Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України! Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:02:55]] Зареєструвалося - 401 Зареєструвалися картками в сесійній залі 401 народний депутат. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, сьогодні день народження народного депутата України Мордовця Леоніда Михайловича. Давайте привітаємо нашого колегу і побажаємо йому всіляких успіхів. [[Оплески]] Тепер інформація про результати роботи Верховної Ради України на пленарних засіданнях 14 березня 2006 року. Розглянуто 12 питань порядку денного. За результатами розгляду: прийнято п’ять законів та дві постанови, один законопроект прийнято за основу, один законопроект та чотири проекти постанов відхилено. Шановні колеги, відповідно до Регламенту у середу ми маємо 45 хвилин для виступів уповноважених представників депутатських груп і фракцій з заявами, повідомленнями, інформаціями. Я прошу шановних колег подати заяви на виступи від фракцій. І, разом з тим, дозвольте оголосити депутатські запити, які надійшли до Секретаріату Верховної Ради України, належним чином оформлені. Надійшли запити народних депутатів України: Василя ПОТАПОВА та Ярослава СУХОГО до Президента України з приводу введення Україною без попередження з 3 березня 2006 року нового митного режиму пересування придністровських товарів через Українсько-Придністровський кордон, що може призвести до гуманітарної катастрофи, а також щодо неможливості для більш ніж 60 тисяч українців, які проживають на території Придністров’я, реалізувати своє виборче право та взяти участь у виборах до Верховної Ради, оскільки не відкрито жодної виборчої дільниці на всій території Придністров’я. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Прошу голосувати. [[10:05:00]] За-127 Запит не підтримано. Сергія КАСЬЯНОВА до Президента України стосовно екологічного становища поблизу селищ Таромське та Горького Дніпропетровського району Дніпропетровської області та прискорення реалізації Державної програми приведення небезпечних об’єктів виробничого об’єднання “ПРИДНІСТРОВСЬКИЙ хімічний завод” в екологічно безпечний стан. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Прошу голосувати. [[10:05:40]] За-57 Запит не підтримано. групи депутатів [[СЛАУТА, КОМАР, КОРСАКОВ]] до Президента України стосовно заходів запобігання намірам і діям виконавчої влади, спрямованим на зрив виборчого процесу та фальсифікацію результатів виборів народних депутатів. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Прошу голосувати. [[10:06:13]] За-123 Запит не підтримано. Григорія КАЛЕТНІКА та Ярослава СУХОГО до Голови Верховної Ради України, виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, Голови Рахункової палати щодо притягнення до кримінальної відповідальності голови Державної митної служби за порушення нормативно-правових актів Кабінету Міністрів, що стало причиною створення корупційних схем при переміщені м’яса та м’ясопродуктів через територію України. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо захисту від руйнації зрошувальної системи земель Дмитрівської громади Каховського району Херсонської області. Олександра ЦАРЕНКА та Ігоря ШУРМИ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Донецької обласної державної адміністрації щодо забезпечення фінансування Райгородської дільничної лікарні Донецької області. Єфима ФІКСА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Луганської обласної державної адміністрації щодо незадовільного стану утримання житлових будинків у селищі Тошківка-1 Луганської області. Марії МАРКУШ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Фонду Держмайна з приводу блокування керівництвом відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” виконання доручення уряду щодо проведення перерахунків сум шкоди, заподіяної ушкодженням здоров’я гірникам шахт “Степова” і “Ювілейна”. Антона КІССЕ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на капітальний ремонт дороги від села Задунаївка Арцизького району до села Виноградне Болградського району Одеської області. Олександра МАСЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо забезпечення автомобілем “Таврія” мешканця міста Гадяч Полтавської області. Андрія ШКІЛЯ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо фактів аварійного стану ліній електропередач у селі Кашперівка Козятинського району Вінницької області. Василя СІРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра у зв’язку з порушенням законодавства при виділенні земельних паїв для мешканців деяких сіл Володарського району Київської області. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора стосовно ситуації, що склалась навколо будівництва торговельного комплексу з митним терміналом в селищі Авангард Овідіопольського району Одеської області. Івана МИГОВИЧА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо захисту національних інтересів у безмитній торгівлі в пунктах пропуску через Державний кордон України. Групи депутатів [[КИРИЧЕНКО, САМОФАЛОВ, КАЛЕТНІК та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо відновлення богослужінь у Кирилівській церкві міста Києва. Василя САЛИГІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо незаконних дій керівництва Міністерства промислової політики, Голови Харківської обласної державної адміністрації стосовно державного підприємства “ЕлектроВажМаш”, фактів корупційної діяльності та нанесення державі збитків в особливо великих розмірах. Сергія КАСЬЯНОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо попередження подальшого забруднення території поблизу селищ Таромське та Горького Дніпропетровської області, усунення наслідків забруднення, що відбувалося внаслідок діяльності виробничого об’єднання “Придніпровський хімічний завод”. В’ячеслава АНІСІМОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на будівництво об’єктів, що фінансуються за рахунок субвенції з Державного бюджету в населених пунктах Петриківського району Дніпропетровської області. Вадима ГУРОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно ситуації, що склалася на Криворізькому гірничо-збагачувальному комбінаті окислених руд. Олександра МАСЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо забезпечення житлом сім’ї, яка переселена із зони відчуження Чорнобильської АЕС в село Лазірки Оржицького району Полтавської області. Петра ПИСАРЧУКА до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, міністра охорони здоров’я, голови Фонду держмайна, Генерального прокурора щодо законності рішень керівництва Львівської області про реорганізацію комунальної обласної лікарні та передачу її приміщення іншим установам. Анатолія ГІРШФЕЛЬДА до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, голови Харківської обласної державної адміністрації щодо ситуації, що склалась у селищі Орілька Лозівського району Харківської області. Антона КІССЕ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на капітальний ремонт дороги від села Петрівськ-1 до села Серпневе та Петрівського сільського будинку культури Тарутинського району Одеської області. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора з приводу незаконного звільнення з роботи головного лікаря Малинського міськрайонного територіального медичного об’єднання, свавілля малинського міського голови та голови районної державної адміністрації стосовно працівників медичного об’єднання. Олексія БАБУРІНА та Сергія ЧИЧКАНОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра. Олексія Бабуріна та Сергія Чичканова до виконувача обов’язки Прем’єр-міністра щодо недопущення продажу з аукціону річкових теплоходів, які орендує суднохідна компанія “Укррічфлот” у місті Запоріжжі. Ольги КОБЕЦЬ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виконання Доручення Президента України про забезпечення відповідним приміщенням Національного будинку органної та камерної музики в зв’язку з передачею пам’ятки архітектури – Миколаївського костьолу в користування парафії святого Миколая Римсько-католицької церкви Володимира ПЕТРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо газифікації сіл Великописарівського та Тростянецького районів Сумської області. Олександра ГОЛУБА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо газифікації селища Пеньківка Літинського району Вінницької області. Миколи ЧЕЧЕЛЯ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо завершення капітального ремонту та відновлення роботи дільничної лікарні в селі Кожанка Оратівського району Вінницької області. Олега ПАНАСОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу негативних тенденцій у діяльності Національної комісії регулювання електроенергетики. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу надання у відповіді на депутатський запит непереконливих даних про відсутність підстав для підвищення цін на цукор, бадьорого запевнення Кабміну про очікування повного задоволення потреб цукрового ринку, що суперечить нинішньому рівню цін, створює можливість спекуляцій посередницькими структурами. Володимира НОВАКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу невиконання доручення Президента України щодо удосконалення порядку визначення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Григорія БОНДАРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо скасування 50-відсоткового податку на прибуток, встановленого Урядом Тимошенко для сільськогосподарських товаровиробників державної форми власності. Олександра РИМАРУКА та Василя ХАРА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу введення Україною без попередження з 3 березня 2006 року нового митного режиму пересування Придністровських товарів через Українсько-Придністровський кордон, що може призвести до гуманітарної катастрофи, а також щодо неможливості для більш ніж 60 тисяч українців, які проживають на території Придніпров’я, реалізувати своє виборче право та взяти участь у виборах до Верховної Ради, оскільки не відкрито жодної виборчої дільниці на всій території Придністров’я. Групи депутатів (БОГАТИРЬОВА, БАХТЄЄВА, САМОФАЛОВ) до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо ситуації, що склалась із ліквідацією Львівської Комунальної обласної лікарні відновного лікування, та перевірки законності рішень Львівської обласної ради та обласної державної адміністрації щодо передачі в оренду приміщень лікарні і звільнення колективу працівників лікарні. Володимира ШЕПЕТІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” стосовно підвищення закупівельних цін на газ для підприємств-постачальників. Віктора АНТЕМЮКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо наявності в місті Горлівці Донецької області підприємства „Електроприлад”, керівництво якого привласнило кошти громадян. Івана ЗАЙЦЯ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо погашення заборгованості по заробітній платі збанкрутілих підприємств Канівського району Черкаської області. Анатолія РАХАНСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно відшкодування витрат дитячих санаторіїв міста Євпаторії, які прийняли дітей з Алчевська. Віталія КОРЖА та Олега БІЛОРУСА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо незаконної ліквідації Державного департаменту з питань адаптації законодавства Міністерства юстиції. Василя НАДРАГИ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо вимог медичних працівників Луганщини. Олександра ТКАЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо розміру тарифних ставок, інших виплат та надання пільг працівникам медичної галузі. Васілія САЛИГІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо факту побиття голови територіальної виборчої комісії селища Козіївка Краснокутського району Харківської області члена Партії регіонів Ніколаєва групою осіб на чолі з заступником голови Краснокутської райдержадміністрації, керівником штабу блоку „Наша Україна” Власенком та застосування адміністративного ресурсу головою Краснокутської райдержадміністрації Дмитрієвим з метою втручання в розслідування справи. Олександра ФЕЛЬДМАНА до Прем’єр-міністра щодо фінансової підтримки газет, що видаються мовами національних меншин. Миколи НОЩЕНКА до Кабінету Міністрів щодо використання коштів, які додатково надійдуть в результаті підвищення ставки плати за транзит природного газу згідно підписаних угод між Україною та Російською Федерацією. Олександра ГОЛУБА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо встановлення телефону мешканці міста Кременчука, яка стоїть у черзі на телефонізацію помешкання понад тридцять років. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконуючого обов’язки прем’єр-міністра стосовно матеріально-технічної бази протитуберкульозних заходів Херсонської області. Ярослава СУХОГО та Василя ПОТАПОВА до виконуючого обов’язків прем’єр-міністра, Генерального прокурора, Голов.КРУ щодо притягнення до кримінальної відповідальності керівництва Державної митної служби, за створення схеми ухилення від сплати податків при імпортуванні товарів на митну територію України. Михайла КОСІВА до виконуючого обов’язки прем’єр-міністра щодо дискримінації у пенсійному забезпеченні працівників, які працювали в шкідливих умовах. Ігоря ШУРМИ до виконувача обов’язків прем’єр-міністра, Генерального прокурора, щодо неправомірних рішень посадових осіб Львівської обласної державної адміністрації стосовно діяльності Львівської комунальної обласної лікарні відновного лікування та незаконного позбавлення лікарні власного приміщення. Марії МАРКУШ до виконувача обов’язків прем’єр-міністра, щодо ремонту автомобільної дороги, ремонту школи, укріплення берегів річки, виділення шкільного автобуса, збереження філії ощадбанку в селі Лопухово Тячівського району, Закарпатської області. Михайла РАДІОНОВА до виконувача обов’язків прем’єр-міністра, щодо підвищення зарплати інспекторам шкіл, районних відділів та управлінь освіти. Єфима ФІКСА до виконувача обов’язків прем’єр-міністра, Голови Луганської обласної державної адміністрації щодо соціально-побутових умов проживання пенсіонерів та одиноких мешканців села Тополівка Луганської області. Олександра ЦАРЕНКА до виконувача обов’язків прем’єр-міністра, Голови Чернігівської обласної державної адміністрації щодо забезпечення мешканців та об’єктів соціальної сфери села Бакланова Муравійка Чергінівської області газом і теплом. Миколи НОЩЕНКА до Кабінету Міністрів з приводу невиконання доручення Президента України щодо створення державної регіональної нафтогазової компанії „Суми-нафта”. Сергія ТАТУСЯКА та Василя ПОТАПОВА до виконувача обов’язків прем’єр-міністра, Генерального прокурора, щодо притягнення до кримінальної відповідальності керівництва Державної митної служби за грубі порушення при митному оформленні експорту до Російської Федерації яблук українського походження. Олени БОНДАРЕНКО до виконувача обов’язків віце-прем’єр-міністра КИРИЛЕНКА щодо виплати компенсацій за невикористані санаторно-курортні путівки мешканцям селища Корнин Попільнянського району, потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС. Юрія СОЛОМАТІНА до Генерального прокурора, щодо врахування Генеральною прокуратурою України в розслідуванні справи Лазаренка та його спільників офіційної інформації Державної податкової адміністрації про факти мільйонних зовнішньоекономічних оборудок між очолюваною Юлією Тимошенко українською компанією “Єдині енергетичні системи України” та офшорною кіпрською фірмою “Сомолі Ентерпрайзес Лімітед”, акціонером якої за документами американської юстиції є Тимошенко та її чоловік. Лариси УСАЧЕНКО до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства щодо законності визнання права власності на спорткомплекс з гуртожитком за товариством з обмеженою відповідальністю “Збараж-цукор”. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора щодо порушення кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні кримінальної справи по факту вбивства Віктора Козловського в Новоархагельському районі Кіровоградської області. Бориса БЕСПАЛОГО до Генерального прокурора щодо припинення незаконної діяльності нічного розважального закладу в Оболонському районі міста Києва. Володимира ВОЮША до Генерального прокурора щодо з’ясування власника будинку у Сімеїзі, про який йдеться у статті “Будинок-привид” на інтернет-сайті “Оглядач”, та притягнення до відповідальності авторів і замовників цієї статті за поширення неправдивої інформації, що компрометує Опозиційний блок “НЕ ТАК!” та особисто одного з лідерів блоку Віктора Медведчука. Олексія КОРСАКОВА до Генерального прокурора з приводу порушення конституційного права власності громадянки Прохоренкової в наслідок незаконних дій слідчого прокуратури міста Дніпропетровська. групи депутатів [[ЧОРНОВОЛЕНКО, УСАЧЕНКО, ГРИГОРОВИЧ]] до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо захисту конституційних прав громадянина Череватенка та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних у розбійному нападі. Миколи ОДАЙНИКА до Генерального прокурора щодо неправомірного розподілу, незаконної видачі земельних та майнових паїв у селі Сергіївка Красноармійського району Донецької області. групи депутатів [[КОМАР, БОГАТИРЬОВА, СЛАУТА]] до Генерального прокурора, Голови ЦВК щодо запобігання намірам і діям чинної влади, спрямованим на зрив виборчого процесу та фальсифікацію результатів виборів народних депутатів. Сергія ДОРОГУНЦОВА до Генерального прокурора щодо підстав та об’єктивності розслідування кримінальної справи стосовно громадянина Антонова. Юрія СОЛОМАТІНА до Генерального прокурора з приводу ”кришування” органами прокуратури факту п’ятирічної тяганини з боку Головного управління Міністерства внутрішніх справ у місті Києві в розслідуванні справи по факту розкрадання в 1999 році коштів чорнобильського фонду в сумі 146 тисяч гривень з рахунку Всеукраїнської громадської організації “Союз Чорнобиль України”. Людмили КИРИЧЕНКО до Генерального прокурора стосовно відповідальності виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ за невиконання рішень суду щодо поновлення на посаді ректора Луганського Державного університету внутрішніх справ. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, прокурора Київської області, начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Київській області стосовно ситуації, що склалась у місті Біла Церква Київської області у зв’язку з шахрайством власників ігрових автоматів. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора щодо невдоволення відповіддю прокурора Львівської області на депутатське звернення стосовно скарги громадянки на неправомірні дії мера міста Моршин. Раїси БОГАТИРЬОВОЇ та Равіля САФІУЛЛІНА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо ситуації, що склалась з наданням медичної допомоги у центральній районній лікарні міста Шишаки Полтавської області. Сергія ЧИЧКАНОВА до Генерального прокурора щодо захисту прав мешканців сільських населених пунктів Малинського району Житомирської області на належні розміри земельних паїв. Євгена КИРИЛЬЧУКА до Генерального прокурора з приводу неповноти і однобокості з’ясування причин і обставин можливого хімічного отруєння колишнього військовослужбовця військової частини А 1789 міста Василькова. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора з приводу некваліфікованих дій Кіровоградської міжрайонної природоохоронної прокуратури при порушенні кримінальної справи за фактом незаконного зберігання радіоактивних матеріалів на закритому акціонерному товаристві “Світловодський завод силікатних виробів”. Олексія КОРСАКОВА до Генерального прокурора щодо незаконних дій співробітників Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області та заступника прокурора Дніпропетровської області Рички стосовно обмеження права власності на нерухоме майно, що належить товариству “ФАІН”. Миколи СОКИРКА до Генерального прокурора з приводу неналежного реагування прокуратури Вінницької області на колективні звернення педагогічного колективу Устянської загальноосвітньої школи Бершадського району по фактах зловживання службовим становищем директором школи. Лариси УСАЧЕНКО до Генерального прокурора, виконувачів обов’язків Міністра внутрішніх справ, Міністра промислової політики, Голови Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією щодо захисту прав власника підприємств від порушень законодавства, тиску, що здійснюється з метою припинення діяльності підприємств. Володимира ФІАЛКОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо перевірки інформації про порушення діючого законодавства при оренді землі в Бериславському районі Херсонської області. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора щодо судової тяганини по вирішенню справи про визнання права власності на земельну ділянку. Юрія БОЙКА до Генерального прокурора щодо ситуації навколо реанімованої справи проти генерального директора видавництва “Такі справи”. групи депутатів [[КЕНДЗЬОР, ДАВИМУКА та інші]] до Генерального прокурора, Голови СБУ з приводу спроби державного заколоту, вчиненого вищими посадовими особами України. Володимира ПЕТРЕНКА до Генерального прокурора щодо тяганини працівниками Генеральної прокуратури при розгляді питання про вбивство сина громадянина Над’ярного. Віктора МУСІЯКИ до Генерального прокурора, Секретаря РНБО стосовно відкриття кримінальної справи проти генерального директора видавництва “Такі справи”. Богдана КОСТИНЮКА до Генерального прокурора з приводу перевищення повноважень Бориспільським міжрайонним прокурором у справі видачі дублікатів Державних актів на право приватної власності на землю мешканцям села Велика Олександрівка Бориспільського району. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора стосовно невдоволення відповіддю на запит щодо зловживання службовим становищем посадовцями Житомирської обласної державної адміністрації. Георгія БУЙКА до Генерального прокурора щодо зловживання службовим становищем деяких співробітників міліції міста Лисичанська Луганської області. Леоніда КАДЕНЮКА до Генерального прокурора. виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ з приводу неналежного реагування на депутатські запити щодо бездіяльності Головного управління з питань захисту прав споживачів на порушення приватним підприємцем прав покупця. Володимира СІВКОВИЧА до Генерального прокурора щодо злочинних дій сільського голови села Гореничі Києво – Святошинського району Гуленка шляхом надання земельних ділянок під індивідуальну забудову без рішення сесії сільської ради та зміни цільового призначення десятків тисяч сільськогосподарських земель шляхом введення їх в межі села Гореничі. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Голови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку стосовно незаконного присвоєння майна товариства з обмеженою відповідальністю “ППН-Агро” засновниками, що володіють 50% статутного фонду. Олени БОНДАРЕНКО до Генерального прокурора щодо неправомірних дій та зловживання службовим становищем з боку Бистрицьким сільським головою Житомирської області. Степана ДАВИМУКИ до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра оборони з приводу порушення законодавства при організації освітньої діяльності в Одеському інституті Сухопутних військ. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до Генерального прокурора, Голови правління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву щодо порушення чинного законодавства при забезпеченні житлом молодих сімей у місті Вінниця. Станіслава ДОВГОГО до Генерального прокурора, Голови Київської міської державної адміністрації щодо звернення мешканців будинку по вулиці Зоологічній Шевченківського району міста Києва з приводу функціонування кафе “Піцерія Гранд. Володимира ЗАЙЦЯ до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо невиконання рішення суду про стягнення коштів з відкритого акціонерного товариства “Новоград-Волинський м’ясокомбінат”. Валерія БОРЗОВА до Генерального прокурора, Голови Запорізької обласної державної адміністрації щодо порушення конституційних прав мешканців міста Оріхів Запорізької області на безпечне для життя і здоров’я довкілля. Володимира МАЗУРЕНКА до Генерального прокурора, Одеського міського голови щодо зловживання повноваженнями головою комітету мікрорайону „Сахарний” міста Одеси. Анатолія ПИСАРЕНКА до Генерального прокурора, виконувачів обов’язків Міністра оборони, Міністра юстиції щодо невиконання рішення суду про виплату компенсації за невикористане речове майно пенсіонеру військовослужбовцю. Володимира ВОЮША до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра юстиції стосовно невиконання рішень суду про повернення громадянці заборгованості по заробітній платі та стягнення заборгованості по аліментах. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора щодо проведення досудового слідства по кримінальній справі за обвинуваченням громадянина Хмелі. Ігоря ШУРМИ до Генерального прокурора щодо зловживання службовим становищем, здійснення фальсифікацій та підлогу Головою Тернопільської облдержадміністрації Стойком у справі по заволодінню квартирою сина пенсіонерки, ветерана праці, вдови інваліда війни. Юлія ІОФФЕ до Генерального прокурора щодо ситуації, яка склалася у правоохоронних та контрольно-наглядових органах Луганської області. групи депутатів [[ЧОРНОВІЛ, СУХИЙ, БАХТЄЄВА]] до Генерального прокурора щодо розгляду заяви громадянина Сивякова про ознаки злочину в діях члена ЦВК Магери. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генерального прокурора, Голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо використання коштів на будівництво газопроводу в селі Збараж Козятинського району. Володимира ШЕПЕТІНА до Генерального прокурора стосовно бездіяльності органів прокуратури по справі щодо придбання акцій закритого акціонерного товариства “Дитячий світ”. Олександра ТКАЛЕНКА до Генерального прокурора щодо порушення положень Конституції та норм законодавства Херсонським міським головою. Віктора АНТЕМЮКА до Генерального прокурора з приводу зволікання з виплатою працівникам Вінницького державного підприємства „Виробниче об’єднання „Хімпром” компенсації втрати грошових доходів у зв’язку з порушенням термінів виплати заробітної плати. Леоніда КАДЕНЮКА до Генерального прокурора. виконувача обов’язків міністра внутрішніх справ щодо пограбування народу шляхом доведення до банкрутства банків: “ОЛБанк”, “Гарант”, “Київський універсальний банк”. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Голови ДПА стосовно захисту прав підприємців Чернігівського ринку “Нива”. Володимира СІВКОВИЧА до Генерального прокурора з приводу втручання у діяльність народного депутата та перешкоджання його депутатській діяльності шляхом закриття громадської приймальні Миронівською райдержадміністрацію Київської області. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора щодо досудового слідства по кримінальній справі за обвинуваченням громадянина Димитрова. Анатолія ПИСАРЕНКА до Генерального прокурора, Голови СБУ щодо законності дій працівників Управління Служби безпеки Тернопільської області під час проведення обшуків 14 та 16 лютого 2006 року у приміщеннях відкритого акціонерного товариства “Українська тютюнова компанія”. Валерія БОРЗОВА до Генерального прокурора з приводу недотримання законодавства при проведенні процедури ліквідації відкритого акціонерного товариства „Волиньпаливо”. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генерального прокурора, Голови ДПА, Голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо порушень з боку керівництва Хмільницького заводу сухого знежиреного молока. Ігоря НАСАЛИКА до виконувача обов’язків Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо надзвичайної паводкової ситуації, що склалась в селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області. Кирила ПОЛІЩУКА до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо забезпечення автомобілем учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліда другої групи мешканця селища Згурівка Київської області. Анатолія ДОМАНСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора щодо бездіяльності та зволікання працівників Криничанського районного відділу міліції Дніпропетровської області у розкритті злочину. Зареми КАТУШЕВОЇ до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики, Голови комітету з питань екологічної політики природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи стосовно незаконного вилучення посвідчень у ліквідаторів-інвалідів наслідків Чорнобильської катастрофи. Івана МИГОВИЧА до виконувача обов’язків Міністра охорони навколишнього природного середовища з приводу екологічної ситуації в місті Перечин Закарпатської області. Вадима ГУРОВА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ з приводу перешкоджання Дрогобицькому долотному заводу вступити в права власності на придбане ним приміщення в місті Києві. Сергія ЧИЧКАНОВА до виконувачів обов’язків Міністра юстиції, Міністра праці та соціальної політики, Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо захисту прав постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи на отримання виплат і компенсацій відповідно до статей 37 і 39 Закону “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Ігоря ШАРОВА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора, Голови Центральної виборчої комісії, Голови СБУ щодо недопущення фальсифікації виборів в Україні, незаконного використання паспортів громадян, які перебуватимуть під час виборів на заробітках за кордоном. Миколи ОДАЙНИКА до виконувача обов’язків Міністра освіти і науки щодо виплати заробітної плати вчителям за період з 1997 року в місті Красноармійськ Донецької області. Кирила ПОЛІЩУКА до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо проведення операції учасниці бойових дій в Афганістані мешканці міста Бориспіль Київської області. Ігоря НАСАЛИКА до виконувачів обов’язків міністра охорони навколишнього природного середовища та міністра охорони здоров’я щодо екологічної та санітарно-епідеміологічної ситуації, що склалась в селах Рибне та Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Групи депутатів [[ЧОРНОВОЛЕНКО, УСАЧЕНКО, ГРИГОРОВИЧ]] до виконувачів обов’язків міністра охорони здоров’я, міністра у справах сім’ї молоді та спорту, міністра праці та соціальної політики щодо державної підтримки та надання необхідної допомоги дітям, які хворіють дитячим церебральним паралічем. Олександра АБДУЛЛІНА до виконувача обов’язків міністра охорони здоров’я з приводу колективного звернення мешканців сіл Рівненської області стосовно недопущення закриття пологових відділень Олександрійської та Дядьковицької районних лікарень та щодо відновлення роботи дільничної лікарні села Гільча Два. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо направлення ноти протесту Міністерству закордонних справ Росії, Надзвичайному і Повноважному послу Росії в Україні Чорномирдіну у зв’язку з його зневажливим, імперським твердженням, поширеним засобами масової інформації, що Україна ніколи не була суверенною державою. Олександра РИМАРУКА до виконувача обов’язків міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, прокурора міста Києва, Київського міського голови, начальника Головного управління з питань захисту прав споживачів міста Києва щодо проблем з початком будівництва житлового будинку. Миколи ШЕРШУНА та Валерія САМОПЛАВСЬКОГО до виконувача обов’язків міністра юстиції щодо неспроможності органів державної влади до виконання рішення суду стосовно поновлення на роботі незаконно звільненого з посади головного лікаря Здолбунівського району. Івана ІВАНЧО до виконувача обов’язків міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства щодо збереження пам’ятки архітектури та містобудування національного значення, пам’ятки дерев’яного зодчества, Миколаївської церкви в селі Колодне Тячівського району. Володимира СТРЕТОВИЧА до виконувача обов’язків міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, голови Львівської обласної державної адміністрації, Дрогобичського міського голови щодо вирішення соціально-побутових питань сім’ї Кубай. Юрія КАРМАЗІНА до виконувача обов’язків міністра охорони здоров’я, Генерального прокурора, начальника Головного управління Державної служби, Голови Луганської обласної державної адміністрації щодо масових порушень конституційного права на охорону здоров’я і медичну допомогу в Луганській області, невідповідності займаній посаді начальника обласного управління охорони здоров’я. Євгена ГІРНИКА до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо ліквідації наслідків аварії на річці Чечва Рожнятівського району Івано-Франківської області. Михайла КОСІВА до виконувача обов’язків Міністра оборони щодо надання згоди на передачу споруд військового містечка у селищі Щирець для переобладнання під школу. Анатолія ДОМАНСЬКОГО та Володимира ПУЗАКОВА до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо ситуації з санітарним автотранспортом в Кіровоградській поліклініці третьої міської лікарні. Івана ІВАНЧО до виконувача обов’язків Міністра у справах сім’ї, молоді та спорту щодо надання пільгового молодіжного кредиту на житлове будівництво мешканцю Закарпатської області. Євгена ГІРНИКА до виконувача обов’язків Міністра освіти щодо заміни керівництва державного Інституту прикладного мистецтва у місті Косів Івано-Франківської області у зв’язку з наявними порушеннями навчально-виховного процесу, що призвели до безстрокового студентського страйку. Володимира МУХІНА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ у зв’язку з невдоволенням відповіддю на звернення щодо розслідування дорожньо-транспортної пригоди. Олега ТЯГНИБОКА до виконувача обов’язків Міністра культури і туризму, Генерального прокурора з приводу звільнення старшого викладача Запорізького державного музичного училища імені Майбороди, лауреата міжнародних конкурсів Клименка та протиправних дій директора зазначеного закладу. Юлія ІОФФЕ до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо ситуації, яка склалася у природоохоронних та контрольно-наглядових органах Луганської області. Анатолія РАХАНСЬКОГО до виконувачів обов’язків Міністра праці та соціальної політики, Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо поновлення Чорнобильської пенсії ліквідатору першої категорії інваліду-чорнобильцю Сагайдаку. Степана ДАВИМУКИ до виконувача обов’язків Міністра економіки з приводу перевірки дій керуючого санацією відкритого акціонерного товариства “Новороздільський завод складних мінеральних добрив” Поповича та заміни інвестора. Юрія КАРМАЗІНА до Секретаря РНБО, Голови СБУ, Генерального прокурора, виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Фонду Держмайна, виконувача обов’язків міністра транспорту та зв’язку щодо запобігання загрозі національній безпеці внаслідок цілеспрямованого знищення Чорноморського морського пароплавства та його суднової бази, неналежного виконання доручення Президента України стосовно судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство”. Сергія ЖИЖКА до Секретаря РНБО щодо незаконних дій працівників правоохоронних органів міста Керч стосовно громадянки Республіки Молдова та товариства з обмеженою відповідальністю “МіВ”, які мають ознаки корупційних дій. Антона РУЖИЦЬКОГО до Голови Львівської обласної державної адміністрації, прокурора Львівської області щодо забезпечення дотримання житлових прав мешканців гуртожитку акціонерного товариства “Львівський меблевий комбінат”. Зареми КАТУШЕВОЇ до Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим щодо закінчення газифікації, водозабезпечення та інших соціальних питань мешканців села Огні Роздольненського району. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Голови Державної прикордонної служби стосовно утримання та експлуатації житлових будинків, розташованих в селищі Вакуленчук Чуднівського району Житомирської області, які перебувають в управлінні Державної прикордонної служби. Василя ОНОПЕНКА до Голови Київської міської державної адміністрації з приводу блокування Архітектурно-містобудівною радою спорудження на державне замовлення житлового будинку для працівників Академії педагогічних наук України. Володимира ДЕМЬОХІНА до Голови Фонду Держмайна щодо недопущення реалізації рішення про повну консервацію заводу “ХерсонНафтоПереробка”. Василя ГОРБАЛЯ до Голови Верховного Суду щодо розгляду справи про виселення сім’ї громадянки Шубської. Ярослава КЕНДЗЬОРА до Голови СБУ щодо перевірки діяльності та джерел фінансування на території України філії Інституту країн СНД, очолюваного Володимиром Корніловим. Миколи КОМАРА та Василя ПОТАПОВА до Голови Центральної виборчої комісії стосовно неможливості для більш ніж 60 тисяч українців, які проживають на території Придністров’я, реалізувати своє виборче право та взяти участь у виборах до Верховної Ради України, оскільки не відкрито жодної виборчої дільниці на всій території Придністров’я. Олександра РИМАРУКА та Василя ХАРА до Голови Центральної виборчої комісії, Генерального прокурора щодо порушення законодавства під час мітингу 16 лютого 2006 року в місті Олександрія Кіровоградської області. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ та Ігоря ШУРМИ до Голови Тернопільської обласної державної адміністрації щодо безпідставного переведення головного Лікаря Почаївської обласної комунальної психоневрологічної лікарні Тернопільської області на іншу посаду. Володимира ЗАЙЦЯ до Голови Рівненської обласної держадміністрації, Рівненського міського голови щодо необґрунтованого зволікання з введенням в експлуатацію будинку в місті Рівне. Володимира МАЗУРЕНКА до Голови правління Пенсійного фонду з приводу відмови у призначенні пенсій на пільгових умовах мешканцям міста Білгород-Дністровський. Юрія КАРМАЗІНА та Володимира ЧЕРНЯКА до Голови Верховного Суду, Голови Ради суддів, Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів, Голови Вищої Ради юстиції, Голови Комітету з питань правової політики стосовно фактів недотримання присяги та непрофесіоналізму судді Києво-Святошинського районного суду Тетяни Дубас. Олександра РИМАРУКА до Голови Житомирського Апеляційно-господарського суду, прокурора Житомирської області щодо незаконного судового рішення, яке було ухвалене суддею Господарського суду області Давидюком. Леоніда ТАНЮКА до прокурора Голосіївського району міста Києва стосовно затримки в розгляді скарг директора Науково-методичного центру розвитку критичного та образного мислення „Інтелект”. Сергія ЖИЖКА до Начальника управління СБУ у Київській області щодо незаконної приватизації інвестиційною компанією „Реальто” Млачівського цегельного заводу та постачання до Києва будівельних матеріалів із прилеглої до Чорнобиля 30-кілометрової зони. Павла МОВЧАНА до Генерального прокурора, директора Державної адміністрації залізничного транспорту щодо відкриття зупинки дизельного потягу на 1001-му кілометрі Одеської залізниці в районі міста Мала Виска. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра України щодо необґрунтовано високих цін на житло в місті Києві. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра України щодо розвитку виробництва ядерного палива для АЕС України. Андрія ПОЛІІТА до Голови Державного комітету України з земельних ресурсів щодо розгляду звернення громадян про необґрунтовану відмову видачі державних актів власності на земельні ділянки. Таким чином, шановні колеги, виголошено 165 депутатських запитів. По фракціях: Регіони України - 28, фракція Комуністів - 30, БЮТ – 13, Народна Партія -10, Наша Україна – 20, СПУ – 5, Народний блок – 6, СДПУ(о) – 24, Українська народна партія – 4, Партія промисловців і підприємців – 1. „Відродження” – 2, Народний Рух України – 11, „Реформи і порядок” – 5, позафракційні – 6. Тепер переходимо до виступів уповноважених представників депутатських груп, фракцій. До виступу запрошується Микола Комар, фракція „Регіони України”.
Уважаемый председательствующий! Уважаемые коллеги! Глубокоуважаемый народ Украины! Депутатская фракция Партии регионов обеспокоена намерениями действующей власти фальсифицировать результаты народного волеизъявления и сорвать выборы на Востоке, Юге Украины. Яркими свидетельствами тому, что сценарий срыва голосований на Юго-востоке и фальсификации его результатов на западе страны существует и реализуется властью, является не заявление и указа о прозрачных выборах, а факты. Факты таковы: изменены границы и численность избирательных округов. На западе и в центре, где поддержка провласных сил максимальна, количество округов увеличено, средняя численность избирателей в них уменьшена для облегчения фальсификации. В Юго-восточных же областях, где наибольшей поддержкой народа пользуется Партия регионов ситуация противоположная, число избирательных округов сокращено, а средняя численность избирателей в них значительно увеличена, что бы затруднить ход голосования и работу избиркомов. Изучение списков избирателей в Луганской, Симферопольской, Николаевской, Херсонской, Донецкой, Киевской, Ивано-Франковской, Одесской, Харьковской, Днепропетровской областях выявило многочисленное нарушение постановлений Центральной избирательной комиссии и законов Украины. Списки избирателей сформированы так, что миллионы жителей Юго-восточных областей, либо вовсе не попали в избирательные списки, либо их данные искажены. Так в Луганской и в Николаевской области списки избирателей на некоторых избирательных участках не пригодны к работе практически на 80 процентов. В списках отсутствуют тысячи домов, целые улицы и кварталы. Серьезную угрозу проведения выборов представляет неукомплектованность избирательных комиссий, формирование которых проведено так, что значительная их часть, опять-таки преимущественно в юго-восточных областях недееспособна из-за высокой текучести кадров, поданных провластными партиями. Партия регионов глубоко обеспокоена тем, что на юге и востоке страны представители партий, составивших список «Нашей Украины», преднамеренно игнорируют работу участковых избиркомов, не являются на заседания, что не позволяет достичь кворума для принятия решений. Масштабность проблем очевидна не только для Партии регионов, но и для большинства других, участвующих в выборах, политических сил. Уважаемые коллеги, парламент не может закрывать глаза на возможность срыва выборов. В нынешних условиях именно Верховная Рада призвана обеспечить прозрачный избирательный процесс и не позволить ухудшить имидж Украины в глазах мирового сообщества. Надеемся, что после принятия вчера поправок к законам Президент безотлагательно подпишет их. Честные выборы в парламент – это сегодня вызов номер один для всей Украины. Благодарю за внимание.
До виступу запрошується Віталій Майко від Партії промисловців і підприємців. Підготуватись Миколі Рудьковському.
Віталій Майко, Партія промисловців і підприємців, Блок „Наша Україна”. Заява фракції промисловців і підприємців України. „Партія промисловців і підприємців України і її депутатська фракція в парламенті вважають за необхідне зробити заяву щодо поточного моменту, який з наближенням виборів набуває ознак політичної нетерпимості. Партія промисловців і підприємців України констатує, що останнім часом деякі виборчі штаби під прикриттям політичної агітації розпочали неприкриту інформаційну війну проти своїх конкурентів. Рекламна продукція багатьох суб’єктів виборчого процесу відрізняється агресивністю, відсутністю толерантності у ставленні до людей з іншими поглядами. Непоодинокими стали прояви нетерпимості під час здійснення політичної реклами. Такі святі категорії як віросповідання, мова, територіальна цілісність дедалі більше використовуються, як елементи передвиборчої технології, перетворюються на знаряддя недобросовісної політичної конкуренції. Ми наголошуємо, що, які б жорстокі не були виборчі перегони, неприпустимі спроби поділу України на україномовну та російськомовну частину, на Схід і Захід, ми проти нав’язування штучних стереотипів в умовах, які історично склалися в Україні, йти таким шляхом це означає збурювати суспільство, вводити його стан неперманентної конфліктності. Ми за національну самоіндентифікацію українців, за відродження культурних цінностей, за громадське суспільство, що грунтується на принципах демократизму, багатоманітності і толерантності, гармонії міжетнічний та релігійних стосунків. Промисловці і підприємці залишаються стояти на позиціях об’єднання українського суспільства навколо ідей побудови економіки, постіндустріального інноваційно-технологічного типу, демократичного розвитку держави та досягнення високих соціальних стандартів життя населення. Ми ще раз звертаємо увагу, що в цих складних умовах передвиборчих перегонів стабільність функціонування суспільного механізму багато в чому залежить від політичної стриманості і відповідальності лідерів партій і об’єднань громадян. Партія промисловців і підприємців України закликає політичні сили, всіх своїх колег до Верховної Ради України, весь український народ, щоб чергові вибори пройшли мирно, прозоро і чесно, відповідно до волевиявлення народу і стали чинником подальшого економічного зростання країни, просування її по шляху демократії. Дякую вам за увагу.
Дякую вам також. До виступу запрошується Микола Рудьковський від фракції Соціалістичної партії України. Підготуватися Василю Калінчуку.
Шановні депутати! Шановні журналісти! Районний суд міста Києва зобов’язав мене спростувати з трибуни Верховної Ради мою заяву про причетність голови парламенту Володимира Литвина до організації вбивства журналіста Георгія Гонгадзе. Суд вважає, що у моєму виступі немає ніяких доказів причетності Литвина до протиправних дій стосовно Георгія. Що ж, я людина законослухняна, і я готовий визнати свою помилку і задовольнити вимоги судді Антипової. Тому я роблю наступну офіційну заяву. Переконаний, Володимир Литвин підлягає кримінальному переслідуванню і зняттю з нього депутатської недоторканості, оскільки всі докази його причетності до злочину містяться в офіційних матеріалах слідчої комісії Верховної Ради, очолюваної Григорієм Омельченком. Документи свідчать, що як голова Адміністрації Президента він спровокував викрадення журналіста, а також протягом усіх п’яти років активно блокував розслідування цього резонансного злочину. Саме дії Литвина викликали осуд з боку депутатів Парламентської асамблеї Ради Європи, які вважають блокування справи Георгія Гонгадзе найліпшою проблемою української демократії. Голова Верховної Ради Литвин своєю позицією у справі Гонгадзе дискредитує міжнародну репутацію України і підриває довіру суспільства до української влади, в керівництві якої людина причетна до тяжкого злочину. З трибуни Верховної Ради я звертаюсь до відповідних компетентних органів правопорядку дати офіційну кваліфікацію судді Антиповій, яка не взяла до уваги матеріали експертиз, в тому числі українських, офіційні документи слідчої комісії Верховної Ради та матеріали кримінальної справи номер 60-1241 Генеральної прокуратури, що лежать в основі моєї заяви, і віддала перевагу догідливості і підігріванню неправедній владі. Розслідування справи Георгія Гонгадзе було і залишається тестом на прозорість української влади, і іспит Україна поки що не здала. Всі розмови про євро інтеграцію залишаться балачками, поки причетні до справи про вбивство, докази про що є в Інтернеті навіть, продовжують займати високі посади та ще й номінуватися політиками року. Деякі колеги мої говорили – не чіпай Литвина, гірше буде, навіщо лізти? Я переконаний, справа Гонгадзе ніколи не стане ні для мене, ні для соціалістів розмінною політичною монетою, ніколи. Це – справа принципу і справа честі нашої держави.
Я тільки одне можу сказати, що виявляється, дуже мало честі. Да немає зовсім взагалі її. Просто я ж так думаю, шановні колеги, не можна ж використовувати трибуну для того, щоб опльовувати людину, коли є рішення суду, яке вимагає прийняти відповідне рішення, а виходить людина і починає виконувати таким чином рішення суду. В яку Європу ви хочете? Ви хочете Європу в Україні побудувати? Да ви навчіться спочатку хоча би поважати самі себе! Да! Я прошу на цю тему давайте більше не будемо говорити. Будь ласка, Василь Калінчук.
Дякую. Калінчук, Одещина, Народний блок Литвина.
Заспокойтесь, будь ласка!
Заява Народного блоку Литвина. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Господарства Кримського та інших південних областей розпочали весняно-польові роботи. Вочевидь з приводу цього аграрний міністр пан Баранівський видав на-гора сенсацію. Інформаційні агенції розповсюдили його заяву про дуже високу готовність і цілковиту забезпеченість господарств України до посівної. Проте, реальний стан справ на селі , а ми його достеменно знаємо, бо об’їздили практично всі райони держави, є абсолютно протилежним. Ще місяць тому фракція Народного блоку Литвина публічно заявила про катастрофу з підготовкою до весняно-польової. польових робіт. Ми вимагали від уряду негайно виконати перед селянами бюджетні зобов’язання по державній підтримці виробництва зерна тваринницької продукції. Наприклад, виплати на посіяний восени гектар зернових по 100 гривень дала б селу щонайменше півмільярда гривень. Цього досить не зроблено. Тільки в 3 регіони направлені невеликі кошти. Закінчився перший квартал, а на одиницю виробленого молока, згідно з бюджетним розписом не надійшло ні копійки. Міністр аграрної політики хвалиться, що цього року на село прийшло майже вдвічі більше кредитних ресурсів – аж 600 мільйонів. Але це теж неправда, бо значна частина цих коштів ні що інше як пролонгація торішніх позик, які не змогли селяни повернути банкам через недолугу політику держави на зерновому ринку. Кредити сьогодні банки видають лише крупнотоварним господарствам. Для більшості господарств кредитні ресурси є недоступними. Тим часом ціни на матеріальні ресурси для села зросли в півтора – два рази. Фракція Народної партії Народного Блоку Литвина обурена такою абсолютно неадекватною аграрною політикою виконавчої влади. Ми торік доклали чимало зусиль, щоб поламати залишковий принцип бюджетної підтримки села. Вперше за роки незалежності у Державному бюджеті на розвиток сільських територій та сільське господарство закладено майже 10 мільярдів гривень. Але недолугий урядовий менеджмент зводить наші зусилля нанівець. І на завершення. Колегія Рахункової палати днями розглянула результати ефективності використання коштів Державного бюджету України, виділених на розвиток АПК у 2005 році, і зробила наступні висновки, цитую: „Кабінетом Міністрів України не забезпечується виконання чинного законодавства щодо стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції та розвитку аграрного ринку. Кризові явища в агропромисловому комплексі не тільки продовжуються, але в окремих випадках навіть загострюються”. Народний Блок Литвина наполегливо потребує від уряду прийняття рішучих дій по виконанню Державного бюджету на 2006 рік, забезпечення державної підтримки сільськогосподарських товаровиробників та забезпечення продовольчої.
До виступу запрошується Нестор Шуфрич. Підготуватися Олегу Зарубінському.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановні співвітчизники, шановні колеги! Дозвольте зачитати заяву фракції Соціал-демократичної партії України об’єднаної та „Опозиційного блоку НЕ ТАК!” Шостого березня цього року набутком гласності стали документи, з яких випливає, що Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України”, яка виконує стратегічно важливі завдання щодо енергетичного забезпечення країни, фактично є банкрутом. У розпорядженні фракції є інформація стосовно того, що Ющенко особисто та Єхануров чудово обізнані зі справжнім станом справ у компанії, однак приховують від громадськості катастрофічні факти та надалі потурають її нинішньому, цілком безвідповідальному, керівництву. Відповідно до оприлюднених так званих пропозицій щодо покращання фінансового стану НАК „Нафтогаз України”, ця компанія конче потребує термінового надання їй ряду надзвичайних пільг. А саме: серед них надання відстрочки щодо сплати податкових зобов’язань з податку на додану вартість, які виникли у січні 2006 року, надання розстрочки у сплаті податкових зобов’язань з орендних плат та транзит природного газу та газовий конденсат та інше. Надзвичайно тривожною є та обставина, що для зменшення дефіциту коштів цими документами передбачається різке підвищення ціни природного газу, зокрема: для населення з 185 гривень до 277 гривень за тисячу кубометрів, для бюджетних установ з 288 гривень до 432 гривень за тисячу кубів, для підприємств теплокомуненерго з 263 гривні до 395 гривень. Відповідно до існуючої інформації у лютому цього року при власних доходах НАКу „Нафтогаз України” в обсязі 2 мільярди 741 мільйон гривень витрати компанії сягнули 4 мільярдів 495 мільйонів гривень. І за все це сьогодні має платити український народ з власної кишені. Нагадаємо, що до 2005 року „Нафтогаз України” являв собою одну із найуспішніших компаній, яка належала до ряду головних донорів Державного бюджету. Від ефективної діяльності цієї компанії прямо залежить подальша доля української економіки, її здатність вижити в тих екстраординарних і безпрецедентно важких умовах, у яких вона приречена животіти у нинішній владі. У разі підтвердження викладених фактів існують всі підстави для висновку про існування величезної загрози енергетичній безпеці країни. Фракція СДПУ(о) вважає за необхідне провести зустріч, навіть викликати до Верховної Ради України Президента Ющенка та виконувача обов’язки Прем’єр-міністра Єханурова з метою надання пояснень у справі ситуації, що склалася навколо НАК „Нафтогазу України”. А вчора ми стали свідками, що мільярди наших гривень відправляються для вступу України в НАТО, замість того, щоб підтримувати національну економіку.
До виступу запрошується Олег Зарубінський від фракції Народної партії. Підготуватися Івану Зайцю.
Шановний голово, шановні колеги,.
Дмитро Павличко буде виступати.
радіослухачі, ви бачите, що є достатньо охочих використати парламентську трибуну як агітаційний майданчик, особливо після того, як на П’ятому каналі дебати були катастрофічно програні, криза жанру, вже нема про що говорити. Але ми б хотіли говорити про те, що турбує людей, а не всяких конфронтантів, які в болоті жити і будуть, очевидно, там і жити. Сьогодні ми намагаємося ще раз привернути увагу українського суспільства, влади, усіх людей доброї волі, здатних на співчуття ближньому, до проблеми життя і смерті багатьох тисяч наших співвітчизників, хворих на онкологічні ураження головного мозку. Це пацієнти Київського інституту нейрохірургії імені академіка Ромаданова. Третина з них діти. 20 січня з цієї трибуни ми заявили про те, що Інституту нейрохірургії вкрай потрібно придбати унікальне обладнання, гама-ніж, яке дозволяє проводити операції з видалення пухлин мозку без будь-якої, без будь-якого розтину черепа, без травмування здорових клітин і центрів. Нині апаратом гама-ніж успішно оперують хворих у всьому світі, при цьому госпіталізація, вдумайтесь, триває не більше 2 діб, а операція займає максимум годину. Медичний та економічний ефект застосування цього обладнання колосальний, а коштує гама-ніж 5 мільйонів євро. Сьогодні до цієї проблеми прикута увага всього суспільства, бо завдяки газеті „Факти”, іншим ЗМІ, які включилися до гуманітарної акції, з серпня минулого року в Україні триває акція по збору коштів на цей апарат. Здають свої скромні гривні пенсіонери, школярі переказують кошти, відмовляючись від обідів. Зібрано понад 670 тисяч гривень, тоді як потрібно 30 мільйонів гривень, а влада осторонь. Депутатська фракція Народної партії Володимира Литвина офіційно звернулася до уряду, Мінфіну з пропозицією, щоб кошти, які уряд виділив на добудови приміщення Адміністрації Президента, а це більше 52 мільйонів гривень, скерувати на придбання гама-ножа, або ж знайти інші фінансові джерела, а вони є. відповіді, які одержала наша фракція від Віце-прем’єра Кириленка та міністра фінансів Пинзеника є цинічними відписками. Наша колега, член фракції Народної партії, Катерина Фоменко підготувала проект постанови, реєстраційний номер 9218, у якому пропонується скерувати 30 млн. гривень із стабілізаційного фонду на придбання апаратури „Гаманіш”. Ми наполягаємо, щоб сьогодні поставити на голосування включення цього питання до порядку денного, це буде справедливо і аморально. І тоді ми не будемо хамів, невігласів і подонків чути в цій Верховній Раді. Дякую за увагу!
Так, я просив би шановних колег, ну на примітивний рівень відповідним чином не реагувати. Будь ласка, будьте вище цього. До виступу запрошується Дмитро Васильович Павличко від фракції Української Народної Партії. Підготуватися В’ячеславу Ковалю.
Шановні депутати, дорогі громадяни України. Дмитро Павличко, Український Народний Блок. Найактуальнішим рядком Тараса Шевченка сьогодні є – раби, підніжки, грязь Москви. Це стосується не лише гетьманів, але деяких наших сучасних політиків, тих, хто рветься до булави і тих, хто вже тримали булаву. Бо під тією булавою Україна була окрадена. Леонід Кравчук, постать якого прочитується за гаслами „НАТО – НІ!”, „РУССКОМУ ЯЗЫКУ – ДА!», забув, що він стояв за єдину українську державну мову. Що саме з його дозволу я, як голова комісії в закордонних справах, проводив перші переговори з Генеральним Секретарем НАТО Вернером у Зальцбурзі про співробітництво України і НАТО. Я дивуюся, що з пані Вітренко, яка систематично і послідовно проводить антиукраїнську діяльність, але я дивуюся, як перший Президент України міг пройти таке перевтілення, з патріоту перевтілитися у провідника промосковської політики. Але гляньмо далі, російська мова в Україні не переслідується, вона домінує в засобах масової інформації, у книговиданні. У багатьох навчальних закладах, у державних коридорах сьогодні не російську, а українську мову треба захищати і підтримувати. Державна мова – це не є просто засіб спілкування. Це власниця території, фундамент, кордон і візитна картка держави. Ніколи в багатонаціональній Росії не ставилося і не ставитиметься питання про другу державну мову, крім російської мови. Бо росіяни знають, що друга державна мова – це розвал держави. Друга держава мова розвалила Молдавію. Друга державна мова знищила рідну мову білорусів. Злобна, антидержавна, антиукраїнська кампанія сьогодні розгорнулася у нас. У нас немає демократії! У нас панує анархія і вседозволеність. Влада, на яку народ покладав надії щодо будівництва європейської України, принизливо мовчить. Я, від імені Українського Народного блоку, звертаюся до росіян, до всіх національностей України: станьте на сторону українських патріотів, не підспівуйте, не потурайте слугам московських шовіністів! Дружба у російського і українського народу може бути зруйнована на віки, якщо ви не почуєте нашого голосу і підтримаєте „безхребетних малоросів” і безликих національно-політиканів.
Дякую, Дмитро Васильович, час вичерпаний, дякую вам. В’ячеслав Коваль від фракції Народного Руху України, підготуватися Миколі Поровському від фракції „Відродження”.
Шановний Володимир Михайлович, шановні народні депутати. Дозвольте оголосити заяву фракції Народного Руху України щодо ситуації з відновленням на кордоні між Україною та Республікою Молдова митного режиму. Неадекватна реакція Придністровських ділових кіл щодо відновлення на кордоні між Україною та Республікою Молдова свідчить про намір Тираспольської адміністрації зберегти статус-кво „чорної дірки” в Європі, навіть шляхом само блокади. Як відомо, завдяки минулорічним ініціативам України, було відновлено переговорний процес щодо вирішення Придністровської проблеми. І, як результат, сторони вже підготували ряд важливих документів. З іншого боку, заради зміцнення безпеки в регіоні уряд України повинен був встановити надійний контроль на кордоні, протидіяти контрабандній діяльності та нелегальній міграції, впроваджуючи міжнародно визнані правила переміщення товарів. Це знайшло підтримку з боку Євросоюзу, Сполучених Штатів, більшості країн-членів ОБСЄ. Нинішня ситуація на придністровській ділянці українсько-молдовського кордону свідчить про небажання керівництва Придністров’я перевести діяльність господарюючих регіону в законне поле. Сьогодні немає жодних підстав говорити про блокаду Придніпровського регіону з боку України. Проблеми, що виникли на кордоні пов’язані виключно з діями адміністраціями Придністров’я, які спрямовані на обмеження руху через кордон транспортних засобів або повного його блокування, заборону придністровським економічним агентам проходити спрощену реєстрацію в Кишиневі та оформлювати вантажі митним забезпеченням Молдови. Більше того, ми заявляємо, що подібна ненормальна ситуація не в останню чергу підігрівається з боку Російської Федерації, яка повинна виступати гарантом врегулювання придністровської проблеми. Фракція Народного Руху стурбована тим, що заручниками, саме ізоляції, до якого вдалася тираспольська влада стали пересічні мешканці Придністров’я, серед яких значну кількість становлять українські громадяни. Ми закликаємо владу Російської Федерації використати свій вплив на керівника придністровської адміністрації Смирнова [[громадянина Росії]] щодо припинення обраного ним курсу на самоізоляцію регіону, бо від цього ж страждають, в першу чергу звичайні громадяни. Фракція Народного Руху України закликає всіх учасників переговорного процесу докласти максимум зусиль для збереження його позитивної динаміки, яка намітилась після обрання Президентом України Віктора Ющенка та розроблення українською дипломатією чіткого плану врегулювання придніпровської проблеми. Дякую за увагу.
Так. Дякую вам також. Микола Іванович Поровський від фракції „Відродження”. Підготуватися Анатолій Семинога.
Шановні колеги депутати, заява фракції Партії „Відродження”. І з наближенням виборів проти Партії „Відродження” все частіше застосовуються брудні виборчі технології. Політичні опоненти Партії „Відродження” неодноразово робили некоректні коментарі стосовно діяльності Партії „Відродження” і наших партійних лідерів, звинувачували у використанні адміністративного ресурсу. А з іншого боку із Адміністрації Президента і від керівництва Верховної Ради Голові Партії Василю Гладких публічно погрожували зняттям з посади. Хоча стосовно кандидата в депутати це заборонено законом. Не виключено, що найближчими днями ми станемо свідками чергових провокацій проти Партії „Відродження”, зокрема і від Партії регіонів. Лідер регіоналів Янукович не раз публічно ображав і виборців, і членів Партії „Відродження”, закликав застосовувати силу проти нашого колеги – народного депутата Астрова-Шумілова, бо вочевидь ніяк не може змиритися з тим фактом, що виборці із сходу і півдня України не сповідують „региональные понятия» і є чимало людей, які не збираються підтримувати регіоналів на парламентських виборах. Регіонали безуспішно намагалися через Центральну виборчу комісію звинуватити Партію „Відродження” у застосуванні адмінресурсу. Однак, Центральна виборча комісія не задовольнила жодної з цих заяв. Більше того, Голова Центрвиборчкому офіційно повідомив, що ЦВК не має ніяких претензій до виборчої діяльності „Відродження”, бо не наведено жодного конкретного факту використання адмінресурсу, жодного свідка, чи, так би мовити, потерпілого від адміністративного тиску. Виходячи із зазначеного, Партія „Відродження” заявляє, що „регіони” намагалися втягнути Центральну виборчу комісію у брудні виборчі технології. Після цього, як це не вдалося зробити, „регіони” вирішили застосувати свій адміністративний ресурс і подали на „Відродження” позов до Донецького районного суду. Не секрет, що саме в Донецьку адміністративний ресурс регіоналів найбільший. А, відтак, і рішення замовлялося на користь Партії регіонів. Однак, безглуздість і безпідставність звинувачень на стільки очевидна, що навіть Донецький К. суд не прийняв позовну заяву Партії регіонів. Сьогодні, коли до виборів залишається менше двох тижнів, очевидно, що такі дії регіоналів зумовлені єдиним, - зростанням реальної популярності Партії „Відродження”. Хочемо наголосити, що Партія „Відродження” – це політична сила, об’єднана навколо справи економічного відродження України. Ми відстоюємо право людей на працю і належну винагороду за неї. Члени Партії „Відродження” злагоджено і результативно працювали в замороженому Алчевську по 16-18 годин у люті морози, до речі, цей Алчевськ був заморожений членом Партії регіонів, головою міста Кричиенком, і саме роботою в Алчевську ми довели, що партія „Відродження” проводить політику реальних справ. А регіоналам ми кажемо, якщо у Партії регіонів, є підстави для звинувачень, то нехай викладуть свої аргументи у чесних, публічних дебатах із лідерами Партії.
Дякую, Микола Іванович. Анатолій Семинога від фракції Блоку Юлії Тимошенко має право на виступ. Підготуватися Ксенії Ляпіній.
Шановний головуючий! Шановні колеги народні депутати! Шановні українці! Народні депутати, члени депутатської фракції Блоку Юлії Тимошенко неодноразово вимагали скасування депутатської недоторканості. На жаль, наша вимога, яка грунтується на тому, що всі закони мають відповідати конституційним нормам, і всі громадяни мають бути рівними перед законом, не знайшла належної підтримки депутатського корпусу. На словах всі готові підтримати нашу позицію і погоджуються, що надання недоторканості депутатам місцевих рад суперечить Конституції України, а як доходить справа до голосування, чомусь у деяких депутатів бракує сміливості. Остання Погоджувальна рада є не виключенням. На ній головуючим було обіцяно, що сьогодні парламент розглядатиме питання про скасування депутатської недоторканості. Ми отримали порядок денний на сьогоднішній день, виникає питання: „Де тут питання про зняття депутатської недоторканості з депутатів місцевих рад?” Для того тоді публічні виступи на підтримку нашої позиції. Конституцією не передбачається статус недоторканості для депутатів місцевих рад. Тому ми наполягаємо, що надання статусу недоторканості депутатам місцевих рад суперечить Конституції України і призведе до криміналізації влади на місцях. Депутатська фракція Блоку Юлії Тимошенко вимагає включення питання про скасування недоторканості до порядку денного та негайного прийняття рішення з цього приводу. Парламентські засідання закінчуються у п’ятницю, і до виборів ми не матимемо іншої змоги виправити цю несправедливість по відношенню до всіх громадян України. Ми також наполягаємо на скасуванні недоторканості депутатів усіх рівнів. Нами ще восени підготовлений законопроект. Члени фракції Юлії Тимошенко одностайно підписали цей законопроект і пропонуємо усім народним депутатам, яким нічого приховувати від своїх співгромадян, долучитися до підписання цього закону. В разі, якщо питання про скасування недоторканості так і не буде розглянуто і проголосовано, наша фракція залишає за собою право не брати участь в обговоренні та голосуванні за законопроектами, що розглядаються, окрім соціальних і актуальних для народу України. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, в цьому зв’язку дозвольте внести ясність. Перше, я хотів би, щоб були ми точними: на Погоджувальній раді було прийнято рішення, щоб один закон був, щоб він був узгоджений, щоб підписали всі керівники депутатських груп і фракцій. Поки що не поспішають його підписувати. Друге. Не було сказано. Що сьогодні це питання буде поставлено на голосування. Сказали, що тоді буде, коли всі не будуть піаритися, а підпишуться. І третє. Ніхто не збирається обслуговувати політичні аспекти діяльності тієї чи іншої політичної сили. Давайте спочатку подивимося, хто голосував і потім, хто голосує. Давайте зберемо людей до сесійної зали, тоді приймемо рішення, і хто ініціював цей закон, будь ласка. І не звинувачуйте Головуючого. Ксенія Ляпіна, будь ласка, "Наша Україна", запрошується до виступу. Підготуватися Михайлу Васильовичу Косіву.
Заява парламентської фракції "Наша Україна" щодо створення сприятливих умов для розвитку малого та середнього підприємництва. Фракція "Наша Україна" заявляє про необхідність формування сприятливого підприємницького середовища та становлення середнього класу як одного з найважливіших чинників економічного розвитку України. Відтак, ми вимагаємо негайного розгляду законопроектів, спрямованих на створення сприятливих умов для розвитку малого і середнього бізнесу. В першу чергу, це законопроекти про єдиний соціальний внесок, законопроект про спрощену систему оподаткування, про внесення змін і доповнень до законів України щодо зменшення вартості ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними, тютюновими виробами та інше, низка законопроектів, яких сьогодні потребує підприємництво. На жаль, неодноразові спроби нашої фракції включити такі законопроекти до порядку денного не знайшли підтримки у стінах парламенту, однак, на щастя, в порядок денний поточного тижня Верховної Ради поставлено дуже важливий законопроект про вирішення питання щодо заборгованості суб’єктів господарської діяльності, які застосовують особливий спосіб оподаткування обліку та звітності за номером 8737. цей законопроект дозволить врешті-решт врегулювати болюче питання заборгованості перед державними соціальними фондами, зокрема перед Пенсійним фондом, яка склалась внаслідок протиріччя між законами і сьогодні є дуже болючою для суб’єктів малого підприємництва. Неприйняття цього законопроекту призведе до того, що суб’єктами малого підприємництва будуть підставлені під дуже високі штрафні санкції і це аж ніяк не сприятиме посиленню поваги до законодавчої влади. Оскільки ця проблема є проблемою саме протиріч в законодавстві, прийняття цього законопроекту чи не єдиний шанс нам виправити власні помилки. Тому я дуже прошу, щоб завтра в порядку денному було питання до проголосування цього законопроекту 8737 на початку дня. Для того, щоб ми з вами в черговий раз просто суто технічно не провалили вирішення дуже важливого для малого підприємництва питання. Попри те, що нова влада зіткнулася з необхідністю докорінної перебудови системи влади в цілому, нам вдалося досягти певних успіхів. І в законодавчому плані це, в першу чергу, прийняття закону про дозвільну систему. Я вважаю, що тут парламент показав себе як достойний законодавчий орган. Але попереду насправді величезна робота. Указ Президента Ющенка про деякі заходи щодо забезпечення діяльності державної регуляторної політики, перегляд регуляторних актів стосується не тільки актів підзаконних, а й в першу чергу законів України, і ця робота у нас з вами попереду. І від цієї роботи залежить чи зможемо ми сформувати потужний середній клас в Україні. Дякую.
Так від фракції ПРП Михайло Косів. За ним буде виступати Катерина Самойлик.
Михайло Косів, фракція Партії „Реформи і порядок”. Шановний головуючий, шановні колеги – народні депутати, шановні наші виборці. Сьогодні останній день за чотирирічну історію існування нинішнього складу Верховної Ради, коли ми, представники фракцій, маємо можливість виступати з цієї найвищої в Україні трибуни і робити свої політичні заяви, висновки, пропозиції. Я розумію, що керівництво Верховної Ради зробить грунтовний звіт, коли ми вже остаточно будемо прощатися в нинішньому складі з цією залою, але і нам варто було б осмислити чотирирічний пройдений нами шлях і подумати, що ми зробили доброго, а що все-таки не зробили. Нинішня Верховна Рада була вкрай заполітизована. І, знаючи роботу всіх попередніх складів Верховної Ради, мушу сказати, що такої заполітизованості і полярності у попередніх скликаннях парламенту не було. Єдине, що треба сказати до честі Верховної Ради: ми подолали політичну кризу, саме Верховна Рада була тим гарантом, яка подолала політичну кризу під час президентських виборів 2004 року. Але ми так і не зуміли навіть підійти до обговорення тих питань, які є для українського суспільства просто дуже важливими. Ані проект, в тому числі і мій проект закону, ані парламентські слухання, які стосуються українців, депортованих із предковічних українських земель, які тепер належать, відійшли до території Польщі, ми так і не підійшли, навіть не ввели це питання у порядок денний. Ми не поставили навіть у порядок денний обговорення питання про Організацію українських націоналістів і Українську повстанську армію, хоча на початку цього року, ось у мене фаховий висновок робочої групи істориків при урядовій комісії з вивчення діяльності ОУН і УПА. Основний смисл цих висновків полягає у тому, що ця боротьба була боротьбою за справді незалежну, самостійну українську державу. Ця книжка вийшла тиражем 120 тисяч екземплярів. Отже, замовчати це питання у суспільстві уже не вдасться. Думаю, що наступна Верховна Рада до цього питання обов’язково повернеться.
Але, на жаль, ті історики 15 років абсолютно протилежні давали оцінки цьому явищу. Катерина Самойлик, КПУ.
Шановні громадяни України. Фракція Комуністичної партії України висловлює свій протест проти дій помаранчевого режиму на розпалювання ворожнечі, розколу України на своїх, любих та нелюбих. Жителі Херсонщини шоковані звірячим вбивством секретаря партійної організації Компартії України села Нікольське Білозерського району Юдіна Валерія Даниловича. Комуніст загинув під час виконання службових обов’язків. Убивця, нашист Галата, після перемоги Ющенка вів себе зухвало. Замість аргументів не рідко використовував металеві прути, кулаки проти опонентів. Міліція відмовляла у порушенні кримінальної справи. Словом, рука руку миє. 10 березня черговим аргументом у політичній дискусії став молоток, яким і було вбито комуніста Юдіна. Роздягнув, спалив закривавлений одяг, запхнув тіло у металеву діжку, а після цього взяв агітки і пішов у село агітувати за „апельсинових”. Трагедія у Нікопольському показала звірячий оскал націонал-соціалістичної влади. Це закономірний результат розгнузданої політики націоналізму, несприйняття інакомислячих. Восьмого березня в Івано-Франковську було побито лідера виборчого списку КПУ до міської ради, першого секретаря Івано-Франківського обкому комсомолу Івана Міглачова. 12 березня у селі Благотному Валківського району Харківської області комуніста Деркача Василя Сергійовича під час проведення агітаційної роботи, який балотувався, балотується до районної ради які покійний Юдін, отака вам недоторканність. Напади на штаби, агітпости в Рівному, Львові, Івано-Франківській, Тернопільській областях не викликали жодної реакції батьків чесних виборів, ані Президента, ані правоохоронних органів. То хто ж дозволив таким чином попрати права людей на ідейні переконання? Чому влада розпалює ворожнечу між людьми? Чому досі немає реакції на дії губернатора Рівненської області? Чому триває захоплення храмів? Чому немає реакції на протест священика Олега Сірка, хоч є рішення суду і треба повернути храм. Відповідь одна – це офіційна позиція Президента України. Компартія України вимагає припинити беззаконня, подальший розкол України, нагнітання нетерпимості. Співвітчизники, будьте пильними, давайте ми 26 березня захистимо свої людські права, давайте ми оберемо до Верховної Ради України політичні сили, які об’єднають народ України, об’єднають землі України, а не роз’єднають їх, бо війна і сьогодні продовжується і цю війну, організаторам цієї війни є влада, яка не усвідомлює, що вона.
Дякую. Так, є звернення з приводу невдоволення відповіді на запити. Всі, всі документи відповідно оформлені, будь ласка, Зарема Катушева. Підготуватися Віктору Мироненко. Катушева, на трибуну.
Фракция коммунистов, Катушева. Проблема разбазаривания земель южного побережья Крыма для жителей Автономной Республики является злободневной темой, продиктованной желанием защитить свои права, сохранить уникальные земли и культурное наследие Крыма для потомков. Такими землями является район парковой зоны Нижняя Ореанда. Прокуратурой подано апелляционное представление, которое находится на рассмотрении Севастопольского апелляционного хозяйственного суда. Однако это дело, к сожалению, приобрело характер коммерческой сделки. Учитывая, что здания Севастопольского апелляционного хозяйственного суда находится на реконструкции, а денег, как известно, не хватает, вот и приходится председателю суда искать спонсоров, готовых помочь в столь необходимом для нормального функционирования суда деле. В нынешнее время рыночной экономики, основной лозунг которого «Ты мне, я тебе!» не всегда конечно можно найти бескорыстных спонсоров, готовых помочь, не требуя оказания определенных услуг взамен. Нам всем очень хотелось бы, чтобы государственные интересы, которые выражаются в защите от незаконных посягательств на ценнейшие земли побережья полуострова не стали разменной монетой в создании человеческих условий труда суддей Севастопольского апелляционного хозяйственного суда. Коммунисты в парламенте всегда последовательно и принципиально защищают интересы государства, преследуя общественные цели и благо народа. Лозунг «Все лучшее – детям!» был в советское время наполнен реальным содержанием и даже в страшном сне не могло предвидеться, что детскийсад из рекреационной зоны, экологически чистого района, будет перенесен в Ялту в самое загрязненное место в угоду новым нуворишам. И сокращено число мест из 72 до 40, при необходимой очередности более 600 мест. Речь идет о незаконном выделении земель частным структурам ООО «ПАКС» или «Ренесанс-Юг». Стоимость крымской земли одного гектара более 1,6 миллиона долларов и поэтому тот мизерный штраф в 5 тыс. 945 гривен за уничтожение зеленых насаждений, конечно это капля даже в океане. Хочется верить, что после незаконного решения судьи хозяйственного суда в Симферополе, судьи Севастопольского апелляционного, хозяйственного суда, при принятии решений будут все-таки руководствоваться только буквой закона, не думая о том, на чью спонсорскую помощь им будут созданы нормальные условия труда. Мое выступление прошу считать депутатским запросом Пасенюку Александру Михайловичу - председателюВысшего административного суда.
Невдоволення відповіддю на запит до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра Єханурова Віктор Миро ненко.
5-й избирательный округ, Крым, Мироненко, фракция коммунистов. Уважаемые соотечественники, в связи с чрезвычайными ситуациями в городе Щелкино и городе Керчи, мною направлен запрос правительству Украины о выделении из резервного фонда средств для решения острых проблем жителей Щелкино и Керчи.
Невдоволення відповіддю.
В ответе отмечается, что это выделение средств возможно при условии предоставления правительством Крыма необходимых документов. Я направил обращение на имя Главы правительства Крыма Бурдюгова с просьбой направить необходимые документы в Киев. Но возникает несколько вопросов. Во-первых, почему до сих пор правительство Крыма не сделало этого. Во-вторых, оперативно ли оно подготовит и направит необходимые документы в Киев. В третьих, будет ли реально обеспечено выделение средств из резервного фонда, или будет отписка о том, что дескать, не хватает средств. Жители города Щелкино были этой зимой без тепла, без воды, что страшно. Они очень надеются на правление властью человечности. Во всей Украине за пятнадцать лет капиталистической направленности этого невиданного в мире грабежа народа с помощью всеобщей приватизации экономики, не заменялись системы водоснабжения, теплоснабжения, канализаций. И поэтому, я считаю, что нет совести у тех, кто огульно ругает нашу родину, наше отечество, в котором все мы родились – Союз Советских Социалистических республик, который построил фабрики, заводы, электростанции, которые сейчас, вот эти, так называемые, демократы-сторонники капитализма приватизируют, приватизируют и приватизируют во имя собственных интересов, а не народа, вопреки народу. Правящие вороны, наживающиеся за счет народа, утвердившие выгодный им капиталистический строй с его закономерной приватизацией лживо поясняет, что, дескать, сейчас для решения этих проблем не хватает средств. Но мы понимаем, что средств и дальше будет не хватать, если большинство народа будет сохранять у власти сторонников капиталистической направленности, прикрывающихся демократическими фразами и какими-то лицами определенными на выборах. Без значительного пополнения госбюджета и местных бюджетов невозможно изыскать средства для решения социальных, экономических проблем, проблем коммунального хозяйства. Необходимо осуществить следующие меры: 1. Обеспечить национализацию стратегических отраслей экономики, чтобы средства шли в бюджет, а не в карманы олигархов. 2. Обеспечить прогрессивное налоговложение, а не так как сейчас 13 процентов олигархи платят. 3. Обеспечить не на словах, а на деле госрегулирование экономики. 4. Создать Единое экономическое пространство. Но для этого нужна народная власть. Обращаюсь к вам, уважаемые избиратели, не дайте себя снова обмануть. Поддержите коммунистов, которые не на словах, а на деле последовательно защищают ваши интересы. Только тогда реально будут выполнять социально-экономические программы. Спасибо за внимание!
Так. І цей розділ ми завершили. Є у нас заяви від двох фракцій: Народного Руху і Української Народної Партії – перерва. Але вони готові нас порадувати виступом. Хто буде виступати? Ступак, будь ласка.
Володимир Ступак, Український народний блок Костенка і Плюща. Заява Українського народного блоку Костенка і Плюща. Шановні депутати! Шановні виборці! Сьогодні вночі в Чернігові здійснено бандитський напад на приміщення обласного штабу Українського народного блоку Костенка і Плюща. Розгромлено приміщення, виламано всі двері, викрадено комп’ютер, на якому зберігалася вся виборча документація та макети всіх листівок кандидатів у депутати до обласної, міських та районних рад, та на міських і селищних голів. Зірвано всі сейфи, де забрано лише виборчу документацію. Сьогодні о 8 годині 55 хвилин керівник обласного штабу Іван Панченко викликав міліцію. Чернігівська соціалістична міліція їхала 300 метрів понад 20 хвилин. Цей бандитський напад здійснено з метою залякати активістів Виборчого блоку Костенка і Плюща і щоб зупинити активну виборчу кампанію блоку до Верховної, обласної та Чернігівської міської ради. Симптоматичним є те, що розбійний напад вчинено після цілої низки успішних зустрічей багатьох народних депутатів, які входять до Виборчого блоку Костенка і Плюща: Івана Зайця, Івана Плюща, Степана Хмари, Валерія Асадчева, Володимира Ступака та кандидатів в депутати обласної ради. Лише за останню суботу і неділю такі зустрічі відбулися в Ічні, Срібному, Талалаївці, Варві, Семенівці, Ріпках, Куликівці, Березні та ще в тридцяти населених пунктах Чернігівщини. Цей напад відбувся напередодні приїзду на Чернігівщину лідера Українського Народного Блоку Костенка і Плюща народного депутата України Юрія Костенка, який заплановано на 19 березня. Це перший такий зухвалий напад в Україні в ході цієї виборчої кампанії. Український Народний Блок Костенка і Плюща вбачає в цьому політичне замовлення. Майже всі цінні речі залишено. Викрадено лише те, що пов’язано з виборами. Ми вважаємо, що замовниками цього нападу є олігархічні, політичні сили, яких лякає те, що Український Народний Блок Костенка і Плюща має велику підтримку серед народу, зокрема, на Чернігівщині. Тінь падає не лише на кучмівські, а й новоявлені олігархічні сили. Українці знають, що наша команда є найбільш чесною і порядною, патріотичною силою, яка йде на вибори без олігархів, кучмістів і бандитів. Ми вимагаємо від Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України негайно провести розслідування та притягнути до відповідальності як виконавців, так і замовників цього зухвалого злочину. Ніякі бандити і ніякі олігархи не зупинять Український Народний Блок Костенка і Плюща. Дякую за увагу.
Так. Покінчили ми із запитами, виступами, оголошеннями, заявами, перервами. У зв’язку з цим будемо працювати без перерви до 14 години. Проект Постанови про інформацію Кабінет Міністрів України про стан та перспективи охорони пам’яток культурної спадщини України [[8671]]. Будь ласка, Лесю Степановичу. Ми вчора домовлялися про те, що сьогодні будемо ще раз голосувати. Будь ласка, Лесю Степановичу.
Шановні колеги! Ми з вами, справді, вже розлучаємося, давайте віддамо борги. Ми заслухали Кабінет Міністрів про стан та перспективи охорони пам’яток культурної спадщини України. Ми прийшли до висновку, що державна політика у сфері охорони спадщини не забезпечили створення системи органів охорони культурної спадщини і не стала ефективною. Ми дійшли з вами висновку, що закон передбачає створення спеціально уповноважених органів а охорони культурної спадщини - центрального органу виконавчої влади у сфері культурної спадщини, органу охорони культурної спадщини Ради Міністрів Криму, органів охорони культурної спадщини обласних. Словом, про цілу вертикаль. Це до сі не створено. Крім того, відсутність в регіонах повноправних органів охорони культурної спадщини не дозволяє застосовувати механізми охорони передбачені законом. Зокрема, не вкладаються охоронні договори, не проводяться належним чином виявлення та облік об’єктів культурної спадщини, не надаються розпорядження та приписи щодо охорони пам’яток, не застосовуються фінансові санкції за порушення пам’ятко-охоронного законодавства тощо. Зростають шаленими темпами несанкціоновані археологічні розвідки та розкопки. Кабмін не докладає належних зусиль до координації діяльності силових міністерств і відомств з органами охорони культурної спадщини щодо припинення чорної археології і незаконної торгівлі та вивезення археологічних предметів, щодо з’ясування походження приватних археологічних колекцій. Бездіяльність органів державної влади призвела до того, що Україна перетворилася в одного з найбільших постачальників незаконно добутих археологічних предметів на світових ринках. Отже, ми прийняли проект постанови З 23 пунктів, де інформацію Кабміну ми пропонуємо взяти до відома, визнати діяльність Кабміну в сфері охорони культурної спадщини такою, що не забезпечує належним чином формування державної політики. Рекомендувати Кабмінові створити єдиний орган і багато інших проблемних речей, які зазначені в цих 22 пунктах. Я б дуже хотів, щоб ми сьогодні нарешті проголосували цю постанову, оскільки непроголосування гальмує все-таки виконання закону. Ну і мені дуже хотілося, щоб ми сьогодні, якщо виникнуть якісь питання, прошу задати, бо я вже бачу, пан Толочко піднімає руку.
Так, сідайте, будь ласка. Я бачу, що є бажаючі. Запишіться. З мотивів голосування п’ять хвилин. Будь ласка, покажіть на табло. Гінзбург. Кармазіну підготуватись.
Дякую, Адаме Івановичу. Я хотіла була по цьому питанню виступити і підготувала на п’ятницю депутатський запит, але хочу озвучити його зараз. Ви подивіться, є Указ Президента про створення Мезінського національного природного парку, я про збереження, охорону пам’ятників наших. Так про створення Мезінського національного природного парку. Це було прийнято в березні-місяці 2006 року, в лютому-місяці 2006 року. Після цього розвиваються к події? Після цього звернення цих же ініціаторів в цьому Мезінському національному парку створюються охотнічі [[мисливські]] часні угодія, і знову ж до яких виходить заборона доступу простих людей. Я б хотіла звернути увагу, чи може бути це враховано в цьому законі? І якщо ні, то отримати тоді відповідь, що ж робити? Та влада забирала землі, ця її забирає у людей, землі. То хто ж може навести порядок тоді в нашій країні? Дякую.
Так, будь ласка, Кармазін Юрій. Бандурка наступний.
Юрій Кармазін, Блок Партії Юрія Кармазіна. Шановні народні депутати. Шановні громадяни України! Безумовно, нам треба прийняти цю постанову зараз. Я прошу, щоб всі побачили, що там нема ніякої політичної складової. Це перше. Друге. Я звертаюся до вас, Адаме Івановичу, як до головуючого. Згідно з Регламентом не має нічого висіти за трибуною у виступаючого. Зараз я буду виступати, мені неприємно, що там висить фарисейська запис „БЮТ вимагає зняття”. Народ України вимагає зняття депутатської недоторканості! А БЮТ якраз забезпечив її прийняття, бо 8 числа вересня в 12 годин 49 хвилин 34 бютівця із 41 забезпечили прийняття 270 голосами цей ганебний закон. Приберіть фарисейство, Адаме Івановичу! Я звертаюсь до народу українського. Знайте хто є фарисеї у Верховній Раді.
Я звертаюсь до БЮТу. Будь ласка, зніміть те, що висить. Бандурка. Наступний Гармаш.
Олександр Бандурка, Народний блок Володимира Литвина. Я передам слово народному депутату Толочко, а по постанові хотів тільки зауважити, що треба було б врахувати ж і інші варіанти, а не один ми розглядаємо. А дальше слово дайте Толочко.
Толочко, будь ласка, мікрофон.
Спасибі. Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Ми вже третій раз намагаємося прийняти цю постанову. Постанова недосконала, постанова конфронтаційна, вона воює з людьми, які займаються охороною спадщини. Натомість жодного слова в постанові про чорну археологію, про чорне колекціонування, про вивіз речей за кордон, про що сьогодні Лесь Танюк говорив з трибуни, в постанові нема. Ми просили її доопрацювати, але чи не вистачає інтелектуального пороху в цьому комітеті, що вони з затятістю вже третій раз ставлю одну і ту ж постанову без жодної зміни. Я прошу не голосувати за таку постанову.
Гармаш. Не бачу. Будь ласка, Колоніарі Олександр.
Колоніарі, Народний Блок Литвина. Шановний Адаме Івановичу, треба, от Кармазін тут давав пояснення, треба, щоб в історія цього питання про Закон про недоторканність депутатів місцевих рад, щоб ця історія була якось озвучена в залі: хто законопроект подавав, хто його приймав, хто його підписував, хто стимулював цю ситуацію. А то все: Верховна Рада, Верховна Рада. взагалі. А у Верховній Раді 450 депутатів, навіть 445, є уточнення. Так вот, надо историю эту показать народу Украины, хто є хто, хто є хто в нашій Україні, не в „Нашій Україні” – фракції, а в нашій рідній Україні-неньці. Дякую.
Ну, вам допомагали уточнити, але неточно уточнили6 не 445, а 425. Так, будь ласка, Манчуленко Георгій.
Георгій Манчуленко, 203 виборчий округ, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Шановний головуючий і шановні колеги! Без сумніву, що це надзвичайно гостра проблема для України, оскільки без нашої культурної спадщини у нас не буде належного майбутнього. Хотів би тільки зауважити, що було б доречним внести деякі проблеми сюди, до проекту постанови в Чернівецькій області. Зокрема, є таке село у нас на Буковині Біла Криниця, де є центр старовірської культури. І без допомоги держави, без допомоги Кабінету Міністрів, центральних органів виконавчої влади місцевій владі дуже важко утримувати цю пам’ятку культури в належному стані. І просив би, таким чином, щоб і комітет парламентський відповідно звернув увагу на цю проблему, і інші пам’ятки культурної спадщини, які знаходяться на Буковині в місті Чернівцях, заслуговують підтримки з боку держави. Дякую.
Так, будь ласка, одна хвилина, Танюк. Будемо визначатися.
Я просив би все-таки зараз не вносити в цю постанову нічого, бо мова йде все-таки про звіт Кабінету Міністрів, а не про якусь іншу акцію. В звіті Кабінету Міністрів стояли такі проблеми, ми їх вивчили, і ми їх проаналізували. І, Петро Петровичу, вся штука в тому, що ви б хотіли, щоб ми зняли фразу „як наслідок почали активно створюватися по суті госпрозрахункові організації, які імітують виконання функцій органів охорони культурної спадщини, насправді на платній основі погоджують ті чи інші програми будівельних робіт і заробляють на цьому гроші”. От це вас дуже бентежить. У вас є 13 дочірніх підприємств, які замість держави дають дозволи на будівельні роботи. Це дуже великі гроші, які ідуть помимо держави. І тому ви третій раз гальмуєте зупинку, гальмуєте цю постанову. Третій раз ви про це говорите. Ви розсилаєте листи наказні по областях, щоб робили тільки з вашими підприємствами ці угоди, щоб гроші йшли тільки в ці підприємства. Я категорично проти, хоча проти вас як проти вченого нічого не маю, але заробляти гроші мусить все-таки держава на цьому. Розумієте? На охороні культурної спадщини. Якщо б ваші організації, заробляючи ці гроші, вкладали їх в археологію, в розкопки, то ми б не мали проблеми. Я прошу до цього поставитися серйозно сесію і підтримати нас.
Зараз ми поставимося до цього серйозно. Але репліку має Толочко Петро. Мікрофон Толочка увімкніть, будь ласка.
Спасибі, Адаме Івановичу. Шановні колеги, те, що сказав тільки що Лесь Танюк, є абсолютною неправдою. У нас в інституті справді є госпрозрахункові організації, які займаються дослідженням пам’яток і які дають заключення державним органам. Жодного дозволу вони не мають права давати на розриття чи на розкопки і не дають цього. І, якщо Лесь Танюк вважає, і справедливо вважає, що система державної охорони у нас не створена і хоче знищити те, що робить Інститут археології, то мене дивує, що він хоче, щоб було в Україні – повний хаос у сфері охорони пам’яток?
Хай живе Інститут археології Національної академії наук і його беззмінний директор. Так будемо голосувати. Я ставлю на голосування про прийняття за основу проекту постанови про інформацію Кабінету Міністрів України про стан та перспективи охорони пам’яток культурної спадщини України, реєстраційний номер 8671-Д. Прошу визначатись. [[11:50:52]] За-142 Не прийнято. По фракціях? Прошу. „Регіони України” - 2, комуністів – 0, Блоку Тимошенко – 23, Народна партія – 0, „Наша Україна” – 38, соціалісти – 16, Народний блок - 0, соціал-демократи [[об’єднані]] – 0, Українська народна – 18, Народний рух – 15, Партія промисловців і підприємців - 2, „Відродження” – 11, „Реформи і порядок” – 14, позафракційні – 3. Я думаю, нічого страшного немає, живемо без культури, поживемо і без постанови про культуру, нажаль. Так, розглядаємо, знімається постанова. Ми вже тричі голосували, бачите, що перспектив немає. Знімається постанова. Розглядаємо Закон України "Про Фонд державного майна України" з пропозиціями Президента, реєстраційний номер 7364. Шановні колеги, це вже наш повторний розгляд, ми з вами один раз розглядали, прийняли рішення ще раз повернутись. Можливо, тоді, якщо не наполягають доповідачі? Комітет наполягає? Комітет, будь ласка. І, ну, спочатку, фонд тут не визначений як доповідач, доповідачем є Мін’юст і комітет. Прошу, прошу, Станіслав Іванович, а потім ми фонд запитаємо.
Голова Комітету з питань економічної політики Гуренко, фракція Комуністичної партії України. Шановні колеги, я хочу привернути вашу вагу ось до чого. Ми всі були свідками як нещодавно не тільки Київ, а всю Україну сколихнула афера, розкриття так званої інвестиційної піраміди у житловому будівництві. Ми всі, сидящі в цьому залі, і багато хто нас слухає, знають, що це лише верхівка айсбергу. Сьогодні організована злочинність захопила сферу розподілу житла під, розподілу майданчиків будівельних, пробачте, під будівництво житла у багатьох містах і областях нашої України, про те, що робиться з розподілом земельних ділянок під Києвом, всі теж свідомі. От говорять, що немає законодавства, недосконале законодавство, я вам повинен сказати, що це робиться або від незнання, або робиться тими людьми, хто прикриває свої злочини. Бо вже, вдумайтеся, три роки блокується закон, який ми прийняли з вами, Закон „Про реєстрацію прав і обтяжень на нерухоме майно”. Цей закон покладає за основу всіх оборудок землею із нерухомим майном, введення єдиного державного реєстру обтяжень і прав. Якби був цей реєстр, ніяке ліве злочинне виділення земельних ділянок було просто неможливо. Ми три роки воюємо за цей закон, спілкуємось і з президентами, з прем’єрами, хочу підкреслити, особливо з паном Кінахом на всіх його постах. І все це впирається у міністрів юстиції, у колишніх і сьогоднішніх, які не хочуть відкривати дорогу для запровадження цього закону. Чому я про це говорю? Я говорю тому про це, що вже вісім років, ми з вами не можемо у Верховній Раді дати лад майновим відносинам, впорядкуванню законному майнових відносин. Ми не змогли прийняти за два скликання Закон „Про управління комунальним майном”, а вже від мільярдів комунального майна, яке було накопичено при радянській владі і до радянської влади, залишилися копійки. Цей законопроект, який ми сьогодні розглядаємо, він спрямований на те, що бодай який лад навести, а Президент накладає на нього вето. Законопроект відповідає Конституції, законопроект не може бути відхилений на основі того, що бачиш, нема Закону „Про Кабмін”, буде Закон „Про Кабмін” – узгодимо ці два закони. Я прошу всіх народних депутатів, підтримати рішення комітету, подолати президентське вето, я думаю, що це буде підкріплення тих заяв, що сьогодні тут звучали, що ми всі з вами державними.
Дякую, Станіслав Іванович. Є бажання, Валентина Петрівна? Будь ласка, Семенюк.
Шановні колеги, я хочу звернутися до вас, до тих, хто делегував мене на посаду Голови Фонду державного майна. Я сьогодні, працюючи, як керівник Фонду, хочу сказати, що ми не тільки зробили ту роботу, яку доручали ви щодо інвентаризації, а й в першу чергу, створили реєстри державного майна і в даний час працюємо над реєстрами комунального майна. Якщо провести цю роботу, то потрібно мати сьогодні і законодавчу базу. Я прекрасно розумію, що сьогодні ми розпочали претензійну роботу про повернення об’єктів до державної власності. Як тільки Фонд почав наводити відповідний порядок, то сьогодні, фактично, робота Фонду держмайна повністю блокована. На сьогодні не підписаний кошторис Фонду держмайна. Я не можу подати до суду документи із-за одного – в мене немає фінансування. Я сьогодні не можу безпосередньо відправити людей для перевірки інвестиційних зобов’язань по підприємствах, бо не має за що заплатити командировки. Фактично іде повне блокування Фонду державного майна і я прекрасно розумію, що це іде тільки із-за одного: щоб Фонд державного майна не проводив контроль, не повертав державного майна і не наводив відповідний лад. Я прекрасно розумію, що сьогодні це питання і політичне. Але іншого виходу не має: або ми державники з вами і розберемося з тим всім майном, що у нас ще залишилося, або ми просто сьогодні, не фінансуючи Фонд державного майна, може статися так, що вся комп’ютерна система, яка веде облік державного майна, може бути відключена, бо в мене навіть не має коштів на утримання самої електронної системи зв’язку. Повірте мені, що в таких умовах працювати просто неможливо. Я прекрасно розумію, що у нас сьогодні іде політична криза і криза управлінська. Але сьогодні відбувається протистояння не просто між Кабінетом Міністрів і Верховною Радою, а в результаті страждатиме весь український народ. Бо Фонд державного майна сьогодні відстоює те майно, яке набуто поколінням людей, адже нам нести відповідальність за майно перед всім українським народом. Ми всі з вами йдемо на вибори, ми повинні прекрасно розуміти чи зберегли ми щось того, що ще можна зберегти і, що ми передамо людям. Я прошу вас, підтримайте цей проект закону, дайте можливість сьогодні працювати Фонду державного майна. Я до вас звертаюсь з таким проханням.
Шановні колеги, у виступі голові комітету профільного нашого, у виступі Фонду державного майна прозвучала ризька, але справедлива оцінка того стану речей, в якій ми живимо. Ну, я не знаю, хто такі рекомендації вносить на підпис Президенту, що якщо немає одно закону, то не можна приймати інший закон. Я не виключаю, що коли ми розглянемо Закон „Про Кабінет Міністрів”, то напишуть йому юристи всесвітньо визнані, і особливо загальноєвропейського масштабу, що не можна підписувати Закон „Про Кабінет Міністрів”, бо немає Закону „Про Фонд майна”. У нашому царстві-государстві, на жаль, все може бути. І це крик душі того, яка є наша виконавча влада, якщо вірити словам, а, я думаю, у нас немає підстав не вірити словам Фонду державного майна, що ніхто нічого не хоче регулювати. Чому не хоче? Тому, що коли не врегульовано законом, управляється так як управляється тимчасовим урядом. Давайте ми змобілізуємося і допоможемо фонду працювати в рамках закону. Я ставлю на голосування пропозицію Президента про відхилення Закону „Про Фонд державного майна України”. Прошу визначатись. [[12:00:00]] За-49 Підтримали пропозицію Президента про відхилення. Тобто пропозиція не знайшла підтримки. Я ставлю на голосування пропозицію профільного Комітету з питань економічної політики і управління народним господарством, власності та інвестицій про прийняття закону з подоланням вето – Закону України „Про Фонд державного майна України”. Реєстраційний номер 7364. Прошу визначатись. [[12:00:52]] За-103 По фракціях. Регіони - 0, комуністи – 56, Блоку Тимошенко – 5, Народної Партії – 0, „Наша Україна” – 4, соціалісти – 28, Народний Блок, соціал-демократи – нулі, Українська Народна – 3, Народний Рух – 0, Партія промисловців і підприємців – 1, „Відродження” – 4, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 2. Станіслав Іванович, будь ласка. Мікрофон Гуренка.
Шановні колеги, шановний Адаме Івановичу. У мене є пропозиція і прохання. Прохання опублікувати в „Голосі України” голосування, особливо на фоні сьогоднішніх виступів про піклування про державу Україну, я думаю, хай виборці зроблять висновки. А друге, я просив би, якщо буде на те ласка ваша і рішення залу, - доручити комітету профільному підготувати терміново проект постанови разом із Фондом держмайна, проект постанови Верховної Ради про вирішення фінансових питань на основі законопроекту. Бо, дійсно, працювати так неможливо. Це взагалі просто немислимо, щоб Фонд державного майна не мав на сьогодні кошторису! В той же час, як ми знаємо, що мільярди очікуються отримати від приватизації. Це знову, значить, пропонується приватизація на ліво, знову якомусь „Міталу”, знову якомусь там, не буду прізвищ називати, російському підприємству і від своїх до своїх. А Фонд держмайна, хоч я і не прихильник приватизації. Я просив би такого доручення. Спасибі.
Так, ну, з приводу „Голосу України” зараз визначимось залом, щоб не було так, що це рішення наше з вами лише. А щодо доручення комітету, то давайте так домовимось, що комітету Станіслава Івановича, комітету з питань бюджету, комітету з питань, Станіслав Івановичможе і не треба, але, на превеликий жаль, наша з вами постанова буде лише постановою, бо уряд керується лише одним – Законом „Про Державний бюджет”, і він пошле подалі з нашою постановою. Хочете, готуйте. Добре, готуйте постанову, ми її розглянемо, готуйте із фондом, готує комітет. Добре, готуйте постанову. Хто за те, щоб опублікувати результати нашого голосування в „Голосі України”, прошу голосувати. [[12:03:41]] За-87 Шановні колеги! Цілком зрозуміло, що якщо б у нас було 230 голосів, то й 230 було б за те, щоб опублікувати. Якщо у нас 104 голоси, то це ясно. Тоді домовилися, комітет готує терміново проект постанови, ми попробуємо щось поправити. Розглядається Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про перелік об’єктів. Перерву ми домовилися, ми перерву, вибачте, з’їли своїми запитами, оголошеннями і так далі, бо там 45 хвилин, а ми півтори години. Попрацюємо за рахунок інтенсивніше. Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" щодо ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" з пропозиціями Президента від 20.02.2006, реєстраційний номер 9041. Будь ласка, Романюк Сергій Андрійович, перший заступник міністра економіки. Підготуватися Буждигану.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! Закон України "Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" , який прийнятий Верховною Радою 9 лютого цього року не може бути підписаний Президентом з таких підстав. Законом пропонується включити до переліку об’єктів права держвласності, що не підлягають приватизації, акції, які належать державі у статутному фонді ВАТ „Нікопольський завод феросплавів”. Цей ВАТ за основним видом діяльності не належить до об’єктів права держвласності, які відповідно до частини другої статті п’ять Закону України „Про приватизацію” не підлягають приватизації. Крім того, за рішенням Київського апеляційного господарського суду від 25 липня минулого року визнано недійсними договори купівлі-продажу пакетів акцій ВАТ у розмірі 25 відсотків та 25 відсотків плюс одна акція і зобов’язана повернути їх у держвласність. Відповідно до законодавства у разі розірвання договорів купівлі-продажу об’єктів приватизації в зв’язку з невиконанням їх умов або визнання їх недійсними в судовому порядку покупцям на підставі рішення суду повертаються кошти, сплачені за об’єкт приватизації. В Державному бюджеті цього року цих коштів не передбачено. Виходячи з викладеного, Закон України про внесення змін до Закону України „Про перелік об’єктів права держвласності, що не підлягають приватизації” Президент пропонує відхилити. Дякую за увагу.
Так, дякую, сідайте, будь ласка. Пилип Пилипович.
Шановні народні депутати, Комітет з питань економічної політики, управління народним господарством, власності та інвестицій на своєму засіданні сьомого березня розглянув пропозиції Президента України до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації” щодо ВАТ „Нікопольський завод феросплавів”, яким передбачено включити до переліку об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, акції, що належать державі у статутному фонді ВАТ „Нікопольський завод феросплавів”. Президент України пропонує відхилити зазначений закон у зв’язку з тим, що за своїм видом діяльності ВАТ „Нікопольський завод феросплавів” не відноситься до об’єктів права державної власності, які відповідно до частини другої статті п’ятої Закону України „Про приватизацію державного майна” не підлягають приватизації. Крім того, до вирішення питання про включення до переліку об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, належні державі акції ВАТ „Нікопольський завод феросплавів” не було залучено Кабінет Міністрів України як єдиного органу з управління об’єктами державної власності. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України вважає доцільним підтримати прийнятий закон. Комітет вирішив рекомендувати Верховній Раді України відхилити пропозицію Президента України і прийняти зазначений закон повторно у редакції, ухваленій 9 лютого 2006 року двома третинами конституційного складу Верховної Ради. Але дивлячись об’єктивно на ситуацію, комітет так само пропонує, якщо нам не вдасться подолати вето, комітет пропонує нову редакцію: заборонити на 2006-2007 роки приватизацію пакету акцій, що належать державі, у статутному фонді ВАТ „Нікопольський завод феросплавів”. Дякую.
Так, шановні колеги, зрозуміла ситуація. Я думаю, кожен із вас усвідомлює, що цей завод і події навколо заводу настільки вже здивували не тільки українське суспільство, а ми дивуємо весь світ, давайте ми зробимо мудре рішення. А мудрість буде полягати, я думаю, в тому, що нехай він не належить ні одній, ні другій, ні третій, ні десятій групі, бо післязавтра знову будуть суди. Одні куплять, а другі будуть перекупляти. Давайте ми його залишимо в руках держави, тим більше, що збитків державі цей завод не приносить, він дає доходи. То нехай він знаходиться в руках держави і нехай держава, всі ми цим користуємо. і тоді ми покладемо край всім спекуляціям. Давайте спочатку будем голосувати, правда, пропозицію Президента про відхилення закону. Я ставлю на голосування пропозицію Президента про відхиленняЗакону "Про внесення змін до Закону України "Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" щодо ВАТ "Нікопольський завод феросплавів". Прошу визначатися. 9041 реєстраційний номер. [[12:10:04]] За-42 Я думаю, правильно ми поступили. Тепер, шановні колеги, давайте змобілізуємося! Давайте дійсно, зробимо добру справу на завершення нашої каденції: давайте залишимо цей завод народові. Я ставлю на голосування пропозицію про подолання вето на пропозиції Президента щодо Закону про внесення змін до Закону України „Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації” [[щодо ВАТ „Нікопольський завод феросплавів]], реєстраційний номер 9041. Прошу голосувати. Голосуємо. За всенародне добро. [[12:11:05]] За-244 По фракціях, будь ласка. «Регіони України» - 58, комуністів – 55, Блок Тимошенко – 0 [[ну, чекати іншого важко було]], Народна Партія – 38, „Наша Україна” – 2, Соцпартія – 29 Народний Блок Литвина – 22, Соціал-демократичної партії об’єднаної – 19, Української Народної Партії – 1, Народного Руху України – 0, Партія промисловців і підприємців – 1, партія „Відродження” – 10, „Реформи і порядок” – 0, „Позафракційні” – 9. Я думаю, зрозуміло, хто кого підтримує. Так, була пропозиція. Давайте ми хоч якийсь захід вживемо для того, щоб цей завод не позорив Україну і торги навколо нього. Я пропоную прийняти цей закон в новій редакції, з тим щоб заборонити приватизацію Нікопольського заводу феросплавів протягом 2006 – 2007 років. Прошу голосувати. Не з голосу – це пропозиція комітету. А, представники уряду, прошу не керувати Верховною Радою. Я до вас на уряд не приходжу. Якщо ви будете вести так, я попрошу вас залишити зал. Голосуємо. [[12:12:34]] За-271 По фракціях. «Регіони України» - 58, комуністів – 54, Блоку Тимошенко – 21, Народної Партії – 35, „Наша Україна” – 2, соціалісти – 30, Народний блок Литвина – 22, соціал-демократи [[об’єднані]] – 17, Народної партії – 2, Народного Руху – 0, Партія промисловців і підприємців – 1, „Відродження” – 14, „Реформи і порядок” – 8, позафракційні – 7. Я, думаю, шановні колеги, нам буде не соромно за прийняття подібного рішення. Дякую. Розглядається Закон України "Про холдингові компанії в Україні” з пропозиціями Президента. Я вже десятий раз вам про перерву нагадую. Що ми перерву виговорили в заявах, промовах і тому подібне. Закон України "Про холдингові компанії в Україні” з пропозиціями Президента України від 2 березня 2006 року. Реєстраційний номер 3355. Голова фонду Семенюк Валентина Петрівна. Підготуватися Буждигану.
Шановні народні депутати. У зв’язку з прийняттям 7 лютого 2006 року Верховною Радою України Закону про холдингові компанії України, він був розглянутий Президентом, за його дорученням пропонуються до уваги аргументи, з приводу яких вище зазначений законопроект не може бути підписаний. За законом у холдинговій компанії акумулюються пакети акцій часток паїв, які становлять 60 і більше відсотків статутного фонду корпоративного підприємства. Це стаття один законопроекту. Такий підхід не відповідає частині третій статті 126 Господарського кодексу, відповідно до якої між асоційованими підприємствами виникає вирішальна залежність у разі, якщо він, між підприємствами встановлюються відносини контрольного підпорядкування за рахунок переважної участі контрольного підприємства у статутному фонді чи на зборах, чи на інших органах управління, чи дочірнього підприємства, зокрема володіння контрольним пакетом. Відповідно ж до пункту 59 Закону України "Про Державну програму приватизації” контрольним пакетом акцій вважається пакет акцій розміром більше, ніж 50 відсотків статутного фонду відкритого акціонерного товариства, який дає можливість юридичній або фізичній особі здійснювати вирішальний вплив на діяльність відповідного суб’єкта. Такий підхід закріплено в статті 22 Господарського кодексу України. Крім того необхідно врахувати, що відповідно до державної програми приватизації у процесі приватизації відбувається закріплення в державній власності пакетів акцій в розмірі від 25 або 50% статутного фонду відкритого акціонерного товариства плюс одна акція. За рахунок саме таких пакетів акцій було створено державою або в залежності з її участю більшість холдингових компаній, які в разі прийняття закону залишаються за межами його регулювання. Хочу сказати, на сьогодні таких 36 холдингових компаній. До того ж значне положення виключає можливість утворення надалі холдингових компаній за участю держави з використанням пакетів акцій, закріплених в державній власності в процесі приватизації. За законом пакет акцій, часток або паїв, або інше майно, передані до статутного фонду державної холдингової компанії, є власністю цієї компанії, це стаття 6. Пунктом 1.2 статті 11, прикінцеві положення, передбачені надання холдинговим компаніям, в тому числі державним, права розпоряджатися холдинговими, корпоративними. акцій. З цим не можна погодитись, оскільки надане створює умови для відчуження об’єктів державної власності в інший спосіб, ніж це передбачено законодавством України про приватизацію державного майна. Це може призвести до безконтрольності відчуження пакетів. Наведене не відповідає статті 22 Господарського кодексу, якою визначено.
Так, завершуйте, але оперативніше.
Добренько. На основі цього можу сказати, що зауваження, які внесені Президентом, пропонується викласти в новій редакції і зауваження, які викладені в порівняльній таблиці Комітету з економічної політики, можна погодитись і прийняти його в новій редакції. Дякую за увагу.
Дякую. Так, будь ласка, Пилип Пилипович Буждиган від комітету.
Шановні народні депутати, проект Закону України „Про холдингові компанії”, реєстраційний номер 3355, вніс Кабінет Міністрів України, прийняла Верховна Рада його в цілому в лютому місяці цього року. Закон має на меті визначити загальні засади функціонування холдингових компаній в Україні, в тому числі державних холдингових компаній, а також особливості їх утворення, діяльності та ліквідації. Але ж, 2 березня 2006 року, Президент України скористався своїм правом вето і повернув нам закон до Верховної Ради зі своїми чітко сформульованими пропозиціями. Зокрема, Президент України пропонує внести до закону України ряд змін, які спрямовані на проведення положень цього закону у відповідність із Господарським кодексом України та іншими законами України. Слід зазначити, що Головне науково-експертне управління Верховної Ради і Головне юридичне управління так само дали свої висновки, зміст яких зводиться до часткового врахування пропозицій Президента. Але Комітет з питань економічної політики, управління народним господарством, власності та інвестицій, прийняв рішення, повністю врахувати пропозиції Президента України і прийняти закон у новій редакції з повним врахуванням Президента України. І таким чином, подивимось, як далі будуть розвиватися події щодо цього закону, ми повністю враховуємо пропозиції Президента. Дякую.
З процедури чого? З мотивів, будь ласка, Зарубінський.
Дякую, Адаме Івановичу. Олег Зарубінський, Народний Блок Литвина. В мене запитання є до своїх колег, можливо вони є риторичними, я не зовсім розумію, що коїться. Цей законопроект свого часу був поданий Кабінетом Міністрів України, Верховна Рада України його прийняла, після цього він ветується. Що ветується, проект Кабінету Міністрів України? Я хочу, щоб хтось дав зрозуміти, що відбувається, чи Кабінет Міністрів України, Інститут Президента працюють в різних законодавчих полях, чи вони є опонентами, конкурентами і т.д. Я не розумію, що відбувається, я прошу пояснити, Адаме Івановичу, можливо вас, я не знаю, кого.
Дуже просто пояснюється. Цей проект вносив не нинішній уряд. Ще треба пояснення? Будь ласка. Ото і що, то я думаю, ми правильно зробили зміни в Конституції, щоб був порядок, щоб не було тимчасовості. Що один уряд не встиг прийти написати закони, як приходить вже інший, а іншому вже не подобаються ті закони, які попередники написали. Тому вони їх і ветують. Ларчик відкривається дуже просто. Я пропоную поступити мудро, як це може зробити Верховна Рада, давайте врахуємо пропозиції Президента, вони покращують Закон і з цим погоджується профільний комітет. Я ставлю на голосування про прийняття Закону України „Про холдингові компанії” [[з врахуванням пропозицій Президента]] в новій редакції. Прошу голосувати. [[12:20:40]] За-219 Оце ми заслухалися дебатами і зарубінськими. Давайте змобілізуємося. Ставлю на голосування про прийняття Закону про внесення змін до, вірніше, Закону про холдингові компанії в Україні в новій редакції з врахуванням усіх пропозицій Президента. Прошу голосувати. [[12:21:19]] За-285 Дякую. До речі, мені дали тільки що інформацію, що уряд Єханурова підтвердив, що такий Закон треба. Різні команди – різні підходи. Закон прийнято в новій редакції. Розглядається Закон України ""Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов’язок і військову службу" [[нова редакція]] з пропозиціями Президента України від 07.03.2006. Реєстраційний № 8047. Георгій Корнійович Крючков, будь ласка, від комітету.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги. Ми прийняли 8 лютого Закон „Про внесення змін до Закону „Про загальний військовий обов’язок і військову службу”, нову редакцію Закону затвердили. Президент повернув для повторного розгляду три зауваження: два з них редакційні [[можливо не зовсім вдалі редакційно]] і одне суттєве - зменшити розмір грошової винагороди у разі контузії, поранення з „3 до 10 років” на „з 3 до 5 років”. Комітет підтримує зауваження Президента і вважає за можливе з ними погодитися і прийняти Закон у новій редакції з урахуванням зауважень Юридичного управління, юридичне управління досить уважно почитало цей закон. Вони не носять, не змінюють по суті закон, але є більш точними. Бо та формула, яку запропонував Президент включає до військових формувань правоохоронні органи, Державну спеціальну службу транспорту, це ми виправили в законі. І прийняти цей закон в новій редакції з урахуванням зауважень Президента і нашого Головного юридичного управління.
Дякую, Георгій Корнійович. Сідайте. Міністерство оборони також не заперечує про прийняття закону в новій редакції. _______________. Ми підтримуємо позицію комітету. Просимо підтримати. Спасибі.
Так. Добре. Я ставлю на голосування про прийняття в новій редакції з урахуванням пропозицій Президента Закону України про внесення змін до Закону України „Про загальний військовий обов’язок і військову службу”. Прошу дружно голосувати. Нова редакція, да. [[12:23:47]] За-237 Дякую. Закон прийнято. Розглядається Закон України "Про закони і законодавчу діяльність" з пропозиціями Президента України від 10.01.2006, реєстраційний номер 0894. Лідія Миколаївна Горбунова, будь ласка, заступник міністра юстиції.
Шановний Головуючий! Шановні народні депутати! Закон України „Про закони і законодавчу діяльність” прийнятий Верховною Радою України 22 грудня 2005 року повернуто Президентом України 10 січня 2006 року з пропозицією для повторного розгляду Верховної Ради України через невідповідність низки його положень Конституції України, концептуально недовершеність, а також у зв’язку з наявністю у нього внутрішніх суперечностей, повторів тощо. Я не буду називати всі зауваження Президента, я думаю, вони вам відомі, і я зупинюсь тільки на основних. Так, зокрема, статтю 4 цього закону встановлює правило конституційного врегулювання суспільних відносин. Однак, за статтею 8 основного закону України Конституція має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі. І з цього приводу також було рішення Конституційного Суду України, який зауважив, що Конституція України як Основний Закон держави за своєю юридичною природою є актом установчої влади, що належать народові. А закон і актами, встановлені Конституцією України законодавчої влади. Це зумовлює їх субординацію відносно Конституції України. Таким чином, Конституція України є основною для законів, а не навпаки. І будь-який закон не може визначати перелік питань, які регулюються Конституцією України. Також частиною другою статті 8 Закону пропонується встановити, що всеукраїнським референдумом проголошеним за народною ініціативою, Президентом України, відповідно до Конституції України, може бути прийнято закон з питань, визначених законом про всеукраїнський референдум. Такий підхід не відповідає Конституції України, якою визначено засади народного волевиявлення, що здійснюється через референдум. Зокрема, статтею 74 Конституції України передбачено, що референдум не допускається лише щодо законопроектів з питань податків, бюджету та амністії, що, до речі, також і вказано в цьому законі. І будь-яких інших обмежень стосовно питань, що можуть бути винесені на всеукраїнський референдум, в Конституції України не передбачено. Таким чином, будь-який законопроект, крім зазначених в статті 74 Основного Закону України, може, не може бути предметом, не може визначати предмет всеукраїнського референдуму. Закон також у більшості випадків розмежовує прийняття законів та визначення умов введення їх в дію, а в деяких випадках прямо передбачає існування окремого закону про введення закону в дію. Це, наприклад, частина 2 статті 16, четверта статті двадцять шостої та інші. Це не відповідає частині 5 статті 94 Конституції України, згідно з якою умови набрання законом чинності мають визначатися в самому законі. Закон також викликає численні зауваження через його невідповідність вимогам законодавчої техніки. В ньому є внутрішні суперечності, повтори. Окремі положення закону вирішують питання, що не є предметом регулювання закону. Це, наприклад, стосується положень щодо прийняття Конституції Автономної Республіки Крим і її. положення, що стосується міжнародних договорів України, форми прийняття пленум Верховного суду України рішень про роз’яснення щодо застосування.
Так, завершуйте.
Президент пропонує Закон України "Про закони і законодавчу діяльність" скасувати як такий, що не відповідає Конституції України, а також не дозволяє посилити значення закону у системі нормативно-правових актів, упорядкувати та підвищити якість законів. Прошу підтримати пропозиції Президента.
Дякую. Від комітету Микола Васильович Оніщук.
Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Як відомо, Верховною Радою України 22 грудня 2005 року втретє, я на цьому наголошую, прийнято Закон у новій редакції „Про закони і законодавчу діяльність”. Проте, на жаль, 10 січня 2006 року Президент України повернув закон для повторного розгляду парламентом з пропозиціями, які щойно були озвучені. Комітет з правової політики розглянув на своєму засіданні подання і зауваження Президента, зокрема, щодо скасування закону, і прийняв рішення, що не може з цим погодитися, оскільки закон є важливим для забезпечення належного забезпечення законодавчої діяльності Верховної Ради України, як вищого законодавчого органу. Висловлені зауваження у певній своїй частині не мають концептуального характеру, а зі змісту вбачається, що пропозиція скасувати закон все-таки є досить радикальною. У зв’язку з цим, шановні колеги, комітет, вивчивши зауваження і пропозиції Президента, вважає за потрібне, до уваги, врахувати зауваження до статей 3, 4, 7, 8, 11, 12, 13, 19, 24, 30, 34, 45 та 42 Закону „Про закон і законодавчу діяльність”. У зв’язку з цим комітет виходить із того, що є підстави прийняти закон у новій редакції. Дякую вам за увагу. Природно, що комітет також пропонував би подолати вето, але, видається, що ця пропозиція не є зараз реальною, маючи на увазі стан голосування та чисельність у залі. Таким чином комітет просить прийняти закон у новій редакції. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Шановні колеги, з одного боку, дійсно, закон про закони і законодавчу діяльність треба, але, з другого боку, ми все це повинні регулювати в нашому внутрішньому законі, яким є Регламент. Але поскільки є, щоб не пропала даремно ініціатива людей, які готували цей закон, давайте ми його підтримаємо в новій редакції з урахуванням майже всіх пропозицій Президента. Я ставлю на голосування про прийняття. Ні, вибачте. Я ставлю на голосування пропозицію Президента про відхилення Закону „Про закони і законодавчу діяльність”. Прошу визначатись. Відхилення. [[12:31:02]] За-48 Не підтримана пропозиція. Хто не встиг, наступного разу проголосує. Я ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття Закону „Про закони і законодавчу діяльність” в новій редакції. Реєстраційний номер 0894. [[12:31:36]] За-202 Хто за те, щоб повернутися? [[12:32:00]] За-220 Шановні колеги, не переживайте. Великої біди, що не буде цього закону, нема, бо все це буде враховано в Регламенті. Може і краще, щоб був Регламент, а не було десятків законів, щоб ми не бігали туди-сюди. Законодавча процедура чітко виписана в тому Регламенті, який ми завтра будемо з вами приймати. Там все це сказано. Знімається з розгляду. Розглядається Закон України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України з пропозиціями Президента від 3 лютого. Реєстраційний номер 4085. Лісовенко Віталій Васильович. Підготуватися Бондарчуку Олександру.
Шановні народні депутати! Шановні колеги! Прийнятий Верховною Радою України 12 січня Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" не може бути підписаний в тій формі, яка вона була прийнята, Президентом в зв’язку з тим, що низка положень цього закону суперечить діючій Конституції та деяким законам України. Так, запропонована редакція частини 2 статті 6 цього закону щодо визначення обсягу загальних платежів щорічно в бюджеті у розмірі не менше 1 відсотка від ВВП суперечить частині 2 статті 95 Конституції України, яка визначає, що виключно законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на суспільні потреби, їх розмір, цільове призначення тощо. Редакція частини 3 цієї ж статті 6 прийнятого закону щодо спрямування надходжень від приватизації, від деяких дивідендів нарахованих на акції, що належать державі, від оренди державного майна тощо також суперечить зазначеній статті. частині 2 статті 95 Конституції України. Частина 5 статті 6 прийнятого закону пропонує вводити спеціальні податки і їх направляти на виплату компенсаційних витрат. виплат. Це суперечить, зокрема, Бюджетному кодексу, де бюджетна система вона повинна бути. визначається, що вона буде діяти по принципу повноти, згідно з яким всі надходження до Державного бюджету надходять до Державного бюджету, а потім з Державного бюджету робляться видатки. На жаль, прийнятим законом пропонуються спеціальні податки поза бюджетом направляти на ці виплати. Згідно з частиною 8 статті 13 зазначеного кодексу також заборонено створення позабюджетних фондів будь-яких, а цим законом пропонується, по суті, така схема. Також положення, про яке йдеться, містить взаємовиключні по суті поняття, оскільки позабюджетні кошти не можуть однозначно бути й бюджетними коштами в той же час. Тому Президент пропонує деякі речі виключити з закону, який був прийнятий, а саме: друге речення абзацу третього і також абзаци від четвертого до дванадцятого, - виключити і прийняти закон в новій редакції. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте. Голова підкомітету Комітету з питань соціальної політики та праці Бондарчук Олександр.
Уважаемый Председатель, народные депутаты! Бондарчук, фракция коммунистов. Вы уже слышали, Президент Ющенко в очередной раз наложил вето на законопроект, которым определены конкретные источники финансирования возврата обесцененных вкладов населения. Президент не может, как он говорит, подписать этот законопроект, потому как в Конституции якобы есть статья 95, которая определяет, что все расходы государства на общественные потребности определяются Государственным бюджетом. Заметьте: полгода назад Президенту Ющенко не помешало подписать постановление Кабинета Министров, тогда еще Юлии Владимировны Тимошенко, о повышении зарплаты министрам, их заместителям, прочим чиновникам в пять раз. Он подписал то постановление, работает эта постанова, работает: повышены заработные платы министрам с середины года. Это сделано задним числом, так сказать. И все нормально. А когда возвращать деньги народу – трудовые вклады – здесь Ющенко цепляется за какие-то крючкотворства, устраивает нам. И в какой раз я уже выхожу на ту трибуну вот в этом созыве, я посчитал: 12 раз. Двенадцать законопроектов мы с вами направляем, голосуем за них. Я их могу перечислить: 4085, 4405, 3762, 3524, 4295, 4295-1, 4475, 75-1, 75-2, 75-3, 6053, 8059 и вето, постоянное вето. Что хочет Президент получается? Президент хочет чтобы законопроект о государственных гарантиях возврата обесцененных вкладов оставался в ныне действующей редакции. Я напомню суть ныне действующей редакции этого законопроекта. Там собственно сказано только одно, что, да, есть долг в размере 132 миллиардов гривен, и все. Как его возвращать? В течение какого времени? Это ничего не определено. Поэтому, если мы хотим, чтобы эта проблема, которая очень волнует большинство людей, живущих в Украине, была когда-то разрешена, а не через 250, 300 лет, если мы и дальше будем такими темпами погашать, то надо преодолевать это вето, которое сегодня наложил Президент. По результатам голосования, я думаю, наши избиратели смогут уточнить свои позиции перед 26 марта. Спасибо за внимание.
Шановні колеги, тут для уточнення. Так, Президент не підписує постанов Кабінету Міністрів. Постанови Кабінету Міністрів підписує глава уряду. Але Президент відповідно до Конституції має право відмінити будь-яку постанову Кабінету Міністрів. Це для уточнення. Шановні колеги, заслухали ми. Тоді я ставлю на голосування першу пропозицію Президента. Їх тут дві. Хто за те, щоб врахувати пропозицію Президента, який пропонує у статті другій закону виключити друге речення абзацу третього, де суть іде про те, щоб у Державному бюджеті враховувалися кошти на заощадження , повернення заощаджень громадян у розмірі одного відсотка валового внутрішнього продукту. Президент пропонує це виключити. Я ставлю на голосування цю пропозицію Президента. Прошу визначатись. [[12:40:13]] За-30 Не підтримано. Ставлю на голосування другу пропозицію Президента, який пропонує в статті 2 закону виключити абзаци 4, 12, де розписано, скільки відсотків, куди, що і від яких надходжень іде на повернення заощаджень. Ставлю на голосування цю пропозицію Президента про виключення цих положень із закону. Прошу визначатись. [[12:40:55]] За-21 Я думаю, що це правильно. Так, тоді я ставлю пропозицію, прошу змобілізуватись, пропозицію профільного комітету про подолання вето на пропозиції Президента до Закону України „Про внесення змін до доповнень до Закону України „про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України”. Прошу голосувати. [[12:41:35]] За-236 По фракціях. „Регіони України” - 58, комуністів – 55, Блоку Тимошенко – 17, народної партії – 32, „Наша Україна” – 0, соціалісти – 29, Народний блок Литвина - 22, соціал-демократи [[об’єднані]] – 8, Української народної партії – 7, Народний рух України, Партія промисловців і підприємців - 0, партія „Відродження” - 2 „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 6. Вето не підтримано. Яка пропозиція комітету? Бондарчука мікрофон, будь ласка.
Предложение комитета снимать этот законопроект. Я думаю, что в следующем созыве фракция коммунистов и другие фракции снова внесут аналогичные законопроекты, это первая позиция. И второй момент, опубликовать результаты голосования в «Голосе Украины».
А можливо ми врахуємо пропозицію Президента чи ні? Ні. Ясно, комітет не пропонує цього. Значить, закон відхилено, на жаль, на превеликий жаль, бо люди від нас чекали такого подарунка. Я думаю, наше скликання поступило б мудро, якби в нас вистачило волі подолати вето Президента. Народ бачив, чув, які фракції підтримали, які не хочуть повертати заощаджень. Закон України про внесення змін до статті 5 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" з пропозиціями Президента України від 03.10.2005 року. Реєстраційний номер 7037. Матвійчик Володимир Макарович, найкращий друг Верховної Ради. Будь ласка!
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, законом, прийнятим Верховною Радою України, передбачено доповнити статтею 5 Закону „Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу”. Згідно з якою установи, організації та підприємства, що перебувають у віданні Національної академії наук і галузевих академій наук, самостійно розпоряджаються доходами та іншими надходженнями, одержаними від надання дозволених законодавством платних послуг. Таке розпорядження включає в себе право відкривати поточні та депозитні рахунки в банках, збереження коштів на депозитних рахунках. Прийнятий Верховною Радою України закон не може бути підписаний Президентом України з наступних причин. Положення прийнятого закону передбачається поширити, як на госпрозрахункові організації та підприємства, господарська діяльність яких регулюється Господарським кодексом України, так і на неприбуткові установи. Тобто бюджетні установи, які відповідно до Статті 2 Бюджетного кодексу утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевих бюджетів. Тому необхідно врахувати, що надання неприбутковим установам і організаціям, зазначених у законі прав на здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку означатиме позбавлення їх статусу неприбуткових, що призведе до втрати відповідних пільг, встановлених для бюджетних установ і організацій. При цьому слід зауважити, що більшість наукових установ та організацій, що перебувають у віданні академій, є бюджетними. Відповідно до пункту 1 статті 29 Бюджетного кодексу України, доходи державного бюджету України включають доходи від плати за послуги, що надаються бюджетними установами, які утримуються за рахунок коштів державного бюджету. При цьому слід зазначити, що згідно з пунктом 16 статті 11 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік” джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у 2006 році у частині доходів є власне надходження бюджетних установ, у тому числі і академій, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету. Таким чином, запровадження вище наведеної норми Закону спричинить зменшення доходів спеціального фонду бюджету. Однак Законом, що надійшов на підпис, джерела компенсації таких втрат не визначені. Цим порушується проголошений частиною третьою статті 95 Конституції України принцип збалансованості бюджету. А також положення статті 27 Бюджетного кодексу України. Крім того, положення щодо набрання ним чинності з дня опублікування, не узгоджується з частиною третьою статті 27 Бюджетного кодексу. Враховуючи вище наведене, Президентом України пропонується Закон України „Про внесення змін до статті 5 Закону України „Про особливості правового режиму діяльності Національної Академії наук, галузевих академій” відхилити. Шановні народні депутати, прошу вас підтримати пропозицію Президента України – це буде на користь бюджетним установам Академії. Дякую за увагу.
Дякую. Ми вам повіримо, що це так буде. Виконуючий обов’язки Голови Комітету Ігор Рафаїлович Юхновський.
Шановний Адаме Івановичу, шановні депутати. Все, що сказав Володимир Макарович, є правда. Єдине лише, коли наукова установа зробить роботу, продасть цю роботу і отримає за це певний прибуток, мова йде про те, щоб вона сама могла цей прибуток використати для свого розвитку. І в бюджеті не може бути заплановано цей прибуток у виді додатку до спеціального фонду бюджету. Тому, що в бюджеті, який пишеться на наступний рік не відомо, в принципі, які роботи можуть бути впроваджені у виробництво шляхом наукових досліджень. Тому, взагалі, кажучи, говориться про те, чого немає. Шановні друзі, якщо ми не будемо стимулювати впровадження наукових розробок у виробництво, ми ніколи не досягнемо розвитку прогресу у нашому виробництві. Мова йде про те, що державним установам Академії наук і галузевих академій дати дозвіл розпоряджатися тими коштами, які вони одержать від впровадження наукових розробок у виробництво. В законі пропонується, в запереченні, пропонується і в розпорядженні Кабінету Міністрів номер 3275 говориться про те, що ці кошти мають позначати на державне казначейство. Далі. Державне казначейство має право ці гроші вкладати на депозит і Міністерство фінансів має право розпоряджатися тими коштами як воно собі захоче. Це є неправильно. І тому комітет схвалив проект от цього закону. Комітет вважає, що Президент є не зовсім чітко інформований відносно того як має розвиватися інноваційна політика в середині держави. Комітет просить перемогти вето Президента і проголосувати за цей законопроект. Для цього ми повинні, однак, набрати 300 голосів. Тому я дуже вас прошу, щоб всі зосередилися, зібралися і все-таки ми проголосували за цей закон. Дякую.
Так. Шановні колеги, давайте будемо визначатись. Я ставлю на голосування пропозицію Президента про відхилення Закону України про внесені зміни до статті 5 Закону України „Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу”, реєстраційний номер 7037. [[12:50:03]] За-73 Не підтримана пропозиція Президента. Я ставлю на голосування пропозицію профільного комітету про подолання вето на пропозиції Президента щодо Закону України про внесення зміни до статті 5 Закону України про особливості правового режиму діяльності Національної Академії Наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу. Реєстраційний номер 7037. Прошу дружно голосувати. [[12:50:48]] За-204 По фракціях. „Регіони України” – 53, комуністів – 49, Блоку Тимошенко – 23, Народної Партії – 15, „Наша Україна” – 5, соціалісти – 25, Народний блок Литвина – 20, соціал-демократи [[об’єднані]] – 5, Української Народної Партії – 1, Народного Руху України – 0, Партія промисловців і підприємців – 3, Партії „Відродження” – 4, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 1. Ну, зрозуміло, яка доля нас чекає з вето. Ігор Рафаїлович, є тут порівняльна таблиця, де враховані пропозиції Президента. Можна ставити, з врахуванням пропозицій Президента? Чи не заперечує комітет? Бо у порівняльній таблиці є пропозиції щоб врахувати пропозиції Президента. Не заперечуєте? Я ставлю на голосування про прийняття Закону про внесення змін до статті 5 Закону України про особливості правового режиму діяльності Національної Академії Наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу в новій редакції, з врахуванням пропозицій Президента. Прошу голосувати. Нова редакція. Потім уряд вето накладе. [[12:52:25]] За-282 У новій редакції закон прийнято з врахуванням, ще раз наголошую, всіх пропозицій Президента. Цікаво, як поступить Президент? Закон України "Про внесення зміни до статті 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" щодо виробництва, торгівлі медичною технікою та виробами медичного призначення" з пропозиціями Президента від 27 лютого цього року, реєстраційний номер 6280. Дашкевич Андрій Вікторович, будь ласка, голова Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва. Буждигану підготуватися.
Дякую. Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! 7 лютого Верховною Радою було схвалено Закон "Про внесення зміни до статті 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" щодо виробництва, торгівлі медичною технікою та виробами медичного призначення" внесений на розгляд народними депутатами Клименком та Сергієнком. Слід наголосити, щ прийняття закону зустріла вкрай негативну реакцію суб’єктів господарювання та спричинило численні звернення до Президента України з обгрунтування недоцільності його введення в дію. На основі ретельного так комплексного аналізу ситуації глава держави звернувся до парламенту з пропозицією відхилити зазначений закон, як такий, що призводить до надмірного регуляторного впливу держави на відповідну сферу господарської діяльності. Підставою для прийняття такого рішення стали наступні аргументи. По-перше. Цей закон вводить ліцензування нового виду діяльності, проте на даний час Законом „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” , який є базовим у сфері ліцензування, вже визначено необхідність отримання ліцензії на виробництво лікарських засобів, оптову та роздрібну торгівлю ними. Тобто в разі набуття законом чинності відбудеться накладання понять лікарських засобів і виробів медичного призначення. Складність і неможливість їх розмежування призведе лише до дублювання функцій органів влади, надмірного державного втручання в господарську діяльність, що загрожує збільшенням зловживань в медичній сфері. До речі, це підтверджує й міжнародний досвід. Так, впровадження ліцензування цього виду діяльності в Росії призвело до стрімкого зростання корупції в медичному секторі за відсутності будь-яких позитивних результатів. Тому федеральним законом 80 у липні минулого року ліцензування і виробництво, і торгівлю медтехнікою і медвиробами було скасовано. Варто підкреслити, що на даний час державою застосовується цілісний комплекс регуляторних механізмів впливу на виробників та імпортерів медичних виробів. Так, зазначені вироби підлягають обов’язковій державній реєстрації. З метою їх контролю на відповідність технічним умовам та стандартам існує система обов’язкової сертифікації виробів медтехніки. Крім того, проводиться обов’язкова санітарно-гігієнічна експертиза. За провадження ще й ліцензування зазначених видів діяльності є недоречним і призведе лише до зайвого впливу держави, який вбачається надмірним. По-друге, введення ліцензування зазначеної господарської діяльності спричинить додаткові витрати суб’єктів господарювання, як наслідок – відповідне підвищення вартості медичної техніки та виробів медичного призначення. Це негативно позначить на споживачах такої продукції.
Так, завершуйте.
Слід мати на увазі, що споживачами таких засобів є, насамперед, бюджетні заклади охорони здоров’я. Підвищення вартості медтехніки призведе до додаткових витрат цих закладів, а, отже, до додаткових бюджетних витрат, що є порушенням статті 27 Бюджетного кодексу, оскільки у законі не передбачені джерела покриття цих витрат. Враховуючи наведене, пропонується закон відхилити. Просимо підтримати. Дякую.
Пилип Пилипович Буждиган від комітету.
Шановні народні депутати, на нашому комітеті, коли розглядався даний законопроект, уся ця аргументація, яку ви тільки що чули, від доповідача так само звучало. Но виходячи з інтересів здоров’я нації, виходячи з інтересів здоров’я кожної української родини, ми все ж таки на комітеті прийняли рішення про те, щоб подолати вето Президента. Це надзвичайно важлива сфера життєдіяльності країни і, виходячи з цього рішення комітету, подолати вето.
Дякую. Я ставлю на голосування пропозицію Президента про відхилення Закону України "Про внесення зміни до статті9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" щодо виробництва, торгівлі медичною технікою та виробами медичного призначення". Реєстраційний номер 6280. Пропозиції Президента про відхилення. Прошу визначатись. [[12:58:26]] За-48 Не підтримано. Ставлю на голосування пропозицію профільного комітету подолати вето на пропозицію Президента щодо Закону України "Про внесення зміни до статті 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" щодо виробництва, торгівлі медичною технікою та виробами медичного призначення". Реєстраційний номер 6280. прошу голосувати. [[12:59:16]] За-221 Так, яка думка комітету? Все буде нормально. Закон вважається відхилений. Негативний результат – також результат для тих, хто за нього не голосував. Розглядається. шановні колеги, особливо для тих, хто відбув перерву і прийшов і не чув що я казав. Ми з вами перерву вже використали, коли оголошення оголошували. Не просіть другої перерви, тим більше зараз буде перерва, незабаром. Закон України "Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожиті у побуті природний газ і електроенергію, послуги громадського транспорту [[крім таксі]] " з пропозиціями Президента України. Реєстраційний номер 8681. Будь ласка, Качур Павло Степанович, виконувач обов’язки міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства. Підготуватися Буждигану.
Шановні народні депутати, прийнятий Верховною Радою України 19 січня 2006 року Закон „Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожиті у побуті природний газ і електроенергію” Президентом України не може бути підписаний, виходячи з наступного. Перше: з юридичних причин. Рішення Верховної Ради не відповідає Конституції України щодо здійснення органами законодавчої, виконавчої та судової влади своїх повноважень, у встановлених Конституцією межах, і відповідно до законів України. Повноваження щодо встановлення та зміни цін і тарифів Основним Законом України до повноважень Верховної Ради не віднесені. Пропоноване законом вирішення питання не узгоджується із статтею 10-ю Закону „Про ціни і ціноутворення”, частиною третьою статті 31-ї Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, статтею 28-ю Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, відповідно до яких встановлення тарифів щодо сплати комунальних, транспортних послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади, належить до власних самоврядних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Слід зазначити, що Конституційний Суд України у 1999 році вже визнав таким, що не відповідає Конституції України, Закон України „Про тимчасову заборону підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та послуги громадського транспорту, що надаються громадянам України”. Друга аргументація: з економічних причин. Прийняття закону приведе до подальшого погіршення фінансового стану підприємств житлово-комунальної галузі, технічного погіршення їх основних фондів, у тому числі водопровідно-каналізаційних та теплових мереж. Зокрема ми підрахували, що тільки по водопровідних мережах збитки складуть приблизно 2 мільярда гривень, які не відшкодовуються ніким. І, по-третє, з соціальних причин. Соціальний захист малозабезпечених громадян здійснюється шляхом реалізації програми житлових субсидій. Я хочу звернути вашу увагу, що прийнятий закон абсолютно не стосується малозабезпечених громадян. Вони захищені. У першу чергу цей закон стосується тих, які спроможні платити, але не хочуть платити, і свої платежі по комунальних послугах хотіли би віднести або на Державний бюджет, або на збитки комунальних підприємств. Враховуючи викладене, Президентом України пропонується Закон України "Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожиті у побуті природний газ і електроенергію, послуги громадського транспорту крім таксі” відхилити. Шановні народні депутати, крім цього, цієї аргументації я хотів би передати також до вас звернення від Асоціації міст України до Верховної Ради України щодо підтримки такої пропозиції Президента. Ви знаєте, що всі міські голови йдуть зараз на вибори. Але.
Дякую. Павло Степановичу, а якби ми гроші від „Криворіжсталі” дали вашому міністерству, можна було б мораторій тримати? Ясно. Будь ласка, Пилип Пилипович.
Шановні народні депутати, ви всі уважно вислухали аргументацію. А я вам буду говорити конкретні цифри і факти. Значить 10 січня 2006 року, коли ми голосували за цей законопроект у першому читанні, проголосували 386 народних депутатів. Коли ми голосували 19 січня за даний законопроект про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожиті у побуті природний газ і електроенергію, послуги громадського транспорту крім таксі прийняли у другому читанні і в цілому як закон, проголосувало 339 народних депутатів. Таким чином, бачите, яка ситуація, 10 лютого даний законопроект, вірніше, даже закон, який був поданий на підпис Президенту, повернувся до Верховної Ради. Комітет з питань економічної політики розглянув пропозиції Президента. Президент пропонує відхилити зазначений законопроект, а аргументацію ви чули, це можна найти і юридичні, і економічні, і всякі. Головне науково-експертне управління апарату так само говорить, що можна погодитись з пропозиціями Президента, але комітет вирішив рекомендувати Верховної Ради України відхилити пропозиції Президента України і прийняти зазначений закон повторно в редакції, ухваленій 19 січня 2006 року двома третинами голосів. Ось така позиція комітету. Нагадую, що в нашому комітеті представники всіх депутатських груп і фракцій.
І це правда. Я ставлю на голосування пропозицію Президента про відхиленні Закону України „Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожитий в побуті природний газ і електроенергію, послуги громадського транспорту крім таксі”, реєстраційний номер 8681. Пропозиція Президента, голосується про відхилення. [[13:06:25]] За-40 Шановні колеги, давайте подолаємо вето. Ставлю пропозицію комітету про подолання вето на пропозиції Президента щодо Закону України „Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожитий в побуті природний газ і електроенергію, послуги громадського транспорту крім таксі” з пропозиціями, тобто подолання вето на пропозиції Президента, реєстраційний номер 8681. Прошу голосувати. До виборів залишилося 10 днів. [[13:07:15]] За-222 По фракціях. „Регіони України” – 52, „Комуністи” – 56, „Блок Тимошенко” – 22, „Народна партія” – 23, „Наша Україна” – 2, „Соціалісти” – 28, „Народний Блок Литвина” – 22, „Соціал-демократична партія [[об’єднана]] ” – 8, „Українська Народна” – 3, „Народний Рух” і „Партія промисловців і підприємців” - по нулях, „Відродження” – 4, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 2. Ми в новій редакції можемо щось прийняти? Я пропоную прийняти в новій редакції, накласти такий мораторій на 2006 рік. Прошу голосувати. Зніміть голосування. Качур, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, я розумію, що до виборів ви рахуєте, скільки лишилося, але повірте, що наші виборці прекрасно розбираються, що таке економіка і ваше голосування також в залі показує, що частина розбирається. В мене прохання, Адаме Івановичу, не ставити законопроект, якого немає в порядку денному, який не проходив процедури, тому що це дійсно важливий економічний закон. А то ми з однієї сторони зараз робимо одну дію, а потім будемо слухати про стан житлово-комунального господарства і будемо тут в залі дуже агітувати, як ми хочемо житлово-комунальне господарство підтримати. Прошу зняти цей законопроект з розгляду.
Ми послухати пропозицію Кабінету Міністрів. Я ставлю на голосування пропозицію Головуючого. Хто за те, щоб прийняти Закон України „Про мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та спожиті в побуті природний газ, електроенергію, послуги громадського транспорту, крім таксі” в новій редакції, про те, щоб заборонити це у 2006 році? Прошу голосувати. Цей же законопроект з пропозиціями Президента у новій редакції. Є наші пропозиції. [[13:09:29]] За-245 Дякую. Закон прийнято в новій редакції. А у вас буде право вето. По фракціях, прошу. „Регіони України” – 53, „Комуністи” - 56, Блоку Тимошенко - 32, Народної партії – 34, Наша Україна – 0, Соціалісти – 27, Народний блок Литвина – 22, Соціал-демократи [[об’єднані]] - 12, Української народної партії – 1, Народний Рух України – 0 , Партія промисловців і підприємців - 0, Відродження – 4, Реформи і порядок – 0, позафракційні – 4. Хто за те, щоб опублікувати ці результати в „Голосі України”, прошу голосувати. [[13:10:43]] За-211 Покажіть по фракціях мені. Хто за те, щоб повернутися до цього пере голосування. [[13:11:12]] За-236 Повернулися. Хто за те, щоб опублікувати результати голосування Закону „Про мораторій на ціни” в „Голосі України”, прошу голосувати. [[13:11:35]] За-242 Я Пабата заспокоюю: ми про інше голосували, ви просто хвилюєтеся перед виходом на трибуну. Розглядається Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про ветеринарну медицину" [[нова редакція]] з пропозиціями Президента України від 31.01.2006. Реєстраційний № 7602. Доповідає заступник міністра аграрної політики Пабат Віктор Олексійович. Підготуватися Гладію.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Законопроект, підготовлений народним депутатом України, враховує вимоги СОТ, саме наголошую: про застосування санітарних та. санітарних заходів, та Санітарного кодексу наземних тварин Міжнародного і медичного бюро. Закон містить 16 розділів, 109 статей проти 11 розділів та 40 статей в діючому законі. Введення до законопроекту більш детальних та прозорих вимог міжнародне законодавство буде сприяти активізації торгівлі між країнами-членами СОТ. В той же час необхідно відмітити, що законопроект містить низку положень, які не відповідають Конституції України. Президент України вніс пропозиції щодо реалізації таких розбіжностей, а саме: на даний час функції з державного управління в галузі ветеринарної медицини виконує Державний департамент ветеранів, тобто урядовий орган державного управління, що діє у складі Міністерства аграрної політики. Будь-яких підстав для його реорганізації у центральні органи виконавчої влади Мінагрополітики не вбачає. Цю позицію підтримують всі обласні управління ветеринарної медицини України. Необхідно зауважити також, що майже в усіх країнах світу державні ветеринарні адміністрації знаходяться у складі Міністерства сільського господарства. Підтримуємо вилучення із частини 1 статті 60 закону слова „створені на базі Центральної державної ветеринарної лабораторії” та частину другу. Ці питання можливо врегулювати через повноваження Кабінету Міністрів України. Третє. Частина 8 статті 60 закону зобов’язує власників або уповноважених адміністрації ринків надавати безкоштовно в користування державним лабораторіям ветеринарної медицини приміщення та створювати відповідні умови для їх роботи. Мінагрополітики погоджується на вилучення цього положення так як згідно Конституції стаття 41 – це втручання у підприємницьку діяльністю. В той же час, це питання врегульовано статтею 35 закону про внесення змін до Закону України „ Про якість та безпеку харчових продуктів та продовольчої сировини”. Четверте. Мінагрополітики також погоджується, що з виразів ліцензованих закладів ветеринарної медицини та ліцензовані ветеринарні аптеки необхідно вилучити слово „ліцензовані”, оскільки даний об’єкт є установою ветеринарної медицини, що належать суб’єктам господарювання. Господарська діяльність даних суб’єктів регулюється Законом України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності”. Мінагрополітики також підтримує внесення змін до статті 100-101 закону щодо вилучення пільг спеціалістів ветеринарної медицини, які працюють на селі, на безоплатне житло, опалення, освітлення, пільгокредитування тощо, яку в державному бюджеті на 2006 рік не передбачені відповідні кошти. Одночасно, підсумовуючи викладене, просимо вас, шановні народні депутати, прийняти зважене рішення. Врахувати зауваження Президента до закону і прийняти його в остаточній редакції. Дякую.
Дякую. Сідайте будь ласка. Гладій Михайло Васильович від комітету.
Шановний Іван Адамович, шановні колеги. Дійсно, Президент наклав вето на Закон про внесення змін до Закону України про ветеринарну медицину і направив його на повторний розгляд у Верховну Раду із своїми пропозиціями. Ми розглянули цей законопроект із змінами і пропозиціями на Комітеті Верховної Ради з питань аграрної політики, земельних ресурсів і в принципі погодилися з більшістю поправок Президента. Із шести поправок, які подані, і пропозиції Президента, ми погодилися на комітеті із п’яттю. І тільки з однією поправкою, що до статті 4 закону щодо державного управління галуззю ветеринарної медицини ми не погодилися і от чому. Не можна погодитися із зауваженням Президента України про те, що положення Закону про входження до складу органів державного управління в галузі ветеринарної медицини центрального органу виконавчої влади з питань ветеринарної медицини і спеціальним статусом фактично покладає на Кабінет Міністрів обов’язок щодо утворення нового відповідного державного органу. І у нас такі структури Кабінет Міністрів створює на основі прийняття законів, які ми приймаємо на Верховній Раді. Так що Верховна Рада абсолютно має право приймати такі рішення. Тому, шановні колеги, ми маємо підтримку комітету Верховної Ради і Голови Науково-експертного управління, також підтримує про те, що ми маємо право створювати відповідні державні структури і надавати їм певні повноваження. Тому я прошу вас підтримати рішення Комітету Верховної Ради з питань аграрної політики і земельних ресурсів. Дякую.
Так, дякую. Голосуєм. Значить, мабуть, давайте, щоб не тратити часу, ми поставимо на голосування одну пропозицію – про прийняття закону в новій редакції. Правильно? Так, хто за те, щоб прийняти Закон про внесення змін до Закону України про ветеринарну медицину в новій редакції, реєстраційний номер 7602. Прошу визначатися. [[13:17:25]] За-106 Не прийнято. Закон відхилено. Я ще раз вам повторюю, ми голосували рішення комітету про прийняття закону у новій редакції. Про що поставити? Не зрозуміли? Добре. Хто за те, щоб прийняти закон у новій редакції з пропозиціями комітету. Прошу визначатися. [[13:18:11]] За-113 Не прийнято. Закон відхилений. Шановні колеги! Змобілізуйтеся. У нас є Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення і Кримінального кодексу України" [[щодо узгодження питань відповідальності]] з пропозиціями Президента України, реєстраційний номер 3624. І Президент і комітет пропонують скасувати цей закон. Я ставлю на голосування про прийняття такого рішення, про скасування Закону "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення і Кримінального кодексу України", реєстрційний номер 3624. Голосуємо за відхилення закону. [[13:19:09]] За-148 Не прийнято. Добре. Шановні колеги, але у нас є пропозиція. Ще раз повторюю, інших пропозицій немає. І Президент, і профільний комітет пропонує скасувати цей закон, тобто інших немає пропозицій. Якщо немає інших пропозицій, і ми цієї не прийняли, значить закон само собою скасований. Така сама ситуація із Законом України про внесення змін до Кримінального. Кримінально-процесуального кодексів України, Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо захисту особистих прав і свобод людини і громадянина з пропозиціями Президента від третього лютого 2006 року [[реєстраційний номер 7183]]. І Президент, і профільний комітет, і Головне науково-експертне управління пропонують скасувати закон. Прошу голосувати про скасування цього закону. Голосуємо. Тому що іде голосування. [[13:20:22]] За-175 Те саме, не прийнято. Зрозуміло, інших пропозицій немає. Тому ми з вами відхиляємо цей закон. Розглядається Закон України "Про статус слідчих" з пропозиціями Президента. Реєстраційний номер 4125. Заступник міністра – Ємельянова Інна Іванівна. Підготуватись Маркуш.
Дякую. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати України! Ми уже вкотре розглядаємо прийнятий в новій редакції цей закон – про статус слідчих, і вкотре приймає Верховна Рада з тими ж самими положеннями, на які наголошував Президент, що вони суперечать і Конституції, і Кримінально-процесуальному кодексу, і спеціальним законам про прокуратуру, про Службу безпеки і таке інше. Зокрема, Президент говорив, я нагадаю зараз вам, шановні депутати, ці позиції. Президент говорив, що визначення єдиного статусу слідчого і прийняття цього окремого спеціального закону не узгоджується з Кримінально-процесуальним кодексом, а пільги і переваги, і умови проходження служби встановлені рядом законів, те, що говорили. Крім того, ще й Законом „Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців – осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, „Про Державну податкову службу”, те, що я говорила, і про міліцію, і про Службу безпеки. Вводиться інститут помічника слідчого. При цьому цим законом надаються процесуальні повноваження – приймати участь у окремих слідчих діях. Президент говорить, що це не узгоджується з Кримінально-процесуальним кодексом, який не визначає статусу помічника і не визначає коло процесуальних прав і обов’язків. Крім того, Президент говорить те, що прийняття цього закону за підрахунками Міністерства фінансів призведе, по-перше, до різної градації між слідчими і працівниками, які займаються оперативно-розшуковою діяльністю, зокрема в частині виплат їм у разі каліцтва, заподіяного під час виконання обов’язків. Коли слідчі будуть отримувати по 15. тисяч гривень в таких випадках, а працівники оперативно-розшукової діяльності по 30-50. Це призводить до додаткового збільшення Державного бюджету і введення неузгод. цього закону не узгоджується з статтею 27 Бюджетного кодексу. Є ще зауваження, які стосуються встановлення додаткових інститутів недоторканості як то передбачено цим законом, коли справа може бути порушена лише вищестоящими прокурорами на рівні областей, на рівні Автономної Республіки Крим і міста Києва і Севастополя. Президент говорить, що це призводить до порушення статті 24 Конституції, яка говорить про рівність прав громадян перед законом. Дякую. Я прошу ще раз уважно розглянути пропозиції Президента і відхилити цей закон, шановні народні депутати.
Так, будь ласка, Маркуш Марія.
Марія Маркуш, фракція комуністів. Шановний головуючий! Шановні народні депутати! На ваш розгляд вноситься закон України про статус слідчого, прийнятий Верховною Радою України 11 січня 2006 року із пропозиціями Президента України. вчетверте від імені Президента надходять по суті ветування цього закону як такого, що не узгоджується з чинним законодавством. Однак, це не відповідає дійсності. Оскільки основний аргумент, який є у вето Президента, це те, що статус слідчого врегульований Кримінальним кодексом, Кримінально-процесуальним кодексом, Адміністративно-процесуальним кодексом, а також відсутність коштів у бюджеті. Вважаю, що ці його пропозиції повинні бути ретельно проаналізовані. І члени комітету ретельно їх проаналізували. І дійшли висновку, що вони не є переконливими. У своїх виступах на засіданні комітету з обговорення пропозицій народні депутати України наголошували, що це стосується, насамперед, твердження про те, що начебто Закон України „Про статус слідчих” не відповідає положенням Конституції, не узгоджується з чинним законодавством, запроваджує подвійне регулювання одних і тих же правовідносин. Не погоджуючись із такими оцінками закону, члени комітету зазначають, що він розроблений саме на виконання вимог Перехідних положень Конституції України про сформування системи досудового слідства і введення в дію законів, які регулюють її функціонування, оскільки на сьогодні такої системи в Україні немає, а відтак досудове слідство, як і раніше, провадять слідчі підрозділи різних відомств. Закон „Про статус слідчих” спрямований на підвищення статусу слідчого як центральної процесуальної фігури в досудовому слідстві через законодавче запровадження особливого порядку призначення на посаду слідчого та звільнення з неї, встановлення правових гарантій його процесуальної самостійності, які спрямовані на позбавлення будь-якого незаконного тиску на слідчого. Зазначений закон у значній мірі буде сприяти припиненню відтоку фахівців із слідчих підрозділів, збереженню і закріпленню кадрового ядра цієї служби, посиленню привабливості професії слідчого. Не погоджуються члени комітету також із твердженням про те, що закон запроваджує подвійне регулювання певних правовідносин, адже саме в його Прикінцевих положеннях передбачено внесення змін до відповідних чинних законів з метою уникнення нормативного дублювання. Про актуальність законопроекту та необхідність відкладного введення його в дію свідчить також лист голови Верховного Суду України Маляренка від 21 жовтня 2005 року до Президента України та звернення міністра внутрішніх справ України Луценка до всіх народних депутатів України. Крім того, шановні колеги, з огляду на зазначене та на те, що відповідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від сьомого березня 2006 року у другому півріччі має бути створена Національна служба розслідування, яка потребує єдиного законодавчого визначення статусу слідчого, комітет вирішив рекомендувати Верховній Раді України відхилити пропозиції Президента України до Закону „Про статус слідчих” та повторно прийняти зазначений закон України в редакції від 11 січня 2006 року на менш як двома третинами голосів від конституційного складу Верховної Ради. У разі неприйняття Верховною Радою України рішення, яке запропоноване комітетом.
Ясно. Дякую, Марія Андріївна. Таким чином и будемо голосувати з вами спочатку пропозицію Президента. Ставлю на голосування пропозицію Президента про відхилення Закону України "Про статус слідчих”, реєстраційний номер 4125. [[13:27:35]] За-61 Не підтримані пропозиції Президента. Ставлю на голосування пропозицію комітету про подолання вето на пропозиції Президента про статус слідчих, 4125 законопроект, прошу голосувати. [[13:28:06]] За-202 Ясно. Ставлю на голосування пропозицію профільного комітету про нову редакцію закону. Прошу визначатися. [[13:28:31]] За-225 Покажіть по фракціях. Шановні колеги, не кричить. Закон ми з вами розглядаємо п’ятий раз. Так давайте або ми уже не будемо самі себе позорити, або вето подолаємо, або скажемо, що вистачає у нас сил його прийняти. П’ятий раз розглядає сесія цей закон. Регіони – 41, комуністи – 55, Блоку Тимошенко – 31, Народної партії – 22, „Наша Україна” – 7, соціалісти – 28, Народний блок – 21, соціал-демократи [[об’єднані]] – 7, Української народної партії, Народний Рух, Партія промисловців і підприємців – 0, „Відродження” – 7, „Реформи і порядок” – 3, позафракційні – 3. Хто за те, щоб повернутися до голосування. [[13:29:39]] За-242 Повернулися. Я ставлю на голосування про прийняття закону в новій редакції, закон 4125. Прошу визначатись. [[13:30:03]] За-243 Прийнято. Так, трохи втомилися, тому, ні, ні. Трохи втомилися, тому зараз в нас будуть цікаві заяви. Чотири фракції, дві по дві, просять перерви. Так, фракції БЮТ і соціалісти, БЮТ і соціалісти, Шкіль має слово і „Наша Україна” й Партія промисловців і підприємців, хто буде виступати? Так, будь ласка, Шкіль.
Шановні, Шкіль Андрій, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановні народні депутати, шановні радіослухачі, шановні телеглядачі, я хотів би ще раз наголосити і загострити вашу увагу на тому, що фракція Блоку Юлії Тимошенко вимагає поставити на розгляд, на голосування закон про скасування недоторканності депутатів місцевих рад. Давайте знімемо, будь ласка, з себе цей тягар, який на нас було абсолютно марно повішено. Ми вимагаємо поставити саме зараз і саме сьогодні, а не ховатися за тим, що можна відкласти це голосування на четвер, п’ятницю чи, тим паче, суботу. Я хотів би звернутися до авторів цього закону про депутатську недоторканність, це представники фракції „Нашої України”, які підтримують зараз скасування депутатської недоторканності, тому що насправді це несе за собою негативи, жодних позитивів ми не маємо з дуже простих причин, тому що зараз надто багато різних представників різних угрупувань, в тому числі злочинних, тягнуться до влади. Вони хочуть і мають на це підстави, отримати залізний щит у вигляді депутатського мандату від усіх проявів до них, інтересу правоохоронних органів, законного і підставного інтересу. Тому давайте знімемо це запитання, давайте ми знімемо всі тлумачення, давайте ми знімемо всі обвинувачення, врешті-решт, Верховної Ради у тому, що вона протягує цей закон. Давайте поставимо на голосування і продемонструємо своєю підтримкою чи не підтримкою цього закону, ставлення своє проявимо у звичайний і нормальний спосіб, голосуванням. Ми не вимагаємо від вас тих, хто не хоче голосувати „за”, але ми вимагаємо і повне право маємо поставити на голосування, і нехай кожен народний депутат проголосує за те, чи він „за” гасло „Бандитам – ради!” чи „проти”. Нехай він таким чином проявить свою громадянську позицію. Я б дуже хотів, щоб всі ті, хто думає, як проголосувати, подумали і проголосували. А всі, хто хочуть бачити депутатський мандат місцевих органів влади як щит від кримінальних переслідувань за здійснення кримінальних злочинів, в принципі, можуть не голосувати. Це, в першу чергу, торкається Комуністичної партії, щоб була ця недоторканість у тих структур, які, ховаючись за депутатським мандатом і недоторканістю, рвуться до місцевих органів влади. Я б дуже хотів, щоб ви зараз, народні депутати, визначилися і проголосували. Я закликаю, Адаме Івановичу, поставити на голосування саме зараз Закон „Про зняття депутатської недоторканості з депутатів місцевих влад”. Дякую.
Шановні колеги, заспокойтесь. Я хотів би аби ми не роздвоювались і я хотів би побажати кожній фракції, в тому числі і БЮТ, аби вона була така послідовна, як комуністи. Тому що ви 6 вересня проголосували за те, щоб прийняти такий закон, а сьогодні „співаєте” зовсім інші пісні. Тому, будь ласка, комуністів не чіпайте, вони на відміну від вас вліво і вправо не хитаються, вони йдуть правильним вивіреним курсом. Це одне. Друге, ви можете кричати скільки хочете, це вам не допоможе, я вам нагадую, що на минулому пленарному засіданні, на ваші настійні вимоги, я ставив на голосування вашу пропозицію і вона не одержала підтримки сесійної зали. Обслуговувати БЮТ головуючий не збирається. Ви це питання можете вирішити так, як це передбачено Регламентом. Так, будь ласка, хто від „Нашої України”. Кармазин, прошу.
Шановний Адаме Івановичу, вимагаю зняти це, бо тут неправда написана. Брехню тиражувати зараз не можна! Прошу зняти і я скажу чому. Тому що 8-го вересня 2005 року, Шкіль, послухайте уважно, вам корисно читати щось! 8-го вересня, о 12.49 за цей Закон проголосувало 270 чоловік. Із фракції БЮТ „за” проголосувало із 41-го члена 34. В тому числі, „за„ проголосував Андрій Шкіль. В тому числі, Андрій Шкіль проголосував „за”! „За” проголосували також видатні БЮТівці: Абдулін, Баграєв, Бірюк, Будаг’янц, Гладій, Зубець, Астров-Шумілов, Білорус, Борзих, Гапочка, Головатий, Зубов, Кирильчук, Козловський, Корж, Лук’яненко, Онопенко, Сас, Ситник, Сміяненко, Федорчук, Хмельницький, Чичков, Константинов, Крук, Лукашук, Омельченко, Семинога, Сінченко, Солошенко, Таран, Цкітішвілі, Шевчук. Тому, шановні друзі, я хочу, щоб ви чітко знали, які політичні сили займали яку позицію. СДПУ(о), ви мене вимагаєте, я вам скажу: СДПУ(о) дало нуль із 20-ти. Народний Рух України дав 0 тобто не проголосували за цей Закон. Наша Україна якраз в 54 голоси проти цього Закону була, щоб ви знали. І до відома Адама Івановича. Шановний Адаме Івановичу, на жаль, сувора правда життя показує, що із 56-ти комуністів тоді 55 проголосували „за” депутатську недоторканість 240 тисяч депутатів місцевих рад. Тому все, що це зараз відбувається плюс те, що обіцяли всякі піар-акції, що тут депутатів не випустять і так далі – є акції брехливої пані з її брехливою політикою! Я вам зараз всій країні показав результати голосування. Тому, шановні друзі, я прошу, щоб більш фарисейство тут не процвітало. Якщо комусь цікаво як проголосували інші фракції, я вам нагадаю, що соціалісти із 26 – 25 підтримали, регіони з 52 – 48 проголосували за, „Єдина Україна” із 20 – 11, „Демократична Україна” з 19 – 19 тоді проголосувала за закон, фракція Народної Партії із 44 – 35, а Кармазін як вся Партія захисників Вітчизни був проти цього закону. Цей закон, автором цього закон був член фракції Народної Партії, Української Народної Партії Валерій Асадчев. Але я хочу нагадати, шановному виступаючому, Андрію Шкілю. Я хочу нагадати, що він також сьогодні має відповідати за те, що сьогодні амністія випала на всіх тих, хто підробляв вибори і фальсифікував.
Так. Репліка Шкіля, 1 хвилина, будь ласка, мікрофон.
Дякую Адам Іванович. Я хотів би нагадати. Я прошу уваги! Я прошу уваги! Нагадати виступаючому Кармазіну, що, звичайно, йому мало лишилося виступати в парламенті – це його останній виступ, остання лебедина пісня закінчилася фальшивою, ганебною нотою. Тому, що все, що він сказав в своєму виступі – нагла, безпідставна брехня! Почну з одного і найголовнішого. Це закон Асадчева і ми не могли не голосувати за закон союзника по боротьбі. Це перше. Друге. Я хотів би наголосити, що те, що Блок Кармазіна, ми знаємо, ким він обслуговується, ким фінансується і, яким чином діє. Тому я хочу наголосити, що партія „Батьківщина” Блок Юлії Тимошенко стоїть на чітких засадах зняття депутатської недоторканості. Тому що почалося це все з меморандуму, підписаного 8 вересня, коли змінили гасло „Бандитам – тюрми” на „Бандитам – в Верховну і районні ради”. На превеликий жаль, це сталося внаслідок підписання меморандуму.
Шановні колеги! Не чіпайте голуба миру. Не чіпайте. Давайте-но. Так, ще дві фракції просять перерви. Хто буде? Надрага, будь ласка.
Василий Надрага, Народный блок Литвина. Я прошу Блок Юлии Тимошенко не оказывать давление на Блок Кармазина. Следующий вопрос. На весь Блок Кармазина. Значит, уважаемые коллеги, я думаю, что со мной согласится большинство зала, что на самом деле проблема депутатской неприкосновенности местных советов более чем актуальна. Все, кто ездит по территориям, знают, люди задают единственный вопрос: «Вам зачем это надо и что вы хотите?» Ответы лежат на поверхности. Поэтому, если мы хотим это сделать, а не просто устроить пиаракцию, то, наверное, есть смысл прислушаться к тому, что предложил Владимир Михайлович Литвин. И то, с чем согласилась Погоджувальная рада, - сделать единый законопроект, согласовать его, подписать всеми руководителями фракций, чтобы не было, значит. и проголосовать. Потому что те эмоции, которые здесь идут сегодня и сейчас, они вызывают либо ухмылку, либо раздражение у тех, кто на это смотрит. Ну, давайте не будем превращать Верховную Раду в балаган. И последнее. Знаете, я от имени Народного блока Литвина считаю, что решив эту проблему мы не должны забывать с вами, что при всех разговорах о двухнедельных оставшихся сроках до выборов есть жизнь. А в этой жизни есть иные проблемы. Вот сегодня ко мне поступило обращение от Всеукраинской ради захисту прав та безпеки пацієнтів. Они просят, чтобы мы с вам как Верховная Рада обратились в Киевраду, чтобы прекратились инсинуации вокруг того, что хотят закрыть Киевскую городскую туберкулезную больницу N 1. Вот это – проблема! Ну о чем мы с вами говорим, коллеги? И поэтому, я думаю, сегодня я обратился бы и к нашему председательствующему Адаму Ивановичу, считайте это депутатским запросом. Мы должны поставить вопрос перед Киеврадой, чтобы никогда и ни под каким соусом противотуберкулезная больница номер 1 в Киеве не профилировалась ни под какие центры с все-все остальное, что будет идти не на пользу жителям города. И не потому, что киевляне самые обиженные, но мы уже дошли до того, что и в центре, столице нашей, уже начинают «бороться» с туберкулезом так, как уже давно борются по всей стране. И, к большому сожалению, мы стали сплошной туберкулезным не диспансером, а зоной, где нужно лечить и лечить население. И поэтому, я думаю, что давайте мы вот этими вещами заниматься. А все что здесь написано, еще раз повторю, есть нормальное предложение Литвина, давайте по этой логике поступим, тем более, что Погоджувальна рада с этим согласилась, и не будет эмоций, не будет скандалов. Хотя могу позволить высказать собственное мнение. Мне иногда кажется, что скандалы затевают в этом зале, потому что боятся, что иным образом на себя уже внимание обратить нельзя. Мы сегодня эти вещи видели, я боюсь, что еще увидим. Но я думаю, что у народа, как и у нас, хватит мудрости на всякие глупости, на всякие бездарные попытки привлечь к себе внимание, ну, посмеемся давайте вместе, страшилок хватит, мы идем по жизни, и, дай Бог, чтобы.
Шановні колеги, із активної фракції! Побережіть найактивнішого депутат, не виводьте його з ладу. Кармазін ще приходиться, сесія ще не завершилася. Це одне. Друге. Я вам нагадую, що холодна віна закінчилася розрядкою міжнародної напруженості. Давайте ми розрядимося зараз, перейдемо до ратифікацій. І третє. Я більше говорю не для сесійної зали, яка добре розуміє цю проблему, а для тих, хто нас слухає. Не треба спекулювати. Розмови про те, що, мовляв, відповідно до закону сьогодні не можна притягнути депутата місцевої ради до відповідальності, не відповідають дійсності. Проблема в іншому, що цього депутата, щоб його не переслідували за його діяльність по захисту інтересів його виборців, можна притягнути до відповідальності лише тоді, коли це буде доказано, а не так, як зараз робить: вибачте, схватив за шкірку, посадив, а потім роблю з тобою, що хочу. Просто ми переходимо до цивілізованих форм притягнення. Буде у нас дійсно чиста, пушиста і з чистими руками держава, ніяких подібних застережень не треба буде. І спекуляцій не треба. Винен – обов8язково буде сидіти в тюрмі. Тому давайте заспокоїмось. [[Оплески]] Шановні колеги, продовжуємо розгляд питання. Нам потрібно повернутися до розгляду раніше не підтриманих питань. А саме: я ставлю на голосування про повернення до раніше не підтриманого питання про включення його до порядку денного – проекту закону про схвалення рішення Президента України про допуск підрозділів Збройних Сил інших держав на територію України в 2006 році для участі в багатонаціональних військових навчаннях. Реєстраційний номер 9015. Прошу визначатись. [[13:45:48]] За-121 По фракціях: "Регіони України" – 2, комуністів – 0, Блоку Тимошенко – 21, Народної партії – 20, "Наша Україна" – 36, соціалісти, Народний Блок України – 0, соціал-демократи [[об’єднані]] – 1, Української Народної партії – 7, Народного Руху України – 8, Партія промисловців, підприємців – 5, „Відродження” – 4, „Реформи і порядок” – 14, позафракційні – 3. Я продовжую засідання на 15 хвилин. Шановні колеги, я ще раз вас прошу, опустіть руки, ноги, сядьте і заспокойтеся. Сядьте і заспокойтеся. Питання не розглядається. Питання не розглядається. Будь ласка, давайте виважено підійдемо до питань ратифікації. Процедури кого?
По-п’яте, ви вже визначилися без ваших процедур. Проект Закону про ратифікацію Міжнародної конвенції про боротьбу з актами ядерного тероризму. Реєстраційний номер 0320. Нема заперечень, щоб ми підтримали цю угоду? Я ставлю на голосування. Будьте уважні! Я ставлю на голосування про прийняття закону про ратифікацію Міжнародної конвенції про боротьбу. Є зауваження? Будь ласка, Крючков від комітету. Заспокойтесь!
Шановні колеги, справа ось у чому, чому я взяв слово. Підписана Міжнародна конвенція про боротьбу з актами ядерного тероризму. Її треба підтримати. Але. але ця Конвенція містить ряд положень, які потребують врегулювання законодавством України, внесення змін. За нашою законодавчою технікою це повинно бути зроблено одночасно. Але оскільки цей документ внесений на наш розгляд, пропонується прийняти такий проект, він у вас є – конвенцію ратифікувати, але закон про ратифікацію ввести в дію тільки одночасно з внесенням змін до чинних законів Кримінального кодексу і іншого. А що. і доручити Кабінету Міністрів України в 3-місячний термін внести на розгляд Верховної Ради пропозиції з цього питання, тобто ратифікація умовно, тільки після внесення змін до наших чинних законів: Кримінального кодексу та деяких інших. От за таких умов можна його ратифікувати.
Дякую, Георгій Корнійович. Так, інші думки є? Манчуленко, інша пропозиція. Манчуленко і будемо голосувати. Будь ласка, мікрофон Манчуленка.
Георгій Манчуленко, 203 округ, Український народний блок Костенка і Плюща. Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Ця конвенція є надзвичайно важливою для системи права в нашій державі, її необхідно ратифікувати. Є загально визначні норми міжнародного права, коли міжнародна конвенція ратифікується, її норми набувають чинності і є прерогативними чи мають верховенство над нормами національного законодавства України. Вже відповідно після цього вносяться ті чи інші зміни до національного законодавства тієї чи іншої країни. Тому конвенцію можна ратифікувати і проект Закону про ратифікацію можна приймати, який внесений за номером 0320, з двох пунктів: перший пункт і третій пункт. І це є логічно: ми ратифіковуємо - і даємо доручення Кабінету Міністрів України підготувати відповідні зміни до національного законодавства України. В такому виді ми не можемо ратифікувати, тому що це суперечить нормам міжнародного права, мається на увазі, приймати саме такий.
Шановні колеги, будьте уважні. Я думаю, нічого не суперечить. Ми з вами ратифіковуємо, але робимо застереження про те, що закон буде введений в дію тоді, коли ми інші законодавчі акти приведемо до тої стадії, щоб ця ратифікація і закон діяв в інтересах, передусім, України і той міжнародної спільноти, з якою ми підписуємо. Я тут не бачу особливих, так би мовити, застережень. Я поставлю, правда, ту і ту пропозицію на голосування. Але я хотів би, щоб ми її ратифікували. Тому давайте будемо шукати компроміс. А компроміс якраз і лежить в тому, що ми її ратифіковуємо, але вводимо закон в дію після прийняття змін до інших закон. Ми їх приймемо, просто їх треба внести і розглянути. Так, я спочатку ставлю пропозицію – хто це подає, Президент? Так, це пропозиція Президента. Я ставлю на голосування пропозицію Президента: про ратифікацію Міжнародної конвенції про боротьбу з актами ядерного тероризму. Реєстраційний номер 0320. прошу визначатися. [[13:51:25]] За-137 Тепер я ставлю на голосування пропозицію профільного комітету. Ще раз нагадую: суть її зводиться до того, що прийняти Закон про ратифікацію, друге – ввести в дію цей закон після прийняття змін до інших законодавчих актів, і третє – звернутися до Кабінету Міністрів з пропозицією негайно подати ці законопроекти на розгляд Верховної Ради. Ось за таку пропозицію комітету прошу проголосувати. Голосуємо. [[13:52:07]] За-233 Дякую. Значить конвенцію ратифіковано. Закон вступає в дію після прийняття змін до тих законів, які мають до цього безпосереднє відношення. І Кабінет Міністрів зобов’я., просимо Кабінет Міністрів подати необхідні законопроекти на наш розгляд. Проект Закону про ратифікацію Рамкової конвенції Всесвітньої організації охорони здоров’я із боротьби проти тютюну, реєстраційний номер 0328. Немає застережень? Голосуємо. [[13:52:51]] За-274 Дякую, закон прийнято, конвенцію ратифіковано. Проект Закону про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та урядом Республіки Польща про економічне співробітництво, реєстраційний номер 0326. Давайте будемо співробітничати. Ставлю на голосування.
Український. [[13:53:25]] За-274 Дякую, ратифікована Угода про співробітництво між Україною і Польщею у галузі економіки. Шановні колеги, нам потрібно повернутися до проекту Закону про ратифікацію Кредитної угоди (Фінансування Української ЕСКО (друга фаза) між Україною та Європейським банком реконструкції і розвитку, реєстраційний номер 0318. Хто за те, щоб повернутися до розгляду цього питання, прошу голосувати. Голосуємо дружно. Голосуємо. Це не залізниця. [[13:54:11]] За-263 Повернулися. Юрію Анатолійовичу, я розумію, вас трохи розстроїли, але ви зосередьтесь, це не про залізницю, це Проект Закону про ратифікацію Кредитної угоди (Фінансування Української ЕСКО (друга фаза) між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку, реєстраційний номер 0318. Прошу голосувати. Голосуємо. [[13:54:48]] За-292 Дякую. Угода ратифікована, закон прийнято, угода ратифікована. Ось наступна пропозиція. Повернутися до розгляду Проекту Закону про ратифікацію Гарантійної угоди [[Проект впровадження швидкісного руху пасажирських поїздів на залізницях України]] між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку, реєстраційний номер 0270. Прошу визначатись. [[13:55:32]] За-123 Не повернулися. Тобто знято із розгляду на цій сесії. Так, шановні колеги, Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" [[щодо примусової госпіталізації хворих]], реєстраційний номер 8648, друге читання. Всі пропозиції враховано. Нема заперечень? Ніхто не наполягає? Ні. Тоді я ставлю на голосування про прийняття у другому читанні і в цілому як закону про внесення змін до Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", реєстраційний номер 8648. Прошу голосувати. [[13:56:29]] За-266 Дякую. Прийнято закон. Проект Закону про внесення змін до Цивільного процесуального та Кримінально-процесуального кодексів України [[щодо виконавчого провадження]], реєстраційний номер 6014. У кого з народних колег є зауваження до цього законопроекту, а вони не враховані? Немає. Я ставлю на голосування про прийняття в другому читанні, в цілому, як Закон про внесення змін до Цивільно-процесуального та Кримінально-процесуального кодексів України [[щодо виконавчого впровадження]]. Реєстраційний номер 6014. Прошу голосувати. [[13:57:19]] За-283 Дякую. Закон прийнято. Проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо порядку стягнення аліментів]]. 7256. Актуальний закон, бо дітей мало народжується. Нема заперечень? Я ставлю на голосування про прийняття в цілому, як Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо порядку стягнення аліментів]]. Реєстраційний номер 7256. Прошу голосувати. [[13:58:05]] За-279 Закон прийнято. Проект Закону про внесення зміни до Закону України "Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей" [[щодо повноважень правоохоронних органів]]. Реєстраційний номер 4527. Профільний комітет пропонує скасувати рішення про прийняття цього закону в першому читанні. Прошу підтримати це рішення. Голосуємо. [[13:58:46]] За-241 Дякую. Прийнято рішення про те, що ми скасували своє голосування попереднє щодо прийняття його в першому читанні. Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про виконавче впровадження" [[щодо виконання судових рішень]]. Реєстраційний номер 6023. Нема заперечень? Ніхто не наполягає? Я ставлю на голосування про прийняття в другому читанні, в цілому, як Закону про внесення змін до Закону України „Про виконавче впровадження [[щодо виконання судових рішень]] ”. Реєстраційний № 6023. Прошу голосувати. [[13:59:35]] За-274 Рішення прийнято. Проект Закону про організаційно-правові заходи держави щодо соціального забезпечення та соціального захисту і підтримки випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування [[друге читання]]. Реєстраційний № 7380. Немає заперечень? Я ставлю на голосування про прийняття в цілому, як Закону. Прошу голосувати. [[14:00:15]] За-301 Дякую. Закон прийнято. Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" [[щодо посадових окладів]] [[друге читання]]. Реєстраційний № 6488. Тут було дві пропозиції: одна врахована редакційно, інша врахована. Ставлю на голосування. [[14:01:07]] За-270 Закон прийнято. Я на 15 хвилин вже продовжив, не хвилюйтеся, засідання. Уже було. Проект Закону про внесення зміни до Глави 14 Бюджетного кодексу України [[щодо фінансування позашкільних навчальних закладів]] [[друге читання]]. Реєстраційний № 2095. Дещо тут відхилено. Ніхто не наполягає? Я ставлю на голосування про прийняття в цілому, як Закону. Голосуємо. [[14:01:53]] За-243 Закон прийнято. Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про впорядкування питань, пов’язаних із забезпеченням ядерної безпеки" [[щодо формування фінансового резерву]], реєстраційний номер 7785. Хто наполягає на зауваженнях? Немає? Бронніков обіцяє, що цей закон хороший. Голосуємо в цілому як закон. [[14:02:36]] За-206 По фракціях, будь ласка: «Регіони» - 44, комуністів - 56, Блок Тимошенко – 17, Народної партії – 17, „Наша Україна” – 1, соціалісти – 25, Народний блок Литвина – 22, Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] – 3, Української народної – 3, Народного руху України – 5, „Партія промисловці і підприємці” – 8, „Відродження”, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 5. У кого є зауваження до цього закону? Немає? Хто за те, щоб повернутися до пере голосування, прошу голосувати. [[14:03:29]] За-192 Не повернулися. Що робимо з законом? Хто там від комітету? Хто на те, щоб направити на повторне друге читання? Прошу проголосувати. Повторне друге. Хай читають. Кармазін, хай читають. [[14:04:01]] За-198 Ну, тоді, шановні колеги, все, що могли ми використали, закон вважається відхиленим. Ну, попробуємо ще одне. Хто за те, щоб повернутися до розгляду проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про банки і банківську діяльність" [[щодо філій іноземних банків]]. Реєстраційний номер 7274? Прошу визначатись. [[14:04:41]] За-92 Не повернулись. Хто за те, щоб повернутись до проекту Закону про скасування заборони експорту [[вивезення]] брухту легованих чорних металів, брухту кольорових металів та напівфабрикатів з їх використанням, реєстраційний номер 7565? Прошу визначатись. Це урядовий СОТівський закон. [[14:05:13]] За-158 Хто за те, щоб повернутись до розгляду проекту Закону про внесення зміни до статті 1 Закону України "Про вивезення, про вивізне, вибачте, [[експортне]] мито на відходи та брухт чорних металів". Реєстраційний номер 8316. Прошу визначатись. [[14:05:48]] За-163 Не підтримано. Хто за те, щоб повернутись до розгляду проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про вивізне [[експортне]] мито на живу худобу та шкіряну сировину", реєстраційний номер 8317? Прошу визначатись. [[14:06:18]] За-141 Не прийнято. Та, зрозуміло. Хто за те, щоб повернутися до розгляду проекту Закону про внесення змін до Митного тарифу України [[щодо відновлення попередніх митних ставок на ящики картонні]], реєстраційний номер 8733. [[14:06:53]] За-118 Не повернулися. Хто за те, щоб повернутися до розгляду проекту Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо сплати ПДВ на імпортне устаткування для харчової і переробної промисловості]], реєстраційний номер 1315. Прошу визначатися. [[14:07:27]] За-123 Шановні колеги! Неймовірно, але факт, ми сьогодні з вами виконали все те, що було записано до порядку денного. Я вам дякую за мудрі підходи до розв’язання проблем. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошується закритим. Вечірнього засідання у нас не буде, але з 15 години ми з вами проводимо парламентські слухання з питання „Стан і перспективи розвитку молодіжного житлового будівництва в Україні”.