Прошу включити систему „Рада”. В залі зареєстровано 392 народних депутати України. Вечірнє пленарне засідання оголошую відкритим. Оголошується до розгляду проект Постанови про щорічну доповідь Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про стан дотримання та захисту прав і свобод людини в Україні людини в Україні доопрацьований після попереднього розгляду. Реєстраційний номер 4614. Доповідає Павленко Едуард Іванович.
Шановні народні депутати! Відповідно до пункту 17 статті 85 Конституції України 24 червня 2009 року у Верховній Раді України було представлено щорічну доповідь Уповноваженого з прав людини про стан дотримання та захист прав і свобод людини в Україні. У той же день постанова була прийнята за основу 237 голосами. Голосування ж в цілому 21 жовтня 2009 року не набрало необхідної кількості голосів. За Законом України „Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини” Верховна Рада за щорічною доповіддю обов’язково приймає постанову, бере інформацію до відома та разом з доповіддю публікує в газеті „Голос України”. Досі суспільство не отримало публікацій в газеті „Голос України” Уповноваженого про стан дотримання. моніторингу Уповноваженого про стан дотримання та захисту прав і свобод людини в Україні. Тому прошу народних депутатів України проголосувати в цілому проект постанови Верховної Ради України номер 4614 в редакції, прийнятій за основу 24 червня 2009 року. Дякую за увагу.
Є питання до доповідача? Є. Будь ласка, запишіться. Мартинюк Адам Іванович.
Дякую, Мартинюк фракція комуністів. Поза всяким сумнівом нам треба, ви вже чули, що дійсно в червні ми розглядали за основу, то вже напевно пора, тим більше завершується календарний рік, прийняти і в цілому цей законопроект. Але, Едуард Іванович, я просив би нагадати колегам, про що йде мова, так би мовити в чому була принципова розбіжність, щоб колеги зорієнтувалися, що треба все таки підтримувати, який варіант постанови, бо їх є два. Дякую.
Ну я почну з того, що по змісту доповіді до всіх, хто був присутній в той час на сесійному засіданні, мали можливість переконатися, що у доповіді наводилися конкретні приклади проваджень, що були здійснені Уповноваженим саме на попередній і поточний роки з найактуальніших питань дотримання прав людини в Україні. Що стосується друкованих аналітичних матеріалів, розданих народним депутатам України напередодні доповіді, вони доповнюють доповідь Уповноваженого, їх зміст на період за який робиться аналіз, чинним законодавством не регламентується і є прерогатива Уповноваженого з прав людини. Ці матеріали можуть навіть не надаватися, тому є абсурдним включати зауваження щодо цих матеріалів до постанови.
Бондаренко Олена Федорівна.
Шановний Едуарде Івановичу! Просто хочу вам нагадати, що після першого читання комітет мав розглянути таки знову в себе і підготувати до другого читання. Це було зроблено і з моєю поправкою комітет вирішив підтримати. Чому все таки сьогодні ви не говорите про цей факт, а говорите, що треба ухвалювати в першому читанні, а не в другому, після розгляду комітету.
8 липня на засіданні комітету було розглянуто цей проект і в порівняльній таблиці ця поправка є. Проте, як автор проекту постанови, вважаю за необхідне зазначити, що зміст цієї поправки суперечить пункту 17 статті 85 Конституції України, відповідно до якого заслуховування Уповноваженого належить до виключних повноважень Верховної Ради, яка й приймає рішення щодо включення цього питання до порядку денного сесійних засідань.
Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемый Эдуард Иванович, уважаемый Александр Владимирович, уважаемые коллеги. Да, действительно, мы помним тогда блестящее выступление Нины Карпачевой, выступление было довольно объективным, справедливым политически, было очень приятно, политически не заангажированным. И очень жаль что тогда, по непонятным причинам, часть зала, прежде всего фракция БЮТ не проголосовала за это постановление. И сейчас она опять пытается «вставить палки в колеса» в работу Уполномоченного по правам человека и ее структуры. Поэтому, с моей точки зрения, постановление которое было проголосовано, о котором вы говорите, оно объективно отражает и ситуацию, сам характер работы, оно адекватно докладу, оно адекватно реалиям сути вещей. С вашей точки зрения, вот если принять в той редакции о которой вы говорите и с той поправкой, которая вносится, какая наиболее объективная оценка ваша будет?
Объективная оценка, это 237 народных депутатов, которые підтримали за основ. Оце аргумент.
Бондик Валерій Анатолійович.
Шановний Едуард Іванович! Дійсно, можна підтримати цю постанову в першому читанні, тому що я так вважаю, що мабуть не вистачить голосів в залі, депутати щойно розслабилися, мабуть в округах працюють. Але треба привітати, що така постанова народилася і до речі вона дуже пристойно виписана і ми всі знаємо, як не заангажовано політично працює Ніна Іванівна Карпачова Уповноважений Верховної Ради, я підкреслюю, з прав люди. Це і по захисту від піратських нападів наших моряків і в інших других питаннях. І пам’ятаєте, коли під вибори вона найшла цього сержанта Джумелю з Закарпаття привела його і таке інше. Тому я думаю, що можна підтримати і прошу колег підтримати в першому читанні цей проект постанови. І буде час допрацювати, тому що зараз вона не прийде, я так вважаю.
Я все-таки наполягаю на прийняти в цілому, тому що за основу уже было принято 237 голосами.
Дякую. Будь ласка, сідайте, Едуардович Іванович.
Олександр Володимирович.
А, є ще питання? Вибачте, секундочку, затримайтесь.
Шановні колеги, я от не можу збагнути, що ми робимо? Значить, в нас уже було кілька випадків, коли представник комітету виступає і доповідає рівно протилежні речі, які прийняв рішення комітет. От недавно, значить, тут виступав один представник від бюджетного комітету і зачитав партійні речовки якісь. Тому в мене, от я не хочу, щоб від комітету виступали люди, які розповідали свою точку зору. Або хай точка зору комітету буде, от в мене є порівняльна табличка, ми прочитали, прийняли в першому читанні, тут написано: поправка Бондаренка, написано „враховано”. Хто вніс? Зарубінський, Павленко там і так далі. І колега Павленко каже: „Комітет прийняв рішення, але в мене своя точка зору”. То, напевно, треба нам зараз почути точку зору комітету. Якщо ми не приймаємо точку зору комітету, то тоді думаємо щось інше. Тому що ми в абсурд перетворюємо наше обговорення, коли комітет делегує людину з точкою зору комітету, а він виступає із своєю точкою зору, тому, можливо, голова комітету роз’яснить. Я ще раз хочу сказати: ми прийняли це в першому читанні, зараз розмова йде тільки про друге читання. Отже, до другого читання ми повинні або врахувати. Або не врахувати поправку і прийняти остаточне рішення, що я і пропоную зараз зайнятися другим читанням.
Едуард Іванович, будь ласка, сідайте. Шановні колеги, цей проект постанови ухвалений нами за основу. Є одна поправка, яка надійшла до цього проекту. Ця поправка рішенням комітету рекомендується для врахування. Всі мають перед очима зачитати? Я зрозумів, що не всі мають перед очима. Поправка народного депутата Бондаренко Олени Федорівни: доповнити пункт перший таким абзацом: „звернути увагу уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на необхідність неухильного дотримання вимог Закону України „Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини” зокрема, статті 18 (щодо термінів представлення Верховній Раді України щорічної доповіді ”Про стан дотримання та захисту прав і свобод людини”, а також змісту доповіді щодо порушень прав і свобод людини і громадянина, які мали місце протягом року, та результатів перевірок, які здійснювалися саме протягом року. Ось такий зміст поправки, внесений народним депутатом Бондаренко. І комітет рекомендує її врахувати. Цю поправку я ставлю на голосування. Прошу визначатись. [[16:11:36]] За-159 Поправка не підтримана. А тепер я ставлю на голосування в цілому проект Постанови Верховної Ради України про щорічну доповідь Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та про стан дотримання та захисту прав і свобод людини в Україні. Прошу визначатися. [[16:12:13]] За-195 Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 148, „Блок Юлії Тимошенко” – 0, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 3, комуністів – 27, „Блок Литвина” – 15, „Позафракційні” – 2. Шановні колеги, таким чином, доповідь ми послухали. Народні депутати України і українська громадськість мали можливість познайомитись з нею. На цьому питання в нас вичерпано. Переходимо до наступного питання порядку денного: звіт Тимчасової слідчої комісії з питань розслідування інциденту за участю міністра внутрішніх справ України Луценка, який стався 4 травня 2009 року, та інших повідомлень про можливі зловживання з його боку. Доповідає голова Тимчасової слідчої комісії Шуфрич Нестор Іванович. Хвилиночку зачекайте, будь ласка, Нестор Іванович. Що стосується Регламенту: я пропоную, щоб ми зараз не встановлювали окремі спеціальні регламенти, а для всіх комісій використали один регламент, який передбачений для розгляду питань в порядку денному для Верховної Ради. Немає заперечень щодо цього? Немає. Прошу, будь ласка, Несторе Івановичу. 10 хвилин – доповідь. Потім – відповідь на питання.
Дякую, шановний головуючий. Шановні колеги народні депутати України, на жаль, всі ми були свідками того, не тільки ми, а і вся наша країна і жителі Європи та, мабуть, і світу, мали можливість спостерігати за тими подіями, які відбулися у франкфуртському аеропорту 4 травня цього року. Відповідно до рішення Верховної Ради України було створено тимчасову слідчу комісію, яка мала вивчити обставини цього інциденту. В Верховній Раді України було створено навіть дві комісії, які вивчали відповідні обставини. Відразу хочу відповісти тим, хто поставив під сумнів створення слідчої комісії, яка створена за моїм головуванням. Наскільки мені відомо, не було жодного звернення до Конституційного Суду, не було жодного звернення навіть до Печерського суду щодо скасування рішення Верховної Ради України, тому слідча комісія працювала. На жаль, ми змушені констатувати, що на чотири засідання комісії прибули виключно Партії регіонів. Але не залежно від цього керівництвом комісії було надіслано відповідні звернення та запити. А саме: Генеральному прокурору України, прокуратурі при Земельному суді міста Франкфурту-на-Майні, поліції міста Франкфурт-на-Майні, адміністрації авіакомпанії „Люфтганза”, редакції газети „Bild”, Генеральному консулу України у Франкфурті-на-Майні Новосьолову, надзвичайному і повноважному послу України у Федеративній Республіці Німеччині пані Зарудній, тимчасово виконуючому обов’язки міністру закордонних справ України, першому заступнику міністра закордонних справ України Хандогію, першому заступнику міністра внутрішніх справ України Клюєву, першому віце-прем’єр-міністру України Турчинову, виконувачу обов’язки Генерального прокурора України Вінокурову та міністру внутрішніх справ України Луценко про надання ним письмової згоди на отримання комісією документів, пов’язаних із відповідним інцидентом та ходом його розслідування від правоохоронних, дипломатичних та інших задіяних в ході вказаного розслідування компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини. Я хочу, незважаючи на певне блокування роботи нашої слідчої комісії, я хотів би висловити подяку своїм колегам із паралельної слідчої комісії, які дали можливість мені особисто в присутності наших членів в комісії, моїх колег Забзалюка, взяти участь при зустрічі із Міністром внутрішніх справ Луценко. Також я мав можливість бути присутнім і на зустрічі із консулом Новосьоловим та з пані Уповноваженим послом в України, надзвичайним та уповноваженим послом України в Республіці Німеччині пані Зарудної. Що вдалося встановити? Встановити вдалося наступне, що приблизно біля 17-ої години міністр внутрішніх справ пан Луценко був затриманий за протиправні дії, як про це наголошує німецька сторона, в аеропорту Франкфурта-на-Майні, на нього наділи кайданчики, та після його відмови самостійно піти до поліцейського відділення при аеропорту Франкфурту-на- Майні його волоком туди віднесли. Там, у камері попереднього затримання, він був знайдений Генеральним консулом у місті Франкфурт-на-Майні Новосьоловим. На звернення нашого консула, міністра внутрішніх справ України Юрія Віталійовича Луценка, в стані, як мінімум, як він сам говорив, після того, як він випив пляшку пива, це те, що він визнав, це те, що вдалося встановити. В такому стані його визволили із камери попереднього затримання і вже відбулася розмова в кабінеті керівництва міліції. Юрій Віталійович повідомив, що ніби то перед ним вибачились за противоправні дії. На жаль, офіційна прес-служба поліція у Франкфурті-на-Майні заяву Міністра України внутрішніх справ спростувала і таким чином у нас виникла ще одна інформаційна колізія, що слова міністра не відповідають дійсності, м’яко кажучи, він знову сказав неправду. 3 липня 2009 року нам було передано відповідь прокуратури землі Гесен, яка направила відповідного листа до Генерального консульства України у місті Франкфурті-на-Майні, де на чисельні звернення, в тому числі і Генеральної прокуратури, слідчих комісій, посольства України та Міністерства зовнішніх справ, вони відповіли наступне. Що відносно пана Луценка було відкрито адміністративне та кримінальне розслідування по чотирьом параграфам Кримінального кодексу Німеччини. Але після того, як у пана Луценка та супроводжуючого його сина було встановлено дипломатичний імунітет, як керівника урядової делегації, який знаходився в Німеччині, як країні транзиту, його було звільнено і враховуючи встановлений у нього дипломатичний імунітет, справу було закрито, а пану Луценко запропоновано негайно покинути територію Німеччини. Я зараз не буду акцентувати увагу, що пан Луценко вже являється небажаним для перебування в декількох країнах, в тому числі і в Китаї, про що його вже попереджали. На жаль, цей інцидент, він мав дуже негативні наслідки для іміджу нашої країни, для наших дипломатичних стосунків, ми змушені були дуже давати багато пояснень, в світі тільки на телебаченні різних країн було більш ніж сто повідомлень відносно цього інциденту. Безумовно, сьогодні неприпустимо, щоби відносно українських громадян, щоб відносно українських офіційних осіб, відносно міністра внутрішніх справ, який був керівником урядової делегації, хтось міг дозволити собі використання фізичної сили і незаконне затримання. У разі, якщо ці дії були не адекватними, якщо німецька сторона перевищила свої повноваження, то ми маємо вимагати вибачень відносно українського громадянина Луценка та перед країною Україна. Тому що якщо ці дії були незаконними, то ми безумовно маємо отримати вибачення і покарання тих посадових осіб, які дозволили собі не правові дії відносно нашого міністра незалежно від того, яке у нього прізвище, незалежно від того, хто і як особисто до нього ставиться і до якої політичної сили він належить. Але, якщо така підтверджується інформація, що Юрій Віталійович дійсно був напідпитку, як мінімум відповідна була у нього реакція на пляшку пива, яку він сам визнав. Ми не знаємо, що він крім цієї пляшки пива ще випив, але ми знаємо, що на нього натягнули кайданчики, що він був силою поміщений у камеру попереднього затримання і що його звідти звільнили представники українського генерального консулату у місті Франкфурт-на-Майні. На чисельні звернення, в тому числі і моїх колег з паралельної слідчої комісії, що надання ним особистої згоди на отримання документів, ми, на жаль, відповіді не отримали. Прокуратура землі Гессен, поліція у місті Франкфурт-на-Майні, земельний суд у місті Франкфурт на майні, вони готові надати відповідну інформацію, але вони говорять, що вони обмежені, вони обмежені діючим німецьким законодавством, щодо надання інформації відносно підозрюваних та звинувачених осіб, а саме таким вважається у них Юрій Віталійович Луценко. Тому, враховуючи на все вищесказане і щоб ми змогли отримати достоменну інформацію щодо інциденту, пропонується підтримати проект постанови 5387, де ми просимо звернутися від імені Верховної Ради країни до Юрія Віталійовича Луценка як до громадянина та міністра, щоб він надав відповідну згоду для отримання всіх матеріалів, пов’язаних з обставинами його.
Завершуйте, будь ласка.
буквально одну секунду, для того, щоб ми змогли отримати відповідні документи, вивчити всі обставини, подивитися, які свідки були допитані поліцейською стороною і, що стало підставою натягнення на руки нашого міністра кайданчиків, і утримання його у в’язниці. Відповідний проект постанови зареєстрований, і в разі, якщо німецька сторона, і ми це вивчимо і встановимо, порушила закон, вони мають вибачитися і перед Луценком і перед державою Україною. Якщо ні, ми маємо зробити висновки відповідно до матеріалів, які ми отримаємо, сподіваюсь, після надання паном Луценком відповідної згоди. Дякую.
Є питання до Нестора Івановича? Запишіться, будь ласка. Мироненко Михайло Іванович.
Сухому, будь ласка, передаю слово.
Будь ласка, Ярослав Сухий.
Дякую. Нестор Іванович, скажіть, будь ласка, тут якась юридична невідповідність. Прокуратура Франкфурта наділа наручники, ну, силою завели в камеру і та ж прокуратура відмовила в порушенні кримінальної справи. Чому? Який мотив? Бо був невинний, бо нічого не було, бо поліція помилилася? Чи тому, що мав дипломатичний паспорт і статус дипломатичного імунітету – це перше питання. І друге. В листі прокуратури, яку колись показував пан Москаль на телеканалі Інтер, він показував лист прокуратури з Франкфурта про відмову в порушенні кримінальної справи, тому що якісь були мотиви. Чи там названі факти, ну, негідної поведінки Міністра внутрішніх справ у Франкфурті. Це просто якась зайва пильність німецької поліції, яка помилилася і людина була змучена, їм здавалося, що він п’яний чи щось таке, такі тоже речі може бути. Що в цій.
Дякую за запитання. Факт затримання, натягнення кайданчиків та ув’язнення пана Луценко були встановлені і це підтвердила поліція Франкфурт-на-Майні. Вони підтвердили, що дійсно такі дії були скоєні і це підтвердив до речі сам Луценко, спочатку і відповідний спеціальний консул Дятлов не підтверджував інформацію натягнення кайданчиків на руки міністра, але потім після додаткової інформації, яка була надана поліцією міста Франкфурт-на-Майні вони змусили таки визнати, що Юрій Віталійович Луценко саме в кайданчиках був доставлений до місця ув’язнення. Це було підтверджено і в усіх відповідях, які ми отримали від наших дипломатичних представників у Франкфурт-на-Майні, включаючи посла України пані Зарудної. Прокуратура землі Гессен дійсно надала той документ, про який говорив пан Москаль, де пишеться, що закрито справу, але підставою.
Завершуйте.
Але підставою для закриття відповідних кримінальних справ, а вони були порушені за чотирма статтями, стало встановлення в суді дипломатичного імунітету пана Луценка, тобто він прикрився авторитетом держави Україна, авторитетом кожного нашого громадянина і є підозра, що таким чином він прикрив своє пияцтво сховавшись за всією Україною, яка надала йому дипломатичний імунітет як керівнику урядовій делегації. Іншого, на жаль, ми зараз не може отримати, іншої інформації, тому що якщо би взяли до уваги виключно документи і відповіді представників міністерства внутрішніх справ вже України, то ми сьогодні мали би поставити питання про відставку Луценка. Але, враховуючи, що представники коаліції сьогодні говорять, що Міністерство закордонних справ діє під дутку Ющенка. Ми хочемо максимальної об’єктивності. Ми не хочемо ніякого зведення рахунків, а ми хочемо отримати документи, на підставі яких було затримано Луценка і всі правоохоронні органи в Німеччині готові ці документи надати. Потрібно тільки маленьке – особиста згода пана Луценка. Я абсолютно переконаний, що якщо.
Нестере Івановичу, достатньо відповіді. Питання, Сас Сергій Володимирович.
Дякую. Шановний Нестере Івановичу, декілька питань. Ну для ремарки. Спочатку ми мабуть все-таки маємо пережити таке посміховище, як створення слідчої комісії, дві слідчих комісії з одного того самого предмету. Комісія ваша була створена 19 травня. 22 травня відповідно до постанови ви повинні були надати звіт. Комісія відповідно до Постанови Верховної Ради створена на 3 місяці була. Тобто, термін уже давно закінчився ще 19 серпня. До цього часу ми нічого ще не отримали. Ми отримали звіт комісії за підписом трьох народних депутатів Шуфрич, Чечетова, і ще одного депутата Бондаренка. Так чий це звіт? Це звіт комісії, чи звіт трьох народних депутатів? І останнє питання. Що ж все-таки встановила комісія, конкретно, які факти були встановлені комісією за більш як півроку її діяльності? Дякую.
Дякую. Шановний колего, у мене склалося таке враження, що ви були відсутні, коли я починав свою доповідь з цієї трибуни. Я звернув увагу саме на наступне. Що на жаль, на жаль, представники, в тому числі і поважної нами фракції „Блоку Юлії Тимошенко” жодного разу не прийшли на чотири засідання і зірвали його проведення. Стосовно, як ви сказали, посміховиська. Ну навряд чи ми маємо сміятися самі над собою, тому що обидві постанови були прийнятті, зареєстровані і діють відповідно до чинної Конституції. Ми відверто сказали, що ми надаємо ту інформацію і ті факти, які нам вдалося встановити на підставі відповідей, які ми отримали від тих органів державної влади України та Німеччини, які могли відповідно відреагувати і надати інформацію про цей інцидент. І я ще раз підкреслюю, головним джерелом інформації є доповідь Уповноваженого та Надзвичайного Посла України в Німеччині пані Зарудній. І в принципі, я не думаю.
Нестор Іванович, одна хвилина на відповідь дається, будь ласка, лаконічно.
Я не думаю, що ми з вами не маємо права довіряти нашим послам і генеральним консулам, але, враховуючи, що мабуть, ви дуже не хочете, щоб у коаліції було таке обличчя, але його, на жаль, не зміниш. Тому що сьогодні Луценко – це є обличчям цієї коаліції. Але ми сьогодні уникаємо будь-яких звинувачень. Ми не хочемо, щоб хтось сьогодні міг цим спекулювати і просимо Луценка надати згоду на отримання документів. Тому що з доповіді Міністерства зовнішніх справ його треба відправляти у відставку.
Нестор Іванович, ви це вже говорили. Зарубінський Олег Олександрович, будь ласка.
Дякую, Олександр Володимирович. Нестор Іванович, Нестор Іванович, сам факт наявності двох комісій, де предмет їх дослідження один і той же, безумовно є безпрецедентний. Але я вважаю, не трагічний. У всякому разі, якщо є одна і інша комісія, хоче встановити істину, то вони могли б навіть допомагати одна одній. У зв’язку в мене запитання до вас, як до голови однієї з цих комісій, яка займається одним і тим же. які займаються одним тим же питанням. Скажіть, будь ласка, були у вас спільні засідання, можливо, у вас був обмін отриманою інформацією? Можливо, вам не дали згоду, вашій комісії, на одержання цих документів, а дали іншій комісії? Я б хотів би узнати, от який був, як зараз модно казати, алгоритм вашої подвійної роботи з приводу одного і того ж предмету, бо, в принципі, для встановлення істини воно мало дати навіть плюс.
Дякую за запитання. Дійсно, досі доволі дивним виглядав той факт, що дії міністра коаліції перевіряє голова комісії від коаліції. Ну, це не етично, ми ніколи не заперечували, щоби діяльність будь-яких фактів, які стосуються представників опозиції, або коли ми були при владі, представники влади вивчали і очолювали представники інших політичних сил. Це політкоректно і це відповідна етика, але незважаючи на це, я хочу підкреслити, що я вдячний своєму колезі голові паралельної слідчої комісії за надання мені можливості спілкуватися напряму з паном Луценко, і при мені народні депутати Чечетов і Олена Бондаренко як члени комісії паралельної в моїй присутності попросили від імені комісії у пана Луценка надати дозвіл на отримання відповідних документі щодо його затримання, щоб вивчити обставини на підставі першоджерел, а не тільки доповідних з міністерства зовнішніх справ. Але пан.
Горіна Ірина Анатоліївна, питання.
Лук’янову, прошу слово передать.
Мікрофон народного депутата Лук’янова, будь ласка.
Шановний Нестор Іванович! Я хотів би уточнити деякі запитання стосовно роботи вашої комісії. По-перше, чи підтвердився факт затримки міністра внутрішніх справ Луценка в стані алкогольного сп’яніння під час безчинства в аеропорту Германії. Це перше питання. Друге питання. Чи співпрацював пан Луценко і чи усвідомив він свою провину перед державою і перед громадянами, і чи він робив все, щоб перешкодити роботі комісії. І якщо він усвідомив, то чому він не подав у відставку, і як мусив зробити офіцер в цій ситуації. Дякую за відповіді ваші.
На певні вчинки здатний тільки мужчина. Що стосується питання, яке ви піднімаєте, то продовжуючи відповідати на запитання колеги Заплатинського, я хочу сказати, що. Зарубінського, я вибачаюсь, пане Олеже. Пане Олеже вибачайте. Я хочу сказати, що пан Луценко сказав: мені достатньо, що справу закрили, а вам не варто знати чому. На жаль, ми отримали чому і нас це сьогодні бентежить. Ми отримали, що підставою для закриття справи стала саме наявність дипломатичного імунітету у пана Луценка, що підтверджує відповідний лист прокуратури землі Гессен і чисельні відповіді представників Міністерства зовнішніх справ. І останнє. На жаль, сам Луценко врешті-решт вимушений був визнати, що його в кайданчиках тягнули через весь франкфуртський аеропорт, утримували декілька годин, приблизно з 17-ої до. за 20-ту годину у камері попереднього затримання, як злочинця. І ми зараз маємо встановити чи.
Дякую. Сідайте, будь ласка, Нестор Іванович. Є необхідність обговорювати? Є пропозиція Миколи Володимировича, щоб ми послухали зараз представників другої комісії, а потім обговорювали разом. Немає заперечень? Будь ласка, Роман Омелянович Забзалюк.
Шановні народні депутати, у відповідності до постанови Верховної Ради України від 19 травня 2009 року № 1339-6 було утворено Тимчасову слідчу комісію Верховної Ради України з питань розслідування обставин інциденту за участю Міністра внутрішніх справ Луценка, який мав місце 4 травня 2009 року в аеропорту Франкфурт-на-Майні [[Німеччина]]. Приводом для створення тимчасової слідчої комісії стало поширення в засобах масової інформації щодо інциденту за участю Міністра внутрішніх справ Луценка. Тимчасова слідча комісія провела чотири засідання, на яких були присутні представники засобів масової інформації. На засідання були запрошені та опитані безпосередньо Міністр внутрішніх справ України, представники Кабінету Міністрів України, Міністерства закордонних справ та інші особи, які безпосередньо могли надати інформацію по даній справі. За час роботи до тимчасової слідчої комісії не надійшли документи, які реально підтверджують інцидент, хоча переписка велася протягом роботи тимчасової слідчої комісії і загальна кількість листів і відповідей склала 61 документ, включаючи і Генеральну прокуратуру, і всі інші інституції держави. Пропозиції. Звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування обставин інциденту за участю міністра внутрішніх справ України Луценка, який мав місце 4 травня в аеропорту міста Франкфурт-на-Майні взяти довідкова факт щодо перебування міністра внутрішніх справ України Луценка та інших членів делегації Міністерства внутрішніх справ України під час реєстрації в аеропорту Франкфурт-на-Майні для перельоту до міста Сеул у стані, наведеному в публікації німецької газети „Білд” від 6.05.09 року документального підтвердження не знайшли, що було засвідчення рішенням земельного суду міста Берлін [[Німеччина]] та не знайшло підтвердження в матеріалах, які надходили до тимчасової слідчої комісії. Третє. Тимчасова слідча комісія звертає увагу Служби безпеки України на неприпустимість з її боку уникнення від повного об’єктивного розслідування витоку документів з грифом „Конфіденційно” для службового використання, маючи безпосереднє відношення до чинної справи. Четверте. Припинити повноваження Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування обставин інциденту за участю міністра внутрішніх справ, який мав місце 4 травня 2009 року в аеропорту Франкфурт-на-Майні [[Німеччина]]. П’яте. Привернути увагу керівництва Верховної Ради України про недопустимість у подальшому утворення нелегітимних двійників тимчасових слідчих комісій і як у випадку із комісією очолюваною Нестором Шуфричем, що носять виключно характер політичних замовлень. Голова имчасової слідчої комісії Роман Забзалюк. Секретар тимчасової слідчої комісії Ігор Олексіїв. Голосування проведене 15.12 поточного року на засіданні ТСК за участю шести членів ТСК із 9 обраних Верховною Радою України. Прошу запитання.
Ви завершили?
Так.
Будь ласка, записуємось на питання. Ілляшов Григорій Олексійович.
Слово прошу передать Шуфричу.
Дякую, шановний колего, за, ще раз хочу вам особисто висловити подяку за можливість бути присутнім на засіданні очолюваної вами комісії. Але питання у мене буде до вас два. Чи підтвердите ви, що рішення Земельного суду міста Франкфурт-на-Майні стосувалося виключно одного факту, що не встановлено відповідний стан оп’яніння у сина міністра Луценка? По решті питань ніяких рішень не приймали? І друге питання. Чи погодився пан Луценко на ваше особисте звернення, яке було зроблено в моїй присутності щодо надання ним згоди на отримання очолюваної вами комісії на отримання нею відповідних документів щодо обставин його затримання? Дякую.
Я відповім дуже коротко, шановні народні депутати. Не дивлячись на політичні протистояння, ні за яких обставин тимчасові слідчі комісії не можуть розглядатися як політичне переслідування або помста тій чи іншій посадовій особі. Робота нашої тимчасової слідчої комісії, яка легітимна і діяла виключно у відповідності до процедури, покладалася на реальному завданні. Якщо факт інциденту був би нам наданий у вигляді відеоматеріалів, про які так часто-густо говорили окремі спікери, представники замовної справи проти Луценка, то будьте впевнені, ТСК прийняла би відповідне рішення. За весь період часу тимчасової слідчої комісії жодних таких матеріалів не надійшло. Ви буквально нещодавно, пане Нестор, заявили, що вся країна мала можливість спостерігати. Да не могла вона спостерігати, тому що окрім незрозуміло звідки зявившихся матеріалів в інтернет-виданнях більше країна нічого не бачила і спітчів, які були заготовлені заздалегідь, як очевидно, замовлення розправи над міністром внутрішніх справ. На жаль, окрім.
Роман Омелянович, завершуйте, завершуйте, будь ласка, завершуйте.
Я хочу звернутися до колег народних депутатів, України, які зараз знаходяться в залі, я питаю у вас, якби вас примусово, не питаючи записали в слідчу комісію, порушуючи всі процедури, ви би обурилися? Точно так же здійснив дії, пан Нестор, записавши нас, не спитавши особистої згоди, фракцій, свою комісію утворив і аля, повторення, очевидно на кшталт аля-Цушко, захват Генпрокуратури. Тому що так бачиться вплив на Міністерство внутрішніх справ.
Куликов Кирило Борисович.
Дуже дякую, шановний Роман Омелянович. У мене трошки інше запитання, тому що у цьому випадку, ми як завжди в політиці використовували родину і сина пана Луценка, який знаходився в такому, дуже хиткому стані. І мені здається, що ми повинні тут у Верховній Раді, по-перше, висновки вашої комісії, бути якась етика, щодо використання дітей і використання дітей. Тому що ми цього бруду виллємо в цій президентській кампанії дуже багато собі на голови, на наші родини. А вони не винні, те, що ми політики. А друге. Не здається вам, що цей наголос в українському парламенті задав шкоди дуже багато державі Україна, і всім нам, які мають з собою дипломатичні паспорти. Чому я це кажу, тому що позавчора мене з дипломатичним паспортом обшукали у Швейцарії, не маючи на це жодного права, не маючи на це жодної підстави, але це зробили, нічого не знайшли, але я пояснював, що я диплом і вони не мають права це робити.
Роман Омелянович, у вас є щось.?
Так є.
Якщо вважати це питанням.
Так, я погоджуюся з колегою народним депутатом, і хочу привернути увагу колег народних депутатів, у своїй діяльності як вищий законодавчий орган ми повинні покладатися на документальні матеріали і речі, в тому числі, очевидно, довіряти рішенням суду Німеччини, яке чітко підтвердило, що інцидент як такий не мав місця в тій подачі, який подавався спікерами, замовниками щодо просто помсти над паном Луценком, а тим паче знущанням над його сином. Ми запрошували сина Луценка на засідання тимчасової слідчої комісії і треба дати до честі народних депутатів, які не захотіли, по-великому рахунку, морально знущатися над дитиною Луценка і ми відпустили його, не дали можливість бути присутнім на засіданні ТСК.
Бондаренко Віктор Вікторович.
Прошу передать слово Бондику Валерию.
Уважаемый коллега! Знаете, вот я вспомнил такое четырестишье или стих: «Для дураков закон – не писан, а если писан – то не понят, а если понят – то не так». Это к вам не относится абсолютно. Это относится к фигуранту, в отношении которого работала комиссия. Вы знаете, вот вы говорите политическая заангажированость вместо десяти минут – вы нам доложили три минуты. Далее. Вы вспоминаете о сыне, вы знаете, я тоже не хотел вспоминать членов семьи Юрия Витальевича, когда в одной из следственных комиссий, которых я работал, он сказал, что он тоже не может прибыть в силу онкозаболевания это его родственника – сына. Мы тоже его отпустили тогда и не задавали ему никаких вопросов. Но проблема-то в чем кроется, вы не понимаете, что вообще, что творится, что мы обсуждаем: министр внутренних дел пил или не пил? Били его или не били? Дерется он или не дерется, как мужчина? Вы знаете, что он в милиции не имеет права работать по закону – спросите у Джиги, я специально называю его фамилию, он возьмет реплику. Он даже ПФЛ не проходил. Кто из нас с вами служил – знает, что такое ПФЛ. Человек – неадекватный, психически, он вообще не может руководить не то, что министерством.
Так, будь ласка, відповідайте.
Ви знаєте неприпустимо сьогодні, що використовуються такі речі як піар-компанія обох Вікторів. Адже ще нещодавно поспіль як два дні уже було замовлення ще від одного Віктора побратима – першого і другого Віктора щодо зняття Луценка. Знаєте, не можна в цьому залі наносити такі образи вищим посадовим особам держави. І я хочу наголосити мені не відповіли сьогодні, мені не відповіли яким чином нас взяли просто тупо і записали у якусь там віртуальну ТСК, не запитавши просто дозволу. Про що ми говоримо, про який правовий базис? Немає відповіді. Наступне. Ви так часто-густо звертаєтеся до Регламенту і так далі, постійно його порушуючи. Адже ми давайте з вами згадаємо ТСК, яка виступила у ролі адвоката пана Фірташа від свого особистого імені, зачитавши рішення ТСК. І де той регламентний комітет, який повинен був припинити цей беспредел. Я хочу нагадати вам про ТСК щодо вилучення справи по „Межигір’ю”, яка зовсім не пов’язана з інцидентом по Межигір’ю. Я хочу нагадати про „Артек”, де тут прозвучала образа всій Верховній Раді України.
Роман Омелянович, зробіть паузу і завершуйте, будь ласка. Будь ласка, завершуйте.
Тому, коли ми говоримо про Регламент, говоримо про вищий законодавчий орган, я дуже прошу колег по Верховній Раді не перетворювати у цирк „Шапіто”, а саме так два Віктори сьогодні намагаються перетворити і Верховну Раду, і Міністерство внутрішніх справ у кишенькові канцелярії. Тому, на новорічні свята від демократичних патріотичних сил ми хочемо подарувати обом Вікторам і спікерам тут отакий подарунок.
Чечетов Михайло Васильович, будь ласка, питання.
Уважаемый Роман Омельянович, сегодня по большому счету речь идет не о господине Луценко или министре внутренних дел, сегодня речь идет о запятнанном имидже и запятнанной репутации страны. Вы вдумайтесь: министр был брошен на пол, на него были надеты наручники, его посадили в каталажку. На сегодняшний день он говорит, что он не виноват. Может это и так. Мы попросили одно, чтобы он дал нам возможность ознакомиться с документами полными из Германии. А оттуда документы могут дать при согласии Луценка. И тогда, если действительно Юрий Витальевич не виноват, мы тогда должны потребовать по дипломатическим каналам принести извинения, публичные извинения на весь мир Германии Украине за запятнанную репутации. Втоптан в грязь имидж страны. Вот о чем речь идет. Мы хотим отмыть эту грязь, но отмыть можем только тогда, когда Луценко даст возможность нам получить официальные правдивые документы из Германии. Спасибо.
Я погоджуюся з вашим питанням, але ще раз звертаюсь до вас, як досвідченого народного депутата. Не можна сьогодні звинувачувати посадову особу, не маючи документального підтвердження того, чи іншого факту. Давайте згадаємо, як породжувалися ці події, що є відео-матеріали, що вони транслюються, що там ним неймовірно що відбулося. А, фактично, коли почали розбиратися і отримувати в тому числі від німецької сторони документальні підтвердження нічого не підтвердилося з того, що ми з вами почули і в Інтернет-видання, і з трибуни Верховної Ради. Чи припустимо сьогодні нам з вами звинувачувати, не маючи на це документів? Я вважаю, не можна. Тому після тих звернень і відповідей і від Генпрокуратури, і від німецької сторони, і від Кабінету Міністрів України, матеріали, які ми отримали, говорять про те, що не маємо ми права сьогодні от тут обвинувачувати міністра внутрішніх справ. Да, можливо, хочеться по деяким питанням і не тільки деяким висунути такі звинувачення, але давайте діяти виключно в правій площині. Є підтвердження – діємо, виносимо рішення, немає – давайте не перетворювати в популізм.
Дякую, Роман Омелянович. Сідайте, будь ласка. Будь ласка, Джига Микола Васильович, одна хвилина, репліка.
Нету, не включили микрофон.
Микола Васильович, ви не на своєму місці, очевидно, сидите.
Я маю право на репліку. Я вибачаюсь. Що стосується до вилучення документів із „Межигір’я”, що Тимчасова слідча комісія вилучила документи „Межигір’я” тому що запит на вилучення цих документів послав фігурант нашої комісії, який безпосередньо участь в фальсифікації матеріалів по справі Колєснікова. Тому комісією було прийнято рішення: вилучити ці документи, щоб вони. і передати їх в Генеральну прокуратуру для того, щоб з ними не було чергової фальсифікації. Дякую.
Записуємося на обговорення. Гордієнко Сергій Володимирович, будь ласка.
Сергій Гордієнко, фракція Компартії України, Полтавщина. Шановні колеги і шановні громадяни України! те, що ми бачимо і чуємо отут у сесійній залі і бачимо 18 років що відбувається в Україні, навіть у найжахливішому сні не могло нікому присниться за часів радянської влади. Мені хотілося задати питання і одному доповідачу, і іншому чи міг він уявити собі, що таке могло статися за часів радянської влади із міністром, який працював на той час і щоб дане стало предметом обговорення у парламенті. Абсолютно такого бути не могло! Коли дивиться український народ і слухає те, що відбувається, і чує ці факти, то він думає, що він живе у „палаті №6”. Влада сьогоднішня, яка є в нашій країні, в після радянський період – це повністю пацієнти „палати №6”. І сьогодні необхідно докласти всіх зусиль українському народу до того, щоб змінити систему влади і відсторонити назавжди тих, хто сьогодні ганьбить Україну і її український народ. Це пропонує блок лівих сил і її кандидат Петро Миколайович Симоненко.
Ар’єв Володимир Ігорович.
Шановні колеги! Ви часто їздили за кордон, літали літаками? І у мене до вас відповідно питання. Чи ви задоволені тим як з вами поводилися прикордонники європейських держав? Я хочу запитати у пана Кравченка з Комуністичної партії, бо він відчув на собі хамство німецьких прикордонників.
Володимир Ігорович, секундочку зупиніться, у мене прохання до вас і до всіх, хто буде брати участь в обговоренні. Я прошу вас, уникайте, будь ласка, прізвищ своїх колег, бо інакше це надовго затягнеться з репліками, будь ласка.
І не тільки одна. і не тільки один наш колега відчув хамство іноземних прикордонників європейських на собі. Але щодня, сотні наших громадян України, які перетинають кордон відчувають приниження, але вони не можуть, напевно, за себе постояти тому що бояться. Одна людина не побоялася за себе вступитися, так це вийшов потім скандал, але на разі в Європі вже розуміють, що українці мають свою гідність і можуть за себе постояти. Комісія в якій, в роботі якої я також брав участь – це комісія на чолі з Романом Омеляновичем Забзалюком зробила свої висновки, ми зробили висновки абсолютно чітко. В цій комісії були залучені представники так званої іншої комісії, легітимність якої підтверджена не була. Але, що ми сьогодні бачимо? Ми сьогодні бачимо чіткі висновки комісії з одного боку і подвійну мораль Партії регіонів з іншого боку. Ви засуджуєте Луценка, спочатку засуджували за бійку з Черновецьким, потім за інцидент у Франкфурті. Ви засуджуєте Шуфрича за те, що він вдарив Луценка кілька днів тому? Ви не засуджуєте. Навпаки, одна із ваших колег кілька днів тому, сказала, що молодець Нестор Іванович, все він правильно зробив. Це подвійна мораль, яка свідчить про те, що для своїх у вас все, а для інших закон. Нестор Іванович, я хотів до вас поставити питання, на жаль, у мене не вийшло. Скажіть, будь ласка, після вашого інциденту з Луценко, ви мали право стояти на цій трибуні і доповідати як ніби-то незалежний і неупереджений представник слідчої комісії, тому що у вас особисті стосунки є з Луценком, які бачила вся країна. Ви навіть вчора сказали, що бачили Луценка в гей-клубі. Нестор Іванович, що ви робите в гей-клубах, скажіть, будь ласка? А якщо ви його особисто не бачили, то яке ви маєте право звинувачувати? Так що, будь ласка, будьте або по-справжньому демократичними, або припиніть говорити про демократію, бо демократія і Партія регіонів це речі несумісні.
Зарубінський Олег Олександрович.
Олег Зарубінський, „Блок Литвина”. Проект закону щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні, проект закону щодо забезпечення інвалідів автомобілями, про основи соціальної захищеності інвалідів, про збільшення видатків на лікування онкохворих дітей. От що ми сьогодні зробили, це робота. Чим зараз ми займаємось? Я думаю, що ще кілька таких слідчих комісій, незалежно від того, хто їх очолює, і цю шутівську маску можна буде надівати на кожного. А мені особисто не хочеться це робити, я хочу, якщо створюються тимчасові слідчі комісії, щоб вони працювали, щоб в них були результати. Мені хочеться і нам хочеться, представникам нашої фракції "Блок Литвина", що якщо є предмет дослідження комісії, щоб це була одна комісія з залученням всіх людей до неї. Нам хочеться, щоб робота парламенту не перетворювалась от в це посміховисько. Чому це посміховисько, не тому що наші депутати не професіонали, а тому що стають заручниками, от зараз за місяць до першого туру виборів, своїх політично партійних схем, коли одні захищають одних і нападають відповідно до інших, а другі захищають інших і нападають на своїх опонентів. Треба це припиняти, якщо б ми по-іншому працювали, то цей перелік, який я назвав, можна було продовжувати кожен день. Дякую за увагу.
Косів Михайло Васильович.
Михайло Косів, "Блок Юлії Тимошенко", Партія „Реформи і порядок”. Шановні колеги, шановні наші слухачі! Мене насамперед в цій справі цікавить моральна сторона. Ну, я не можу погодитися із своїми колегами, що, мовляв, ніколи в нашій країні нічого не було, бо ви пригадайте, як один наш лідер лупив черевиками по трибуні Організації Об’єднаних Націй і що робилося зі Щолоковим, що робилося з Чурбаном і так далі. Так що не треба казати, що це, так би мовити, специфіка нашого часу. Але мене знову ж таки не тільки цей аспект цікавить. Колеги, я не пам’ятаю з 1990 року, відколи я у цій залі, щоб отак, ну, так, знаєте, з ненавистю ми ставилися один до одного і до наших людей. Німці – народ точний. Німці – народ, який звик мислити фактами. Я чекав, ну, нарешті, щось буде опубліковано. Я дуже уважно стежив за цією справою. Жодного факту опубліковано не було. Що дає мені підстави казати, що, на превеликий жаль, журнал „Білд” не є німецьким журналом. Це журнал, який видає хтось поза Німеччини. І він є наскрізь замовний і накрепницький, якщо це якимось чином передасться видавцям цього журналу, то я ще раз хочу сказати, що ви наклепники. Слухайте, я, коли прочитав, що син Юрія Луценка випив два якісь, якісь там мірки спиртного, я не зрозумів спочатку, скільки це, а виявляється, що це 700 грамів горілки. Господи! Та чи ви маєте розум?! Про що ви говорите?! А тому я пропоную на цьому сьогодні справу закінчити. Слідчі комісії сказали своє слово, і далі тягнути, знаєте, якісь оці людиноненависницькі тенденції, які з цим пов’язані, не варто. Німці нас не люблять. Вся Україна усіяна трупами німецьких солдатів і полита кров’ю, і вони – внуки – цього не забули.
Ілляшов Григорій Олексійович. Народний депутат Кожара.
Шановні народні депутати, ви знаєте, для мене прозвучало дивиною від нашого шановного пана голови слідчої комісії про те, що ми засідали чотири рази і про те, що навіть було ухвалено звіт ТСК. Я хочу сказати, що троє нас із опозиції: я і двоє моїх колег Чечетов і Бондаренко – були один раз тільки на публічному засіданні комісії. Ми навіть цього звіту не бачили. Тому я хочу нашу думку на це висловити. І почати з того, що ми розглядали справу не громадянина України Луценка. Ми розглядали справу міністра внутрішніх справ Луценка. І отже, наші відносини були у сфері адміністративного права. До речі, у сфері адміністративного права, ви знаєте, не діє принцип презумпції невинності. І отже, не комісія мала довести, що пан Луценко не винний, а він мав довести комісії, що він нічого не скоював. І я хочу сказати, що із тих звинувачень, що прозвучали в газеті „Bild”, пан Луценко не довів комісії жодного факту. Ну, перше, чи був він напідпитку, чи не був. Ви знаєте, жодного доказу, що він не був напідпитку, не прозвучало. Крім того, він сам підтвердив, що таки він випивав. І в його виконанні це було нібито він випивав пляшку пива. Друге – адекватна поведінка. Ви розумієте, пан Луценко аж ніяк нам не сказав, що він себе вів адекватно в аеропорту. Навіть більше того, його рукою було написано, що. Вірніше не його, а рукою нашого консула Дятлова, що він голосно сміявся, розповідав анекдоти. І в мене виникає питання, наскільки була ця поведінка адекватною, якщо з 400 пасажирів літака „Аеробус-340600” тільки одного Луценка не пустили на борт літака. То чи це була адекватна поведінка, чи ні. Третє. Він не довів, що він не скоював злочину за законодавством Німеччини. більше того, я хочу сказати, що в матеріалах справи, які має і пан голова нашої комісії зазначено, що проти українського міністра поліцією 19 відділку Франкфурта було порушено кримінальну справу СТ-0502584. А вона була скасована тільки тоді, коли за ніч ця справа перейшла із поліцейського відділку до прокуратури і прокуратура тоді скасувала на підставі того, що керівництво Німеччини надало імунітет пану Луценку і про це, до речі, також в матеріалах справи є свідчення німецького прокурора. П’яте, що нас дуже цікавило. Чи була шкода завдана українсько-німецьким і українсько-європейським стосункам? Була задана. Було скасовано візит міністра до Німеччини і так далі. І я хочу сказати, що пан Луценко не погодився співпрацювати з комісією, не надав матеріали в справи, які у нього є особисто на сьогоднішній час і на.
Завершуйте, будь ласка.
Пан Луценко приховав ті факти, які сьогодні знаходяться у нього на руках. Я також вважаю, що дії Луценка містили склад злочину, оскільки була заведена кримінальна справа за трьома статтями німецького кримінального кодексу, а саме: це статті 115 „Опір посадовій особі”, 185 „Образа”, 223 „Тілесні ушкодження”. До речі я хочу сказати, що в Кримінальному кодексі України.
Завершуйте, будь ласка.
Так, це також злочин, за який дають до 2 років. І якщо пан Луценко своїми діями хотів сказати: будь ласка, громадяни України, чиніть опір українській міліції, то він це сказав. Дякую за увагу.
Забзалюк Роман Омелянович. Немає. Народний депутат Лук’янова, будь ласка.
Шановні колеги, я просто хотіла би прояснити одну ситуацію. Тиждень тому на Україну прибула делегація з Франкфурту, більше того, з прокуратури Франкфурта-на-Майні, вона провела офіційну зустріч в Міністерстві внутрішніх справ України з Міністром внутрішніх справ України, вони дуже чудово поспілкувалися між собою, обмінялися якимись там сувенірами, значками, всім іншим. Інциденту не було. Більше того, більше того, делегація від’їхала дуже задоволена. Тому я би хотіла сказати, що, якщо хтось говоре, що це має всесвітній резонанс, що Луценко – персона нон-грата в Німеччині, це не те, що не відповідає дійсності. Це просто зведення рахунків між Партією регіонів і паном Луценко. Дякую.
Народний депутат Соболєв.
Прошу передати слово депутату Бобильову.
Народний депутат Бобильов, партія «Народна Самооборона», фракція "Наша Україна - Народна Самооборона". Ну, с начала выступления я хотел бы напомнить всем своим коллегам, которые уже, наверно, длительное время просто не работают и подзабыли, что вообще окружная военно-врачебная комиссия ПФЛ проводятся только с атестоваными сотрудниками, гражданские у нас ее не проходят – это раз. Вот, начнем с этого. Ну, а если говорить об инциденте, работали комиссии. От многие, все коллеги, которые сегодня слушали, милиционеры, вот пол года проработала комиссия. Кроме того, чтобы прийти сюда, отчитаться о том, что нужно еще согласие Луценка на провидение, вот и вся комиссия. У нас массазаконов, которые мы не голосуем, в том числе о работе милиции. Давайте действительно заниматься делом, а не заниматься ерундой. Комиссия вынесла решение. Все. Давайте уже заканчивать мы это все сидим смакуем, обговариваем – пустые слова. Вот поговорили-поговорили – все закончилось. Спасибо за внимание.
Сухий Ярослав Михайлович.
Шановні колеги! Згадайте, коли тільки стався цей інцидент і появилася стаття в газеті. Про що ми всі з вами тут говорили, має бути неупереджено, неполітиканськи, непредвзято, неупереджено. А з точки зору права зроблено висновок – мало місце, не мало місце. Сьогодні ситуація якась дивна, нас слухає Україна, нас слухають люди, факт не мав місце. Чому? Бо є лист прокуратури Франкфурта про те, що справа закрита. Справа про що? Про наручники, про затримання, про припровадження, про відпущення. Я ж не випадково запитав, чому справа закрита? Тому що має дипломатичний імунітет. Немає питань. Так факт мав місце, чи не мав? І потім подумайте, що це за дурниця. Ми маємо попросити в Луценка аби він сам на себе приніс відеоматеріали, як воно має виглядати в цьому сесійному залі? Якщо такі відеоматеріали є в аеропорту записані, а хто нам їх дасть без дозволу Віталія? Ніхто не дасть, Юрія Віталійовича, без його дозволу ніхто такі матеріали не дасть, і правильно зробить. Він особа дипломатично недоторкана. Я хочу сказати, тут про інше. Ми дійсно зайняли дуже багато часу, і правильно сказав колега Зарубінський, і соціальні законопроекти і ви правильно кажете, законопроекти щодо реформування правоохоронної системи і міліції, і Служби безпеки України, судової системи, чим ми тут займаємося? Ми займаємося тим, чим би мав зайнятися і зробити за нас цю тяжку, невдячну роботу сам міністр внутрішніх справ. Встати і сказати, мав місце інцидент, мене не вірно зрозуміли, що ніхто із нас в аеропортах за кордоном не мали подібних інцидентів? Я пам’ятаю мою делегацію в 2005 році після страшних тих подій в Сполучених Штатах Америки. Знаю, що делегація представник Укрспецекспорту просто нервово хіхікав і такі собі жарти позволяє, йому кажуть, щось там є недозволене, може є, може нема. Його забрали, ми полетіли далі, він лишився в Амстердамі. Такі речі мають місце, просто ми хотіли з’ясувати, він усвідомлює це чи не усвідомлює, це правда чи не правда, я все прекрасно розумію. Я не маю до вас ніяких претензій, ви намагаєтесь зберегти залишки коаліції, це цілком також зрозуміло. Розвалиться ця коаліція до чортової матері, вона і так у вас не працює, але якщо вона юридично розвалиться, будуть проблеми, буде біда. Не можна тут сьогодні виступати в ролі адвоката, тим більше, що Луценко цього не потребує, він міг би сам себе захистити, на превеликий жаль, він цього не робить. Тому в мене були і залишаються сумніви щодо його правдивості. Я не був там на місці, мені газета ця не є доказом, але те, що він не хоче аби сюди прийшли документи, які б остаточно знімали цю проблему на віки вічні, говорить про те, що щось там було. Якщо щось було, то нехай це залишається на їх совісті. І ще одне, шановні пане адвокати, пройде рік чи пройде півроку, ми все одно правду дізнаємось і як ви тоді будете виглядати перед народом України, перед суспільством і перед політичною елітою. Дякую.
Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемые коллеги, сегодня речь не идет о Луценко, сегодня речь идет о репутации страны, нам это небезразлично. На комиссии Юрий Витальевич публично признал, что его бросили на пол в аэропорту Германии, что на него надели наручники, что его волокли по полу, что его бросили в каталажку. С нашей стороны это не министра бросили, с нашей стороны это Украину бросили на пол, что по Украине потоптались в лице Луценко, что на Украину надели наручники, что Украину бросили в каталажку. И если вам судьба, и честь страны безразлична, то нам нет, мы хотим потребовать публичного извинения от германских властей за унижение страны, репутацию страны втоптали в грязь. Я еще раз повторяю, не Луценка бросили на пол, Украину бросили на пол и вы молчите. Поэтому, но для того, чтобы мы потребовали официального извинения от германских властей за публичное унижение достоинства, чести страны на весь мир, для этого нам одно малое – согласие Луценка, чтобы нам дали документы из Германии и мы на основании этих документов предъявили счет, как правильно сказал господин Косив, Германии счет предъявить и пусть она извиняется перед Украиной. Пусть извиняется! Пусть извиняется! Но сам же факт того, что Луценко бросили на пол, надели наручники, он же не отрицает. Но вдумайтесь, министра Германии, министра Франции, министра Японии бросают на пол в какой-то стране. Эта б страна молчала?! Да нет! Она требовала б публичных извинений навесь мир! Втоптана репутация страны! Мы ж не поднимемся никогда с колен! Мы в грязи будем всегда если мы не сможем защитить честь и достоинство страны на международной арене! Я обращаюсь к фракции БЮТ, да поднимитесь вы выше ваших партийных штанишек! Посмотрите на страну сверху! Куда мы идем?! Но если не мы будем защищать, кто ж будет страну защищать?! Поэтому мы расходимся вот здесь в мировоззренческих принципах. Партия регионов и фракция БЮТ мы же будем стоять всегда за честь страны и отстаивать репутацию страны! А вам, к сожалению, плевать на это. Вы втаптываете в грязь! Поднимитесь, поддержите нас! Давайте потребуем извинения публичного. А для этого заставьте Луценка дать добро на присылку документов сюда. И пусть Германия извиняется. Спасибо.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати! Мені дуже прикро, що сьогодні ми так добре з вами працювали. Ми прийняли троє змін до Закону про Державний бюджет. Ми на кінець-то побачили, що в мене в Одесі є що? Епідемія грипу, на який ви не дали коштів. І коли я зараз відвідуючи дочку п’ять разів підряд, відвідуючи в лікарні бачив, що нема де ложити людей, я думав, про кожного з вас. Кожного, хто проголосував проти. Сьогодні ми зробили. зробили подвиг, хоча це наша робота. Виділили ті ж 600 нещасних мільйонів, хоча на охорону здоров’я це мало. Про що ми зараз говоримо, подумайте. Ми взяли авантюристичну постанову, хай не ображаються на мене всі, хто тут три підписи поставив. Це ж треба від імені 9 чоловік підписують 3. І не маючи рішення комісії, ми, Олександре Володимировичу, виносимо це на розсуд громадськості. На якій підставі? Рішення комісії має бути. Рішення комісії немає - сидіть і шукайте рішення, шукайте згоду. А тепер кілька питань щодо подвійних стандартів. Шановні, а хіба не по обличчю України били, коли били міністра зараз на передачі. А хіба не по обличчю іншим били. У нас є захисник Вітчизни голова Львівської організації Павло Барнадський, місяць, понад місяць, пролежав у лікарні. Спитайте у вашого однопартійця, він вам розкаже. Несторе Івановичу, підіть вибачтеся перед людиною, пройшло багато років, він не кровожадний, але вибачтеся за те, що він після вашого удару лежав. Тому, шановні друзі, давайте не будемо подвійних стандартів робити. І далі. Те, що зараз відбувається, це розбрат, це. Ви знаєте, у Кримінально-процесуальному кодексі є поняття одне: обставини, які виключають можливість участі посадової особи у розслідуванні чи розгляді судом. Ці обставини зараз були: наявність особистих конфліктів, особистих інтересів. Який ми приклад подаємо? Ми вимагаємо з рядового міліціонера, щоб він, якщо такі обставини є, усувався від розслідування. Ми вимагаємо від любого судді [[ще раз вітаю їх із святом всіх суддів в Україні]], ми вимагаємо його самоусунутися, взяти самовідвід. Але тут при наявності таких конфліктів ми не уникаємо цього випадку. Я не хочу бути адвокатом Луценка, він сам себе захистить. Але ми з вами приймали Конституцію, а там написано „презумпція невинності” – і це основне. І я хотів би, щоб ми про це пам’ятали, про честь і гідність кожного громадянина.
Васильєв Олександр Андрійович.
Прошу передать слово Нестору Шуфричу.
Дякую. Шановний головуючий, шановні колеги! Я маю нагоду зараз відповісти на чисельні питання. Ну, по-перше, колего Ар’єв, я, безусловно, сочувствую всем нашим гражданам, которые ощущают время от времени на себе противоправные действия представителей налоговых служб и правоохранительных органов, таможенных служб других государств. Да, такие факты есть. И мы должны защищать наших граждан делать все, чтобы каждый, кто посмел поднять руку на нашего гражданина без оснований, должен нести наказание. Ну, господин Арьев, ну, как мы можем требовать, чтобы были наказаны представители польской таможенной службы, которые задержали вас с наркотическими веществами? Мы тихо молчим, чтобы в Генпрокуратуре никто не вспомнил про это дело, потому что как-то неудобно за вас. Теперь касательно гей-клубов, которые периодически посещает господин Луценко, про что вы меня спросили. Так вот, эту информацию я узнал с сайта, которая была подтверждена соответствующим руководителем этой гей-организации, который, правда, уточнил, что господин Луценко посещает гей-клубы, вдумайтесь внимательно, как представитель Соцпартии. Не знаю, сейчас, может быть, сейчас, может, Юрий Витальевич посещает их тоже, я не знаю. Но, наверно, представляется как представитель коалиции. Так вы так и поставьте все фотографии рядом, люди точно будут знать, за кого им голосовать. Вы знаете, Юрий Витальевич дал по этому вопросу исчерпывающий ответ, отвечая на вопрос журналу «Публичные люди». Он сказал: «Лучше быть геем, чем политическим.». Вы знаете, наверно, человек, который испытал первое, а то, что он является вторым, мы все это знаем, имеет право отвечать на этот вопрос. Ну, а зараз давайте, я просто відповів на запитання. Безумовно, після п’ятничної моєї розмови, яка відбулася в ніч з п’ятниці на суботу, я зрозумію своїх колег по фракції і безумовно підтримаю рішення, я сподіваюся, що ми таки звернемось до пана Луценка, щоб він надав згоду на отримання відповідних матеріалів і безумовно слідча комісія мала би продовжити свою роботу, але якщо стане питання про іншого голову комісії, я тільки за. І якщо буде таке рішення моїх колег. І останнє. Пане Забзалюк, а ви таки мені не відповіли на два конкретних запитання, а саме, що вам відмовив Луценко в наданні згоди на отримання документів і рішення суду стосувалося виключно рівня оп’яніння сина. До речі, я був тим депутатом, який попросив засідання комісії, щоби вийшов син Лунко. Я проти того, щоби діяльність дітей була предметом політичних розборок.
Обговорення завершено. Репліка. Народний депутат Ар’єв, будь ласка.
Шановний Несторе Івановичу! Ви згадали тут про мої пригоди в Польщі, так я вам можу сказати. Як журналіст я зробив 12 програм і фільмів про боротьбу наркоманією і зробив кілька законопроектів, в тому числі підтримав колишню вашу колегу Богословську за посилення боротьби з наркоманією. І те, що я робив журналістське розслідування ви мене переслідуєте давно, бо Польща до мене претензій жодних не має. Після цього випадку я кілка разів перетинав польський кордон, до мене жодних питань і тоді не було, якби ваші гонці не викрали звідти в Польщі кримінальну справу, яку потім було сюди перевезено. Я вам можу сказати одне, я перед законом чистий. І поляки знають що таке робота журналіста, в тому числі в даному разі і робити журналістські експерименти. А ви використовуєте все, що можете.
Будь ласка. Завершуйте, добре. Народний депутат Забзалюк, репліка.
Пане Несторе! Я вам відповім, хоча ви мені не відповіли все-таки, яким чином ви нас взяли і записали примусово, ігноруючи все і вся, в свою так звану тимчасову слідчу комісію. Хоча би просто підійшли і спитали, дозволу даємо ми цього чи ні. Є регламентний комітет, який міг би надати оцінку таким діям, адже, коли вигідно, то до кожної коми придирається, а тут буквально на пустому місці утворена так звана тимчасова слідча комісія – і мовчок. Я єдине до вас, пане Несторе, звертаюся. Прохання: не перетворюйте, будь ласка, в шоу засідання Верховної Ради України і не утворюйте на пустому місці, не маючи жодного доказу, отакі аналогічні тимчасові слідчі комісії [[в кавичках]].
Народний депутат Шуфрич.
Щодо шоу.
Я прошу слухати, щоб не задавати питань, хто.
Щодо шоу, то я хочу нагадати, що це не я декілька хвилин тому з масками бігав по цій шановній нами залі Верховної Ради України. Тому, якщо хтось тут грає в клоунів, то, мабуть, ті, хто з масками тут бігає від одної трибуни до іншої або від одної урядової ложі до президентської і навпаки. Розберіться там між собою. Я хочу звернутися до нашого польського пасажира. Так воно сталося, що ми нічого не просили, а польська сторона, просто виконуючи відповідні міжурядові угоди, передала справу в Генпрокуратуру, а ми тихо просимо, щоб її там не дуже піднімали, тому що все ж таки незручно і соромно за вас. А щодо створення слідчої комісії, вона була встановлена в установлений Конституцією строк і терміни і у встановлений Конституцією спосіб. І для всіх рішення Верховної Ради, в першу чергу хоча б для депутатів, має бути обов’язковим. Дякую.
Шановні колеги, переходимо до прийняття рішення. Олег Олександрович, тут немає процедури. Є у нас визначений в Регламенті порядок прийняття рішення. І в разі неприйняття теж передбачені слідуючі дії. Так що я вас прошу, будь ласка. Щодо звіту комісії, яку очолює Нестор Іванович Шуфрич. Запропонований проект постанови номер 5387. Будь ласка, подивіться на цей проект, хто ще не. [[Шум у залі]] Шановні колеги, ставиться на голосування за основу проект Постанови про попередній звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради [[реєстраційний номер 5387]]. Прошу, визначайтесь. [[17:28:22]] За-196 Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 169, „Блок Юлії Тимошенко” – 0, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 0, комуністів – 26, „Блок Литвина” – 0, позафракційні – 1. Таким чином, шановні колеги, у нас була створена комісія 19 травня з терміном дії 6 місяців. Відповідно до частини шостої статті 88 Регламенту Верховної Ради України з завтрашнього дня ця комісія припиняє своє існування. Що стосується тепер наступної комісії, яку очолює Забзалюк Роман Омелянович. Комісія чи народні депутати України не подали матеріалів, тому ви їх не маєте у себе на руках, і їх немає у мене. У зв’язку з цим відповідно до частини шостої 88 статті з завтрашнього дня ця комісія припиняє своє існування, так зрештою, як і пропонував народний депутат Забзалюк. З мотивів, будь ласка, запишіться. Камчатний Валерій Григорович, будь ласка.
Камчатний, „Блок Юлії Тимошенко”, Харківська область, заступник голови Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради. Я щойно в залі спостерігав під час голосування за реакцією мого шановного колеги Зарубінського. І я поділяю цю його тривогу, стурбованість і це відношення до цього шоу, яке ви влаштували під час голосування за рішення, яке внесене нелегітимною комісією, комісією яка не збиралася і таке інше. Тому я вважаю, що подібні ганебні вчинки повинні стати предметом спеціального розгляду на засіданні нашого комітету. Досить вам, пане Лавринович, знущатися над Конституцією України і над Верховною Радою України. Дякую.
Шановний пане депутат і ті хто плескають! Я дуже рекомендую перед цим читати Регламент Верховної Ради України і Основний Закон. Народні депутати України, які є суб’єктами законодавчої ініціативи мають право пропонувати проекти Верховній Раді України. Вони запропонували, Верховна Рада відповідним чином відреагувала – цей проект не передбачав затвердження звіту комісії. Він передбачав продовження її роботи. Заєць Іван Олександрович.
Іван Заєць Українська Народна партія. В черговий раз ми прогуляли, в черговий раз ми нічого не знаємо, що робиться і вже гострослові в Верховній Раді кажуть: „А де ж істина”, а інші гострослові відповідають: „Істина – в вині”. Тому шановні друзі, давай так буде робити, якщо пити – так майте міру, а якщо не п’єте – то давайте захищати інтереси України. А оцей цирк виробляти тут у Верховній Раді одна комісія, „яке їхало – таке і здибало”. І друга комісія – ізводять лобами всю Верховну Раду, паплюжать далі імідж України і не знаєш, де ти сидиш. Тому давайте більш серйозно ставитися до своїх обов’язків, створювати комісії для того, щоб вони вияснили ситуацію, а не для того, щоб облити один одного брудом, понизити ще цей рівень цієї Верховної Ради. Тобто працювати – давайте по-людськи, а не займатися цими цирками у виборчий період.
Народний депутат Шуфрич.
Дякую. Шановний Головуючий! Шановні колеги! Мені, дійсно прикро, що сьогодні, фактично, коаліція і ті народні депутати, які до них приєдналися, фактично, стали дахом для Юрія Віталійовича Луценка і ускладнили можливість розібратися, а що ж відбулося у Франкфурті-на-Майні? Але пройде небагато часу і я переконаний, що ми правду таки дізнаємось. Тому що закриття однієї слідчої комісії – не зупинить загальні процеси і таке нахабство. І те, що сталося у Франкфурті-на-Майні, безумовно, має отримати оцінку. А сьогодні ми маємо те, що маємо. Пан Луценко є обличчям нашої коаліції. А коаліція з цим погодилася. І я прошу вас поміняти всі фотографії на виборчих плакатах, тому що, дивлячись на Луценка, вас краще розпізнають – і зовнішньо, і по суті. Це є ваша сутність, на жаль. Дякую.
Шкіль Андрій Васильович.
Дякую. Знаєте, власне кажучи, те, що відбулося сьогодні, не було пошуком істини насправді. Так само, як і створення двох комісій не було метою, другої комісії створення не було пошуком істини. Я знаю, що це було бажання знайти піар чи знайти ще якусь можливість висловитися. Але тим не менше, от панове, багато було у Верховній Раді, багато вона побачила. Але сьогодні це, по-моєму, перевалило край. І ми мусимо. Я б хотів звернутися до головуючого. Тут треба все-таки припиняти, треба зупиняти подібні речі. Тому що всі ми маємо, всі ми люди, всі ми з емоціями. Але для емоцій є окремі історії, є окремі приміщення, окремі, я не знаю там, заклади і студії. Будь ласка, на ток-шоу. Не перетворюймо, не принижуймо Верховну Раду. Також знову таки я погоджуюся з реакцією всіх старожилів, всіх людей, які працюють у Верховній Раді, але нарощують собі ті чи інші дивіденди. Припинімо це. Бо насправді те, що відбулося, ганьбить всіх нас, тут присутніх. І ті, хто слухає, але ганьблять відповідно ті, хто запроваджує подібні стандарти.
Куликов Кирило Борисович.
Дуже дякую. Шановний Олександре Володимировичу, я хочу сказати, що для мене дуже важливі такі слова, як „тимчасова слідча комісія”. Тому що дуже важко працювати у тимчасових слідчих комісіях. Вона об’єднує депутатів з усіх фракцій. І дуже багато тимчасових слідчих комісій, дійсно, плідно працює і виробляє результат. Наприклад, я працюю у тимчасовій слідчій комісії по Києву і ми шукаємо консенсус. Тому тут чесно повинні були казати, що це постанова, яка вносилася не тимчасовою слідчою комісією, а народним депутатом особисто і голосувалася постанова народного депутата, а не тимчасової слідчої комісії. Щоб була така ситуація. Щоб ми ставилися з повагою до рішень тимчасових слідчих комісій і до всіх тих регламентних процедур, які вони виконують. Я дуже вам вдячний.
Дякую, Кирило Борисович. У нас комісія не є суб’єктом, звичайно, там є прізвища депутатів, які у нас в основному. Тут питань немає. Васильєв Олександр Андрійович.
Прошу передать слово Михаилу Чечетову.
Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемый Александр Владимирович, уважаемые коллеги! Приходится констатировать, что, к сожалению, не нашлось 226 настоящих патриотов Украины в этом сессионном зале, которые смогли защитить опятнанную честь и репутацию страны на международной арене, которые проголосовали за постановление, открывающую возможность получения документов из Германии, на основании которых Министерство иностранных дел потребовало публичных извинений от Германии за публичное унижение Украины в лице господина министра. Очень жаль, что патриоты у нас существуют только в выступлениях и на бумаге, а истинный патриотизм продемонстрировал два фракции и любовь к Украине –это фракция регионов и фракция Партии коммунистов.
Репліка Олега Олександровича Зарубінського.
Олег Зарубінський „Блок Литвина”. Шановні колеги, істинний патріотизм – це робота. Істинний патріотизм – це не перетворювати парламент в цирк. Істинний патріотизм – це не утворювати і не здійснювати ганебне видовище із гірших показників і гірших варіантів ток-шоу. Істинний патріотизм - це, коли комісії працюють, а не з’ясовують стосунки. Істинний патріотизм – це бути парламентарем, а не вискочкою і випадковою людиною. Дякую.
Шановні народні депутати України, переходимо до звіту наступної тимчасової слідчої комісії. Я запрошую на трибуну Вернидубова Івана Васильовича.
Шановний Олександре Володимировичу! Шановні колеги!16 січня цього року у Верховній Раді було заслухано попередній звіт тимчасової слідчої комісії і 374 народних депутати проголосували за постанову про попередній звіт та направили його до Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерству внутрішніх справ, Генеральної прокуратури, Служби безпеки України для відповідного реагування. До тимчасової слідчої комісії надійшли відповіді всіх органів, щось робиться у прокуратурі, деякі рішення судові оскаржені. З міліції відповіді, що викрито 16 злочинів, пов’язаних з відчуженням нерухомого майна та земельних ділянок у межах міста Севастополя, порушено 16 кримінальних справ. Зовсім ніякої відповіді не надійшло від Президента України. Ним було проігноровано рішення, яке прийняли 374 депутати про направлення йому для вжиття заходів попереднього звіту. Як ви пам’ятаєте, пунктом другим постанови ми звернули увагу Президента України на невиконання вимог Конституції, статті 117 у зв’язку з рішенням сесії Севастопольської міської ради про висловлення недовіри голові Севастопольської міської державної адміністрації більше ніж двома третинами голосів від складу ради. Ховаючись за юридичну казуїстику та рішення суду, гарант Конституції так і не відповів, чому він не прогнав зі служби своїх підлеглих, держслужбовців севастопольських, які обікрали севастопольську громаду та поставили під загрозу їх життя і здоров’я із-за можливості припинення питного водопостачання. Окрилений дружньою підтримкою Президента, голова Севастопольської міської державної адміністрації Куніцин дав відмашку для подальших незаконних дій по відчуженню крупних земельних ділянок для продажу. Паралельно з роботою нашої комісії віддавались безкоштовно, я маю на увазі для казни безкоштовно, на користь різних комерційних структур і далі земельні ділянки: земельна ділянка 5 гектарів, розташована у центрі міста Севастополя; земельна ділянка 21 гектар, розташована в урочищі Ласпи; земельна ділянка 4,9 га в районі Золотий пляж у Балаклавській бухті, це улюблене місце відпочинку жителів міста та гостей міста; земельна ділянка 6 гектарів на Мисі Сарич, найпівденніше місце України біля Чорного моря. В усіх випадках рішення приймалось без думки представників власників землі, без виклику їх до суду, навіть без якогось письмового пояснення жодного представника недержавних органів. Уже оці останні три ділянки, про які я сказав, які віддані в момент роботи нашої з вами комісії, перепродані, тобто відчуження землі для керівництва Севастопольської міської державної адміністрації є звичайним бізнесом. Щоб не говорити про всі там ділянки конкретні я розумію, що ввечері воно вже не слухаються ці гектари, скажу. Висновок. В порушення чинного законодавства Севастопольською міською державною адміністрацією вилучено та надано як у користування, так у власність, а Севастопольською філією державного підприємства. державного земельного кадастру здійснено державну реєстрацію земельних ділянок загальною площею 1779,6 гектара. Це в Севастополі. Порушення вимог статей Земельного кодексу України, продаж права на земельні ділянки із земель державної власності комерційним структурам здійснювалося не на конкурентних засадах, в результаті чого не доотримано великі суми надходжень як Державним бюджетом України, так і місцевим бюджетом. Задумайтесь, називаю одну цифру, щоб не завантажувати вашу пам’ять! Лише при наданні на неконкурентних засадах комерційним структурам 125 гектарів лісових ділянок в зоні Балаклавського району мису Сарич [[це найпівденніша точка України]] за договорами так званого суперфікція втрати бюджету всіх рівнів склали біля 2 мільярдів гривень. А всього, ви пам’ятаєте, 1779. От багато кричимо про бюджет, не хватає бюджету. Ось вам де бюджет, той, хто говорить, що не хватає бюджету на різні потреби. Хотів би висловити подяку працівникам Рахункової палати України, її керівнику Симоненку Валентину Костянтиновичу [[єдиний, можна сказати, пока державний орган]] за компетентність та мужність, з якими вони виконують свої обов’язки. Ми часто від них одержуємо матеріали та не завжди їх читаємо, не завжди даємо оцінку, тоді не було б розмов у нас де брати бюджет. Нічого не змінилося і з розкраданням бюджетних коштів при будівництві об’єктів. Те ж саме. Не буду повторюватися, я вам скажу єдине, коли стало питання яку ж запропонувати вам постанову, то хотів написати один пункт: „Надати керівництву Севастопольської міської адміністрації можливість продовжити розкрадати державну казну та землі, які залишились, і чекати поки зміниться ця влада, яка своїх хапуг не чіпає”, але оскільки це дійсно можна пожартувати так, то проект постанови, він у вас є, нічого нового тут немає. Я пропоную вам повторно привернути увагу Президента України та Прем’єр-міністра на відсутність з їхнього боку конкретних заходів щодо припинення незаконних дій посадових осіб Севастопольської міської державної адміністрації по розбазарюванню великих земельних ділянок та нецільового використання коштів державного бюджету при будівництві об’єктів соціально-економічного розвитку міста. У Верховній Раді терміново розглянути у першому читанні проект Закону про місто-герой Севастополь. Пропонуєм Кабінету Міністрів розглянути на засіданні питання про хід виконання постанови Кабміну в частині реалізації заходів земельної реформи в Севастополі, причин зволікання розмежування земель державної та комунальної власності та розпоряджень Кабінету Міністрів про виділення коштів для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації в системі водопостачання міста Севастополя та інших. Генеральній прокуратурі пропонуємо додатково вивчити всі факти незаконного відчуження великих земельних ділянок згідно з додатком до звіту, дати правову оцінку діям посадових осіб по поверненню незаконно відчужених земельних ділянок і таке інше. І пропоную заслухати генеральну прокуратуру якраз саме з цього питання, оскільки ви бачите, про які розміри державних коштів та гектарів іде мова, заслухати звіт по всіх цих справах. Пропоную також Рахунковій палаті України з метою контролю у першому півріччі 2009 року [[це я говорю для стенограми, тому що у нас було написано „у другому півріччі 2009 року”, але оскільки вже часу немає, довго я не міг перед вами виступити]], у першому півріччі 2010 року перевірити вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень і недоліків при освоєнні коштів Державного бюджету, у тому числі коштів Резервного фонду при будівництві об’єктів соціально-економічного розвитку міста Севастополя. Це тому, як я казав, що після попереднього звіту нічого не зроблено, щоб повернути вкрадені кошти, у тому числі з Резервного фонду. І контроль за виконанням цієї постанови покласти на Комітет Верховної Ради України з питань боротьби з організованою злочинністю та корупцією. Ось прошу за таку постанову Верховної Ради України проголосувати. Дякую за увагу.
Є питання до доповідача? Записуємося. Смітюх Григорій Євдокимович.
Іван Васильович, скажіть, будь ласка, в своїй доповіді ви назвали, що в ході розслідування комісії, під час розслідування або в цей час було порушено 16, чи скільки там, кримінальних справ. Відповідно ці кримінальні справи, в якому стані вони зараз знаходяться, якщо вам відомо? І чи порушені ці кримінальні справи проти посадових осіб, які безпосередньо по вашій комісії мають відношення до неправомірних, так сказать, прийняття рішень, що задали збитки для нашої держави? Дякую.
Є нормальні кримінальні справи. І якби їм дали хід, як то кажуть, то були б результати. На жаль, і прокуратури, і суди зайняли таку позицію. Неодноразово суди, наприклад, міста Севастополя ті постанови про порушення кримінальних справ, вони їх скасовують як незаконні. Вищестоящий апеляційний суд незаконну таку постанову, рішення судів теж скасовує. І так йде гра місяцями, вже роками – і нічого немає. Я, якби був час, зачитав би вам, які пишуть мотиви, чому кримінальні справи не йдуть. Ну, сміх і гріх! Таких би працівників, в тому числі і в прокуратурі, зразу на комісію викликати треба і сказати: „Йде розгружай вагони”. Ось такі у мене є. Зачитати? Якщо Іван Заєць просить, я зачитаю. Наприклад, чому ж, питаємо ми, не притягуються до кримінальної відповідальності особи, які крадуть? Пише заступник, перший заступник прокурора міста Галюк.
Іван Васильович, одна хвилина на відповідь на питання. Якщо будемо зачитувати документи, то інші депутати не зададуть питання. Будь ласка, коротко зміст цієї відповіді, яку ви хотіли представити.
„Не видається можливим у зв’язку з відсутністю. замовка документації.”. Друге: теж, не дають матеріали, пише. Ну, вобщем, розумієте, прокуратура не може взяти ніяких документів – один висновок. І тому вони не можуть притягнути до відповідальності, саме тому, що їм ніхто, нічого не дає. І, або пишуть, що оці мільйони – це, ну, такі незначні порушення, розумієте. Мільйони уже – це вже не порушення, мільйони гривень з державного бюджету – це вже ніякого порушення нема. Оце такі мотиви вам. Те ж саме, теж саме. Але там хтось сидить, хоч там, де положено сидіти, а в нас же ніхто не сидить, розумієте? Для перевірки не надано. А потім пишуть, правда. Посадовими особами внесено неправдиві відомості про виконання підрядних робіт, а самі їх перераховують, але це, ну, таке, незначне, да.
Дякую, Іван Васильович. питання Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановний Іван Васильович, ви самі були прокурором Севастополя, самі були заступником Генерального прокурора. Як на ваш погляд чи, можливо, було такі зловживання раніше, коли Генеральна прокуратура відповідає, що, і комісія констатує, що жодних заходів щодо повернення вкрадених коштів прокуратура не вживає, це сторінка 27. Це, коли в ваших пропозиціях на сторінці 29 говориться про те, що інвентаризація земель, включаючи земельні ділянки, що знаходяться в користуванні Чорноморського флоту, не проведена. Тобто мають бути інвентаризація по 78 земельним ділянкам. Може настав час нам отут з трибуни заслухати Генерального прокурора, всіх його заступників, і так по-дорослому спитати, коли це кінчиться? І, може, прийшов час змінити Кримінально-процесуальний кодекс, де ми дали право судам оскаржувати.
Дякую. В проекті постанови пункт 5 я якраз і пропоную і прошу вас підтримки, щоб Генеральний прокурор додатково вивчив ті всі матеріали, і все-таки в першому півріччі, тут ми заслухали, які приймаються дійсно конкретні заходи по тому, хоча, по поверненню незаконно відчужених земельних ділянок та привласнених коштів державного та місцевого бюджетів. Треба ж вертати все, тому що всіх, як-то кажуть, відповіді закінчують як такою вікторією про те, що ми внесли подання, ну подання, подання, а землі вони ж уже ж.
Пеклушенко Олександр Миколайович питання.
Уважаемый Иван Васильевич, вы дважды мой коллега, как депутат и как председатель комиссии, я хотел бы вас, как человека с опытом, очень добросовестного депутата, спросить получили ли вы удовлетворение от работы в комиссии, скажите насколько этот важный парламентский инструмент сегодня действительно работает, что мешает, что нужно внести в законодательство, чтобы мы превратили это действительно в инструмент, в дополнительный ресурс наших избирателей, а ни в борьбу места председателя и за доклад с трибуны?
Спасибо. Это серьезная дискуссия по этому вопросу должна быть. Я вам называл 374 депутата проголосовали за то, чтобы разобраться и гарант вообще не среагировал, тогда надо Верховную Раду распускать, устанавливать в стране монархию, устанавливать, царем признать или Виктора Андреевича, или кого-то, потому что это все ни к чему. Шестнадцатого января мы об этом поговорили здесь так, ничего никто не сделал серьезно и спросить нельзя ни с кого. Поэтому это так вот поговорим мы сейчас, разойдемся, ведь, поскольку ничего не сделал потом работает комиссия как бы, а комиссия добросовестно таки работала и параллельно продолжают в больших масштабах тысячи гектаров уходят, вот результат.
Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемый Иван Васильевич, спасибо за объективный, детальный анализ, справедливый и честный, и самое главное, еще раз подчеркиваю, политически незаангажированный. Но у меня конкретный вопрос по этим безобразиям. Иван Васильевич, а может действительно Севастопольская администрация вынуждена была подчиниться воли судов и не могла поступить иначе чем подписывать договора на отчуждение земли. Если можно, пожалуйста, аргументируйте подробно доказательство заинтересованности руководителей администрации в том, что земли подарить, в том, что они земли подарили коммерческим структурам.
Да. Спасибо. Доказательств столько. Ну, давайте, вы знаете, сколько тяжбы идут судебные, чтобы получить гражданину участок? Месяцами, годами. И ходит, - потом ему отказ. Эти вопросы, о которых я говорю, решались в течении одного дня одним человеком, помощником председателя госадминистрации не регистрировалось ничего в соответствии с положением о делопроизводстве, помощник через сутки отвечает, отказывает, конечно, нет земли, нельзя. Тот жалуется в суд. Ну, схема преступная, коррупционная схема. Вот так решаются вопросы. Значит, существует в госадминистрации юридический отдел, ни один документ об отчуждении этих земель им не давался. У них работал на какой-то, на общественных началах привезенных из Симферополя их командой некто Коструба, адвокат, который все решал вопросы. Сегодня он, значит, вроде бы от имени администрации выступает, а завтра – от того коммерческого предприятия, которому подарили этот участок и так дальше. Что еще надо здесь?! Я не знаю. Ни одно незаконное решение суда такое не было оспорено администрацией. А немедленно в тот же день бежали к нотариусу, чтобы быстрее, так сказать, дать согласие на отчуждение.
Лелюк Олексій Володимирович.
Уважаемый Иван Васильевич, мы уже не первый раз слышим отчет комиссии. И каждый раз звучат должности. Но не звучат фамилии. Я думаю, севастопольцам и народу Украины интересно было бы узнать все-таки, кто конкретно занимался выделением незаконным земель и кто за это должен отвечать. И еще. Ну, я думаю, что мы понимаем и вся наша страна понимает, что у этой власти уже сочтены, время ее сочтено. Поэтому скажите пожалуйста, а интенсивность выделения земель сейчас усилилось, учитывая то, что до выборов осталось совсем немного? Или все-таки нет? Те же самые темпы? Спасибо.
Мікрофон будь ласка.
Там, где суды в итоге, когда вот под напором работы комисси, наших писем и так дальше приняли в конце-концов правильные решения вышестоящие, отменили незаконные. участок, буквально 1 декабря подписано распоряжение Севгородадминистрации эти же участки другим фирмам, названия другие, отдать тоже незаконно, еще без какой-то технической документации, без ничего, вот комиссия еще тоже как бы работает, мы сидим обсуждаем, а в это время оформляются незаконно документы на то, чтобы их отдать. Вот так вот, такая вот реакция. Подписывает, конечно, первый заместитель Казарин непосредственно, потому что у Куницына опыт большой, он знает, что такие подписывать вещи нельзя, подписывает все эти Казарин непосредственно. И я думаю, что при смене власти после января, февраля такие должны стать предметом настоящего расследования, а не такого, как из-под палки мы сейчас пытаемся что-то кого-то заставить. И всего говорят, что вот нет состава, к сожалению, не находят преступления. Спасибо.
Камчатний Валерій Григорович.
Камчатний, "Блок Юлії Тимошенко", Харківська область. Шановний доповідач, ви знаєте, мені от під час вашої доповіді здалося, що ви трошки переплутали прізвища. Бо історія, коли за один десь ліпляться рішення про виділення землі, дуже мені нагадала відому в Україні історію з Межигір’ям. Ну, це так, до речі. Я бачу, що ви дуже великий борець за справедливість в Криму і дуже гарно знаєте ситуацію. А чи не можете ви про всі взагалі тенденції, не тільки про Севастополь сказати. Скажіть, будь ласка, як шматок землі відрізали у Нікітському ботанічному саду і кому віддали її під будівництво фешенебельного особняка? Чи не одному з відомих на сьогодні кандидатів у Президенти України, якого ви підтримуєте? Скажіть, будь ласка, хто порізав Царську тропу так звану на шматки і зараз будує там? Скажіть, будь ласка, хто на Гліцинії, про яку ми нещодавно вели розмову, побудував незаконно трьохетажний особняк? Чи не один із заступників вашої фракції? Відповідайте, будь ласка, дякую.
Відповідаю. Я всього на всього голова Комісії по зловживанням у севастопольській зоні. Те, що ви все сказали, ні одного факту ви не назвали по місту Севастополю. Тому, я, звичайно, про ті факти зовсім не знаю. А я так бачу, що у вас же не запитання, а у вас пафосний такий виступ. Зараз ви візьміть слово і виступіть, будь ласка, скажіть, але це не тема якраз роботи нашої комісії. Дякую вам.
Дякую, Іван Васильович. Сідайте, будь ласка. Є необхідність обговорювати? Якщо є необхідність обговорювати, будь ласка, записуйтесь. Зарубінський Олег Олександрович, будь ласка. З місця мікрофон, будь ласка.
Дякую. Шановний Олександр Володимирович, шановні колеги, ви знаєте, от я ознайомився з роботою комісію, яку очолює Іван Васильович Вернидубов. Оце професійна робота. І коли кажуть, що жодна комісія не може працювати у Верховній Раді, це неправда. Якщо є серйозний керівник комісії, якщо вміє побудувати роботу, то він може знайти і фактаж, і робити реальні висновки. Я ще раз хочу сказати, що те, що говорив Іван Васильович, це має своє підтвердження, він це зафіксував, комісія це зафіксувала, і тому до роботи цієї комісії ми маємо поставитися дуже серйозно. Але я теж вимушений погодитися з попереднім виступаючим або тим, хто задавав питання, і просто запропонувати. Я не знаю, чи зараз це у форматі нової слідчої комісії, але ж є стільки інформації по тому, що вся Автономна Республіка Крим стала джерелом, суб’єктом і об’єктом корупційних діянь щодо земельних питань – це є факт, і ніхто це заперечити не зможе. Тому я попросив би Івана Васильовича, Іване Васильовичу, я попросив би вас так як ви ретельно, гарно працювали над цим питання, по-серйозному працювали, можливо, ми б дали можливість Івану Васильовичу поширити компетенцію цієї комісії, можливо, окремо проголосували, і він би также ретельно, гарно, сумлінно і глибоко попрацював з тим, що відбувається у Сімферополі, в інших курортних містах у Криму, як і по всьому Криму в цілому. Дякую. Вважаю, що те, що він подав, інформація заслуговує на увагу і має бути підтримана та пропозиція, яку запропонує голова комісії.
Шановні колеги, продовжуємо вечірнє пленарне засідання на 15 хвилин до прийняття рішення стосовно цієї комісії. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Зараз у нас відсутня правова база, на превеликий жаль, що стосується й закону про слідчі комісії і Регламенту Верховної Ради, але я хотів подякувати народного депутата і Вернидубова, і членів комісії за ту роботу, яка зроблена, хоча це тільки маленька-маленька частиночка. Я б хотів би звернути вашу увагу на серйозні речі на недоотримання коштів Севастопольським міським бюджетом і на те, що фактично відбувається те, чого в природі не має бути. Звісно мало й місце і ті факти, про які говорили по Криму в цілому і щодо „Гліцинії” і інших проблем, але що стосується Севастополя, то на територію Севастополя це все, що йде далі від міста Сарич, оце тільки починається Севастополь. Так от якраз ця всі територія 125 гектарів були надані лісових ділянок чого б ви думали? Російською мовою це називається можевельник, українською – ялівець. Ніде більше таких лісів нема. Так? Кисельов знає, що більше таких лісів нема ні в Криму, ні в Україні ніде нема таких лісів. Це унікальні ліси. І ці ліси забрані! І не просто забрані 125,2 гектара, а оцінка поки що комісії така попередня, що втрати бюджету міста. втрати мільярд 905 мільйонів гривень. Ось про які суми йде тільки на цьому. Розумієте, мені прикро, але комісії треба було б ще вказати і речі такі, які звучали по севастопольському телебаченню. Члени Партії захисників Вітчизни мали мені слухавку, коли виступав нинішній глава Севастопольської адміністрації, і починає перераховувати, що сто з лишнім гектарів один із наших депутатів отримує, там, незаконно, ще майже стільки інший. Це ж все треба зараз доводити до кінця. Можливо, це і відповідь, чому прокуратура не робить і чому суди скасовують постанови про порушення кримінальної справи. Це очевидно є відповідь. І на ці питання ми ще не готові відповісти, Верховна Рада України. Ми не можемо піднятися поки над оцими прапорцями, які отут висять, різних політичних сил, ми не можемо усвідомити, що той прапор, який нам дала держава на лацкан нашого піджака, він державний, він вище, ніж оці комунальні квартири, які побудовані тут Верховній Раді. Давайте піднімемось – і по цій справі, хай як по першій ластівці, треба довести справу до кінця, треба дослухати тут Генерального прокурора, треба запросити сюди керівництво міськдержадміністрацій, треба ставити питання про зняття всіх з посад, треба ставити питання про припинення повноважень тих суддів, які вчинили корупційні діяння. Дякую. А за висновки треба проголосувати, я їх підтримую.
Камчатний Валерій Григорович.
Камчатний, „Блок Юлії Тимошенко”, Харківська область. Ну, я погоджуюсь повністю з колегами, які перед цим виступали, зокрема з Зарубінським, з Кармазіним. Вони певним чином вже висловили і ті думки, які я хотів озвучити. Сьогоднішній розгляд цього питання – це є певним чином лакмусовий папірець для нас, для Верховної Ради. І які подальші будуть наші кроки, які будуть подальші дії по наведенню порядку в цій, надзвичайно важливій, сфері земельних відносин, те, що відбувається в Криму, розбазарювання, розкрадання, дерибан землі. Це буде іспит, дійсно, на чесність, на моральність, на порядність для нашої Верховної Ради. Мені дуже шкода Іван Васильовича, якщо йому доручать в подальшому займатися цими питаннями, бо йому прийдеться зіштовхнутися з такими фактами, коли йому дуже буде важко прийняти справедливе рішення. Я сьогодні тільки два факти назвав, я відізвався на вашу пропозицію, Іван Васильович, взяти слово. Візьміться, будь ласка, за тему гліцинії, візьміться, будь ласка, за тему Нікітського ботанічного саду. Якщо ви там правду скажете людям, я вам особисто пожму руку і скажу глибоку вдячність. Дякую.
Шановні народні депутати, обговорення завершено. Переходимо до прийняття рішення. Народними депутатами України членами цієї комісії внесено проект Постанови номер 4689, цей проект Постанови ставлю на голосування за основу. Прошу визначатися. [[18:04:59]] За-180 Рішення не прийнято.
По фракціях, будь ласка. Партія регіонів - 132, "Блок Юлії Тимошенко" – 1, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 5, комуністів - 27, „Блок Литвина” – 15, позафракційні – нуль. Шановні колеги, відповідно до частини шостої.8-ї статті Регламенту Тимчасова слідча комісія, яку очолював Іван Васильович Вернидубов з завтрашнього дня припиняє свою роботу. Вечірнє пленарне засідання оголошую закритим. Завтра о десятій годині ранку розпочнеться ранкове пленарне засідання. На все добре.