju etike ste vi puno stručniji nego ja.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. U obrazloženju Nacionalne strategije suzbijanja korupcije koju smo nedavno usvojili glasovima HDZ-a pisao je podatak da od postojećih 576 županija, gradova i općina njih 124 već ima etičke kodekse, pa sam ja išla gledati koji su to gradovi. Nećete vjerovati jedan od njih bio je Grad Zagreb koji je donio etički kodeks u vrijeme Milana Bandića, a taj isti Milan Bandić je formirao i svoje Gradsko antikorupcijsko povjerenstvo, dakle toliko o tome. Želim reći da ovakav sustav u kojem će se na lokalnoj razini utvrđivati etičkih načela nema smisla, a također je pogrešno govoriti da se ne zna što one znače. Jasno je, od političara se traži da se izuzima iz odlučivanja, isto tako kao što se od Sudaca zna kada se traži da se maknu iz slučaja jer je ugrožena njihova nepristranost. Dakle, ne treba otkrivati toplu vodu, samo je potrebno formirati tijelo [[Upadica: Hvala.]] koje će na nacionalnoj razini moći reći što to za političare znači.
Poštovani zastupnik Jakšić. Izvolite.
Pa dakle u načelu se slažem sa svim onim što ste rekli, ali sad ću se malo prebaciti i u ulogu Gradonačelnika. Nije taj slučaj i ta rasprava toliko jednostrana i jednostavno sad mogu reć bez obzira što će bit malo odmak od teme da bismo mi puno toga trebali u samom sustavu promijeniti i u nekim drugim Zakonima, jer vi i danas imate etičke Povjerenike pod dobrom dijelu Gradskih uprava, Općinskih, Županijskih uprava nekakve etičke kodekse. To nekad s vremena na vrijeme netko prijavi a sustav vam funkcionira na način da vi svejedno možete nekoga kazniti, ali mu ne možete dati otkaz. Tako da mislim da kad pričamo o tom dijelu Javne uprave da bi se jako puno toga još trebalo promijeniti a ne samo ovo što je danas tema naše rasprave. Hvala lijepo.
Slijedeća će rasprava biti poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić. Izvolite.
Budući da je trijada etike, ekonomije i politike koja je jednom Aristotelu bila samo razumljiva u smislu njihovog prožimanja odavno nestala iz našeg političkog života i naše javnosti, pa čak možda se to i najbolje vidi u ovoj sferi ekonomije koja se od svog izvornog značenja OICOS-a doma kuće kućanstva prometnula u jednu disciplinu koja je u najvećoj mjeri samo svrhovita što smatram jednim od najozbiljnijih problema današnjice. Ja ću se naravno u svojoj raspravi upravo osvrnuti na način na koji se unutar ovog Zakonskog prijedloga regulira uporaba etičkih kodekasa. Prvo ću biti vrlo konkretna, dakle čl. 57 ovog Zakona pretpostavljam da Predstavnička tijela odnosno Jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave su dužna donijeti kodeks iz članka 4 ovog Zakona u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog Zakona. U redu, dakle oni koji nemaju kodeks moraju donijeti kodeks, međutim otvoreno je pitanje kakav će oni točno kodeks donijeti? Kao odgovor na jedno pitanje u Javnoj raspravi, odnosno u EU savjetovanju rečeno je slijedeće: da je Akcijskim planom za razdoblje od 2022. do 2024.godine predviđena donošenje nekakvog kodeksa ponašanja koji će moći služiti kao smjernica za sve ostale kodekse. Međutim, što mi sada činimo? Licemjerni smo zato što tražimo i upravo ćemo ozakoniti to da niže jedinice upravljanja Državom moraju imati etičke kodekse dok mi svoj i dalje nismo donijeli. Sad ta obećanja da ćemo ga mi uskoro donijeti su potpuno irelevantna. Mi trenutno ćemo proći Zakon u prvom čitanju gdje kažemo da to mora postojati a mi sami to još uvijek nismo donijeli. Istodobno, tek se naznačuje da će Akcijski plan koji kada će biti jako razrađen napraviti neke smjernice koje će biti putokaz za ostale Jedinice lokalne samouprave. Štoviše, tek nedavno prije mjesec dana 12.listopada 2021. uopće osnovana radna skupina koja će raditi taj Akcijski plan i 22.listopada je tek imala prvi sastanak. Znači, mi ćemo sada potvrditi nešto u Zakonu, a nemamo pojma kada i kako će se donijeti ono što nalažemo ovim Jedinicama samouprave da moraju u pola godine same razraditi. Kaže se također da zbog autonomije nije moguće donošenje jedinstvenog etičkog kodeksa. Ja bi voljela znati koja to autonomija prijeći etiku da bude univerzalna i koje su to razlike u etici koje prepoznaje HDZ ili oni koji su pisali ovaj Zakonski prijedlog pa da će moći biti artikulirane na drugačiji način u bilo kojem djelovanju javnog dužnosnika a pogotovo u Jedinicama lokalne samouprave. Ako će to doista biti tako kao što se ovdje nalaže onda imam očita pitanja koja muče sve one koji pokušavaju anticipirati kako bi ti kodeksi mogli izgledati. Hoće li jedan Župan koji će u jednom trenutku primiti mito, a mi ćemo to saznati tek kasnije, biti doista zainteresiran da razvija etički kodeks koji baš naglasak stavlja na sankcioniranje odnosno problematiziranje takvog tipa ponašanja. Hoće li jedan Župan koji je nasilnik, a mi ćemo to saznati tek kasnije biti baš zainteresiran da u etičke kodekse stavi nekakve smjernice koje bi u prvi plan stavljali jasnu osudu takvog ponašanja. I ono ključno pitanje, poznata je činjenica, nažalost nemam dovoljno vremena da idem u detalje da se u ovim zemljama koje su kojima mi pripadamo koje su sklonije korupciji i kojima se više krše, krši pravni sustav da imaju stroge i razrađenije etičke kodekse koji tu dolaze na mjesto pravne norme što ne bi trebao biti slučaj. Stoga je moje otvoreno pitanje: znamo li mi uopće čemu etički kodeksi služe i koja bi trebala biti njihova uloga? Hoće li oni ovdje služiti kao konkretna sankcija političkih neistomišljenika ili čak onih koji se okrše o etička pravila ili su oni smjernice postupanja koje, čije kršenje može imati posljedicu eventualno idućim Parlamentarnim izborima . Je li Hrvatska dovoljno zrela da donosi doista [[Upadica:Hvala.]] etičke kodekse.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš ima repliku.
Hvala lijepo poštovana kolegice. Dakle, vaša rasprava se bazirala na temu etičkog kodeksa. Dakle, mi koji nešto duže pamtimo ovi visoki dom ili Hrvatski sabor pokušava etički kodeks donijeti posljednjih desetak godina i nije ga doneo donio. U jednom času kad je bilo čak i napravljeni određeni okviri protiv njega su bili svi. Jesmo se u bilo kojem trenutku zapitali zašto nije donio, što je to bio problem? Dakle, meni se čini da uvijek treba vodit računa i o formi i o sadržaju. Forma je zadovoljena i u ovom zakonu rečeno je predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave šest mjeseci donijet etički kodeks i po njemu će se postupat. Ali što će biti sadržajno? Da li su ih u stanju donijeti? Ajmo se pitati kakav će taj etički kodeksi biti, što će biti rezultat toga, a imajući na pameti cijelo vrijeme da Sabor nema etički kodeks koji bi trebao biti uzor [[Upadica Reiner: Hvala.]] pa pitanje u čemu je uzor.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak RAspudić.
Ja se potpuno slažem s vama kolegice Mrak Taritaš da je doista licemjerno da mi govorimo o donošenju ikakvog etičkog kodeksa kada ga ni sami nismo znali za sebe propisati. Stoga mi se čini da je intencija ove navodno dobre namjere da bude što više etike u politici sasvim drugačija. Ona želi uzeti iz ruku povjerenstva jednu konkretnu ovlast koju je imalo da jasno osudi sukob interesa političara, a to je imalo često i politički epilog, nažalost za vladajuću strukturu ga nikad nije dočekalo što je i razlog da se ide u ovakve izmjene zakona, a cijelu priču razvodniti zlouporabom etike time što će sve ostaviti na dobru volju inspiracije određenih jedinica lokalne samouprave, a cilj je manje prava i manje etike u [[Upadica Reiner: Hvala.]] politici, a ne više jednoga i drugoga.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Bilo kojem zakonu pristupam na način da gledam formu i sadržaj, gledam da li je formalno sve kako treba i kako to je onda sadržajno popraćeno, jednako tako ako imamo već određeni zakon u primjeni onda gledam što je u tom zakonu bio problem, pa da onda novi zakon riješi sve te probleme. Ne moram se slagat sa zakonom, mogu mislit drugačije, ali ako znam koji su ciljevi onda mogu i razumjet. Mi ovdje nismo ja bih voljela znati koji su ciljevi ovog novog zakona, što je smisao ovog novog zakona, koji je cilj, što mi želimo postići? Da li želimo biti transparentniji, brži, učinkovitiji, dal se želimo zaista stvarno krenuti u koštac sa korupcijom i svim onim ostalim ili želimo zadovoljiti formu, a sadržaj će onda ostati negdje tamo u bespućima hrvatske zbilje ili hrvatske stvarnosti? I kad čitate ovaj zakon onda se zapravo pitate, šta je smisao? Smisao je da povećamo broj ljudi odnosno dužnosnika, a ovdje se novi naziv je obveznik jel tako, koji moraju podnositi imovinske kartice i cijeli zakon se samo bazira na imovinskim karticama, tako da mislim da na čelu povjerenstva nam čak uopće ni ne treba možda biti niti pravnik niti nam mora biti netko tko ima pravosudni ispit. Bilo bi dobro da je na čelu povjerenstva dobar informatičar, da dobro digitalizira, da dobro međusobno poveže jer će se povjerenstvo baviti imovinskim karticama i što je u imovinskim karticama navedeno i uspoređivat imovinske kartice sa stvarnom bazom podataka i na temelju toga raditi dalje posao. Ja sam sigurna da to smisao povjerenstva neće bit. Namjerno neću govoriti ništa o etičkom kodeksu jer je dosta govorilo prije i govorit će iza mene, nego govorimo o ovom dijelu što će biti smisao povjerenstva, da utvrdi da neko na vrijeme nije podnesao imovinsku karticu, da utvrdi da neko imovinskoj kartici nešto dobro nije ispunio pa će to onda slati na doradu ili je smisao nešto drugo. Dakle, smisao povjerenstva bi između ostalog trebalo biti javnost rada, da se javno vide odluke, da se javno odluke donese. Bojim se da ni tome nije tako. Još ću se referirati na jednu temu, a to je izuzeće. Dakle, svaki put imamo u primjeni zakona neke stvari koje ja zovem pomodarstvo. Pomodarstvo vam je u odjeći u svem tom zgodno, u posljednje vrijeme se je kad je riječ o Povjerenstvu za sprečavanje o sukobu interesa osnovna tema je bilo tražnja izuzeća, traženje da se predsjednica povjerenstva ili bilo koji član povjerenstva izuzme od donošenja odluke. To znamo recentne slučajeve gdje je to tražio i naš premijer jer da je predsjednica povjerenstva u sukobu kad odlučuje o njegovom predmetu odnosno predmetu koje je bilo. I sad umjesto da se tema izuzeća dakle znamo da je to problem, znamo što je Ustavni sud rekao ako hoćemo znati i ako hoćemo sve pročitati, ali ako ne želimo pročitati odluke Ustavnog suda ili ako želimo odluke Ustavnog suda samo u onom dijelu koji nam odgovara onda ne znamo ništa. I sad umjesto da između ostalog ovaj novi prijedlog zakona i definira ili pojasni tu temu izuzeća, bojim se da tu nije napravio nijedan iskorak da bi barem to riješio. Što zapravo kroz svoju ovu raspravu hoću reći? Kad ulazite u ovakvu tematiku onda morate imati jedan dio gdje pospremate sve ono što je kroz dosadašnji rad povjerenstva viđeno da je bio problem u funkcionalnom dijelu, a ako želim da povjerenstvo funkcionira, a onda morate i slati neku poruku što zapravo vi s tim povjerenstvom i što mi s tim povjerenstvom hoćete napraviti, hoćete sve zamaglit, hoćete da se povjerenstvo bavi stvarima koje su nevažne. To se da iščitati iz ovog prijedloga zakona, dakle formu ćemo zadovoljiti, imat ćemo zakon, povjerenstvo ćemo zaistinu stvarno eutanazirati jer će se baviti stvarima koje o tome i koliko je ko ispunio ili nije ispunio, a stvarna uloga povjerenstva će se izgubit i to je bio cilj ako ste htjeli taj cilj da se ne zna, da se zamagli, da je uloga povjerenstva još jedno administrativno tijelo koje vodi evidenciju, da se o pravim stvarima ne raspravlja, da se raspravlja o izuzeću pa da onda ne znamo jel ovaj je izuzet ili nije izuzet onda ste uspjeh s ovim zakonom postigli, ali mislim da to nije trebao biti i ne smije biti smisao ovog zakona.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Ahmetović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice koliko je Vladi RH mrska borba protiv korupcije pokazuje i činjenica da su odbili u zakon dodati odredbu da je svrha zakona i prevencija korupcije kako je bilo predloženo u javnom savjetovanju. Svijest o štetnosti korupcije ne postiže se donošenjem manjkavih kako ste i sami rekli zakona i zakonskih okvira nego sankcioniranjem i to brzim i jasnim sankcioniranjem kršenja načela koruptivnih radnji. Načela koja su u ovom prijedlogu zakona samo eto načelno navedena. Isto tako jedan od alata prevencije korupcije je i transparentnost i to potpuna transparentnost, ne otvorenost, potpuna transparentnost trošenja javnih sredstava kojih naravno do dana današnjeg unatoč obećavanju i Gordana Jandrokovića i Daria Hrebaka i svih ostalih u predizbornoj kampanji 2020.-te obećavali. Što vi vidite u ovom zakonu kao alat prevencije korupcije? Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Ja bih mogla vrlo jednostavno na vaš, na vaše pitanje odgovoriti, ja to ne vidim. Ali ima jedan političar koji nije više među živima, koji je meni u jednom trenutku rekao ja tebe ništa ne razumijem. Pa šta je obećat pa ne napravit. Ideš u kampanju, obećaš i onda ne napraviš i onda za 4 godine ideš ponovo, ponovo obećaš i ne napraviš. Ali kad je riječ o korupciji ja nisam, ja se često osjećam kao u onom vicu da li više vjerujem onom što vidim ili onom što čujem. Često puta od premijera, a i od visoko pozicioniranih kolega iz HDZ-a u javnom prostoru čujem da je njihova tolerancija na korupciju nula. Dakle, dalo bi se zaključiti da u Hrvatskoj korupcije nema kad to slušate. Dakle, tolerancija je nula, imamo sve to što vidimo i u slučaj bivši i ministrice i svega ostaloga, prema tome korupcija je nekakva izmišljotina [[Upadica: Hvala.]] koju vidi samo zločesti.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Da, uvijek mi je zgodno kako je kod HDZ-a kada govorimo o korupciji krivnja uvijek individualno, a definicija korupcije je baš u tome da je krivnja kolektivna i da je u pitanju uništavanje sustava inače nemamo korupciju inače imamo pojedinca koji je učinio nekakav zločin i biti će kažnjen zbog njega. Čim se govori o korupciji uvijek mora biti u pitanju sustav i krivnja nikada ne može biti individualna. No, dobro to je jedna medijska floskula kojom se pokušava stigmatizirati pojedince i odmaknuti od njih da bi se sačuvalo same sebe samo što broj onih koje se može sačuvati uopće pa možda i sebe samih opada u redovima HDZ-a. Ono što me ovdje muči je da će se doista povjerenstvo svesti na administriranje imovinskih kartica. Recimo to jedna od stvari koja, ne mogu reći da je povjerenstvo najgore radilo ali se stvarala kriva percepcija u javnosti jer istu težinu imalo kada bi netko doista zatajio nešto ozbiljno i bio kažnjen i kada bi netko zaboravio ne znam napisati da je promijenio funkciju u saboru što je svima [[Upadica: Hvala.]] javno poznata činjenica. Kako to komentirate?
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Pa ono što se, hvala lijepo na vašem pitanju, ali ono što se iz ovog prijedloga zakona zapravo vidi da će najvažnije biti ovi administrativni dio. Najvažnije će biti dobro administriranje i onda pokazatelji da netko ne zna ispuniti imovinsku karticu, da je netko krivo ispunio imovinsku karticu, a što iza toga stoji, pa imali smo prilike vidjeti dakle samo ne trebate jako daleko ići u povijest. Imali smo ministra koji je bio zadužen u jednom dijelu svog mandata baš da on je bio zadužen da se radi na ovom zakonu, a sam je bio u problemu odnosno sam je bio u ozbiljnim problemima gdje je bilo riječ o puno, puno značajnijim elementima korupcije. Dakle, ja ne želim ni u jednom času braniti, morate dobro ispuniti imovinsku karticu i ako ju dobro ne ispunite za to treba biti sankcija, ali to nije bazična uloga povjerenstva, to je ovaj tehnički dio koji netko to je dobar informatičar radi odlično i [[Upadica: Hvala.]] pokaže greške koje jesu.
Poštovana zastupnica Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Dakle, ukoliko se ne može poštovana kolegice Mrak Taritaš prozivati i procesuirati dužnosnike za povredu načela djelovanja, dakle ako ih se ne može prozivati za nepoštenje, nesavjesnost, nečasnosti, ne dostojanstvo itd., ja se doista pitam koji je smisao i cilj ovoga zakona. Ponovno ću podsjetiti da je GRECO preporučio ojačavanje provođenja Članka 6. Ovdje nas uvjeravaju da su u ovom zakonu preporuke GRECO-a sve prihvaćene međutim nije istina evo pa vas molim kako komentirate činjenicu da ponovno i opet ne slušamo preporuke koje uvijek moramo dobivat iz Europe. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepa. Dakle, kad radite nekakav posao morate ga raditi odgovorno. Posebna odgovornost je na ministru koji u čijoj nadležnosti je i uprava i pravosuđe. Mi smo nedavno imali jedan set zakona gdje je bilo vezano uz pravosuđe gdje se je presuda Ustavnog suda samo djelomično ugradila u taj set zakona, a dio koji ne odgovara nije se ugradilo i onda zapravo nas sve uvjeravaju da evo presuda Ustavnog suda je ugrađena, ali nije. Jednako tako je veliki trud, čak i više i nije veliki trud i napor, dakle više se kolege iz HDZ-a više jako puno ni ne trude, ni bilo što oni znaju da imaju moć ruku pa bez obzira što predlože oni znaju da imaju moć ruku da će se to izglasati, ali će se to prvo njima obiti o glavu to vam tako uvijek u životu je. Smisao ovog zakona je zapravo da se eutanazira rad Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa, to vam je ko put do pakla [[Upadica: Hvala.]] dobrim namjerama.
Poštovana zastupnica Nemet.
Poštovana kolegice Mrak Taritaš izrazili ste bojazan radi javnog djelovanja povjerenstva. Činjenica je da ovim izmjenama tj. ovim novim zakonom imamo članak gdje povjerenstvo svojevoljno može odlučiti da li će sjednica biti javna ili tajna. Šta oni, šta vladajući s time nama poručuju?
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Pa vladajući s tim, dakle mogu to, na vaše pitanje cijenjena kolegice odgovoriti onako pristojno, a mogu odgovoriti ono što stvarno mislim. Pristojno bi bilo da postoje neki slučajevi u kojima možda ne bi trebala biti javnost. Ali to je samo pristojan odgovor. Stvarni odgovor je da ne žele da se u javnom prostoru govori o stvarima koje zaista treba povjerenstvo odlučivati, da žele da to ide ispod radara, i sad imamo recentni primjer kada je riječ, kada usporedbu napravite s nekim drugim tijelom. A to je Državno odvjetništvo RH u kojoj se sad već u javnom prostoru neko vrijeme raspravlja da li je glavna državna odvjetnica bila na sastanku ili nije bila. Možda kada je bila na sastanku, znala sam ja za slučajeve kada je rečeno bili smo na sastanku ali eto baš je zvonio mobitel pa smo izašli van, pa nismo čuli, ili baš sam nešto morao ili morala ići odradit. Ovdje je jedan zakon koji može biti jednostavan i jasan ako to hoćemo, a ako nećemo onda imamo ovakav zakon kakav je pred nama.
Hvala. Sada će govoriti poštovana zastupnica Mirela Ahmetović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Ovaj Prijedlog zakona o sprječavanju sukoba interesa zapravo je najveću pažnju javnosti pobudio po pitanju načela obnašanja dužnosti koja su bila u aktualnom, odnosno jesu u aktualnom zakonu, definirana čl. 5. Ovaj je prijedlog zakona ta načela zapravo odredio kao ukras. Unatoč tome, odnosno sa ove govornice upozoravam, da Povjerenstvo naprosto mora imati jasnu nadležnost odlučivati po tom članku i sankcionirati dužnosnika koji ga prekrši. Jer kako sam rekla u svojoj replici kolegici Mrak Taritaš, svijest o štetnosti korupcije ne postiže se donošenjem manjkavih, slabih zakona. Nego upravo suprotno. Dakle jasnim sankcioniranjem, brzim sankcioniranjem, transparentnim sankcioniranjem kršenja načela koruptivnih radnji. Naravno da zbog nerada na prevenciji korupcije, reakcije nadležnih tijela u najvećem broju slučaja slijede tek nakon medijskih napisa. I imali smo i imamo vrlo jasan slučaj, slučaj Žalac, upravo u ovakvom, u ovakvoj maniri. Nakon toga, a sve zbog razloga navedenim u izvješćima međunarodnih tijela izostaju adekvatne sankcije za počinitelje koruptivnih radnji. I kakva se poruka šalje javnosti? Možete činiti što hoćete ako ste na odgovarajućoj poziciji. Tu dolazimo do poante. U ovom prijedlogu zakona je zapravo vidljiv potpis koji se s korupcijom, potpis Vlade RH, koja se s korupcijom želi obračunavati samo deklaratorno. Na komadu papira koji neće vrijediti ništa jer se povjerenstvu oduzima temeljna zadaća zašto je ono i osnovano. Spriječavati korupciju i izricati odluke o povredi obnašanja javne dužnosti. GREKO, dakle europsko tijelo koje prati borbu protiv korupcije, a na kojeg se tako rado poziva i HDZ-ova većina jasno je dao svoje mišljenje i preporuku da se čl. 2 i 5 u prošlom zakonu, odnosno aktualnom zakonu, odnosno 2 i 6 u novom prijedlogu zakona povežu i da se jasno odredi kako povjerenstvo vrši nadzor ali i sankcionira. Dakle sankcionira povredu načela obavljanja javne dužnosti. I to je na str. 22 izvješća vrlo, izvješća GREKOA vrlo jasno i navedeno. Dakle ovakvim čl.6 gdje se samo nabraja što su dužnosnici, odnosno što su obveznici dužni, a da ako se toga ne drže za njih nema sankcija otvorit će zapravo Pandorinu kutiju teških povreda načela obnašanja javnih dužnosti. I otvoriti naravno vrata široke zloupotrebe javnih dužnosti, jer će oni koji ih obnašaju dobiti zamah upravo kršiti to načelo bez ikakvog straha da će biti kažnjeni. Ovim zakonom mi borbi protiv korupcije doslovno skidamo zube i otvoreno pozivamo dužnosnike da sukob interesa nije takav bauk. Vladajući se bore protiv korupcije tako što povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa pretvara u kliničkog mrtvaca. Malo po malo oduzimaju mu ovlasti i kroje ga prema svom koruptivnom, moram to reći, koruptivnom svjetonazoru. Jasno je da je osim što je GREKO izrazio svoje mišljenje kako se načela javne dužnosti moraju poštivati, i da je OECD prošli tjedan na konferenciji u Zagrebu, bio vrlo jasan da je izmjena zakona oko čl.5 kakav se sada predlaže zapravo korak unazad. Ovaj tjedan je Hrvatska na dnevnom redu plenarne sjednice GREKA, i bilo bi dobro da se pričeka sa ocjenama o usklađenosti do kraja tjedna, kada će GREKO reći jesmo li usklađeni ili nismo sa antikorupcijskim postavkama. Ja bih naglasila još jednom da zbog nepovjerenja u objektivnost institucija, zbog gotovo svakodnevnih, ali svakodnevnih argumenata za upravo to nepovjerenje mogu imati pravo sumnjati u napredak u borbi protiv korupcije sa ovakvim prijedlogom zakona i mogu još jednom pitati ministra kako namjerava opravdati Europi srozavanje zaista duboko srozavanje antikorupcijskih alata pred Europom, ako ga već nije briga što hrvatska javnost, što hrvatski građani, što hrvatska struka uostalom koja se izjasnila u javnom savjetovanju misli o tome. Nemojmo dozvoliti da ponovno mijenjamo zakon samo zato što smo dobili šamarčinu iz EU kako to uobičajeno u ovom domu i biva. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Raukar Gamulin ima repliku.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovana kolegice, ja sam potpuno fascinirana odgovorom u e-savjetovanju gdje citiram, na prijedlog da se mora u imovinsku karticu staviti promjena iz poljoprivrednog u građevinsko znači ide sljedeća rečenica: Nije jasno na što bi trebao ukazivati podatak o pretvaranju poljoprivrednog i građevinsko zemljište. Ja bi vas molila za komentar, da li je uopće moguće da netko tko napiše ovakav odgovor na komentar radi Zakon o sukobu interesa. Evo, zahvaljujem.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
O kompetentnosti i relevantnosti autora ovog zakona odnosno predlagatelja ovog zakona govori i nedavna pravomoćna presuda Visokog suda o, protiv HDZ-a za korupciju. Dakle, ovakav zakon vrlo manjkav predlaže stranka koje je pravomoćno osuđena za korupciju. Mislim da su svi komentari izvan tog okvira nepotrebni, pa i komentar na ovakav odgovor vezano uz primjedbu na javnom savjetovanju. A svjedočimo svakodnevnim, gotovo svakodnevnim primjerima kako se vrlo visoko pozicionirani dužnosnici pa čak i članovi tijela, stranačkih tijela HDZ-a nalaze u vrlo izraženim koruptivnim aferama, a premijer se na takve afere očituje sa nisam znao pa nije ni čudo da se na ovakvu primjedbu očituju sa nije jasno.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Poštovana zastupnice, na ovom prijedlogu zakona navode se i kaznene odredbe koje su ipak prihvaćene i povišene su iz 1.000 na 2.000 kuna pa bi vas pitala što vi mislite o tome kako će to administrativno postupanje sada biti kažnjeno sa tako visokom kaznom.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
Hvala lijepa, ja moram priznati poštovana kolegice da je promjena predviđene kazne za kršenje odredbi od sa 1.000 kuna na 2.000 do 10.000 kuna ipak svojevrsni napredak. Napredak koji je postignut tijekom javnog savjetovanja o čemu je primjedbu dao i predsjednik SDP-a Peđa Grbin upravo ukazujući na nesrazmjernost između kazne od 1.000 kuna kakvu su vladajući bili prvotno predvidjeli i dijela koje se stavlja obvezniku na teret. Tako da mogu biti djelomično zadovoljna da je ta kazna ipak povišena međutim, što jednom visokopozicioniranom a koruptivnom dužnosniku znači 2.000 kuna za kršenje Zakona o sprječavanju sukoba interesa dakle možemo se složiti ama baš ništa.
Slijedeća rasprava bit će ona poštovanog zastupnika Damira Habijana. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, evo danas je pred nama prijedlog Zakona o sprječavanju sukoba interesa koji rekao bi da zajedno sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, ali i novog zakona koji je u najavi o lobiranju i ja se nadam da će uskoro biti u raspravi u ovom domu, predstavlja i zasigurno mehanizam jačanja u borbi protiv korupcije odnosno suzbijanja i sprječavanja korupcije. Ja bi se prethodno očitao zapravo na nekoliko navoda koji su iznijeti tijekom današnje rasprave od strane nekih oporbenih zastupnika prije svega od kolege Grbina koji nažalost nije ovdje ali je govorio ispred Kluba SDP-a kada je spomenuo da zapravo vlada odnosno resorno ministarstvo na ovaj način želi eutanazirati rad povjerenstva. To je vrlo interesantna izjava obzirom da iz ovog novog prijedloga zakona vidimo na koji način će se zapravo i povećati broj obveznika ovog zakona, ubrzati rad povjerenstva, poboljšati institut predaje imovinske kartice i sadržaj samih imovinskih kartica, a istodobno dakle to dolazi od stranke koja je 2012. godine pred Ustavnim sudom pokrenula postupak utvrđivanja dakle usklađenosti određenih tadašnjih odredbi Zakona o sprječavanju sukoba interesa sa Ustavom. Nakon toga ukinute su određene odredbe u samom zakonu i tada bi mogli govoriti o eutanazaciji rada Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa. Međutim, to se danas zaboravlja. Isto tako ovdje je bilo rečeno u nekoliko navrata od kolegice Gamulin kako je promijenjena sudska praksa u pogledu članka, primjene Članka 5., sada novog Članka 6. i da je nakon njenog predmeta došlo do dijametralno suprotne odluke. Dakle, to je ponovno netočno. Sudske prakse do tog trenutka nije bilo, dakle nije bilo sudske prakse iz razloga što se nitko od obveznika tog zakona u svom pravnom lijeku nije pozivao na povredu Članka 5., nitko. Tek prvi put kad je jedan od obveznika i dakle korisnika pravnog lijeka ukazao da je odluka donijeta isključivo na temelju Članka 5. i nakon što je Ustavni sud rekao da propita, da se taj dio propita od strane Upravnog suda i Visokog upravnog suda dolazi do zauzimanja sudske prakse, dakle ne promjene sudske prakse nego zauzimanja sudske prakse. Treća stvar, kolegica Orešković ovdje je spomenula da se od političara očekuje da se izuzmu. Interesantno da kolegica Orešković koja je bila predsjednica Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa osim što je kao što vidimo prema odluka Upravnog suda i Visokog upravnog suda nepravilno primjenjivala postojeći tada postojeći pozitivni propis odnosno Zakon o sprječavanju sukoba interesa isto tako nije znala da se mora izuzeti u jednom predmetu, pa se nije izuzela primjerice u predmetu protiv Milana Bandića. Vrlo interesantno od osobe koja dakle ovdje pogotovo nama članicama i članovima HDZ-a dijeli lekcije o načinu na koji bi se mi trebali ponašati. Još ću se malo osvrnuti na Članak 5. dosadašnjeg zakona odnosno sada Članak 6. prijedloga novog zakona. Naime, ta načela djelovanja koja su predmet ove rasprave u najvećoj mjeri pojedinačnih rasprava treba nužno povezati sa konkretnom odredbom zakona koji je određenim ponašanjem ili propustom dužnosnik povrijedio. U tom smislu treba ukazati na praksu Europskog suda za ljudska prava, a sukladno kojem svaki propis mora biti formuliran sa dostatnom preciznošću kako bi omogućio da se predvide posljedice koje određena radnja može imati. Upravo zbog toga odredba Članka 5. nije takva i ne može samostalno predstavljati instrument utvrđenja povrede zakona. Ja bi tu povukao i tu sam već u nekoliko navrata spominjao analogiju primjerice sa presudom kaznenog, u kaznenom postupku. Dakle, niti jedna presuda protiv okrivljenika se ne temelji na povredi načela tog zakona, dakle onih općih odredbi. Nego se uvijek poveže sa konkretnim člankom koji reguliraju i opisuje to Kazneno djelo. Naravno da ako je netko primjerice primio nedozvoljeni dar, pa naravno da ta osoba odnosno taj obveznik će biti nesavjestan, nepošten i neodgovoran, ali će se na njega primijeniti konkretna Odredba od 62 Odredbi u Zakonu o sprječavanju Sukoba interesa koje se na taj konkretni primjer odnose. Dakle ne možete isključivo temeljiti svoju odluku na povredi načela. Zašto nitko nije ukazao na čl. 7 ako je imao problem? Članak 7. koji propisuje zabrane djelovanja. Zašto nitko od vas nije spomenuo što bi tu još trebalo nadodat ako doista ima stvarno namjeru da se povećaju ovlasti Povjerenstva. Vrlo interesantno. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovana zastupnica Zmajić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Habijan da je ovaj Zakon važan i da je privukao puno pozornosti govori i broj E savjetovanja kao što je i niz sudionika sudjelovalo u kreiranju ovog novog Zakona o Sprječavanju sukoba interesa. Vi ste kolega Habijan do sada sigurno imali iskustva u vašem radu u primjeni važećeg Zakona iz 2011.godine koji se i dijelom i mijenjao i dopunjavao četiri puta. Pa koje je vaše mišljenje, hoće li ovaj novi Zakon imati bolji učinak u odnosu na važeći Zakon o Sprječavanju sukoba interesa.
Poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepa. Pa ja se nadam da će Povjerenstvo sada primjenjivati doista i postupati doista po ovom Zakona odnosno i trebalo je i postupat po posljednjem Propisu i po sada novom Zakonu, jer imamo primjera iz prakse i to mnogo njih gdje naša Saborska zastupnica a prijašnja Predsjednica Povjerenstva to nije činila. Dakle nije sve stvar same norme, nego je stvar i primjene norme. Dakle, nažalost kolegica Orešković je svojim postupanjem…/Govori stranim jezikom./… kako se to kaže pravno, odnosno preko svojih ovlasti uzrokovala to da sada imamo brojne predmete koji padaju na Sudovima. Zbog njezine aljkavosti, a ne samo to, spomenuo sam dakle ona je bila dužna se po jednom predmetu se izuzeti pa nije to učinila, čak, a nam ovdje dijeli lekcije da političari moraju biti svjesni trenutka kada se moraju izuzeti. Dakle interesantno, interesantan način postupanja. Kažem nije sve do normi, do sadržaja Zakona, nego je pitanje kako će Povjerenstvo postupati i da li će se držati tih normi.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi Potpredsjedniče, uvaženi kolega Habijan. Cijeli dan evo danas cijelo jutro slušamo u biti nešto što ne stoji. Netko tko je iole pročitao ovaj Zakon koji bitno regulira neke stvari koje do sada nisu bile dorečene. Da su idealne vjerojatno nisu. Jedna od odredbi ovog novog Zakona je i taj da takozvani period hlađenja se produžava sa 12 na 18 mjeseci što je bitno drugačije u odnosu na Zakon otprije i u biti na određeni način daje do znanja lokalnim čelnicima da već postanu čelnici lokalnih i regionalnih samouprava moraju razmišljati o danu kada će doć vrijeme da to možda više neće biti.
Poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepa. Pa mislim da smo čuli iz uvodnog obrazloženja Ministra da je spominjao da se zapravo tražilo 24 mjeseca ako se ne varam, pa da je zapravo nađeno ovo neko recimo kompromisno rješenje od 18 mjeseci, dakle da je produljeno da nakon prestanka javne dužnosti postoji to ograničenje. Ja bi rekao da je ovom Odredbom zapravo taj korupcijski rizik neutraliziran i da je oportuno po meni produžiti trajanje predmetnog ograničenja, a s druge strane mislim da to za osobe na koje se taj, odnosno ta konkretna Odredba odnosi ne bi trebalo u njihovom kasnijem nakon prestanka dakle dužnosti zapravo ih ne ograničavati i u njihovom Ustavnom pravu zapravo da obavljaju određenu dužnost, odnosno da obavljaju određeni posao jel.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
Hvala lijepa. Kolega Habijan vi ste sami spomenuli u svojoj raspravi čl.7 u kojem se navode zabranjena djelovanja obveznika a u čl. 49 se kaže da se opomena može izreći obvezniku ako se prema njegovom postupanju i odgovornosti i prouzročenoj posljedici radi o očito lakom obliku kršenja Odredbi ovog Zakon. E sad imamo situaciju da će Povjerenstvo temeljem ovog Zakona možebitno a sudeći prema iskustvu vrlo vjerojatno, govorim o iskustvu naravno sa DORH-om i USKOK-om i slučaju Gabrijele Žalac, odlučiti da se radi o nekom lakom obliku kršenja Odredbi ovog Zakona pa će u eklatantnom kršenju Odredbi Zakona i u slučaju zaista sukoba interesa kod pojedinih dužnosnika izreći samo opomenu. To u prošlom Zakonu odnosno danas aktualnom Zakonu nije bilo moguće jer se povredom načela obnašanja dužnosti znalo koja sankcija slijedi, odnosno da će prekršitelj biti opomenut, a u slučaju svih ovih ostalih slučajeva će biti sankcioniran i novčanom kaznom. To je [[Upadica: Hvala]] ono što je osnovna primjedba, a uostalom prevencije korupcije ovdje nema [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]]
Poštovani zastupnik Habijan.
Poštovana kolegice Ahmetović. Meni je žao što se mi ne razumijemo. Dakle ja ću ponovit: Ako obveznik ovog Zakona počini bilo kakvo djelovanje ili propust koji je propisan ovim Zakonom. Dakle ako kao što sam rekao, primi nedozvoljeni dar, ako ima više udjela poslovnih udjela ili dionica nego što prema ovom Zakonu smije imati ili itd. on automatski jest nesavjestan i neodgovoran. Dakle on će temeljem sada članak 6. a u svezi s člankom primjerice 17.,18.,19. biti, bit će donijeta odluka da je povrijedio odnosno da je u sukobu interesa, jel, dakle ne možete temeljem članka 5 isključivo temeljem članka 5 donosit Odluku. To vam kaže i Ustavni sud i Upravni sud i Visoki upravni sud. Uostalom citirao sam i Odluku Europskog suda za ljudska prava. Dakle ponavljam, ako ste primili nedozvoljeni dar vi ste nesavjesni jel, i nepošteni i povrijedili ste načela djelovanja, automatski. Dakle članak 5 u svezi s konkretnom Odredbom [[Upadica: Hvala.]] analogije kao što sam vam rekao na Kazneni zakon.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, zastupnice i zastupnici zastupnice. Prijedlog Zakona o sprječavanju sukoba interesa u strateškom smislu je korak unatrag iako ima tehničkih poboljšanja. U tom Prijedlogu zakona ostaje nemogućnost vođenja postupaka zbog povrede načela djelovanja i to je ono što smo cijeli dan zapravo čuli kao osnovni i najveći problem. Dakle i problem da se Povjerenstvo stavlja u poziciju administrativnog i upravnog tijela, a zapravo je djelovalo i osnovano je bilo kao etičko tijelo koje je prije svega, preventivno djeluje. Prema novom Prijedlogu zakona nema Povjerenstvo više pravo voditi postupke zbog netransparentnosti, nesavjesnosti i pristranosti i to samo po sebi nije dovoljno. Isto jedna od primjedaba koje smo mogli čuti je i to da se sudska praksa koja je u ovom Prijedlogu zakona u nekim dijelima prihvaćena, međutim, zaboravlja se da je ta sudska praksa se odnosi na zakon koji je do sada bio na snazi i da je bilo volje, moglo se je malo drugačije to skrojiti i samo, samim time što se ta sudska praksa koja je bila prilikom prijašnjeg zakona, to predstavlja neke vrste kukavičje jaje jer istina je zapravo na drugoj strani. Novi zakon će donijeti i svojevrsnu pravni kaos. Zbog čega? Dakle predviđa se da će jedinice lokalne samouprave dobiti zadatak osnovati kakve takve etičke kodekse. Evo, znamo da je Sabor najavio da će donijeti konačno svoj etički kodeks, znamo da neke jedinice lokalne i regionalne samouprave već imaju etičke kodekse, međutim, sad će upravo općine i gradove dobiti ponovo nekakvi zadatak o kojem su moguće itekako velike razlike između različitih općina i gradova, ovisi o tome tko je gdje na vlasti. Zašto? Jer će se primjenjivati različiti etički standardi koje do sada i nisu i pitanje je da li će biti propisano. Zašto to govorim, ... [[Govornik se ne razumije.]] kao nešto što je vrlo bitno. Dakle većina će odlučivati kako će se i što će se postupiti s onim koji se ogriješi o etički kodeks, dakle oni koji su na vlasti i tu je moguća situacija koja neće biti dobrodošla, bez obzira tko je gdje na vlasti, nepoštenje nema svoj predznak, ima svoje ime i prezime i trebalo bi ga na takav način prevenirati i putem zakona ne samo da se ostavlja to na volju lokalnoj većini. Kazne o kojima smo isto tako imali prilike čuti, koje evo, hvala Bogu, prihvaćena je inicijativa da ta kazna bude povećana, međutim, zapravo i de facto vraćamo se opet na početak, kažnjava se samo administrativni čin nedostavljanja podataka, što zapravo u samom djelovanju ili samom sukobu interesa zapravo neće, neće mu doskočiti. Intencija cijelog etičkog tijela, djelovanja etičkog tijela, Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa je prevencija. Takva bi trebala biti za donesenim etičkim kodeksima na razini općina i gradovi, međutim, ukoliko neće biti jasnih primjera, ukoliko neće biti jasnih uputstava, ukoliko se neće stvoriti praksa djelovanja, ukoliko se samo društvo neće povoditi za tim primjerima, onda itekako u cijeloj Hrvatskoj neće biti dovoljno niti donijeti brdo zakona jer društvo koje neće biti dovoljno educirano i osjetljivo na probleme sukoba interesa neće donijeti nijednoj stranki ništa dobro.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Rasprava o ovom novom Zakonu o sprječavanju sukoba interesa već duže vremena je prisutna u javnom i političkom prostoru u Hrvatskoj i dugo vremena se lome koplja oko statusa i ovlasti Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Ovaj Zakon je, ne da nije korak natrag, ovaj Zakon je korak naprijed jer se u cijelosti, a to smo čuli iz uvodnog obrazloženja g. ministra, u cijelosti oslanja na preporuke GRECO-a i Izvješće EU komisije. Prema tome, Zakon je usklađen sa najvišim standardima, pa je čak u toj jednoj internoj komunikaciji Ministarstva pravosuđa i uprave i predstavnika GRECO-a utvrdilo da su ovakve norme koje ovaj Zakon predviđa usklađeni i s, ne samo sa odlukom nacionalnog Ustavnog suda, odnosno upravnih i redovnih sudova i Visokog upravnog suda u Hrvatskoj, nego su usklađene, kao što je to rekao, jesam to dobro čuo, g. ministar i sa presudama Europskog suda za ljudska prava koju je on upravo ovdje sa ove govornice jutros iznio. Koliko to vidim iz cijele ove rasprave, lome se koplja oko čl. 5 koji je čl. 5 iz postojećeg Zakona o odlučivanju o sukobu interesa, sprječavanju sukoba interesa zloupotrebljavalo Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. O tome sam bezbroj puta i na Odboru za Ustav i ovdje u Sabornici govorio i tvrdio kako je krivo Povjerenstvo taj Zakon tumačilo i prisvajalo si je ovlasti koje zakonodavac, a to je HS, tom istom povjerenstvu nije dao u nadležnost. No kako se, kako je povjerenstvo na taj način presuđivalo i proglašavalo krivim državne dužnosnike očito je to sirenski zov bio povjerenstvu da na tom tragu nastavi i dalje ne bi li kupovalo vlastiti imidž u hrvatskoj javnosti presuđujući političarima za ono što im zakon nije dao. Da apsurd bude još i veći kada su presuđivali i utvrđivali da su državni dužnosnici ili lokalni dužnosnici krivi jer su povrijeđena načela djelovanja iz čl. 5. najbolje govori i činjenica da u obrazloženju takve odluke i rješenja povjerenstva dužnosniku nije dopuštena žalba na ono zbog čega je povjerenstvo odlučilo da je pojedini dužnosnik kriv jer žalba nije dopuštena s obzirom da nije propisana sankcija, pa ako nije propisana sankcija onda govorimo o nekoj drugoj razini, a to su etička, transparentna postupanja u djelovanju pojedinog, pojedinog dužnosnika. Prema tome, to su sudovi utvrdili i sada umjesto da, da budu tom jednom javnoj prozivci izloženi, oni članovi povjerenstva, povjerenstvo koje je godina krivo tumačilo zakon ispada da oni koji su to, taj rad i takvo postupanje ocijenili nezakonitim da su oni onda u javnom prostoru krivi i izloženi da, da pokušavaju umanjiti značaj povjerenstva, da pokušavaju okljaštiti zakon itd., itd.. Prema tome, to, to apsolutno nije točno. Zadaća povjerenstva jest da u svakom pojedinom slučaju utvrdi je li pojedini dužnosnik u sukobu interesa ili nije. Sukob interesa je situacija kada pojedini dužnosnik zloupotrebljava svoju javnu funkciju kako bi, kako bi omogućio sticanje određenje koristi bila ona materijalna, bila neka druga i to treba povjerenstvo utvrditi i kada to utvrdi onda najoštrije, najoštrije kazniti pojedinog dužnosnika, a ne mu stavljat na teret nešto što mu, što, što zakonom nije predviđeno kao, kao protuzakonito postupanje.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Mažara.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Uvaženi kolega Bačić, evo i sami ste rekli u vašoj pojedinačnoj raspravi da i na ovoj temi opet imamo obrnutu pilu koja se koristi puno puta u ovome HS kada opozicija želi prikazati nešto što je dobro, što je konstruktivno, što je pozitivno, što je transparentno, što je unaprjeđenje kao nešto negativno, a u istom trenutku ono što je negativno njihovo dokazano i visokim upravnim sudom i presudama upravnih sudova govore kao da je nešto dobro. Dakle, danas opet imamo činjenicu da niz noviteta koji idu kroz ovaj zakon, pa i poboljšanje položaja i ovlasti i statusa članova povjerenstva se želi prikazati kao nešto što umanjuje značaj povjerenstva.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem kolega Mažar. Da, slažem s vama i to je ono što ovaj zakon nastoji, ja mislim da je i odgovorio, još ćemo i kroz drugo čitanje ćemo također očito i određene prijedloge koji će iz ove rasprave proisteći posebno naglasiti, ali slažem se sa vama u potpunosti da je kroz ovakva rješenja povjerenstvu su date nove ovlasti. Ono što je važno reći obuhvaćen je kud i kamo širi broj obveznika zakona ne državnih dužnosnika kako je to sad, kako je do sada zakon citirao nego obveznika provedbe ovog zakona čime se svakako doprinosi suzbijanju prije svega korupcije, a koji se, koji se kroz ovaj vid i postupanje povjerenstva u bitnome onemogućava.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, evo slušajući današnju raspravu sa strane oporbe oni pokušavaju sugerirat javnosti kroz svoje rasprave da HDZ ubija ovo političko tijelo, ajmo reći ili neovisnost ovog tijela Povjerenstvo za sukob interesa, da mi smo ti koji kao ovakvim zakonom ovaj činimo upravo to, a svjedoci smo povijesti postojanja tog povjerenstva znači nakon političara te osobe koje su birane na javnim natječajima, pa su te postale političari i dovode sve to samo na jedan članak, čl. 5., sadašnji 6. načela djelovanja. Pa jesmo li zaista mi ti kojima se najviše praktički sudilo ili donosilo odluke kad govorimo o dužnosnicima upravo tih i takvih tijela ili su to ljudi koji su postali političari upravo radeći posao kako oni kažu neovisno, neovisno, pred kamerama sudeći po njih ono važnim predmetima za koje su oni procjenjivali da njima donose određenu težinu i evo ih brzo na listama, evo ih u saboru i vama držimo prodike o tome što je moralno, što nije, tko je kriv, tko nije. Tko je kriv za to da je netko upokojio percepciju građana [[Upadica: Hvala]] prema tom tijelu, a onda i politički?
Hvala. Poštovani zastupnik Bačić.
Pa slažem se kolega Boriću da je dugo vremena ne samo kad je u pitanju … [[Govornik se ne razumije]] važno, kad je u pitanju povreda zakona krivim tumačenjem čl. 5. i povrede načela djelovanja. Ovdje sam u ovom saboru godinama tvrdio da povjerenstvo protuzakonito postupa i tu su me kolege iz SDP-a stalno pokušavale uvjeriti da sam u krivu kad sam tvrdio da dužnosnik ima pravo zatražiti izuzeće predsjednika povjerenstva ili članova povjerenstva i tvrdio sam da prije nego što nastavi postupak povjerenstvo treba odlučiti većinom glasova, a pri tome se ta osoba koja, za koju se traži izuzeće mora se izuzet od glasovanja, odlučiti da li je dužnosnik s pravom ili nije zatražio izuzeće i na to ima, i na takvu odluku povjerenstva ima pravo upravni sud. Uvjeravali su me kolege iz SDP-a i gđa. Orešković kako su, kako to nije njihov posao i tu se utvrdilo da su krivo postupali i u brojnim slučajevima su im sudovi zbog toga poništili rješenje.
Hvala. Poštovani zastupnik Bauk.
Zahvaljujem. Ja mislim g. Bačić da vi potpuno imate pravo imati mišljenje i to mišljenje pretočiti u zakonske odredbe treba li povjerenstvo postupati po čl. 5. ili ne i bolje da to napravi Sabor nego sudovi. Ono s čime se ne mogu složiti je kad ste rekli da su oni zloupotrebljavali svoja prava, ali nisu. Dakle, HS je redovno, skoro pa jednoglasno prihvaćao izvješća povjerenstva daleko prije nego ste vi počeli govorit da ne mogu odlučivati po čl. 5. prihvaćao ih je jednoglasno. Dakle, to uopće nije bila tema rasprava u Saboru, valjda bi dužnosnici sami rekli njima prije ne možete po čl. 5. Ako su zloupotrebljavali posebna prava oni su sami prekršili Zakon o sukobu interesa jer je zlouporaba posebnih prava jedno od razloga za kažnjavanje, ne za izricanje opomene. Ja smatram da treba ostati pravo na davanje mišljenja povjerenstva po članku sada 6, a da treba eventualno propisat da takvo mišljenje mora biti donešeno jednoglasno, mislim da bi to bio jedan kompromis između ovoga što predlaže … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]]
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Bauk, ja točno ne mogu sada sa sigurnošću vratiti u dane kada je povjerenstvo počelo presuđivati temeljem čl. 5., ali znam, a nas dvojica smo sjedili u Odboru za Ustav, a to je tamo 2016.g. dakle ima punih pet godina istu stvar tvrdim, istu stvar tvrdim koju sam i sada rekao. Što je bilo prije toga 2012.g.? Znam da je Ustavni sud 2012. ukinuo određene odredbe i ocijenio protuustavnim nekoliko odredaba Zakona o sprečavanju sukoba interesa, ali znam zajedno ste sa mnom sjedili u Odboru za Ustav predsjedavao je ovdje jedno vrijeme dugo vremena i potpredsjednik Sabora gdje sam tvrdio i dao plastične primjere, nemam vremena sada to reći, plastične primjere koliko je to neopravdano i krivo. I ako budem imao vremena i neku repliku upravo ću reći kako i na koji način sam govorio o tom nezakonitom postupanju.
Poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa evo kolega Bačić upravo sam to htio spomenut. Dakle, prvo Ustavni sud je 2012. donio odluku da se ukidaju čl. 8., 26., 27., 30., 30. st. 1., 39., 45., 46., 47., 53., 55. na prijedlog SDP-a i danas kolege iz SDP-a govore da mi želimo eutanazirati rad povjerenstva. Vrlo interesantno. I druga stvar, koja također dolazi ovdje od strane SDP-a koji govori da smo oduzeli mogućnost povjerenstvu da zapravo razmatra čl. 5. i da se ne može na njega pozivat ili sada čl. 6. dakle može se pozivat, ali ne može donositi isključivo odluku na temelju tog članka nego ga mora povezati s konkretnom odredbom u samom zakonu ono što sam govorio u svojoj pojedinačnoj raspravi. Ja ne znam zašto je to toliko komplicirano i nejasno za shvatit.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Evo kolega Habijan ja ću se sada prisjetiti jedne moje rasprave upravo na ovu temu prije četiri ili pet godina u HS kada sam to načelo djelovanja pokušao plastično prikazati kao hipotetski da kolega Bauk mene tuži i ocijeni krivim jer sam na njegovu česticu odložio drvo za ogrijev i u postupku sud utvrdi, nije to čestica i parcela g. Bauka nego Branka Bačića, ali sud ide korak dalje pa kaže, da, da g. Bačić je u pravu, ali ne održava tu parcelu marom dobrog gospodara i na kraju se stječe dojam da sam ja doista tamo nešto s tom česticom na bilo koji način protuzakonito postupao. Tako i u slučaju ovdje, nije dužnosnik u sukobu interesa, ali se zbog povrede načela djelovanja na njega sruči sva salva uvreda da je bio koruptivan da je bio u sukobu interesa. A to što mu nije utvrđeno u sukobu interesa ko te više pita nakon par godina što je ustvari bilo i što je konkretno odlučeno. Dakle, to je jedan [[Upadica Reiner: Hvala.]]
Hvala. Poštovana zastupnica Peović.
… [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] Kolega Bačić možete li demantirati ili potvrditi tezu da su lokalni čelnici HDZ-a imali primjedbe na ovaj zakon i da je Ante Sanader prenio njihovo negodovanje i na to je navodno Andrej Plenković rekao da neće micati dijelove ovog zakona? Hvala.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Hvala vam gospođo Peović na ovoj replici, pa da i to demistificiramo. O čemu se tu naime radi? Stav Kluba zastupnika HDZ-a i moj je stav da dužnosnik u lokalnoj samoupravi dakle župan, gradonačelnik, načelnik to bi se po meni moglo i na državne dužnosnike odnositi. Nakon što prestane biti gradonačelnik i nakon onih šest mjeseci koje ima pravo na naknadu, može jel to nije nikakav sukob interesa biti ravnatelj vrtića, može ako je vrtić u vlasništvu grada. Ne može da može biti i ravnatelj muzeja, knjižnice, da može biti direktor poduzeća i da tu nema sukoba interesa jer je tu nema zloupotrebe svoje javne dužnosti za pogodovanje osobnom interesu. To je moj stav i ja mislim da se s time slažete i to smo u raspravi deset puta naglasili i takvo je rješenje u zakonu [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] I to je ta fama oko toga što je g. Sanader ili što je Klub zastupnika HDZ-a govorio o ovom zakonu.
Hvala lijepa. Puno je vremena prošlo, a nismo se malo odmorili niti provjetrili. Sada ćemo napraviti jednu kratku stanku do 14,50 minuta pa ćemo nastaviti dalje. Molim vas smo malo otvorite prozore. STANKA U 14:40 SATI Evo poštovane kolegice i kolege malo smo se provjetrili i rashladili malo, jer je vani hladno pa ćemo nastaviti sa poslom i sada će govoriti poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege evo želim i ja nešto reći o ovom Zakonu o sprječavanju sukoba interesa. Kaže sam naslov zakona da bi ga trebalo spriječiti, međutim očito da je svakodnevna pojava i zasigurno za to ima i razloga jer povjerenstvo donosi odluke svakodnevno i imaju očito dovoljno materijala. Zbog čega, zbog toga što je ovaj zakon u stvari i predmet političkog nadjačavanja od lokalne, regionalne do državne razine. Postoje ljudi prijavitelji, postoje političke borbe pogotovo na lokalnoj razini, gdje će vas bilo koji oporbeni vijećnik ako ste slučajno načelnik, gradonačelnik prijaviti u slučaju da misli da određeni sukob interesa postoji ili da se tu može nešto oko toga složiti, i onda ide priča. Ide postupak, pa kad sve to završi i ne bude ništa onda ide sljedeća prijava i tako dalje. Uglavnom, anonimno, ne možete saznat ništa, a čak znamo evo da ima i kolega u saboru koji su profesionalni prijavitelji, pa su prijavljivali svoje druge kolege, i oni to znaju ali to njima na čast. Ali to je sve dio posla i zakon prepoznaje. E sad, mora rasprava ide u dijelu onom koji mene interesira a tiče se današnje rasprave. Jedna je bivša predsjednica Povjerenstva za sukob interesa a današnja političarka danas utvrdila da Povjerenstvo za sukob interesa može počivati u miru. Jer da, evo vladajuća stranka čini sve da ga upokoji. A ja se tome suprotstavljam sa svojim razmišljanjem i svojom raspravom. Ja upravo govorim ono što sam rekao i u jednoj replici danas. Da je upravo ona, kao bivša predsjednica tog tijela, kao žena ili osoba koju je izabralo u ovom saboru i postala je stručna, ajmo to tako reći osoba koja je trebala voditi to Povjerenstvo, nije uspjela sebi napraviti situaciju da se odmakne od politike. Jednostavno je ušla u politiku, sa svim što je radila kao predsjednica Povjerenstva. I već takva, po meni ušla je u određeni sukob interesa. Kako je to uspjela potkrijepiti, tj. kako ja potkrjepljujem svoja razmišljanja na način da je već nakon što smo je smijenili ovdje u saboru, nismo je htjeli izabrat, jer smo vidjeli da je počela politički odlaziti u određene situacije i počela nam suditi na drugačiji način nego kad je tek krenula tamo 2013. godine. I da se željela baviti politikom. I bilo je puno tih slučajeva. Što je ona napravila. Još nisam završila biti predsjednica Povjerenstva, evo me već kod jedne, kod jednog javnog poduzeća, evo me u poslovima s tim poduzećem. Nažalost i s osobama koje su danas određeni optuženici tj. vode se protiv njih određeni postupci. Nikad nam nije objasnila zbog čega se to desilo i na koji način se to desilo. To je svega nekoliko mjeseci od smjene ovdje u HS. Što drugo je učinila. Učinila je to da je najprije htjela postat županica Ličko-senjske županije. Pa nije postala. Pa je htjela postat zastupnica u Europskom parlamentu. Ni to nije uspjela. Pa je htjela bit predsjednica države ni to nije uspjelo. Evo me u HS, nakon brojnih pokušaja evo me u HS. E sad ću ja ovdje svakodnevno vama govoriti što je moralno, što nije. Ja sam taj vrhovni sudac. Morala, etike, čedoređa ajmo to tako reći među hrvatskim političarima. Zvuči li vam to tako. Nakon svega što znamo ili smo čuli ili pročitali. Naravno da to nije tako. Kako bi potkrijepila tu svoje mišljenje da je ona ta koja treba određivati što je moralno a što nije, rekla mi je u jednoj raspravi da nju nije briga što joj je kolegica u klubu u višestrukom sukobu interesa. Kako je to uopće ne interesira. Da je to normalna situacija. Da bi danas došla ovdje i rekla da smo mi ti koji s ovim zakonom smo upokojili to isto Povjerenstvo. Što može običan građanin, ne trebamo mi političari. Mi se nadjačavamo, ali običan građanin misliti o njezinom postupku. Da li je bilo u redu da kao predsjednica Povjerenstva donosiš odluke, dođeš ovdje u HS izvadiš predmet kojim ona ovdje stalno maše i kaže evo ja sam sudila ovom i imam svoj politički stav o tome. Jel to normalno. Hoćemo li sutra očekivati suce bilo kojeg suda, Vrhovnog suda u sabornici koji donose odluke o političarima i onda imamo priču o neovisnosti o moralu itd. Znači, nas interesira što se to desilo i tko je taj krivac. Po nama ona isključivo, vlastitim političkim angažmanom upokojila je percepciju i građana i političara o neovisnosti takvih tijela, jer kad slušamo i ovo što se danas događa, nedavno slušam kolegicu, novu kolegicu koja kaže, imam 200 predmeta po člancima u kojima mi se ne sudi. O čemu mi pričamo. Hoće li povjerenstvo konačno početi raditi po zakonu, što im ovaj zakon omogućava, ili ćemo se baviti politikom. To je osnovno pitanje.
Hvala lijepa, imamo povredu poslovnika je digla poštovana zastupnica Peović. Izvolite.
Povreda poslovnika 238. ali na vas predsjedavajući, znači zastupnik se ne drži teme. Ja ne bih stvarno reagirala na to da se on ne drži teme, ali vi ste upozoravali nekoliko zastupnica i zastupnika da se ne držimo teme, upadali ste nam u riječ za vrijeme rasprave, a sada ste pustili kolegu da uistinu dugo govori bez da se držao teme.
Da to je prvo dijelom bilo u temi, a drugo ja sam danas bio vrlo, vrlo liberalan i puštao svašta što možda u nekim drugim situacijama uopće ne bi dozvolio. Niti vama. Mogao sam vas prekinut, mogao sam vam dati opomenu mirno, mirno apsolutno bi bio u pravu. Nisam. Svjestan sam da je tema osjetljiva, svjestan sam da je tema vrlo široka, svjestan sam da su ljudi i osobno bili angažirani u pojedinim segmentima te teme i da osobno doživljavaju to i upravo zbog toga mislim da nije povrijeđen poslovnik. Apeliram na sve kao i svaki puta i sada i ubuduće ću apelirati da se što je moguće više držimo teme ali svjestan sam sam da sam striktno inzistirao na tome da isključivo se govori o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa 3/4 govornika bi morao opomenuti. Idemo dalje sa replikama, poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega pažljivo sam vas slušala i slažem se sa vašim promišljanjem. Ako period hlađenja tzv. mora biti za sve dužnosnike po sadašnjem zakonu u trajanju od 12 mjeseci, a po ovom predloženom u trajanju 18 mjeseci za one koji su bili u poslovnom odnosu, meni se čini a ako imamo u vidu isto tako da oni koji su politički aktivni ne mogu biti imenovani odnosno ako su pripadnici bilo koje političke opcije ne mogu biti imenovani u neovisna tijela onda bi bilo isto tako po meni logično da oni koji su bili i vodili neovisna tijela ne mogu neposredno nakon završetka te funkcije postati političari. Možda bi bilo dobro da porazmislimo i o tome pa imamo neki period hlađenja i za one koji su vodili neovisna tijela, a onda se požele odjednom baviti politikom. Šta vi mislite o tome? Hvala.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo, kolegice Jelkovac upravo je to dio koji nisam jednostavno stigao odgovoriti ali mislim mi predlažemo ministru da razmislimo i o tome. Ja nisam našao članove povjerenstva i predsjednicu povjerenstva u ovom zakonu sa nikakvim obvezama. Možda da i oni kažu ili da imaju određene obveze jer ovo je bilo urušavanje slike samog, same neovisnosti Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa, nisi još završio biti predsjednik evo te već u poslu s javnim firmama, poduzećima pa vidjeli smo i kako to izgleda ne, nikako da saznamo kako se ušlo u taj odnos, a onda te evo i u politici sa svim dokumentima svojim potpisima dolje na odluke i ja vama sudim ovdje i tako sam sudila, sad ću vam i ovdje u sabornici i nema tog suda koji će mene razuvjeriti da sam ja nešto krivo radila. Protiv toga sam. Pa razmislimo možda i do drugog čitanja da li i na te ljude da stavimo određene obveze jer ja ne želim nikome zabranit da se bavi politikom, ali neka onda ima i određenih pravila jer ako ćemo iskakat iz jedne funkcije u drugu i zlorabit to na način [[Upadica: Hvala.]] da govorimo o istim predmetima onda to ima problema po meni.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Zastupniče Boriću građanima je izuzetno važno da imaju svojevrstan nadzor nad onim što političari rade, posjeduju i u stvari ono za što je zaduženo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa mogli bi reći da jest u javnom interesu. No, sami ste rekli kroz svoje izlaganje da postoje zlouporabe pojedinih instituta, da se one događaju od onih koji neosnovano prijavljuju dužnosnike iz razno raznih razloga do toga da ste primijetili da je i samo povjerenstvo ponekad zloupotrebljavalo određene članke i da se tu možda može čak naći i neka politička ili druga motivacija. Možete li nam nešto više reći o tome i mislite li da će sad s ovim izmjenama zakona te zlouporabe biti svedene na minimum?
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Petir ja mislim da bi ovaj zakon trebao doprinijeti, koliko će ja ne znam. Rekao sam sadašnju situaciju i slušao sam nedavno predsjednicu aktualnog povjerenstva koja kaže imam 200 predmeta po člancima o kojima se meni ne da baš sud, nisu toliko teški. To su vjerojatno neki članci koji terete čelnike lokalne samouprave, regionalne itd., gdje vas za nešto prijavljuju a vi ni sami nekad ne znate zbog čega, ali u postupcima se donose odluke. Mi bi svi sudili samo teškašima, političarima, najviše razine. Zašto? Jer smo imali praksu. Da kad sudiš najvišemu svi te gledaju, svi te vide, al onda s njima lijepo uđeš i u politiku. Rekao sam put kojeg smo vidjeli. Od županice, predsjednice, članice Europskog parlamenta do saborske zastupnice sve želim biti. E sad, ako ćemo koristiti vlastite ovlasti i govorit mi smo neovisni, neovisni smo, neovisni smo jer ste nas izabrali da budemo neovisni i da donosimo odluke idemo …/nerazumljivo/… evo političke opcije. I to vrlo uvjerljivo pokušavaju se nametnuti kao ono antipod svemu što bi trebalo biti ovaj [[Upadica: Hvala.]] normalno nego su oni ti koji nam sude svakodnevno u svim procesima.
Slijedeći replika je poštovanog zastupnika Mažara.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Borić evo kao što ste i sami rekli danas smo svjedočili i svjedočimo dakle i određenim zloupotrebama povjerenstva koje su kasnije dobile i sudske epiloge kroz presude, međutim nismo se danas dotakli vezano za ovaj prijedlog zakona dakle odgovorne politike. Ako pogledamo da ovaj prijedlog nije samo nomotehničko uređene zakona nego da se ide u povećanje broja obveznika, da se ide u povećanje sankcija, da se ide u kvalitetnije uređenje imovinskih kartica, da se ide u jačanje i članova povjerenstva, da se ide i u propisivanje svih onih sankcija ukoliko se ne pridržava. Dakle ako ovim zakonom sami sebi još stežemo na neki način obruč i smanjujemo prava tko to radi nego odgovorna politika. Dakle, s jedne strane odgovorna politika uvodi reda u svoje dvorište s druge strane pojedinci zloupotrebljavaju povjerenstvo.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolega Mažar ja se slažem s vama i mi po meni činimo ono maksimum mogućega da to funkcionira. Ja podržavam ovaj zakon i smatram da oni ljudi koje smo izabrali tamo trebaju zaista neovisno pogledati svaku situaciju i jednako suditi u velikim predmetima kao i u malim. Ne suditi, donositi odluke. I da to ima svoj smisao, a ne da nam se događa da ih interesira samo ono o čemu danas vodimo raspravu Članak 5. načela djelovanja sadašnji Članak 6. gdje bi oni napisali ono što je njih volja. I kad sud kaže da su zloupotrijebili vlastitu ovlast koju nisu imali oni i dalje ustraju na tome da dokazuju tom sudu da su oni u pravu, a ne taj isti sud jer su oni čak i indirektno kažu politički arbitrirali da bi danas netko drugi bio ovo ili ono. Mislim, takve poruke govore da mi ne razumijemo onda vlastitu onu dužnost koju smo dobili i očekujemo od njih da budu samo što tražimo od njih, neovisno tijelo koje će raditi svoj posao onako kako piše. Ništa drugo od toga.
Hvala. Poštovana zastupnica Juričev Martičev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Borić govorili ste o tome što je sve činjeno ranije i na koji način je funkcioniralo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Da li se sjećate kada ste vi kao načelnik, ja kao gradonačelnica i brojni još načelnici, gradonačelnici u Hrvatskoj dobili zahtjev za očitovanje o navodnom sukobu interesa zbog donošenja prostornih planova naših općina i gradova. Jako dobro se zna da prostorne planove donose gradska, odnosno općinska vijeća, da to bude ranije na javnom uvidu, na javnoj raspravi, da je tu potrebno dobiti brojne suglasnosti. Unatoč tome upravo su gradonačelnici, odnosno načelnici trebali biti ti koji su trebali biti razapeti zbog svojih prostornih planova. Jer vi bar sad nakon ovoliko vremena možete pretpostaviti koji su to razlozi bili zbog kojih smo dobili takve zahtjeve.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo kolegice Juričev. Pa bilo je podosta prijava oko svega. Mene je samo žalostila činjenica da neki ne razumiju posao koji im je dan i tražili su dajte mi zadnji plan kojeg ste donijeli ne znam bilo koje godine, neću govoriti o čemu se radi. Dajte mi zadnji plan, mi ćemo utvrditi što se desilo. Pa ne možeš utvrditi na zadnjem planu ako nemaš i onaj plan ispred njega što se desilo. I oni su takve donosili odluke. I kad ste ih uvjeravali da ne znaju neke svoje stvari, kada su direktorima turističkih zajednica dozvoljavali da budu u odnosu koji nije, koji je bio klasičan sukob interesa oni su pisali takva rješenja ili odluke. Čak i odluke u kojima je dozvoljeno imati ne znam kao načelnica svoj ugovor sa firmom koja održava javne površine, a da ti ta ista firma nešto gradi po kući. I to je njima sve o.k. Da li je to sukob interesa? Netko je to tumačio kako je htio, ali mi želimo da se tumači u zakonu onako kako piše i ništa drugačije, pa ako si kriv si kriv, platit ćeš što moraš platiti i politički i novčano i na svaki drugi način. Ali da nas se uvjerava da smo mi ti koji rušimo dignitet toga ja se s time ne slažem. Postoje oni koji su tu dali svoj doprinos.
Hvala. Poštovani zastupnik Ostojić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ja se slažem da je dobro da se proširio krug obveznika i podržavam prijedlog gospođe Jelkovac da se to proširi, u periodu hlađenja, da svi oni koji su odlučivali o onima o kojima treba odlučivati. Ali me je iznenadila gospođa Martinčev. Pa naravno da ćete vi kao gradonačelnica potpisati. Šta vas je to strah? Zašto o tome pričate? Da se to nije desilo ne bi Lovro Kuščević bio gdje je ili neki sličan. Dakle, jedna i druga i treća strana. Pogledajte akademika Reinera. 32 godine je u visokoj politici, malo je stariji od mene. Ja sam 22 godine, pa nikad nismo bili u sukobu interesa. Nikad! Bilo je anonimki, bit će ih. Dakle, u svakom klubu postoje ljudi kojima ja mogu držati predavanja kako se ispunjava imovinska kartica, kako se obnaša vlast itd. On i ja smo bili ministri, ravnatelji bolnica, predstojnici klinika, šefovi katedre, nikad u sukobu interesa. Zašto? Pa zato jer se pridržavamo zakona. Mi slušamo struku i možemo … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, neke stvari ste rekli dobro, pretjerali ste, pretjerali ste fiksacijama gospođo Orešković. To se ne radi kolega Borić. Pretjerali ste.
Hvala. Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Ja nju nisam ni spomenuo kolega Ostojić [[Upadica Ostojić: Dajte molim vas!]] Ni imenom, ni prezimenom. To nije fiksacija. Ja sam objašnjavao kolega Ostojić što je ona danas izgovorila i zašto je to izgovorila. Dal' je bila svjesna zašto je to izgovorila? Njezinim odlaskom povjerenstvo ništa više ne vrijedi. To je poruka koja se šalje svakome. I svi ovi koji su došli i trebaju raditi svoj posao više ništa ne vrijede, a sama je učinila djela koja su narušila povjerenje upravo i nas političara u to tijelo a onda valjda i građana. Jer ako vam netko kaže da je normalno da nakon što si završio karijeru u tom povjerenstvu odmah ideš u odnos sa nekakvim javnim poduzećem, pa u šest mjeseci nešto … [[Govornik se ne razumije.]] pa odmah nakon toga ideš u politiku i dođeš ovdje s predmetima se boriš politički. Pa što je to? Hoćemo li to onda tog tijela? Onda kažemo da je to jedno političko tijelo, to smo imali kad su bili saborski zastupnici na čelu tog povjerenstva pa znamo kako je to izgledalo. To ne želimo, to smo rekli. Ali nismo ni očekivali od onih koji su izabrani na javnom natječaju da čine upravo to isto i zato smo i za to da se i ovo proširi na … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Dalije Orešković, izvolite.
Kolegice zastupnice i zastupnici, prije svega kolega Ostojiću ma ne trebate se uzrujavati što je punih pet minuta Borić lupetao o meni, jer o samom zakonu ne znam bi li znao reći išta, a nisu puno bolji bili niti ostali HDZ-ovci. I da, činjenica je da se povjerenstvo u mom sazivu, a nastavilo je tom praksom i novi saziv, nije se bojalo najmoćnijih, politički najutjecajnijih, onih na najvišim top funkcijama bilo u vrijeme vlade HDZ-a, pa tako niti vaše vlade. I kamo sreće kada bi sve državne institucije koje sudjeluju u borbi protiv korupcije imali taj standard, taj standard profesionalnosti, taj standard hrabrosti. U moje vrijeme ne bi se dogodilo to da bilo tko može neki predmet držati u ladici ili opstruirati slučaj kao što to sada imamo prilike gledati sa USKOK-om i DORH-om. Od vas nisam očekivala da ste osobito bistri, ali baš da ste toliko neinteligentni pa da možete sami sebi skakati toliko u usta, e pa tome se ipak nisam nadala. Izvadite iz arhive Hrvatskoga sabora sva vaša očitovanja kao kluba zastupnika, a i pojedinačna očitovanja kada su se raspravljala Izvješća o radu povjerenstva za 2013., 2014. i 2015. godinu. Gdje je zapelo? Zapelo je kada se počelo propitivati postupanje predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović. Začelo je tada kada je HDZ došao na vlast. Ali da ne trošim više vrijeme na ono što manje-više čitava hrvatska javnost zna reći ću nešto stvarno o samoj suštini ovog zakona. Dakle, čime se mi bavimo kao velikom novotarijom. Promjenama nazivlja, pa tako više izvješće o imovinskom stanju neće biti izvješća, nego imovinske kartice kao što smo ih do sada kolokvijalno zvali. Pa više nećemo imati dužnosnike u smislu ovog zakona, nego obveznike. To je ta velika reforma. Šteta što nismo promijenili i sam naziv tijela, jer nešto što je stalno profesionalno neovisno državno tijelo po difoltu se više ne može zvati povjerenstvo. Povjerenstvo su ona tijela koja se ad hoc sastaju kako bi riješila nekakav trivijalni slučaj. Očito je vaša intencija ta da jedno preventivno antikorupcijsko tijelo doista ostane trivijalno. Jutros sam u replici tražila od resornog ministra da pokuša barem pojasniti koje su to novotarije, što je to uistinu novo, pa da uopće opravdava donošenje novog zakona, a ne puku izmjenu i dopunu, pa je on rekao da se sada značajno širi krug novih dužnosnika odnosno po novom obveznika, pa je onda nabrojao ravnatelja HRT-a, HANFA-u, HERA-u, Agenciju za zaštitu osobnih podataka, povjerenika za informiranje, ravnatelja Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Pa dragi HDZ-ovci, sve su to dužnosti koje su od 2013.g. obuhvaćene dosegom ovog zakona. Pa sjećamo li se slučaja Gorana Radmana iz 2013.g. ili mislite da su svi naši građani kao akvarijske ribice, pa su sve to zaboravili. Uvjeravam vas da nisu. Što se tiče onoga što je obrazlagao ministar da se sad ovim zakonom uvodi uređenje privatnih odnosa, obaveza deklariranja, zabrana odlučivanja u interesno povezenom slučaju, pa sve je to i sada postojalo u zakonu i po tome su se provodili postupci. To su bila ta čuvena načela djelovanja. Vas ta načela zapravo muče, to je ono što ste maknuli iz ovog zakona i cijeli dan imputirate da je to nekakva moja ostavština. Pa s obzirom da vas to baš najviše tišti to je ono što želite ubiti, zašto ovaj zakon naprosto ne nazovete lex Orešković? I nisu ta načela bila nikakva izmišljotina. Da pojasnim, nekada je u zakonu postojala obaveza svih dužnosnika da u slučaju kada su u dvojbi o tim etičkim načelima, zatraže mišljenje povjerenstva. I najveći opseg prakse ne od 2016.g. kada je odlučeno u predmetu Tomislava Karamarka, nego doslovno od prvog dana, od prve sjednice, od 2013.g. pa nadalje, višestruko, više predmeta je riješeno kroz mišljenja koje daje povjerenstvo, a ta mišljenja su se ticala načela djelovanja nego što je bilo onih predmeta u kojima se utvrđuje povreda zakona, a vi ste sada u ovaj zakon kao veliku novotariju smislili to da kada dužnosnik odnosno pardon obveznik traži mišljenje sada će pitati je li to u skladu sa nekom obavezom iz zakona. Pa to je kao da građanin pita MUP e sad ako sam prošao kroz crveno je li to zakonito ili nije. To je doseg i razina razmišljanja HDZ-a.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Dalija, nisu…
Za vas kolegica Orešković. Kad mi budete simpatični dopustit ću vam da me oslovljavate imenom.
Nema, nema nikakvog problema. Poštovana kolegice Orešković…
Ja vas molim kolegice Orešković to nije način da tako razgovaramo sa govornice jel.
Vi ste puni samohvale o vašem vremenu i dosezima u, dok ste vodili Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, a ja vam naglašavam, nismo maknuli načela djelovanja, ona su i u prijedlogu zakona ovom o kojem danas raspravljamo i nisu HDZ-ovci rekli da povjerenstvo ne može odlučivat onako kako ste vi sami sebi dali ovlast da odlučujete po tim načelima nego je to rekao sud, isto kao što je u presudi objasnio da se niste izuzeli dok ste bili predsjednica povjerenstva u predmetu protiv pokojnog gradonačelnika Bandića, a trebali ste jer je vaš ured bio u poslovnom odnosu sa Gradom Zagrebom. To ste kao pravnica morali znati, a vi nam ovdje stalno moralizirate i prozivate nas HDZ-ovce da smo mi nešto maknuli jer je to nama u interesu [[Upadica: Hvala]] Ne, mi samo poštujemo odluke suda. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnice Orešković.
Da, o važnosti načela govorio je GRECO, o rezultatima povjerenstva govorio je taj isti GRECO, svjetska banka i druge relevantne međunarodne institucije koje su nas uzimale za primjer dobre prakse. Pa evo pitajte ostale oporbene klubove, pitajte SDP, pitajte Možemo!, pitajte koga god hoćete imaju li nešto protiv toga da povjerenstvo donosi odluke o povredama načela ili to smeta isključivo vama. A što se tiče odluke ustavnog suda, da činjenica je, ustavni sud je donio odluku kakvu je donio, ni prva ni zadnja kriva odluka ustavnog suda i činjenica je da je predsjednik tog ustavnog suda g. Šeparović sjedio u konobi i uživao u ribi i vinu sa g. Brankom Bačićem, pa vas ja pitam čiji je to bio sukob interesa i čija je to bila povreda nepristranosti i integriteta. A što se tiče Milana Bandića, pa dajte malo izvucite i tu odluku, pa zamašite s njom javnosti. Što se toga tiče moj ured s tom, sa Gradom Zagrebom nije poslovao od 2013.g., dakle prije nego što sam postala predsjednica povjerenstva.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Orešković, vi ste nama ovako rekli da mi baš nismo bistri i to možemo poštovati, očito vi jeste, vi ste bistri i sad ćete nam onda reć kako to da vam sudovi svi redom ruše ono što ste vi tamo onako znanstveno napisali u odlukama, političarima govorili da su u sukobu interesa, u potencionalnom sukobu interesa, da su narušili načela djelovanja itd., zašto ti sudovi to pišu kad ste vi bistri, mi smo nikakvi, a sudovi ne znaju po vašem, zašto, da imamo problem u sustavu? Drugo, nikako da nam odgovorite kako ste već nakon vremena silaska iz povjerenstva vrlo brzo uspjeli doći u kontakt sa javnim poduzećem i kako su se desili ti poslovi, da saznamo više to, da vidimo tko tu ima moralna načela ili nema, recite nam više. Ha, onda i ova priča sa Gradom Zagrebom, ako ni to ne valja, pa šta je onda načelo djelovanja, je li to predsjednica povjerenstva poštovala sama da bi drugome sudila ili nije, recite nam jel mi isto tako ništa ne znamo osim vas.
Poštovana zastupnica Orešković.
Kada pitate zašto sada, sada sudovi nešto ruše odgovor glasi zna se zašto. Ti isti sudovi prvostupanjski, upravni sudovi, svih prvostupanjskih upravnih sudova u RH su godinama potvrđivali praksu povjerenstva, pa su tako potvrdili i odluku u predmetu Tomislava Karamarka, pa je onda i visoki upravni sud rekao doslovno isto, problem je nastao na ustavnom sudu koji pri tom nije imao hrabrosti, morala i časti da sam riješi slučaj do kraja nego je eto pilotski oprao ruke i vratio predmet upravnim sudovima na novi postupak pri tom ne osporavajući niti jednu jedinu činjenicu koja je u tom predmetu utvrđenja. Treba reći da postoje oni suci visokog upravnog suda koji su zgroženi s time što je visoki upravni sud promijenio svoju praksu bez da je sazvao opću sjednicu svih sudaca tog suda. To dovoljno govori o tome koliko je pala vladavina prava u trenutku kada ste vi nad pravosuđem ključnim ljudima stavili omču oko vrata.
Hvala. Poštovani zastupnik Pavić. Molim vas ne iz klupe. Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovana zastupnice, vi ste bili na čelu povjerenstva za sukob interesa i kad ste počeli raditi moram reći da je hrvatska javnost bila iznenađena gorljivošću kojom ste vi krenuli sa svojom ekipom raditi i bilo je tu raznoraznih odluka. Ja bih vas molio ako nije problem da nam nabrojite dvije, tri odluke za koje smatrate da su najvažnije odluke kad ste bili na čelu povjerenstva za sukob interesa s jedne strane, znači jedno pitanje. A drugo pitanje je, novi zakon koji će stupiti na snagu nakon ovih naših glasanja koja će imati ograničenja u odnosu na zakon koji je bio kad ste vi bili na čelu povjerenstva za sukob interesa.
Poštovana zastupnica Orešković.
Ne mogu vam izdvojiti koja bi to bila odluka koja je najvažnija, meni su sve odluke bile podjednako važna i sva mišljenja su mi bila podjednako važno, bilo da se radilo o zamjeniku općinskog načelnika, o predsjedniku Vlade ili predsjednici države. Ono što je bilo najvažnije u radu povjerenstva za vrijeme mog mandata, a mislim da je to važno i dan danas za vrijeme ovog novog saziva je to da nema nedodirljivih odnosno nedodirljivih nije bilo niti ih smije biti. To je razlog zašto sada HDZ uništava ostavštinu povjerenstva, zato što se izgradilo kao jedna institucija koja je radila odgovorno, profesionalno, probijala standarde, uspostavljala nekakva nova pravila i etičnosti i načina i pristupa rada. Sve što je radilo povjerenstvo bilo je javno, javno se objavljivalo i to je također jedan od instituta koje HDZ sada iz zakona briše.
Poštovani zastupnik Ostojić.
Da, ja bih se složio s vama da je to vrijeme da nije bilo nedodirljivih dakle svako povjerenstvo kao i u krajnjem slučaju raspravljao sam o DORH-u prije neki dan pa sam pohvalio Bajića i državu u to vrijeme koja je jedina od rijetkih država koja je hapsila premijera, on je jedan od rijetkih glavnih državnih odvjetnika koji je hapsio premijera, znači to je ključno pravilo. Nema nedodirljivih jedino tako možemo naprijed u bilo kojoj stranci. A ima sukoba interesa u novim gradskim vlastima, ali nećemo o njima. Dakle, mene je zaprepastilo ovo da su makli načelo djelovanja u smislu prevencije. Pa to je ključno, mislim predmet riješi prije nego dođe vama, dakle to je ključno i molim ministra da na tome rade. To je ključno, to je prevencija to je ta maska koju nosite ministre što su dobili vakcinu inače ćete umrijet. Znači vratite to, to je užasno važno da dozvolite filtre gdje će se moći napraviti, bez obzira ko je to stavio u poslovnik ili poslovnik, bilo Orešković, gospođa Orešković ili gospođa Novaković to je nevjerojatno važno.
Poštovana zastupnica Orešković.
Uvaženi kolega. Ajmo se mi svi skupa ne lagati i otvoreno priznati, zakon će biti usvojen onako kako to HDZ želi što znači da ta načela djelovanja neće postojati onako kao što su postojali do sada. I nije to tako niti veliki problem, ajmo reći da ove preostale dvije, tri godine su labuđi pjev ovog ili ovakvog HDZ-a, ne očekujem da će više dobiti priliku obnašati vlast, a tada moramo sjesti ponovno svi kupa za stol, ovdje u saborske klupe i ponovno osmisliti kako će nam izgledati sustav borbe protiv korupcije od prevencije do represije. I možemo mi sada pričati što god hoćemo, naprosto je činjenica kakav god bio Bajić, ima i on svojih grijeha, ali činjenica je da smo imali situaciju da su državna odvjetništva mogla provoditi istrage i provoditi kazneni postupak protiv premijera, a da danas imamo situaciju da USKOK odbacuje kaznenu prijavu protiv Andreja Plenkovića i njegovih ministara kao članova Borg skupine, bez da su uopće otvorili istragu u tom predmetu, a ono što su trebali istraživati je zastrašujuće, puno gore od optužnice koja se digla protiv Ivice Todorića.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Irene Šimunić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice. Kako komentirate odredbe čl. 36. kojim su propisani uvjeti za izbor predsjednika i članova povjerenstva prema kojem po ovom prijedlogu je dovoljno propisati da su dva člana i predsjednik pravnici? Mišljenja sam da u zakonu treba stajati da svi članovi povjerenstva moraju imati završen diplomski i sveučilišni studij pravne struke, ali da je za predsjednika povjerenstva potrebno propisati uvjet položenog pravosudnog ispita. Obzirom da je zauzeto stajalište da povjerenstvo normativno treba urediti isključivo kao upravno-pravno tijelo koje će prilikom odlučivanja u okviru svoje nadležnosti primjenjivati stručno pravna znanja, postavlja se pitanje trebaju li to biti isključivo pravnici? Kako komentirate ovakav prijedlog vezano za uvjete za izbor predsjednika i članova povjerenstva? Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala kolegice. I u tom dijelu u odnosu na uvjete za izbor predsjednika i članova povjerenstva HDZ je ovdje spustio kriterije kako bi time dodatno degradirao ulogu i značaj ovog antikorupcijskog tijela. Minimum minimuma je to da predsjednik povjerenstva mora imati položeni pravosudni ispit. Što se tiče ostalih članova korisno je da ima više pravnika, ali samo po sebi niti to nije dovoljno. Mislim da bi u zakonu trebali propisati dodatne kriterije i uvjete, a to je poznavanje specifične materije iz domene sukoba interesa, poznavanje određenih međunarodnih standarda, poznavanje stranih jezika, strane stručne literature čitav niz drugih uvjeta koji bi jamčili da ćemo doista ovdje imati stručne osobe koje će eto moći unaprijediti standarde. Prvi saziv je postavio nekakve temelje, nekakve prve korake na to je trebalo raditi nadogradnju, a ono što se sada događa, događa se to da se čitava struktura u potpunosti ruši.
Hvala lijepa. Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Najprije jedno matematičko pitanje, doista me zanima kako ćete postić da se u tajnom glasanju u HS-u izaberu najmanje dva pravnika? To je prvo pitanje. Dakle očito će morati biti dvije liste, jedna s pravnicima, a druga inače neće biti zakonito povjerenstvo. Što se tiče ovoga želim reći jednu poraznu činjenicu, od kad je počelo raditi Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, HDZ nije izgubio ni jedne izbore. Znači ono je počelo 2012.negdje 13., a od onda HDZ je sve izbore koji su nakon toga, dakle, smisao zakon, Zakon nije ispunio svoju svrhu. Stranka je osuđena za korupciju, pravomoćno. Njen predsjednik je osuđen na nekoliko zatvorskih kazni zbog korupcije, pola Vlade završilo ili u pritvoru ili moralo dati ostavku, imamo prevenciju korupcije i vi i dalje pobjeđujete. Dakle, dakle o čemu se radi. Znači Povjerenstvo je u stvari kažnjavanjem tipa ovoga sukoba javnog i javnoga, to je recimo ako je netko završio u nekom Povjerenstvu, a to je bila nespojiva dužnost, pa ga onda odmah kaznilo, pa onda nije prijavio ti šljive i 4 breskve u imovinsku karticu i tako dalje, takvi su slučajevi dobivali nezasluženi medijski prostor i stvorio se dojam da su svi isti i onda su ovi teži oblici koje je progonio DORH i ovi blaži ili preventivni oblici koje je kažnjavalo Povjerenstvo je u stvari došlo u istu ravan. Zakon o sprječavanju sukoba interesa govori nam sljedeće, svi su građani pred zakonom jednaki, ali dužnosnici će biti kažnjeni i za neke stvari za koje obični građani neće biti kažnjeni. Po mom mišljenju, Povjerenstvo treba ukinuti i kazne da izriče Prekršajni sud. Time bi se nekoliko stvari riješilo. Prvo, ne bi sankcije izricale osobe koje su izabrani u Hrvatskom saboru od političkog tijela, dogovorom parlamentarne većine kako je izabrano ovo Povjerenstvo, zato što su za predsjednicu Povjerenstva glasali samo vladajući, mi iz opozicije smo u prošlom sazivu te izbore bojkotirali. Na kraju ispalo da se nisu ni vladajući baš usrećili s gospođom Novaković, jer očito je iznevjerila njihova očekivanja, ali zato je naša ispunila, tako da evo ima neke povijesne pravde u tome. Druga stvar je suci kada budu komentirali neki slučaj neće davati izjave u novinama, pa ovo što je Borić govorio o tome da mi je gospođa Orešković napravila političku karijeru, to više neće biti moguće. Naravno ovo se može shvatiti kao ovako dovođenje stvari do apsurda, ali doista ako Povjerenstvo nema ovu etičku ulogu, a to je da ono napiše to što ste napravili nije vam u redu, i to u članku 2. koji govori, koja je svrha Zakona između ostalog, jačanje povjerenja, jačanje integriteta, doista treba ostaviti mogućnost Povjerenstvu da, možda ne u formi odluke, ali u formi mišljenja ili očitovanja, se očituje na zahtjev dužnosnika, ne samo što se tiče njega, nego i što se tiče nekog drugog dužnosnika. Dakle, onda bi ja mogao postaviti zahtjev, da imam prilike otići sa službenim vladinim avionom u Finsku, na stranački skup, jel bi to bilo u redu, i ono bi mi u roku od 15 dana i po ovom prijedlogu zakona moglo dati mišljenje. Prema tome, ova priča sa člankom 5. je imala, ima sljedeću genezu. Prvi put je Povjerenstvo tu odluku donijelo po članku 5, u slučaju zastupnika Deneša Šoje, zbog njegove neke rasprave ili glasanja u Saboru o Izvješću provođenju ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, il je glasao il je diskutirao il je na nekom Povjerenstvu ili Odboru nešto govorio, a on je bio šef neke Udruge koja je financirana od Savjeta za nacionalne manjine. Nakon toga je to postalo nekakav standard na koji su se dužnosnici navikli, i to je sve funkcioniralo dok nije došao dakle, slučaj Andreja Plenkovića, pred sud. E onda je krenulo se komplicirati. I da još jednu stvar razjasnimo, Karamarko nije otišao zbog toga što je Povjerenstvo za sukob interesa nešto donijelo odluku, otišao je zato jer je srušio svoju Vladu, a nije uspio formirati novu većinu. I kad je srušio svoju Vladu, zajedno s nama u čemu smo mu pomogli, još uvijek je neko vrijeme figuriralo da će se napraviti nova parlamentarna većina bez Mosta i bez lijeve oporbe. I kad to nije uspio onda je dao ostavku, tako da on nije otišao zbog toga što je prekršio Zakon, nego zato što nije uspio formirati novu parlamentarnu većinu, a sa njime na izborima vi bi bili loše prošli. Da zaključimo, nijedna mjera prevencije korupcije nije dovoljno, nije dovoljna kad je HDZ na vlasti, ako ne možete napraviti bolji Zakon, ostavite na snazi ovoga kakav je i ne možemo podržati ni jednu ovlast koju Povjerenstvo ovim Zakonom gubi, a možemo podržati nove koje dobija. Bez obzira na moguće nuspojave da u nekim tumačenjima postaju same sebi svrha. Hvala.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Rajka Ostojića.
Hvala lijepa. Kolega Bauk je sjajno govorio o etičkoj ulozi Povjerenstva. Ja bi to proširio, važna je etička uloga Sabora, etička uloga Parlamenta, etička uloga parlamentarnih klubova, s tim se vjerojatno slažete kolega Bauk. Jel tako. Postavili ste u startu matematičko, pa ću ja čisto hipotetsko pitanje. Vjerojatno se slažete da između sukoba interesa i kriminala i korupcije je tanka granica. To je iskustvo pokazalo, ne u Hrvatskoj. Dakle, u sukobu si interesa, velikom ili malom, šansa da završiš kao, na USKOK-ovu optuženiku je velika, velika, velika, ili nekom drugom … [[govornik se ne razumije]] Ja ne znam da li postoji ta država i taj Parlament, ali šta mislite ako postoji ta država, ako postoji neki Klub zastupnika u nekoj državi koji ima u svom Klubu zastupnika optuženika od tadašnje policije, USKOK-a, poskoka. Šta mislite da li taj Klub zastupnika ima etičku ulogu. Ja ne znam da li postoji, ali recimo da je to u Bundestagu, na semaforu koalicija ima toga, takvog zastupnika, da li vi predviđate da će semafor koalicija trajati duže.
Hvala. Poštovani [[upadica Rajko Ostojić: Ili možda u Hrvatskom saboru postoji Klub zastupnika.]] zastupnik Bauk.
O tome kakvo mišljenje građani imaju o pravosuđu govore rezultati prekjučerašnjih izbora u jednoj Županiji. Što treba dalje reći? Ja ne mislim da je USKOK svaki put u pravu, ne mislim ni da je sud svaki put u pravu, ja recimo smatram da jedan moj bivši kolega koji je bio u našem Klubu, kad je bio osuđen u prošlom sazivu, gospodin Saucha, po mojem mišljenju kad bi mene pitali, da nije kriv. To ja mislim, a sud će reći u žalbenom postupku, mislim da je kriva tajnica, al dobro, to je moj stav. Mogu ga izreći u Saboru bez toga, pa je kolega Saucha bio u našem Klubu u to vrijeme dok nije prešao u parlamentarnu većinu, onda je bio u onom drugom Klubu. Ne mislim da smo zbog toga mi kao SDP tada bili nešto manje vjerodostojni, zbog toga što su i drugi mislili da možda nije kriv.
Hvala. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, kolega Bauk. Vi ste u svom izlaganju rekli da bi trebalo ukinuti Povjerenstvo za sukob interesa, da ustvari ovlasti kažnjavanja treba prenijeti na prekršajni sud. Sad bih htjela čuti jeste se vi to šalili ili to ste mislili ozbiljno ili ste željeli samo dati na dramatičnosti svojoj raspravi jer znate da je to dio naše pravne stečevine i da je ova izmjena zakona je dio koji se također usklađuje sa preporukama GRECO-a i EU komisije, tako da ukidanje Povjerenstva i nedonošenje ovoga Zakona mislim da bi imalo druge dalekosežne pravne posljedice koje ne znam kako vi svojim matematičkim modelom bi mogli izračunati i kasnije objasniti.
Poštovani zastupnik Bauk.
Sve od toga što ste nabrojali, uključujući i dio ozbiljnosti, dio apsurdnosti, dio šale, a što se tiče GRECO-a, kako oni ne, oprosti veliki GRECO, ali ja sam morao preko. Uopće me ne interesira što misli GRECO, tu se slažem s predsjednikom Milanovićem. Mislim da je Zakon o sprječavanju sukoba interesa bio eksperiment briselske birokracije nad Hrvatskom prilikom ulaska u EU, jedan od prvih zadataka koje sam dobio kao ministar uprave da idem u Bruxelles i da pokušamo taj Zakon da ne bude ovakav kakav je, nismo u tome uspjeli i morali smo ga donijeti, morali smo ga provesti, ne, HDZ ga je donio, mi smo ga morali provesti. Inače, u delegaciji su bili potpredsjednik Vlade, današnji g. Milošević, g. Kregar i g. Siniša Petrović, a koordinirao je i Orsat Miljenić, tako da tadašnji predsjednik Vlade čiji sam bio član nije bio neki apologeta tzv. neovisnih tijela i to je doista bio pokušaj da se već tada dakle na drugačiji način koncipira Povjerenstvo. Prema tome [[Upadica: Hvala.]] nisam, nisam se u potpunosti šalio, ali malo jesam. Da iskažem svoj stav o tome da je ovo bio briselski eksperiment u Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Pavić ima repliku.
Poštovani zastupniče, ako gledamo hipotetički, postavimo stvari tako da stvarno ukinemo to Povjerenstvo i krenemo na prekršajne sudove. Svi smo svjesni toga da svaki sudac ima neke svoje kriterije, da svaki sud ima neke svoje kriterije. Nije isto da li vam se sudi u velikom gradu, da li vam se sudi u malom gradu, da vam se sudu na velikom sudu ili malom sudu, da li je to mali općinski sud, veliki sud u Zagrebu, tako da mislim da bi tu bilo jako velikih problema. Da li imate nekakvu ideju kako da se usklade kriteriji u tom slučaju za presudu?
Hvala. Odgovor.
Ali mnoge tzv. kontroverzne ili teške ili poznate odluke Povjerenstva donošene su preglasavanjem. Dakle i u samom Povjerenstvu je bilo različitih kriterija oko toga što je sukob interesa, što nije sukob interesa, što su ovlasti Povjerenstva, što nisu. Dakle uvijek kada se, kada se odluke donose u više stupnjeva, dakle jer ima pravo žalbe ili podnošenje upravnog spora, na kraju to dođe na jedan sud. U ovom slučaju sada kako je postavljeno, to je Visoki upravni sud, ovo bi bio Visoki prekršajni sud, ali uvijek je neki sud u tom smislu najviši. Znači i sada kada Povjerenstvo sankcionira možete uputiti upravni spor i ide u 2 stupnja. Ne bi bila razlika. Ono šta sam, šta sam spomenuo, da prekršajni sud, dakle jedno je kad te kazni sud, a drugo je kad te kazni tijelo izabrano u parlamentu političkim dogovorom. Ovo tijelo jest izabrano političkim dogovorom jer je već na odboru za, na matičnom odboru bilo jasno koga vladajuća većina želi u Povjerenstvu.
Gđa. Anka Mrak-Taritaš, replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, kolega Bauk. Dakle, mi imamo određeno iskustvo s radom Povjerenstva, dakle vidjelo se već, primjena zakona negdje od 2013., pa sad je 2021., imamo čak i dvije različite čelne osobe na radu Povjerenstva i ono što imam prilike čuti i vidjeti i slušati da su, da postoji određeno nezadovoljstvo pojedinim odredbama Zakona odnosno načina na koji se u daljnjem postupku odnosi prema tim odredbama Zakona. Meni se činilo da kad ide se u novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa, da bi prva ili startna pozicija trebala biti da vidimo šta je do sad u provedbi bio problem i da to što je u provedbi bio problem se posloži na način da bude jasno i provedivo, ali kroz sve to zajedno mi smo dobili jedan Zakon o sprječavanju sukoba interesa kojim se zapravo rad Povjerenstva apsolutno marginalizira. Hvala lijepo.
Vrijeme, hvala. Odgovor, izvolite.
Pa temeljna dakle politička rasprava u ovom Saboru o ovom Zakonu ide na ovaj članak, na načela djelovanja, što je paradoksalno. Još, uopće se ne izriče kazna. Znači kaže Povjerenstvo ovo vam nije bilo u redu i to će netko pročitati i onda će reći, gle, ovi pričaju gluposti ili ne, ovo što su napisali je dobro. Kao uostalom i sa presudama. Mi smo u ovome Saboru, čini mi se, prije nekoliko godina držali minutu šutnje osobi koja je dan prije osuđena za ratne zločine. Je li tako bilo? Šta smo mislili o toj presudi? Napisali smo, većina je rekla nepravedna je, itd., prema tome, ... [[Govornik se ne razumije.]] Povjerenstvo, Haški sud, Vrhovni sud, ovaj sud, svak će o tome imat svoje mišljenje, a građani neće odlučivati o političarima temeljem doktorske disertacije, nego na kraju krajeva temeljem dojma. A rekao je premijer, Povjerenstvo radi reputacijsku štetu tima i to je razlog zašto su, zašto će biti ukinuto ovo po čl. 6, barem u prvom čitanju.
Hvala. Nemate više replika, hvala. Sada je na redu g. Goran Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi ministre, državni tajniče, kolegice i kolege, evo, jedan sam od onih koji je pozorno slušao ovu raspravu od jutros pa sve, evo do ovih sati i mislim da mogu apostrofirati nekoliko stvari za koje mislim da su vrlo bitno, spriječiti sukob interesa, spriječiti korupciju nadasve je sigurno nešto što bitno mijenja i percepciji, ali na kraju krajeva, mijenja i ono što se zovu osnovni postulati države. No, ja bih rekao da je cijela ova rasprava krenula totalno u krivom smjeru. Ovdje se iznose kojekakve stvari koje veze nemaju niti sa ovim Zakonom niti će unaprijediti političku scenu. Pa, iako se ne bi smjelo samo razgovarati o politici, nije politika jedini segment hrvatskog društva gdje se sporadično i pojedinačno događaju neke stvari. Peđa Grbin kaže jutros u ime kluba ovo je put u još veću korupciju. Da li je moguće da netko tko ima pravnog iskustva, netko tko je pravnik po struci, tko ima dugi staž u Hrvatskom saboru može tako olako ispaliti tezu koja će lako sjesti u uši nekim ljudima koji ideološki imaju protiv HDZ-a ili bilo koje druge stranke nešto i odmah će krivo početi tumačiti cijelu ovu priču. Gospođa Orešković također kaže nije ovo jedina pogrešna odluka Ustavnog suda, pa tko će vjerovati Ustavnom sudu ako svatko od nas tumači da je neka odluka Ustavnog suda pogrešna. Ustavni sud je najviše zakonodavno tijelo u RH i mi kažemo ne pa to evo oni su to pogrešno zato što sam ja u pitanju pa su pogriješili, nisu dobro donijeli odluku jer da su donijeli dobro odluku onda ne bi mene dotaknuli. Mislim da ne šaljemo dobru poruku apsolutno hrvatskoj javnosti, ovo je zakon koji zasigurno pomaže u tome da sukob interesa, korupcija u Hrvatskoj budu na puno nižoj razni nego što su možda ovog trenutka sada. Slučaj Žalac, ja bi se pitao o čemu bi vi govorili ovdje danas cijeli dan da nije, da nije nekakvog slučaja Žalac, pa ne ide li to u kontekst upravo ovoj koju ministarstvo želi ispričati. Nema nedodirljivih, nema nedodirljivih. Svatko tko želi umočiti prste u pekmez za to će platiti cijenu. Platit će cijenu na osnovu ovoga što je zakonodavac htio poručiti svakome tko se želi baviti politikom. No, budimo iskreni nemojmo odavde slati poruke koje mlade ljude koji se žele baviti politikom u biti tjeramo od te politike i za 5 ili 10 godina ćemo imati strašnih problema da uopće bilo koja politička opcija nađe kvalitetne kandidate da budu ili lokalni čelnici ili dio regionalnih samouprava, ministarstva ili bilo čega. Zašto? Zato što selektivno provodimo odnosno s ove govornice selektivno odabiremo teme koje su bitne. Pa evo prije 2 dana se dogodio jedan pop meni politički nonsens, skroz govorimo o korupciji, govorimo o nekim stvarima koje su nepoćudne, nisu dobre, pa mi smo prije 2 dana je izabran čovjek sa 80% za župana, sa 80% glasova čovjek koji je došao i rekao da kriv sam, uzeo sam, nisam trebao uzeti, podnosim ostavku i mi ga za 2 mjeseca ponovo izaberemo za regionalnog čelnika, pa nije li to pogrešna poruka, pa po meni je, po meni je. Čemu onda to, evo ja se malo pokajem, malo se pospem pepelom, to je za Matiju Posavca ok dobro, ali za našeg nekog čelnika to je smrtni grijeh. Nemojmo to raditi. To nije dobro. Ja mislim da ovaj zakon pokušava ući u meritum stvari, da svaki dužnosnik unaprijed zna, znači unaprijed da zna što ga eventualno čeka ako radi stvari koje nisu sukladne onome što je ovaj zakon propisao. Naravno da ovaj zakon neće riješiti apsolutno sve probleme koje imamo, ali idemo, idemo ka tome. Stoga, evo svima vama koji ste sudjelovali u ovoj raspravi, sam kažem pozorno to slušao, želim poručiti da ističemo evo gospodin Ostojić je imao jednu, jednu dobru opasku, spomenu je i neke dobre prakse. Zašto uvijek spominjemo samo loše prakse, dajmo spomenuti neke ljude koji su već 30 godina u politici, a nikada nisu imali problema ni sa sprječavanjem sukoba interesa niti s bilo kojim drugim zakonima RH. Hvala lijepo.
Gospođa Katarina Peović, prva replika.
Evo hvala na vašem izlaganju kolega. Da li onda možete odgovoriti ako nema nedodirljivih što radi vaš načelnik Segeta bivši Vinko Zulim Virulica zvani 28 godina na mjestu pročelnika, načelnika, a neki dan je izglasan za predsjednika HDZ-a Segeta, neki dan je njegovom sinu dodijeljena koncesija za koju ni stručnjaci ne znaju što ona zapravo znači, neke odvodne vode, nešto što totalno nitko nije vidio, ako nema nedodirljivih pa o čemu onda pričamo. Kako možete imati čovjeka 28 godina koji 300.000 kuna troši samo na reprezentaciju na ručkove, jedan ručak mu je koštao 7.000 kuna koje zaradi radnik na minimalcu 2 mjeseca on je pojeo u jedan dan ili par sati znači na tom ručku inače je ljubitelj janjetine.
Odgovor izvolite.
Ne znam da li je on ljubitelj janjetine ili je imao takve goste koji vole, vole janjetinu, no šalu na stranu. Gospođo Peović ja nisam sudac i ja stvarno ne želim s ove govornice suditi bilo kome za bilo šta pa tako ni Vinku Zulimu. Ono što ste pročitali vi u dnevnim novinama to sam pročitao i ja. I sada da ja tumačim ovo što vi govorite bilo bi u najmanju ruku neprimjereno s moje, s moje strane, a s druge strane svi želimo to učinkovito pravosuđe, želimo pravosuđe kojem će percepcija u javnosti biti puno bolja, kojem će se vjerovati, a zašto mi onda preuzimamo često ulogu i kadije, a i sudije. To je malo, to je malo čudno i ja se nekada i zgrozim s tim koliko se mi usudimo u biti osuditi i oblatiti ljude, a da u biti osim članka u novinama ništa drugo o tome ne znamo.
Gospodin Željko Lenart.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Ivanović, relativno se dobro slažemo u raspravama, pametan ste čovjek, međutim nije tu jedan žalac, tu je puna košnica žalaca, to je problem. Ja znam da vi morate obranit, da sam ja u vašoj situaciji i ja bih vjerojatno morao tako postupiti i branit neke svoje ljude. No, međutim ti ljudi ne čine dobro niti vama, niti vašoj stranci, niti svima nama. I svi oni iz drugih stranaka koji su se ogriješili o nešto i bili u sukobu interesa, evo krenut ću od moje županije, od mog grada Kutine, gradonačelnik Babić, njegov predsjednik vijeća, politička korupcija, Ivo Žinić koji više hvala bogu nije župan, Roman Rosavec koji je tjunirao aute drugima i da ne nabrajam sad sve te Žalce koji postoje, mislim da nećemo ni ovim zakonom to riješit. Evo to mi je žao. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala vama. Nemam ja nikakvu direktivu da nekoga moram braniti ili obraniti sa ove govornice, dapače, čak štoviše spadam u grupu političara, kao i većina ovih mojih kolega ovdje u klubu HDZ koji su jasno poručili i u uvodnom izlaganju u ime Kluba, nulta stopa na toleranciju kao i nulta stopa za nasilje prema ženama ili bilo čemu drugom. Mislim da tu HDZ nema nikakvu figu u džepu, ovo je selektivni pristup koji u Hrvatskoj postoji naravno da zbunjuje javnost i kada bi se napravila poštena statistika i matematika svega onoga što je u ovih 30 godina bilo, o tom potom tko bi bio i koja bi vaga na koju stranu prevagnula. Prema tome, nije to meritum. Meritum je da tolerancija prema korupciji stvarno bude svedena na 0, da svatko tko turi prste u pekmez za to mora odgovarati i snositi ozbiljne posljedice a ne se posipat pepelom i ponovo sudjelovati u politici, to nije dobro.
Gospođa Marijana Petir.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolega Ivanoviću da se svi drže morala i etike onda nam vjerojatno zakoni ne bi trebali, no vidimo u praksi da stvari izgledaju drugačije, zato je važno da zakoni koje donosimo daju određeni efekt. Da dobijemo tu brzinu, efikasnost i transparentnost što bi ovaj zakon trebao osigurati tako da nitko ne bude na šteti. Da ne bude na šteti ni javni interes al da ne bude na šteti niti dužnosnik jer smo čuli kroz neke rasprave da je tu bilo i prijava koje nisu bile utemeljene ili postupanja Povjerenstva koje je bilo rubno. No dotaknuli ste se jedne teme da se unatoč razno raznim situacijama svejedno opet biraju oni dužnosnici koji su se zatekli sa rukama u pekmezu. Dakle to je užasno demotivirajuće za one političare koji se trse oko općeg dobra i koje žele doista svojim trudom i radom doprinijeti da se stvari pomaknu prema naprijed. Pa što onda poručiti mladima. Da li da uđu u politiku ili ne kad narod nagrađuje one koji u stvari su loši.
Hvala lijepa. Odgovor.
Pa da. Vjerojatno je tako i nastala teza i maksima koja se često koristi u politici a to je svi ste vi isti. Ne mogu svi ljudi biti isti, nisu svi političari isti, nisu sva djela ista, nisu sva činjenja ista, no često se to u narodu stavi pod taj nazivnik i onda imamo taj problem. Ovaj konkretan slučaj o kojem ste govorili, i sam sam se dotakao u njega u pojedinačnoj raspravi, nije dobra poruka mladosti koja danas sutra treba preuzeti odgovornost za upravljanje sustavom koji se zove Hrvatska država, zašto, zato što iz toga ne mogu iščitati apsolutno ništa. Zbunjeni su. Priznao sam, kriv sam, ali sam ponovo izabran. Kakva je to poruka. Takva poruka ne može postojati u javnoj komunikaciji, ne mogu biti građani ti koji će nekoga kazniti ili neće. Moraju institucije biti te koje će provoditi zakone RH. Građani su tu da procijene, žele li nešto podržati ili ne, ali ne ne poštivati zakone RH.
Hvala lijepo. Gospodin Pavić.
Poštovani zastupniče da vam malo opišem kako trenutno funkcioniraju naši zakoni u vezi sukoba interesa, na svom primjeru. Eto ovako. Znači, ukoliko postanete dužnosnik kao što sam postao ja trebate dati imovinsku karticu. Jel tako. To je vidljivo svima. Nakon toga, nakon godinu dana, banka zove mene, zove mog sina, zove moju ženu, zove moju punicu koja ne živi sa mnom, da damo nekakve tamo izjave, iskaze i na kraju moja punica, postane na dva ili tri dana doduše politički izložena osoba. Pa moj mlađi sin, kojega politika apsolutno ne interesira postane politički izložena osoba. I kad zaprijetim da ćemo otići iz banke, da to više nema smisla, onda to nešto isprave ali sam i dalje politički izložena osoba. Takve stvari treba mijenjati u zakonodavstvu, a ovo tu, to je samo kozmetika.
Hvala. Odgovor.
Da, ja sam i sam na sličan način prošao tako. No ja nemam tu, ja tu nemam zamjerku. To što su oni mene tražili da ja moram potkrijepiti odakle meni taj novac s kojim ja kupujem polovni auto, je po meni dobra stvar. To je dobra stvar. Piše tamo ona kućica, političar, odma im blinka crveno i ja sam morao objasniti odakle meni taj x tisuća kuna za koji sam kupio taj auto. Ja mislim da je to dobro. Ja mislim da je to dobro, da nema novca za koji ne možeš dokazati odakle ti taj novac. I mislim da to nije, to nije pogrešno. E sad, naravno oni zločesti će naravno pokušati uvući i vašu punicu i sina i sve ono. E to je problem te hrvatske artikulacije bilo kojeg zakona jer provodimo ga selektivno i primjenjujemo ga samo prema jednoj skupini a druga prolazi ispod radara i to sigurno treba promijeniti.
Moju punicu nisu zvali, htio bi to vidjeti da su zovu. Gospođa Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Evo iako cijeli dan od opozicije slušamo da ovaj prijedlog zakona je u stvari korak unazad ja se s tim ne bi složila. Proširio se krug obveznika kako je sam ministar naglasio i to ne na mali broj, na sve naše vijećnike, od općinskih, gradskih vijeća do županijskih skupština. Na članove uprave, dakle to je ogroman broj novih obveznika, i mislim da je to dobro, a svi oni koji uz one koji obnašaju direktno dužnosti upravljanja javnim novcem, a to su uz izvršnu vlast i predstavnička tijela, mislim da moraju bit na neki način u tom obuhvatu. Međutim, nije samo to. Dakle ovim zakonom uveden je, skratit će se u stvari i period vođenja postupaka, postupci će biti brži. Imamo sad umjesto onog dvokoraka, sve će se rješavati praktički u jednom koraku. To znači da smo ipak htjeli postići efikasnost.
Hvala lijepa. Odgovor.
Je, drago mi je da ste evo pred kraj ove rasprave, ona se polako bliži kraju istakli nekoliko bitnih stvari. Taj krug dužnosnika na koje se ovaj zakon sada obveznika proširuje vrlo, vrlo bitan u sprječavanju sukoba interesa. Tu nema govora. Ono što ću podržati kao zastupnik, a i vi ste to u replici gospodinu Bačiću artikulirali ovdje to da malo taj dio hlađenja, kad su u pitanju čelnici lokalnih samouprava može biti problem za ljude koji su bili niz godina načelnici, gradonačelnici i da li su podnijeli ostavku, izgubili sasvim svejedno ne mogu biti niti direktori vrtića u svojim lokalnim sredinama. Možda nešto o čemu bi trebalo vidjeti, promisliti, razmisliti. Ali u svakom slučaju puno stvari u ovom zakonu je u korist i na korist hrvatskog društva kojeg želimo očistiti od korupcije.
I gospodin Bauk.
Izrazili ste kolega čuđenje ili na neki drugi način ste se negativno izrazili o izboru gospodina Posavca za župana u Međimurju. Da, on je bio priveden, pušten jer je priznao djelo, kandidirao se i pobijedio. Po zakonu ako bude osuđen na određenu kaznu prestat će mu mandat. Ako bude osuđen na manju kaznu neće mu prestati mandat. Sabor je dakle već time dao jednu granicu tolerancije koliko možete biti kriminalac, a da možete ostati dužnosnik. Ali to nije u ovom trenutku čak ni bitno. Ono što je zanimljivije, je da je eklatantan primjer zlouporabe povjerenja građana za mene bio kao jedan kralj i car zajedno toga svega bivši zagrebački gradonačelnik. E sad, njegova stranka je tu bila temelj vladajuće većine u prošlom sazivu, a i nakon što više nije trebalo u Saboru je još uvijek vaša stranka njega podržavala u zagrebačkoj Gradskoj skupštini. Prema tome, prije bilo koje rečenice o Posavcu samo da se nad nama duh Milana Mandića tu … [[Govornik se ne razumije.]] Toliko.
Vrijeme. Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala uvaženi zastupniče Bauk. Pa evo kao što sam rekao gospođi Jelkovac pred kraj ove rasprave i ovaj vaš dio replike, pitanja kojeg želite postaviti meni, a u stvari poslati puno neku širu poruku nego što sam to ja kao Goran Ivanović za ovom govornicom samo dokazuje da će se u Hrvatskoj problemi rješavati vrlo, vrlo sporo. Jer mi nikako ne možemo izaći iz tih maksima koje se koriste i u političkom žargonu i u svakodnevnom životu, a one bitno sprječavaju razvoj boljeg društva a Hrvatska zaslužuje da bude puno bolje društvo. Prema tome, mi saborski zastupnici smo sigurno ti koji mogu na tom pitanju, po tom pitanju činiti puno samo je pitanje želimo li mi to ili ćemo se zadovoljavati sa ovim lijevo desnim prepucavanjem i to će biti sve od našeg političkog angažmana. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nemate više replika. Sada idemo na završna razmatranja ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a gospođa Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice zastupnice i zastupnici, evo nadovezat ću se na ovaj posljednji mali verbalni duel između kolege Bauka i kolege Ivanovića. Govorili smo i o odlukama Ustavnog suda. Naravno da ih sve trebamo respektirati u smislu njihovog postojanja i njihovog sadržaja, ali to ne znači da ih ne smijemo ili da ih ne trebamo komentirati. Naravno da nisu sporne sve odluke koje Ustavni sud donio. Sporne su samo neke, sporne su one koje su pogodovale dnevno-političkim interesima HDZ-a. Jedna takva odluka ticala se i bivšeg gradonačelnika Milana Bandića. Treba se vratiti u ono vrijeme pa podsjetiti naše građane da je Ustavni sud primijenio dijametralno suprotne kriterije. Primjerice za Marinu Lovrić Merzel je tražio da se ona odrekne svoje javne funkcije kako bi joj ukinuo pritvor, a eto kada je došao na red Milan Bandić onda je postojalo 15 milijuna razloga da se donese drugačija odluka. Time se referiram na iznos jamstva i način na koji je Ustavni sud osporio vlastitu odluku i to jamstvo umjesto da je naplatio u državni proračun, vratio pokojnom Hanžekoviću koji je to jamstvo dao. No da ne duljim, nije to poanta. Puno ste govorili o tome, HDZ-ovci može li netko tko je obnašao dužnost predsjednika povjerenstva ući u politiku? Pa očito je vama prirodnije i normalnije da netko može izaći iz Remetinca i nakon toga vam ne samo držati saborsku većinu, nego vam i biti generator žetončića, nego kao netko kao neovisan profesionalac započne samostalnu karijeru. I ja sam ušla doista u Hrvatski sabor i u politiku na temelju svojih profesionalnih rezultata u radu i na temelju onog što je javnost prepoznala za razliku od većine vas koji bez stranačke iskaznice HDZ-a ne biste bili izabrani niti za predsjednika kućnog savjeta. A ako vas baš toliko smeta što može ili ne može netko tko je bio na čelu antikorupcijskog tijela molim lijepo pogledajte primjer Slovenije, tamo smo imali čuvenog Klemenčića kao ravnatelja njihove Komisije za sprečavanje korupcije koji je nakon toga ušao u Vladu Mire Cerara i bio jedan od boljih ministara pravosuđa. U suštini ovaj zakon treba gledati kao na zakon koji ne potvrđuje onu vašu tezu nulte stope borbe protiv korupcije, nego nulte stope toleriranja uspješnih, smislenih antikorupcijskih tijela i uvođenje nulte stope učinkovitosti u sustavu borbe protiv korupcije. Dakle, niti jedno represivno tijelo ne može funkcionirati ako se 99% korupcije spriječi. To sprječavanje ide kroz utvrđivanje povrede načela, jer ne mogu sva postupanja političara biti unaprijed definirana kao zabranjena. Primjerice nema tog zakona koji može propisati da premijer države ne može osobu s kojom je u kumskom odnosu imenovati za našeg diplomatskog predstavnika i čitav niz drugih. Međutim, ono ključno što nedostaje u ovom zakonu, a nikada nije niti bilo osmišljeno kako treba je primjerice sustav zabrana i tu je Slovenija isto tako otišla u nekoliko koraka dalje. Kad govorim o zabranama mislim na izričito propisane zabrane tko s kim ne smije stupiti u poslovne odnose. Ja bi tu podržala svako rješenje koje bi reklo da primjerice bilo koji dužnosnik ne može imati tvrtku koja posluje ne samo sa, ajmo reći da je gradonačelnik u pitanju sa gradom, nego niti sa trgovačkim društvima ili ustanovama koje grad osniva ili s kojima upravlja. Takve zabrane je trebalo proširivati, jačati i uspostavljati neke nove standarde. Ono što ste vi rekli rekli ste da ste uveli čitav niz novih obveznika. Mnogi koje spominjete kažem odavno su bili u dosegu primjene povjerenstva. Evo pa jedan od onih koji se tu spominju kao novotarija su direktori Hrvatske agencije za osiguranje depozita, to je nekad bio DAB. Kako je prošla bivša direktorica DAB-a javnost samo djelomično zna. Dakle, to je osoba koja se čitav niz godina opirala tome da je dužnosnik nakon što je bila sankcionirana od strane povjerenstva, nakon što je izgubila prvostupanjski i drugostupanjski postupak tužila je povjerenstvo odnosno tužila je državu za naknadu štete čini mi se za nekakvih 100-tinjak tisuća interesa zbog povrede duševnih boli eto zato što je povjerenstvo utvrdilo [[Upadica: Vrijeme]] da se nalazilo u povredama zakona. To je mentalni sklop razmišljanja koji se danas čuo i iz redova vladajućih, iz redova HDZ-a.
Gđa. Katarina Peović ispred Kluba zastupnika HSS-a i RF-a, izvolite.
Hvala. Evo na kraju ipak ću reć nešto što uvijek želim reći u ovakvim raspravama. O antikorupcijskim politikama ja sam nešto skeptičnija oko toga da antikorupcijske politike mogu riješiti sve probleme i mislim da je to jako važno reći zbog ljudi koji gledaju ove rasprave. Potrebno je dakle naravno borit se protiv korupcije, ali treba jasno naznačiti koji su dosezi i ograničenja antikorupcijskih politika. Spomenut ću dva primjera koja uvijek spominjem, znači Kina je na toj ljestvici percepcije korupcija 15 mjesta iznad Hrvatske, pa to ju ne sprječava da bude najveća, jedna od najvećih ekonomskih sila svijeta. Italija '90.-tih kad je bila jedna od 7 najvećih i najbogatijih zemalja svijeta njezina vlada je bila percipirana kao izrazito korumpirana vlada. Ali dat ću vam još dva primjera, znači koji su stvarno važni da shvatimo koliko možemo zapravo napravit s antikorupcijskim politikama. To su mik ponude i Revolving doors strategija, znači pitanje je da li se sve može svesti i podvesti pod zakon ovog tipa i imate znači mik ponude, to su situacije u kojoj nekoliko firmi se dogovore da jedna pobjeđuje na natječaju, a ove se fiktivno javljaju i imate situaciju u kojoj je sve zadovoljeno nominalno, znači imamo legalnu i legalno provedenu javnu ponudu. Druga stvar je Revolving doors strategija. Znači mi smo često ovdje osuđivali ministra Zdravka Marića zato što je došao iz Agrokora u vladu. Ali to vam je znači u Americi potpuno legalna strategija politička gdje menadžeri bogatih i velikih firmi odlaze u vladu i obrnuto. To je lobiranje koje je potpuno legalizirano da tako kažem u tim zapadnim korupcijama, znači nešto što mi ovdje nazivamo korupcijom nekad je isto tako pitanje da li je korupcija, ne, ono što vam želim reći ne da se antikorupcijske politike ne trebaju provoditi, al da stvarno trebamo biti svjesni ipak ograničenja i stvarno moram navesti taj primjer Pripuza koji sad pobjeđuje na natječaju. Zašto on pobjeđuje na natječaju? Pa zato što je stvorio monopol, zato što je gradio monopol godinama i to je ono nikad nemojte me pitat za prvi milijun jel i sad sasvim je jasno da zapravo više on ne može, da je on najkonkurentniji, mislim to je naprosto tako, ali kako je on došao do te konkurentnosti to se više sad danas ne pita. Eto utoliko ja mislim da mi ipak trebamo neke okvire tih antikorupcijskih politika postaviti. Ja znam da to nije popularno i moram reć da mnoge stranke grade svoj imidž na tim antikorupcijskim politikama, ali ono što mi, zašto mi to moramo reći toj društvenoj većini? Zato što oni očekuju da kad dođe netko na vlast da će jednostavno tom smjenom se sve riješiti i onda ljudi postaju potpuno demotivirani da uopće izlaze na, na izbore i da uopće se bave politikom jer svi su isti. Naprosto postoji neki okvir koji se stvorio godinama, a okvir u kojem mi djelujemo je stvarno, to treba reći, periferija kapitalističke Europe u kojoj je osiromašenje većine, društvene većine razlog i za korupciju i za klijentelizam i za način rješavanja nekih stvari na neke načine pri tome uopće znači ne amnestiram one koji ulaze u te korupcijske dilove. Zato bi zapravo dovela u pitanje i samu i samu, samo ovaj zakonski okvir, u svakom slučaju pozdravljam recimo evo da se, to sam rekla već, prema postojećoj odredbi predstojnici klinika, predstojnici kliničkih zavoda i pročelnici zavoda neke zdravstvene ustanove ne mogu ić u privatni sektor , ali treba dodati i ravnatelja, zamjenika ravnatelja i pomoćnika ravnatelja. Sasvim konkretno, mislim da je to loše da je to izbačeno iz zakona i da se tu ipak vide pritisci nekih lobija koji nisu dobri. Nama je jako važno da javno zdravstvo bude javno zdravstvo, a ne da doktori i liječnici koriste javno zdravstvo kao svoj, kao svoj bazen. Nadalje, znači u izvješću o imovinskom stanju imovinske kartice, da to su nazvali imovinskom karticom, to je dobro, ali isto tako treba znati zašto služe imovinske kartice, ne zato da bi se optuživalo neke zastupnike da su bogati i zastupnice nego zato da bi se na početku i na kraju mandata utvrdilo koliko ima taj zastupnik i zastupnica, a ne kolko je bogat u trenutku kad uđe u sabor. I još sam htjela napomenuti i ono što je kolegica Dalija Orešković spomenula slučaj Marije Hrebac. Bilo mi je drago da ovdje vidim da se izmjenama Zakona o sprječavanju sukoba interesa i direktor Hrvatske agencije za osiguranje depozita bude obuhvaćen ovim zakonom, ali očito je da je bio već odnosno direktorica je bila obuhvaćena ovim zakonom. Ona je već u trećem mandatu na toj, na čelu te institucije i prilično na sumnjiv način je dolazila u sukobe interesa i još uvijek je tamo, niko ju ne proziva niti [[Upadica: Vrijeme, hvala]] ona odlazi sa svog mjesta.
Gospođa Sandra Benčić zastupat će stavove završno, stavove od Zeleno-lijevoga bloka. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovane kolegice i kolege. Pitala sam danas ministra Malenicu na koji način povjerenstvo može sankcionirati neku potpuno hipotetsku situaciju da nam se neki fantomski premijer otme kontroli, uzme vladin avion i u njega potrpa svoje stranačke kolege i odveze ih na neki stranački skup u recimo Helsinki da se malo vide s kolegama iz drugih zemalja i da ih griju hladne pive sjevera. Odgovor nisam dobila jer korištenje javnih sredstava za stranačke svrhe nije prepoznato kao bitan dio sprečavanja sukoba interesa i prevencije korupcije kao da takvih slučajeva nismo imali i kao da ovaj ovdje navedeni hipotetski slučaj nije u stvarnosti realizirao premijer Plenković, a zatvorio ga tako da je odbio dati putne naloge i dokumentaciju povjerenstvu. Kazna za to ko što ste i sami rekli, 2.000 kuna. Čujte, isplati se već i na jednoj avionskoj karti. No nije to jedini primjer, svjedoci smo u svako predizborno vrijeme da nas se bombardira sa poplavama billboarda koja plaćaju jedinice lokalne samouprave iz javnih proračuna ili Vlada iz javnog proračuna na kojima se reklamiraju škole, bolnice, vrtići, ceste koje su izgrađene javnim novcem u mandatu te neke lokalne ili nacionalne vlade kao da bi se te vlade odnosno uprave morale reklamirati jer imaju valjda konkurirajući upravu s druge strane, imaju competition na tržištu jel. Dakle jasno je da ne reklamiraju jasnu upravu ili nacionalnu vladu, jasno je da reklamiraju svoju stranku javnim novcem. Kojim mehanizmom u ovom zakonu se to može detektirati? Kojim mehanizmom se to može kazniti? Na koji način? Dakle, drugo bitno isto tako pitanje prevencije ili detekcije koruptivnih djelovanja po nama je mogućnost povjerenstva da ispituje podrijetlo imovine obveznika ovog zakona u suradnji sa Poreznom upravom. Dakle, nemamo eksplicitnu odredbu koja bi omogućila povjerenstvu da prilikom provjere imovinske kartice ako postoje indicije za nesrazmjer imovine i primanja, ovo što ste vi kolegice Peović rekli da se na kraju mandata vidi, ali šta s tim kad se vidi? Dakle, da se naloži Poreznoj upravi da napravi postupak utvrđivanja podrijetla imovine. U tom smislu ćemo dati i zaključak uz ovaj zakon. Dakle, niti osnovni preduvjet za to da bi to mogli napraviti nije ispunjen. Krug za koji obveznici prijavljuju imovinu nije proširen na punoljetnu djecu pa smo se tako više puta nemalo iznenadili kad smo vidjeli da potomci naših dužnosnika voze aute vrijedne pola milijuna kuna na više, imaju hotele, vrijedne koncesije, velike biznise, a tek su se počeli brijati. No kako su punoljetni ta imovina ne mora biti navedena u imovinskoj kartici, pa je postupak jasan, ako hoćeš jamiti jamljeno prebaciš na djecu te ta imovina ostaje skrive i od javnosti i od Porezne uprave. Tu su naravno i zemljišta, evo npr. netko navede da ima neku jadnu malu šumicu na nekom našem otočiću, ali šumica je nekom nesrećom izgorjela u požaru pa je dužnosnik isposlovao da se prenamijeni bezvrijedni šumarak u građevinsko zemljište koje će prodati po 400, 500 eura po kvadratu nekom nadobudnom investitoru, tu će se sagraditi divan hotel, izbetonizirat će se obala, zabranit sadnja drveća da bi se moglo iznajmiti što više ležaljki i suncobrana te smo riješili još jedan divan komad naše obale. Što sa takvim slučajevima? Što je sa takvim slučajevima gdje je jasno da se moglo prevenirati da se reagiralo na vrijeme? Ne, ovaj slučaj ćemo detektirati tek kad on ukešira ovih 400, 500 eura po kvadratu. Zašto? Jer nećemo se moći djelovati po načelima djelovanja. Dakle, ništa od toga se u imovinskoj kartici se neće vidjeti sve do tog trenutka i ništa od navedenog ne rješava ovaj Zakon o sukobu interesa i ostat će van dohvata povjerenstva nažalost. I možemo reći da ovaj zakon hrvatskim građanima poručuje nešto suprotno nego što im je jednom poručio Česić Rojs jer ovaj zakon kaže da tko je jamio jamit će i dalje, ako je zna se u kojoj stranci. Zahvaljujem vam se.
Sada je na redu g. Krunoslav Katičić koji će govoriti u ime Kluba zastupnika HDZ-a završno. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedavajući. Još jednom ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo završno nakon ove rasprave koja je bila dosta toga, al može se sublimirati u par točaka koje se iskazuju. Nažalost neke dobre stvari teksta koji je predložen nisu na neki način afirmirane, pa osjećam dužnost da i taj dio istaknuti u ovom završnom obraćanju. Ovo što sam kazao znači sve dosadašnji prigovori koji idu tiču se darovanja porijekla imovine, već spomenuto čl. 5. odnosno sadašnjeg čl. 6. tiču se etičkog kodeksa, pa evo ideje za prenamjenu poljoprivrednog u građevinsko. Nažalost, evo moram kao jedan isto kao pravnik tu neke stvari probati malo demistificirati. Spominju se također i punoljetna djeca. To moramo dovesti u vezu i sa darovanjem, a mislim da zadire u jednu ustavnu kategoriju, a znači raspolaganja pravog raspolaganja sa svojim vlasništvom ne vidim kakva bi … konekcija da se taj dio može ograničiti jednim lex spcialisom u odnosu na taj dio. Što se tiče samog porijekla imovine odnosno utvrđivanja nesrazmjera u trgovini ona je također predmet nekih drugih zakonskih propisa tako da mislim da dvostruko reguliranje nekih instituta koji postoje u tome nije dobro. Naime, sam utvrđenje nesrazmjera imovine postoji kako u Kaznenom zakonu tako i u Općem poreznom zakonu, tako da mislim da su to pravi adresati koji mogu u tom dijelu pomoći i pripomoći ukoliko se dogodi takav nekakav događaj. Stoga to prebacivati na nevino Povjerenstvo i temeljiti na samo jednom zakonu, mislim da nije niti ekonomično, niti zakonito, niti transparentno. Što se tiče načela, već je to više spomenut, znači ostaje u neizmijenjenom obliku opaska ko iz uvodnog obraćanja u ime Kluba, jedno se mijenja jedna riječ, dužnosnik u obveznik, znači u cijelosti postaje u tekstu kakav je postat od 2011. i poznat i široj javnosti i mislim da se na neki način i ustabilio, utemeljio. Što se tiče prenamjene poljoprivrednog u građevinsko zemljište, već je spomenula, ne znam sad više tko od kolega, mislim da je jako dobro to razjašnjeno, postoje brojne zakonske presumpcije da se takav dio, odnosno da se takva prenamjena na, ozakoni i napravi tako da sada opet to stavljati u područje jednog zakona je mislim neodgovorno i nema potrebe za time. Jedan institut koji je dosta u javnosti bio interesantan je, na žalost promakao, a nije niti spomenut, čini mi se u raspravi i konkretno radi se znači o prijedlogu za izuzeće predsjednika i članove Povjerenstva, taj institut postoji u svim zakonima, procesnima, tako da mislim da je dobro rješenje da se u tom dijelu primjenjuju odredbe općeg upravnog postupka, tako da će se jasno znati moći definirati u kojem momentima i kada i od koga je moguće podnijeti takav zahtjev za izuzeću. I rješenje koje se predlaže, to je da se Visoki upravni sud u roku od tri suca, no nejavnoj sjednici odluči o takvom zahtjevu, mislim da je više nego dobro. Za kraj, opet ponavljam, mislim da je rasprava, bez obzira na sve, bila konstruktivna, da je dalo neka određene rješenja koja su dosta dobri i žalosti me činjenica da prevladava mišljenje da se treba biti u ovim predmetima i tužitelj i sud, a to nije dobro, mislim da treba, bi uvijek tražiti da budemo dvotjelno tijelo i da postoji zna se tko ima svoj zadatak u skladu sa zakonom. Stoga za kraj, kao što sam kazao podržat ćemo ovaj zakonski prijedlog u prvom čitanju. Mišljenja sam da će ove izmjene, koje su ovom znatnom poboljšati rad samog Povjerenstva, te da će se stvoriti standardi koji će u konačni postati načelo na temelju upravo ovakvog zakonskog zakona, pa to je i na neki način odgovor na prigovore koji se tiču već spomenutog načela. Hvala vam.
Hvala. I na kraju, gospodin Arsen Bauk koji će zastupati stavove Kluba zastupnika SDP-a, također završno. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, Klub SDP-a neće podržati prijedlog Zakona o sprječavanju sukoba interesa u prvom čitanju. Držimo da je sadašnji zakon trebao određene popravke, ali ne na način da se uskrati pravo Povjerenstva da ocjenjuje djelovanje dužnosnika temeljem članka 5. odnosno u ovom slučaju članka 6. Mislim da bi bilo bolje da se odluke Povjerenstva o načelima djelovanja onda stave kao mišljenja i da se propiše drugačiji način donošenja takvih mišljenja. Što se tiče nekih drugih rješenja u Zakonu, ona znače popravljanje uočenih manjkavosti, određenih procesnih, proceduralnih i drugih stvari koje je i samo Povjerenstvo predlagalo. Ipak, želio bi ovdje još jednom skrenuti pozornost zašto mislimo da je članak 6. onaj koji razlikuje građane, dužnosnike od građana i onaj zbog čega se dužnosnici moraju sa posebnom pažnjom paziti kako obnašaju dužnost. U članku 7. Zakona o sprječavanju sukoba interesa navedena su zabranjena djelovanja dužnosnika. Ja ću pročitati neka od njih. A) primati i zahtijevati korist ili obećanje koristi radi obavljanja dužnosti. U čemu je razlika između ovoga i članka 293. Kaznenog zakona koji govori o mitu? Dalje, c) Zlouporabiti posebna prava obveznika koja proizlaze ili su potrebna za obavljanje dužnosti. U čemu je razlika između ovoga i članka 291. Kaznenog zakona, zlouporaba položaja i ovlasti? D) primiti dodatnu naknadu za posebno obnašanje javnih dužnosti, to je opisano kao stjecanje bez osnove u Zakonu o obveznim odnosima. Zatim, tražiti, prihvatiti ili primiti vrijednost ili uslugu radi glasovanja u bilo kojoj stvari ili utjecati na odluku nekog tijela ili osobe radi osobnog probitka i probitka povezane osobe. Dakle, tu su obuhvaćena dva kaznena djela, podmićivanje zastupnika, odnosno trgovina utjecajem. Obećavati zaposlenje ili neko drugo pravo u zamjenu za dar ili obećanje dara, ponovno trgovina utjecaja i mito. Zbog ovoga je inače župan Posavec, jer je dao testove nekome, to bi dakle bilo to, to bi po ovome onda bio prekršaj, ne bi čak ni kazneno djelo bilo. Nadalje, utjecati na dobivanje poslova ili ugovora o javnoj nabavi, dakle, ponovno članak 295. trgovina utjecajem. Koristiti povlaštene informacije o djelovanju državnih tijela radi osobnog probitka ili probitka povezane osobe, članak 257. Kaznenog zakona, zlouporaba povlaštenih informacija. I i) na koji drugi način koristiti položaj obveznika utjecanjem na odluku tijela javne vlasti ili osoba koje su u njima zaposlene kako bi postigli osobni probitak ili probitak povezane osobe, neku povlasticu ili pravo, sklopili pravni posao ili na drugi način interesno pogodovali sebi ili drugoj povezanoj osobi. Ponovno najbliži opis kaznenog djela trgovanje utjecajem iz članka 295. Kaznenog zakona. Ova točka i) u mnogo čemu može, ali ne u potpunosti supstituirati priču o načelima djelovanjima, jer je ovo dosta široko napisano, na koji drugi način koristiti položaj, mišlju, riječju, djelom i propustom, evo vidim da gospođa Orešković kaže da ne bi, onda dobro, ali ovo jeste dosta blizu opisa kaznenog djela trgovine utjecajem, to je ta sitna granica, ja bi molio ministra, koji je ujedno ministar pravosuđa, da u stvari objasni kada je primanje i zahtijevanje koristi radi obavljanja dužnosti prekršaj, a kada je to kazneno djelo koje ima veze s mitom. Koja je to fina crta koja će iz sveg ovog što sam, dakle nabrojao, koji imaju svoj pandan u Kaznenom zakonu. Dakle, to su onda kaznena djela, osim ovoga stjecanja bez osnove koje bi bilo dakle više po Zakonu o obveznim odnosima. Da skratim, ima tu jedna simbolika. Prijedlog zakona o sprječavanju sukoba interesa 2010. i 11. predlagao je tadašnji ministar pravosuđa Bošnjaković. To kad je HDZ na vlasti, onda je to u domeni pravosuđa, onda smo došli mi, pa je to prešlo u domenu Ministarstva uprave, a sada je tu ministar uprave i pravosuđa, ali i državni tajnik za pravosuđe, tako da ponovno se vratilo u pravosuđe i to je sve što trebamo znati o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa u ovom trenutku. Hvala.
Da, ipak gospodin Bauk nije bio šećer na kraju, nego šećer na kraju je gospodin Pavić, ispred Kluba zastupnika socijaldemokrata. Završno, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, zahvaljujem. Poštovani ministre, tajniče, kolegice i kolege. Evo danas smo imali jednu u jednom dijelu jako burnu raspravu, mislim da je zaključak većine iz oporbe, većine zastupnika iz oporbe da zapravo Zakon ne donosi neke velike promjene i da neće biti ništa bolji od onog do sada. S druge strane, kolege i kolegice iz vladajuće većine smatraju da je Zakon dobar i da će se njime postići dobri efekti. Mislim da se svi možemo složiti s time da ćemo definitivno imati puno veći broj obveznika koji će zapravo morati i podnositi imovinske kartice i koji će biti zapravo obveznici, odnosno koje će moći procesuirati Povjerenstvo za sukob interesa. Što je zapravo i razumljivo, s obzirom na to da se to proširuje i na one koji su na čelu javnih poduzeća, na čelu onih koji su, na čelu agencija, na primjer na čelu FINA-e, HBOR-a, HAMAG bicro-a, ravnatelj Fonda za obnovu grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije i sad da ne nabrajam sve ostale. Međutim, pitanje je da li će te zakonske odredbe stvarno doprinijeti tome da se spriječi sukob interesa, da se smanji takav broj slučajeva i da se stvarno spriječi korupcije. Na žalost, bili smo svjedoci prije nekoliko dana slučaja kada smo čuli da je USKOK jednostavno odbacio slučaj kolegice, odnosno gospođe Žalac, koja je prilikom nabavke softvera povećala cijenu softvera u odnosu na početnu otprilike 6 do 7 puta. Što je zapravo katastrofično. I onda nakon toga, imamo ovdje državu tužiteljicu, koja kaže da nije imala informacije o tome, pa nakon toga jučer u novinama izađe da je zapravo bila na sastanku na kojem je upoznata sa time, sa tim predmetom i da je znala sve što se zapravo dešavalo. Što nam onda znači zakonski okvir, što nam znače pozitivni zakonski propisi, ukoliko se ovako ponašamo prilikom obavljanja svojih dužnosti? Kuda nas to vodi? Koji to zakon može spriječiti korupciju ukoliko se ovako ponašamo, ukoliko je takav odnos prema počiniteljima, ukoliko se zapravo protiv njih ništa ne poduzima, ukoliko dolaze iz vladajuće stranke. Znači tu sreće nema. Moramo promijeniti način rada, moramo promijeniti način razmišljanja, bez toga nećemo postići apsolutno ništa. Evo sada će po ovom zakonu, rekli smo malo prije, biti puno više obveznika, a nemojte zaboraviti da su već jedan dio tih obveznika je bio prije toga i primarni obveznik ispitivanja porijekla imovine. Tu su, u tu spadaju državni dužnosnici, suci, članovi uprava i nadzornih odbora, trgovačkih društva u većinskom vlasništvu Republike Hrvatske ili jedinica lokalne samouprave i tako dalje, i tako dalje. Kome je to utvrđeno da ima nerazmjer imovine, koliko je takvih slučajeva i kome je ta imovina oduzeta? Mislim da ih možemo nabrojiti na prste jedne ruke. Tako da ovakve kozmetičke zakonske izmjene neće nam pomoći u borbi protiv korupcije. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. I glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prelazimo na posljednju točku dnevnog reda danas. To je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju međunarodne Konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka, drugo čitanje, PZ. br. 206; Kao što vidite, radi se o drugom čitanju i vrijede sve odredbe koje vrijede za drugo čitanje. Amandmani se mogu dati do kraja rasprave. Ovaj članak broj 206. donesen je na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske, članka 207. a) Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i odbor za pravosuđe, želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, gospodin Salapić, izvolite. Državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa i uprave.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Raspravljamo o Zakonu o potvrđivanju međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka. Za početak bi samo rekao da smo danas na Odboru za zakonodavstvo imali raspravu o ovom Zakonu i prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstva na članak 3. Što se tiče predmetne konvencije ta Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnoga nestanka usvojena je na Općoj skupštini UN-a 20. prosinca 2006. godine a stupila je na snagu 23. prosinca 2010. godine. Do sada je 98 članica UN-a potpisalo Konvenciju, a 63 države članice su stranke Konvencije. Vlada RH je 1. veljače 2007. donijela odluku o pokretanju postupka za potpisivanje Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnoga nestanka. RH potpisala je i Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka 6. veljače 2007. godine. Svrha ove konvencije je učinkovitija borba protiv prisilnih nestanaka, zaštita prava žrtava kaznenih djela, olakšavanje suradnje na nacionalnoj i međunarodnoj razini mjerama suzbijanja prisilnih nestanaka i mjere prevencije na nacionalnoj i međunarodnoj razini. Konvencija predviđa inkriminaciju sljedećih radnji: prisilni nestanak, zadržavanje, otmica ili bilo koji drugi oblik uskraćivanja slobode koji su počinile službene osobe države, osobe ili skupine osoba koje rade sa odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države, prikrivanje sudbine ili mjesta boravka nestale osobe, poticanja, nagovaranja, naređenje, počinjenje ili sudjelovanje u počinjenju, pokušaj zločina prisilnog nestanka, nadzor nad radnjama u vezi sa zločinom prisilnog nestanka, svjesno zanemarivanje podataka koji jasno ukazuju na namjeru počinjenja zločina prisilnoga nestanka jer jasno ukazuju na činjenje zločina prisilnog nestanka, na poduzimanje neophodnih i razumnih mjera kako bi se spriječilo ili suzbilo počinjenje zločina prisilnoga nestanka. Imajući u vidu da prisilni nestanci osoba predstavljaju ne samo izravnu prijetnju slobodi, životu pojedinaca već i širi društveni, odnosno državni problem. Potvrđivanjem ove Konvencije Republika Hrvatska se pridružuje inicijativi jačanja mehanizama međunarodne suradnje u prevenciji prisilnih nestanaka, ali i što učinkovitijem sankcioniranju. Što se tiče kontakt tijela u RH to je Ministarstvo pravosuđa i uprave, te Ministarstvo unutarnjih poslova. Predlažemo prihvaćanje ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala vama. Želi li netko u ime odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Hrvoje Zekanović. Nema ga, gubi pravo. Drugi je gospodin Stipo Mlinarić iz Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka usvojila je Opća skupština UN-a 20. prosinca 2006. godine, a stupila je na snagu 23. prosinca 2010. Do sada je 98 država članica UN-a potpisalo konvenciju dok su 63 države članice stranke konvencije. Vlada RH je na sjednici održanoj 1. veljače 2007. donijela odluku o pokretanju postupka za potpisivanje Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka. RH potpisala je Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka 6. veljače 2007. godine. Svrha ove konvencije je sprječavanje i borba protiv prisilnih nestanaka osoba inkriminacijom određenih djela, zaštita prava žrtava kaznenih djela utvrđenih u skladu sa ovom konvencijom. Olakšavanje suradnje na nacionalnoj i međunarodnoj razini u mjerama suzbijanja prisilnih nestanaka kao i mjera prevencije na nacionalnoj i međunarodnoj razini. Za RH ova je konvencija od posebne važnosti, a kako bi kao država sa neposrednim iskustvom vezanim uz slučajeve prisilno nestalih u Domovinskom ratu pridonijela daljnjem suzbijanju ove pojave u svim okolnostima i globalnim razmjerima. Ovo što stoji u definiciji konvencije istovremeno je i prepreka daljnjem postupanju RH prema odredbama iste. Citiram: „Konvencijom se predviđa inkriminacija sljedećih radnji: prisilan nestanak što u smislu ove Konvencije podrazumijeva zadržavanje, otmicu ili bilo koji drugi oblik uskraćivanja slobode koji počine službene osobe države, osobe ili skupine osoba koja rade s odobrenjem, podrškom i prihvaćanjem države. Dakle, što možemo učiniti u slučaju kada gore navedene radnje poduzmu osobe ili skupine koje na području određene države u ovom slučaju Hrvatske počine otmicu, zadržavanje, a iskustvo nas uči da se s tim radnjama nerijetko pridodaju tjelesno i psihičko zlostavljanje, silovanje i na kraju oduzimanje života, a te osobe ili skupine djeluju kao naoružane pobunjeničke grupe. U slučaju Hrvatske okupljeno je samo s jednom namjerom spriječiti nastanak neovisne RH i na većini njezinog teritorija stvoriti državu pod kontrolom samo jedne nacije i jedne vjere, srpske nacije i srpske pravoslavne crkve. Podsjetit ću na jedan najstrašniji primjer koji u sebi nosi sve gore navedene užase, slučaj nestanka doktora Ivana Šretera. 18. kolovoza '91. godine u blizini Pakraca otet je dr. Ivan Šreter, vođa Pakračkih Hrvata i jedan od vođa hrvatskog naroda u Zapadnoj Slavoniji. Otet je u blizini Pakraca, odveden u srpsko mjesto Bučje gdje je bio i logor za Hrvate i od tada mu se gubi svaki trag. Nestanak dr. Ivana Šretera bio je veliki udarac za domoljube i branitelje Zapadne Slavonije. Bio je vođa pakračkog HDZ-a koji je zbog lokalnih Srba djelovao gotovo ilegalno i predsjednik regionalnog kriznog štaba za Zapadnu Slavoniju. Nakon izbijanja velikosrpske pobune '91. godine dr. Šreter zalagao se za nenasilje, te pozivao Srbe na mir i prestanak terora koji su počeli provoditi. Istaknuo se po razboritosti, dobrobiti i kao pobornik rješavanja razmirica mirnim putem. Pretpostavlja se kako je odveden u zloglasni logor Bučje gdje je trpio strašna mučenja. Posljednji put je viđen 29. kolovoza '91. godine. Prije nego nastavim dozvolite da vam citiram članak 6. Konvencije o kojoj danas raspravljamo. Svaka država poduzima potrebne mjere da se kazni odgovornim smatra barem a) svaka osoba koja počini, naredi, nagovara ili potiče na počinjenje ili pokušaj počinjenja suučesnik je jer sudjeluje u prisilnom nestanku; b) nadređena osoba koja je znala i svjesno zanemarila podatak koji je jasno ukazivao na to da osobe u njezinoj nadležnosti i ovlasti čine i namjeravaju počiniti zločin prisilnog nestanka. Nadređena osoba koja je bila izravno odgovorna i nadzirala radnje u vezi sa zločinom prisilnog nestanka i nadređena osoba koja nije poduzela sve potrebne i razumne mjere koje su bile u njezinoj moći da spriječi ili suzbije počinjenje zločina prisilnog nestanka ili podatak prenijela nadležnim organima radi istrage i progona. Posebno su važni dijelovi u kojima se spominje osoba koja je znala ili svjesno zanemarila podatak te nije poduzela sve potrebne i razumne mjere da spriječi počinjenje zločina prisilnog nestanka. Zašto je to važno, možda i najvažnije? Pa zato što u današnjoj koalicijskoj Vladi Andreja Plenkovića, a i ovdje u Saboru sjedi osoba koja se odlično uklapa u gore navedene stavke članka 6. Konvencije. Naravno, to je gospodin Pupovac kojeg nema u sabornici. Naročito ako u ruke uzmete knjigu pokojnog Slavka Degoricije, „Nije bilo uzalud“ gdje se do utančina opisuje uloga današnjeg koalicijskog partnera HDZ-a. Sada se vratimo na početak mojeg izlaganja kada sam naglasio da Konvencija vrijedi samo za osobe ili skupine osoba koje rade pod odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem od strane države ne samo u slučaju doktora Šretera, nego u tisućama slučajeva prisilno odvedenih i nikada pronađenih osoba suočavamo se sa istinom koja je zaglušujuće tiha ne znamo gdje su naši nestali i teško da ćemo ikada saznati. Nedavno otkriće masovne grobnice između Bobote i Pačetina u kojoj su pronađena tijela 10-tak osoba kojima su ruke bile vezane žicom, samo je djelić tog zastrašujućeg užasa. Hrvatska trenutno traži još tisuću 853 osobe i to je jedina istina. Gospođa Marija Šestan već 30 godina traga za sinom Tomislavom, a ovo su njezine riječi koje je izgovorila neki dan u kamere: „Strašno je kada dođete na ovakvo mjesto, vidite sve to blato, kišu, tu jamu s posmrtnim ostacima ubijenih ljudi. Nadam se kako ću ovaj put i imati nazovi to sreću da pronađem gdje su posmrtni ostaci moga sina. Mogu samo moliti, ne zahtijevati da oni koji imaju nekakve informacije o nestalima to i kažu da im omekša srce kako bi znali gdje da se kopa.“ To jedna majka izjavljuje za branitelja Tomislava Šestana koji je bio pripadnik turbo voda i bio je cijelo vrijeme sa mnom u ratu. I da završim riječima iz materijala koji su pred nama. U Republici Hrvatskoj stvoren je normativni okvir koji omogućuje progon i sankcioniranje počinitelja kaznenog djela protupravnog oduzimanja slobode te pružanje pomoći i zaštite žrtvama navedenog kaznenog djela. U nastojanju za stalnim poboljšanjem uspostavljenog sustava nužno je i adekvatno unapređenje okvira čemu će pridonijeti ratifikacija ove Konvencije. Domovinski pokret podržava sve odredbe Konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka i ponovno poziva prvenstveno Andreja Plenkovića, njegovu Vladu i koalicijske partnere da istu konačno počnu primjenjivati i na području naše domovine Hrvatske. Hvala lijepo.
Gospođa Romana Nikolić govorit će ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. U Republici Hrvatskoj na popisu nestalih osoba nalazi se tisuću 853 osobe od kojih je tisuću 445 nestalih i 398 posmrtnih ostataka. Na području Vukovarsko-srijemske županije na popisu nestalih nalazi se 520 osoba od kojih je 386 iz Vukovara. Između Bobote i Pačetine u Vukovarsko-srijemskoj županiji nedavno je pronađena još jedna odnosno 151. masovna grobnica koja je do sada pronađena u Hrvatskoj. Veliki broj osoba nestalih uslijed oružanih sukoba i kršenja ljudskih prava su snažan podsjetnik neuspješnog očuvanja individualnih prava i održavanje vladavine prava. Oni su duh bolne prošlosti. Oni doprinose … mira i pomirenja i prepreka su razvoju demokratskog društva kroz institucije. Opća skupština UN-a 2006. godine u Parizu je usvojila Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka koja je stupila na snagu 2010. godine svjesna ozbiljnosti i prisilnih nestanaka, prava žrtava na odštetu i informaciju o nestalim osobama te prije svega potrebe za suzbijanjem izbjegavanja odgovaranja za te zločine. Kao prisilni nestanak Konvencija podrazumijeva uhićenje, zadržavanje, otmicu ili bilo koji drugi oblik uskraćivanja slobode koji počine državni agenti i osobe, ili skupine osoba koje rade s odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države. Među ključnim karakteristikama prisilnoga nestanka su odbijanje priznavanja da je počinjeno takvo uskraćivanje slobode i uskraćivanje informacija o mjestu boravka nestale osobe. Time se žrtvu stavlja izvan zaštite zakona iako je pravo na slobodu i osobnu sigurnost apsolutno ljudsko pravo i nikakvo izvanredno stanje kao npr. prijetnja ratom, rat, politička nestabilnost ili krize bilo koje vrste ne mogu biti opravdanje za bilo kakav prisilni nestanak osobe. Kako bi pružila učinkovitu zaštitu od prisilnog nestanka Konvencija propisuje niz obveza kojima zadužuje države članice na pokretanje obavezne temeljite istrage o svim prisilnim nestancima te privođenje odgovornih počinitelja pravdi. Također prema Konvenciji države članice treba prisilne pristanke odrediti kao samostalno kazneno djelo u nacionalnom kaznenom zakonodavstvu dok proširenu ili sustavnu praksu provođenja prisilnih nestanaka treba odrediti kao oblik zločina protiv čovječnosti. Međutim, u Kaznenom zakonu Republike Hrvatske prisilni nestanci već su definirani i to kao teži oblik kaznenoga djela protupravnog oduzimanja slobode koja su počinili državni agenti. Sljedeća obveza Konvencije prema državama odnosi se na uspostavu nadležnosti nad zločinima prisilnog nestanka, sukladno domaćem zakonodavstvu, države članice moraju vršiti kazneni progon u svim slučajevima kada je kazneno djelo počinjeno na teritoriju države članice, neovisno o državljanstvu počinitelja i žrtve. Zanimljivo je napomenuti kako Konvencija spominje načelno univerzalne jurisdikcije, odnosno propisuje da su sve države članice dužne vršiti progon počinitelja ako je on pronađen na teritoriju bilo koje države članice. Uključivanjem tog načela vidljiv je značaj koji Konvencija pridaje prisilnim nestancima, odnosno počiniteljima tih kaznenih djela, proglašavajući ih hostes humani generis, odnosno neprijateljima cijeloga čovječanstva. Sukladno poznatom načelu ili izruči ili sudi, države članice obvezne su surađivati u progonu počinitelja i pružati podršku žrtvama prisilnih nestanaka, kako bi locirale ili vratile posmrtne ostatke prisilno nestalih osoba. Konvencija kao obvezu predviđa i uspostavu registra osoba osuđenih za prisilne nestanke, te dozvolu za pregled Registra obiteljima nestalih osoba i njihovim savjetnicima. Države članice također su obvezne osigurati da žrtve i oni koji su izravno pogođeni prisilnim nestancima ostvare pravo na reparaciju, kompenzaciju i naknadu materijalne i nematerijalne štete. Do sada je 98 država članica UN-a potpisalo Konvenciju, Republika Hrvatska potpisala je Međunarodnu Konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka 2007. godine. Prema navodima dokumente Centra za suočavanje s prošlošću u ratovima na području bivše Jugoslavije, stradalo je 40 tisuća osoba, dok Hrvatska prema podacima Uprave za zatočene i nestale Ministarstva branitelja, traga za 1 853 nestalih. Kada se uzme u obzir ovdje priloženi statistički podaci, jasno je da Hrvatska mora pokrenuti proces ratifikacije ove Konvencije i time preuzeti pravnu i moralnu obvezu pružanja pomoći obiteljima i prijateljima žrtava prisilnih nestanaka u njihovom traganju. Općenito gledajući, prisilni nestanci nisu tek zločin prošlosti, već rašireno sredstvo borbe, te u konačnici strategija širenja straha i stvaranja osjećaja nesigurnosti unutar društva. Dakako ratifikacija ovog međunarodnog dokumenta ima svoju važnost i van konteksta ratnih zločina, pogotovo danas, kada kao što upozorava visoki povjerenik UN-a za ljudska prava, problem prisilnih nestanaka ne jenjava već morfira, te se u kontekstu izbjegličke krize, unutarnjih konflikata i borbe protiv terorizma i nasilnog ekstremizma svijet suočava s novim obrascima prakse prisilnih nestanaka. Konačno, potrebno je istaknuti potencijalne dobrobiti ratifikacije navedene Konvencije za Hrvatsku. Prije svega, korist koja može proizaći iz ratifikacije navedene Konvencije je veća transparentnost u brojkama. Neupitno obitelji i prijatelji nestalih, kao i šira javnost imaju pravo na točne informacije. Budući da je problem nestalih jedna od gorućih tema na području bivše Jugoslavije, svaki pomak ka rješavanju tog bremena prošlosti značio bi ujedno smanjenje tenzija na ovim prostorima, te poboljšanje međunacionalnih, međuetničkih i dobrosusjedskih odnosa.
Gospođa, gospodin Mišel Jakšić će govoriti ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, gospodine Salapić, kolegice i kolege. Dakle, kao Klub SDP-a apsolutno pozdravljamo ratificiranje ove Konvencije, jer jednostavno prije svega smatramo da sve ono gdje preuzimamo stečevine i Europske unije i Ujedinjenih Naroda je nešto što nas čini boljima i kvalitetnijima i kao državu i kao društvo, i da doista i na taj jedan formalan način postajemo dio svijeta kojem želimo pripadati. S aspekta Republike Hrvatske, sigurno je da sve ono loše što nam je donio Domovinski rat, je nešto gdje smo izvukli jako puno škola, jako puno pouka, gdje još uvijek ima jako puno boli i žalosti i gdje nismo riješili sve one probleme koje imamo, poglavito kad pričamo o pojmu nestalih osoba. Ima stalno nekakvih pokušaja, ali jednostavno ne možemo reći da smo ostvarili ono što su ljudi očekivali od nas, a to je da barem raščistimo to pitanje i da svi oni nestali konačno jednog dana i dobiju neko mjesto svojeg posljednjeg počivanja. To je tema koja stvara tenzije, to je tema koja stoji kao prepreka za stvaranje dobrosusjedskih odnosa, pogotovo sa Srbijom, to je nešto što je stalno kao sjenka nad bivšom Jugoslavijom, poglavito nad našim područjima koja su bila pod agresijom, i jednostavno želimo vjerovati da će usvajanje i ove Konvencije, iako smo mi sakupili već dovoljno iskustava i sami, bez obzira što se ponešto od toga nije pomaklo s mrtve točke, doprinijeti tome da konačno počnemo priču koja traje već 30 godina, polako rješavati, polako zatvarati, da ljudima vratimo dostojanstvo, da im pokažemo da ih kao država poštujemo i da jednostavno možemo reći i da na toj jednoj bolnoj temi smo našli jedan normalan i pravedan puta. Ova Konvencija je jedan civilizacijski iskorak, koja štiti sve one ljude koji se nađu na udaru, tlačenju, zlorabljivanju, zlostavljanju, koja se nađu na poljima gdje se događa genocid i zato jednostavno iz tih svih razloga ćemo podržati ovu Međunarodnu konvenciju. Hvala lijepo.
Gospođa Ivana Kekin, zastupat će stavove Zeleno-lijevog bloka o ovom Zakonu. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče i poštovani zastupnici i zastupnice. Još 2006. Opća skupština UN-a u Parizu usvojila Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka. Konvencija utvrđuje da nitko ne smije biti podvrgnut prisilnom nestanku, te da nikakve iznimne okolnosti, bilo ratno stanje, bilo prijetnja ratom, bilo unutarnja politička nestabilnost ili bilo kakve duge hitne okolnosti, ne mogu biti opravdanje za prisilan nestanak. A isti podrazumijeva uhićenje, zadržavanje, otmicu ili bilo koji dugi oblik uskraćivanja slobode, koji počine službene osobe države ili osobe ili skupine osoba koje djeluju s odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države, a kojem slijedi odbijanje da se prizna počinjeno uskraćivanje slobode ili prikrivanje sudbine ili mjesta boravka nestale osobe, čime se takvu osobu stavlja izvan zaštite Zakona. Iako je pravo na slobodu i osobnu sigurnost apsolutno ljudsko pravo i nikakvo izvanredno stanje ne može biti opravdanje za prisilan nestanak osobe. Međunarodna konvencija propisuje niz obaveza kojima zadužuje države članice na pokretanje obavezne, temeljite istrage o svim prisilnim nestancima, te privođenje odgovornih pravdi. Osim toga, države članice trebaju prisilne nestanke odrediti kao samostalno kazneno djelo, dok proširenu ili sustavnu praksu provođenja prisilnih nestanaka treba odrediti kao oblik zločina protiv čovječnosti. Sljedeća obveza Konvencije prema državama odnosi se na uspostavu nadležnosti nad zločinima prisilnog nestanka. Sukladno domaćem zakonodavstvu države članice moraju vršiti kazneni progon u svim slučajevima kada je kazneno djelo počinjeno na teritoriju države članice neovisno o državljanstvu počinitelja i žrtve. Zanimljivo je napomenuti kako Konvencija spominje i načelo univerzalne jurisdikcije, odnosno propisuje da su sve države članice dužne vršiti progon počinitelja ako je on pronađen na teritoriju bilo koje od država članica. Uključivanjem tog načela vidljiv je značaj kojim konvencija pridaje prisilnim nestancima, odnosno počiniteljima tih kaznenih djela proglašujući ih neprijateljima cijelog čovječanstva. Osim toga, države članice obvezne su surađivati u pružanju podrške žrtvama i u progonu počinitelja. Potom obavezne su ustanoviti registar počinitelja i dozvoliti pregled registra obiteljima žrtava i njihovim savjetnicima. I na koncu države članice su dužne osigurati žrtvama pravo na reparaciju, kompenzaciju i naknadu štete materijalne i nematerijalne. Konvencija definira uspostavljanje nadzornog tijela Odbor UN-a za prisilne nestanke koji je sastavljen od 10 stručnjaka za ljudska prava koje su države članice dužne podnositi izvještaje o poduzetim koracima u svrhu ispunjavanja ovih dužnosti koje su propisane Konvencijom. Obzirom da je prema navodima dokumente Centra za suočavanje sa prošlošću u ratovima devedesetih nestalo 40 000 osoba pri čemu Ministarstvo branitelja i dalje traga za više od 1800 nestalih sasvim je jasno da je ratificiranje ove Konvencije bilo potrebno. No na žalost treba prepoznati da prisilni nestanci nisu samo element prošlosti, te da se ne pojavljuju isključivo u kontekstu ratnih zločina. Prisilni nestanci prisutni su i van tog konteksta, koriste se i danas kao sredstvo zastrašivanja, kao sredstvo kontrole i borbe ponajprije u kontekstu goruće migrantske krize. Iz navedenih perspektiva zaključujem da klub Zeleno-lijevog bloka podržava ratifikaciju Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka prije svega jer se nadamo da će ista doprinijeti rješavanju problema nestalih u ratovima devedesetih i samim time doprinijeti smanjenju tenzija, te poboljšanju odnosa i uspostavi trajnog mira. S druge strane nadamo se da će navedena ratifikacija doprinijeti boljem nošenju Hrvatske s migrantskom krizom. Obzirom da Hrvatska svakodnevno pokazuje neznanje u upravljanju migrantskom krizom na način da ne poštuje vladavinu prava i da ne poštuje ljudske prava što je nedavno potvrdio i Europski sud za ljudska prava u slučaju afganistanske djevojčice Madine Hussini. No o tome svjedoče i brojna svjedočanstva sadržana u black book of pushbacks, dakle crnoj knjižici push backa koje je sakupio i zabilježio Border violence monitoring. Ljudi na žalost i danas preko noći nestaju na ili sa teritorija RH. Na žalost skepsu, očekivani doseg ove ratifikacije izaziva i današnja vijest o tome kako je HDZ BiH podržao ideju Milorada Dodiga o ukidanju Zakona o kažnjavanju negiranja genocida u Srebrenici. Naime, zaštita svih osoba od prisilnog nestanka uključuje i dostojanstven odnos prema žrtvama i njihovim obiteljima, pa ovakvi primjeri direktnog pozivanja na negiranje genocida podržani od strane počasnog doktora Zagrebačkog sveučilišta i HDZ-a BiH nužno upozoravaju na potencijalno selektivno primjenjivanje obveza međunarodne konvencije, a sve po standardnom ključu HDZ-a, ključu najčešćeg destiliranog političkog oportunizma. U tom slučaju plemenite namjere ove konvencije koje bi na koncu trebale dovesti do boljeg razumijevanja stradanja do zaštite dostojanstva žrtava do uspostave boljih odnosa do trajnog mira i dakako do zaštite ljudskih prava u budućnosti neće biti ostvarena.
Gospođa Ljubica Lukačić govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo kao što smo već čuli pred nama je Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka. Ovim se zakonom potvrđuje Međunarodna konvencija kako bi njezine odredbe postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka, dakle nju je usvojila Opća skupština UN-a 2006. godine 20. prosinca, a konvencija je stupila na snagu 2010. godine 23. prosinca. 98 država članica UN-a je konvenciju potpisalo, dok su 63 države članice stranke konvencije. RH je 6. veljače 2007. godine potpisala ovu međunarodnu konvenciju. Njena svrha je sprječavanje i borba protiv prisilnih nestanaka osoba inkriminacijom određenih djela. Njena svrha je i zaštita prava žrtava kaznenih djela utvrđenih u skladu sa ovom konvencijom, olakšavanje suradnje na nacionalnoj i međunarodnoj razini u mjerama suzbijanja prisilnih nestanaka kao i mjere prevencije na nacionalnoj i međunarodnoj razini. Za RH ova konvencija je od posebne važnosti obzirom da Republika Hrvatska ima već iskustvo vezano za slučajeve prisilnoga nestanka iz Domovinskoga rata, a sve to koristi Republici Hrvatskoj kako bi pridonijela daljnjem suzbijanju ove pojave u svim okolnostima i globalnim razmjerima. Ova Konvencija predstavlja i dodatni mehanizam za zaštitu temeljnih ljudskih prava i sloboda, ali i novi iskorak unapređenju međunarodnog humanitarnog prava te podršku međunarodnim naporima u kontekstu borbe protiv terorizma. Za Republiku Hrvatsku kao stranku najvažnijih međunarodnih pravnih instrumenata na području ljudskih prava i međunarodnog humanitarnog prava ova Konvencija predstavlja kontinuitet na međunarodnom planu, ali i daljnje opredjeljenje za provedbu suvremenih standarda u nacionalnom zakonodavstvu. Konvencijom se predviđa inkriminacija sljedećih radnji, dakle prisilan nestanak što zapravo u smislu Konvencije podrazumijeva zadržavanje, otmicu ili bilo koji drugi oblik uskraćivanja slobode koji počine službene osobe države, osobe ili skupine osoba koje rade s odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države, a kojim slijedi odbijanje da se prizna počinjeno uskraćenje slobode ili prikrivanje sudbine ili mjesta boravka itd. Nadalje, pokušaj zločina prisilnog nestanka, nadzor nad radnjama u vezi sa zločinom prisilnog nestanka svjesno zanemarivanje podataka koji jasno ukazuju na namjeru počinjenja zločina prisilnog nestanka ili jasno ukazuju na zločine prisilnoga nestanka te na poduzimanje neophodnih i razumnih mjera kojim bi se spriječilo ili suzbilo počinjenje zločina prisilnog nestanka. Nadalje ova Konvencija sadrži i odredbe o svrsi područja primjene i korištenju pojmova, odredbe kaznenog materijalnog prava uz navedene inkriminacije i odredbe o nadležnosti, odgovornosti, zatim odredbe o sankcijama i mjerama, otegotnim i olakotnim okolnostima te odredbe kaznenog postupovnog prava o pokretanju i tijeku postupka, o istragama, o međunarodnoj suradnji, odredbe o mjerama zaštite, o zaštiti žrtava i njihovih obitelji, zaštiti svjedoka, odredbe o mjerama prevencije itd., itd. Potvrđivanjem ove Konvencije Republika Hrvatska želi se priključiti inicijativi jačanja mehanizama međunarodne suradnje, na prevenciji odnosno učinkovitom sankcioniranju takve prakse. Republika Hrvatska je dakle s obzirom na ima svoj stav da samo univerzalna primjena Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka može spriječiti da počinitelji najtežih kaznenih djela zaštićenih međunarodnim pravom ne ostanu nekažnjeni te se stoga Republika Hrvatska zalaže da sve države stranke Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka ovu Konvenciju implementiraju u svoje nacionalno zakonodavstvo i stvore odgovarajuće mehanizme u skladu s Konvencijom s kojim mehanizmima će osigurati suradnju država stranaka. Vlada Republika Hrvatske je predložila Hrvatskom saboru da se rasprava o ovom Zakonu provede u jednom čitanju s obzirom da u ovoj fazi više ne može se ništa mijenjati u Konvenciji, niti Konvenciju tekst Konvencije nadopunjavati. Za provedbu ovoga Zakona Vlada Republike Hrvatske osigurala je sredstva dakle osigurana su u državnom proračunu na području, na pozicijama Ministarstva pravosuđa i uprave kao i Ministarstva unutarnjih poslova. I evo na kraju još želim reći da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovoga Zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama gospođo Lukačić. Unatoč neposlušnosti laptopa snašli ste se izvrsno vidio sam. Hvala lijepa. Sada je na redu gospodin, to su sada već pojedinačne rasprave gospodine Jure Brkan.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo ispred nas je Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka. Kao što smo već čuli termin konačni u ovom slučaju ne podrazumijeva da je zakon prošao prvo čitanje pa ga sada raspravljamo u drugom čitanju, nego s obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava pristanak biti vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne može mijenjati ili dopunjavati tekst međunarodnog ugovora ovaj Konačni prijedlog zakona se raspravlja i prihvaća u jednom čitanju. Na žalost Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka usvojena od strane Opće skupštine Ujedinjenih naroda u prosincu 2006. godine nastala je nakon strašnih iskustava čitavog čovječanstva, poglavito nakon iskustava u velikim tragedijama 20. stoljeća. Međunarodna konvencija se temelji na poveljama, deklaracijama i paktovima koji štite ljudska prava i temeljne slobode, a u cilju sprječavanja prisilnih nestanaka bori se protiv nekažnjavanja zločinaca i potvrđuje pravo svake žrtve da zna istinu o okolnostima prisilnog nestanka i sudbine nestalih osoba. Gruba istina je to što ova Međunarodna konvencija kao zločinca ne vidi nekakvog običnog kriminalca, nego bilo koji oblik uskraćivanja slobode koji počine službene osobe države ili osobe ili skupine osoba koje djeluju s odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države a kojem slijedi odbijanje da se prizna počinjeno uskraćivanje slobode ili prikrivanje sudbine ili mjesta boravka nestale osobe. Ne kažem da prisilnih nestanaka prije nije bilo, ali u novijoj povijesti je zabilježeno da je Sovjetski Savez pod komunističkim vodstvom unesrećio veliki broj kako svoga, tako i tuđeg stanovništva. Nacistička Njemačka svojim achtung nebel terorom dovela je do toga da je veliki dio svojega stanovništva progutala noć i magla, a da obitelji nestalih nikada nisu saznali sudbinu svojih najbližih. U vihoru i tragedijama Drugog svjetskog rata malo koji režim zaraćenih strana ostao je nevin od krivice prisilnih nestanaka. U drugoj polovici 20. stoljeća pamtimo, pamte se vijesti o nestalim iz zemalja jugoistočne Azije, južne i srednje Amerike, Afrike, vijesti o nestalima iz komunističkih zemalja srednje i istočne Europe uključujući i Jugoslaviju, skoro iz cijeloga svijeta. Od druge polovice 20. stoljeća jedina oaza sigurnosti od prisilnih nestanaka bile su zemlje zapadne demokracije. U trenutku kada je Hrvatska zajedno sa Slovenijom i Bosnom i Hercegovinom demokratskim putem odlučila da se pridruži državnopravnom uređenju kako je postojalo u zemljama Europe komunistički, i velikosrpski i jugoslavenski režim to nije dopustio. Uz oružanu agresiju, vojno zauzimanje teritorija, progon stanovništva, ubijanje i razaranje velikosrpski i jugoslavenski režim primijenio je i poznatu mu praksu prisilnih nestanaka. Nasljeđe te krvave prakse do dan danas u Hrvatskoj imamo tisuću 455 prisilno nestalih osoba kojima je nepoznata sudbina i 398 smrtno stradalih ubijenih osoba kojima se ne zna mjesto ukopa, ukupno tisuću 853 neriješena slučaja iz Domovinskog rata. Nasljeđe i odgovornost za tu krvavu praksu nosi i Republika Srbija jer su počinioci mahom državljani Srbije. U vrijeme počinjenja zločina bili su baš kako Međunarodna konvencija kaže službene osobe države ili osobe, ili skupine osoba koje djeluju s odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države a kojem slijedi odbijanje da se prizna počinjeno uskraćivanje slobode, prikrivanje sudbine ili mjesta boravka nestale osobe. Te osobe krive su i za žrtve novootkrivene masovne grobnice 151. po redu između Pačetina i Bobote, kao i za još mnogobrojne masovne grobnice koje drže u tajnosti i ne žele otkriti njihove lokacije. Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka vrijedan je zakon kojeg moramo usvojiti. Koliko shvaćam ne može se primijeniti retroaktivno, ali bar se nadam da ćemo usvajanjem ovoga Zakona malo osnažiti svoje polazište u rješavanju sudbine nestalih osoba, a isto tako se nadam da ćemo usvajanjem ovoga Zakona doći do prestanka ove krvave prakse iz prošlosti.
Hvala lijepa. Sandra Benčić replika prva.
Zahvaljujem se. Pošto ste naveli bitne razloge usvajanja ove Konvencije to je upravo rješavanje i onih koji su nestali u ratnim sukobima kako u Hrvatskoj, tako i drugdje u svijetu. I kada ste naveli sve ovo zanima me kako je onda moguće da je vaš predstavnik u Bosni i Hercegovini Dragan Ćović jučer glasao zajedno sa klubom odnosno predstavnicima Doma srpskog naroda protiv toga da se zabrani negiranje genocida u Srebrenici i to nije prvi puta. Glasali su protiv izmjene Kaznenog zakona u 4. mjesecu. Jučer su glasali za inicijativu Srpskog doma da bi se zapravo onemogućilo inicijativom da se ne negira genocid u Srebrenici. Zašto vaš predstavnik staje na stranu onih koji negiraju genocid u Srebrenici, molim vas?
Hvala. Izvolite odgovor.
Poštovana gospođo Benčić kao što sam malo prije pročitao vi ste rekli da ste slušali Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka nema ama baš nikakve veze s ovim što vi govorite to je tim navodnim negiranjem genocida od strane gospodina Dragana Ćovića. Ona upravo ima veze sa nestankom, prisilnim nestankom ljudi koji su radili, krvavi režimi u povijesti kao što je komunistički režim Jugoslavije, kao što je režim koji je upao u Vukovar, pobio i unesrećio sve ljude i kojima dan danas mi ne znamo gdje su ostaci. Znači međunarodna konvencija nema veze sa navodnim negiranjem i u parlamentu BiH upravo o tome o čemu vi govorite, nego sprječavanju jedne krvave prakse kojima su se mahom radili razni … 20. stoljeća, fašizmi, nacizmi i komunizmi.
Gospodin Mlinarić replika.
Hvala lijepo predsjedavajući. Već kada ste spomenuli masovne grobnice kod Bobote što je otkopana. Jel' znate tko je u Boboti na vlasti ili u Pačetinu? SDSS, ja ću vam reći, ja znam. Pa onda pitajte koalicijskog partnera zašto je šutio 30 godina, a znala je vjerojatno i svaka baba tamo u tom selu da su tamo ljudi pokopani jel' to nije iskopati rupu za klikeranje, nego to je bager doći i iskopati to su morali vidjeti, puno ljudi je moralo vidjeti. Zašto su šutjeli 30 godina da ljudi … leže, a da obitelji umiru u najgorim mukama? Evo volio bih da mi to odgovorite i na kraju krajeva rekao sam u svom govoru za koalicijskog partnera Milorada Pupovca koji vjerojatno zna za doktora Šretera. Bio je jedan tako je barem napisao Slavko Degoricija koji je bio isto u HDZ-u da zna o ovome, pa zašto ga ne pitate da se riješi takav slučaj jednog mirotvorca kao što je bio doktor Šreter? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ja bih molio samo da ne govorimo o zastupnicima kojih nema u Saboru, barem dok ih nema u Saboru tako da mogu odgovoriti. Izvolite.
Ja shvaćam vaše riječi što želite reći. Međutim, upravo zahvaljujući HDZ-u, višestranačju i demokraciji mi imamo mogućnost da raspravljamo o ovome u ovom Hrvatskom saboru. Do prvih višestranačkih izbora nije se moglo pričati o prisilno nestalim osobama na ovakav način. Isto tako, jedinice lokalne samouprave provode svoje lokalne demokratske izbore. Isto tako su građani, stanovništvo Bobote i Pačetina izabrali sebi svoju aktualnu vlast. Zašto oni nisu do sada uprli prstom i rekli gdje se nalaze grobnice. Ja držim da to nema veze sa demokracijom i sa onim tko je koga izabrao i tko je sada trenutno na vlasti bilo na lokalnom nivou, bilo na državnom nivou. Ima veze upravo sa mentalnim sklopom ljudi koji podržavaju i odobravaju masovna ubojstva i nestanke sada u Domovinskom ratu a i koncem Drugog svjetskog rata.
Nemate više replika. Sada je na redu gospođa Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. U obrazloženju dakle ovog prijedloga ratifikacije konvencije navedeno je da je za RH ova konvencija od posebne važnosti, a kako bi kao država sa neposrednim iskustvom vezanim uz slučajeve prisilno nestalih u Domovinskom ratu pridonijela daljnjem suzbijanju ove pojave u svim okolnostima i u globalnim razmjerima. Nadalje ova konvencija predstavlja dodatni mehanizam za zaštitu temeljnih ljudskih prava i sloboda, ali i novi iskorak na unapređenju međunarodnog humanitarnog prava. Apsolutno se s time slažemo i apsolutno to podržavamo. U Hrvatskoj još uvijek tragamo za više od 1800 nestalih osoba u Domovinskom ratu i smatramo to apsolutno jednim od prioriteta vanjske i unutarnje politike Hrvatske i nedavno smo to upravo i istakli. Međutim u isto vrijeme naš odnos prema nestalima u drugim zemljama pod istim ratnim okolnostima je suprotan, čak suprotan osnovnim idejama humanitarnog prava ali i međunarodne solidarnosti. Vidite i građani u BiH još uvijek tragaju za 1200 nestalih u genocidu u Srebrenici. Uglavnom se radilo o starijim maloljetnicima. Osobe koje su rođene '77. godine takvih je bilo 88, osoba koje su rođene moje godište, dakle '78. godine 177. Isto tako osobe rođene '79., 80-te, dakle u vrijeme nestanka neki od njih su bili petnaestogodišnjaci, šesnaestogodišnjaci. Na jučerašnjoj sjednici Doma naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine glasalo se o zaključku koji je predložio klub srpskog naroda u kojem se traži da oni koji su kreirali odluku o zabrani negiranja genocida u Srebrenici istu i ponište. Osim političkih predstavnika Srba za ovo su glasali i HDZ-ovi delegati u Domu naroda imenom i prezimenom Dragan Čović, Marina Pendeš i Lidija Bradara. Sramotno je da su još jednom predstavnici HDZ-a u BiH digli ruku protiv zabrane negiranja genocida u BiH, sramotno je da su to isto napravili u travnju ove godine kada su glasali protiv izmjena Kaznenog zakona kojim bi se zabranilo negiranje genocida. I što će HDZ BiH govoriti onima koji traže nestale u genocidu u Srebrenici? Da to nije bio genocid? Hoće im to reći? Hoće im to poručiti Dragan Čović? Na čiju se stranu svrstava HDZ i njihov veliki predstavnik u BiH poznat po počasnom doktoratu Zagrebačkog sveučilišta poznat i po onome o čemu smo malo prije pričali nesrazmjeru imovine i prihoda koje ima poznat po svemu onome po čemu je poznat i HDZ u Hrvatskoj. Dakle, na čiju će se stranu svrstati oni koji genocide opravdavaju? Kako nas nije sram i pred nama samima, ali i međunarodno biti protiv onog što je civilizacijska činjenica i kako možemo ne samo ne osuditi, nego stati, nego još stajete i na stranu onih koji negiraju genocid – zločin u kojem još uvijek 1200 nestalih maloljetnika, maloljetnika. I vi glasate u BiH protiv zabrane negiranja tog genocida? Istovremeno ćete u ovom Saboru usvajati konvencije o nestalima i naglašavati da je to osobitno za nas bitno jer imamo to iskustvo. Da, napravit ćemo ono što Međunarodna zajednica traži od nas, ali kada to isto treba primijeniti na naše susjede, kada trebamo imati iste kriterije prema drugim žrtvama, drugih zločina tada to ne činimo. Jer za vas zločin nije zločin, nego zločin ovisi o tome tko je žrtva i tko je bio počinitelj i to je temeljna razlika između vas u HDZ-u i nas na ovoj strani jer za nas je zločin – zločin. I svaki nestali, svaki nestali bez obzira tko je i čija je žrtva zaslužuje da se njegova sudbina otkrije i da njegovi najbliži znaju šta se sa njim zbilo. I kada to prihvatite onda ćete s punim pravom moći stajati uz međunarodne konvencije i uz međunarodne i pravne i civilizacijske dosege. Dok glasate ovako kako glasate u BiH ne možete! Hvala.
Ostanite ovdje imate repliku. Gospođo Benčić imate repliku. Gospodin Jure Brkan.
Poštovana kolegice Benčić, vi ponovno izvrćete znači kompleksnu situaciju u BiH, … [[Govornik se ne razumije.]] zabrani negiranja genocida u Srebrenici. Nitko od HDZ-ovaca ne negira genocid u Srebrenici, a i vrlo ste rječiti u tome, znate puno o tome. A ja bih vas sad molio, znate li išta o sudbini 19 nestalih bugojanskih Hrvata? Jel' znate da smo ih prošle godine našli 4? A znate li da nema ih još 15, da se traga za njima? Ada i Đevad Mlađo i Đevo Cikotić ministar sigurnosti BiH dobro znaju gdje su. Što ne pričate o tome? Moji su iz Kupresa. Mi svoje tražimo mrtve od Drugog svjetskog rata do ovoga rata. Nema tu, nije bilo međunarodne konvencije. E sad je ima da više ne bude takvih, da ne bude takvih slučajeva.
Da, da. Možete odgovoriti. Izvolite.
Hvala vam. Upravo ono što sam vam zadnje podcrtala žrtva je žrtva, zločinac je zločinac i zločin je zločin. I svaki nestali ima pravo na jednaki tretman. I sve ono, svaki ratni zločin treba se tretirati kao ratni zločin bez obzira tko ga je počinio i u čije ime i svaka žrtva ima pravo na pravdu. To je naš stav. Na žalost vi imate selektivan stav u primjeni prava i humanitarnog prava. I iz tog razloga svaki propis tumačite na selektivni način kao što druge propise koje imamo ovdje tumačite uvijek u korist vas i vaših članova, a na štetu ostalih. Jer za vas postojite samo vi i nitko drugi!
Hvala. Nemate više replika. I sada pri kraju rasprave naša prva povreda Poslovnika. Izvolite gospodine Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Na žalost nemam drugačiji način poslovnički, nego ovo iskoristiti nek' bude članak 238. nebitno je. Ono što želim ukazati svim kolegicama i kolegama prisutnim trenutno, na žalost dok ovo govorim desila se tragedija u Splitu. Stradala je žena, izbodena je u Lidlu od strane svog bivšeg partnera. I samo želim ukazati svo ovo vrijeme, cijeli ovaj mjesec pričali smo o sprječavanju nasilja nad ženama, o sprječavanju nasilja u obitelji.
Hvala lijepa. Hvala. Hvala. Ne mogu [[Upadica Hajduković: Molim vas samo da se to uzme u obzir i sutra kada budemo raspravljali …]] Gospodine Hajduković uz svo uvažavanje za temu koju vi iznosite, uz svo uvažavanje za temu koju iznosite moram vam dati opomenu jer je jednostavno kao prvo je bio jedan pokušaj replike, a onda je bilo totalno izvan teme. A bila je replika, nije bila povreda Poslovnika. Ne slažete se sa mnom? Gospođa Romana Nikolić, izvolite. Klub zastupnika Socijaldemokrata završno. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Pa evo klub Socijaldemokrata samo da rezimira ovu današnju raspravu. Ovim se zakonom potvrđuje Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka kako bi njezine odredbe u smislu članka 141. Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Imajući u vidu da prisilni nestanci osoba predstavljaju izravnu prijetnju slobodi i životu pojedinaca RH se potvrđivanjem ove konvencije želi priključiti inicijativi jačanja mehanizama međunarodne suradnje na prevenciji, odnosno učinkovitom sankcioniranju takve prakse. I još jednom ću podsjetiti da u Hrvatskoj na popisu nestalih osoba nalaze se 1853 osobe od kojih je 1445 nestalih i 398 posmrtnih ostataka. Na području Vukovarsko-srijemske županije na popisu nestalih nalazi 520 osoba od kojih je 386 iz Vukovara. Među ključnim karakteristikama prisilnog nestanka su odbijanje priznavanja da je počinjeno takvo uskraćivanje slobode i uskraćivanje informacija o mjestu boravka nestale osobe. Kako bi pružila učinkovitu zaštitu od prisilnog nestanka konvencija propisuje niz obveza kojima zadužuje države članice na pokretanje obavezne temeljite istrage o svim prisilnim nestancima, te privođenje odgovornih počinitelja pravdi. Države članice također su obvezne osigurati da žrtve i oni koji su izravno pogođeni prisilnim nestancima ostvare pravo na reparaciju, kompenzaciju i naknadu materijalne i nematerijalne štete. Do sada je 98 država članica UN-a potpisalo konvenciju, a RH potpisala je Međunarodnu konvenciju o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka 2007. godine. S obzirom da se u Hrvatskoj traga za 1853 nestalih osoba jasno je da Hrvatska mora pokrenuti proces ratifikacije ove konvencije i time preuzeti pravnu i moralnu obvezu pružanja pomoći obiteljima i prijateljima žrtava prisilnih nestanaka u njihovom traganju. Općenito gledajući prisilni nestanci nisu tek zločin prošlosti već rašireno sredstvo borbe, te u konačnici Strategija širenja straha i stvaranja osjećaja nesigurnosti unutar društva. Svaki pomak ka rješavanju prošlosti značio bi ujedno smanjenje tenzija na ovim prostorima, te poboljšanje međunacionalnih, međuetničkih i dobrosusjedskih odnosa.
I na kraju gospodin Nikola Mažar govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani državni tajnici, kolegice i kolege saborski zastupnici. Kao što smo čuli pred nama je Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnoga nestanka. Tema prisilnih nestanaka osoba je globalna tema i globalni problem. Veliki broj osoba nestalih uslijed oružanih sukoba i kršenja ljudskih prava kroz povijest snažan su pokazatelj neuspješnog očuvanja individualnih prava i održavanja vladavine prava. Kao prisilni nestanak konvencija u svome sadržaju podrazumijeva uhićenje, zadržavanje, otmicu ili bilo koji drugi oblik uskraćivanja slobode koji počine državni agenti, osobe ili skupine osoba koje rade sa odobrenjem, podrškom ili prihvaćanjem države. Bitne karakteristike prisilnog nestanka su odbijanje priznavanja da je počinjeno takvo uskraćivanje slobode i uskraćivanje informacija o mjestu boravka nestale osobe. Upravo time se žrtvu stavlja izvan zaštite zakona, a nepobitnost prava na slobodu i osobnu sigurnost kao apsolutnog ljudskog prava ne smije nikakvo izvanredno stanje kao na primjer prijetnja ratom, rat, politička nestabilnost ili kriza bilo koje vrste dovesti u pitanje i ne mogu biti opravdanje za bilo kakav prisilan nestanak osobe. Svjesnost o važnosti ove teme, ali i svjesnost da je ovaj problem široj javnosti još uvijek pomalo nepoznat, te potreba o podizanju svijesti o ovoj temi aktualizira se i kroz obilježavanje Međunarodnoga dana žrtava prisilnih nestanaka koji je kod nas poznat i kao Međunarodni dan nestalih osoba, a obilježava se svake godine 30. kolovoza. Prisilno i trajno zatvaranje osoba osim što širi teror u društvima i stvara osjećaj nesigurnosti i kršenje ljudskih prava može predstavljati i značiti i kršenje međunarodnog humanitarnog prava ako se to dogodi u kontekstu oružanog sukoba. Prema Ujedinjenim narodima prisilni nestanci također krše i različita ekonomska, socijalna i kulturna prava kako za žrtve tako i za njihove obitelji. To među ostalim može uključivati i pravo na obrazovanje, zdravlje i na niz individualnih osnovnih ljudskih prava. Ono što moramo znati je da svatko može biti žrtva prisilnog nestanka bilo to kao osoba koja je oteta ili kao prijatelj ili kao obitelj nestale osobe. Kako bi pružila učinkovitu zaštitu od prisilnog nestanka Konvencija propisuje niz obaveza koje zadužuju države članice na pokretanje obvezne temeljne istrage o svim prisilnim nestancima te privođenje odgovornih počinitelja pravdi. Važno je napomenuti kako Konvencija spominje i načelo univerzalne jurisdikcije odnosno propisuje da su sve države članice dužne vršiti progon počinitelja ako je on pronađen na teritoriju bilo koje države članice neovisno o državljanstvu i počinitelja i žrtve. Države članice također su obvezne osigurati da žrtve i oni koji su izravno pogođeni prisilnim nestancima ostvare pravo na reparaciju, kompenzaciju i naknadu materijalne i nematerijalne štete. Države obvezu imaju i prema Odboru Ujedinjenih naroda za prisilne nestanke nadzornom tijelu uspostavljenom Konvencijom kojemu države članice moraju podnositi izvješće o mjerama koje su poduzele u svrhu ispunjavanja dužnosti propisanih Konvencijom. Dakako ratifikacija ovog međunarodnog dokumenta ima svoju važnost i van konteksta ratnih zločina, pogotovo danas kada u kontekstu izbjegličke krize, unutarnjih konflikata i borbe protiv terorizma i nasilnog ekstremizma kada se svijet suočava sa novim obrascima prakse prisilnih nestanaka. Kako bi se borili protiv tragičnog fenomena prisilnih nestanaka iznimno je važno da se napor ulaže na međunarodnoj razini i upravo primjenom konvencija kao što je Međunarodna konvencija o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka u što većem broju zemalja ali i podizanjem svijesti o toj temi postići će se jača, sveobuhvatnija i trajnija zaštita osoba, pojedinaca i ranjivih skupina. I radi točnosti podataka u ovoj raspravi ja moram istaknuti dakle da ova Konvencija se neće odnositi retroaktivno, neće se odnositi na nestale u Domovinskom ratu, ali isto tako moramo napomenuti da je upravo zahvaljujući Ministarstvu hrvatskih branitelja u ovome visokome domu 12. srpnja 2019. godine donijet Zakon o osobama nestalim u Domovinskom ratu, da je on donijet jednoglasno i da se zahvaljujući njemu primjenjuju sve ove aktivnosti na području lijepe naše. Iz toga razloga Klub HDZ-a podržat će donošenje Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije o zaštiti svih osoba od prisilnog nestanka. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Nastavljamo sutra u 9,30 i glasat ćemo kada se steknu uvjeti, u 9,30 sa Prijedlogom Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2022. godinu i projekcijom za 23. i 24. Znači, najvažniji zakon je sutra u pola 10, 9 i pol. SJEDNICA PREKINUTA U 17,25 SATI