Доброго ранку, шановні народні депутати і гості Верховної Ради! Прошу підготуватися до реєстрації. Ввімкніть, будь ласка, систему „Рада”. [[10:01:08]] В залі зареєструвалося 437 народних депутатів України. Ранкове пленарне засідання оголошую відкритим. Шановні колеги, сьогодні день народження у народного депутата України Звягільського Юхима Леонідовича. Побажаємо йому доброго здоров’я. [[О п л е с к и]] Дозвольте вас проінформувати про результати роботи Верховної Ради України на пленарних засіданнях 19 лютого. Протягом дня розглянуто 28 питань порядку денного, 22 законопроекти та 16 проектів постанов. За результатами розгляду прийнято 9 законів та 6 постанов, 1 законопроект прийнято за основу, 3 законопроекти направлено на повторне перше читання, 1 законопроект повернуто на доопрацювання до комітету з наступним поданням на повторне друге читання, 7 законопроектів та 3 проекти постанови відхилено. Шановні колеги, сьогодні відповідно до Регламенту Верховної Ради у нас п’ятниця, має окремий порядок роботи. Окрім того, що ми маємо зараз зазначено в розкладі засідань на сьогодні, у нас є одне питання, яке стосується організації життєдіяльності Верховної Ради України. І я попросив би зараз, через 5 хвилин керівників депутатських фракцій піднятись в кабінет Першого заступника Голови Верховної Ради України для короткої наради для вирішення питання щодо забезпечення життєдіяльності Верховної Ради на наступний період, поки Микола Володимирович буде оголошувати депутатські запити. Будь ласка, Микола Володимирович, запити. І я попрошу, будь ласка, підніміться наверх.
Шановні колеги! Надійшли запити народних депутаті України. Андрія ШКІЛЯ до Президента України стосовно вжиття заходів щодо недопущення руйнування трьох пам’яток архітектури в історичному центрі міста Києва, по вулиці Пирогова, 2 та Богдана Хмельницького, 37-Б, а також заборони незаконної забудови поблизу них. Нагадаю, що до Президента ми спочатку включаємо, не менше однієї третини голосів, а потім направляємо не менше 226. Тому прошу проголосувати за підтримку запиту Андрія Шкіля до Президента України. Прошу голосувати. [[10:03:57]] За-274 Запит підтримано. Тепер прошу підтримати направлення запиту Президенту стосовно недопущення руйнування пам’яток історії в місті Києві. Прошу голосувати за направлення до Президента. [[10:04:22]] За-313 Запит направлено. Запит Володимира БОНДАРЕНКА до Президента України стосовно намірів Київського міського голови Леоніда Черновецького перепрофілювати підліткові клуби міста Києва з осередків навчання, виховання, формування особистості дитини на додаткове джерело надходжень фінансових ресурсів до бюджету міста. Прошу підтримати запит Володимира Бондаренка. [[10:05:02]] За-315 Запит підтримано. Тепер треба проголосувати за направлення до Президента. Прошу підтримати, щоби запит Володимира Бондаренка був направлений до Президента, прошу голосувати. [[10:05:24]] За-327 Запит направлено. Володимира ПОЛОХАЛА до Президента України щодо безпрецедентного затягування Секретаріатом Президента України введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 листопада 2008 року "Про право і захист інтелектуальної власності та посилення її ролі у формуванні національного багатства". Прошу голосувати за підтримку. [[10:06:05]] За-342 Запит підтримано. І тепер прошу підтримати за направлення до Президента запит Володимира Полохало. Прошу голосувати. [[10:06:27]] За-344 Запит направлено. Ігора ШАРОВА до Президента України щодо оцінки дій відповідних органів і посадових осіб держави по звільненню екіпажу захопленого піратами біля берегів Сомалі судна "Фаїна" та необхідності вироблення системи заходів із запобігання подібних ситуацій. Прошу проголосувати за підтримку запиту Ігора Шарова. [[10:07:03]] За-360 А тепер про направлення до Президента, прошу проголосувати. Тут критикують, що вже звільнили, ну оцінити роботу силових структур все рівно треба. Прошу голосувати. [[10:07:27]] За-351 Рішення прийнято. Михайла ПАПІЄВА та Володимира ПИЛИПЕНКА до Президента України щодо створення конкурентних умов діяльності на ринку авіаційних послуг в Державному підприємстві Міжнародний аеропорт "Бориспіль". Це останній до Президента. Прошу визначатися шляхом голосування. [[10:07:58]] За-341 Запит підтримано. І прошу проголосувати за направлення запиту Михайла Папієва та Володимира Пилипенка. [[10:08:19]] За-332 Рішення прийнято. Володимира БОНДАРЕНКА до Голови Комітету Верховної Ради України з питань науки і освіти, Віце-прем’єр-міністра України Івана Васюника стосовно намірів Київського міського голови Леоніда Черновецького перепрофілювати підліткові клуби міста Києва. Валерія БЕВЗА до Прем’єр-міністра України стосовно ситуації, що склалась на 48 арсеналі утилізації ракет і боєприпасів та відділені зберігання компонентів ракетного палива Міністерства оборони України. Віктора ПАВЛЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно необхідності вжиття невідкладних заходів щодо продовження фінансування ремонту доріг у місті Кам’янець-Подільському Хмельницької області. Віктора ПАВЛЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно необхідності вжиття невідкладних заходів щодо продовження фінансування посівних робіт у Хмельницькій області. Віталія БАРВІНЕНКА до Прем’єр-міністра України щодо кадрової політики Державного департаменту морського та річкового транспорту України. Володимира ЛЕМЗИ до Прем’єр-міністра України щодо початку будівництва першої черги магістрального газопроводу у Одеській області: селище міського типу Тарутине - місто Арциз - місто Татарбунари. Володимира ЛЕМЗИ до Прем’єр-міністра України щодо екологічного стану прибережної акваторії міста Одеси. Володимира ЯРОЩУКА до Прем’єр-міністра України, Голови Державної податкової адміністрації України щодо необґрунтованої відповіді на депутатське звернення та безпідставної відмови у відшкодуванні податку на додану вартість вітчизняному виробнику державному підприємству Мелітопольський завод "Гідромаш". Евгена ЦАРЬКОВА до Прем’єр-міністра України, Голови Верховного Суду України, Генерального прокурора України щодо незаконного вилучення земельних ділянок у місті Одесі, зайнятих автостоянками, для передачі їх комерційним структурам. Костянтина БОНДАРЄВА до першого заступника Голови Служби безпеки України і міністра внутрішніх справ України щодо грубого порушення чинного законодавства виконуючою обов’язки начальника Головного управління земельних ресурсів у місті Києві. Миколи ТОМЕНКА до Прем’єр-міністра України щодо недоцільності приєднання до державного підприємства „Національний спортивний комплекс Олімпійський” інших державних підприємств в сфері управління Міністерства України з прав сім’ї, молоді та спорту. Миколи ШЕРШУНА до Прем’єр-міністра України, Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо звернення Тернопільської обласної організації "Союз Чорнобиль України" про невиконання у Тернопільській області Постанови Кабінету Міністрів України № 1589. Олега ЗАРУБІНСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо неправомірної діяльності керівництва Міністерства України в справах сім’ї, молоді та спорту у питанні надання статусу національної федерації. Олександра ДОНІЯ до Прем’єр-міністра України стосовно приховування Міністерством освіти і науки інформації про можливість незаконних фінансових операції бюджетними коштами. Олександра ШЕПЕЛЕВА до Прем’єр-міністра України щодо вжиття заходів для недопущення відключення опалення житлових будинків. Петра КУЗЬМЕНКА до Прем’єр-міністра України, Генерального прокурора України щодо грубого порушення чинного законодавства виконуючим обов’язки начальника Головного управління земельних ресурсів в місті Києві. Сергія ГОРДІЄНКА до Прем’єр-міністра України, Голови Полтавської обласної адміністрації щодо недопущення припинення подачі газу до котелень Хорольського району Полтавської області. Сергія ГРИНЕВЕЦЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо передачі на баланс Південноукраїнського державного педагогічного державного університету навчальних фондів Одеського інституту Сухопутних військ. Тетяни БАХТЕЄВОЇ до Прем’єр-міністра України щодо перебоїв у лікуванні хворих на туберкульоз через відсутність протитуберкульозних препаратів у лікувальних закладах України. Юрія ЛИТВИНА до Прем’єр-міністра України, Міністра аграрної політики України щодо захисту інтересів вітчизняних виробників спиртової продукції України. Артема СИНИЦІ до Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора щодо силового захоплення громадської приймальні народного депутата Артема Синиці за адресою місто Київ, вулиця Зої Гайдай, 2А, кв.13, кім.10-11. Валерія БОНДИКА до Голови державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики щодо систематичного дотримання положень чинного законодавства з боку керівника державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості”. Вікторії ДЕМ’ЯНЧУК до міністра юстиції, Генерального прокурора стосовно невжиття дієвих заходів щодо забезпечення виконання рішень суду, яке не виконується понад двох років внаслідок бездіяльності та умисних протиправних дій співробітників Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Володимира АР’ЄВА до першого заступника Голови Служби безпеки України, Голови Верховного Суду, Голови Вищого адміністративного, Генерального прокурора щодо намагання злочинним угрупуванням під прикриттям і сприянням деяких високопосадовців захопити більше 328 га лісів першої групи державного фонду, рекреаційного, оздоровчого, лікувально-відпочинкового і кліматичного призначення, що розташовані в межах Європейського вододілу [[пам’ятці європейського значення]] і виконують важливу функцію у формуванні північного і південного басейнів Балтійського і Чорного морів. Володимира БОНДАРЕНКА до Голови Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Міністра юстиції, Генерального прокурора стосовно бездіяльності виконавчої служби Бородянського району Київської області щодо виконання рішення господарського суду Київської області від 2 березня 2006 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрострой" до відкритого акціонерного товариства "Борекс" про виконання зобов’язання шляхом передачі двох екскаваторів марки "Борекс - 2102". Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Міністра внутрішніх справ, першого заступника Голови СБУ, Генерального прокурора стосовно вжиття невідкладних заходів для встановлення всіх учасників замаху на життя журналістів Валерія Воротніка та Володимира Мамалиги, вчиненого 16 лютого 2009 року в місті Черкаси, та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. Едуарда ПРУТНІКА до Міністра культури, першого заступника Міністра фінансів, Президента Української корпорації "Укрреставрація", начальника управління культури і туризму Чернігівської обласної адміністрації, начальника управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації стосовно необхідності вжиття заходів щодо визначення статусу архітектурної пам’ятки Свято-Різдвяної церкви міста Борзна Борзнянського району Чернігівської області та завершення проектно-реставраційних робіт комплексу будівель Свято-Різдвяної церкви. Івана ДЕНЬКОВИЧА до Міністра внутрішніх справ України стосовно невжиття заходів Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим щодо тривалого та необ’єктивного розслідування обставин дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули громадяни Анатолій Атаманчук та Віктор Пономаренко. Миколи ДЖИГИ до Міністра внутрішніх справ України, Генерального прокурора щодо чисельних крадіжок з салонів автомобілів, що паркуються біля НСК "Олімпійський" та на вулиці Антоновича. Миколи ШЕРШУНА до Міністра оборони щодо вжиття невідкладних заходів для збереження інфраструктури Чортківського військового аеродрому у Тернопільській області. Оксани БІЛОЗІР до Президента Академії наук України стосовно вивчення доцільності прийняття Кабінетом Міністрів України щодо скасування [[рішенням]] щодо скасування щомісячного оприлюднення показників ВВП Державним комітетом статистики, у зв’язку з можливими намірами приховати реальний стан справ в економіці України. Олега ЧЕРПІЦЬКОГО до Міністра оборони України щодо загрозливого для обороноздатності України стану справ, що має місце в військовій частині А 3749 та деморалізації її особового складу командиром частини. Олександра ГОЛУБА до Міністра внутрішніх справ стосовно розслідування фактів порушень, виявлених Головним контрольно-ревізійним управлінням України у діяльності Всеукраїнського товариства "Просвіта" та приватного підприємства "Продюсерський Центр "Мартін" під час зйомок фільму "Маестро Березовський". Олександра ШЕПЕЛЕВА до міністра праці та соціальної політики стосовно вжиття заходів щодо захисту громадян, які отримали статус безробітних. Олени БОНДАРЕНКО до Державної податкової адміністрації щодо можливих корупційних дій з боку Міністерства внутрішніх справ. Сергія ОСИКИ до міністра транспорту та зв’язку щодо необхідності вжиття заходів, направлених на усунення штучного монополізму в підприємстві "Міжнародний аеропорт "Бориспіль". Сергія ПОДГОРНОГО до першого заступника Голови Служби безпеки України Валентина Наливайченка, Генерального прокурора України щодо правомірності діяльності руху "Донецька республіка". Юрія КАРМАЗІНА до міністра внутрішніх справ, міністра економіки, Голови Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, виконуючого обов’язки Голови Антимонопольного комітету України, Генерального прокурора щодо перевірки факту змови ведучих монополістів на ринку збуту нафтопродуктів, необґрунтованого завищення ними цін на паливо-мастильні матеріали, особливо дизельне пальне, бездіяльність з даного, даного питання з боку Антимонопольного комітету України, що приносить мільярдні прибутки монополістам, впливає на ціноутворення інших товарів, також на доходи пересічних громадян і дрібних підприємців, вжиття заходів із встановлення обґрунтованих цін на нафтопродукти та притягнення винних осіб до відповідальності. Юрія КАРМАЗІНА до Міністра охорони здоров’я, Генерального прокурора України, Голови Київської міської адміністрації щодо перевірки фактів зловживання службовим становищем, привласнення та розтрати державного, комунального майна, нецільового використання бюджетних коштів, корупційних діянь посадових осіб Київської міської державної адміністрації, вжиття відповідних заходів. Олега БІЛОРУСА та Євгена ДОБРЯКА до першого заступника Голови Національного банку України щодо списання заборгованності або передачі спеціальних споруд до комунальної власності міста Малина. Андрія ПАВЛОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо попередження незаконних дій Київської міської влади при переселенні у будинки-притулки одиноких громадян похилого віку. Андрія ПАВЛОВСЬКОГО до Генерального прокурора України щодо недопущення дій з боку Київської міської влади, спрямованих на приватизацію навчальних закладів міста Києва. Валентина ЗУБОВА до Генерального прокурора України щодо грубого порушення законодавства про працю та зловживання службовим становищем міністром у справах сім’ї, молоді та спорту Юрієм Павленком під час звільнення ним з посади начальника юридичного управління Володимира Кононенка. Валерія ПИСАРЕНКА до Генерального прокурора стосовно порушення кримінальної справи у зв’язку з самовільним привласненням громадянином України Володимиром Стельмахом повноважень Голови Національного банку України та умисним невиконанням Президентом України рішень Верховної Ради України щодо діяльності Національного банку України в період фінансової кризи. Василя ГРИЦАКА до Генерального прокурора України щодо перевірки фактів можливої корупції в Управлінні СБУ Закарпатської області та законності використання ним спецпідрозділу "Альфа". Василя КРАВЧУКА до Генерального прокурора щодо перевірки фактів зловживання, перевищенням повноважень міським головою Ізяславської міської ради Хмельницької області Ігорем Кондратюком. Віктора СІНЧЕНКА до Генерального прокурора України щодо перевірки дотримання норм чинного законодавства при передачі майна Київською обласною споживчою спілкою Київській регіональній спілці споживчої кооперації. В’ячеслава КОВАЛЯ до Генерального прокурора України щодо необхідності втручання Генеральної прокуратури у ситуацію, що склалася із функціонуванням у місті Дніпропетровську навчально-виховного закладу "Академічний ліцей". Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Генерального прокурора стосовно надання інформації щодо виконання Генеральною прокуратурою Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи „Розслідування злочинів ймовірно вчинених високими посадовими особами під час правління Кучми в Україні - справа Гонгадзе, як показовий приклад". Григорія СМІТЮХА до Генерального прокурора стосовно перевірки фактів фінансових зловживань з боку Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України". Дмитра ШПЕНОВА до Генерального прокурора України щодо неналежного розгляду депутатського звернення стосовно надання Луганською регіональною Торгово-промисловою палатою інформації про видані акти. Евгена ЦАРЬКОВА до Генерального прокурора щодо протиправних та злочинних дій стосовно народного депутата. Катерини ВАЩУК до Генерального прокурора України щодо забезпечення законних прав членів фермерських господарств села Ободи Білопільського району та села Северинівка Сумського району Сумської області Миколи Брязкуна і Романа Брязкуна на оренду земельних ділянок. Кирила КУЛИКОВА до Генерального прокурора України стосовно законності закриття кримінальної справи, порушеної відносно радника Київського міського голови з питань свободи слова Казбека Бектурсунова за підозрою його у розбещені неповнолітніх. Миколи ДЕРКАЧА до Генерального прокурора України щодо вжиття термінових заходів для припинення рейдерських атак на Відкрите акціонерне товариство "П’ятихатський елеватор" в Дніпропетровській області. Оксани БІЛОЗІР до Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності державних службовців Київської міської державної адміністрації та посадових осіб секретаріату Київської міської ради, які готували та погоджували проекти документів, що порушують чинне законодавство України, зокрема рішень про платне відвідання кладовищ міста, встановлення платних послуг у медичних та позашкільних закладах міста Києва. Олега ЛУКАШУКА до Генерального прокурора України стосовно необхідності вжиття заходів прокурорського реагування щодо керівництва приватної науково-технічної фірми "Союз" [[місто Хмельницький]]. Романа ЗАБЗАЛЮКА до Генерального прокурора України щодо неналежного розгляду звернення народного депутата України. Сергія ГОРДІЄНКА до Генерального прокурора України щодо захисту конституційних прав громадян міста Полтави, які є вкладниками кредитної спілки "Аккорд". Віктора СІНЧЕНКА та Катерини ВАЩУК до Генерального прокурора України щодо ухилення Харківської науково-виробничої фірми "Сінтал’Д" від розрахунків за поставлену цукросировину з сільськогосподарським виробничим кооперативом "Батьківщина" Котелевського району Полтавської області. Володимира РИБАКА та Олександра ПОПОВА до Генерального прокурора України щодо недопущення відключення об’єктів життєзабезпечення від теплопостачання в період опалювального сезону. Миколи ДЖИГИ та Святослава ПІСКУНА до Генерального прокурора щодо порушення Антимонопольного законодавства Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль". Едуарда ПРУТНІКА до Прокурора Чернігівської області, голови Борзнянської райдержавної адміністрації Чернігівської області, голови Борзнянської райради Чернігівської області, міського голови стосовно перевірки фактів, викладених у зверненні керівника фермерського господарства Григорія Лободи, та створення відповідних умов для вільного користування спільною під’їздною дорогою по вулиці Незалежності, 8 міста Борзна Чернігівської області. Шановні колеги, це запити, які надійшли. І ще прохання до мене від народного депутата Лісіна зачитати наступне звернення: „Прошу вас відкликатимої депутатські запити на міністра фінансів України Пинзеника за номером 103107 та начальника Головного управління державної служби Мотренка номер 104107, подані 05.02.09”. Я це зачитав. Шановні колеги, я просив би народних депутатів активніше між собою спілкуватися, особливо з одних фракцій, оскільки я зачитав кілька депутатських запитів, абсолютно аналогічних з одного питання, які надійшли по три запити з однієї фракції. Я думаю, що для того, щоб ми так серйозніше виглядали, очевидно, краще трьом депутатам підписати один запит, а не робити три окремі запити. І оскільки ціла низка запитів стосувалася міста Києва, у мене прохання, ми тут спілкувалися в президії, щоб наша комісія, яку ми вчора по Києву сформували, і 383 народних депутати проголосували, невідкладно зібралася, тому що ви знаєте непросту ситуацію в місті Києві. Третина запитів депутатів стосується Києва, бо я вчора мав зустріч з представниками, керівниками дитячих садочків і шкіл, бо якщо комісія не буде працювати, то цю суботу і неділю всі бабусі, дідусі, мами і тати зараз малюють малюнки і ліплять із пластиліну і глини, щоб продавати дитячі малюнки і перераховувати на утримання Київської міської адміністрації. Давайте ми, щоб наші діти і батьки відпочивали в суботу і неділю, а не малюнки і з пластиліну портрети Чернівецького малювали. Тому я просив би, щоб комісія активно попрацювала, і ми невідкладно розглянули питання стосовно слідчої комісії. Шановні колеги, у нас, так як ми домовлялися в п’ятницю, ми розпочинаємо нашу роботу із звітів тимчасових слідчих комісій. Сьогодні у нас стоїть питання - звіт Тимчасової слідчої комісії з питань розслідування фактів порушення Конституції України, Земельного кодексу України, інших законів України Тернопільською міською радою, невиконання нею рішень судів при відведенні, передачі, наданні у користування земельних ділянок, а також службових зловживань при розпорядженні об’єктами комунальної власності та бездіяльності органів прокуратури щодо порушення законодавства України в діяльності міської ради. Тимчасова комісія пропонує розглянути за таким регламентом: для доповіді голови Тимчасової слідчої мої депутатські запити на міністра фінансів України Пинзеника за номером 103107 та начальника Головного управління державної служби Мотренка номер 104107, подані 05.02.09”. Я це зачитав. Шановні колеги, я просив би народних депутатів активніше між собою спілкуватися, особливо з одних фракцій, оскільки я зачитав кілька депутатських запитів, абсолютно аналогічних з одного питання, які надійшли по три запити з однієї фракції. Я думаю, що для того, щоб ми так серйозніше виглядали, очевидно, краще трьом депутатам підписати один запит, а не робити три окремі запити. І оскільки ціла низка запитів стосувалася міста Києва, у мене прохання, ми тут спілкувалися в президії, щоб наша комісія, яку ми вчора по Києву сформували, і 383 народних депутати проголосували, невідкладно зібралася, тому що ви знаєте непросту ситуацію в місті Києві. Третина запитів депутатів стосується Києва, бо я вчора мав зустріч з представниками, керівниками дитячих садочків і шкіл, бо якщо комісія не буде працювати, то цю суботу і неділю всі бабусі, дідусі, мами і тати зараз малюють малюнки і ліплять із пластиліну і глини, щоб продавати дитячі малюнки і перераховувати на утримання Київської міської адміністрації. Давайте ми, щоб наші діти і батьки відпочивали в суботу і неділю, а не малюнки і з пластиліну портрети Чернівецького малювали. Тому я просив би, щоб комісія активно попрацювала, і ми невідкладно розглянули питання стосовно слідчої комісії. Шановні колеги, у нас, так як ми домовлялися в п’ятницю, ми розпочинаємо нашу роботу із звітів тимчасових слідчих комісій. Сьогодні у нас стоїть питання - звіт Тимчасової слідчої комісії з питань розслідування фактів порушення Конституції України, Земельного кодексу України, інших законів України Тернопільською міською радою, невиконання нею рішень судів при відведенні, передачі, наданні у користування земельних ділянок, а також службових зловживань при розпорядженні об’єктами комунальної власності та бездіяльності органів прокуратури щодо порушення законодавства України в діяльності міської ради. Тимчасова комісія пропонує розглянути за таким регламентом: для доповіді голови Тимчасової слідчої комісії – до 10 хвилин, для відповіді на запитання – до 10, для обговорення, прийняття - до 5 хвилин. Які будуть думки з цього приводу? Такий регламент приймається? Приймається. Шановні колеги, тому починаємо роботу. Для доповіді запрошую голову Тимчасової слідчої комісії Деньковича Івана Васильовича. Регламент – до 10 хвилин.
Шановний Миколо Володимировичу, шановні колеги-депутати! В першу чергу, хочу подякувати всім членам Тимчасової слідчої комісії за їхню плідну роботу. За наслідками. На виконання Постанови Верховної Ради України №331/6 „Про утворення Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування фактів порушення Тернопільською міською радою Конституції України, Земельного кодексу України, законів України, невиконання рішень судів при відведенні, передачі, наданні у користування земельних ділянок, а також численних службових зловживань при розпорядженні об’єктами комунальної власності та бездіяльності органів прокуратури по запобіганню порушення міської ради” була проведена перевірка діяльності Тернопільської міської ради та органів прокуратури. В ході перевірки виявлено факти систематичного на протязі двох останніх років порушення чинного законодавства при відведенні, передачі, надання у користування земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, зловживання владою та службовим становищем посадовими особами органів місцевого самоврядування міста Тернополя. Встановлено, що багато рішень міської ради прийняті з порушенням діючого законодавства України, а деякі з них приймалися щодо спірних земельних ділянок та ділянок, відносно яких є заборона суду щодо вчинення будь-яких дій. Результатами протиправної діяльності Тернопільської міської ради у особі певних конкретних осіб вражає масштабами. У зв’язку із незаконним наданням земель комунальної власності у власність або користування певним юридичним особам, чиї інтереси лобіюють окремі депутати Тернопільської міської ради, тернопільська громада втратила біля 50 гектарів земель, у тому числі землі природо-заповідного фонду. Як наслідок, такі дії заподіяли значну шкоду для місцевого бюджету в розмірі близько 150 мільйонів гривень. В обхід витрат на землю, вартість якої на сьогоднішній день є високою, забудовникам земля надавалась у користування. До того ж без відповідніх висновків та погоджень уповноважених органів, закріплених статтею 123 Земельного кодексу України. Незаконні рішення Тернопільської міської ради призвели до розкрадання комунального майна, земель, проведення непрозорих процедур продажу об’єктів комунальної власності, у зв’язку з чим до місцевого бюджету не надійшли кошти в особливо великих розмірах. 29 травня 2008 року на сімнадцятій сесії Тернопільською міською радою були прийняті рішення номер 5, 17, 121 про надання дозволу на складання, проект видання приватному підприємству – тернопільська фірма „Будівельник” земельної ділянки площею біля 0,6 гектара землі для завершення будівництва багатоповерхового житлового будинку з мансардним поверхом та критими стоянками за адресою: місто Тернопіль, вулиця Березова. А також номер 5 17/124 про надання дозволу приватній фірмі – тернопільська фірма „Будівельник – на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7 гектара для обслуговування та перебудови незавершеного будівництва під багатоповерховий житловий будинок, збудований прибудованими приміщеннями громадського харчування за адресою: місто Тернопіль, вулиця Головацького,1. Дані рішення були прийняті всупереч вимог Земельного кодексу України, Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік”, Закону України „Про оренду землі” та рішення Тернопільської міської ради номер 5/7/3: про надання земельної ділянки для розміщення об’єктів містобудування на конкурентних умовах тощо. Тернопільською міською радою приймається рішення щодо спірних земельних ділянок та ділянок, відносно яких є заборона суду щодо вчинення будь-яких дій. На 13-й сесії Тернопільської міської ради від 18 жовтня 2007 року було прийнято рішення номер 5/13/120: про погодження місця розташування та надання дозволу для складання проекту відведення ТЗО ”Ровекс” земельної ділянки площею 8,74 гектара під будівництво торгово-розважального комплексу, закладами громадського харчування, обслуговування населення та групи багатоквартирних житлових будинків за адресою: вулиця Київська – генерала Тарнавського. Даний проект був винесений на розгляд сесії міської ради і поставлений на голосування в той час, коли до відома керівництва міської ради було доведено про ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.01.2007 року, якою заборонено Тернопільській міській раді до вирішення спору по суті приймати будь-які рішення щодо даної земельної ділянки та ухвалою господарського суду Тернопільської області від 27.082007 року, якою заборонено Тернопільській міській раді до вирішення спору по суті приймати будь-які рішення щодо надання в оренду і користування вищезгаданої земельної ділянки. Незважаючи на винесення ухвали господарським судом Тернопільської області та зауваження Юридичного відділу міської ради з цього приводу депутати Терошевський та Лило свідомо порушили закон, зажадали негайного включення до порядку денного даного питання та голосування. Дане рішення було прийнято і підписано міським головою Заставним, також міським головою того самого дня було підписано розпорядження номер 628 про затвердження акту вибору та обстеження земельної ділянки площею 8,74 гектари по вулиці Київській – генерала Тарнавського в місті Тернополі. Додатково слід зауважити, що проект рішення номер 5/16156 від 18 вересня 2008 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ТЗО „Ровекс” земельної ділянки площею 8,74 гектари під будівництво торговельно-розважального комплексу із закладами громадського харчування та обслуговування населення та групи багатоквартирних житлових будинків за адресою місто Тернопіль, вулиця Київська – генерала Тарнавського, винесений депутатом міської ради Тарашевським, який має безпосереднє відношення до вказаного товариства так, як воно є власністю родини Тарашевських. Висновок державної експертизи землевпорядної документації, землеустрою щодо відведенню ТЗО „Ровекс” земельної ділянки під будівництво торговельно-розважального комплексу із заклади громадського харчування датовані 18 березня 2008 року. Даний висновок містить суттєве зауваження та пропозиції по землевпорядній документації, а також рекомендації по лінії земельних ресурсів у місті Тернополі проконтролювати виповнення зауважень приведених у висновку державної експертизи. Однак, із ініціативи окремих осіб на розгляд сесії міської ради виноситься питання та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою ТЗО „Ровекс” без усунення недоліків землевпорядної документації. Це свідчить і про надання неповного пакету документів на засідання ради по вищезгаданому питанню. Відповідальні працівники міської рад, в тому числі в особі міського голови, не могли дати чіткої відповіді на запитання, чи можливо погодити всі документи по земельній ділянці, яка знаходиться за вулицею Київська – вулиця генерала Тарнавського у місті Тернополі в один день, коли відбувається сесія міської ради, на якій розглядається дане питання. Більше того, Тернопільською міською радою знову ж таки з ініціативи окремих службових осіб приймається рішення про надання юридичним особам у користування земельних ділянок із земель природно-заповідного фонду. Так, рішенням 13-ї сесії Тернопільської міської ради п’ятого скликання, № 5/13/114 від 18 жовтня 2007 року внесені зміни в рішення міської ради від 31 серпня 2007 року, № 5/12/82 про надання дозволу на складання ТЗО „Інексом” проекту земельної ділянки площею 0,87 гектара за адресою по вулиці Чумацька, 2 для будівництва та функціонування готельно-розважальних комплексів і закладами громадського харчування та побутового обслуговування. Як встановлено проведеною прокуратурою міста Тернополя із залученням спеціалістів державно-екологічної інспекції у Тернопільській області перевіркою земельна ділянка площею 0,87 гектара по вулиці Чумацька, 2 у місті Тернополі входить у межі регіонально-ландшафтного парку „Загребелля”, яке рішенням 18 сесії Тернопільської обласної ради народних депутатів 21 скликання від 14 березня 1994 року площею 630 гектарів оголошені заповідними об’єктами місцевого значення. Має місце надання Тернопільською міською радою у користування окремих комерційних структур і земельних ділянок під будівництво об’єктів житлово-побутового та торгового призначення, що дає можливість таким комерційним структурам отримати на цьому значні прибутки. Оскільки орендна плата є меншою від ціни продажу, земельні ділянки беруться комерційними структурами в оренду, а не придбаються. Після оформлення договору оренди, комерційна структура у короткий проміжок часу будує житло, продає його за ринковими цінами, які на даний час є досить високими та заробляє значні прибутки. Після цього житловий будинок передається в експлуатацію комунальним підприємствам міської ради або створеним будинковим управлінням кооперативів. А комерційна структура, яка здійснювала будівництво та продаж житла перестає бути учасником у подальшому відносно щодо утримання та обслуговування новозбудованого будинку. Також перевіркою встановлено незаконні корумповані дії службових осіб Тернопільської міської ради при передачі в оренду та приватизації об’єктів комунальної власності. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.11.2007 року номер 1803 в управління комунальної власності мали бути передані на баланс нежитлові будинки за адресою: місто Тернопіль, вулиця Липова, 45 та 47. Це рішення Управлінням комунальної власності не узгоджувалось заступником міського голови Грінчишним об’єктів, які підлягають передачі на баланс згаданого управління. [[Оскільки час збігає до завершення.]] Хочу сказати, що будинки вулиці Липова, 45 та 47 за даною адресою не рахуються. Хочеться наголосити, що, зокрема, заступником начальника Управління комунальної власності Тернопільської міської ради Бабришовою власноручно у серпні-вересні 2007 року у перелік об’єктів комунальної власності.
Будь ласка, завершуйте. Завершуйте, будь ласка.
переліків є дуже багато, кажу по комунальній власності. Але оскільки вийшов час, то. Тимчасова слідча комісія рекомендує: звіт прийняти до відома. Направити звіт до Тимчасової слідчої комісії до Генеральної прокуратури України та його вивчення до відповідного реагування і припинити повноваження Тимчасової слідчої комісії.
Дякую. Будь ласка, питання до доповідача. Проводиться запис на питання.
Дякую. Ярослав Сухий Партія регіонів. Іване Васильовичу, безумовно, можна подякувати вашій комісії за великий обсяг роботи, який ви проробили. Але я хочу задати вам таке питання і, щоб послухали всі народні депутати України. Для нас політична ситуація, яка склалася в Тернопільському регіоні, має бути серйозним уроком у вирішенні питань розбудови української державності. Мова йде про наведення елементарного порядку в місцевих органах самоврядування. Кому не байдуже майбутнє української державності, хто прагне зміцнити довіру народу до влади, примусити владу, в тому числі на місцях бути більш політично відповідальними перед народом, повинен піднімати питання і пропозицію щодо виборів до Тернопільської обласної, міської ради і тернопільського міського голови. Скажіть будь ласка, я знаю, що в рішеннях і обговоренні комісії була пропозиція проведення перевиборів міської ради і міського голови. Чому в проекті постанови вже цього немає, а просто „прийняти до відома”. Та ви страшні речі називали і їх „прийняти.
Дякую за запитання, пане Ярослав. Ті порушення, які були дійсно в питаннях землі, в питаннях майна, тобто комунальної власності, комісія рекомендувала перевибори і міського голови і депутатів міської ради. Оскільки практично група депутатів Тернопільської міської ради або зграйка депутатів практично по домовленостям вирішували питання майна і землі у своїх інтересах. Висновок комісії був зроблений, потім був опублікований на сайті Верховної Ради, тобто комісія рекомендувала одне, а постанова практично вийшла така, як є.
Ярощук Володимир Іванович, будь ласка.
Володимир Ярощук, фракція Партії регіонів. Прошу передати слово Чечетову
Михайло Васильович Чечетов.
Спасибо большое! Уважаемый докладчик, скажите, пожалуйста, так кто там все-таки виноват: БЮТ, или «Наша Украина»? И зачем местная власть берет дурное от власти киевской? Ну ладно здесь раздрай идет между Президентом и Премьер-министром, они уже скоро страну расколют к чертовой матери, извините за выражение. Ну зачем местной власти брать дурной пример с Президента, с Премьер-министра, с БЮТа, с «Нашей Украины»? Ну будьте умнее вы! Умнее! Вы не думайте, что у нас Президент и Премьер это самые умные, да! Как раз умные люди по земле ходят, да, в регионах. Не берите с них пример, хоть там раздрай не вносите, да! Вы же всю Западную Украину развалите, да! Берите пример с Донбасса: единство, монолитность, люди дружные, улыбаются, смотрят с оптимизмом в завтрашний день! А если бы еще власть не мешала, еще лучше бы было, да! Верховная, я имею в виду, киевская! Спасибо!
Дякую за запитання. Я хочу сказати одне-єдине, тобто, що Донбас, що Київ, що Львів, що Тернопіль – практично є дійсно багато людей, депутатів, які, дійсно, віддані і працюють на державні інтереси. Але є певна зграйка корумпована ділків, які підкупом, можливо, змовою приймають ті чи інші рішення відносно земельних питань і комунального майна. Хочу сказати більше, якщо міський голова проти якого порушують кримінальну справу відносно того, що він перевищує свої повноваження, про що можна говорити тоді далі? Якщо взяти детально і вивчити аналіз комісії, практично по земельних питаннях, по майнових питаннях фігурують одні і ті самі люди, тобто одні і ті самі депутати, це пан Тарашевський, Лило і так далі.
Кендзьор Ярослав Михайлович.
Ярослав Кендзьор, депутатська група „За Україну!” Іване Васильовичу, справді, проблема, яку взялася вирішувати і розслідувати ваша Тимчасова слідча комісія є дуже важлива. От вчора ми намагалися створити таку комісію по Київській області і в той же час, ми знаємо, що Управління земельних ресурсів на місцях, в регіонах і центральний, це повністю як кажуть, компетенція БЮТ. Прем’єр-міністр, ви як львів’янин добре знаєте, делегувала комісара по земельних ресурсах із Києва, такого пана Завтура Дмитра, який перед тим як приїхати сюди, закінчив школу, Вищу школу ФСБ у Москві. Так от скажіть, будь ласка, то можливо все-таки починати із центрального Управління земельних ресурсів, змінити там керівництво комітету і наводити порядок по всій Україні.
Пане Ярослав, я дуже дякую за запитання. Давайте почнемо із того, що вже керівництво поміняли земельних ресурсів і зараз очолює керівництво зовсім інша політична сила, але ми робили перевірку за 2006, 2007 рік, коли ще БЮТ не був при владі. Так що можете заперечити, пане Ярославе. Я можу сказати більше, у Львівській області очолював Управління земельних ресурсів і зараз очолює Пшевлоцький, це є представник „Нашої України”. А якщо порівняти Пшевлоцького і Олійника, можна багато про що говорити.
Заєць Іван Олександрович.
Івана Заєць, Українська народна партія. Шановний пане доповідачу, вчора у порядку денному пленарного засідання стояло питання про те, щоб відмінити вибори до обласної ради Тернопільської, а вибори призначені на 15 березня і зрозуміло, з яких мотивів, бо вже щонайменше рік обласна рада недієздатна, тому що вибірково ваша політична сила застосовувала положення щодо імперативного мандату для вас він діє, а для інших він не діє. А тепер ви, там ви виступаєте за відміну уже виборів, хоча процес йде, кошти використовуються, кампанія триває, а зараз ви пропонуєте проголосити дострокові вибори до міської ради. Скажіть мені, будь ласка, коли настане той момент, що ми знову одержимо від вас проект постанови про відміну уже виборів до міської ради. Тобто я хочу, для чого це все робиться, чи це політика подвійних стандартів, чи це якісь заплутування, тобто для чого ми це все робимо, коли діємо не в одному напрямку, коли діємо неузгоджено. Оце б я, як представника БЮТа, хотів.
Дякую за запитання, пане Іване. Хочу сказати, що звіт був готовий вже півроку тому назад. Але в силу різних обставин я звітуюсь через півроку. І якщо сесійна зала прийме рішення, тобто звіт затвердить і буде прийнято рішення про вибори, я думаю, що тоді будуть вибори, якщо цього рішення не буде, то не буде цього рішення. Але одне я кажу, одне-єдине: ініціатором перевиборів в обласній раді був не БЮТ, а була, тобто губернатор Чижмар і „Наша Україна”. Дальше. Відносно звіту комісії. Звіт був затверджений одноголосно і партією, представниками і Партії регіонів, і комуністами, і БЮТ.
Джоджик Ярослав Іванович.
Ярослав Джоджик, Українська народна партія. Шановний пане Іване, чи не вважаєте ви, що на етапі формування цієї слідчої комісії уже тоді були закладені фундаменти необ’єктивності в майбутньому її діяльності. І якщо ми прочитаємо ваш звіт, то кожна стрічка цього документу підтверджує необ’єктивність і заангажованість цієї комісії. Так, основне звинувачення базується на виділення фірмі „Ровекс” 8 гектарів землі, але в той же час жодного слова, щоб власник цієї фірми прийшов під прапорами вашої політичної сили у звіті немає, жодного слова немає про те, що фракція вашої політичної сили в повному складі підтримала в першому читанні це рішення. Жодного слова немає про те, що ця фірма виплатила майже 20 мільйонів гривень власникам дачних участків на цій ділянці. Чи не вважаєте ви, що діяльність вашої комісії підтверджує і містить ознаки.
Ну, пане Ярославе, дякую вам за запитання. Ну на перше, на що хотів звернути увагу. Дуже прикро і дуже шкода, що „Наша Україна” не делегувала своїх представників в комісію. Це є раз. А дальше. Є от відповідь від Управління внутрішніх справ, де іде порушення. Дальше. Є відповідь від Управління містобудування, коли фірма-будівельник, значить, іде самозахват землі. Значить, в десятьох випадках і ця ж сама фірма-будівельник не подає заявку, значить, або заяву на виділення земельної ділянки і тому подібне. Я скажу одне-єдине: комісія працювала двома напрямками. Значить, працювали окремо представники БЮТу і комуністів і окремо працювали представники Партії регіонів. І, практично, в кінці на спільному засіданні ми дійшли, дійсно, спільної думки. Що є, дійсно, дуже багато порушень чинного законодавства у сфері землекористуванням і виділення земельних ділянок і виділення і приватизація комунального майна. Адже, що можна говорити про комунальне майно, коли представники влади чи, скажемо так, Управління комунального майна вимагали у людей.
Завершуйте, будь ласка, відповідь.
перерахунок коштів на благодійні фонди, де є дружина міського голови, для проведення тих чи інших акцій. А після того шла приватизація майна. І ті, які були наближенні до міського голови, цього не робили, а ті, що були віддалені перераховували кошти, аж після цього давався дозвіл на приватизацію того чи іншого майна. Про що ми говоримо?
Кармазін Юрій Анатолійович, будь ласка.
Юрій Кармазін Партія захисників Вітчизни „Наша Україна-Народна Самооборона”. Шановний Іван Васильович, я хочу подякувати вам за ґрунтовну зроблену роботу – це один із небагатьох звітів, які ми бачимо зроблений, принаймні, на якомусь рівні, а не зроблений з політичних переконань. Але питання в мене стосуватися буде, фактично, того, що ці слідчі комісії будуть весь час, якщо органи прокуратури не будуть виконувати свої функціональних обов’язків, суди будуть схвалені. А я бачу, що ви пропозицію пропонуєте – розглянути питання про звільнення прокурора Тернополя, його заступника і, очевидно, прокурора Тернопільської області. Я не знаю, що там взагалі робить прокуратура. Висвітліть, будь ласка, це питання і скажіть чи сьогодні ви запрошували Генерального прокурора чи заступника Генерального прокурора, чи коли ми почуємо відповіді які вжиті заходи. Тому що за них роботи їхню роботу ніхто не має. Є державна структура, і ми маємо не відповідати. Сьогодні з ранку з 7 години відповідав яким чином у черепі.
Пан Юрій, дякую за запитання. Взагалі, коли було опубліковано на сайті Верховної Ради якраз звіт Тимчасової слідчої комісії, прокурор міста Тернополя вже звільнений, його перевели у Хмельницьку область, він став заступником прокурора області у Хмельницькій області. Василишин також переведений на пониження, і вже дії вжиті. Отже, це свідчить про те, що звіт комісії щось значить. Це були наведені правдиві факти. Само собою хотілося, щоби була реакція прокуратури весь час і завжди і правильна. Але коли ніби прокурор доповідає, є протест прокурора, а сесія його відхиляє і на цьому все зупиняється – це є формальні дії. Так, корупція? Корупція кругом. І є одне-єдине, що ніби у Тернопільські області якраз був призначений новий прокурор, який ніби після нашого звіту якраз приступив до виконання своїх обов’язків.
Дякую, Іван Васильович, сідайте, будь ласка. Записуємось на обговорення. Сухий Ярослав Михайлович, будь ласка.
Шановні колеги, хто знає мене, той повірить, що для мене проблематика Тернопільської області не є чужою. І те, що ви, Іван Олександрович, задавали питання, чи тут немає якихось політичних мотивів, безумовно, ми повинні в даному випадку ми повинні говорити не про політичні мотиви, а про те, що ми бачимо. Згадайте, Тернопільщина – аграрно-промислова перлина Радянського Союзу, відома своїми високими врожаями цукрового буряка, кукурудзи. Тернопільщина відома своїми бавовняно-прядильним і Тернопільським комбайновим комбінатом, „Ватрою”, „Оріон”, „Сатурн”, підприємства військово-промислового комплексу. Що ми сьогодні бачимо? Різке погіршення стану економіки і погіршення життя людей, це ситуація по Україні. Але, шановні колеги, такої гризні між представникам політичної еліти, як на Тернопільщині, немає ніде. В чому причина? І ще про одне хочу сказати. Я пам’ятаю, як в 2005 році по-моєму Роман Безсмертний висловлював свої безсмертні ідеї про те, що потрібно ряд областей розформувати. По-моєму це від Секретаріату Президента іде, аби не стало, була внесена зміна в Конституцію, правильно Руслан казав. І не стало такої області, як Тернопільщини, області, де зійшлася Галичина і Поділля, Буковина, Наддністров’я і Волинь. Як можна? Що, власне кажучи, сталося, колеги? Ідуть вибори, на виборах перемогла якась політична сила. Тут, в сесійній залі, або ця сила, або коаліція формує Кабінет Міністрів України, правильно? Що відбувається на місцях? Перемагає якась політична сила. Замість того, щоб перекласти на неї всю відповідальність, населення, територіальна громада області чи міста спостерігає черговий вибух гризні. Чому? Бо перемогла одна політична сила, виконавчу владу реалізує інша. Та не просто інша, але дуже часто ще й ворожа. В Запоріжжі перемогла Партія регіонів, з „Реформи і порядок” прислали голову облдержадміністрації. А до того були з "Нашої України". Для чого? Ну добре, якщо людина розумна і знайде спільну точку зору. Те, що відбувається зараз на Тернопільщині, говорить про те, що нам необхідно завершити адміністративно-територіальну реформу обов’язково. І шановні колеги, подобається комусь чи не подобається, але саме перевибори обласної ради, міської і міського голови дадуть можливість опам’ятатися партійно-політичним елітам зрозуміти що відбувається і дадуть можливість людям зрозуміти. От мені земляки махають головою, а я вам хочу нагадати, колега Деревляний Василь Тимофійович намагався обласну раду і обласну держадміністрацію помирити, об’єднати одною роботою - підприємці, бізнесмени і народні. і депутати Запорізької, Донецької областей з його ініціативи були там. Ми хотіли їх чимось завантажити – неможливо, бо обласна рада собі робить своє, а ці як ніби на зло. Ну так. ну цирк чисто! Ну чисто як в нас Кабінет Міністрів і Секретаріат Президента.
Стойко Іван Михайлович, будь ласка.
Шановний пане головуючий! Шановні колеги! Справді, слухаючи виступ голови комісії, приходиш до висновку, що одна політична сила мабуть іде фронтом на область і зокрема на місто Тернопіль. Але я думаю, що не вдасться захопити, тому що люди розумні, люди зробили свій вибір в 2006 році. Про що йде мова? Мова йде справді про місто, яке живе, працює. Працюють школи, садочки, вузи, але є недоліки як у всій країні, тому що сьогодні ми перебуваємо у фінансово-економічній кризі, і звичайно, що можна говорити як про область, так і про місто Тернопіль багато неприємних речей, але те, що тут звучало, - це буквально і наклеп на тих депутатів, які є представниками міста. Це бажання видати омріяне за дійсне. І тому я хочу сказати, що саме в області на сьогоднішній день і управління і земельних ресурсів, екології, і інші управління захопила саме одна політична сила – це „Блок Тимошенко”, і тому вони нам мабуть намагаються, так би мовити, просунутись іти фронтом і ще по місту, але на сьогоднішній день я би сказав, що те, що сказано головою комісії це неправда, тому що земельні ділянки, зокрема та, яка називалася „8 гектарів”, це справді вона віддана за згодою тих людей, які мали дачні ділянки на даній землі. І тому, як на мене, висновок зовсім є необґрунтований. Прокуратура діє, справді прокурор не те що прийшов після того, як ви працювали комісією, там відбулася ротація, і прокурор попередній до честі працював дуже добре, тому що я мав змогу з ним працювати. І тому сьогодні я б не хотів, щоб Тернопільщину, даруйте, опускали тижче плінтуса. Тернопільщина – це край, як сказав мій колега пан Ярослав, трударів, край, де люди справді працюють, але немає завжди роботи, тому що економіка збудована таким чином, що немає, дійсно, великих підприємств, які б працювали. І власне, зараз люди займаються малим, середнім бізнесом, вносять велику частку до бюджету. І тому те, що відбуваються вибори до обласної ради, це знову ж таки через те, що „Блок Тимошенко” узурпував владу і не дав виконати рішення судів і перешкоджає роботі територіальної виборчої комісії. Я надіюся, що нам вистачить здорового глузду не зробити те, аби ще вибори відбулися в місті Тернополі. Тому що область і місто цього, даруйте, не витримають. Дякую.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, мені здається, що надмірна політизація, яка зараз була у виступах з цього питання, абсолютно недоречна. Є мова про конкретні випадки порушень законодавства, всього-на-всього. Хіба можна роздавати землі, які відносяться до заповідника? Законом встановлено, що не можна. Вони роздаються. Як це політизувати? Яка політична сила – мені абсолютно без різниці, абсолютно. Мені без різниці також, яким чином і хто викрив перші порушення, коли в один день, вдумайтесь, відбувається сесії міської ради, в один день даються всі погодження по земельній ділянці – і все це не називається корупцією. Мені не все одно, що ми вчора не розглянули тут постанову про призначення голови Служби безпеки України. Через те, що всього мала бути людина на посаді один місяць, перебуває майже два з половиною роки, відбувається узурпація і використання у політичних цілях правоохоронних органів. А що в звіті слідчої комісії? Я не почув, а що ж там зробив підрозділ по боротьбі з корупцією, який очолює великий Дурдинець, який незаконно перебуває, встановлено судом, на своїй посаді. Нічого, немає такого підрозділу, бо як би був, то зупинені були б такі речі. Мене хвилює і болить, те, що дев’ять кримінальних справ порушено тільки за минулий рік, а в суд направлена одна. Яка ефективність такого порушення кримінальних справ? І у мене питання до Генерального прокурора України, очевидно, що як колись було це, треба було терміново проводити засідання колегії Генеральної прокуратури з розглядом питання по Тернопільській області. По стану дотримання там законодавства. Я звертаюся зараз до Олександра Івановича Медведька, терміново скличте колегію і дайте оцінку тим фактам, які сьогодні вимушені встановлювати депутати. Це криза безвідповідальності, а не економічна кризи в Тернополі відбувається. Я і на рівні області це кажу, і на рівні міста це відбувається, коли поскладені протоколи про корупції і все що завгодно і повна некерованість ситуацією. Оцінку, я вважаю, що пропонують дати правильну, народні депутати. Але ми з вами маємо давати оцінку і бачити, що система державних органів і Служба безпеки і податкові організації, і прокуратура, і МВС, спрацювали в цій області абсолютно ніяк. Тобто не виконали своїх функціональних обов’язків. Тому, очевидно, це.
Завершуйте Юрій Анатолійович.
Я завершую. Очевидно треба ставити і по лінії МВС, а що вони робили, як запобігали? І мова йде про запобігання в майбутньому такого створення, щоб ми не створювали Слідчі комісії. Я думаю, що проект треба прийняти за основу, тобто в цілому. Дякую вам за увагу.
Кириленко В’ячеслав Анатолійович.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну”. Шановні колеги, ми звичайно можемо політизувати будь-яке питання суспільного чи соціального життя і розглядати його в залі пленарних засідань. Ситуація в країні, в центрі і на місцях така, що будь-який міський голова, будь-яка місцева рада, будь-який місцевий керівник може потрапити під звинувачення внаслідок політичної боротьби чи внаслідок конкуренції кланів, чи будь-яких інших такого роду причин. Тому я не здивуюся, якщо ми щотижня будемо розглядати питання проти якоїсь чергової міської ради чи чергового міського голови. Але я тут хочу якраз зараз сказати слово на захист міських голів, тому що міські голови, мені здається, зараз найбільш легітимні посадові постаті, які всупереч політичним бурям борються за інтереси громади і хоч як-небудь намагаються звести кінці з кінцями всупереч тому, що відбувається в центрі, всупереч тим вітрам, які розвалюють по своєму ходу багато що з того, що навпаки треба будувати. Тому я хочу сказати, щоб замість того, щоб цих мерів мучити, незалежно від їхнього партійного квитка, чи вони в одній партії, чи в іншій, чи тим більше позапартійні, їх треба підтримувати. Вони можливо не потребують політичної підтримки, але законодавчої точно потребують. Тому що ми щороку не знаємо, які відрахуванням ми їм лишимо, а які заберуться у центральній бюджет. Ми не знаємо, які податки вони зберуть, ми знаємо натомість, що ті місцеві збори, яких дуже багато, мізерні і вони не наповнюють місцеві бюджети. Разом з тим ми завжди знаємо, що Уряд у критичний момент де почне шукати, якби забрати більшу частку від усіх податків до центрального бюджету, а потім перерозподілити. До речі через область, через район, а до міста, села, селища, якщо щось і дійде, то дуже пізно і дуже мало. Так я хотів би щоб ми говорили про ці теми і зрештою зробили для місцевих громад прийнятні умови існування, і повернулися до питання про виборчу систему. Тому що те політиканство, яке перенесено вже у місцеві ради, доконає будь-яке місто остаточно. Тому що йде політична війна, а не боротьба за інтереси громади. Значить, ця пропорційна система на місцях себе дискредитувала. І треба повернути депутатів місцевих, як і центральних, до речі, виборцям, щоб вони не високою політикою від центральних вождів займалися, а займалися дорогами, будинками, теплом, каналізацією, соціальними виплатами, людськими потребами. Поки буде ця пропорційна система в кожній раді – буде розруха і на Сході, і на Заході. А з цим треба боротися. І, до речі, хочу слово підтримки Заставному сказати, молодий міський голова робить майже все правильно, тому його там душать тому, що не до вподоби, що має незалежну позицію. А ми його підтримаємо.
Шановні колеги! Час на обговорення вичерпано. Згадувалось прізвище народного депутата Деревляного, будь ласка, Василь Тимофійович Деревляний – репліка.
Шановні народні депутати! З цієї трибуни звучало від двох народних депутатів, які представляють Тернопільщину, про якесь упереджене ставлення комісії. Я хочу заявити, що ніякої політизації у звіті абсолютно немає. Наша політична сила до дерибану землі в місті Тернополі теж немає ніякого відношення, але цих два представники, які представляють ці політичні сили, їхні депутати постійно голосують за ці земельні ділянки. Хочу теж заявити після того, коли було призначено на посаду начальника обласного Управління земельних ресурсів нашого депутата обласної ради після, цей деребан в місті Тернополі завершився. І через те сьогодні нехай ті народні депутати з УНП і з Руху нехай подивляться, як їхні депутати в місті Тернополі голосують, як вони відстоюють інтереси громади міста Тернополя.
Шановні колеги! Обговорення завершено. Я ставлю на голосування про прийняття за основу. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проект Постанови Верховної Ради України про звіт Тимчасової слідчої комісії, реєстраційний № 3236. Прошу визначатися. [[11:05:29]] За-351 Рішення прийнято. Будь ласка, чи є у народних депутатів доповнення до.? Є. Будь ласка, запишіться. Ярощук Володимир Іванович.
Прошу передати слово Ярославу Сухому.
Сухий Ярослав Михайлович.
Шановні колеги! Я думаю і хотів би сподіватися, що ця розмова, навіть в сесійній залі, буде серйозною і грізною пересторогою партійно-політичній еліті міста Тернополя, вони зроблять з цього якісь уроки і перестануть гризтися один з одним, перестане суд на суд, ТВК на ТВК, меншість на більшість і таким чином дадуть людям можливість повірити у владу, повернути довіру народу до влади, привернути народ до влади. Тому що те, що там зараз відбувається – це звичайнісінька дискредитація місцевої влади. Я не маю проекту Постанови, я й не знав, що в проекті Постанови немає пункту про перевибори. Тому, безумовно, на превеликий жаль, я думаю, що було б доцільно і в місті Тернополі провести перевибори міського голови і міської ради. Але це буде в послідуючому, якщо уроків ніяких депутати міської ради Тернопільщини з цього не винесуть. Дякую.
Аржевітін Станіслав Михайлович, будь ласка.
Передайте Князевичу, будь ласка, слово.
Шановний гловуючий, шановні депутати! Я просто, чесно кажучи, до кінця не розумію, що ми щойно взяли за основу? Якщо ми взяли за основу сам звіт, якщо ми взяли за основу проект постанови, то де цей проект постанови? Проекту Постанови немає. То йде мова про що? Справа в тому, що в самому звіті, в кінці, слідча комісія запропонувала цілу низку рекомендацій. Справа в тому, що першим пунктом іде мова про можливість позачергових виборів. Наступний пункт про звільнення міського прокурора. Питання про позачергові вибори, це не питання слідчої комісії. Ми вже мали дискусії з приводу цього. Це питання профільного комітету і то, при наявності відповідних судових рішень. Зважаючи на ці обставини, а також зважаючи на те, що міського прокурора, який згадуються у звіті, вже немає на посаді, вже є певні висновки щодо нього, то немає сенсу фактично голосувати по цих пунктах. Тому єдине можливе зараз рішення, щоб звіт, знаєте, тут якимось чином зовсім не виявився абсолютно безрезультативним, треба направити у профільний комітет до відома.
Шановний народний депутат Князевич, шановні колеги, я просив би уважніше ставитися до питань порядку денного. Зараз за основу проголосовано проект Постанови Верховної Ради України про звіт Тимчасової слідчої комісії з трьох пунктів. Перший пункт, звіт комісії взяти до відома. Пункт другий, направити цей звіт до Генеральної прокуратури відповідно до Регламенту Верховної Ради і пункт третій, припинити діяльність Тимчасової слідчої комісії. Все. Читайте, будь ласка, проекти перед тим, як ви берете слово. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, проект Постанови нам розданий ще 29 вересня 2008 року за № 3236. Я хотів би доповнити і у пункт другий, де написано: „направити звіт Тимчасової комісії до Генеральної прокуратури України”, записати ще „та до Міністерства внутрішніх справ і Служби безпеки України”. Також внести новий пункт, де записати: „заслухати звіти Генерального прокурора України, міністра внутрішніх справ та голови СБУ про стан дотримання законодавства і результатів боротьби із правопорушеннями на території Тернопільської області за результатами звіту депутатської слідчої комісії”. Це якраз би відповідало конституційній нормі про парламентський контроль і про те, що він є неефективним на папері, а про те, що він є реальним. І тоді, очевидно, припинилися всі правопорушення, які там відбуваються, бо тільки в очікуванні уже.
Ландік Володимир Іванович.
Спасибо. Я редко, но вот раз согласен с лидером «За Украину» Кириленко, когда он говорит, что необходимы, обязательно необходима мажоритарная система выборов в местные советы. Это показала наша партийная система то, что любой мэр будет работать на себя и любая партия, фракция будет работать лично на свои интересы, прикрываясь партией и прикрываясь фамилией лидера. И может быть было бы уместно, я понимаю, что есть Конституция, права граждан, но может быть какой бы то сделать нам специальные выборы для Тернополя, чтобы там не участвовал ни один бывший депутат в этом созыве и тогда бы этого было бы намного меньше и в других городах, и на будущее. Спасибо.
Ключковський Юрій Богданович.
Дякую. Юрій Ключковський, „Наша Україна”. Чесно кажучи, мене дуже зацікавило повідомлення про те, коли зареєстрована постанова, яку ми сьогодні прийняли за основу. Скажіть, будь ласка, а чим займалася комісія останні півроку після того як цю постанову вона спромоглася зареєструвати? І, мені здається, що такі випадки просто не треба допускати, щоб ми не розглядали наслідки роботи, які закінчилися півроку тому і сьогодні щось доповідаємо і не маємо уявлення, принаймні, зал не має уявлення, яке то має відношення до сьогоднішньої дійсності. А тепер ми приймаємо постанову. Тому, мені здається, що треба більш жорстко контролювати розгляд цих питань і постановку їх на порядок денний і якщо півроку тому зареєстрована постанова її не можна сьогодні розглядати і не можна приймати.
Дякую, Юрій Богданович. Я можу нагадати, що питання кілька разів ставилось в порядок денний і тут голосування в сесійному залі знімалось з розгляду з мотивів, які можуть пояснити тільки депутати. Шановні колеги, народними депутатами України, точніше, народним депутатом України Кармазіним Юрієм Анатолійовичем внесено дві пропозиції. Пропозиція перша. Доповнити пункт другий постанови з тим, щоб направити звіт тимчасової слідчої комісії також до Міністерства внутрішніх справ та Служби безпеки України. Я ставлю цю пропозицію на голосування. Прошу визначатися. [[11:12:49]] За-321 Рішення прийнято. І друга пропозиція народного депутата Кармазіна полягала в тому, щоб додати ще один пункт щодо заслуховування інформації Генерального прокурора та керівника Служби безпеки України і Міністерства внутрішніх справ щодо роботи цих органів по реагуванню на правопорушення, які зазначенні в звіті тимчасової слідчої комісії. Ставлю на голосування в підтримку даного. даної пропозиції народного депутата Кармазіна. Прошу визначатися. [[11:13:40]] За-337 Рішення прийнято. Ставлю на голосування в цілому проект постанови 3236 з урахуванням тільки що підтриманих сесійним залом пропозиції. Прошу визначатися. [[11:14:05]] За-352 Рішення прийнято. Томенко Микола Володимирович – з процедури.
Шановні колеги, шановний Олександре Володимировичу, до мене звернулися представники гуманітарних комітетів з законопроектом, який зараз будуть розглядати. Ми не так часто на Верховній Раді розглядаємо гуманітарні законопроекти, тому є прохання, щоб ми активніше попрацювали за скороченою процедурою. Сьогодні немає принципових фінансово-економічних, а гуманітарні законопроекти мусимо всі розглянути. Тому прошу поставити на голосування за скороченою процедурою.
Ставлю на голосування пропозицію Миколи Володимировича Томенка про те, щоб законопроекти, які внесені сьогодні до порядку денного розглядати за скороченою процедурою. Прошу голосувати. [[11:15:05]] За-325 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду про внесення змін до Закону України „Про музеї та музейну справу”, реєстраційний номер 3020. Доповідає: заступник міністра культури і туризму Бенч Ольга Григорівна.
Добрий день шановний пане Голово, шановні народні депутати, вашому розгляду пропонується проект Закону про внесення змін до Закону України „Про музеї та музейну справу”. Даний законопроект розроблений Міністерством культури і туризму України з метою впровадження дієвих механізмів реалізації державної політики у галузі музейної справи. Його прийняття забезпечить регулювання суспільних відносин у галузі музейної справи і, як наслідок, вдосконалить їх. Досягнення поставленої мети буде забезпечено шляхом: визначення та закріплення на законодавчому рівні музейної термінології; удосконалення порядку обліку і зберігання пам’яток музейного фонду України; всі музейні предмети та предмети музейного значення незалежно від форми власності та підпорядкування мають підлягати обліку; чіткого визначення понять та розмежування державної та недержавної частини музейного фонду України та шляхи контролю з боку центрального органу виконавчої влади за їх збереженням; визначення відповідальності та збереження пам’яток музейного фонду України; визначення порядку передання та використання музейних предметів. Прийняття проекту закону дозволить посилити контроль за збереженням фондів, уникнути довільних тлумачень важливих понять у музейній справі. Шановні народні депутати, прошу вас під тримати цей законопроект у першому читанні і дякую вам за увагу.
Дякую, Ольго Григорівно, сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету - Володимир Олександрович Яворівський.
Шановні колеги, шановні виборці, цей законопроект є чисто технологічний. Я б його навіть назвав так, у ньому ті поправки, які вносяться, - це поправки на час, адже Закон про музеї та музейну справу приймався на початку 90-х років, приймався молодим парламентом, молодою державою. За цих 19 років увійшли нові технології у життя і функціонування бібліотечної справи, увійшли цифрові носії і тому подібне. Через те, власне кажучи, тут такі поправки на час, я вже про це сказав і ще раз на цьому наголошую. Законопроект внесений Кабінетом Міністрів, точніше автором його є Міністерство культури. Є там кілька дрібничкових зауважень, які внесло наше експертне, науково-експертне наше управління. Скажімо, там є спірне питання: музейний фонд України розподіляється на державний і на недержавний. До недержавного входять, скажімо, релігійні конфесії там і тому подібне. Там виникає питання про те, що чи можна передавати їм в оперативне управління це майно? Але я думаю, між першим і другим читанням є дуже нормальний зазор, щоб потім подивитися, пройтись по цьому законопроекту і прийняти його. Прошу проголосувати. Жодної політики, жодних якихось підводних течій у ньому немає. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Записуємось на обговорення. Карпук Володимир Георгійович.
Володимир Карпук, група „За Україну!” Дійсно, Україна має широку сітку розвинутих музеїв, але нам ще далеко до європейського рівня, де практично в кожному містечку є кілька цікавих музеїв. І цей закон практично не стільки технологічний, тут є, дійсно, досить багато вагомих положень, і я насамперед акцентував би увагу, як би подумати над збереженням, над охороною цих музеїв. Ми знаємо, скільки останнім часом з музейних фондів викрадено великих історичних цінностей, архівних документів, картин тощо. Тому це одне з найвагоміших питань і збереження саме того, що є в наших музеях. Також. в статті 26 не є регламентовано повноваження центрального органу, але, разом з тим, ми повинні робити все, щоби органи місцевого самоврядування, виконавчої влади сприяли розвитку музейної справи на місцях, тому що на сьогодні ми знаємо, що практично кожен краєзнавчий музей чи музеї, які розміщені в областях, в невеликих містах в дуже скрутному положенні і тому. і на час кризи важко фінансуються і мізерна заробітна плата в цих людей. Є в Україні унікальні музеї, скажімо, як Музей волинської ікони. І я би сказав, що цей музей дійсно потребує присвоєння статусу національного, тому що там унікальні ікони і одна з найдревніших ікон – ікона Хомської Божої Матері. Але всі ці поправки можна розглянути за скороченою процедурою. Я вношу пропозицію, щоб проголосувати, щоб ми розглянули їх за скороченою процедурою і на наступному тижні проголосували за цей закон в цілому. Дякую.
Сухий Ярослав Михайлович.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, Партія регіонів. Я підкреслюю, Запоріжжя, тому що така проблема як збереження нашого національного історичного надбання, яка є зараз в Запорізькій області, стоїть надзвичайно гостро. І те, що цей законопроект дещо вже й запізнився, це безумовно правда, але я хочу нагадати, що вносився цей законопроект і такі ідеї цього законопроекту вносилися ще раніше – не тільки в 2009, а в 2005, 2007 році. Тому що ми бачимо з вами, час від часу, постійно засоби масової інформації нам передають „Обікрали музей!” – обікрали те, що належало ніби церковній громаді, але воно відносилося до запасників, недержавних запасників музейного фонду. Тому безумовно я хочу підтримати колегу Карпука. Не дивлячись на те, що наше Головне науково-експертне управління робить якісь застереження стосовно понятійного апарату, я хочу звернути вашу увагу, але застереження - а чи буде налагоджено дієвий державний контроль? Та тому й присвячений цей законопроект, аби встановити дієвий державний контроль, контроль суспільства. Тому що Україна на сьогоднішній день є надзвичайно лакомим шматочком для авантюристів різного роду з різних держав. Подивіться, що на митниці нашій час від часу відбувається? Звідси намагаються вивезти те, що є надбанням республіки, і те, що є надбанням нашої України”. Тому, безумовно, цей законопроект можна приймати за основу. Да, він потребує доопрацювання. Я хочу підтримати колегу Карпука. Безумовно, ми можемо прийняти рішення про те, щоб комітет профільний за скороченою процедурою обговорив ці пропозиції, вніс їх. І, таким чином, запровадження державного контролю в музейній справі буде поставлено на належний державницький рівень. Прошу підтримати за основу. Дякую.
Зарубінський Олег Олександрович.
Дякую, Олександре Володимировичу. Олег Зарубінський, „Блок Литвина”. Я, безумовно, погоджуюсь з тією турботою, яка була висловлена моїми попередниками при обговоренні, але, якщо дозволите, я по темі законопроекту, бо ми законопроект конкретний розглядаємо. Не можна погодитися з тим, що сказано, що він носить чисто технічний або технологічний характер. Це не зовсім так. Він намагається регулювати відносини в музейній сфері, і таким чином, очевидно, автори і суб’єкти законодавчої ініціативи ставили перед собою завдання: шляхом цієї регуляції покращити і вдосконалити саму музейну сферу. І у зв’язку з цим, погоджуючись з головою профільного комітету паном Яворівським, з тим, що можна за основу приймати цей законопроект, я хотів би все-таки зазначити два моменти, які треба буде врахувати, в тому числі і, можливо, робочій групі, куди ввійдуть представники профільного міністерства. Зокрема в законопроекті визначаються повноваження центрального органу виконавчої влади у галузі музейної справи. В той же час ми прекрасно знаємо, що безпосередньо відношення до цілого ряду музеїв в областях, в регіонах мають місцеві органи державної влади і органи місцевого самоврядування. В законопроекті про це не згадано, і тому, очевидно, при роботі до другого читання треба буде передбачити регулювання не тільки повноважень і функцій центральних органів влади, але і тих хто опікується на місцях, органів місцевого самоврядування і місцевих органів державної влади. І ще один момент він, з одного боку, технічний, а з іншого ні. Чому? Тому що тут передбачається, що держава має контролювати, здійснювати державний контроль за станом зберігання не державної частини фондів. Що це значить? Це значить власність громадян окремих і це власність релігійних громад. Я хотів би поставити перед собою запитання, чи може держава здійснювати реальний державний контроль за тими музейними експонатами, які знаходяться.
Завершуйте, будь ласка.
Які знаходяться у приватній власності, які знаходяться на дому, в галереях, і таке інше. Тому мені здається і цей момент треба дійсно відрегулювати, за основу можна приймати, в принципі. Дякую.
Бондаренко Володимир Дмитрович.
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко". Я, записуючись на виступ, натиснув кнопку проти, не маючи на увазі, що я проти цього закону, маючи на увазі, що його в майбутньому доведеться серйозно доробляти. Мова йде про що? Сьогодні в Україні є дійсно велика розгалужена система музеїв, але що у них знаходяться, оригінали, чи вдалі копії - це сьогодні велике запитання. Тому на мій погляд в Україні повинна бути створена система сертифікації, або хоча би експертних висновків, незалежних експертиз стосовно тих експонатів, які знаходяться. Перш за все це ікони, частина яких вже давно вивезена у сусідню державу, а вдалі копії висять і в храмах і не тільки в храмах, а і в окремих бізнесменів. Це також стосується предметів старовини, які сьогодні активно продукуються. Я знаю, наприклад, на Полтавщині два центри, де роблять прекрасні козацькі шаблі, які навіть експерт такий середньої руки не може відрізнити від старих, чи булатні ножі і багато чого іншого. Тому мова йде про те, що в державі повинен бути облік реальних музейних цінностей, притому він повинен бути градований. Цей кадастр реальних цінностей повинен бути загальнодержавного значення предмети, які є важливими для держави, такі, як скіфські пам’ятки і таке інше, і багато чого іншого. Є обласного значення і місцевого значення. І щоб цей кадастр був всеохоплюючим, на це не варто шкодувати грошей, тому що кожного дня ми втрачаємо ці предмети і за кордоном, і вони знищуються часто від того, що музеї не мають нормальної покрівлі, нормальних складів, запасників і таке інше. Тому така система єдиного державного кадастру музейних цінностей, системи експертиз незалежних, які б підтверджували ідентичність і автентичність експонатів, вона сьогодні потрібна. В цілому тут є багато цікавих заходів, але, на мій погляд, варто було б доопрацювати Міністерству культури в цьому напрямку, не просто цей законопроект, а зміни до нього для того, щоб ми все-таки отримали в кінці кінців те, що нам потрібно в державі цей закон. Дякую.
Томенко Микола Володимирович.
Шановні колеги, я хотів звернути увагу на те, що ідея правильна Міністерства культури. Але хто цікавився законопроектом, очевидно треба радити нашим міністрам активніше працювати, тому що навіть порівняльну табличку не могли оформити, як це нам треба. Хто б цікавився, не міг знайти що тут пропонується до голосування, це перша теза. Друга теза, очевидно якщо міністерство не подало більш системних змін, очевидно комітет мусив би провести серйозне зібрання експертів в цій сфері і пройтись про те, що говорили народні депутати, в частині державного реєстру. Навпаки те, що міністерство запропонувало, воно мінімізувало фактично відсилочною нормою в статті 9 про державний реєстр. Я вважаю, що це ключ до вирішення питання, яким повинен бути державний реєстр, чи це повинно бути паралельно і паперово, і комп’ютерна версія реєстрування пам’яток культури. Тому що ви знаєте, як це робиться, знаходиться вразливий чоловік в музеї, в музеї зникає один папірець жовтий, появляється білий папірець і там вже не пам’ятка XVII століття, а пам’ятка XX століття. Тобто підміняється один папірець і вже ця пам’ятка продана, тобто треба знайти механізм, де ми б чітко бачили, що система зберігання музейних цінностей культурних чітко застережена. І, звичайно. треба подумати при підготовці до другого читання відповідальність, тому що на жаль маємо велику кількість і музейних працівників, маємо велику кількість і державних службовців різних часів, які зловживають і використовують ці всі моменти, коли музейні працівники мало отримують, схильні до якихось зловживань. Я знаю навіть одну політичну силу, де була серйозна дискусія в середині стосовно музейних крадіїв, тобто це серйозне питання. Тому я хотів би, щоб ми не просто прийняли в першому читанні, а щоб Володимир Олександрович зібрав серйозну нараду в себе в комітеті і до другого читання це був, дійсно, справжній законопроект, я би сказав так, про захист наших музеїв і музейних цінностей. Дякую.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 31 з мотивів голосування фракція яка не брала участі в обговоренні. Адам Іванович Мартинюк.
Дякую. Мартинюк. Фракція комуністів. Шановні колеги! Я абсолютно підтримую висловлювання тих із вас, хто говорив, з одного боку, відзначаючи важливість закону, разом з тим наголошував, що не треба так спрощено підходити, як нам тут хочуть подати. Якщо хтось із вас уважно дивився на доповнення і зміни закону, я повинен ще раз сказати, на моє переконання, він не поліпшив, а погіршив існуючий закон. Називаю вам одну лише статтю 9 „Державна реєстрація музеїв”. І тут було розписано, що треба для цієї державної реєстрації, як вона проводиться, де можна оскаржити, що після цього наступає. Залишили тільки: ”Державна реєстрація музею усіх форм власності здійснюється відповідно до закону”. Якого закону? Як і яким чином? І таких несуразностей на превеликий жаль дуже багато. Тому, дійсно, до другого читання треба досить уважно подивитися і врахувати усі ці пропозиції, які є в зауваженнях Науково-експертного управління. Дякую.
Дякую, Адаме Івановичу, обговорення завершено. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України „Про музеї та музейну справу”. Реєстраційний номер 3020. Прошу визначатися. [[11:31:52]] За-379 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу". Реєстраційний номер 3077. Доповідає: заступник міністра культури і туризму Бенч Ольга Григорівна
Шановний Олександре Володимировичу! Шановні народні депутати! Вашому розгляду пропонується проект Закону України про внесення змін до Закону України „Про бібліотеки та бібліотечну справу”. Даний законопроект розроблений міністерством культури і туризму України з метою приведення законодавства у сфері бібліотечної справи у відповідність до сучасних потреб суспільства, узгодження його із цивільним та господарським законодавством сьогодення, можливості розширення інформаційної функції бібліотек. Суть Закону. Проектом Закону передбачається розширення та удосконалення понятійного апарату, оскільки ряд підзаконних актів вже містять термінологію, визначення якої немає у діючому законі. Наведено більш ґрунтовні визначення функцій Національної бібліотеки України, та додатково пропонується збереження документів, що належать до культурної спадщини України. Суттєво змінено та конкретизовано порядок формування бібліотечних фондів, що дозволить зберігати їх та змістовно наповнювати, в тому числі інформацією на сучасних носіях. З метою забезпечення виконання бібліотеками своїх основних функцій, законопроектом заборонено будь-яку діяльність, яка суперечить її функціональному призначенню, або може негативно вплинути на стан зберігання бібліотечного фонду. Нововведення. Професійна освіта у сфері бібліотечної справи, що надасть можливість висококваліфікованого обслуговування населення у бібліотеках, міжнародне співробітництво у галузі бібліотечної справи, щодо спрямування на інтеграцію бібліотечно-інформаційної сфери України у світовий інформаційний простір. Це особливо важливо в умовах інформаційного розвитку суспільства. Прошу вас, шановні депутати, підтримати у першому читанні і дякую за увагу.
Дякую, Ольга Григорівна. Співдоповідь від комітету Володимир Олександрович Яворівський.
Шановні колеги! Я відразу хотів би сказати про те, що цей законопроект мало чим відрізняється від того, за який проголосувала така велика кількість народних депутатів і комітет вам за це вдячний. Хоч ми прекрасно розуміємо, до речі, цей законопроект теж, я вже хочу взяти цю функцію і краще я про це скажу. Що це теж намагання тільки внести якісь деякі технологічні правки. І заступник міністра пані Бенч, яка тут щойно виступала, очевидно, треба було про це теж казати, бо ми на комітеті це питання ставили. Очевидно, потрібно вносити все те, що ви сказали і щодо музеїв, і щодо бібліотек мають бути набагато радикальніші зміни. Через те, ми пропонуємо оці зміни технологічні прийняти, вони дуже важливі, вони потрібні, але під час цих змін, скажімо, уже до мене підходять народні депутати і говорять про те, що випала, там, скажімо, аграрна бібліотека і що немає можливості, щоб вони займалися науковою роботою. Ми це внесемо обов’язково до другого читання, але, звичайно, та ситуація, в якій перебувають сьогодні українські бібліотеки, справді, жахлива. Ми недавно зробили виїзне засідання комітету у бібліотеку історичної книги. Це унікальні речі, Пересопницьке Євангеліє, ось члени комітету кивають головою, там усі були, розумієте, де абсолютно процвіли стіни. Завезти туди чи Президента, чи міністра культури, чи будь-кого і просто показати. Люди добрі, ви подивіться, в яких умовах усе це зберігається. Воно не зберігається, воно пропаде обов’язково. Через те, ми пропонуємо оце доповнення до закону, оновлення його чисто технологічне, я ще раз кажу, проголосувати за нього. Ми до другого читання, комітет, внесе радикальніші деякі поправки про те, що. Крім того, ми з вами сьогодні думаємо, що проголосуємо на ваше ж таки прохання комітет підготував проект Постанови про те, щоб заборонити виселяти з бібліотек. Сьогодні може бути все, ви знаєте, два-тир місяці не заплатили у Києві і завтра Черновецький може цю бібліотеку викинути з книжками, з усім викинути.
Завершуйте, Володимир Олександрович.
Через те, я прошу підтримати цей законопроект, ще раз кажу, а цю постанову ми будемо сьогодні розглядати у кінці дня, щоб із бібліотек заборонити і не тільки із бібліотек, закладів культури заборонити сьогодні під час кризи виселяти.
Записуємося на обговорення. Камчатний Валерій Григорович, будь ласка.
Камчатний, „Блок Юлії Тимошенко”, Харківська область. Дійсно, є прислів’я, краса врятує світ. Це відноситься до культури, до її пластів, до її різних верств у тому числі, до питання бібліотеки і бібліотечної справи. Попереднє голосування Проекту Закону про музей і музейну справу показало, що ми можемо в залі об’єднуватись, незважаючи на наші різні політичні погляди в тому що є для нас головним – це духовні цінності, це те, що є надбанням нашої України, нашої культури. Тому я прошу підтримати всі частини залу, всі фракції цей законопроект, бо це дійсно потрібно, дуже своєчасна ініціатива і своєчасний законопроект. Дякую.
Рижук Сергій Миколайович, будь ласка.
Дякую. Рижук, фракція Партії регіонів, Житомирщина. Шановні колеги, наголошую, без політики. Дуже добре, що парламент сьогодні розглядає такий законопроект. Але дуже погано, що не тільки за скороченою процедурою, а за спрощеним підходом, той, хто візьме до рук цей законопроект і уважно почитає, він елементарно, не будучи фахівцем, фахівцем побачить, що в цьому, в ньому навіть не відпрацьовані понятійно-категорійний апарат, одній й ті ж терміни по-різному трактується в розділах і в статтях декількох цього ж проекту. Більше того, законопроект не відповідає плану дій Окінавській Хартії глобально-інформаційного суспільства, навіть терміни не узгоджуються з цією Хартією. Друге і найстрашніше. Законопроект зупиняє право бібліотечним працівникам займатися справою науковості, це ж взагалі нонсенс. Адже, загальний історичний контекст бібліотечної справи саме і полягає в формуванні відновленою, повторюю, відновленою соціальної справедливості. І історичну правду не політики відновлять, а науковці, саме у сфері бібліотечної, насамперед, бібліотечної справи і саме неупереджені, досвідчені, молоді фахівці. І саме тепер Україна вже має і кандидатів наук, і аспірантів, які ведуть бібліотечну справу, працюють там і займаються наукою. І третє. Цей закон, як і сказала заступник міністра, це. суб’єктивного бажання Міністерства культури, не то, що 70 тисяч бібліотечних працівників, наукові вчені не долучені були до цієї справи. Давайте ми відправимо на доопрацювання, у мене є матеріали, бажання бібліотечних працівників, розглянемо спокійно і не будемо думати, що як бібліотека – треба пропхнути його і нехай там потім будемо доопрацьовувати. Коли потім? Коли зараз це важливо. Щиро дякую за увагу. Підтримайте, не підтримуйте його, вірніше.
Дякую, Сергію Миколайовичу. Заєць Іван Олександрович.
Іван Заєць Українська народна партія. Шановні народні депутати, зрозуміло, що ті поправки, ті зміни, які пропонує нам сьогодні міністерство до цього законопроекту – це лише верхівка того айсбергу, тих проблем, які охопили сьогодні систему бібліотечної справи і зокрема на рівні законодавства. Тому я хочу звернутися не тільки до вас, я хочу звернутися до працівників бібліотек, щоб вони через Інтернет познайомилися із цими поправками і врешті-решт подали нам, депутатам, ті пропозиції, які ми можемо оформити в законодавчому плані, щоб справді поправити ситуацію. Про що я маю на увазі? Ми ідемо до інформаційної доби. Нам потрібні електронні каталоги. Яким чином посилити цю роботу? Ми так само можливості маємо відбити у цьому законодавстві. Друге – це інвентаризація фондів. Ми чудово розуміємо, що оці останні часи дуже багато так званих відомчих бібліотек. Просто списують старі фонди, де вони їх дівають ніхто толком нічого не знає, а від цього втрачається тут дуже багато інформації. Тому ці процеси мають дуже чітко контролюватися і ця інформація має зберігатися. Я думаю, що треба звернути увагу нам і на соціальну сферу. Тому що криза відіб’ється в першу чергу саме на працівниках бібліотек. Зараз почнуть кричати і про те особливо органи місцевого самоврядування, що в нас немає коштів. Давайте скорочувати працівників бібліотек, давайте переходити, переводити їх на одну другої ставки чи на одну четвертої ставки і пішло , і поїхало, і знову те, що вдалося зробити за останні роки буде знищено. Тому, я думаю, що і в цьому напрямку треба робити зміни з тим, щоб захистити права цих людей на працю, захистити права цих людей на заробітну плату. І є проблема формування бібліотечних фондів. Я особисто не знаю наскільки законодавство дотримується. Але так, як мені розказували, що не завжди примірники поступають і тому подібного. Тому давайте підійдемо до цієї проблеми дуже кваліфіковано і внесемо справжні зміни, щоб змінити.
Цибенко Петро Степанович
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, безумовно, ті зміни, які подаються до базового закону, їх, безумовно, треба вносити, треба справді вдосконалювати закон. Але, шановні колеги, ми що не знаємо про ту обстановку, яка сьогодні існує у сфері культури, ми що з вами не знаємо, що, на превеликий жаль, сьогодні абсолютна більшість бібліотек не отримує необхідних коштів для того, щоб придбати зайвий екземпляр книги, для того, що придбати періодичні видання? Ми що з вами не знаємо про те, що заробітна плата у більшості людей, які працюють у цій сфері, жалюгідна? Нам паралельно з вдосконаленням закону з отими рамковими змінами треба думати і над цим, і це надзвичайно важливо. Але, шановні колеги, я хотів би підняти сьогодні і ще одну проблему. Сьогодні от тут проект цього закону представляла шановний заступник міністра культури пані Бенч. Але ви знаєте, я хотів би, звертаючись до свої колег, сказати про одну дуже неприємну річ, яка мене турбує. У мене таке враження, що декому не дає спокою справа Герострата. Бо саме пані Бенч, за її підписом, пішли до бібліотек вказівки про вилучення літератури. Комусь не дають спокою оті багаття, які у 30-ті роки палали на площах відомої всім країни. Шановні мої, це частина нашої історії. Можна по-різному до цього відноситись, але треба мати на увазі, що це спільне надбання народу України. І подібні речі неприпустимі у нашому суспільстві. Хоча я хотів би підкреслити, що фракція комуністів, безумовно, за цей проект змін буде голосувати.
З мотивів голосування фракція „Блок Литвина”, Олег Олександрович Зарубінський, будь ласка.
Дякую, Олександре Володимировичу. Шановні колеги, чесно кажучи, не думав виступати з мотивів, але побачив, що дискусія навколо цього законопроекту переходить, скажімо так, не у бібліотечну площину і не в законотворчу площину, а дещо в політичну. Зрозуміло, що у цього законопроекту є огріхи, особливо, правильно колега казав, щодо понятійного апарату. От, науково-експертне управління правильно каже, що бібліографія якось дивно, наприклад, викладається термін як інфраструктура в той час, коли, я сподіваюсь, у нас є люди, які самі писали своїми головами і руками дисертації і знають, що таке бібліографія. А я думаю, що це треба поправити, треба поправити і різночитання з приводу того, а для чого, власне, бібліотеки існують, щодо задоволення яких потреб? Там є „науково-професійних” в одному місці, в іншому „культурних” і таке інше. Але те, що треба за основу прийняти законопроект, який регулює стосунки і відносини в музейній сфері, вибачте, в бібліотечній, мені здається, є абсолютно зрозумілим, і не треба тут переводити в площину політики.
Томенко Микола Володимирович, будь ласка.
Шановні колеги, я хотів звернути увагу на те, що Сергій Миколайович Рижук говорив. Шановні друзі, от ми два законопроекти дивимося, які підготувало Міністерство культури, і я абсолютно переконаний, що нам треба голосувати за їх прийняття, для того щоб забрати сюди, в Верховну Раду, і зробити нормальні документи. Бо як ми зараз відхилимо і повернемо назад Міністерству культури, то ми ще довго будемо чекати цього законопроекту, і нема у нас гарантії, що він буде професійно підготовлений. Тому треба в першому читання прийняти. Комітет повинен залучити експертів, фахівців в галузі бібліотечної справи, самих бібліотекарів, і зробити тут, в стінах Верховної Ради, нормальний законопроект. Друга теза. Ми ж повинні розуміти, що життя пішло вже далеко, і у нас фактично бібліотеки як мінімум трьох категорій: є бібліотеки, власне, сучасні, де Інтернет, комп’ютеризація і так далі, де нема, власне, носіїв таких книжкових, і треба подумати, як тут діяти; є традиційні бібліотеки, і тут колеги говорили, є небезпека того, що вони не оновлюються, і теж подумати, як діяти; і є ще дуже важлива складова - в системі бібліотек у нас же є рідкісна книга, і от найбільша біда з цією рідкісною старовинною книгою. От я нещодавно спілкувався з директором рідкісної книги Ніжинського державного університету, де близько ста тисяч унікальних старовинних книг, ні копійки нема на реставрацію. Тобто, очевидно, нам ці три складові треба брати до уваги. Одним бібліотекам треба одне, іншим треба інше, третім треба третє. І звичайно треба використовувати досвід цивілізованих країн, не може бібліотека бути лише містом, де видають книжки і записують. Це місце зустріч, навчання, освітніх якихось речей. Тобто, якщо держава це фінансує, то вона повинна функціонувати як засіб комунікації людей в сільській місцевості чи в місті. Це не означає, що бібліотекар повинен піти і піти, тому звичайно треба посилити статтю про навчання. Нам треба перепідготувати, провести нормальну переатестацію бібліотекарів, щоб там працювали люди, в яких душа лежить до цієї роботи, а не які там, значить, на пенсії сидять і доопрацьовують останні дні. Тому пропозиція наступна – голосуємо в першому читанні, залучаємо фахівців самих працівників бібліотек і комітет нам готує на друге читання такий закон, який потрібний країні і такий, який зможе змінити ситуацію на краще.
Шановні колеги, я дуже вибачаюсь, але відповідно до Регламенту виступи з мотивів голосування мають представники тільки тієї фракції, яка не брала участі у обговоренні відповідно до 31-ої статті Регламенту. Так само не передбачене заключне слово у скороченій процедурі. Тому я дуже вибачаюсь, будь ласка, ми маєм керуватися нормами Регламенту. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу". Реєстраційний номер 3077. Прошу визначатися. [[11:48:59]] За-259 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Реєстраційний номер 2254. Доповідає заступник міністра внутрішніх справ Мармазов Василь Євгенович.
Дякую. Шановний Олександре Володимировичу! Шановні народні депутати! На ваш розгляд пропонується проект Закону України, який розроблений Міністерством внутрішніх справ на виконання доручення Кабінету Міністрів України з метою запровадження посвідчення іноземця та особи без громадянства на повернення документа, передбаченого пунктом 4 статті 3 Угоди між Україною та Європейським Союзом „Про реадмісію”. Метою цього законопроекту є законодавче врегулювання питання виїзду іноземців за межі України в порядку реадмісії осіб. Ним передбачається доповнити статтю 26 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” новою частиною, у якій передбачити, що у разі реадмісії іноземці та особи без громадянства, які не мають дійсних паспортних документів, можуть виїжджати за посвідченням іноземця та особи без громадянства на повернення, яке буде оформлюватися іноземцем для виїзду з України до держави походження або постійного проживання чи для повернення до інших країн за умови визнання цього документу відповідно до міжнародних договорів. Хотів би зауважити, що запровадження цих змін у майбутньому дозволить також використовувати українське посвідчення іноземця на повернення не тільки про виконання Угоди про реадмісію між Україною та Європейським Союзом, а також при укладанні аналогічних угод з іншими країнами – поставщиками нелегальних мігрантів та створить правові передумови поверненню іноземців та осіб без громадянства на Батьківщину. Реалізація цього Закону України не потребуватиме додаткових витрат з Державного бюджету. Законопроект погоджений з усіма причетними відомствами. Прошу підтримати даний законопроект. Дякую за увагу.
Дякую, Василь Євгенович. Сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету – Олена Федорівна Бондаренко.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні колеги, Комітет з прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин на своєму засіданні 14 травня 2008 року розглянув проект Закону про внесення змін до статті 26 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”, поданий Кабінетом Міністрів 20 березня 2008 року. Необхідність розробки законопроекту обумовлена потребою законодавчого врегулювання питання виїзду з держави іноземців та осіб без громадянства відповідно до міжнародних договорів України „Про реадмісію осіб” та в порядку, передбаченому цими договорами. Зокрема статтею 3 Угоди між Україною та Євросоюзом про реадмісію осіб передбачено, що в разі відсутності в іноземців та осіб без громадянства паспортних документів, вони виїжджатимуть з України за посвідченням іноземця та особи без громадянства на повернення, яке зазначене як додаток до цієї угоди. Нагадаю, що статтею 26 чинного Закону України передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть виїжджати з України винятково за дійсними паспортними документами. Таким чином в разі, коли нелегальні мігранти не мають дійсних паспортних документів вони не можуть бути повернені до країн виїзду, оскільки у них відсутні документи, які посвідчують особу і визнаються країнами Євросоюзу. Значна частина нелегальних мігрантів, яких затримують на території України не має взагалі жодних документів, що посвідчують особу. Ситуація ускладнюється ще і тим, що в Україні відсутні посольства або консульства низки країн постачальників нелегальних мігрантів, що практично унеможливлює їх ідентифікацію та депортацію до країн походження та постійного проживання. Законопроектом пропонується доповнити статтю 26 Закону „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” новою частиною, в якій передбачити, що іноземці та особи без громадянства можуть виїжджати з України не тільки за дійсними паспортними документами, а ще і посвідченнями іноземці та особи без громадянства на повернення. У своєму висновку Головне наукове-експертне управління зазначає, що проект закону про внесення змін до статті 26 названого закону за результатами розгляду в першому читанні може бути взяте за основу. Водночас.
Завершуйте.
Управління не наводить жодного зауваження. Комітет з прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин повернувся днями до цього законопроекту і ми пропонуємо ухвалити не тільки в першому читанні за основу, але і ухвалити в цілому. Прошу вас підтримати. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Записуємося на обговорення. Бондаренко Володимир Дмитрович.
Володимир Бондаренко. Я підтримую пропозицію про прийняття в цілому цього законопроекту адже будь-яке покращення ситуація на кордонах, контролювання в’їзду, виїзду громадян буде тільки на благо держави. Ми останнім часом спостерігаємо такі вояжі окремих діячів, наприклад, Сандея Аделаджі з Києва, який поїхав, там влітку, кажуть, створив банк у Нігерії, вернувся сюди, треба узаконити такого типу човникові поїздки з точки зору того, щоб не вчинялися злочини там чи тут, а потім від’їжджали туди чи приїздили сюди. Тому хочу підтримати цей законопроект і закликаю всіх проголосувати за його ухвалення в цілому сьогодні.
Заєць Іван Олександрович.
Іван Заєць. Українська народна партія. Шановні народні депутати, безумовно, цей законопроект треба підтримувати, але я вийшов тільки для того до трибуни, щоб привернути вашу увагу, що законопроект законопроектом, нам потрібен механізм. Тобто навіть ті посвідчення іноземця, це потрібні якісь кошти з тим, щоб міністерство могло їх виробити і щоб не було таких затримок, як наприклад, з паспортами. Це перше. Друге, я хочу привернути вашу увагу до того, що у нас є законодавство про реадмісію із Європейським союзом. Але знову ж таки ми маємо більш інтенсивно працювати із європейськими структурами на предмет створення цих механізмів, на предмет доведення до ладу нашого кордону. Тепер є ще одна проблема, у нас ратифікована угода по реадмісії із Російською Федерацією. Але знову ж таки ми забезпечені сьогодні тими механізмами, щоб прискорити її, бо зволікання із такими речами приводить до того, що на території України осідає дуже багато людей іншої культури, інших традицій, елементів не завжди, будемо казати, які дотримуються законодавства. Тому і в цьому напрямку я пропонував би Кабінету Міністрів посилити свою відповідальність. Але є ще одна дуже важлива проблема, яку ми не маємо випускати із вигляду. Ми знаємо, що найбільше іде до нас людей із Азії і з цими країнами у нас не укладено угоди про реадмісію. Отже Кабінету Міністрів потрібно інтенсифікувати роботу з такими країнами як Пакистан, як Китай, як інші, звідки ідуть люди через територію України і тут осідають. І якщо ми підійдемо до цієї проблеми саме із розумінням необхідності створення механізмів, тоді ми убережемо свою територію, бо дуже багато мігрантів уже опинилося на території України і це будуть дуже великі проблеми. Тому врешті-решт ми мусимо пам’ятати, що на цій землі повинні бути українці. Дякую.
Кожара Леонід Олександрович.
Депутат Кожара, фракція Партії регіонів. Ви знаєте, я думаю, що ми до кінця не усвідомлюємо тих наслідків, які може принести зміни в цьому законі. По-перше, про що йде мова? Нам повертають з Євросоюзу особу, громадянство якої не встановлено і не може бути встановлено, тільки лише на підставі того, що в нього знайшли в кишені талончик там з Київського метро або з автобуса. Ми як держава Україна, зобов’язані йому видати документ, що він є особою без громадянства, тобто фактично паспортизувати цю особу. І він з цим документом, виданим Україною, потім буде їздити по всьому світу, і його будуть знову повертати в Україну. Я пропоную повернути цей законопроект на доопрацювання, вивчити всі наслідки можливі, які можуть принести зміни до закону. І ви знаєте, ми нещодавно піддалися на уговори Євросоюзу, і ратифікували договір про реадмісію, сподіваючись на те, що нам буде запроваджено угоду про полегшений візовий режим. Наслідки сьогодні ми бачимо. Наслідки цих змін до закону ми ще, навіть, не бачимо. І ми можемо собі уявити, скільки людей без певного громадянства, без інших документів будуть сьогодні їздити, фактично, з паспортом особою без громадянства виданим Україною. Я ще раз закликаю всіх проголосувати і повернути цей закон на доопрацювання в комітети. Дякую.
З мотивів голосування Олег Олександрович Зарубінський.
Олександр Володимирович! Шановні колеги! Те, що сказав колега Кожара є частиною правди. Чому частиною правди? Тому що, дійсно, от я, наприклад, дуже скептично ставився до нашого голосування щодо угоди про реадмісію. Але, якщо вчитатися в цей законопроект, то він якраз і вигідний Україні. Чому? Тому що коли оця людина, яка дійсно. а те що голосували, до речі, наша фракція за це не голосувала, коли це голосувалося – за реадмісію. Коли знайшли якусь квитанцію, чи щось, повертаючи її на Україну, то вона залишиться на завжди в Україні, якщо ми не реалізуємо цей законопроект. Бо в даному випадку ми даємо можливість, на підставі посвідчення, цю людину, щоб вона повернулася до своєї країни, до країни походження: до Бангладеш, до Шрі-Ланки і так далі. Тобто це якраз той варіант, який полегшує Україні ситуацію з нелегальними мігрантами, що проблема реадмісії - це дійсно проблема. Але прошу вчитатися саме в цей законопроект. Його треба прийняти. Дякую.
Дякую. Обговорення завершено. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проект Закону про внесення змін до статті 26 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”. Реєстраційний № 2254. Прошу визначатися. [[12:00:46]] За-233 Рішення прийнято. Оголошується перерва до 12 години 30 хвилин.
Шановні колеги, продовжуємо ранкове пленарне засідання. Я хочу вас поінформувати, що по підсумкам наради керівників депутатських фракцій Верховної Ради України ми розглянули можливості забезпечення функціонування Верховної Ради України протягом поточного року і погодилися із тим, щоб внести сьогодні на розгляд і затвердити проект кошторису Верховної Ради України на поточний рік. Я прошу запросити народних депутатів України до залу. За погодженням з усіма керівниками депутатських фракцій, я ставлю на голосування пропозицію про внесення до порядку денного сесії і сьогоднішнього розкладу засідань питання про розгляд кошторису Верховної Ради України на поточний рік. Прошу голосувати. [[12:31:49]] За-300 Рішення прийнято. Я прошу Олександра Сергійовича Єфремова поінформувати про проект Постанови щодо кошторису Верховної Ради України на 2009 рік.
Шановний Олександр Володимирович, шановні колеги, відповідно до положень пункту 35 частини 1 статті 85 Конституції України до повноважень Верховної Ради належить затвердження кошторису Верховної Ради України. Як ви знаєте, Законом України „Про Державний бюджет України на 2009 рік” затверджено видатки апарату Верховної Ради України на здійснення повноважень Верховної Ради України. На засіданні Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України 18 лютого цього року розглянуто проект кошторису Верховної Ради України на 2009 рік. Розроблений Управлінням справами Апарату Верховної Ради України в межах, затверджених Державним бюджетом України на 2009 рік від видатків та враховуючи стан справ в державі з дефіцитом 118 мільйонів гривень. І одноголосно прийнято рішення з ним погодитись та внести його на розгляд Верховної Ради України. Проект відповідної постанови ви отримали, прошу підтримати. Дякую за увагу.
Дякую, Олександр Сергійович. Сідайте, будь ласка. Шановні колеги, відповідно до погодження з усіма парламентськими фракціями я ставлю на голосування постанову, Проект постанови Верховної Ради України про Кошторис Верховної Ради України на 2009 рік. Прошу голосувати. [[12:33:44]] За-347 Рішення прийнято. Постанова Верховної Ради номер 4090 прийнята. Кошторис Верховної Ради на поточний рік затверджено. Оголошується до розгляду Проект Закону про внесення зміни до статті 11 Закону України "Про порядок ввезення [[пересилання]] в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться [[пересилаються]] громадянами на митну територію України", реєстраційний номер 2739. Доповідає перший заступник міністра фінансів Уманський Ігор Іванович. Доповідача немає, питання знімається з порядку денного. Оголошується до розгляду Проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення попереднього документального контролю у пунктах пропуску через митний кордон, реєстраційний номер 2766. Доповідає: Михайло Олександрович Поживанов.
Дякую. Шановний Олександр Володимирович! Шановні народні депутати України! Проект закону розроблено з метою вдосконалення процедур митного оформлення товарів, зокрема, щодо здійснення попереднього документального контролю в пунктах пропуску через митний кордон. На сьогодні деякі види контролю імпортних товарів здійснюються, як правило двічі, як в пунктах пропуску через державний кордон під час ввезення товарів, так і в митницях призначення. Певні функції щодо контролю за ввезенням товарів дублюються різними державними органами, що створюють додаткові перешкоди та затримку митного оформлення товарів. Враховуючи, що відповідно до чинного законодавства здійснення різних видів державного контролю, а також покладання функцій і здійснення цих видів контролю на контролюючі органи регулюються окремими спеціальними законами, питання покладання функцій і здійснення в пунктах пропуску попереднього документального контролю товарів, що підлягають державному контролю на митні органи потребують законодавчого врегулювання. З цією метою були запропоновані урядом цей проект закону про внесення змін до деяких законодавчих актів. Пропонується внести зміни до Митного кодексу України та законів України „Про ветеринарну медицину”, „Про карантин рослин”, „Про охорону навколишнього природного середовища”, „Про безпечність та якість харчових продуктів” та про „Вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей” у частині покладання функцій здійснення попереднього документального контролю товарів у пунктах пропуску через державний кордон, що підлягають санітарно-епідеміологічному, ветеринарно-санітарному, фіто-санітарному, екологічному контролю та контролю за переміщенням культурних цінностей на митні органи. Пропоную прийняти за основу поданий Кабінетом Міністрів України проект Закону України про внесення змін та деяких законодавчих актів України щодо здійснення попереднього документального контролю у пунктах пропуску через митний кордон. Дякую.
Дякую Олександре Михайловичу. Сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету замість передбаченої доповіді Сергія Анатолійовича Терьохіна народний депутат Шаманов, будь ласка.
Шановний головуючий, шановні колеги. Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики на своєму засіданні 9 вересня 2008 року розглянув поданий Кабінетом Міністрів України проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо здійснення попереднього документального контролю у пунктах перепуску через митний кордон]], реєстраційний номер 2766. Законопроект передбачає покладання на посадових осіб митних органів функцій, щодо здійснення попереднього документального контролю окремих товарів підконтрольних органам санітарно-епідеміологічного, ветеринарно-санітарного, фітосанітарного, екологічного контролю та контролю за переміщенням культурних цінностей пропуску через державний кордон України. Прийняття законопроекту дасть можливість реалізувати міжнародні вимоги щодо застосування більш спрощеного і прискореного режиму контролю у пунктах пропуску через державний кордон щодо переміщення вантажів, а також спрощення документального оформлення процедур перетину кордонів відповідно до міжнародного права і практики організації спільного контролю митницями України сусідніх держав. Слід відзначити, що Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова номер 269 від 13.04.2005 року та номер 636 від 09.07.2008 року, згідно з якими здійснюється робота по вдосконаленню механізму контролю товарів при їх імпорті. Водночас, лише прийнятий закон забезпечить реальний правовий механізм зазначених вище питань. В ході обговорення законопроекту народними депутатами України, членами комітету висловлені пропозиції і зауваження щодо уточнення та доповнення деяких положень законопроекту, які будуть розглянуті під час його опрацювання у комітеті до другого читання. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України у своєму висновку від 8 вересня 2008 року пропонує прийняти законопроект за основу з врахуванням деяких зауважень. Враховуючи наведене, комітет Верховної Ради України пропонує прийняти даний законопроект.
Завершальну фразу, будь ласка, повторіть.
Дякую за увагу.
Прошу сідати. Записуємось на обговорення. Дубіль, Валерій Олександрович, будь ласка.
Фракція БЮТ, Дубіль Валерій Олександрович. Питання спрощення та удосконалення механізму проходження митного контролю піднімається кожного дня на кожному посту митного контролю в України. Покладання на митні органи функцій попереднього документального контролю товарів значно спростить процедуру митного оформлення та зменшить кілометрові черги на пунктах пропуску. Запропонована процедура передбачена Женевською конвенцією 1982 року, до якої Україна приєдналися 4 липня 2002 року. За таких умов рошу підтримати слушний законопроект, поданий урядом Юлії Володимирівни Тимошенко. Дякую.
Плотніков Олексій Віталійович, будь ласка.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, є речі, які не дозволяють підтримати цей законопроект. Це перш за все те, що стосується документального контролю. У законопроекті передбачено включення до статті першої Митного кодексу, згідно з яким попередній документальний контроль – це контроль заходів, які здійснюються митними органами в пунктах пропуску через державний контроль стосовно окремих товарів, що ввозяться на митну територію України. На нашу думку, у проекті доречно було би передбачити положення, які мали б бути включені до Митного кодексу України і відображали суть та механізми попереднього документального контролю, тобто без цього фактично це ускладнює процедуру пропуск через митний контроль. Я не бачу тут, що в цьому тексті законопроекту без наших зауважень, що може покращити, спросити і все інше. Фактично мова йде про обтяження процесу проходження митного контролю. Тобто пропонується відправити цей законопроект на доопрацювання.
Обговорення завершено. Будь ласка, Микола Володимирович Томенко.
Шановні колеги, я як співавтор ще одного законопроекту, до якого ми повернемося, коли Погоджувальна рада винесене питання стосовно того, як спростити нам і стимулювати ввезення культурних цінностей в Україну, хочу сказати, що цю тему, яку підняв сьогодні уряд, її треба підтримати для того, щоб розвинути далі. Дійсно, треба розписати, чи дійсно це процедура спрощення, тому що на сьогоднішній день парадоксальна ситуація: наприклад, хтось купив українську культурну цінність, яка, наприклад, була вивезена з України. Він ввозить її, щоб показати в українському музеї, він проходив принизливу процедуру митну, платить ще збори для того, щоб повернуть українському народу культурну цінність. Тому стратегічно це треба робити, але звичайно я із Олексієм Плотніковим погоджуюсь, що треба чітко прописати, що це спрощує, а не ускладнює процедуру повернення культурних цінностей Україні. Тому все-таки я вважав би за необхідне у першому читанні прийняти і подумати про всі аспекти цієї проблеми, як нам максимально спростити повернення передусім культурних цінностей на територію України.
З мотивів голосування Юрій Анатолійович Кармазін "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін, "Наша Україна – Народна Самооборона", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Я дякую уряду, що вони внесли цей уточнюючий законопроект, де передбачається внести зміни і в Митний кодекс, і передбачається внести зміни в Закон про ветеринарну медицину, і про карантин рослин, тому що ми є зараз уже державою, яку як „отстойник” використовують. І дуже правильно ще передбачений державний ветеринарно-санітарний контроль при. де. всіма видами транспорту, щоб не перевозилось. Я вважаю, що ці потрібні зміни і в тому законі, і взаємодія митних органів з органами державної влади, що здійснюють контроль під час переміщення товарів через митний контроль з тим, щоб не було окремих отих зараз таких пунктів пропуску контрабанди. Цей закон тільки буде покращувати ситуацію. Давайте ми внесемо туди зміни потім з урахуванням критичних зауважень, але його треба прийняти, причому якомога швидше. Дякую вам.
Обговорення завершено. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення попереднього документального контролю у пунктах пропуску через митний кордон. Реєстраційний номер 2766. прошу визначатися. [[12:44:58]] За-216 Рішення не прийнято. Частина народних депутатів звертається з проханням повернутись до голосування, у зв’язку з тим що немає забезпечення своїх можливостей по забезпеченню функціонуванню систем „Рада” за відсутності частини народних депутатів. Я ставлю на голосування пропозицію про повернення до голосування стосовно зазначеного законопроекту. Прошу визначатись. [[12:45:51]] За-252 Повернулись до розгляду. Я ставлю на голосування: про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення попереднього документального контролю у пунктах пропуску через митний кордон. Реєстраційний номер 2766. Прошу визначатися. [[12:46:27]] За-228 Рішення прийнято. Шановні колеги, перший заступник міністра фінансів Ігор Іванович Уманський приносить свої вибачення народним депутатам, оскільки він був зобов’язаний бути присутнім в будинку Уряду і не встиг вчасно прибути на розгляд. Якщо немає заперечень, то ми повернемося до розгляду цього питання. Немає заперечень? Оголошується до розгляду проект Закону про внесення зміни до статті 11 Закону України "Про порядок ввезення [[пересилання]] в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться [[пересилаються]] громадянами на митну територію України". Реєстраційний номер 2739. Доповідає перший заступник міністра фінансів Уманський Ігор Іванович.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні народні депутати, я, дійсно, прошу вибачення за певне запізнення. До вашого розгляду дозвольте представити проект закону, він дуже простий, на одній сторіночці, всі маєте можливість подивитись, проаналізувати. Необхідність внесення змін викликана тим, що Україна приєдналась і є членом Конвенції про тимчасове ввезення, так звана Стамбульська конвенція, і порядок тимчасового ввезення на територію України, який регулюється відповідним законом в тих частинах, які ми зараз пропонуємо змінити протирічить умовам цієї конвенції А саме, що пропонується? Пропонується прибрати вимогу щодо письмового, саме письмового зобов’язання вивести транспортний засіб через, який на умовах тимчасового ввезення ввозиться. Тобто сам факт його ввезення вже є зобов’язанням. І з згідно з конвенцією не потребує саме письмового зобов’язання щодо вивезення. Пропонується також вилучити норму щодо заборони користування транспортним засобом, який ввезений в режимі тимчасового ввезення. Абсолютно нормальна і логічна норма, яка дозволяє давати третім особам в користування і в управління транспортний засіб, але яка не позбавляє і не знімає зобов’язань щодо його вивезення або оформлень. І третя пропозиція. Вона базується на практиці митних органів стосується мінімізації схем, які на сьогоднішній день, на жаль, є і діють в Україні, коли транспортний засіб в тимчасовому режимі ввозиться, потім штучно оформлюється або спалення, або аварія автомобіля. Насправді він розбирається на запчастини і ці запчастини.
Будь ласка, завершуйте, у нас скорочена процедура, дві хвилини.
Тому вводиться заборона на таку схему мінімізації податкових зобов’язань при ввезенні автомобілів. Дуже дякую, прошу підтримати.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету. Шаманов Валерій Петрович.
Шановний головуючий, шановні колеги, Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики розглянув поданий Кабінетом Міністрів України проект закону про внесення змін до статті 11 Закону України про порядок ввезення, пересилання в Україну митного оформлення і оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться, пересилаються громадянами на митну територію України. Норми даного законопроекту спрямовані на проведення норм національного законодавства в частини питань тимчасового ввезення транспортних засобів до вимог Конвенцій про тимчасове ввезення, Стамбульська конвенція, до якої Україна приєдналась у 2004 році. Зокрема, пропонується спростити процедуру виконання формальностей, пов’язаних з тимчасовим ввезенням транспортних засобів приватного використання. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України про порядок ввезення, пересилання в Україну митного оформлення і оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться, пересилаються громадянами на митну територію України, передбачено, що транспортні засоби за кодами 8701, 8702, 8703, 8704, 8705 тимчасове ввезення під письмове зобов’язання зворотнє вивезення не можуть бути передані у володіння або користування іншими особами. Такі транспортні засоби можуть оформлені для постійного користування після сплати відповідних податків та зборів, передбачених законодавством при ввезенні транспортних засобів для вільного використання. В той же час конвенцією про тимчасове ввезення зазначається, що кожна з договірних сторін зобов’язується надати згоду на тимчасове ввезення товарів, транспортних засобів і має право обумовлювати таке ввезення наданням митного документу або гарантії, якщо інше не передбачено додатком. Одначе додатком „ц” згаданої конвенції передбачено, що згода на тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного чи приватного використання, надається без вимагання митного документу.
Завершуйте, будь ласка.
Єдине застереження виникає щодо запропонованого розробниками законопроекту формування частини 3 статті 11 Закону щодо відсутності мною редакції терміну „користування”. Тобто тимчасового ввезення під зобов’язання про зворотнє вивезення транспортних засоби за кодами 8701, 8702, 8703, 8704, 8705 не можуть бути розкомплектовані на запасні частини або передані у володіння іншим особам. Отже, заборони щодо користування такими транспортними засобами в період їх тимчасового ввезення іншими особами немає, що можливо буде використовуватися з метою користування такими транспортними засобами без сплати відповідних податків і зборів. З урахуванням вищевикладеного та з метою подальшого проведення національного законодавства до норм міжнародного права з питань митної справи, комітет прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти проект Закону „Про внесення зміни до статті 11 Закону України про порядок ввезення [[пересилання]] в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться [[пересилаються]] громадянами на митну території України” за основу та в цілому, як закон. Виклавши частину 3 статті 11 Закону України про порядок ввезення [[пересилання]] України, митного оформлення і оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться [[пересилаються]] громадянами України на митну територію України в такій редакції. Транспортні засоби за кодами 8701, 8702, 8703, 8704, 8705 українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності тимчасове ввезення під зобов’язання про зворотнє вивезення не можуть бути розкомплектовані на запасні частини передані у володіння або користування іншими особами. Такі транспортні засоби можуть бути оформлені для постійного користування після сплати відповідних податків та зборів передбачених законодавством при ввезенні транспортних засобів для вільного використання. На засіданні комітету представник Міністерства фінансів України погодився із запропонованими доповненнями. Головне Науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України у своєму висновку висловлює таке зауваження, що і народні депутати України члени комітету та пропонує прийняти даний закон за основу. Дякую за увагу. Прошу підтримати.
Дякую. Є необхідність обговорювати? Немає необхідності. Я ставлю на голосування про прийняття за основу Проект Закону про внесення зміни до статті 11 Закону України „Про порядок ввезення [[пересилання]] в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться [[пересилаються]] громадянами на митну територію України. Реєстраційний № 2739. Прошу визначатися. [[12:55:27]] За-254 Рішення прийнято. Пропозиція комітету прийняти цей законопроект в цілому. Є заперечення народних депутатів? Заперечень немає. Я ставлю на голосування про прийняття в цілому проекту Закону, в відредагованому вигляді, який був представлений Шамановим Валерієм Вікторовичем, проект Закону про внесення зміни до статті 11 Закону України „Про порядок ввезення [[пересилання]] в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що возяться [[пересилаються]] громадянами на митну територію України. Реєстраційний № 2739. Ставиться на голосування в цілому. Прошу визначатись. [[12:56:27]] За-250 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо приведення у відповідність до Закону України "Про міжнародне приватне право"]]. Реєстраційний № 2438. Доповідає: міністр юстиції Оніщук Микола Васильович.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! 1 вересня 2005 року набув чинності Закон „Про міжнародне приватне право”, який був прийнятий парламентом. За час, який пройшов з його застосування, виявилося ряд колізій в регулюванні суспільних відносин, зокрема приватноправового характеру, де є присутній міжнародний компонент. Насамперед ідеться про трудову міграцію. У зв’язку з цим, урядом підготовлено законопроект, який щойно був оголошений і який передбачає внесення до ряду законів України, зокрема до Кодексу законів про працю, власне, до Закону про міжнародне приватне право, а також до Господарсько-процесуального кодексу, Господарського кодексу, Кодексу про адміністративні процедури, а також ряд інших законів. Даний проект закону усуває відповідні колізії і покращує рівень правового регулювання відносин, пов’язаних із приватно-правового характеру за участю іноземного елементу. Що стосується процесуального законодавства, то, насамперед, врегульовуються питання, пов’язані із порядком виконання судових доручень українських судів на території іноземних держав, де є громадяни України, які вступають у трудові відносини і така ж процедура передбачена для виконання доручень іноземних судів на території України. Що стосується Кодексу законів про працю, а також Закону про міжнародне приватне право, то як я вже сказав, вони приводяться у відповідність, маючи на увазі, що тут діє Закон про міжнародне приватне право з урахуванням тієї доктрини, що міжнародні договори, згода на яких дана Верховною Радою України при застосуванні відповідних відносин застосовується з урахуванням принципу пріоритету. Дякую за увагу, прошу підтримати.
Дякуємо, Миколо Васильовичу, сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету Юлія Володимирівна Новікова.
Комітет Верховної Ради України з питань правосуддя, розглянувши на своєму засіданні 11.06.2008 року цей проект закону надійшов до наступного. Метою законопроекту є необхідність приведення законодавчих актів України у відповідність до Закону про міжнародне приватне право, про що нам шановний пан міністр повідомив. Проектом пропонується внести зміни до Кодексу законів про працю, до Господарського кодексу, до Господарсько-процесуального, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства, також Закону України про виконавче впровадження та власне, до Закону про міжнародне приватне право. Зокрема, передбачається встановити у статті 8 Кодексу законів про працю, що трудові відносини громадян, які працюють поза межами держави України будуть регулюватися законами про міжнародне приватне право. У змінах до Цивільного процесуального кодексу пропонується визначити більш детально порядок звернення судів України за правовою допомогою до іноземних судів і навпаки, коли виконання доручень іноземних судів здійснюється судами на території України. До Господарського процесуального кодексу вносяться зміни щодо визначення компетенції господарських судів у справах за участі іноземних підприємств, деякі інші питання. Законопроектом також передбачається змінити статтю 382 Господарського кодексу щодо форми і порядку укладення зовнішньоекономічного договору. У Законі про виконавче впровадження проектом пропонується доповнити статтю 18 новою підставою для відкриття виконавчого впровадження, а саме, у разі, коли виконавчий лист надійшов на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Щодо висновків Головного науково-експертного управління, то там є певні зауваження. В принципі, комітет підтримує цей законопроект, але є певні зауваження від ГНАУ, від Верховного суду, від Вищого господарського.
Завершуйте, будь ласка, Юлія Володимирівна.
Дякую. Які потрібно буде враховувати у порядку підготовлення законопроекту до другого читання. Тому комітет рекомендує Верховній Раді прийняти законопроект закону за основу.
Дякую, Юлія Володимирівна. Сідайте, будь ласка. Є необхідність обговорювати? Немає необхідності. Я ставлю на голосування про прийняття за основу Проекту закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення у відповідність до Закону України „Про міжнародне приватне право”, реєстраційний номер 2438. Прошу визначатись. [[13:01:56]] За-382 Рішення прийнято. Шановні колеги, оголошується година „Різного”. Будь ласка, запис. Кириленко В’ячеслав Анатолійович.
Вибачте, будь ласка. Дубіль Валерій Олександрович.
Доброго дня, шановні народні депутати, шановні виборці. Сьогодні тисячі українців потерпають від наслідків фінансової та економічної кризи в країні і одна з найбільших причин такої ситуації – це банківська система. Сьогодні величезна кількість людей зіткнулася з проблемами виплати кредитів. Один бік справи, коли в людей дійсно немає коштів, щоб розрахуватися з банками. Але ж інша ситуація, коли банки самовільно в односторонньому порядку змінюють відсоткову ставку по кредитах. За останній місяці тисячі позичальників отримали листи, в яких фінансові установи повідомлять про підвищення розміру процентної ставки. При цьому деякі з установ ввели свою практику постійне підвищення процентної ставки. Фактично, ці структури перекладають свої обов’язки на плечі своїх позичальників. Особливо в скрутному становищі опинилися позичальники, які отримали кредити в іноземній валюті. Через значне знецінення гривни ці люди просто фізично не мають достатньо коштів для погашення кредиту та сплати відсотків. Наприклад, коли людина отримували 4 тисячі гривнів, то вона могла купити 800 доларів і могла розрахуватися з кредитами. На даний час, якщо ми бачимо приходить спекуляція на валютному ринку і вчора ми вже бачили, що курс дійшов до 8,6. Тому я закликаю, скільки ми зверталися, скільки Верховна Рада зверталася до нашого Президента, я закликаю, щоб припинити це те, що на горі людському заробляють кошти на цій спекуляції, закликаю Президента звільнити Стельмаха від займаної посади. Існує реальна можливість, що неспроможність позичальників виконувати свої зобов’язання за договорами може призвести фактично до краху всієї кредитно-фінансової системи України. Причина такої ситуації проста – це спроба банків та інших фінансових структур використати прогалини у законодавстві та спекулювати на поглибленні фінансової кризи. Тому я пропоную. 22 грудня 2008 року з метою виправити ситуацію, що склалася і запобігти зловживанню з боку фінансових установ мною був зареєстрований проект Закону України номер 3524 про внесення змін до Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” [[щодо врегулювання порядку ринків фінансових послуг]]. Прийняття даного законопроекту дозволить забезпечити належний захист інтересів позичальників та усунути прогалини чинного законодавства щодо не врегульованого порядку внесення змін до відповідних договорів. Ключовий пункт цього законопроекту: „Фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку змінювати істотні умови укладених договорів про надання фінансових послуг, зокрема, щодо зменшення строку їх дії, збільшення розміру процентної ставки.
Сідайте, будь ласка. Мартинюк Адам Іванович. Адам Іванович передає слово депутату Калєтніку.
Фракція Комуністичної партії, Калєтнік. Шановні співвітчизники, спасаючи свої катастрофічно падаючі рейтинги, політичні сили галасливими звинуваченнями намагаються переконати виборців у своїй ніби0то непричетності до економічних, політичних та соціальних негараздів, які хвилею накрили Україну. Всі, хто причетний до сьогоднішньої влади, в Секретаріат Президента, до якого так полюбляють бігати деякі народні обранці, що так голосно кричать під блакитними прапорами, і уряд довели України до краю прірви. Сьогодні штатні партійні оратори роблять усе, щоб знайти винних у проблемах держави, де завгодно, тільки не у власних партійних рядах. Перш, ніж поливати брудом минуле і звинувачувати усіх довкола, їм слід було б попросити вибачення у народу за вчорашні і сьогоднішні провини. Всі знають: там, де у місцевих радах більшість складають представники Партії регіонів, не залишилось ні землі, ні майна, що належали б народу – все розкрадено та привласнено. Наша фракція не дозволить приховати ці злочини. Комуністична партія – це єдина політична сила, яка вимагає одночасної відповідальності за розвал країни як Президента, так і уряду. Інші здатні лише на кулуарні розмови і галасливі виступи з трибуни. Коли доходить справа до прийняття консолідованого рішення, яскраві особистості перетворюються на лебедя, рака та щуку з відомої байки. Можна лише уявити сутність речників цієї партії, які сьогодні, демонструючи щиру українську мову з галицьким акцентом, чомусь дуже схожий на американський, істерично переконують народ у своїй кристальній чесності. А ще не так давно одна з них, будучи студенткою, безсоромно дала підписку КДБ і, ховаючись по темних кутках, власноруч готувала спецслужбі доноси на співвітчизників і друзів, підписуючи їх „агент Тереза”. Лише два роки тому цей так званий борець за правду ходила до парламенту в поношених туфлях і спідниці, а сьогодні вона дратує народ вбранням від Луї Вітона і діамантовими прикрасами. Напевне, досвід агента Терези дозволяє вправно прислужуватися олігархам біло-блакитної партії, що приносить їй особисто непогані доходи. Недивно, що Президент, який вже втратив усіх більш-менш розумних членів своєї команди, сьогодні використовує безпринципних представників Партії регіонів, яких непокоять тільки незадоволені владні амбіції. В єдиному пориві вони, захопившись грою у війну з урядом та БЮТом, руйнують засади державності України, штовхають народ до злиднів. І це недивно, оскільки про пересічного громадянина Президент, уряд та біло-блакитна команда згадують лише за місяць до виборів. Щоб зняти роздратування від безпорадності і безсилості у прийнятті рішень, представники біло-блакитної псевдоопозиції вдаються до фантазій на тему: „Куплено-продано”. Власники заводів і шахт, підприємств важкої і легкої промисловості, саме вони реально контролюють фінансові і товарні потоки, і є фактичними господарями економіки, зручно сховавшись під вивіскою „опозиція”. Хіба це бізнесова еліта, що є ударною силою Партії регіонів, думає про інтереси пересічного громадянина і його проблеми? Не треба грати пустими словами. Комуністи не мали, не мають і не будуть мати жодного відношення ані до сьогоднішньої коаліції, ані уряду. Лише тоді, коли завдяки голосам виборців комуністи отримають більшість у парламенті і сформують уряд, який буде дійсно народним урядом, ми будемо нести повну відповідальність за його діяльність та ситуацію в державі. Колеги! Необхідно припинити істерику і собачу гризню, що не личить парламенту цивілізованої країни, в якій ми всі так хочемо жити. Від імені Комуністичної партії закликаю, давайте працювати, менше говорити, а оцінку нашій роботі хай надає народ. Дякую за увагу.
Замість народних депутатів Бурлакова і Шпенов виступає Чечетов Михайло Васильович.
Шановний Олександре Володимировичу! Шановні виборці! Проводити приватизацію в період політичної, економічної нестабільності не варто. Зараз навряд чи можна чекати, що серйозні інвестори з серйозними грошима зможуть прийти для участі в конкурсі, а переможець зможе забезпечити стратегічну перспективу розвитку підприємства і заплатити серйозні гроші до бюджету. Проводити сьогодні приватизацію – фактично завдавати збитку національним інтересам України. Річ у тому, що, якщо рік тому були одні ціни на активи підприємств, одна сума грошей у потенційних покупців і одні можливості взяти кредити, то зараз різко упав фондовий ринок, на нулі фінансові ресурси у корпорацій, а відсутність можливості взяти кредит може привести до того, що структури, які рік або два назад могли прийти. прийняти участь в приватизації з повними кишенями грошей, зараз цього не зможуть зробити. Конкурс порожніх кишень не складе нормальну ціну і стратегічні підприємства будуть продані майже за безцінь. Ось дивіться, рік тому однокімнатна квартира в Києві коштувала 100 тисяч доларів, зараз ціна в три рази нижче. Що помінялося? Ті ж люди, ті ж бізнес-структури, а грошей немає, кредитів немає – і ціна впала втричі. Ось так само впали ціни і на активи підприємств. Виникає закономірне питання: для чого ж сьогодні уряд хоче швидко продати держпідприємства? Та тільки для одного: щоб отримати гроші та залатати дірки в бюджеті. Це удвічі злочинно: продавати підприємства за безцінь, а потім ще й проїдати ці гроші. Кошти, які поступають від приватизації, повинні працювати на перспективу, вони мають бути вкладені в інвестиційні проекти, в нові технології, в розвиток. Тому Партія регіонів вважає, що проводити приватизацію в умовах кризи, коли ефекту від продажу немає, це просто злочинно по відношенню до свого народу і своєї держави. Якщо є підприємства збиткові, підприємства-банкрути, там, де вже люди місяцями не отримують заробітну плату, то такі можна продавати, як мовиться, і за безцінь. Я маю на увазі підприємства, в які потрібно вкласти гроші, для того щоб вивести їх із стану банкрутства. Держава в умовах економічного підйому не в змозі була вкласти гроші в такі підприємства, і я вже навіть не говорю про нинішню ситуацію, коли країна відчуває на собі наслідки кризи. Але умовою продажу таких підприємств мають бути серйозні інвестиційні зобов’язання покупця з тим, аби в це підприємство покупець вклав гроші, забезпечив його розвиток, відновив робочі місця, платив зарплату і податки. А якщо мова йде про стратегічні об’єкти, які лежать в основі національної економічної безпеки країни, то такі об’єкти в період економічної і політичної кризи продавати просто злочинно. Виконуючий обов’язки голови Фонду держмайна Дмитро Парфененко, кажучи про 5 обленерго, частину акцій яких планують виставити для приватизації, заявив, що протягом останніх 3 років ці об’єкти не приносять дивідендів, і це є велика розкіш – тримати такі об’єкти зараз в кишені. Він говорить все абсолютно правильно, але питання в тому, коли це все продавати. Ось ви виростили картоплю, прийшли на базар продавати відро картоплі, але прийшли ввечері, коли там вже нічого немає, нікого немає. Хтось підійшов і сказав, що купить це відро у 5 разів дешевше. Навіщо ж так, якщо завтра вранці можна принести його на базар і продати в 5 разів дорожче? Ось, якщо є мозок в голові, то картоплю увечері продавати не будете. Потрібно почекати рік-два, коли країна вийде з кризи і тоді підніметься ціна на підприємства. Я з глибокою пошаною відношусь до голови Фонду держмайна, Дмитра Парфененка, це професіонал високого класу, блискучий юрист, економіст, дуже грамотна людина. Але річ в тому, що він є заручником ситуації. Він є керівник відомства, повинен виконувати бюджет, а в Законі „Про бюджет” записано дев’ять мільярдів гривень надходжень від приватизації. Бюджет – це закон і його необхідно виконувати. Тут з позиції керівника відомства він прав, але слід подивитись на це питання з позиції інтересів держави. А чи потрібен нам такий бюджет, який наводить до продажу стратегічних ідприємств за безцінь. Тому ми і вимагаємо переглянути бюджет, вилучити з нього дев’ять мільярдів, будь вони не добрі, ці кошти. І не підштовхувати Фонд держмайна України до таких дій, які можуть завдати збитки національним інтересам країни. Взагалі до приватизації має бути єдиний підхід. Не партійний, не урядовий, не президентський, а державний. Треба відповісти на питання, чи вигідно державі продавати підприємства за безцінь і проїсти ці гроші? Це не вигідно, а просто злочинно по відношенню до своєї країни і свого народу. Тому всі розсудливі люди повинні перешкодити цьому продажу. Опозиція повинна перешкодити своїми прилюдними заявами, пояснення для громадськості, через засоби масової інформації. А той хто має владні важелі впливу зобов’язаний безпосередньо перешкоджати цій приватизації, яка крім шкоди нічого не несе. У Президента така можливість є. Дякую за увагу.
Народний депутат Храпов, будь ласка. Народний депутат Кравченко замість депутата Храпова.
Уважаемые коллеги! В телефонном режиме ко мне обратились избиратели города Донецка в котором позавчера в областном шахтерском центре Горгас пытался опломбировать котельни, якобы за долги по газу. При чем претензии были оформлены с грубыми нарушениями существующего законодавства и совершенно справедливо Донецкий городской совет обратился в суд, который принял решение в пользу городского совета. Котельни взяты были под контроль городского совета и населения. По телефону мне сообщили о том, что против населения пытались применить «Беркут» и я в связи с этим хочу предупредить «горячие головы» с «Нафтогаза», с облгаза, «горячие головы в лице Кучеренко, который вчера изгалялся, на экране телевидения рассказывал каким образом он будет отключать газ. Я хочу сказать, что после того, как господин Кучеренко, как член правительства отдаст 1 миллиард заработной платы шахтерам, после того, как господин Кучеренко наведет порядок в своем хозяйстве, которого он абсолютно не знает, то тогда будет полностью сплочены и все долги по газу. Я хочу предупредить «горячие головы» и в том, чтобы вообще с Донбассом не шутили, не забывайте 90-е годы, не забывайте того, что Донбасс долго терпит, но если запряжет, то будет очень долго за собой тянуть. Вы должны понимать, уважаемые коллеги, из «Нашей Украины», что сегодня вы очень опасно расшатываете ситуацию по поводу присвоения и имени Стуса Донецкому госуниверситету. Вы запомните одно, что мы это не сможем, не то что не сможем, а не дадим сделать, мы просто поднимем людей и недопустим туда никакую комиссию, которая приедет и будет решать в пользу Стуса. Никаких студентов там не обращалось сюда, научный совет университета не принимал этого решения. Поэтому я хочу сказать, что если только будет продолжаться орошательная ситуация в Донбассе, вы получите очень серьезный откат. Спасибо за внимание.
Замість народного депутата Гайдая, Дем’янчук Вікторія Олександрівна
Шановні народні депутати! Шановні виборці! Вийти на трибуну мене покликала стурбованість, занепокоєння стосовно ситуації навколо підприємств буровугільного басейна міста Олександрія Кіровоградської області, який орендується закритим акціонерним товариством „Енерго-вугілля”. 23 квітня 2009 року настане 5-тирічний термін як ЗАТ ”Енерговугілля” здало в оренду цілісні майнові комплекси: розріз „Костянтинівський”, брикетна фабрика „Димитрівська”, Тепло-електроцентраль номер 3, Олександрійський рудо-ремонтний завод, Управління з монтажу, демонтажу та ремонту обладнання. Закон України „Про оренду державного та комунального майна” передбачає необхідність підвищення ефективності використання державного майна взятого в оренду, а сталося з точністю до навпаки. Цей п’ятирічний термін оренди став п’ятирічним терміном ходіннях по муках для працівників орендованих підприємств. Зусиллями орендаря ЗАТ „Енерговугілля” трудові колективи знищено. На час підписання договору про оренду на 5 підприємствах працювало 3 тисячі 155 чоловік, а сьогодні під кінець оренди залишилося 1 тисячу 87 працюючих, звільнено 2068 чоловік. Виробнича діяльність на всіх підприємствах практично зупинена, не виробляється теплова і електрична енергія буро-вугільні брикети, як основна продукція виду діяльності не виготовляється. Як наслідок, сільське населення України позбавлене можливості опалювати свої оселі цим побутовим паливом. Регіональне відділення Фонду державного майна в Кіровоградській області не контролює ефективність використання державного майна орендарем, не приймає дієвих мір дострокового розриву оренди. Внаслідок таких дій орендаря зруйновано вугільну галузь в Кіровоградській області, внаслідок таких дій на фоні кризових процесів, які відбуваються в державі – навмисне руйнування вугільної галузі це злочин за який страждають, перш за все, прості люди. Безробіття, зубожіння, хвороби, покинуті домівки, голодні діти, покалічені сім’ї – все це соціальні наслідки таких дій. Працюючим і тим, кого звільнено з підприємств, до речі, з порушенням законодавства не виплачується заробітна плата, не проведено перерахування в пенсійний фонд, не забезпечено працівників паливом ще за 2007 рік. За роки оренди заборгованість заробітної плати сягнула до 27 мільйонів 750 тисяч гривень. Ще є шанс стабілізувати ситуацію. Потрібно прислухатись до наполягань трудових колективів і негайно розірвати договори оренди ЗАТ „Енерговугілля” та повернути підприємства державі. Державним органам влади та владним структурам в прокуратурі, Міністерству внутрішніх справ, примусити ЗАТ „Енерговугілля” розрахуватися в повній мірі з працівниками орендованих підприємств із заробітної плати. Прошу мій виступ вважати депутатським зверненням до Прем’єр-міністра України стосовно депутата Верховної Ради від фракції БЮТ Жеваго Костянтина Валентиновича, підприємства якого є засновниками ЗАТ „Енерговугілля”. Дякую за увагу.
Замість народного депутата Григорович народний депутат Аржевітін.
Станіслав Аржевітін депутатська група „За Україну”. Заява Асоціації українських банків. „Верховною Радою України прийнято в першому читанні Закон „Про першочергові заходи щодо запобігання впливу світової фінансової кризи на хлібопекарську галузь”, яким передбачається надання підприємствам цієї галузі надзвичайних преференцій у вигляді пролонгації кредитів та реструктуризації боргу за валютними кредитами на умовах курсу долара, що діяв на момент укладання угод. Асоціація українських банків поділяє намагання держави зробити спробу підтримати цю галузь, але не в такий спосіб, як передбачено законом. В обох випадках прийняття цього закону у депутатів є втрата реальності. І саме автори цього законопроекту так і не змогли відповісти на відповідь, чому підприємства цієї галузі здійснювали закупівлю борошна та іншої сировини в іноземній валюті тобто за кордоном, при рекордному врожаї зернових в Україні в 2008 році. Хто візьме на себе збитки, за створення пільгових умов реструктуризації кредитів для цієї галузі. Бюджет, а ці кошти закладалися в його дефіцит. Чому в країні в умовах складної кризової ситуації створюються нерівні конкурентні умови, надаються переваги лише окремим підприємствам, чи підгалузям. Чому поряд з хлібопекарними підприємствами передбачено надавати прямі пільги, також їх афільованим компаніям тобто власникам. Асоціація українських банків вважає за необхідне заявити наступне: надання привілеїв окремим комерційним структурам за рахунок ресурсів Національного банку України і застосування сумнівних операцій є неприпустимим і небезпечним для суспільства, тому що це є прихована емісія, розбазарювання валютних резервів Національного банку і збитки бюджету, тобто для платників всіх галузей. Такі рішення створюють загрозливий прецедент у суспільстві, адже при прийнятті законопроекту за аналогічними пільгами звернуться інші позичальники. Розповсюдження такого порядку на всіх позичальників валютних кредитів потребує близько 150 мільярдів гривень, це більше половини Державного бюджету 2009 року. Чи зрозуміло авторам законопроекту, що це кине країну у прірву гіперінфляції і чи оцінюють вони, що це означатиме для економіки нашої країни. Прийняття явно лобістського, локального закону є свідченням того, що влада знову продовжує і демонструє свою непрофесійність, не розуміє системного характеру кризи, вихід з якої шукає у рефлекторних реакціях на вимогу окремих сегментів економіки. Асоціація українських банків в черговий раз вимагає відмовитись від популістських законодавчих новел, які спричиняють конфлікти між суб’єктами господарювання, руйнують державно-грошову кредитну політику і розбазарюють державні фінанси. Депутатська група „За Україну!” ще раз звертається до депутатів і просить депутатів Верховної Ради перестати спекулювати над добрим ім’ям великого українця Стуса. Дякую.
Замість народного депутата Самофалова Вернидубов Іван Васильович.
Уважаемые коллеги, спешу уведомить юридическую общественность Украины, а то и за рубеж, знай наших, где тема разворовывания крупных земельных участков остается актуальной, то есть, еще осталось что красть, о новых практических совместных уловках, находках, ворья судьями. Если раньше севастопольская, так называемая, команда Куницына в связке с хозяйственным судом Крыма, где председатель Луцяк, грабила севастопольскую громаду более-менее открыто, то есть можно было спустя месяц-два найти все-таки секретные решения судов и подписанных договорах., документы в договорах подписывались еще первыми лицами госадминистрации, то теперь для любознательных все значительно сложнее. Желая отдалить время совершения преступления от времени отбывания в места, где и следует сидеть за столь масштабные деяния команда Куницина, отказавшись от услуг штатных государственных служащих, нашла исключительную для проведения афер постороннего для Госадминистрации человека некоего симферопольца Кострубу, который по доверенности администрации и занимается юридическими проводками через суды таких незаконных договоров. Так, параллельно с работой временной Следственной комиссии Верховной Рады Украины по установлению преступных фактов разбазаривания севастопольских земель от имени команды Куницина Коструба инициировал якобы судебные споры с неким частным предприятием „Санлайф”, чтобы обокрасть севастопольцев еще на очередные 11 гектаров, это 5 гектаров «Золотого пляжа» в Балаклаве и 6 гектаров самой южной точки Украины, самой южной точки некогда всего Советского Союза на мысе Сарыч на землях лесного фонда близ южного побережья Черного моря. «Золотой пляж» - это излюбленное место отдыха севастопольцев и гостей города. Как выразился образно депутат горсовета Андрей Семенов, что в разное время в Балаклаву приходили тауры, греки, генуэзцы, турки и все приходящие, и путешественники, и даже завоеватели оставляли после себя что-то прекрасное в Балаклавской бухте, от греков осталось непревзойденное поэтическое описание Балаклавской бухты в Одиссее, генуэзцы на Восточном мысе построили Чембало, тверский купец Афанасий Никитин увековечил балаклавскую землю хождением за три моря, англичане построили набережную, а разворовывать балаклавскую землю, перепродавать ее по разбойным схемам рискнула только, так называемая, команда Куницина. Если их не остановить, то что будет передано под застройку следующим площадь Нахимова или памятник затопленным кораблям. Я сообщаю специально для.
Завершуйте, будь ласка.
Три минуты еще следующее ж мои.
А, вибачайте.
За Литвинова. За Литвинова.
А, ну так Литвинов, да, народний депутат, народний депутат Литвинов ще 3 хвилини.
Мне передали, передали все.
Народний депутат Литвинов Леонід Федорович передав ще 3 хвилини.
Сообщаю для симпатизирующего команде Куницына, теперь уже вечного исполняющего обязанности председателя Высшего хозяйственного суда Демченко, что на сайте «Единый реестр судовых решений» до сегодняшнего дня, проверьте пожалуйста, это очень важно, нет решения судьи Копыловой хозяйственного суда Крыма еще от 3 октября 2008 года, которым она собственно и утвердила лично договор, кабальный договор, об этом – о передаче «Золотого пляжа» в Балаклаве частникам в нарушение всяких принципов гражданского права. Я это гражданину Демченку говорю для того, что по формальным причинам мне запретили рассматривать кассационную жалобу, так как решение, действительно, о краже земли севастопольцы узнали буквально вот на днях. Просьба огромная, просьба в этой связи к Госкомзему, смотрите судебная практика по данной категории дел говорит о том, что судами Украины, но в первую очередь Крыма, зачастую принимают решение в пользу юридических лиц с нарушением требований действующего земельного законодательства без учета порядка и правил государственной регистрации, что ведет к подмене действующего земельного законодательства система неадекватных решений наносящих прямой ущерб государству юридическим физическим лицам. Поэтому необходимо срочно издать приказ иди распоряжение, чтобы все решения судов по данной категории дел с продолжением имеющихся в распоряжении региональных филиалов ваших подразделениях направлять вам, а юридическое Управление государственного комитета по земельным ресурсам должно их анализировать и докладывать руководству. Бо иначе ничего, если хотим что-то в этой стране оставить, ничего другого быть не может. В связи с таким варварским захватом, разбойничьим захватом земель Севастопольский горсовет своим решением от 17 февраля обратился к Президенту Украины в очередной раз, в Генеральную прокуратуру, в Службу безопасности и в другие органы с тем, чтобы приняли меры, привлекли к ответственности тех, кто таким вот образом разбазаривает земли. Я хочу обратиться сегодня еще и особенно к руководителям Службы безопасности. Разве вы не видите, что делается в Севастополе, какие коррупционные схемы там? Ловите где-то отдельных, отдельно взятых за какую-то мелочевку. Посмотрите, миллионы гривен, сотни гектаров земли уходят. Я хочу обратиться к первому заместителю председателя СБУ. Валерий Иванович, вы самостоятельный человек, новый человек, подтвердите свою репутацию порядочного человека, дайте указание проверить факты, о которых я говорю, мы дадим вам и больше фактов, привлеките к ответственности.
Завершуйте, будь ласка.
Привлеките к ответственности виновных, этого просят все севастопольцы. Спасибо за внимание.
Замість народного депутат Симоненко – Цибенко Петро Степанович.
Фракція коммунистов, Цибенко. Уважаемые избиратели. В октябре этого и мая следующего года народы Украины и стран СНГ, мировая прогрессивная общественность будет отмечать 65-ю годовщину освобождения Украины от немецко-фашистских захватчиков и победы над фашизмом. Эти юбилеи должны быть благодарной данью тем, кто в самой кровавой мировой войне и на решающем восточном фронте одержал победы над сильнейшим врагом человечества, кто спас мировую цивилизацию, отвоевал у захватчиков нашу землю, восстановилразрушенное в войну и сумел в не простых условиях превратить советскую Украину в страну, входящую по всем важнейшим показателям в первую десятку наиболее развитых стран мира. Это наши ветераны – отцы и деды, бабушки и дедушки. Именно им обязана сегодняшняя Украина и самим фактом своего существования. Мы перед ними в неоплатном долгу. Казалось бы, нынешняя государственная власть уже предприняла необходимые шаги к празднованию юбилеев. Принято постановление Верховного Совета, постановление Кабинета Министров Украины, создан оргкомитет, издан соответствующий указ Президента. Но удивляет, почему в этом указе не упоминается юбилей освобождения Украины от немецко-фашистских захватчиков. Не потому ли, что предыдущими указами Ющенко «освободителями» определил националистов из ОУН-УПА, а для советских ветеранов, подлинных освободителей, создан Музей советской оккупации. А как расценивать факты разрушения памятников и захоронений героев Великой Отечественной войны во многих местах, особенно в Западной Украине? Как понимать непрекращающуюся в средствах массовой информации, официальных научных изданиях, программах и учебниках по истории для учебных заведений циничную фальсификацию жизни старшего поколения нашего народа? Как расценивать официальное указание замминистра культуры и туризма госпожи Бенч относительно ревизии библиотек за счет изъятия неугодной нынешним властям советской литературы? Или распоряжение замначальника Главного правления образования и науки Киевской госадминистрации Герасименко от 24 января этого года о том, чтобы во всех учебных заведениях Киева в первой половине 2009 года была организована широкая популяризация деятельности Степана Бендеры – этого кровавого пособника немецких фашистов? Поскольку вся реальная политика нынешних властей является наглым нарушением не только человеческой морали, но и норм международного права, Конституции, законов Украины, в частности, Закона Украины об увековечении победы в Великой Отечественной войне 41-45 годов, прошу считать это мое выступление официальным обращением к Генеральному прокурору Украины для привлечения к ответственности виновных лиц в соответствии с пунктом девятым указанного закона Украины. Спасибо.
Замість народного депутата Крука – народний депутат Одарченко, будь ласка.
Одарченко, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановні колеги, вся країна знає про вкрай складну ситуацію, що склалася на одному з найбільших підприємств Херсонської області відкритому акціонерному товаристві „Херсонські комбайни”. Це підприємство визнано стратегічним для економіки України і є одним з міста бюджетообразуючих підприємств Херсону. Ситуація, що склалася на цьому підприємстві, виникла не сьогодні, це наслідок планомірної та системної роботи нечистоплотних ділків по знищенню флагмана вітчизняного сільськогосподарського машинобудування. Я не буду зараз за браком часу описувати хронологію і механізм цього процесу він відомий і іде з 1997 року, і, на жаль, тільки в 2006 році була. перший серйозний вплив Фонду держмайна, був лист на прокуратуру з проханням на прокуратуру, на Президента України, на Голову Верховної Ради з проханням порушити кримінальну справу по фактам підробки документів і незаконного відчуження державного майна. Але, на жаль, за результатами цієї перевірки прокуратура спочатку порушила кримінальну справу, але, на жаль, близько року тому назад було рішення про закриття її за відсутністю злочину. Вивчаючи матеріали, виникає враження, що робота прокуратури мала на меті остаточно своїм рішенням поховати цю справу. Яка зараз ситуація на комбайновому заводі? всі активи, які раніше існували на цьому великому підприємстві, роздані різним комерційним структурам по мировим угодам. Я хочу, щоб телеглядачі і радіослухачі уявили, що за 8 мільйонів гривень роздані всі основні фонди, всі зданія і споруди Херсонського комбайнового заводу, котрі будувалися напротязі всієї радянської влади та ще й царського режиму. І поряд з цим виникає заборгованість по заробітній платі в розмірі 20 мільйонів гривень. Тобто власник не тільки не налагоджує випуск комбайнів, він заходить далі, він фактично будує системи, де він може наживатися тільки на відчуженні майна. Але вихід з цієї ситуації є, я хочу сказати херсонцям, що вчора пройшло засідання спеціальної комісії по приватизації, яка прийняла рішення повернутися до цієї кримінальної справи, Міністерству економіки розглянути діяльність Білодід – арбітражного управляючого, яка передала це майно цим структурам і звернутися до Генеральної прокуратури стосовно діяльності керівництва по погашенню заборгованості по заробітній платі. Крім того, на слідую чому пленарному тижні буде внесено проект постанови про утворення спеціальної контрольної комісії, яка своїми повноваженнями покладе край в цих махінаціях по Херсонському комбайновому заводу. Дякую.
Замість народного депутата Тарана народний депутат Гнаткевич, будь ласка.
Дорогі українці, важко сьогодні багатьом українцям живеться, але, як пишеться у Святому Письмі, не хлібом єдиним буде сита людина, але й словом Божим. Можливо, тому часто й важко, що забуваємо слово Боже і забуваємо рідне слово, подароване нам Богом. Завтра, 21 лютого, вже вкотре за рішенням ООН відзначається День рідної мови. Я від імені нашої фракції – „Блоку Юлії Тимошенко” – і від товариства „Просвіта” щиросердечно вітаю всіх українців з цим святом. Завтра о 17 годині в Українському домі „Просвіта” і Фонд імені Олекси Гірника „Українським дітям – українське слово” проводить урочисте відзначення Дня рідної мови. Ми запрошуємо всіх і чекаємо на гостей о 17 годині в Українському домі. На жаль, історія наша складна і важка. Українці довго не мали своєї державності, перебували в складі інших держав, а тому українську мову принижували, забороняли, витісняли, засмічували. На Сході і в Центрі України практично 3 з половиною століття панувала російська мова, а тому українська мова тут майже витіснена, мільйонам українцям було зігнуто їх український національний хребет. Після проголошення Незалежності українська мова стала державною, проте мільйони українців і досі продовжують соромитися своєї мови. Ось подивіться, у Києві проживає 82,2 процента українців, а 92,3 українців, вірніше, киян усіх заявили під час перепису, що вони володіють українською мовою. Але коли прислухаєшся до мови киян на роботі, в громадських місцях, сім’ях, то таке враження, що українців у Києві майже нема. Багато киян не хочуть розмовляти українською мовою: чи то ще чогось бояться, чи то соромляться. А київська буржуазія викидає величезні гроші на видання російськомовних газет: «Пульс Киева», «Вечерком», «Обзор», «Метро». Вивчаймо, панове, і шануймо всі мови, але шануймо нашу рідну українську мову. Мова – це не тільки засіб спілкування, це наш національний код, яким ми відрізняємося від інших народів. Учімося, зрештою, у євреїв. Коли була проголошена держава Ізраїль, знайшлося тільки 6 старців, які знали іврит, але євреї проголосили іврит державною мовою в Ізраїлі, і нині цю мову знають і шанують всі в Ізраїлі. Я хочу наостанок зачитати маленький віршик із книжки, яку я видав для депутатів Верховної Ради, яка називається „Участь не приймають, а питання не піднімають”. Словник-антисуржик, для тих хто хоче добре володіти українською мовою, щоб вона не була схожа на мову Верки Сердючки, чи Проні Прокопівни. „Ми не УкрАїна, ми УкраЇна. Ми не окраїна, ми є країна, Ми не укрАїнці, ми украЇнці, В рідній країні ми – не чужинці! Ми українці – український народ. Доля дала нам багато щедрот: Рук працьовитість, вроди квітучість, Ніжність душі, чорноземів родючість, наймелодійніше в світі всім слово, знаймо про це і шануймось, панове!” Цей вірш написав Валерій Маснюк. Дякую за увагу.
Замість народного депутата Єгоріної і Мироненко Іван Васильович Попеску шість хвилин.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Вельмишановні колеги! Вельмишановні виборці! З великим жалем знову змушений констатувати, що центральні органи діючої влади, яка претендує на звання проєвропейської насправді продовжує порушувати положення Європейської хартії, регіональних та мінтолітерних мов, та пункту третього статті 23 Конституції щодо недопущення звуження обсягу існуючих прав і свобод. Я наведу один конкретний приклад і зачитаю частину одного листа, який надійшов із Чернівецької області. За проханням румуномовного населення Буковини звертається до вас Олару Ольга Євгеніївна, пенсіонерка, ветеран праці, вдова загиблого ветерана війни. В 2003 році на румунам Буковини виділили на радіо „Буковина” ефірний час з 15.10 до 16.00 на протязі п’яти днів тиждень румунською мовою. Передавали новини, прогноз погоди, проводились бесіди про голодомор на Буковині 1946 року. Розповідали люди нашого країну про примусове виселення їх до Сибіру в Казахстан, на Лагода, на Фінський залів. На державні свята проводились бесіди присвячені значенням цих подій. По прямому телефону передавали вітання з днем народження і з іншими важливими подіями в житті людей. Кожної середи була передача „.”, що в перекладі „Так живемо ми – старі люди”. Ця передача для старих, одиноких, прикованих до ліжка людей була променем світла в їхньому тяжкому житті. Тільки на радіо „Буковина” ми, старі люди, могли розповісти рідною мовою про наше горе і часто нам це допомагало. Слухачі. передач румунською мовою допомогли хворій жінці Ользі. Герцаївського районукупити протези на ноги і інші приклади були. Тільки радіо „Буковина” допомагала нам боротися із страшними хворобами і особливо з самотністю. Верніть нам радіо „Буковина”, не дайте нам пропасти, нам хочеться жити. Я із своїм покійним чоловіком 40 років пропрацювали в сільській румуномовній школі, ми були ті, які 17 років тому назад агітували людей віддати свої голоси за самостійну Україну і вірили, що ця влада буде рівна для всіх національностей і народів, які живуть на території України. Настоятель. монастиря отець Міхаїл Жар в минулому наш учень, він став героєм України за виховання 155 обездолених дітей. З давен-давен на Буковині всі нації жили в мирі і спілкуванні, а тепер нас румунів ображають, лишають рідної мови на радіо, цим ущемляють права національних меншин в українській незалежній державі. Просимо вас допомогти поновити передачу румунською мовою на радіо „Буковина” у зв’язку з тим, що ліцензія радіостанції „Буковина” передбачає сто відсотків мовлення українською мовою і просимо вплинути на отримання ліцензії на нашу передачу. Що сталося, ми почали з’ясовувати на місцевому рівні. Виявляється, Національна рада з питань телебачення і радіомовлення проводила моніторинг на радіо „Буковина” і з’ясувалося, що згідно ліцензії мова українська, а фактично українська мова 94 відсотки, а румунська 5,98 відсотків. І на підставі статті 11 закону про Національну раду України з питань телебачення та радіомовлення, замість того, щоб запропонувати внести зміни до відповідної ліцензії, було прийнято рішення щодо вжиття заходів щодо усунення передач румунською мовою. Я хочу нагадати, що у Чернівецькій області проживає 19,8 румуномовного населення, причому переважна більшість у сільській місцевості, де практично зруйнована мережа дротового радіо, особливо після липневої повені 2008 року. Коли ж ми взяли і проаналізували, скільки все-таки складає частина мовлення румунською мовою. Виявилась, що фактично часто румунською мовою передачі текст ведучого було три-чотири хвилини новин. Інтерактивне спілкування зі слухачами складало 10-15 хвилин, решта 35-40 хвилин – це були естрадні та народні румунські пісні. І це можна було б кваліфікувати як добірку музичних творів. Передача в ефері була по буднях з 15.05 до 15.55. Навіть на 5 хвилин менше, ніж пише нам пані Олару. Але середньодобова частка, власне, румунської мови була 0,5 до 0,7 відсотків. Невже не можна було піти назустріч і взяти до уваги статтю 22 Конституції пункт 3, де написано, що не можна звужувати обсяг існуючих прав і свобод. Якщо існувала така передача, чому Національна рада з питань радіомовлення, з питань телебачення і радіомовлення не прийняла рішення щодо внесення змін до цієї ж самої ліцензії. А зараз на протязі пару місяців буде скорочено і тільки один раз на місяць, один раз на тиждень буде ця передача. Я прошу вважати мій виступ зверненням до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо усунення цих порушень 22 статті Конституції. Оскільки Конституція має вищу юридичну силу по відношенню, навіть, до Закону про Національну раду з питань телебачення та радіомовлення. А, також, привести у відповідності до положень європейської хартії регіональних і мов меншин. Оскільки у відповідності до Закону про міжнародні договори, міжнародні зобов’язання мають вищу юридичну силу над національним законодавством. Якщо цього не знають представники Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, як державні службовці я думаю, що їм не місце там. Дякую за увагу.
Замість народних депутатів Бондара та Клименко – Заєць Іван Олександрович.
Іван Заєць. Українська народна партія. Шановні народні депутати! Глибока соціальна криза зобов’язує нас всю владу діяти енергійно, професійно, патріотично, солідарно в усіх напрямках. На жаль, останнім часом формується тенденція на ігнорування ослаблення уваги до багатьох дуже важливих проблем сьогодення. При цьому прикриваються словесною риторикою про необхідність подолати економічну кризу в першочерговому порядку. Але й тут немає правильного бачення комплексних дій. Слід врешті-решт зрозуміти, що фінансово-економічна криза є наслідком духовної кризи, кризи розуміння сьогоденних реалій представниками влади. Я, як представник депутатської групи УНП, хочу привернути вашу увагу до трьох важливих проблем, які слід вирішити в першочерговому порядку. Перше. Верховній Раді слід відновити справедливість по відношенню до сільських жителів. На сьогоднішній день існує дискримінаційна норма щодо жителів, які мають присадибні ділянки. Члени сімей, які проживають в сільській місцевості і мають навіть 10 соток, вважаються особами, що самостійно забезпечують себе роботою. В реальному житті це означає, що житель села, чи селища, який втратив роботу, не буде зареєстрований в центрі зайнятості і жодної допомоги він не отримуватиме. Для того, щоб такого громадянина зареєструвати в центрі зайнятості, йому потрібно віднести довідку з органу місцевого самоврядування про те, що він не являється членом особистого селянського господарства. Фактично членами селянських господарств вважаються всі жителі села, оскільки навіть невелика земельна ділянка надавалася саме для ведення ОСГ всі члени сім’ї вважаються членами цього особистого селянського господарства. Такі селяни хоч і не мають офіційної роботи, безробітними все-одно не вважаються і на державну допомогу права не мають. Це суперечить Конституції України і є великою несправедливістю щодо жителів села. Цим своїм рішенням Кабінет Міністрів перекреслив. вибачте, цим своїм рішенням чиниться велика несправедливість щодо наших жителів, щодо селян. Треба виправити цю несправедливість негайно. Для вирішення проблеми групою депутатів від Української Народної Партії Іваном Зайцем, Ярославом Джоджиком та Юрієм Костенком подано законопроект, який необхідно якнайшвидше розглянути уже на наступному пленарному тижні. Друге. 11 лютого Кабінет Міністрів відклав на невизначений час прийняття рішення про створення низки національно-природних парків, зокрема національно-природного парку „Бузький ГАТ”, тобто гранітно-стувпове Побужжя, а також інших. Цим своїм рішенням Кабінет Міністрів перекреслив двадцятилітню роботу багатьох представників влади і громадськості, „наплював” на свої попередні рішення, на ту роботу, яка була проведена цілою низкою міністерств. Якими ж мотивами керувалася Прем’єр-міністр України та міністри приймаючи таке рішення інтересами виборчої президентської кампанії. Інакше, я цього не розумію. Урядовців не задовольнило те, що за сьогоднішнім законодавством національно-природні парки створюються Указами Президента, їм хочеться, щоб вони створювали їх рішенням Кабінету Міністрів. У рішенні Кабінету Міністрів написано: відкласти прийняття рішення щодо врегулювання питань створення національно-природних парків „Бузький ГАТ”, „Гранітно-степове Побужжя”, „Зачарований край” і „Гетьманського” до внесення змін до Закону України про природно-заповідний фонд в частині віднесення прийняття рішень з таких питань до повноважень Кабінету Міністрів. Така позиція уряду на практиці означає, що Кабінет Міністрів не бажає діяти в рамках чинного законодавства, що не розуміє важливості екологічної проблематики в державному управлінні, що Кабінет Міністрів не розуміє технології створення об’єктів природно-заповідного фонду. Складається враження, що Кабінет Міністрів України кришує тих, хто і далі хоче розкрадати заповідні території. Не вже урядовцям невідомо, що погодження створення таких об’єктів не є безстроковими, що з часом вони втрачають юридичну силу. Українська народна партія звертається до Прем’єр-міністра Юлії Тимошенко, до фракції БЮТ, не брати на себе гріх і на найближчому засіданні Кабінету Міністрів прийняти рішення про створення цих та цілої низки інших національно-природних парків. Третє. Якою ж має бути ідеологія подолання економічної кризи. Нам далі кажуть, що це має бути ідеологія лібералізму. Ми стверджуємо, що це має бути ідеологія консерватизму, національно-демократична. Це означає, що ми маємо основу увагу влади і суспільства концентрувати на розбудові власної, цілісної, повноструктурної економіки, на розбудові внутрішнього ринку. І ця ідеологія нами розгорнута у гаслі „Купуй українське”. „Купуй українське”, це означає, продукуй українське, підтримуй українське, зберігай українське. Якщо ти громадянин і є патріот України, ти мусиш купувати товари свого виробника, таким чином, ти інвестуєш гроші у виробництво, де можливо працює твій родич, твій брат чи твій батько. „Купуй українське” для бізнесмена означає, що бізнесмен все має робити для того, щоб не звільняти працівників. Він має працювати над тим, щоб продукція була якісною. Він має працювати над тим, щоб ціни на продукцію національного виробника були доступними. Купуй українське для влади – це означає, що влада вона є так само покупцем, бо здійснює державні закупівлі. Тому Кабінет Міністрів має внести зміни у Постанову про державні закупівлі і продавати товари своїм товаровиробникам. Кабінет Міністрів, влада має створити умови для підприємницької діяльності вільної і має врешті-решт забезпечити справедливість по відношенню до своїх громадян. Тому саме ідеологія розбудови внутрішнього ринку, своєї економіки може порятувати сьогодні Україну і саме такою є позиція Української народної партії.
Бондаренко Володимир Дмитрович.
Шановні громадяни України, шановні кияни! Я хотів би сьогодні звернути увагу та на вакханалію, яка сьогодні чиниться в місті Києві. Щойно мені стало відомо, що київський міський голова нібито покинув межі України і відбув чи на лікування, чи для перевірки якихось там рахунків, можливо, в Нігерії в банку, який там створений, чи для виконання якихось інших функцій. Я хочу робити офіційний запит Службі безпеки України, Прикордонній службі, а також Державній службі з проханням поцікавитися чи Чернівецький писав зобов’язання про нерозголошення таємниці, чи він відбув, погодивши своє відрядження, з Адміністрацією Президента і з іншими відповідними службами. Справа в тому, що по відношенню до замміністрів і до деяких міністрів Служба безпеки України дуже оперативно збуджує кримінальні справи або справи про корупцію, не розбираючись навіть в суті самого питання, тільки для статистики. В даному випадку, якщо це дійсно так, що мер Києва покинув Київ, то виникає питання чи не втеча це, бо в Києві півтора мільярди боргу за газ, в Києві сьогодні створені унікальні управлінські схеми і таке інше. Вчора відбулась прес-конференція голів районних державних адміністрацій, які заявили про те, що працювати в таких умовах неможливо. Міський бюджет сьогодні розділений по таких пропорціях, приблизно 2,5 мільярди – це райони всі 10 і 12,5 мільярдів – це місто. Для чого проходить така концентрація фінансового ресурсу і управління з боку міста, а тому що там сидить сьогодні Леонід Михайлович на чолі, а його син займається тендерами – Степан, а його донька – Кристина, займається переселенням бабусь у будинки, а його зять – Супруненко, займається всіма земельними питаннями, а близький родич через дружину – пан Чуб, займається майновими питаннями. Невже не зрозуміло, що ця сімейна корупція, яка сьогодні сидить в Києві потребує сьогодні активних впливів з боку тих служб, які повинні за цим слідкувати. На жаль, цього не відбувається. І не відбувається, тому що Леонід Михайлович є кавалером ордена Ярослава Мудрого. Ну, як кажуть, що якийсь дурак щось бере, то цікаво, як охарактеризувати того, хто дає таким людям такі нагороди. І яким чином сьогодні можна нам розцінювати указ Президента про нагородження Леоніда Михайловича Червонецького орденом Ярослава Мудрого. Це того Червонецького, який придумав зараз брати податок за кондиціонери. Завтра будуть брати за газові і електричні плити, за праски, за телевізори і за все інше. Хочу сказати, що в київському бюджеті передбачені мізерні кошти менше одного мільйона там на культуру, на спорт, 43 мільйони – на міську пресу, яка прославляє і зробила сьогодні шоу мера круглодобове. 14 мільйонів на ремонт будинку міської ради. Та в кінці-кінців ми сьогодні маємо обмежений фінансовий ресурс і іде таке розкидання, і знову ніхто цього не помічає. Тому я звертаюся до Президента України, до пана Балоги, який критикує сьогодні міського голову – це ви його підтримали, ви його сьогодні винесли на руках на цю посаду.
Шершун Микола Харитонович, будь ласка.
Микола Шершун „Блок Литвина”. Шановний головуючий, шановні колеги. Хочу привернути вашу увагу до ситуації, що склалася в Гусятинському районі Тернопільської області довкола санаторію-профілакторію „Медобори”. Бажаючи знайти інформацію про даний лікувальний заклад невідмінно відвідують безліч веб-сторінок на яких поруч з яскравими фотографіями мальовничої природи Тернопільщини можна прочитати, що санаторій „Медобори” один з найкращих санаторних комплексів України, який до того ж в 2001 році став переможцем у номінації „Сучасний рівень санаторно-курортних послуг”. У тому ж 2001 році рішенням Тернопільської обласної ради даний об’єкт був реорганізований в обласний комунальний санаторій. На жаль, після реорганізації даної структури розпочався процес поступового занепаду медоборів як лікувального закладу. Головне фінансове управління і Управління охорони здоров’я ніякого фінансування санаторію не надавали, контролю за фінансово-господарською діяльністю також не забезпечувалось. Таким чином з 2003 року санаторій припинив свою діяльність люди залишились без роботи і без можливості отримати необхідне лікування та оздоровлення. А у нашій країні з’явився ще один нікому не потрібний об’єкт. З кожним днем почали накопичуватись і зростати борги, які станом на 1 листопада 2006 року становили більше 440 тисяч гривень. На сьогоднішній день санаторій „Медобори” знаходиться у жахливому, занедбаному стані, відключені всі комунікації, протікає дах, здувся паркет, меблі та інший інвентар стали непридатним для використання, дощова вода затікає у кімнати, що призводить до руйнування будівель. Приміщення санаторію на даний час охороняється працівниками з власної ініціативи. Вони вже більше трьох років, не отримуючи за заробітної плати, але все ще мають надію, що держава зверне увагу на даний лікувальний заклад і знайде можливість відновити його функціонування. Наскільки вистачить їхнього ентузіазму та надії не відомо нікому. Оптимальним шляхом вирішення даної ситуації, як вважає актив Народної партії Тернопільщини, є передача обласного комунального санаторію „Медобори” на баланс Гусятинської районної ради з подальшим продажем даного об’єкту інвестору з обов’язковим застереженням про заборону змінювати профільну діяльність санаторію. Цей крок допоможе зберегти унікальний медично-оздоровчий заклад, збереже існуючі і створить нові робочі місця. А кошти, вируче6ні районною радою зможуть бути використані на розвиток інфраструктури Гусятинського району – це відновлення і будівництво доріг, запровадження енергозберігаючих технологій, освітлення вулиць. І головне – зберегти надію людей, що їхні проблеми можуть бути почуті і можуть бути вирішеними. Дякую.
Шановні народні депутати, ранкове пленарне засідання оголошую закритим. Наступне пленарне засідання розпочнеться о 10-ій годині ранку 3 березня. На все добре.