Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 20. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Bojana Muršič, mag. Mirjam Bon Klanjšček, pardon, dr. Mirjam Bon Klanjšček – čestitam k spremembi naziva, bom še osebno, ko pride – gospod Andrej Čuš, gospod Marijan Pojbič, dr. Bojan Dobovšek do 16. ure, gospod Igor Zorčič od 15. ure dalje, gospod Kamal Izidor Shaker, gospod Marjan Dolinšek in gospod Jernej Vrtovec. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anjo Kopač Mrak k 28. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije, kandidatko za drugo namestnico predsednika Računskega sodišča mag. Mojco Planinšek in predstavnico Sodnega sveta k 30. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Prehajamo na določitev dnevnega reda 20. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 3. junija 2016, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za umik točke z dnevnega reda seje. Poslanska skupina Združena levica Državnemu zboru predlaga, da z dnevnega reda 20. seje umakne 24. točko, to je Predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o enotnem sodišču za patente. Predlog ste prejeli 10. 6. 2016 in je objavljen na e-klopi. Želi besedo predstavnik Združene levice kot predlagatelj umika? Besedo ima dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Drage kolegice in kolegi! Ta predlog ratifikacije sporazuma o enotnem sodišču za patente bi naj prejšnji teden bila na Odboru za zunanjo politiko na nek način mirno šel skozi, če ne bi pravzaprav prišlo do precej burnega in širokega odziva predvsem strokovne in zainteresirane javnosti. Na odboru smo lahko poslušali stališča Združenja slovenskih zastopnikov za intelektualno lastnino, prejeli smo dopis Gospodarske zbornice Slovenije in na sami seji so nastopali tudi predstavniki Obrtno-podjetniške zbornice. Tisto, kar je največji problem pri tej ratifikaciji, če bi do nje prišlo, je predvsem tisto, kar so na nek način izpostavili tudi omenjeni predstavniki. Gre za to, da do tega sporazuma ni bilo opravljena zadostna in tudi ni bilo dovolj javne razprave. Tisti, ki jih bo ta sporazum v največji meri tudi zadel, se niso imeli možnosti opredeliti do njega in tudi predlagati dodatne rešitve ali pa ustrezne popravke vladi. Poleg tega pa ni bilo narejeno tisto, kar je najpomembnejše v tem trenutku, skratka jasna analiza tega, kako bi ta sporazum v tem trenutku vplival na slovensko gospodarstvo. Če gre poslušat opozorila, ki so jih podali predvsem obrtniki oziroma predstavniki malih in srednje velikih podjetij v Sloveniji, bi te posledice bile za ta sektor seveda katastrofalne. Tukaj naj omenim, da obstajajo možnosti, da se ta trenutek ta sporazum ne ratificira, da se mu lahko priključimo kasneje in v Združeni levici smo mnenja, da bi bilo nujno v tem trenutku prisluhniti tistim, ki jih bo ta sporazum v največji meri dosegel in vplival na njihovo delovanje, predvsem v luči tega, da ne bomo še enkrat ali pa ponovno na nek način sami sebe dobesedno spravili v nek neprijeten položaj, kjer bi ponovno trpelo slovensko gospodarstvo. Med drugim so ena ključnih rešitev, ki jih prinaša ta sporazum, tri enotna sodišča, ki bi bila vzpostavljena v Londonu, v Münchnu in v Parizu, v treh mestih treh držav, kjer je bilo pravzaprav pred letom podpisa sporazuma največ patentov prijavljenih. Tako gre tudi za močan vpliv tega, kakšne interese imajo te države do patentnega prava in tudi do tega, kako bi se patentne tožbe obravnavale, kar bi tudi povišalo stroške, ki bi jih imela slovenska podjetja v postopkih, ki bi sedaj tudi potekala v tujini. To so samo nekateri segmenti tega sporazuma, ki so negativni za naše gospodarstvo, zato predlagamo umik te točke z dnevnega reda.
Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne. Potem zaključujem razpravo o predlogu za umik in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za umik 24. točke z dnevnega reda. Glasujemo [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Prekinjam. Zdaj dela. Ste vsi preverili? Prav. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti pa 17. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je predlog za umik sprejet. Predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga sprejeli s sklicem in s sprejeto spremembo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 20. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 36 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslanke in poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili gospod Karl Viktor Erjavec, minister za zunanje zadeve, od 17. ure dalje, gospod Gorazd Žmavc, minister odgovoren za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu, in mag. Vesna Györkös Žnidar, ministrica za notranje zadeve od 13.30 dalje. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovoril predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar. Mag. Matej Tonin, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Dober dan, poslanke, poslanci, predsednik Vlade, predsednik parlamenta! Čas izjemno hitro teče, ne boste verjeli, ampak ta vlada bo v nekaj dneh na približno polovici mandata, če bo seveda zdržala do konca svojega roka. V prvem letu te vlade se je vlada predvsem ukvarjala s postavljanjem ekipe, z iskanjem pravih ministrov. Od začetka te vlade pa do danes je bilo zamenjanih, reci in piši, kar šest ministrov in ministric. Sledilo je drugo leto, ki pa je bilo namenjeno usvajanju pozicij v ključnih državnih institucijah, tam, kjer se preteka denar, kot so na primer Slovenski državni holding, DUTB, zasedanje ključnih mest v Darsu in še nekatera druga podjetja so na spisku. Mene zanima predvsem, spoštovani predsednik Vlade, kdaj boste prevzeli iniciativo za spremembo tistih področij v naši družbi, ki terjajo nujne spremembe. Vi večkrat govorite, da ne smemo jamrati, da se ne smemo pritoževati, zaradi tega se bom danes namenoma tem stvarem nekoliko izognil in bom govoril o izzivih, ki nas čakajo, ne o težavah in problemih, ampak o izzivih. Prepričan sem, da slovensko družbo in nas vse, posebej pa vašo vlado vsaj na treh področjih čakajo pomembni izzivi. Eno izmed takšnih področij so zagotovo demografske spremembe. Drugo področje je dušeče in ne dobro poslovno okolje. Tretje področje so zagotovo grožnje varnosti. Spoštovani predsednik Vlade, zanima me: S katerimi reformami se nameravate v preostanku časa do konca vašega mandata se lotiti teh izzivov? Katere so reforme, s katerimi se boste lotili, da boste pravilno odgovorili na vse te tri izzive, ki vas čakajo? Zagotovo demografske spremembe terjajo določene spremembe zdravstvenega sistema, pokojninskega sistema. Zagotovo izzivi na področju poslovnega okolja terjajo davčne spremembe in ne nazadnje to, kar se dogaja po svetu in okoli nas, terja tudi določene spremembe v varnostnem sektorju. Torej zelo konkretno vprašanje, predsednik Vlade: Kater so reforme, ki jih lahko pričakujemo od vaše vlade do konca tega mandata?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec! Najprej naj odločno pojasnim, da se motite, ko pravite, da smo se doslej ukvarjali v glavnem s postavljanjem ministrov in ekipe. Kot veste, smo v dveh letih storili marsikaj tistega, kar prej ni bilo storjeno. V Sloveniji smo vzpostavili takšno javnofinančno sliko, da smo spet dober gospodar z javnimi financami. Evropa nam je to priznala, ker nas je izvzela iz svojega nadzora. Ni več nevarnosti trojke, sedaj je Slovenija konsolidirana država, ki uspešno gospodari s svojimi javnimi financami in kot taka pripoznana. Ne vem, če ste opazili, ampak o tem se stalno piše, tudi zaposlenost vse skozi, od kar smo, ta vlada, prevzeli vajeti v roke, raste, kar je izjemno pomembno za naše ljudi, da lahko z delom pravzaprav zagotovijo sebi in svojim družinam neko dostojanstvo. Nezaposlenost pada, med drugim smo tudi omogočili gospodarsko rast, ki je stabilna in tega je še veliko. Naj še dodam, da smo prav tako s strategijo upravljanja z državnimi naložbami uredili upravljanje z državnim premoženjem, česar prej leta ni bilo, in je omogočalo različne slabe in koruptivne prakse. Seveda pa imate prav, gledati moramo naprej. In vlada stalno gleda naprej. Tukaj imamo množico izboljšav. Najbolj pomembne zadevajo področje pokojninskega in zdravstvenega varstva, potem tudi davčnega prestrukturiranja, ki naj nadalje pomaga gospodarstvu, vključno z odpravo administrativnih bremen, tukaj pa imamo še področje fiskalnega upravljanja. Naj bom nekoliko bolj jasen glede teh področij. Na področju pokojninskega in invalidskega zavarovanja vemo, da smo predstavili belo knjigo, ki je sedaj v razpravi. Na podlagi tega bomo nadaljevali tudi z reformo pokojninske ureditve. Namreč vemo, da dosedanji reformni ukrepi dajejo že prve rezultate, da pa jih je treba nadgraditi. Zagotovo si bo vlada in osebno si bom prizadeval, da še v tem mandatu sprejmemo tiste dogovorjene spremembe zakonodaje, ki bodo ustrezno naslovile to vprašanje, da bomo lahko ljudem izplačevali bolj dostojne pokojnine in da bodo lahko uživali varno starost, da bo torej pokojninski sistem javnofinančno vzdržen tudi naprej. Na tem področju ima tudi ministrica za delo kar veliko nalog, kar bo lahko tudi podrobneje pojasnila v prihodnjih dneh. Zagotovila mi je, da bo v prihodnjih tednih na Vlado že dala tudi predlog zakona, ki bo omogočil kombinacijo večje prožnosti delovne zakonodaje in hkrati večje varnosti delavcev. Za kaj gre? Poglejte, zelo pomembno je, da pomagamo gospodarstvu in hkrati delavcem na ta način, da tistim, ki slabo delajo, ki so, po domače rečeno, leni ali pa neodgovorni, da jim lahko delodajalec na hitro reče hvala lepa, jih odslovi, da pa vsem dobrim delavcem in predvsem tistim, ki iščejo zaposlitev, ki so v stiski, država z dodatnimi spodbudami in ukrepi omogoči, da bodo hitreje prišli do dela, da bodo bolje zavarovani v svojih delovnopravnih statusih ali pa v situacijah, ko bodo brez dela. In to kombinacijo prožnosti in varnosti moramo z delovnopravno zakonodajo zagotoviti, in to je tudi sedaj skrb ministrice za delo, ki bo s tem predlogom novih rešitev prišla na Vlado v kratkem, kot je zagotovila. Obravnavali pa bomo tudi nekatere druge zakonodajne rešitve na njeno pobudo, denimo zakon o reprezentativnosti sindikatov, kjer je treba zadevo urediti bolj smotrno. Na samem ministrstvu se že izvajajo ukrepi, kot denimo reorganizacija centrov za socialno delo, večja koncentracija teh centrov, hkrati s tem da bodo ljudje še vedno imeli enak dostop na svojih območjih, kar pomeni več znanja in več strokovnosti in prihranke na področju dela centrov za socialno delo. Uvajamo informativni izračun. Tu se obeta bistvena sprememba na tem področju. S tem bomo ljudem dali zelo jasno enkrat letno informativni izračun o njihovih letnih pravicah glede otroških dodatkov oziroma vseh subvencijah, tako da bomo lahko dosegli administrativne poenostavitve, finančne prihranke in kadrovske razbremenitve. Na področju zdravstva, samo na kratko, bodo prav letos sprejete nekatere najbolj bistvene spremembe zakonodaje, ki vodijo v to temeljito prenovo zdravstvenega sistema, da ohranimo tisto, kar je dobrega, predvsem na področju javnega zdravstva, seveda z nekimi dopolnitvami na področju zasebnega, kar je normalno, da pa okrepimo javno zdravstvo in pomagamo ljudem, da bomo še letos skrajšali čakalne vrste in potem nadaljevali s tem intenzivno naprej in da bomo omogočili tudi boljše delo zdravnikom, sestram, medicinskim tehnikom, babicam in vsem ostalim, ki si prizadevajo za ljudi. To na kratko [[izklop mikrofona]]
Mag. Matej Tonin, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Predsednik Vlade, pri nedavnih volitvah na Hrvaškem je eden izmed znanih televizijskih komentatorjev rekel, da potrebujejo predsednika vlade, ki bo pameten, pogumen in nor. Pameten zato, da bo imel dobre rešitve za državo. Pogumen zato, da bo imel moč, da znotraj koalicije te stvari tudi izpelje. In nor, da bo te stvari izpeljal, ker če bo to naredil, potem bo naslednje volitve izgubil. Mi podobnega predsednika vlade potrebujemo. Sami si pa lahko, vsakdo izmed nas, odgovori, če trenutno takšnega predsednika vlade imamo. Zelo zgovoren je tudi primer nemškega kanclerja Schröderja, ki je svojo državo pred bližajočo krizo pripravil na izzive, ki so čakali njihovo državo. In zdi se mi, da je predsednik vlade tisti pravi vizionar, ki glede kakšno leto naprej. Glede stvari, ki ste jih povedali, sem si zapisal, katere stvari nameravate, pa bom začel od zadaj. Zdravstvena reforma. Vaša ministrica že kar nekaj časa analizira. Za enkrat ni še nobenih konkretnih premikov. Naj pa zgolj v informacijo povem, da naša poslanska skupina, mislim da že več kot pol leta ali pa vsaj tri, štiri mesece čaka na to, da bi nas ministrica sprejela na pogovor o zdravstveni reformi. Toliko o učinkovitosti vladne ekipe. Glede pokojninske reforme. Ni kakšne velike znanstvene fantastike, vsi se staramo, otrok pa ni. In kakšnih čarobnih paličic ni. Problem, ki ga imate vi pa je koalicijski partner, ker, kot sem slišal, nasprotuje kakršnikoli pokojninski reformi. Omenili pa ste jo, da jo boste naredili, tako da lahko, če lahko malo pojasnite, kako to mislite postoriti z obstoječim koalicijskim partnerjem ali računate na opozicijo. In še glede davčne reforme. Tam pa nisem slišal nič kaj velikega. Davčna reforma je nekaj, kar si gospodarstvo najbrž želi in je najbolj nujna za nova delovna mesta. Ta del ste popolnoma izpustili.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Bom kratek, nimam veliko časa. Davčna reforma je, kot veste, v temeljiti pripravi. Vsak hip lahko pričakujete predloge. V prihodnjih mesecih zagotovo. Gre za davčno prestrukturiranje, kot veste, tako da bomo na eni strani zmanjšali obremenitve dela in hkrati uvedli nadomestne rešitve. Te bodo skupaj s posodobitvijo sistema obdavčitve nepremičnin, skupaj z odpravo administrativnih ovir in skupaj z izboljšanjem učinkovitosti pobiranja javnih dajatev zagotavljale nevtralni finančni učinek. Kot veste, se naš finančni minister že več mesecev skupaj s podporo vlade, v sodelovanju z gospodarstveniki in vsemi drugimi deležniki v socialnem dialogu trudi priti do tistih rešitev, ki bodo tukaj optimalne. Mislim, da smo tik pred tem, da bodo te rešitve lahko ugledale luč sveta. In tu je vložen velik napor. In verjemite mi, ne gledamo samo za leto naprej. Pri teh in drugih reformah, sploh pri pokojninski, zdravstveni, nisem niti omenil dolgotrajne oskrbe, ker ni dovolj časa. Tudi tu delamo intenzivne premike, da to zagotovimo v prihodnje. Mi gledamo za desetletja naprej, spoštovani gospod poslanec. Zavedamo se, da bo so v Sloveniji prebivalstvo staralo in da moramo zagotoviti ljudem varno, kvalitetno preživljanje tega obdobja, hkrati pa omogočiti mladim, da bodo čim prej in učinkovito vstopali na trg dela in da bo čim več dela za vse delovne aktivne. Verjemite mi, da se s tem ukvarjamo vsak dan z vizijo naprej in ne za kakšno leto, kot bi kdo mislil. Tako tudi zagotavljam, da nadaljevanje pokojninske reforme bo, ne razumem tega dvoma. Ne nazadnje, če imate voljo pomagati, lahko vedno pomagate, ne pa da iščete, kdo v koaliciji bo to podprl. Jaz verjamem, da bo koalicija vse to podprla. To smo tudi zapisali v nacionalni reformni program, to je zaveza Slovenije do nas in ne nazadnje tudi do Evropske unije, in to je zaveza vseh nas, da poskrbimo za naše državljanke in državljane v prihodnosti, ki jo bomo tudi sami nekoč doživeli, upajmo, kot stari in čim bolj zdravi državljani. Potem bi rekel tako, da navedbe o kakršni koli ignoranci vaše stranke so po moji oceni pretirane. Vi veste, da ste bili celo povabljeni v vlado, pa takrat niste vstopili vanjo, torej ste si sami odrekli možnosti, da bi bili aktivno vključeni tudi v zdravstvene in druge reforme. Zdaj smo seveda hvaležni za vsako sodelovanje, naša vlada je odprta. Ministrico vse skozi podpiram pri tem, da je v stiku z vsemi deležniki v zdravstvu in ob zdravstvu. Tako da tudi tukaj jo bom podprl še naprej, da bo v stalni komunikaciji tudi s parlamentarnimi strankami, tudi z vašo. Naj zagotovim, da zagotovo ta vlada na vseh teh in drugih področjih, tudi na področju javne uprave bo še naprej izvajala vse tiste bistvene pa tudi druge spremembe, ki bodo naprej prenavljale naš sistem v smeri boljše prihodnosti trajnostnega razvoja in boljše kvalitete življenja za Slovence in Slovence. Hvala.
Mag. Matej Tonin, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade.
Spoštovani predsednik Vlade, ne želim biti žaljiv ampak glede na to, kar ste povedali, se mi zdi, da ogromno stvari še proučujete oziroma še analizirate oziroma ste v fazi temeljitih priprav, kot ste sami dejali. Ampak, spoštovani predsednik Vlade, vam bo zmanjkalo časa. Vi ste že na polovici mandata, do konca vašega mandata imate zgolj in samo še dve leti, če bo cela vlada do konca vzdržala. Vse vlade doslej so v prvih dveh letih delale najbolj temeljite reforme in spremembe. In če boste še naprej dolgo proučevali in se pripravljali, potem bo tega mandata konec. Seveda vas bodo ljudje sodili po vaših konkretnih dejanjih. Sami ste dejali, da ste uredili javne finance. Težko naštejem kakšen konkreten ukrep, razen tega da je minister Mramor temeljito sledil pri pripravi proračuna tistemu, čemur je bilo treba slediti, da smo šli v maastrichtske kriterije in pa okvirje. Drugače pa, kar se tiče javnih financ, je ZUJF za večino stvari poskrbel. Glede zaposlenosti ste dejali, da raste. Mislim, da so vsi povedali, da je zaposlenost rasla predvsem zaradi silovitega in pa učinkovitega izvoza. Pri zmanjševanju brezposelnosti pa je treba tudi upoštevati, da recimo severni del države meji na Avstrijo in da ogromno naših ljudi tam tudi dela. Je pa bila zelo nenavadna teza, da ste uredili upravljanje državnega premoženja [[…]]Pri vsem tem, kar se je zgodilo na SDH pa na DUTB, predsednik Vlade morate biti pa resnično samozavestni, da rečete, da ste uredili upravljanje državnega premoženja. Po moji oceni in po oceni naše poslanske skupine je upravljanje državnega premoženja v katastrofi, ker so se ključnih funkcij polastili ljudje, ki tam nimajo kaj iskati in ne zasledujejo interesov države, ampak zasledujejo svoje lastne interese. Zdi se mi, da so to teme, s katerimi se ta država mora ukvarjati. V tem smislu sva si recimo približno podobna in enaka da recimo za stvari ali pa debate, ki izvirajo 70, 75 let nazaj in podobno, bo še čas, ampak danes so pomembne predvsem debate, ki bodo dale ljudem kruh in delo. Zato se mi zdi pogovor o reformah nujen in tudi smiseln. In morda bi bila razprava o vašem odgovoru tudi vam v pomoč, da bi morda tudi vi začutili, da je neko širšo politično soglasje tudi s strani opozicije, da vendarle v teh dveh letih, ki sta vam še ostali, naredimo kakšen korak naprej v smislu prilagajanja naših sistemov za boljše življenje.
Mag. Matej Tonin, o vašem predlogu za splošno razpravo bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 14. junija 2016, v okviru glasovanj. Gospod Franc Laj imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, drage kolegice in kolegi! Pred kratkim oziroma meseca januarja smo sprejeli Zakon o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije. Vlada je na podlagi tega zakona ustanovila gospodarsko družbo Slovenski državni gozdovi z 22,44 milijonov evrov. Iz javno dostopnih podatkov na spletnih straneh družbe se da razbrati, da še vedno ta družba nima nadzornega sveta. Prav tako nima pokrito področje prodaje, komerciale, marketinga. V skladu s 30. členom zakona tudi ni objavila naslednja pravila, in sicer: način in merila prodaje gozdnih lesnih asortimentov ter pogoji in cene za oddajanje gozdov v najem. Sklad kmetijskih zemljišč je sicer objavil javni razpis za oddajo posameznih del v gozdovih, vendar pa družba ni objavila pravilnika o minimalnih pogojih, ki jih morajo izpolnjevati izvajalci del v gozdovih, kar bi bilo zelo dobrodošlo pri izboru primernih izvajalcev na javnem razpisu, glede na to, da je ostalo izredno malo časa do izteka koncesij na eni strani in pri prevzemu gospodarjenja z državnim gozdovi s strani te gospodarske družbe. Javno naročilo za nabavo informacijskega sistema je objavila družba, vendar ne vemo, v kakšnem stanju je oziroma v kateri fazi se nahaja, kadrovsko še zdaleč ni popolnjena. Naslednje, kar je zelo pomembno in je tudi v zakonu zapisano v 9. členu, da se ustanovijo centri za zbiranje in predelavo lesa, torej veliko je odprtega. Predsednik Vlade, sprašujem vas: Ali imate kakšne rezervne scenarije, da se bo ta zadeva primerno pričakovanjem tudi obvladala? Hvala za vaš odgovor.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala za vprašanje, gospod poslanec Laj. Najprej naj povem, da vsi dosedanji postopki v zvezi z ustanovitvijo družbe, ki jo omenjate, potekajo skladno s časovnimi roki. Je pa res, da so ti roki zdaj že zelo stisnjeni, da hitimo, da bi ujeli tisti skrajni rok, to je 1. julij, ko morajo biti zadeve v glavnem urejene. Naj vas informiram, da je Vlada 31. marca 2016 imenovala komisijo za imenovanje članov nadzornega sveta družbe. 6. maja je objavila javni poziv, ki se je zaključil 20. maja in dobili smo 41 prijav. Komisija zdaj nadaljuje pospešeno s postopki izbora primernih kandidatov za člane nadzornega sveta in izbranih bo, kot veste, 5 članov. Predvidevam, da bo to vse potekalo v roku. Res je, da smo že pripravili pravilo o načinu, pogojih in merilih izbire izvajalca pri oddaji posameznih del upravljanja z državnimi gozdovi, kar je tudi javno objavljeno. Res pa je tudi, da ta hip še niso sprejeta pravila o načinu in merilih za prodajo gozdnih lesnih asortimentov, vendar smo jih v četrtek prejšnji teden obravnavali na Vladi in samo zaradi določenih redakcijskih popravkov čakamo, da bomo danes na dopisni seji zadevo, ki smo jo vsebinsko že potrdili, dokončno sprejeli. Tako da to bo sprejeto predvidoma še danes ali jutri. Družba pa mora pravila o pogojih in cenah za oddajo gozdov v najem še pripraviti, in to bo pripravljeno v najkrajšem možnem času. Tako da tu delamo zelo pospešeno in tako v teh kot v drugih pogledih od tega procesa pričakujem, da bo gospod minister Židan uspel, tako kot je do sedaj, tudi v nadaljevanju pravočasno pripraviti vsa gradiva in ukrepe, da bo vlada lahko pravočasno zagnala nov cikel delovanja gozdnega gospodarstva po novem, posodobljenem modelu, ki prinaša v ta segment gospodarstva novo kvaliteto. Vsi upamo in si želimo bistvene prenove v smislu boljše izrabe naših gozdov, tudi spodbude domači lesni industriji in tako naprej. Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je že objavil tudi javni razpis za izbor izvajalcev za izvedbo sečnje in spravila lesa v državnih gozdovih. Objavil je tudi razpisa za izvedbo gojitvenih in varstvenih del ter prevozov gozdnih lesnih sortimentov. V primeru razpisa za izvedbo sečnje in spravila lesa bodo tako vsi pogoji in merila za izvajalce že vključeni v sam razpis. Naj omenim še pravilnik o minimalnih pogojih, ki jih morajo izpolnjevati izvajalci del v gozdovih. To sicer ni naloga te družbe, je pa ta pravilnik že uveljavljen na podlagi 19. člena Zakona o gozdovih in velja za vse izvajalcev del v vseh gozdovih, ne glede na lastništvo. Naj rečem, da je posebna pozornost namenjena tudi prezaposlitvam 38 zaposlenih s Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Jaz ocenjujem, da dejansko obstaja zelo realna možnost, na to računamo, če bomo šli s tem tempom naprej, da bomo s 1. julijem družbo Slovenski državni gozdovi usposobili do te mere v njenem delovanju, da ne more priti do nobenih večjih zastojev pri gospodarjenju z državnimi gozdovi in da osnovni cilji ustanovitve družbe ne bodo ogroženi. Tako da verjamem, kljub temu da proces še teče, bo vse to izpolnjeno, zagotovo pa bodo vsi glavni procesi in postopki končani, tako da če bo kje še morda treba kaj v nekaj dnevih postoriti, bodo to obstranske zadeve, ki ne bodo preprečile, da se s 1. julijem začne ta postopek uvedbe novega, sodobnejšega modela upravljanja z državnimi gozdov in da se krene v nov proces podeljevanja oziroma razpisa in podeljevanja koncesij. Hvala.
Gospod Franc Laj, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Spoštovani predsednik Vlade, strinjava se samo v tistem delu, da je časa izredno malo, da potekajo nekatere aktivnosti, predvidene in načrtovane. Vendar drugo dejstvo pa je to, da enostavno, če želimo vse te procese, te aktivnosti do začetka prevzema upravljanja gozdov končati, je skorajda nemogoče. In najverjetneje se bo to tudi zgodilo in takšna je tudi praksa, da takrat, ko se tako zelo močno hiti, da se naredijo tudi napake. In to po mojem ne bi bilo v redu, zato bi bilo treba razmišljati o tej varianti, kako to zadevo mogoče podaljšati za 6 mesecev ali za eno obdobje, da bi se ti procesi lahko kvalitetno zaključili. Naj vas samo opozorim, da uredba Evropskega parlamenta in Sveta EU, številka 995, nalaga družbi, da zagotovi elektronsko sledenje lesa, ker ta družba daje kot prva les v promet. Glede na to, da je javno naročilo odprto me zanima: Kako se bo to dalo sploh dalo končati, ker brez nadzora tega sistema se ne bo dalo postaviti poslovnega sistema, ki bo imel vse pod nadzorom. Če pa tega ni, se odpirajo možnosti za marsikaj. Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije, dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Prej sem slišal, da mora biti predsednik vlade nor, potem sem slišal, da nismo nič naredili na področju javnih financ. Ne vem, zakaj smo dobili evropsko nagrado za najboljše vodenje financ v Evropi, ampak očitno nekateri tega ne opazijo. Zdaj slišim, da ni mogoče narediti te naloge, ki smo si jo zadali in kjer, kot rečeno, v skladu z roki upravljamo vsa dejanja in kjer se minister in vlada trudimo, da bomo do konca uspeli. Jaz bi rekel, da je to nekako nek pesimizem, ki ga res ta država ima preveč. Zagotovil sem, da bomo v teh rokih izvedli vse ključne ukrepe, ne nazadnje jih izvajamo. Navedel sem, kako zadeva teče. Če pa bi se kje, kot sem rekel, zgodila kakšna manjša zamuda, imamo predvidene vse rezervne scenarije, vendar poudarjam, zamuda je možna samo tam, kjer ne gre za ključne zadeve. Vse ključne, bistvene premike na tem področju, ki vodijo v posodobitev, v modernizacijo upravljanja z gozdovi, bomo izvedli in zagotavljam še enkrat, da vsa ta vaša skrb, ki je jasno, da na mestu, in na splošno nas moram vse skrbeti, da bi bilo z gozdovi v prihodnje boljše, kot je bilo v preteklosti, nekako ni utemeljena na stvarnih razlogih. Tudi zagotavljam, da če bi prišlo do kakšnih napak, jih bomo nemudoma odpravljali. Ampak za enkrat teh napak v procesu ni bilo, za enkrat peljemo proces tako, kot smo si zastavili in kot sem pojasnil.
Gospod Franc Laj, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade.
Absolutno sem za to, da se opravi razprava, ker to trenutno stanje, je jasno, da ni tako dobro, da bi lahko to kar tako zanemarili. Na to kažejo tudi odločitve določenih bivših oziroma še sedanjih koncesionarjev, eni so že sprejeli sklep o prostovoljni likvidaciji in so že sprožili tudi postopke, ker enostavno se bojijo, da ti procesi ne bodo pravočasno stekli in ne bodo pravilno stekli. Drugi koncesionarji pa so tik pred tem, da bodo sprejeli sklep o prostovoljni likvidaciji. Vi ste omenili, da imate rezervne scenarije. Jaz sem vas spraševal za rezervne scenarije, in pričakujem, ko bo javna razprava, da boste tudi te rezervne scenarije, če bo kaj šlo narobe, in najverjetneje bo, ni to pesimizem, ampak je treba iskati primerne rešitve, če se kaj zalomi, da ne bomo ostali brez idej, kako bi kvalitetno rešili to problematiko. Zato pričakujem, da boste potem tudi te rezervne scenarije, ki jih danes niste povedali, samo ste omenili, da jih imate, da jih boste v razpravi potem tudi primerno prikazali. Hvala.
Gospod Franc Laj, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 14. junija 2016, v okviru glasovanj. Gospa Jelka Godec, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik Vlade, malo prej ste dejali, da veje nekakšen pesimizem tako med poslanci kot državljani. Verjetno je temu krivo tudi to, da se v času vaše vlade dogaja kar nekaj nepravilnosti tako s strani vaše ministrske ekipe, državnih sekretarjev, tudi poslancev koalicije in da se z vaše strani večkrat srečamo z dvojnimi merili in kriteriji, kako sodite ta dejanja. O predlogu za razrešitev ministrice za kulturo Julijane Bizjak Mlakar ste se sklicevali na 114. člen Ustave, ki pravi, da so ministri skupno odgovorni za delo vlade in da je vsak minister odgovoren za delo svojega ministrstva. Danes se bom v svojem vprašanju osredotočila le na delo ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Anje Kopač Mrak. Imenovana ministrica ima za seboj kar nekaj neuspešnih projektov, od vrednotnic, odpisa dolgov, štipendij za deficitarne poklice, družinske zakonodaje, o dolgotrajni oskrbi še vedno nič, čeprav smo dobili že zaušnico s strani Evropske unije. Danes smo slišali, da se pripravlja kar nekaj zadev, pa me vseeno skrbi, kako bo s tem glede na te do sedaj propadle projekte. Očitno pa je, da je družinska zakonodaja rakrana ministrstva in je področje, kjer ministrica dovoljuje tudi zakonske kršitve, kršitve ustave, človekovih pravic, upravičuje dokazano kršenje postopkov, podaja soglasja direktorjem centrov za socialno delo, ki nimajo pogojev za imenovanje, in ne zahteva odgovornosti za nepravilnosti, ki so se in se dogajajo na centrih za socialno delo. Če samo omenim postopek koroških dečkov, kjer je prišlo do nesporno dveh kršitev človekovih pravic družinske skupnosti otrok in starih staršev, kot ju je ugotovilo tudi Upravno sodišče. Ministrica je na eni izmed tiskovnih konferenc politično pokrila napačne ugotovitve socialne inšpekcije, čeprav je bila pred tem seznanjena s kršitvami s strani odvetnika. Spoštovani predsednik Vlade! Postavljam vam sledeče vprašanje: Katere in v kakšni meri so potrebne kršitve človekovih pravic in manipuliranje z javnostjo ter v bistvu delanje norca iz socialne države, koliko propadlih projektov s strani ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti je še potrebnih, da boste predlagali zamenjavo ministrica v tem resorju? Ali je politični mir v koaliciji res cena, ki ste jo pripravljeni plačati za takšna dejanja, ki so bila seveda našteta? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana poslanka Godec. Najprej sprašujem tako vas kot pravzaprav predsednika in poslance, kako naj odgovarjam na vprašanje, za katerega nisem v naprej vedel. Namreč v pisni napovedi je bilo rečeno, "predsednika bom vprašala v zvezi s kršitvami zakonodaje s področja, ki ga pokriva Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti". To je zelo splošno vprašanje s kršitvami zakonodaje. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim, če dovolite, da povem. Namreč nobena od kršitev ni bila pravzaprav izkazana zelo konkretno. Navedli ste edino en konkretni primer, to sta koroška dečka. Druga stvar. Vaše vprašanje ste zelo spremenili. Rekli ste, katere kršitve človekovih pravic so potrebne in delanje norca iz socialne države in diskriminacije itd., da bom zamenjal ministrico. To je popolnoma novo vprašanje. In sedaj ne vem, na katero naj odgovarjam. Ampak vseeno, če me ne bo predsednik prekinil, bom kar odgovarjal na način, kot mi edino omogoča taka zmeda v vprašanju, da pač skušam dati neka pojasnila v dobri veri, da bom le podal nek pomemben odgovor, informacijo. Najprej vprašanje mojega predloga zamenjave ministrice. Nenavadno je to, da potem, ko boste čez dva dni obravnavali delo ministrice tukaj v spoštovanem zboru na interpelaciji, ko imate vso možnost, da preko instituta interpelacije, ne nazadnje tudi vi kot opozicija postavite vprašanje zamenjave ministrice, sedaj naslavljate to vprašanje name in jaz sem na to vprašanje že javno odgovoril, in to večkrat. Tako je moj odgovor znan. Ministrico koalicija, kot veste, podpira. Seveda se zavedamo, da na področju sociale, socialnega varstva, centrov za socialno delo je ogromno problemov. To je problematika, ki zadeva dva milijona državljanov na nek način posredno ali neposredno. Tukaj je bilo v preteklih letih izjemno veliko nezadostnih, ne dovolj dobrih praks, tudi slabih praks, sistemskih neusklajenosti in šele od leta 2012 prihaja do nekega ključnega preobrata tukaj, da se to delo ureja bolj kvalitetno. Kot rečeno, navajate nezakonitosti, ne navajate pa nobene konkretne, navajate pa primer koroških dečkov. Verjamem, da bo ministrica tako kot je meni pa tudi javnosti že večkrat pojasnila, tudi v sredo vam in ostalim državljankam in državljanom odgovorila zelo jasno, kako je bilo s tem primerom. Jaz sem že sam povedal, da sem bil s tem primerom seznanjen od ministrice, da je takoj, ko je ugotovila, da gre za neko nepravilnost oziroma za sum na neko nepravilnost ali nezakonitost, odredila nadzor, strokovno preverjanje primera. Ko se je ugotovilo po sodni odločbi, da je prišlo do nekega protipravnega ravnanja samega centra, je tudi direktor Centra za socialno delo Slovenj Gradec zaradi svoje objektivne odgovornosti ponudil svoj odstop in ministrica ga je sprejela. Ministrica je z vso skrbjo obravnavala ta primer. Seveda pa je tako, da subjektivne odgovornosti ministrica v tem primeru zagotovo ne nosi. Je pa jasno, vsak minister je odgovoren objektivno za del svojega resorja in tako tudi vsak poslanec in drugi funkcionarji za delo, ki ga opravlja. Ocena, ki jo poznate v koaliciji, tudi moja osebna je takšna, da tukaj objektivna odgovornost ne dosega tiste intenzitete, ki bi utemeljevala kakršno koli ukrepanje v smislu, kot ga navajate. Bi pa rekel tako, omenjate družinsko področje in podobno. Kot veste, bo skozi javno razpravo zdaj šel nov družinski zakonik, ki je pripravljen, da je v javni razpravi. Tukaj so zdaj predlagane s strani ministrstva oziroma vlade pomembne spremembe, ki bodo šle v Državni zbor in jih boste tukaj lahko potem sprejeli. Na temu področju smo aktivni, tako ministrstvo kot tudi vlada. Potem sem omenil, da je v načrtu reorganizacija centrov za socialno delo. To je zelo pomembno. Tukaj se torej prizadeva, da bi se na tem področju uvedel večji red, večja preglednost, tudi prihranki in ne nazadnje tisto, kar je najbolj pomembno, boljše storitve za naše ljudi. Da bi bilo več znanja, več kakovosti, več neposredne kvalitetne pomoči in manj takšnih kršitev, ki se verjetno tu in tam zgodijo ali zaradi nevednosti ali pa zaradi napak. Upam in pričakujem od ministrstva in ministrice, da se bodo tukaj v prihodnje odpravljale te nepravilnosti in preprečevale takšne slabe prakse bolj učinkovito. To je popolnoma jasno, da je to nujno potrebno. Končal bi s tem, da na vaša vprašanja bolj konkretnih, bolj jasnih odgovorov ne morem dati, ker niste izkazali nobenih nezakonitosti, na katere bi lahko torej podal nek odgovor. Hvala lepa.
Gospa Jelka Godec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Spoštovani predsednik Vlade, glede na to, da na moje vprašanje, niste ga razumeli, ko sem spraševala o kršenju zakonodaje na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, predvidevam, da je teh kršitev več, torej niste vedeli točno, na katero kršitev naj se osredotočite. Ste pa se potem seveda na to, kar sem vas spraševala, ker do ugotovljenih kršitev je prišlo v primeru koroških dečkov, zato sem vas spraševala, kako daleč še oziroma koliko takšnih primerov boste še dovoljevali na tem ministrstvu, da boste zahtevali odstop ministrice za delo, družino in socialne zadeve. Dejali ste, da je vsak odgovoren za svoj resor, da je tukaj objektivna odgovornost, vendar ne dosega nekega nivoja, po katerem bi od ministrice zahtevali odstop. Verjetno vas spomin ne zapušča toliko, da veste, da je gospa Kopač Mrakova že nekaj časa na tem ministrstvu in da ni prišla z vašo vlado, da o reorganizaciji centrov za socialno delo govorimo že nekaj let, tudi že v prejšnjem ministrovanju gospe ministrice, pa od tega ne bo nič. Še enkrat vas sprašujem oziroma glede na to, da imate res očitno dvojna merila, namreč ministrica za kulturo je morala oditi, ker ste se vi nekako odločili, da ne spoštuje zakonov. Tukaj pa gre v primeru koroških dečkov za ugotovljene kršitve na sodišču, torej ponovno dvojna merila. In me zanima, kako visoko mora biti po vaših kriterijih ta objektivna odgovornost nekega ministra, v tem primeru ministrice za delo, družino in socialne zadeve, da minister odstopi. Čeprav prihaja, ko se primer nekako razvija, do ugotovitev novih in novih kršitev s področja delovne zakonodaje tudi s strani delovne inšpekcije. Da ne omenim primera direktorja Centra za socialno delo Slovenj Gradec, potem pogodbe z Gabi Čačinovič Vogrinčič in tako naprej. Prosim, če konkretno odgovorite, katera so tista merila za objektivno odgovornost, ko minister mora oditi iz svojega mesta.
Predsednik Vlade Republike Slovenije imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovana poslanka, merila za objektivno odgovornost so tako obširna in izdatna, strokovno gledano, da bi potreboval tu pol ure, da vam jih odpredavam. O tem sem prvi v Sloveniji pisal strokovne članke, zato vem. Naj vam povem, da se zavedam vprašanja odgovornosti tako ministrice kot vlade in vam lahko zagotavljam, da na podlagi dosedanjih ugotovitev sem sam in je koalicija sprejela to stališče, ki ga zastopamo, po temeljitem premisleku in zelo čvrsto. Če se bodo pojavljale nove ugotovitve, bo morala ministrica vam, meni, vsem podati odgovore na nove ugotovitve. Naj pa poudarim, da ta postopek, ki ga stalno omenjate, o koroških dečkih še ni pravno dokončan, postopek še teče. Bi pa k temu dodal, da se mi zdi na nek način včasih vprašljivo, če v takšnem primeru očitate meni ali vladi dvojna merila. Gre za dejansko nek dogodek s koroškimi dečki, ki je pretresljiv, ki je za vsakega državljana boleč. Vsem nam je hudo, da je do tega prišlo in si ne želimo, da bi se takšni postopki še dogajali v prihodnje. Ampak ta čustva ljudi zdaj izrabljati v smislu, da navajate neka dvojna merila, ki tu ne obstajajo. Postopki so izvedeni po zakonitih merilih. Direktor centra za socialno delo je ponudil odstop in ministrica ga je takoj sprejela. Ministrica je izvedla vse ukrepe strokovnega in drugega nadzora. In tu smo priča nekim postopkom, ki še, kot rečeno, tečejo naprej. Bi pa poudaril, da pa je moja zahteva kot predsednika Vlade, da se kaj takšnega v prihodnje ne ponovi, da se ljudem ne prizadenejo takšne bolečine, staršem, starim staršem v tem primeru, tudi otrokom, kar je najhujše. In korist otrok mora biti vedno v prvem planu, pred očmi vlade, pred očmi sodstva, pred očmi vas poslancev, cele države. In to bo ta vlada zagotavljala, zato bomo tudi ta primer peljali tako, da se razreši konkretno in da se prepreči v bodoče, da bi do kaj takšnega ponovno prišlo. Zagotavljam pa vam, da bo ta vlada ravnala tudi vnaprej zakonito, breze dvojnih meril, ki jih tudi doslej ni imela. Hvala lepa.
Gospa Jelka Godec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade.
Hvala, še enkrat. Verjetno s tem, gospod predsednik, ne bova prišla do konca, dvojna merila ali ne. Pa vendar vas moram vseeno še spomniti na razrešitev ministrice za kulturo, ker ji niste dali še ene priložnosti, gospe Kopač Mrak pa dajete še eno priložnost. Dejali ste, da je treba narediti vse, da do takšnih primerov, kot je primer koroških dečkov, več ne bi prišlo. Me pa skrbi, da nova priložnost lahko pomeni tudi nove kršitve zakonodaje, da bo ministrica recimo ponovno ščitila nepravilnosti. 6. aprila je na tiskovni konferenci zatrjevala, da ni bilo nepravilnosti, da so bili postopki izvedeni korektno, po zakonodaji in tako naprej. Kasneje se je tudi z odločbo sodišča izkazalo, da zadeve le niso tako čiste, kot je govorila ministrica. Glede na to, da ste dejali, da potrebujete več kot pol ure, da odpredavate zadeve, kar se tiče objektivne odgovornosti in tega, ali so kršitve človekovih pravic in zakonodaje ministra dovolj visok kriterij da odide, predlagam tudi javno razpravo glede tega vprašanja. Tako boste imeli vi in ministrica oziroma tudi koalicijski poslanci, za katerimi se v bistvu danes v vaših odgovorih nekako skrivate, priložnost, da opoziciji, če hočete, in javnosti razložite, kakšna so tista vaša merila, ko nekako vidite, da minister mora oditi oziroma da mu preprečite nadaljnjo kršitev tako ustavnih pravic državljanov kot zakonskih določil. Že res, da bo v sredo tudi razprava o zadevi, kar se tiče interpelacije ministrice, pa vendar, predsednik Vlade, vi dobro veste, kakšna je bila odločitev sodišča, da so bile kršene človekove pravice tako otrok kot starih staršev, torej je prišlo do kršitve, in mi je zelo nenavadno, da se danes tega nekako izogibate, pravite, da to še ni pravnomočno, poznate pa verjetno tudi odločbe Evropskega sodišča za človekove pravice, ki je v podobnem primeru že razsodilo, da se priznava življenjska skupnost staršev in otrok v takšnem primeru,in gre za kršenje človekovih pravic, kot je bilo v primeru koroških dečkov. Torej še enkrat, zahtevam razpravo o odgovoru predsednika Vlade, da bo lahko tudi ministrica, predsednik Vlade oziroma da bo koalicija pojasnila, kako dolgo bo še dovoljevala dvojna merila ter kršenje zakonodaje in Ustave Republike Slovenija, zato da bo v koaliciji mir in da bodo speljali do konca svoj mandat.
Gospa Jelka Godec, o vašem predlogu za razpravo bo Državni zbor odločil jutri, v torek 14. junija 2016, v okviru glasovanj. Gospa Vesna Vervega, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovani ministrski zbor, poslanke in poslanci! Razvoj znanosti je v marsičem spremenil naše življenje. Zato je pomembno, da znanje in znanost postavljamo kot temeljno politiko za človeka. Znanost je treba umestiti v širši kontekst družbenega razvoja. Odgovoren odnos do znanosti pa se mora odražati tudi v oblikovanju in uresničevanju vladne politike. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo zadovoljni, da je Vlada prepoznala pomen znanja in tako letos prvič po nekaj letih namenila tudi več sredstev za znanost in postavila znanost kot eno od ključnih prioritet svojega delovanja. Na drugi strani je prav tako pomembno spodbujanje sodelovanja med raziskovalnimi organizacijami in gospodarstvom oziroma prenos tega znanja v gospodarstvo. Na ta način bomo omogočili, da bo Slovenija sledila sodobnim tokovom razvoju gospodarstva. V mislih imam predvsem inovacije, nova delovna mesta, predvsem visokokvalificirana delovna mesta in novo dodano vrednost. Spoštovani predsednik Vlade, sprašujem vas: Kako ocenjujete napredek Vlade Republike Slovenije v izboljšanju položaja znanosti in njenega povezovanja z gospodarstvom do sedaj? Na kakšen način Vlada Republike Slovenije raziskave in inovacije postavlja v središče svojih razvojnih politik? Katere prioritete bo Vlada Republike Slovenije na področju raziskovalne politike in povezovanja z gospodarstvom zasledovala v prihodnje? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana poslanka Vervega. Že vi ste na nek način povedali, naj ponovim s svojimi besedami, izjemno pomembno je, da je ta vlada sedaj tudi na področju znanja in znanosti prinesla preobrat. Preobrat v smislu, da ponovno gledamo naprej v prihodnost, da postajamo moderna država, primerljiva z drugimi državami, ki dajejo veliko na znanje in znanost, in zato, kot ste rekli, smo tudi namenili že dodatna sredstva za znanost prvič po dolgem obdobju suše. Ampak to ni tisto edino, kar je tu pomembno. Naj navedem nekaj stvari. Naj navedem, da je Vlada s pomočjo predvsem dveh ministrstev, torej za izobraževanje in za gospodarski razvoj in tehnologijo v tem mandatu obudila srečanja predstavnikov znanosti in gospodarstva. Zelo pomembno je, da so vsi deležniki na eni in drugi strani in tudi tisti okoli tega polja spet skupaj, da iščemo skupne poti, kako povezovati znanje, univerzo, inštitute in gospodarstvo, torej podjetja, da bodo še bolj propulzivna, še bolj uspešna. Zelo pomembno je tudi to, da gremo v razpise v okviru strategije pametne specializacije, ki so oblikovani na način, da povezujejo raziskovalno sfero z gospodarstvom. Zavedamo se pomena mednarodne vpetosti vseh slovenskih deležnikov pri povezovanju gospodarstva in znanosti. To je zelo pomembno, kajti Slovenija je del Evrope, del sveta in znanost nima meja. Zato se Vlada tega močno zaveda in je, če dam en dober primer, pristopila k pogajanjem za priključitev Slovenije v Evropsko organizacijo za jedrske raziskave, CERN. Skorajšnji uspešen zaključek, ki se nam obeta pri teh pogajanjih, bo imel pozitivne učinke ne zgolj na raziskovalno dejavnost, ampak na celoten izobraževalni sistem in posredno in tudi neposredno na naše gospodarstvo. Kot ste rekli, na zelo zahtevnem področju, torej javnofinančnem področju, smo tudi tu našli sredstva in obrnili trend dosedanjega padanja proračunskih sredstev, ki je bil katastrofalen, ker to ubija tako znanost in posledično gospodarstvo ter druge sfere v družbi, in smo za leto 2016 za raziskave namenili kar 5,6 % več proračunskih sredstev kot v predhodnem letu. Vlada je sprejela tudi nacionalno strategijo odprtega dostopa do znanstvenih objav in raziskovanih podatkov v Sloveniji za obdobje 2015–2020. Torej odpiramo znanost vsem deležnikom, vsem tistim, ki rabijo znanstvene izsledke in tako lahko tudi gospodarstvo lažje pride do teh raziskav. Dajemo velik poudarek bazični znanosti kot predpogoj za napredek in razvoj. Samo v ta namen dajemo okoli 25 milijonov. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport tako krepi raziskovalno infrastrukturo, temeljno znanost kot prenos v gospodarstvo. Naj tudi rečem, da si bomo še naprej prizadevali za povečevanje teh sredstev, da nadaljujemo z izvajanjem kohezijske politike in z njo povezanimi instrumenti. Tako so v pripravi tudi spodbude za raziskovalce na začetku kariere, preko katerih omogočamo in želimo omogočiti večjo vpetost v mednarodno okolje in v boljšo raziskovalno infrastrukturo. Okrepili bomo tudi delovanje pisarn za prenos tehnologij. In naj povem še nekaj. Večkrat sem se v zadnjih tednih in mesecih udeležil različnih delavnic predvsem mladih pa tudi drugih, ampak predvsem tistih, kjer so sodelovali mladi. Šlo je za ustvarjalne, kreativne dejavnosti, za tiste, ki se ukvarjajo s start up podjetji. Moram reči, da sem bil navdušen, ko sem videl, koliko znanstvenega in podjetniškega potenciala premorejo naši mladi. Zato sem še posebej vesel, da naša vlada to vidi, da tudi ministrstva, ki so za ta področja pristojna, od izobraževanja, gospodarstva, do drugih, spodbujajo ta proces. Vlada bo s tem nadaljevala, ker mladi so naša prihodnost, mi moramo gledati naprej, moramo biti moderna konkurenčna družba, odprta družba, hkrati pa paziti, in na tem tudi delamo, da bodo mladi lahko, tudi če bodo šli za nekaj let v tujino po več znanja, se vrnili lahko nazaj ali iz tujine pomagali Sloveniji. To je tista naloga, ki je še pred nami, ki je zelo pomemben izziv. Kot sem pa rekel, smo že in bomo naredili pomembne korake v tem preobratu k več znanosti in povezavi med znanostjo in gospodarstvom za še bolj uspešen trajnosti razvoj. Hvala lepa.
Predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanski vprašanji, postavljeni na 19. seji Državnega zbora. Najprej bo minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan odgovoril na vprašanje gospoda Bojana Podkrajška v zvezi z ukrepi za ublažitev škode po pozebi. Minister, prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Hvala tudi gospodu poslancu za postavljeno vprašanje. Dovolite na začetku nekaj podatkov. Govorimo o škodi, ki je nastala zaradi pozebe od 25. do 30. aprila in potem škodi zaradi snega, ki je nastala med 27. in 28. aprilom. Ocene škode s strani nekaterih organizacij, kot so Kmetijsko gozdarska zbornica, Zbornica kmetijskih in živilskih podjetij in nekatere druge, so vam poznane. Prva uradna ocena škode bo pa znana v polovici naslednjega meseca. Na naš predlog je Vlada 12. maja naročila Upravi za zaščito in reševanje oceno škode. Ta ocena škode mora biti posredovana v 60 dneh. To je formalno pomembno, ker na podlagi te uradne ocene se lahko potem nekatere aktivnosti za posamezne kmetije tudi izpeljujejo. Že dosedanji pravni red nam omogoča, in v to smer bodo šli tudi ukrepi, zmanjšanje ali odpis prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, uveljavljanje višje sile v primeru programa razvoja podeželja in dokup grozdja tudi iz drugih vinorodnih okolišev za pridelano vino, kadar na posamezni kmetiji tega pridelka ni. Bo pa ravno danes, spoštovani gospod poslanec, v teh urah bo poslan v javno obravnavo in tudi vladno proceduro za usklajevanje interventni zakon, ki bo omogočal še nekatere druge ukrepe. Najprej je znižanje ali odpis prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje zaposlenih v gospodarskih družbah, potem zmanjšanje in odpis ali zmanjševanje obveznosti plačila prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in hkrati podaljšanje roka za vložitev s strani kmetij, nadalje znižanje ali odpis najemnin pri Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, sledi razširitev določb Zakona o vinu, ki omogoča fizičnim osebam širše območje za dokup grozdja; petič, zmanjševanje ali odpis katastrskega dohodka na zemljiščih trajnih nasadov; šestič, pomoč najbolj ogroženim kmetijskim gospodarstvom; sedmič, znižanje ali odpis prispevkov za zdravstveno zavarovanje in nekatere višje stopnje pomoči iz programa razvoja podeželja recimo na polomljenih sadovnjakih po snegu. Hkrati bo tudi v tem mesecu objavljen razpis za prilagajanje podnebnim spremembam, to pomeni rastlinjakov, ureditev namakalnih sistemov, posebne mreže proti toči in podobno. Pripravljamo pa tudi spremembe PRP za nekatere druge ukrepe. Izjemno pomembno je, kako bo sprejet ta zakon, ki sedaj prihaja tudi do nevladnih organizacij, do strokovnih organizacij in do nekaterih resorjev znotraj vlade. Ob tem pa bi vas pa rad obvestil, gospod poslanec, da smo ves čas v stiku tako z Avstrijo kakor tudi z nekaterimi drugimi državami, ki jih je prav tako prizadela pozeba oziroma kasneje toča, vmes tudi sneg, da do neke mere usklajujemo izvedbene ukrepe. V vseh državah pa razmišljamo podobno, in to je, da izvedbeni ukrepi bodo naravnani nekje na čas, ko pride do pobiranja pridelka. Takrat je tudi v bistvu tisti čas, ko posamezni kmetiji izpade prihodek iz posamezne kmetijske pridelave. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Podkrajšek, zahteva za dopolnitev odgovora.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, cenjeni minister, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Jaz sem vas na zadnji seji, spoštovani minister, ampak ste žal z razlogi bili odsotni, spraševal o škodi, ki so jo slovenski sadjarji, vinogradniki in tisti, ki se ukvarjajo s kmetijstvom, utrpeli konec meseca aprila. Danes je od tega že 45 dni. Jaz sem prepričan, da se vsi v Državnem zboru zavedamo, da je kmetijstvo v težkem položaju. Ko pa še tiste, ki sem jih uvodoma našteval, doleti naravna katastrofa, je pa v tem še mnogo, mnogo večja težava. Seveda odgovornost je vseh nas, spoštovani minister, tudi vas, ki vodite že kar nekaj časa ta resor – Ministrstvo za kmetijstvo, da ko pridejo ljudje v težavo, da jim znam odgovoriti. Nihče ne pričakuje, da bo naslednji dan ali naslednji teden po naravni katastrofi dobil denar v takšni ali drugačni obliki. Ampak moramo pa ljudem povedati, v kakšni obliki jim bomo pomagali. Ko ste govorili, da se povezujete s sosednjo Avstrijo. Tam so stvari znane. Ljudje, ki se ukvarjajo tam s sadjarstvom, vinogradništvom in kmetijstvom, vedo, v kateri smeri jim bo država v jeseni, ko bodo pobirali svoje pridelke, pomagala. In to pričakujejo tudi kmetje od vas, spoštovani minister. 45 dni je minilo, in jaz se bojim, da se preveč oddaljujemo od tega vprašanja. Bodo dopusti in bo jesen. Hvala, za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Dejan Židan, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Saj zato je tako zelo pomemben, spoštovani gospod poslanec, ta osnutek interventnega zakona, ker na koncu ga mora naš skupni državni zbor sprejeti, ker so v njem vsi ukrepi zelo jasno zapisani, s številkami vred. Od danes naprej je v javnosti prisoten. Bi pa rad še enkrat povedal, zakaj smo tako jaz kot minister z drugimi ministri, naše strokovne službe s strokovnimi službami ostalih ministrstev v sosednjih državah v stiku. Zato ker iščemo najboljše možne ukrepe. Ko ste že omenjali Avstrijo, sam sem se večkrat pogovarjal z avstrijskim ministrom, naši strokovnjaki so tudi obiskali Avstrijo te dni in vem, kako daleč so in kako razmišljajo. Verjemite mi, da v pripravi pravnih aktov niti za sekundo ne zaostajamo. Mi smo dali naš pravni akt, kot ga bodo morali tudi drugi dati čez čas, danes v javno razpravo. In verjemite mi, ne zaostajamo za sosednjimi državami. Sam si samo želim, da ko bo razprava o tem zakonu in tudi razprava o zagotavljanju finančnih sredstev za izvrševanje tega zakona, da bo tudi takrat prisotna splošna podpora slovenskemu kmetu. Tam se bo namreč opazila razlika med načelnim in konkretnim. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar bo zastavil vprašanje v zvezi s pavšalnim obdavčenjem. Odgovoril mu bo mag. Dejan Židan. To vprašanje je bilo zastavljeno na zadnji seji. Gospod minister Židan, izvolite.
Hvala, gospod poslanec, tudi za vaše vprašanje. Dovolite, da vam povem tri informacije. Prva informacija, samo da obudimo spomin. Že v lanskem letu je z našo skupno odločitvijo Državni zbor odpravil prag za vstop v knjigovodstvo. S tem smo v bistvu razbremenili po naših ocenah več kot tisoč kmetij, ki so bile prisilno v knjigovodstvu. To je bilo narejeno. Hkrati druga informacija, ki jo prav tako poznamo, Vlada Republike Slovenije je v Državni zbor poslala predlog zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki vključuje tudi kar nekaj pobud s kmetijskega ministrstva. Mi smo namreč vztrajali, da mora ta zakon prinesti pavšalno obdavčitev v zelenjadarsko proizvodnjo – do sedaj je bilo drugače – in tako je tudi narejeno. Poleg tega je ministrstvo vztrajalo, da je v okviru katastrskega dohodka zajeta tudi večina pridelave vina. To v tem trenutku je, čeprav 270 vinarjev še ni znotraj tega okvira, pa verjamem, da se bomo znotraj tega okvira v Državnem zboru tudi še pogovarjali. Tisto, kar je pa zlasti pomembno, je pa, dovolite, da na to opozorim, obrazložitev v zakonu, ki govori naslednje, to bom prebral, kolikor bo pač časa na razpolago: "Treba je poiskati rešitev za poenostavitve za zelo majhne obsege predelave, ki so tesno povezani s pridelavo surovin (s kmetijsko dejavnostjo), nimajo pa še značilnosti samostojne dejavnosti [[…]]In potem govori o tem, da je dana znotraj tega zakona, ki je v Državnem zboru, že zaveza pripravljavcev zakona, torej Ministrstva za finance in s tem tudi Vlade, ko je zakon sprejela, da se bodo posebne rešitve za namene dohodnine urejale v okviru predpisov, ki urejajo dohodnino. Sprejetje tega zakona o katastrskem dohodku, ko bo oziroma če bo sprejet v Državnem zboru, predlagatelja – Vlado zavezuje k pripravi novele zakona, ki ureja dohodnino, na podlagi katerega bo izpolnjena tudi navedena zaveza glede obravnave predelave manjšega obsega v okviru pavšalne obdavčitve po katastrskem dohodku. Mi smo se pogovarjali, spoštovani poslanec, z različnimi kmetijskimi in nevladnimi organizacijami, ne smo s Kmetijsko gozdarsko zbornico, tudi s turističnimi kmetijami in nekaterimi drugimi nevladnimi asociacijami, in tovrstna rešitev je na nek način dobila podporo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, hvala za odgovor. V osnovi vem in poznam, da je obdavčevanje pristojnost finančnega ministra, vendar resor kmetijstva spada pod vaše ministrstvo, in verjamem, da je tudi to vaša skrb in da se na nek način prizadevate za svoj ministrski resor. Pri večjih kmetijah količina teh administrativnih ovir ni tako velika, ker to gre za velike gospodarske, jaz bi rekel že kar družbe ali deooje, skratka so različne oblike. To imajo več ali manj urejene vse večje kmetije. Problem pa so vse manjše kmetije na slovenskem podeželju, ki so v absolutni večini v Sloveniji. Sami ste podali tri odgovore oziroma tri niše, kjer se deloma že rešujejo določeni segmenti teh manjših kmetij, vendar v večini pa ta problematika načina od začetka pri samem zaračunavanju, potem javljanju po elektronski pošti, potrjevanju računov, skratka problemi nastopijo pri tistih malih kmetijah, ki imajo dopolnilne dejavnosti. Tukaj ste tudi sam dejali, da je še treba najti rešitve, ki bodo deloma tudi rešene s samim katastrskim obdavčevanjem v sklopu katastrskega dohodka, ki pa tudi danes še ni dorečen, kakšen bo način. Možnosti so, predlogi so, da gre za pavšalno obdavčevanje, kjer lahko celoto rešimo na ta [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Odgovoril bo minister gospod mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospod poslanec za skrb. Dejansko podobno razmišljava, samo da vam ponazorim, kje je mogoče neka težava, s katero se soočamo, in to je, kakor ste sami ugotovili, dopolnilne dejavnosti na področjih, kjer jih drugje v evropskih državah ni. Mi smo tukaj zelo široko pustili, tako da danes kmetije lahko proizvajajo kot dopolnilno dejavnost, ampak v resnici je tako, to ni karikiranje, od mil do marsičesa drugega. Tudi v socialno podjetništvo se podajamo, torej na nek način korak nad kmetijsko dejavnostjo in potem je težava, kako izračunati nekaj, kar je v bistvu samo s kmetijsko dejavnostjo povezano tako, da se dela na kmetijah. In tukaj je ta težava izračunavanja pavšalnega kmetijskega dohodka. Ta zaveza, ki smo jo dobili s strani Ministrstva za finance, da bo naredila znotraj dohodnine sklop majhne kmetije in jih izločila, je bilo nam v tem trenutku in tudi v pogovoru z nevladnimi organizacijami zadosti. Treba pa se je zavedati, da imamo marsikatero dopolnilno dejavnost, ki ima vse oblike espeja ali celo nekaj večjega, in to mi želimo v bistvu tudi obdržati na kmetijah zaradi nekaterih olajšav, ko recimo gre kmetovalec v pokojninsko dobo, pa se mu še vedno potem ne seštevajo prihodki, se pa zavedamo, da pri velikih dopolnilnih dejavnostih je v nekem trenutku podobno kot pri velikih knjigah treba preiti tudi na vodenje knjig oziroma na vodenje računov preko računovodstva. Pa še to dovolite, ker imam minuto časa na razpolago. Mi smo v tem trenutku sistem vodenja knjig naredili zelo liberalen. V bistvu je velika večina kmetij enostavno na pavšalu. Zakaj pa to posebej poudarjam? Zato ker v bistvu tam, kjer iščejo način, kako pomagati kmetijam, ki so v krizi, recimo tudi zaradi toče, zaradi pozebe in podobno, in v večini primerov potem iščejo pomoč kmetiji individualno, pogoj pa je, da je vodeno računovodstvo. Mi se moramo zavedati, zato tudi izkoriščam to možnost prek Državnega zbora, da povem našim kmeticam in kmetom, ja, res je prostovoljna odločitev, da tudi če je kmetija velika, da je na pavšalu, ampak v nekem trenutku, ko se bo želela državna pomoč po anticikličnem ukrepu, ta kmetija tega ne bo mogla dobiti, ker ne vodi svojih knjig. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, imate zahtevo za proceduralno.
Spoštovani minister! Tudi sam se absolutno strinjam, da za vsak primer, ali gre za pavšalno obdavčitev ali za ostale načine obdavčitve, je treba voditi knjige. To se pravi v vsakem primeru. Vendar reševanja teh administrativnih korakov se dejansko lotevamo po segmentih in pa prepočasi. Ker to manjšim kmetijam predstavlja kar nekaj časa, konec koncev tudi stroškov in nepotrebnih administrativnih korakov, predlagam, da se opravi javna razprava in da se na nek način administrativno razbremenijo manjše kmetije. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, o vašem predlogu bo odločal Državni zbor jutri v okviru glasovanj. Gospod Žan Mahnič bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve, mag. Vesni Györkös Žnidar.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Moje poslansko vprašanje se nanaša na temo, ki jo je že nekajkrat obravnavala Komisija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, vendar žal neuspešno. Nismo dobili tistih ključnih odgovorov ne s strani Policije, ne s strani Ministrstva za notranje zadeve, niti ne s strani Sove. Gre za depoje in predvsem nepredana kemična in ubojna sredstva bivše Službe državne varnosti. Obstajajo številni zapisniki, kako je bivša Udba oziroma Služba državne varnosti kupovala in prevzemala materialno-tehnična sredstva, orožje, kemična sredstva, sanitetni material za vojno organizacijski sestav in tako naprej. Obstajajo načrti gradnje depojev bunkerjev, zaklonišč za shranjevanje orožja, sanitetnega materiala in organizacije javk in mrtvih javk za ljudi in tako naprej. V dopisu s strani notranjega ministrstva oziroma policije je pisalo, da policiji ni uspelo ugotoviti, ali obstajajo zapisniki o predaji oziroma prevzemu kemičnih in ubojnih sredstev med takratno SDV, varnostno-informativno službo in policijo. Skratka, gre za to, da potem ko je prišlo do menjave vlade, ko je prisegla Demosova vlada, potem ko je prišlo leto kasneje tudi do osamosvojitve, danes nihče ne ve, kje so ta kemična in ubojna sredstva bivše Službe državne varnosti. Vemo samo, da so jih imeli precej na zalogi, vemo tudi, da niso bila predana, tudi Sova je v svojem dopisu zapisala, da nimajo podatkov oziroma agencija pojasnjuje, da ne razpolaga s podatkom, da bi ob prestrukturiranju iz SDV v VIS prišlo do formalne primopredaje sredstev, niti da bi v zvezi s tem nastali kakršnikoli dokumenti. Gre za orožje, ki se lahko uporablja za teroristične napade, obstaja na tisoče kosov tega orožja, mi pa ne vemo, kje je danes to orožje. Še več. Obstajajo podatki, kje bi to orožje lahko bilo, obstajajo podatki iz Arhiva Republike Slovenije. Ta arhiv je bil predan s strani Sove oziroma vsaj naj bi bil v celoti, vsi dokumenti, ki so nastali pred 17. majem 1990. V teh dokumentih jasno piše, kje so zgrajeni depoji. Ko smo na zadnji seji Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb o tem povprašali dva predstavnika policije, eden je bil gospod Jamnik, za drugega ne vem točno, kako se je pisal, Glušič, mislim da, sta rekla, da o tem pač ne vesta nič, da to ni dovolj – in to so, pazite, uradni dokumenti – da bi se s tem ukvarjali, da bi policija to preiskovala in tako naprej. Gospa ministrica, zanima me: Kakšne so aktivnosti vašega ministrstva in policije pri iskanju ubojnih sredstev bivše SDV, ki niso bila predana in se očitno nekje v naši državi nahajajo?
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica mag. Vesna Györkös Žnidar.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci! Spoštovani poslanec gospod Mahnič, vaše vprašanje temelji na že zelo izpostavljeni historični niti. Moram reči, da vlečete eno nit že iz vaših prejšnjih razprav in pa ne nazadnje nekako posegate na tisto prvo sejo Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, na kateri vemo, da je gospod Leljak pokazal članom komisije en predmet, s katerim je ilustriral, da naj bi šlo za ubojno sredstvo. Služba Državnega zbora za varovanje je ta predmet zasegla in potem je bilo kasneje ugotovljeno, da ne gre za tako imenovano specialno sredstvo, ampak da gre za tako imenovan dozimeter sevanja in zoper gospoda Leljaka je tudi bila podana kazenskega ovadba zaradi suma storitve kaznivega dejanja zlorabe za namen za pomoč in nevarnost po prvem odstavku 309. člena KZ. Tudi Okrajno sodišče v Ljubljani je vložilo zoper gospoda Leljaka obtožni predlog, tako da zadeva je podvržena sodni presoji v tem delu, kot je sedaj bilo obrazloženo. Tu se ne morem strinjati, da se policija ni odzvala. Tudi sem prepričana, da sta se predstavnika policije na seji Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb bolj strokovno izražala, kot da bi samo rekla, da ne vesta nič. Glede na to, da policija kot varnostno pomembno ocenjuje vsako pobudo te komisije, je tako tudi ocenjevala to pobudo s strani KNOVS-a o razkritju in morebitni deaktivaciji nevarnih sredstev in objektov, vendar v tem trenutku ni možno s stopnjo resnosti suma potrditi interpretacijam arhivskih dokumentov. Komisija je poslala policiji dokumentacijo, kopije arhivskih dokumentov in zaprosilo za pojasnitev v zvezi s temi možnostmi, ki ste jih tudi sami nekako v svoji razpravi nakazovali. Gospod Leljak policiji tudi ni podal kazenske ovadbe, podal je le del neurejene dokumentacije, za katero je pojasnil, da jo še proučuje. Policija je iz analize teh arhivskih dokumentov ugotovila, da niti eden od dokumentov ne nakazuje vzročne povezave in ne nakazuje možnosti, da so objekti še v funkciji in da bi se ubojna sredstva nahajala v teh objektih, o gradnji katerih se dokumentacija nahaja v Arhivu Republike Slovenije. Tako da v tem trenutku vsaj na podlagi vseh sedaj zbranih podatkov moramo ostati samo zgolj pri interpretaciji, ki je ni možno podkrepiti v smislu upravičenosti suma, da bi lahko govorili o ogrožanju varnosti ljudi in premoženja. Prav tako ni možno mimo temeljnega dejstva, da se v skladu z zakonom o arhivskem gradivu arhivu predaja vse gradivo bivših institucij, nastalo do 17. maja 1990, ki nima nikakršne operativne vrednosti več. Tako da lahko sklepamo oziroma so podlage za sklepanje, da so vsi objekti, glede katerih je gospod Leljak našel dokumentacijo, izven operativne funkcije. Tako policija ni imela nobenih pravno relevantnih dejstev in okoliščin, na podlagi katerih bi tudi lahko podala pobudo za izdajo sodne odredbe za hišno preiskavo, ker se namreč ti objekti nahajajo na privatnih zemljiščih ali pa so del gospodarskih in stanovanjskih objektov znanih lastnikov. Prav tako, kot že rečeno, ne izhaja iz teh dokumentov, ki jih je policija dobila, da bi bila varnost ljudi in premoženja na kakršen koli način ogrožena. Pravilno pa ugotavljate, da pa morebitne nadaljnje informacije lahko pridobite od Sove, glede na to da je tudi policija poslala določeno zaprosilo na Sovo. Glede teh odgovorov smo tudi na preteklih sejah že seznanjali. Ali so katera v 70. in v 80. letih nabavljena specialna sredstva in v istem obdobju zgrajeni bunkerji še v aktivni uporabi, pa lahko podatke po mojem mnenju dobite od Sove. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, zahtevate dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Kar se tiče historične niti, je to moje prvo vprašanje vam, ker veva, da pretekli mesec, ko sem hotel postaviti to vprašanje, zaradi drugih obveznosti sem tudi to vprašanje umaknil, tako da vam tudi ni bilo treba odgovarjati. Svetujem vam, da si pogledate sejo tiste komisije, kjer sta bila dva predstavnika policija. Tam je bila komisija, odgovori so bili praktično isti kot že enkrat na eni preiskovalni komisiji, ko je eden od zaslišancev stalno ponavljal "odgovor je enak prejšnjemu". Niti nista povedala, kakšni so kriteriji in kakšna so merila, da bi se tega resno lotili. SDV, kdor kaj pozna delovanje obveščevalnih služb, je bila resna obveščevalna služba. Obstajajo uradni dokumenti te službe, kjer je napisano: kupili smo to, kupili smo to, kupili smo to, temu je bilo predano to, temu je bilo predano to [[…]]Bivši direktorji te službe, med njimi tudi recimo Janez Zemljarič, so pod to podpisani. In ne govoriti, gospa ministrica, da varnost ljudi ni ogrožena, če pa imamo dokumente še pred osamosvojitvijo nekaj mesecev, nekaj let, kjer je napisano, katera orožja so bila nakupljena, danes pa ne vemo, kje to orožje je. Vsi lovci, vsi strelci, vsi morajo prijavljati orožje, skrbno z njim ravnati, policija stalno preverja te ljudi, tukaj pa, ko obstajajo dokumenti, ki so uradni, iz bivše države, uradnega organa bivše države, pa očitno ni noben problem. Strinjam se z vami, informacijo od Sove. Ampak informacijo od Sove smo dobili, posredovala ga nam je policija, ko je policija sama zaprosila Sovo, kaj je s tem, in so rekli, da nobeni zapisniki ne obstajajo. In še enkrat sprašujem: Zakaj se ne preveri, gre za uradne dokumente, sam sem jih videl, dostavljeni so nam bili na komisijo, zakaj se ne preveri, kje so ta ubojna sredstva oziroma ali so v depojih? Ker dokaz, da so lahko tam, imamo izpred nekaj let, ko so nekaj teh sredstev našli na avstrijski meji.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica mag. Vesna Györkös Žnidar, izvolite.
No, tukaj vas moram popraviti. Jaz sem rekla, da iz pregledane arhivske dokumentacije ne izhaja verjetnost suma, da bi lahko ti zapuščeni objekti pomenili varnostna tveganja ali nevarnost za ljudi oziroma njihovo premoženje. Seveda, kot že rečeno, policija je 8. aprila 2015 obvestila o ugotovitvah pregleda te arhivske dokumentacije komisijo in navedla tudi podatek, da je na podlagi svojega zaprosila Sovi dobila odgovor, in sicer da, citiram, "ne morejo odgovoriti na zastavljena vprašanja, saj so v skladu z uredbo vso dokumentacijo, nastalo pred 7. majem 1990, odstopili Arhivu Republike Slovenije." Tako da so to fakti, ki držijo. Že na eni od preteklih sej, ko sem tudi odgovarjala vaši kolegici gospe Anji Bah Žibert, sem povedala, da policija obstoja zapisnika o predaji oziroma prevzemu kemičnih ubojnih sredstev med takratno SDV, varnostno-informativno službo, in policijo ni mogla potrditi. Iz tega razloga je tudi policija na Slovo naslovila dokument praktično z istimi vprašanji, ki jih je takrat že naslovila vaša kolegica gospa Bah Žibert. Sova je odgovorila, kot sem že malo prej povedala. Prav tako je policija v sklopu obravnave prijav Arhiva Republike Slovenije in tudi vaše kolegice poslanke gospe Eve Irgl v zvezi z dokazi o kaznivih dejanjih nekdanjih pripadnikov Službe državne varnosti dodatno pregledala del arhivskega gradiva in je tudi ugotovila, da na podlagi tega, kar je bilo pregledano, niso bili podani elementi uradno pregonljivega kaznivega dejanja, zaradi česar je dala dve poročili na Vrhovno državno tožilstvo po Zakonu o kazenskem postopku. Seveda policija bo nadaljevala z zbiranjem pooblastil v skladu s svojimi pooblastili s ciljem potrditve okoliščin, da bi kjer koli kazalo na neustrezno hrambo kemičnih in drugih ubojnih sredstev, Do sedaj policija še ni potrdila obstoja takšnih sredstev. Kot je bilo rečeno že v mojem prvem delu odgovora, menim, da Sova kot naslednica nekdanjih služb edina lahko da pojasnila glede morebitnih operativnih objektov oziroma morebitnih materialnih sredstev, ker namreč mi tudi z operativnimi interesi Sove nismo seznanjeni. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, imate zahtevo za proceduralno, torej postopkovni predlog.
Hvala. V skladu s poslovnikom predlagam, da Državni zbor opravi razpravo. Če tega ne boste izglasovali, bomo sklicali sejo kakšnega odbora in bomo to točko odprli tam. Gre pa za pomembno zadevo, ker očitno se v državi nekje nahajajo ubojna sredstva, nahaja se orožje, ki je še lahko funkcionalno in ne vemo, kje je. Resna policija, potem ko je bil celoten arhiv, dokumenti pred 17. majem 1990 predani Arhivu, bi šla policija v Arhiv, pogledala, kjer točno piše, da to in to je bilo kupljeno, to in to, to in to, to in to [[…]]Spodaj so podpisani bodisi direktorji bivših SDV-jev bodisi drugi uslužbenci. Policija bi ji poklicala na zaslišanje, ali je bilo to dostavljeno SDV in kje se to nahaja. Ena od možnosti je, da se nahaja to v depojih. Prav tako so uradni dokumenti bivše Udbe oziroma SDV, ki se nahajajo v Arhivu, ki so bili dostavljeni tudi komisiji, jih je prinesel pokazat gospod Roman Leljak, kjer jasno piše, "na tem naslovu bo depo". In je celo načrt. Resna policija ne bi enostavno sklepala, da to ne predstavlja nekih groženj, ampak bi šla na vsak naslov in pogledala, prvič, ali je tam depo in, drugič, ali je prazen ali poln. To ni naloga Sove, da hodi po hišah državljank in državljanov in preiskuje, ali se tam nahajajo ubojna sredstva v teh depojih ali sploh depoji so ali ne, ampak je to naloga policije. Policija do sedaj na tem ni naredila nič. Glede na to, da vemo, v kakšnem času živimo, da varnost ni več samoumevna, čeprav varnost nikoli ni bila samoumevna, ampak tako daleč od samoumevnosti, kot smo trenutno, ne vem, kdaj smo nazadnje bili, ne moremo dopuščati, da v državi obstajajo neka neuporabljena ubojna sredstva. Saj ni rečeno, da jih bo kdo načrtno uporabil. Lahko se zgodi nesreča. V Avstriji so bili v enem gozdu, lahko se tam igrajo otroci, lahko se kar koli zgodi in zanima me, kdo bo takrat odgovarjal. Kljub temu da material je, da dokazi so, da podlaga je za preiskovanje, se ne naredi nič. In vprašanje je, komu takšno ravnanje oziroma bolje rečeno ne-ravnanje koristi. Državljankam in državljanom zagotovo ne. Zato predlagam, da Državni zbor o tem opravi razpravo. Če ne tukaj, pa pač na kakšnem odboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec gospod Žan Mahnič o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Dr. Matej Tašner Vatovec bo zastavil vprašanje gospodu ministru za finance dr. Dušanu Mramorju ter ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala gospod, podpredsednik. Lep pozdrav vsem, obema ministroma! Začel bom s tistim, kar navaja zakon o SDH v 4. členu, in sicer tam so navedeni predpisani cilji upravljanja naložb. Ti cilji so trije. Prvi je povečanje vrednosti naložb, drugi je zagotavljanje čim višjega donosa in tretji uresničevanje drugih strateških ciljev. Še prav posebej bi te tri cilje morali upoštevati pri strateških naložbah, kakršna je tudi Luka Koper. Zakaj? Seveda tu mislim na dogajanja v zadnjih dveh tednih ali zadnji teden, in sicer predloga, ki je prišel iz SDH glede menjave nadzornikov, predvsem pa imenovanja Jürgena Sorgenfreia v nadzorni svet Luke Koper. Po mojem mnenju gre za neko napako, ki ima več posledic in težav. Prva najbolj jasna je ta jasna vpletenost gospoda Sorgenfreia s pristaniščem Hamburg. Tam je bil 8 let in 2 meseca direktor marketinga. 13 let, preden je upravljal to funkcijo, je tudi poslovno sodeloval s tem pristaniščem. To jasno kaže, da je ta človek v povezavi s pristaniščem Hamburg, ki je, na to je treba opozoriti, eno od konkurenčnih pristanišč Luki Koper. Poudariti je treba tudi, da Luka Koper kot družba sploh po težkih časih recesije, problematičnih kadrovanjih, govorim predvsem v času Časarjeve uprave, sedaj v zadnjih letih posluje odlično, poslovni izidi so iz leta v leto boljši, in tisto kar je tudi pomembno, je to, da na nek način družba deluje enotno na vseh segmentih – od uprave ostalih oblik. Tako da tu vsi indici na nek način na žalost kažejo na to, kar je minister Gašperšič že na zaslišanju povedal, da drugi tir ni potreben, in ko govorimo o drugem tiru tudi nadaljnji razvoj in rast družbe Luka Koper. Tisto, kar mene skrbi, je to, da gremo po poti privatizacije in uničevanja primorskega gospodarstva. Tu ne govorimo samo o Luki Koper, ampak tudi še o letališču Portorož, včeraj smo pa poslušali že o namenih glede Vinakoper. Vprašanja konkretno imam štiri. Koliko lahko Vlada uresničuje oziroma nadzira osnovna določila ZSDH in tega kako SDH deluje? Kakšne so dejanske namere Vlade z Luko Koper? Ali gre dejansko v ozadju za načrt vzpostavitve kakršnegakoli holdinga ali pristaniške uprave? Koliko se bo še zavlačevalo s projektom drugi tir?
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa, spoštovani poslanec dr. Matej Vatovec. V zvezi z vašim prvim vprašanjem, eden od osnovnih namenov zakona o SDH in smernic OECD je ločitev funkcije države kot lastnice kapitalskih naložb od drugih funkcij države oziroma ločitev politike od upravljanja. Niti Vlada niti Državni zbor se skladno s tem ne smeta vmešavati v vsakodnevno vodenje družb v državni lasti, kamor sodita tudi Luka Koper in kadrovanje članov nadzornega sveta, kar je v popolni in avtonomni pristojnosti SDH. To zagotavlja načelo neodvisnosti, ki določa, da SDH in njegovi organi niso vezani na navodila državnih organov ali tretjih oseb. Pri izpolnjevanju nalog skladno z zakonom pa morajo delovati neodvisno in samostojno. Izjema so določbe o obveznemu upoštevanju ciljev, določenih v strategiji in drugih aktih upravljanja ter morebitne določbe posebne zakonodaje, ki velja za posamezne naložbe. V tem okviru deluje tudi Vlada kot skupščina SDH. Vlada tako predlaga strategijo upravljanja kapitalskih naložb države in člane nadzornega sveta SDH ter sprejme statut SDH, merila za merjenje uspešnosti za poslovanje družb v državni lasti in letni načrt upravljanja kapitalskih naložb. Vlada pri kadrovanju nadzornikov družb v državni lasti nima nobenih zakonskih pristojnosti in pooblastil. Kadrovanje je po Zakonu o SDH v izključni pristojnosti SDH, kar mora izvajati skladno z zakonskimi načeli neodvisnosti, skrbnosti, gospodarnosti in preglednosti. Glede 2. tira pa bi rad povedal naslednje. Če bi javnofinančne razmere omogočale gradnjo 2. tira na klasičen način, z javnim naročilom in financiranjem iz proračunskih sredstev, bi to bila najhitrejša pot, saj je gradbeno dovoljenje za 2. tir postalo pravnomočno konec prejšnjega meseca in bi se tako gradnja že lahko začela. Ker pa finančno stanje države ne omogoča klasičnega načina gradnje infrastrukture, se je vlada odločila, da se za izgradnjo 2. tira uporabi način financiranja, ki ga imenujemo javno-zasebno partnerstvo. Ker veljavna zakonodaja ne omogoča takojšnje izvedbe javno-zasebnega partnerstva, je treba to vprašanje urediti v ločenem zakonu. Glede na to, da vsa javnost, strokovna in zainteresirana ocenjuje, da je projekt predrag, se je Vlada odločila tudi za izvedbo neodvisne študije, ki bo pokazala, kje so možni prihranki. Ta študija z optimizacijo projekta je v pripravi. Ministrstvo za finance pri pripravi projekta 2. tira aktivno sodeluje, vendar ima glavno vlogo Ministrstvo za infrastrukturo. Velja tudi poudariti, da bo financiranje z modelom javno-zasebnega partnerstva zahtevalo višje stroške financiranja, kot bi bile obrestne mere na kredite po klasični metodi z državnim poroštvom. Zato je pomembno, da bo projekt pridobil nepovratna sredstva iz evropskega infrastrukturnega programa CEF in da bo uspešno kandidiral za poroštvo evropskega sklada za strateške naložbe EFSI. Naš cilj je, da bi garancija EFSI nadomestila državno poroštvo in s tem pocenila stroške financiranja. Pridobitev zasebnih sovlagateljev bo zahteven proces ki bo na drugi strani omogočil tudi bolj učinkovito izvedbo projekta in njegovo upravljanje v času eksploatacije. Kot možni kapitalski partnerji se poleg privatnih vlagateljev pojavljajo tudi nekatere zaledne države, ki imajo interes, posebej Madžarska, o čemer razgovori sedaj potekajo.
Hvala lepa. Odgovoril bo tudi dr. Peter Gašperšič, minister za infrastrukturo, izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovani gospod poslanec, tudi jaz vam v okviru svojih pristojnosti lahko pravzaprav odgovorim na vaše vprašanje edino v tistemu delu, ki se nanaša na izgradnjo samega 2. tira. Tako kot je pravzaprav pojasnil že minister za finance, je za financiranje izgradnje 2. tira nujno treba oblikovati finančno vzdržen model javno-zasebnega partnerstva, ki bo kar najmanj bremenil proračunska sredstva, torej davkoplačevalce, hkrati pa bo omogočil učinkovito financiranje, tako da se bo gradnja lahko začela in tudi zaključila v optimalnih časovnih okvirih. Za gradnjo 2. tira bo uporabljen torej ta model javno-zasebnega partnerstva, za kar pa je nujno zagotoviti ustrezne pravne in ekonomske podlage. Ministrstvo za infrastrukturo zato že pripravlja predlog zakona, ki bo začrtal nadaljnje korake pri oblikovanju tega javno-zasebnega partnerstva. Vlada je [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Dr. Matej Tašner Vatovec, boste dali priložnost še dr. Petru Gašperšiču, da pove do konca? Izvolite, dopolnitev odgovora.
Hvala. Seveda, dopolnitev je potrebna, ker pravzaprav jasnih odgovorov ni bilo. Razumem načelo ločitve, kot je zavedeno v Zakonu o SDH, ampak mislim, da je tukaj treba upoštevati tisto izjemo, doseganje ciljev oziroma upoštevanje ciljev. Ko SDH ne upošteva ciljev, mislim, da bi se morala tudi Vlada na nek način ustrezno odzvati na to. Zakaj je imenovanje teh treh novih nadzornikov, tako kot so predlagani, sporno? Kot sem uvodoma že dejal, je tudi na nek način v neskladju z 21. členom, ki določa merila za imenovanje članov organov nadzora v družbah s kapitalskimi naložbami države. Gospod Sorgenfrei je bil tudi član projektne skupine, v kateri je deloval Olaf Merk, in to je projektna skupina pristanišča Hamburg, ki je v tej študiji ugotavljala, da je koprsko pristanišče resna konkurenca Hamburgu predvsem zaradi svojih zalednih povezav z Madžarsko. Skratka, vidimo, da obstajajo resne povezave med predlaganim nadzornikom in nekim konkurenčnim pristaniščem, kar je seveda v nasprotju z načeli, kot so zapisana v zakonu o SDH in tudi merili, ki določajo, kdo je lahko predstavnik v nadzornih svetih družb, v katerih ima država svoje kapitalske naložbe. Tako da tu razumem to načelo ločitve neodvisnosti, ampak je treba upoštevati tudi načelo dobrega gospodarja. Nenazadnje je vlada, kot ste tudi sami omenili, tista, ki predstavlja skupščino, tudi predlaga nadzorni svet SDH in tako naprej in ima določene vzvode za to, da prepreči škodo, ki bi lahko nastala s takšnimi potezami, ki jih SDH sprejema, in to smo že videli, recimo, pri imenovanju NLB in tako naprej. Skratka, niso to osamljeni primeri.
Hvala lepa. Sklepam, da bo na ta del odgovoril dr. Dušan Mramor. Ne. Dobro. Dr. Peter Gašperšič, izvolite, minister za infrastrukturo.
Ja, jaz bi želel dokončati. Na kratko. Vlada je v okviru teh svojih aktivnosti nedavno tudi ustanovila družbo 2TDK, ki je specialno ustanovljena pravzaprav za to, da se oblikuje ta optimalni model javno-zasebnega partnerstva ter da se potem zagotovijo vse te potrebne aktivnosti in podlage za črpanje evropskih sredstev in potem tudi v nadaljevanju garancij, garancijska shema preko FSI sklada, kot je omenil že minister za finance. Jaz bi tudi osebno želel na tem mestu zanikati to trditev, da se izgradnja drugega tira odvija prepočasi. Mislim, da to ne drži, kajti Vlada je za ta projekt naredila že zelo veliko, kar se tudi vidi. Izdano je bilo gradbeno dovoljenje, ki je tudi postalo pravnomočno, poleg tega pa smo tudi na samem začetku gradnje izvlečnega tira, ki pomeni prvo fazo v okviru izgradnje tega drugega tira. Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturno je namreč pred nekaj dnevi, točneje 8. Junija, podpisala pogodbo za izvedbo teh gradbenih del. Tako da lahko ponovno samo zagotovim, da potrebne aktivnosti za gradnjo drugega tira pospešeno potekajo. Ta projekt je eden izmed prioritetnih projektov te vlade, tega ministrstva, ki ga vodim, in tudi mene osebno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Matej Tašner Vatovec, izvolite postopkovno.
Hvala. Prioritetni projekti verjetno bi morali tudi potekati na način, ki je po svoje urgenten, prioriteten, skratka hiter. Vsa dogajanja, ki se odvijajo okoli vprašanja izgradnje drugega tira in z njim povezanega razvoja Luke Koper, niso nič kaj prioritetna oziroma ne kažejo na to prioriteto, razen na papirju. In med temi je tudi ta predlagana sprememba nadzornikov, ki jo je pripeljala na mizo SDH. Gre za resna vprašanja tega, kako se bo ne samo ta drugi tir zgradil, ampak tudi kakšni so odzivi partnerjev Luke Koper in tako naprej. Že ves čas poslušamo opozorila, kako takšni signali, ki prihajajo iz samega državnega vrha ali pa povezanih družb, na nek način negativno vplivajo na samo delovanje družbe, na odnose s poslovnimi partnerji in tako naprej. Poleg tega je pomemben še in verjetno tudi ključen tudi sam socialni vidik. Mislim, da ste, minister, predvsem vi v zadnjih časih močno občutili, kako raste nek socialni nemir zaradi vseh dogodkov, ki se odvijajo okoli Luke Koper. Tu govorimo o pomembnih stvareh, na katere se jasno odziva tudi vodstvo oziroma neko širše vodstvo Luke Koper, ki na nek način tudi presega tiste uveljavljene ali pa, bom rekel po bontonu, manire korporativnega upravljanja, kot se rado reče, ampak ravno takšne poteze kažejo na to, da so ljudje, ki so odvisni od Luke, ki delajo v Luki, pravzaprav zdaj že v neki resni stiski. In odgovori, ki sem jih danes prejel, so seveda bili v veliki meri tisto, kar smo že slišali, izmikanja. In ponavljam, v nadzorni svet te družbe se predlaga nekoga, ki je rekel, da drugi tir ni potreben, ki je bil dolga leta sodelavec enega od pristanišč, ki so neposredna konkurenca Luki Koper. Stvari so praktično na pladnju, vsem je jasno, ampak na nek način bi bilo samo potrebno, da Vlada enkrat prizna, kakšen je pravzaprav načrt z Luko Koper in na širše oziroma na splošno s primorskim gospodarstvom. To bomo videli že na tej seji z zakonom o letalstvu in tako dalje. Gre za neko resno vprašanje, ki presega, mislim, da že presega okvire Luke Koper, ampak gre širše. Gre na to, da bo seveda destabilizirana Primorska kot regija, ker vemo, koliko je ljudi vezanih na to podjetje. To so, resna vprašanja, o katerih je treba tudi širše razpravljati v Državnem zboru.
Hvala lepa. Gospod poslanec, o vašem predlogu bo odločal Državni zbor jutri v okviru glasovanj. Gospod Marko Ferluga bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala za besedo. Lep pozdrav štirim mušketirjem, ministrom Cerarjeve vlade. Jaz imam eno tako bolj konkretno vprašanje. Sicer me je moj predhodnik mogoče za jezik povlekel, jaz bom imel nadaljevanje tega čisto na koncu za posladek današnje seje Državnega zbora. Moje vprašanje je naslednje. Nanaša se na korake v smeri posodobitve predpisov za kratkoročno oddajanje nepremičnine turistov, na kratko Airbnb. Zadnje čase se zelo veliko govori o tej zadevi, tako v medijih kot v turističnih krogih. Eni so za, drugi so proti. Veliko je takih dvomov, sploh glede na to, kar se dogaja, recimo, v Berlinu s tem Airbnb. Zanima me konkretno: V kateri fazi smo pri uresničevanju te ideje? Če lahko spomnim, na pobudo gospoda Vasje Vebra, kateremu se zahvaljujem, da se je obrnil najprej name, smo v Poslanski skupini SMC nekako to pobudo predelali in jo tudi soglasno podprli. Potem smo se pogovarjali kar z nekaterimi deležniki, kot so Zavod Gostoljubnost slovenskih domov, Skupnostjo občin Slovenije, Turistično zvezo in še ostalimi deležniki v turizmu, nenazadnje tudi s kolegi iz SDS, konkretno z gospodom Liscem. In potem so sledili naslednji koraki, in sicer konkretno sestanek z gospodom ministrom, ki je tudi podprl to zadevo, da nekako je treba urediti in zakonsko opredeliti, kaj je treba še na tem področju narediti. Potem smo imeli naslednji sestanek z Direktoratom za turizem v sklopu tega ministrstva. Vsi smo bili mnenja, da je to zadevo treba sistematično urediti, ne pa samo parcialno. Sicer je trajalo kar nekaj časa in tukaj smo tudi mi na SMC nekako Vladi dihali za ovratnik, tako da je na 72. dopisni seji, 23. 9., pod točko 42, da sem ekspliciten, sprejela sklep, da se ustanovi medresorska delovna skupina. Naloga te skupine je bila priprava akcijskega načrta za posodobitev predpisov za Airbnb. Prav tako je v namen pospešitve tudi poslanec iz SD gospod Nemec 12. 4. letošnjega leta nekako ponovil pobudo, da se najde rešitev vseh teh zadev. Gospod minister, vem, da je medresorska delovna skupina končala z delom, pa me zanima: Kakšni so rezultati in seveda nadaljnji ukrepi v smeri urejanja zakonodaje na tem področju? In tudi da nam poslancem poveste, kako lahko to zadevo pospešimo, uredimo in da naredimo iz zakonodajnega nekaj operativnega. Hvala.
Minister Počivalšek, beseda je vaša.
Spoštovani predsedujoči, poslanke, poslanci! Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Medresorska delovna skupina je z delom zaključila in pripravila poročilo, ki ga bo v kratkem obravnavala Vlada Republike Slovenije. V tem trenutku vam podrobnih rezultatov dela te skupine ne morem predstaviti, ker poročilo na Vladi še ni bilo obravnavalo. Lahko pa na splošno povem, da je s problematiko oddajanja nepremičnin preko digitalnih platform, kot je Airbnb, pač, v kontaktu skoraj vse države na svetu. Nekatere države se držijo reka Wait and see in čakajo, kako bodo druge države uredile to področje. Večina držav išče razmejitev med profesionalnim in neprofesionalnim oddajanjem nepremičnin turistom. Kot neprofesionalno zaenkrat večina držav tretira oddajanje, ko stanodajalec oddaja del svojega stanovanja ali hiše ali jih oddaja le za kratek čas, stanovanje ali hišo, v kateri sicer živi. Medresorska delovna skupina se je sestala 8-krat. Poleg imenovanih članov medresorske delovne skupine je bilo med drugim na sestanke vabljenih še več predstavnikov drugih organizacij, Ministrstva za zdravje in Gospodarske zbornice Slovenije, Turistično gostinske zbornice. Nekaterih sestankov so se udeležili tudi predstavniki Zavoda Gostoljubnost slovenskih domov, Iniciative za posodobitev predpisov in Gospodarske zbornice Slovenije, Zbornice za poslovanje z nepremičninami. Ker Vlada še ni obravnavala poročila delovne skupine, ga podrobno žal ne morem predstaviti. Lahko pa povem, da delovna skupina zaradi nepripravljenosti vseh sodelujočih na spremembe ni bila prav uspešna. Razlog za to je stališče drugih, da ne predvidevajo sprememb zakonodaje, ki bi posegla na področje oddajanje nepremičnin turistom. In glede na odzive z drugih ministrstev tako hitrih sprememb ni pričakovati. Zato predvidevam, da bomo v prihodnosti in zelo hitro verjetno res potrebovali tudi vašo pomoč, poslanke in poslanci, da bomo to področje uredili. Pričakovanja glede Airbnb pred razvojem digitalnih platform v taki ali drugačni obliki si ne moremo zatiskati oči, še posebej pa ne pred pojavom delitvene ekonomije. Ta se namreč vrašča v vsa področja, na primer transport, izposoja knjig, delitev kuhinj. Poleg tega to od nas zahteva povpraševanje turistov na trgu. In zato je to potrebno, da pač postane tematika reševanja problema tudi pri nas. Če želimo ohraniti konkurenčnost, potem se bomo morali novi ekonomski paradigmi prilagoditi tudi mi z našo ponudbo, sicer bodo turisti, ki povprašujejo po takem načinu preživljanja prostega časa, odšli drugam. Medresorska delovna skupina je oblikovala predlog oziroma nabor ukrepov, ki se nanašajo predvsem na resor našega ministrstva. Za ta v večji veri lahko rečem, da jih bomo speljali, vendar v sodelovanju z Ministrstvom za okolje in prostor in drugimi, in sicer: uvedbo jasne ločnice med oddajanjem nepremičnine v turistične namene in na temelju najemne pogodbe, to je ena zadeva, ki jo moramo razrešiti; proučitev odprave obvezne kategorizacije za vse sobodajalce; proučitev posodobitve zahtev s področja minimalnih tehničnih pogojev za opravljanje gostinske dejavnosti, kar je treba tudi zaradi drugih zadev; proučitev možnosti nižjega odstotka zahtevanega soglasja za sobodajalstvo v večstanovanjskih stavbah za sobodajalce, ki so fizične osebe, do 150 dni in ne več kot 15 ležiš; proučitev možnosti nižjega odstotka zahtevanega soglasja v večstanovanjskih stavbah, če ima lastnik ali najemnik stanovanja prijavljeno stalno prebivališče, vendar ne oddaja več kot 60 dni na leto in ne več kot 6 gostom hkrati; ureditev delitev obratovalnih stroškov v primeru dajanja nepremičnine v turistične namene v večstanovanjskih stavbah; poostren nadzor nad sobodajalstvom na spletnih portalih, kot so Airbnb in podobni. Glede na vse navedeno lahko ugotovim, da smo se o možnih spremembah vsaj začeli pogovarjati, iskati ustrezne rešitve, definitivno pa je treba narediti zelo hitro en pomemben korak naprej in tukaj prosim za podporo, ker smo v tem trenutku na nek način v slepi ulici. Hvala.
Hvala ministru Počivalšku. Naslednja je gospa Eva Irgl. Postavlja vprašanje ministru za pravosodje gospodu mag. Goranu Klemenčiču. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani kolegice, kolegi! Spoštovani gospod minister! Pred časom sem vam že zastavila podobno poslansko vprašanje v zvezi z vašo Integriteto. Definicija integritete je določena tudi v 4. členu Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Zdaj, spoštovani gospod minister, osebno menim, da vi ne bi smeli nikoli zasesti mesta ministra za pravosodje, pa ne zaradi vprašanja strokovnosti, ampak zaradi ravnanj mimo pravnih okvirjev. Računsko sodišče je namreč povedalo, da ste kot predsednik Komisije za preprečevanje korupcije kršili več kot osem zakonov, nekaj uredb. Tisto, kar je pa najbolj bistveno, pa je, da, ste zlorabili funkcijo predsednika Komisije za preprečevanje korupcije za politični obračun. Za politični obračun s takratno vlado Janeza Janše in tudi z Janezom Janšo osebno. V primeru objave poročila o premoženjskem stanju predsednikov strank ste namreč ravnali nezakonito in posegli v z ustavo določene človekove pravice. Na eni izmed zadnjih sej Mandatno-volilne komisije pa je to potrdil in še dodatno podkrepil tudi vaš naslednik na Komisiji za preprečevanje korupcije gospod Štefanec. Dejal je namreč naslednje, citiram: "Iz sodbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije izhaja, da so moji predhodniki ravnali nezakonito", mislil je na senat, ki ste mu predsedovali, "ko so objavili poročilo o nadzoru premoženjskega stanja prvakov političnih strank, ne da bi obravnavanim osebam omogočili, da se predhodno izjasnijo. To je bilo politično odločanje in to je huda napaka." In še nadaljeval: "Prav zaradi tega je padla takšna odločitev komisije in zaradi tega je padla tudi Vlada Republike Slovenije, se pravi takratna vlada Janeza Janše." Glede na to da, spoštovani minister vodite izjemno občutljiv resor, to veva oba, kjer je še posebej pomembno učinkovito delovanje pravne države ter spoštovanje človekovih pravic v postopkih, katere pa ste vi dokazano kršili, kar je pojasnilo tudi Vrhovno sodišče v svoji odločbi, vas sprašujem naslednje: Ali še vedno menite, da imate vso potrebno integriteto za ministra za pravosodje? Najlepša hvala.
Minister Klemenčič, beseda je vaša, izvolite.
Podpredsednik, spoštovana poslanka, spoštovane poslanke in poslanci, kolega ministra! Spoštovana poslanka Eva Irgl, vaša vprašanja so zmeraj misterij. Postavili ste mi namreč vprašanje, pisno vprašanje, ki bi ga lahko zapisal na Twitter, kot nekateri iz vaše stranke lahko, radi počno, in ni bilo povsem jasno oziroma se ne sklada z vprašanjem, ki ste ga mi danes postavili. Pa vendarle, sami ste v uvodu povedali, ste mi pred časom že postavili takšno vprašanje, vas bom popravil, štirikrat ste mi že isto vprašanje postavili, ustno. Ustno, ne samo pisno. Glede na to, da smo imeli pred nekaj meseci celotno mašo v Državnem zboru prav na temo moje integritete in očitkov, ki ste jih izjasnili, ki ste jih izrazili v svojem vprašanju, dvomim, da vam lahko v teh nekaj minutah, ki so mi na voljo, odgovorim. Zato zgolj na kratko. Kar se tiče odločitve KPK v povezavi s premoženjskim stanjem in predsednikom vaše stranke. Ena od temeljnih nalog KPK je nadzor nad premoženjskim stanjem funkcionarjev in opozarjanjem na korupcijska tveganja. Po mnogih letih obstoja KPK smo mi to nalogo vzeli resno in ta nadzor tudi opravili. Odločitev, naša, je bila potrjena s strani več različnih sodišč na različnih stopnjah, na koncu imate prav z drugačno pravno interpretacijo Vrhovnega sodišča tudi razveljavljena, kar spoštujem. Dejstvo je tudi, da je o tej isti zadevi nov senat KPK prišel do povsem enakih vsebinskih odločitev in kolikor je meni znano, se dotična oseba gospod Janez Janša na odločitev ni pritožil, kar pomeni, da je dokončno. Kar se tiče Računskega sodišča smo tudi na dolgo in široko že razpravljali. Manj kot eno leto, dva ozirom tri mesece sem bil predsednik Komisije za preprečevanje korupcije za obdobje, v katerem je Računsko sodišče opravljalo nadzor. In v poročilu ni niti z enim samim stavkom izkazan morebiten sum naklepnih nepravilnosti za resno ponavljajočega nezakonitega ravnanja, negospodarnosti, nesmotrnosti ali okoriščanja posameznikov. Bile so ugotovljene mnoge nepravilnosti za leto 2011, Računsko sodišče je priznalo, da smo jih odpravljali, še nas senat, ne nov senat. In celo več, v letu 2011 smo naročili tudi posebno zunanjo revizijo. Kar se tiče kršitev ustave. Z zelo lahkim izrazom se te stvari uporabljajo v Državnem zboru, pogosto s strani nekaterih poslancev. Sami ste dolgoletna poslanka in res se ne lažem, če rečem, da vas v mnogočem spoštujem. Glasovali ste za mnogo mnogo zakonov, ki so bili kasneje spoznani za protiustavne in zaradi katerih so bile kršene človekove pravice ne enega, ne dveh, ne desetih, ne stotih, ne tisočih, ampak sto tisoče Slovencev. Govorimo o Zakonu o hrambi elektronskih podatkov, po ZUJF v končni fazi, govorim o Zakonu o varstvu dokumentarnega gradiva ter arhivih, govorimo o Zakonu o prekrških, ki je uzakonil uklonilni zapor in tako naprej, pa vas ne obtožujem tega, ker verjamem, da ste takrat ravnali v dobri veri. V tem je smisel zavor in ravnovesij, ki v državi ravnajo. Sodišča nekaj razveljavijo, nižja sodišča, višja sodišča, poslanci nekaj sprejmejo, pade na Ustavnem sodišču in tako naprej. Problem je takrat, kadar je nekaj naklepno storjenega narobe. In zdaj pridemo do tega, kar je spodbudilo vaše ponovno, se pravi že peto vprašanje v tej smeri, izjava predsednika Komisija za preprečevanje korupcije pred MVK. Jaz sem se zavezal, da ne bom komentiral njihovega dela. Gospod Štefanec je nekaj povedal, to je njegova izkaznica, še dva meseca pred tem je povedal, da ne vidi nobenega razloga za postopek v tej zadevi. Ne vem, ali je šlo za njegovo strokovno napako, kajti če ni šlo, bi moral uvesti postopek zoper mene, ker bi moralo iti za eklatantno politično korupcijo, če to, kar je rekel, drži. Osebno pa njegovo izjavo smatram kot izjavo nekoga v stiski in predvsem kot politično in nestrokovno izjavo, ne gre namreč za izjavo senata Komisije za preprečevanje korupcije, ampak za izjavo nekoga, ki se je moral braniti pred lastnimi očitki. Hvala lepa.
Gospa Eva Irgl, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Najlepša hvala. Poglejte, gospod minister, to, kar je povedal gospod Štefanec, je prej že povedalo in v odločbi jasno zapisalo tudi Vrhovno sodišče. Vi ste ravnali nezakonito in vi niste ravnali v skladu z ustavo in človekovimi pravicami. To je povedalo Vrhovno sodišče. Kasneje, se pravi, nekaj dni nazaj na Mandatno-volilni komisiji pa je to še podkrepil gospod Štefanec kot predsednik Komisije za preprečevanje korupcije. Seveda pa smo mi v Slovenski demokratski stranki že ves čas opozarjali na to, da je bilo vaše ravnanje nezakonito. Ampak vrniva se k integriteti. Gospod minister, integriteta, vi veste, da ni vezana samo na neko trenutno funkcijo, ampak predstavlja način ravnanja določenega posameznika. Tudi Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije, 4. člen, jasno pravi, da je integriteta pričakovano delovanje posameznikov in organizacij pri preprečevanju in odpravljanju tveganj, da bi bila oblast, funkcija, pooblastilo ali druga pristojnost za odločanje uporabljena v nasprotju z zakonom, pravno dopustnimi cilji ali etičnimi kodeksi. Se pravi, vi ste ravnali v nasprotju s tem 4. členom Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije takrat, ko ste bili predsednik te komisije, čeprav je ta zakon pravzaprav podstat delovanja Komisije za preprečevanje korupcije. Poglejte, gospod minister, v Slovenski demokratski stranki smo poslanci 2. junija predsedniku Vlade naslovili javno pismo, v katerem opozarjamo na vaše nezakonito ravnanje, na zlorabo funkcije v politične namene in na to, da bi moral od vas zahtevati odgovornost, da odstopite iz svojega položaja oziroma da pojasnite, zakaj ste takrat tako ravnali. Tukaj vas sprašujem naslednje: Ali menite, da imate še vedno podporo predsednika Vlade, ki je svojo kampanjo gradil prav na visokih etičnih standardih ter na pravni in pravični državi? Ali boste osebno sprejeli kakršnokoli odgovornost za vaša nezakonita ravnanja, ki jih je ugotovilo tudi Vrhovno sodišče in je sedaj potrdil to tudi predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, glede na to, da ste sam borec proti korupciji? Izvolite, gospod Klemenčič.
Izvolite, besedo minister.
Hvala lepa. Nekaterih stvari pač nikoli ne bo konec. Sam nisem svetnik, menim pa, da imam kar visoko stopnjo integritete in da je ta bila prepoznana tudi s strani mojih sodelavcev tako na ministrstvu kot v vladi. Kaj o tem meni predsednik Vlade, ki je moj edini šef, morate vprašati njega. Še enkrat pa poudarjam in zavračam, absolutno zavračam vašo povezavo, da dejstvo, da je bila neka naša odločba kasneje spoznana za nezakonito, da to pomeni, da smo naklepno ravnali nezakonito. To pa absolutno zavračam. Sem vam prej poskušal povedati. Po tej logiki, veste koliko ljudem ste vi kršili človekove pravice, ko ste pritisnili na gumb v času, recimo, prve ali pa druge tiste kratke Janševe vlade, za koliko ljudi pri, recimo, nadzoru telefonskih klicev, pri uklonilnem zaporu in tako naprej? Govorimo o tisočih ljudeh, ki so bili zaprti, ne eden, ne na odprtem oddelku, od tisočih, deset tisočih ljudi, ki so bili pod uklonilnim zaporom na podlagi odločitve, ki jo je sprejelo lansko leto Ustavno sodišče, da je taka ureditev uklonilnega zapora neustavna. Se pravi, sistem v državi, v vsaki demokraciji je tak, da velja sistem zavor in ravnovesij. Nekaj, kar sprejme upravni organ, je lahko razveljavljeno na upravnem sodišču, nekaj kar sprejme ta zbor, je lahko razveljavljeno na Ustavnem sodišču in nekaj, kar sprejme Ustavno sodišče, je lahko in je že bilo marsikdaj razveljavljeno na Evropskem sodišču za človekove pravice. Zato je treba vsako od teh stvari pogledati podrobno in se opredeliti do tega, ali je bilo nekaj storjeno naklepno, nenaklepno, s kakšno stopnjo malomarnosti. In oprostite, v konkretni zadevi ravnanja in nadzora nad premoženjskim stanjem, vam zdaj povem, jaz sem že vedno izjemno ponosen, da smo sprejeli tisti sklep, ravnali smo z vso dolžno skrbnostjo, veliko nas je bilo pravnikov, ki smo takrat o tem razpravljali in menili, da je naša odločitev pravilna. Nisem pa nikoli in z eno besedo kritiziral Vrhovnega sodišča, ker je po tem, ko je več senatov upravnih sodišč odločilo drugače, to spoštujem in verjamem, da se bodo tega držali tudi naši nasledniki. Hvala.
Hvala vam. Gospa Iva Dimic bo postavila poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod minister! Odbor Državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je že 5. januarja 2015 obravnaval delno poročilo o stanju kmetijstva, živilstva, gozdarstva in ribištva v letu 2014. Govorim o jesenskem poročilu. Minilo pa je že pol leta 2016, pa delnega poročila o stanju kmetijstva, živilstva, gozdarstva in ribištva v letu 2015 še vedno nismo prejeli v seznanitev in v obravnavo na Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Državnega zbora, in to kljub temu, da je na spletu javno dostopno vsem in nosi datum 25. november 2015. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Zakaj delnega poročila še niste poslali v obravnavo v Državni zbor? Kdaj nameravate to storiti? Kolikšna je bila stopnja samooskrbe v letu 2015. Hvala lepa.
Minister Dejan Židan, beseda je vaša, izvolite.
Spoštovana poslana, dovolite, da vam odgovorim neposredno. Imam občutek, da ste zamešali jesensko poročilo in poročilo o stanju v kmetijstvu. V zadnjih 10 letih, pregledali smo obdobje 10 let, Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano vmesnega poročila, ki temelji na začasnih podatkih in na podlagi prognoz, po nam dostopnih podatkih nikoli nismo pošiljali na Vlado, v Državnem zboru pa je bila razprava, ker je nekdo od poslank in poslancev to verjetno želel in zahteval. Se pa z mano verjetno strinjate, da ni kmetijsko ministrstvo tisto, ki diktira delovanje Državnega zbora, ker mu je Državni zbor kakor tudi Vladi nadrejen. Takoj, ko pa dobi ministrstvo začasne podatke, to je začasno poročilo, pa ga objavi na spletu, kakor ga tudi objavi na spletu pripravljalec, to je Kmetijski inštitut Slovenije. Povsem drugačna zgodba je s končnim letnim poročilom. Tudi to ni povsem sveže, zato ker temelji na statističnih podatkih, ki so potem končni in državni statistični urad predstavi, mislim, aprila in nekatere verjetno tudi maja. Nam kot naročniku je to poročilo predstavljeno, poslano, tako bo tudi letos, 30. 6. Ko ministrstvo dobi to poročilo, mora narediti dve obvezni nalogi. Prva naloga je, to poročilo se pošlje v lektoriranje. To je poročilo, za katerega mislim, da ima več sto strani. Kot drugo pa je, to poročilo se pošlje tudi v medresorsko usklajevanje. Zakaj v medresorsko usklajevanje? Zato, ker se v tem poročilu navajajo številni statistični in vrednostni podatki, zato je zlasti pomembno, da vse te številke preveri tako Statistični urad Republike Slovenije, pogosto potem pride tudi do kakšnih nomotehničnih dopolnitev, nadgradenj, in še vsaj finančno ministrstvo. Tako bo tudi letos. Res je, da me je vaš predsednik Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano zaprosil, ali lahko pride poročilo že prej v Državni zbor. S tem sam kot minister nimam težave. Kot ministrstvo bomo dobili v bistvu nedokončano poročilo 30. 6., če želite, vam bo takoj na razpolago, vendar to še ne bo končno. Bom pa izkoristil teh nekaj minut še, da ponovim glavne podatke, ki so vidni iz začasnega poročila, ob tem, da bi pa si želel, da tisti, ki si ga ogledate, je na spletni strani ministrstva kakor tudi kmetijskega inštituta, in da ste zelo pozorni na besede v prvem poglavju, ki govorijo in opozarjajo na tveganja s podatki. Namreč ti podatki se lahko tudi spremenijo, ker temeljijo na začasnih statističnih ocenah in na napovedih, ki se lahko uresničijo ali pa tudi ne. Vendar začasno poročilo, jesensko poročilo je boljše, kako smo na kmetijskem ministrstvu pričakovali. Namreč to začasno poročilo prikazuje – govorim pa, da je začasno, ni nujno, da bo potem končno, ker ga bomo tudi čez čas tukaj obravnavali podobno – govori, da se je dobičkonosnost kmetijstva v lanskem letu celo nekoliko povečala, in sicer da je faktorski dohodek, ki je glavno merilo tako imenovane dobičkonosnosti v kmetijstvu narastel za 4 %. Zakaj? Razlog je dosti preprost. V letu 2015 je prišlo po začasnih podatkih do količinske rasti proizvodnje. Kar se tiče rastlinske proizvodnje, je narasla za, po začasnih podatkih, za 3 %, kar je povezano živinorejsko, je naraslo za 5 %, tako da po tem poročilu je skupna rast kmetijske proizvodnje 4 %. Je pa v tem obdobju prišlo do padca cen in padec cen je v tem poročilu zaznan, je takšen, da je nekaj manj kot 5 %. Ker je pa bila lansko leto deflacija, je v bistvu realna vrednost padca cen nekje okoli dobre 4 %. Kot tretje, je pa prav tako treba poudariti, da so se stroški, torej inputi v kmetijsko proizvodnjo prav tako znižali. Skupna ocena je nekaj čez 3 %. Najmanj so se znižale investicijski, kar krepko pa dva zelo pomembna stroška, to je strošek krme za živali – pri živinorejski proizvodnji je krma najpomembnejši strošek – in strošek energije in energentov in to vse verjetno pripelje do 4 % rasti. Sedaj, če želite lahko iz tega poročila tudi berem posamezne vrste v rastlinski proizvodnji, v živinorejski proizvodnji so različne, ampak naj na koncu poudarim, po začasnem poročilu je rast faktorskega dohodka +4 %. Hvala.
Gospa Iva Dimic je želela dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister! Res je, nisem zamešala, mogoče nisem bila toliko jasna, da govorimo o vmesnem poročilu in pa o končnem, vendar v preteklem letu smo tako vmesno poročilo obravnavali že februarja in končno poročilo že meseca aprila. Zato se ne strinjam z vašimi besedami, da smo tole dobili na mize šele 30. 6., tako kot je to praksa kot kaže v letošnjem letu. Se mi pa zdi zelo pomembno, da se o stanju v kmetijstvu lahko pogovarjamo in se moramo pogovarjati tako zgodaj, da se lahko posamezne panoge v kmetijstvu lahko preusmerijo oziroma spodbudijo. Ravno iz tega sem spraševala, tudi sama imam na mizi poročilo, vmesno poročilo in sem videla, kakšno je stanje po posameznih področjih, vendar vseeno me zanima, kakšno je končno stanje. Prepričan sem, da imate že končno poročilo, če bo prišlo v prihodnjih dneh v Državni zbor predvsem na področju prašičereje, perutnine in pa mleka. Hvala lepa.
Minister Židan, želi podati odgovor, izvolite besedo.
Še enkrat vas moram razočarati, čeprav mi je težko pri srcu, ko takšne besede govorim. Končno poročilo Kmetijskega inštituta Slovenije, ki bo pa začasno v tej obliki, ker ga je treba lektorirati in ker je treba sprožiti postopek medresorske obravnave poročila, zlasti zaradi finančnega ministrstva in statističnega urada, pride fizično do ministrstva in tudi do mene 30. 6. Pred tem tega poročila vsaj jaz ne vidim, ker pride komaj takrat in ga je potem čisto nemogoče aprila obravnavati, zato ker temelji na podatkih, ki jih kot končni statistični urad objavi komaj aprila, nekatere verjetno tudi v maju in takrat. Šele takrat se zažene ta velik stroj kalkuliranja, ki pripelje do tega poročila. Jaz nimam nobenega podatka dosegljivega, da bi vmesno poročilo kadarkoli pogledali, pa smo za deset let nazaj poslali v Državni zbor Republike Slovenije, ker tudi Ministrstvo za kmetijstvo vmesnega poročila ne pošilja na Vlado. Naše ministrstvo na vlado pošilja končno poročilo, ko ga dobimo. Seveda pa kadarkoli, tu gre za javen podatek, ki je financiran z javnim denarjem, je možno to poročilo seveda, da ga obravnava Državni zbor in ga potem tudi skušamo predstaviti, če Državni zbor oziroma pristojni odbor to želi, vendar ga mi po avtomatizmu ne pošiljamo v Državni zbor. Jaz se, spoštovana poslanka, veselim te razprave. Jaz se tudi veselim, ko pride 25. novembra poročilo na ministrstvo, zato ker ministrstvo pa to poročilo potrebuje, ko načrtuje korake za tekoče leto, torej naslednje leto in za srednjeročno obdobje. Ves čas pa se zavedamo opozorila, ki je pa ob temu poročilu, je pa zelo pomembno. To poročilo vedno opozori, da so lahko končni podatki po posameznih panogah tudi pomembno različni, kakor je vmesno poročilo. Zato govorim z neko stopnjo tveganja o temu poročilu, nam pokaže splošna gibanja, ali je zadosti natančno z analitično razpravo, pa je odgovor ni. Te podatke dobimo na podlagi končnega poročila, ki pride na ministrstvo komaj 30. 6. Najlepša hvala.
Poslansko vprašanje bo postavil gospod Benedikt Kopmajer, in sicer ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala za dano besedo, gospod podpredsednik, spoštovana ministra, še posebej spoštovani gospod minister, dr. Gašperšič! Na vas se ponovno obračam s problematiko slabih cest in cestne infrastrukture, ki je za Koroško še kako značilna. Tudi pomembnejše cestne povezave s sosednjo Avstrijo niso nobena izjema. Glede takšne pomembne meddržavne ceste sem vam pred enim letom poslal pisni poziv za sanacijo, in sicer za sanacijo ceste G1 na odseku Dravograd–Vič. Hitro ste mi odgovorili, da se je že izvedla preplastitev enega dela odseka v dolžini tisoč metrov, ne pa vsega. Takrat ste tudi sami ugotovili, da je cestišče na omenjenem odseku izjemno močno poškodovano, mrežasto razpokano, nenosilno in močno deformirano, kar bi lahko vodilo celo do neprevoznosti ceste. Kot sem že omenil, se v lanski sanaciji ni izvedla sanacija celotnega trikilometrskega odseka, temveč samo del. Za preostali del 900 metrov odseka pa je bilo v vašem odgovoru obljubljeno, da se bo sanacija izvedla letos pomladi. Glede na to, da je minila že skoraj polovica letošnjega leta, ne sanirana cesta pa ostaja močno poškodovana in posledično nevarna, me zanima: Kdaj letos oziroma ali letos sploh lahko pričakujemo realizacijo vaše obljube? Kdaj se načrtuje sanacija ostalega, skoraj kilometrskega odseka na omenjeni relaciji? Kaj pa turizem, gospod minister? Prosim, gospod minister za konkreten odgovor, saj vaš odgovor spremljajo tudi državljani oziroma občani, stanujoči ob tej cesti, po televiziji. Hvala.
Minister za infrastrukturo dr. Gašperšič, beseda je vaša, izvolite.
Hvala predsedujoči, za besedo. Spoštovani poslanec gospod Kopmajer, jaz vam lahko danes spet na kratko in z veseljem odgovorim, da se obljuba, ki je bila na nek način dana v lanskem odgovoru, uspešno realizira, kajti Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo je letos že objavila razpis za izvedbo za dokončanje tega preostalega odseka, tako da je tudi že podpisala pogodbo za izvedbo del. Prav pred kratkim je bil izvajalec že uveden v delo. Po pogodbi je rok za dokončanje preplastitve oziroma ureditve tega odseka 60 dni. Če ne bo nekih posebnih nepredvidenih razmer zaradi vremena ali česarkoli, se pričakuje, da bodo dela na tem odseku zaključena nekje do konca meseca julija. Hvala lepa.
Gospod Kopmajer želi dopolnitev odgovora.
Gospod minister, glede na to, da ste konkretno in izčrpno odgovorili, vam moram verjeti, tako da nimam dodatnega vprašanja. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Bojan Podkrajšek bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite besedo.
Spoštovani podpredsednik, hvala za dano besedo. Cenjeni minister za infrastrukturo, kolegice in kolegi! Danes sva z mag. Židanom že govorila na tem segmentu vprašanja, katerega mu ponovno postavljam, ampak je dejstvo, da je on bil upravičeno odsoten en mesec nazaj na zadnji seji. Moje vprašanje se nanaša na škodo, ki so jo slovenski sadjarji, vinogradniki, poljedelci, kmetje utrpeli zadnji teden v mesecu aprilu. Vsi se prav gotovo v tem Državnem zboru zavedamo, da kmetijstvo ni v dobrem položaju niti v Sloveniji niti v Evropi, zato katastrofe, ki doletijo sadjarje, vinogradnike oziroma kmete še toliko večje posledice puščajo pri kmetijstvu, pri kmetu oziroma nasploh na kmetijstvu v Republiki Sloveniji. Zato vas, spoštovani minister, še enkrat sprašujem v skrbi do vseh tistih vinogradnikov, sadjarjev in kmetov: Glede na to, da je danes že en mesec in pol od te škode, kakšne so aktivnosti na področju ministrstva, vaše aktivnosti in seveda vseh tistih služb, ki ocenjujejo škodo na tem segmentu? Kakšno povrnitev škode lahko slovenski kmetje oziroma tisti, ki so utrpeli škodo, pričakujejo? Sam sem tudi prepričan, vsi tisti, ki so škodo utrpeli, ne pričakujejo denarja takoj, ampak vsaj neko zagotovilo, kdaj in približno v kolikšni meri jim bo ta škoda povrnjena. Hvala, spoštovani minister.
Minister Židan, izvolite, beseda je vaša.
Hvala, gospod poslanec, za še vedno aktualno vprašanje. To, da je minilo že nekaj tednov od same škode, seveda ne pomeni, da bodo kmetice in kmetje pozabljeni, ker ne smejo biti pozabljeni. Zelo pomembno je, da se skupaj zavedamo, tudi midva, da imamo v tem trenutku na razpolago tako imenovane začasne ocene, ki jih država ne more uporabljati za neposredno izračunavanje, zato je pomembno, da je bil, mislim, 12. 5. sprožen uradni postopek ocenjevanja preko Uprave za zaščito in reševanje, in ta uprava nam mora najkasneje v 60 dneh predati uradno oceno. To je prva zadeva. Druga zadeva, treba se je zavedati, da kmetijam bo treba pomagati na nekatere neobičajne načine, zato je treba sprejeti tudi intervencijski zakon. Zelo pomembno je, da je ministrstvo pripravilo intervencijski zakon, zelo pomembno je, da gre danes v javno razpravo in v razpravo v vladne sobane. Jaz sem se o stanju v kmetijstvu z gospodom predsednikom Mirom Cerarjem že nekajkrat pogovarjal, sem ga tudi obvestil, da pripravljamo, in sem zaznal tudi dejansko nekakšno odgovornost in tudi neko namero, da se pomaga s strani celotne vlade. Kmetijsko ministrstvo zna izpeljati postopke, zna peljati tudi same ukrepe, ima pa denarja, kolikor ga pač ima. Torej, za tovrstne naravne škode na ministrstvu ni denarja in zato je zelo pomembno, da lahko računamo na to, da bo država priskočila preko državnega proračuna na pomoč. Ukrepi, ki jih pripravljamo, so tudi vidni iz osnutka interventnega zakona, so povsem primerljivi z ukrepi, ki jih pripravljajo in jih bodo izvedle v jeseni tudi nam primerljive države. Moj predlog, moja prošnja je, tako za vas, spoštovane poslanke in poslanci, kakor tudi za nevladne organizacije, da z veliko skrbnostjo obravnavate osnutek zakona, če je potrebno, se lahko že predhodno o njem pogovorimo in na ta način tudi našim kmeticam in kmetom pomagamo, ne samo, da vidimo, da jim je težko, ampak, da jim kot država znamo tudi pomagati. Ogrodje pa je z osnutkom tega intervencijskega zakona pripravljen. To je zelo pomembno. Marsikatera druga država, ki tudi govori o pomoči, še ni prišla tako daleč, da bi javno objavila osnutke pravnih aktov, ki bodo omogočili, kako kmetom pomagati. Hvala.
Gospod Bojan Podkrajšek, izvolite, zahtevate dopolnitev odgovora.
Spoštovani minister, hvala za vaš odgovor. In tudi za trud v tej smeri, o kateri govoriva. Dejstvo je, da teh težav nimamo samo mi, jih imajo tudi naši sosedje, dejstvo je tudi, da v sosednji Avstriji, če lahko govoriva o sosednji Avstriji, so ugotovili, da imajo premalo denarja v skladu. Ampak dejstvo je, da ga je predsednik njihove Vlade, seveda z ministrom in s tistimi službami, ki skrbijo za področje kmetijstva v Avstriji, zagotavljajo, da bodo ta še dodatna sredstva zagotovili. Spoštovani minister, jaz sem vesel interventnega zakona. Tudi pozdravljam trud, da bo šel v javno obravnavo. Se pa malo bojim. In verjetno naslednje vprašanje, če ne bo zagotovljenih sredstev, vi ste sami povedali, da vaše ministrstvo tega denarja nima, seveda, jaz se bojim, da bom moral naslednje vprašanje postavljati predsedniku Vlade Republike Slovenije. Ves trud vseh strokovnih služb, ki ocenjujejo škodo, ki bodo prišli do želenih podatkov, ki ne bodo v dobrobit slovenskega kmetijstva, ampak se pa bojim, da bo preteklo nekaj mesecev, jeseni bomo pa vsem povedali, da tega denarja nimamo. Jaz moram biti pošten, ker nam je vseeno v tem Državnem zboru velika skrb za slovensko kmetijstvo, da bom tudi povedal jeseni, da je šlo to v pravo smer ali pa tudi na drugi strani, da smo te sadjarje, vinogradnike in kmete vlekli za nos. Naslednje vprašanje bom prav gotovo postavil predsedniku Vlade, če ne bo zagotovil teh ustreznih sredstev, ki jih predvidevate v interventnem zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Dejan Židan, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, jaz lahko samo zatrdim, da je naše razmišljanje, najino razmišljanje podobno. Podobno kot takrat, ko je bila Slovenija v stiski zaradi begunskega vala, ko ni denarja zagotavljalo ministrstvo kot pristojno, ampak Vlada kot celota. In enako pri ostalih hudih stvareh, ki se dogodijo ali v naravi ali kje drugje znotraj naše države, seveda mora biti jasno, da posamezna ministrstva, tudi Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, seveda rezervnega denarja nima na razpolago. Zato pa so vlade, zato pa so državni proračuni, zato je proračunska rezerva, pa takrat, ko je treba pomagati, da se potem pa ljudem tudi pomaga. Zato dovolite, da tako povem, podpora tudi parlamenta, tudi nevladnih organizacij, tudi predsednika Vlade, pa verjamem ostalih ministrov, je podpora, ki jo pač pričakujem, verjetno pa tudi ves kmetijski prostor v naslednjih tednih. Havla.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo, dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nisem prvi, ki bo postavil tovrstno vprašanje. Želel bi, da bi bil med zadnjimi ali pa zadnji. Gre za aktualizacijo enega vprašanja, in sicer velikokrat se radi Slovenci pohvalimo, da smo turistična destinacija. Dobro vemo, da smo izrazito prometna država oziroma tranzitna. Še posebej, kar se tiče turizma se zelo radi pohvalimo v zadnjih dveh, treh letih, še posebej v zadnjem letu, ko govorimo o porastu turizma. Govori se, da ima okoli 12, 13 % rast ta panoga. Med drugim je približno toliko tudi procent v našem BDP. Moje vprašanje gospod minister je slednje. Velikokrat, ko potujemo predvsem po avtocestnem križu, smo priča oglasnim tablam, ki po mojem vtisu so relativno neurejena. Ne samo to, velikokrat tudi nevarna, predvsem ko govorimo o razsvetljavi le-teh. Moje vprašanje je izrazito človeške narave, namreč, ko govorimo o turistični destinaciji, takšna mora biti, bom rekel tudi naša ponudba oziroma naša okolica, s katero se prezentiramo. Zanima pa me: Kakšno je vaše razmišljanje v tej smeri? Vsa ta leta opozarjanja niso obrodila sadov, namreč, še kar naprej so ta področja relativno neurejena. Priča smo različnim dimenzijam, različnim oblikam, različnim oblikam interpretacije oglasov, ki na nek način po nekaterih videnjih motijo promet, po drugih videnjih pa bi bilo potrebno to področje urediti zaradi estetike same. Zanima me, kakšen je vaš pogled kar se tega vprašanja tiče? Ali morebiti lahko pričakujemo v bližnji prihodnosti kakšno ureditev tega področja, kot sem že dejal, po moji oceni relativno pomembnega, ker ko govorimo o podobi, je le-ta tista, s katero se kažemo zunanjemu svetu? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala predsedujoči za besedo in hvala vam gospod Nemec za postavljeno vprašanje. Zdaj seveda je stvar zornega kota, kako na zadevo gledamo, ali je stvar slabo urejena ali dobro urejena. Jaz bom govoril z vidika Ministrstva za infrastrukturo in z vidika zakonov, ki so v naši pristojnosti. V zvezi s to problematiko je bil že s sprejemom Zakona o cestah konec leta 2010 po našem mnenju narejen kar velik korak naprej k ureditvi področja oglaševanja. Namreč, od takrat, od tedaj zelo liberalne ureditve na temu področju smo prišli do relativno restriktivne ureditve. Uvedeni so bili namreč ukrepi, s katerimi v največji možni meri omejujemo postavljanje tovrstnih objektov za obveščanje in oglaševanje ob državnih cestah. Je pa dejstvo, da tovrstnih oglasnih površin ni mogoče in jih verjetno tudi v bodoče ne bo mogoče v celoti prepovedati. Vprašanje pa je, kako in na kakšen način se jih da bolje urediti. Zakon o cestah izrecno prepoveduje postavljanje teh objektov za obveščanje in oglaševanje v območju državne ceste zunaj naselja, to pomeni v območju državne ceste, sem spadajo tudi avtoceste in hitre ceste. Izjemoma pa se dovoljujejo obvestila, ki so namenjena izboljšanju prometne varnosti, obvestila, ki so namenjena oglaševanju gospodarskega subjekta, ki dejavnost izvaja na določeni stavbi, ki je zgrajena v tem varovanem območju, varovanem pasu ceste ali pa če gre za obveščanje in oglaševanje, če se to obveščanje in oglaševanje postavlja na prometne površine državne ceste, ki so namenjene servisnim dejavnostim ali pa mirujočemu prometu. Vendar pa mora v vseh primerih oglaševalec izdelati elaborat za postavitev takšnega objekta ter pridobiti tudi soglasje upravljalca ceste. Upravljalec seveda lahko pogojuje izdajo tega soglasja za postavitev objektov za obveščanje in oglaševanje le znotraj tega varovalnega pasu, ki pa so za različne ceste, za različne kategorije cest različni. Pri avtocesti znaša ta varovalni pas 40 metrov, pri glavnih cestah 25 metrov in pri regionalnih cestah 15 metrov. Izven varovalnega pasu pa pravzaprav upravljavec ceste nima nobenih pristojnosti, prav tako izven območja varovalnega pasu nima pristojnosti tudi za ukrepanje inšpekcija, ki je pristojna za ceste. V praksi pa se seveda pogosto dogaja, da so objekti za obveščanje in oglaševanje zaradi teh razlogov postavljeni tik za varovalnim pasom ceste, saj na ta način potem oglaševalcu ni treba pridobivati soglasja upravljalca ceste. V teh primerih so potem za postavitev takšnih objektov bistvene zahteve prostorske zakonodaje oziroma prostorskih aktov, ki pa bi po naši oceni lahko še dodatno zaostrili oziroma uredili pogoje tega postavljanja tovrstnih objektov. Pogosto se za potrebe oglaševanja zlorabljajo tudi kozolci in drugi kmetijski objekti, kar po našem mnenju seveda tudi ni primerno, saj ti objekti niso namenjeni za tovrstno komercialno dejavnost. Z napredkom, ki je bil sicer dosežen na področju ureditve tega področja oglaševanja na državnih cestah, smo tako lahko do neke mere sicer zadovoljni, vsekakor pa si tudi mi želimo, da bi bilo to področje še boljše urejeno, zato pravzaprav spremljamo in tudi bomo še spremljali, če bi se izkazalo za potrebno, tudi spremenili oziroma dopolnili te naše predpise. Je pa, kot sem opisal, ta zadeva kompleksna, sega tudi na področja, ki jih naše ministrstvo neposredno ne more urejati, tako da bo tukaj treba verjetno še nekaj razmišljanja in razmisleka, kako bi to zadevo s prostorskimi akti lahko primerneje uredili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Nemec, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za odgovor. Ravno to je moj namen, da spodbudim tovrstno razmišljanje. Namreč iz primera v Italiji, kolikor je meni znano, oni so se odločili za salomonsko rešitev, na pasu 500 metrov dejansko veljajo zakoni, za katerimi stoji vlada. Namreč razumem, da se to področje ureja, po moji oceni prepočasi in premalo učinkovito, tukaj ne gre samo za pristojnosti, ampak gre tudi za sam pristop oglaševanja. Rad bi opozoril samo na različne oblike, različne mere oglaševalnih panojev. Rad bi opozoril predvsem na razsvetljenost, neprimerno osvetljenost, o tem smo lahko brali tudi veliko v medijih. Od kogar pa le, če ne od nas, je odgovornost, da to področje uredimo. Zato se vam zahvaljujem za odgovor, ampak vseeno bi rad spodbudil vse ustrezne službe, da uredimo ali pa da razmišljamo o tem, da uredimo tudi to področje, še posebej v smeri nekega estetskega videza naše države, ker po moji oceni predvsem po razno ranih ujmah ali pa po vremenskih spremembah je moč videti, kako so ti panoji dejansko neprimerni za izvajanje aktivnosti, ki so ji namenjeni. Hvala lepa gospod minister. In želim si le ugodnih rešitev.
Hvala lepa. Gospa Suzana Lep Šimenko bo postavila vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospodu mag. Dejanu Židanu.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani minister, lepo pozdravljeni! Zastavila bom dokaj podobno vprašanje, ki vam je danes že bilo postavljeno, se pa želim posebej osredotočiti na eno izmed manj razvitih območij, to je na območje Podravja, ki je tudi kmetijsko sicer zelo močno in izjemnega pomena za Slovenijo. Podravske kmete je v letošnjem letu najprej prizadela pozeba, kasneje pa še neurje s točo in zelo močnim vetrom. In glede na podatke Kmetijsko-gozdarskega zavoda Ptuj je bilo zgolj zaradi pozebe na območju Podravja za 36 milijonov evrov škode. Ta podatek žal ne vključuje še tega neurja s točo, tako da bodo številke še drastično drugačne. Seveda je bila ta toča, ki se je na žalost zgodila tudi na delu območja Haloz, ki so že sicer med ogroženimi območji in seveda zelo prizadela vinograde. Zakaj? Sadike so resnično bile v zelo občutljivi fazi razvoja in ko sem govorila z nekaterimi vinogradniki, nekateri izmed njih so tako rekoč izgubili celoten pridelek, tako da verjamem, da bo tudi tukaj na žalost škoda zelo visoka. Mene zanima: Ali nameravate to aprilsko pozebo – namreč, pozeba v aprilu ni nekaj običajnega, nekaj, kar bi se dogajalo vsako leto – razglasiti za naravno nesrečo in s tem iz rezervnega sklada preko neposrednih plačil pomagati kmetijstvu na tem območju? To je moje prvo vprašanje. V samem štartu je bilo veliko izgovorov, da imajo kmetje možna zavarovanja, da niso izkoristili teh subvencij, ki jih pač na tem področju imajo. Ampak vemo, da od leta 2008, ko je tudi to širše območje Ptuja prizadela toča, so dejansko zavarovalne premije bistveno bistveno višje kot so bile pred tem časom in na žalost se številni za to ne odločajo. Mogoče toliko zaenkrat. Hvala.
Minister Židan izvolite, beseda je vaša.
Hvala, spoštovana poslanka. To je že tretje vprašanje. To samo kaže, kako je v bistvu zelo pomembno ljudem pomagati, ko jim je težko, ker vsi govorimo o kmetih, ki jim je težko. Pravilno ste tudi ugotovili, da se je ta pozeba zgodila v času, v kakršnem ni bila prisotna zadnjih 20, 30, 40 let. Zakaj je to pomembno? Zato, ker očitki, ki jih nekateri kmetje dobivajo, zakaj ste pa, recimo, pri nekaterih kulturah sadili mogoče prej, kot pred 50 leti? Zato ker je bila takšna praksa zadnjih 30 let in se je potem kmet, če nekaj hitreje začne s proizvodnjo, ima veliko možnost, da se pa reši pred sušo, ki je pa tudi vedno bolj prisotna. Kar se tiče razglasitve naravne nesreče, to je nujno potrebno. Mora pa biti uradna ocena. Meni so poznane ocene tako Kmetijsko gozdarskega zavoda na Ptuju, ki ga zelo cenim, kakor tudi v Mariboru, kakor v Murski Soboti in drugod. Vendar to so prve ocene. Državna ocena pa mora biti zato, da se lahko uradni državni postopki izpeljejo. In zato sem vesel, da je slovenska vlada sledila prošnji kmetijskega ministrstva, da se naredi uradni postopek, ki ga sedaj pričakujemo. Če bo ocena škode večja kot 2,5, pa verjamem, da bo, tako kažejo vsi podatki. Ne bom pa, to mi morate dovoliti, ne bi rad sedaj javno lecitiral o posameznih številka, naj dobimo uradne številke in rečemo, to je to. Potem bo v bistvu formalno predpisan sanacijski program, ki ga morajo pristojna ministrstva pripraviti. Bolj pomembno pa je samo življenje, kaj se bo dogajalo. Zato je tako zelo pomemben ta intervencijski zakon, ker namreč mora biti vse usmerjeno v jesen, ko bo Slovenija kakor tudi druge države začela s pomočjo takrat, ko bi se začel pridelek prodajati. Takrat bo realni izpad prihodka na posameznih kmetijah ali kmetijskih gospodarstvih. Kar se pa tiče zavarovanja, dejstvo je, da je včasih bilo zavarovano bistveno več. Dejstvo je, da od trenutka, kot se je pojavila odbitna franšiza, enostavno kmetje, marsikdo ne želi več zavarovati, zato ker pač ni odškodnine, če je škoda 20 ali 30 %. Moje osebno mnenje je takšno, da v kmetijstvo je najbolj potrebno zavarovati te katastrofične trenutke. Torej, če kmetija doživi 20 ali pa tudi 40 % škodo, to je neprijetno. To kmetiji tisto leto dejansko izjemno oteži življenje, vendar je pa ne ogrozi. Kadar pa pride do katastrofične škode, torej 70, 80, 90 ali pa 100 %, v tistem trenutku pa kmetija nujno potrebuje neke vrste povračilo izpada prihodka. Zato je tisto zavarovanje bolj pomembno, kakor je tole. Vendar odkar je v bistvu ta franšiza uvedena, je zavarovanj manj. To govorim zato, ker je včasih v neki splošni javnosti neko razmišljanje, da se je število zavarovanj zmanjšalo takrat, ko je država znižala delež sofinanciranja. Znižalo se je pa v resnici dosti prej, takrat ko se je uvedla odbitna franšiza. V tem trenutku imamo samozavarovanje v Sloveniji 20 % sofinanciranje in v sadjarstvu tudi zaradi težav že prejšnje leto 30 %. Če vprašamo, ali je to nekaj običajnega, neobičajnega. Namreč pogosto slišimo, ja, nekje drugje pa se sofinancira tudi do 50 %. Zanimivo, tudi v tistih državah, s katerimi nas marsikdo primerja, to je recimo tako Hrvaška kako Avstrija, imajo sofinanciranje nekje med 20 % do 30 %, pogosto pa 25 % na ravni države. V Sloveniji pa se zgodi potem nekaj, kar pa je v bistvu izpad. In to je, da v marsikateri državi pa svoj del sofinanciranja doda lokalna skupnost, večinoma organizirana kot regija. Tu pa se zdaj v Sloveniji pozna, da ta del v nekaterih primerih manjka. Iz državnih kmetijskih proračunov, mislim, v tem trenutku sofinanciramo kakor primerljive evropske države, pozna se pa, da ni zraven prisotna lokalna skupnost, zlasti preko regij. Ali bo treba pomagati? Jasno, kmetijam bo treba pomagati. Vendar jaz upam, da se ne bomo odločali za pomoč kar povprek, ampak je smiselno, da izdvojimo tiste kmetije, ki jih tudi ni tako zelo dosti, tiste kmetije, ki so ogrožene zaradi pozebe, toče ali pa snega ob nepričakovanem času. Če ciljno pomagamo, potem te kmetije bistveno lažje obdržimo pri življenju, kakor da bi bil to nek generalni ukrep za celo Slovenijo. Hvala.
Suzana Lep Šimenko, izvolite, beseda je vaša, dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za vaše odgovore. Se strinjam s tem delom, da je zelo smiselno, da se ciljno pomaga. V tisti okolici, od koder prihajam, je nek pas, kje so res kmetje utrpeli visoko škodo, mogoče, ne vem, eno malo razdaljo stran pa dejansko ni neke škode. Žal narava izbira poti malo po svoje. Mene vseeno zanima: Če je določeno ciljno, na kakšen način bi v takem primeru potem postavili ta merila? Omenjali ste ta interventni zakon – Zakaj šele v jeseni? Interventni zakon je interventen že po samem imenu, ravno zaradi tega, ker je nujen, ker je treba pač ga pripraviti čim prej. Zakaj ne bi ta zakon pripravili že pred poletjem, nenazadnje je še cel mesec časa do tega in bi dejansko potem postopki bili lahko toliko hitrejši. Hvala.
Minister Židan, izvolite, beseda je vaša.
Najlepša hvala. Ravno tako razmišljamo. Naš predlog je, da je bil interventni zakon na nek interventni način sprejet še pred parlamentarnimi počitnicami, pomembno pa je, da opazujemo, kdaj pa naj bo izplačilo. Pri teh pridelkih se je kljub vsemu treba zavedati, da kmetje, kar se denarnega toka tiče, niso večinoma utrpeli škode zdaj, zato ker ti pridelki, recimo, če pogledamo, kdaj je trgatev grozdja, v čisto nekem drugem letnem času in takrat začnejo kmetje komaj sukcesivno dobivati denar za prodan pridelek. Načeloma bi se naj denarni tok nekje prilagodil toku pri prodaji pridelkov. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je gospod Ivan Predlog. Postavil bo poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite, beseda je vaša.
Hvala. Spoštovani minister dr. Gašperšič, Podlago za izvajanje aktivnosti za izgradnjo avtocestnega kraka Draženci–Gruškovje, predstavlja sprejeto Uredbo o državnem prostorskem načrtu za odsek avtoceste Draženci–mednarodni mejne prehod Gruškovje, Uradni list Republike Slovenije, št. 75/2010, z dne 24. 9. 2010, in Uredbo o spremembi in dopolnitvah Uredbe o državnem prostorskem načrtu za odsek avtoceste Draženci–mednarodni mejni prehod Gruškovje, Uradni list Republike Slovenije, št. 56/2012, z dne 23. 7. 2012. Na podlagi uredbe o DPN je tudi izdela projekt PGD, oktobra 2011 okoljevarstveno soglasje je bilo izdano s strani Arso septembra 2012, končano je odkupovanje zemljišč za potrebe gradnje. Odkupljenih je bilo tudi vseh 31 objektov, ki jih je treba porušiti. Projekt za izvedbo PZJ je dokončan, vsa pogodbena dela so bila dokončana do konca septembra 2014. Izdelan in potrjen je bil investicijski program, ki ga je uprava Dars, d. d., trdila 4. junija 2014. Sklep o potrditvi investicij je bil podpisan s strani Ministrstva za infrastrukturo dne 19. novembra 2014. Gradbeno dovoljenje za prvo etapo avtoceste do 7,25 kilometra in za del druge etape je bilo pridobljeno 25. avgusta 2014. Za drugo etapo avtoceste do 13,03 kilometra pa 15. maja 2015. Investicija je zelo pomembna za širše okolje, v katerega se umešča, kakor tudi za pomembne evropske prometne tokove. Ob mnogih dodanih vrednostih, ki jih prinaša sama investicija, pa ostajajo tudi omejitve, ki jih povzročajo aktivnosti v sami gradnji na prometno zelo obremenjene relacije. Na podlagi dolgoletnih praks v pretočnosti prometa v poletnih mesecih na trasi ob samem gradbišču avtoceste izgradnja avtoceste s svojim potekom izrazito vpliva na obstoječo rabo in strukturo prostora predvsem tako, da se na podlagi koordinacij z lokalnimi skupnostnim in ostalimi deležniki ustrezno uredi marsikatera manjkajoča infrastruktura. Vsekakor pa aktivnosti v izgradnji bistveno vpliva na prometno pretočnost, ki je bila v poletnih mesecih kritična že v preteklih letih. Spoštovani gospod minister, kot poslanec iz tega področja sprašujem: Ali ste že pristopili k omilitvi negativnih posledic, h katerim bo zaradi omejene pretočnosti prometa podvrženo področje širše Podravske regije oziroma kako boste to storili? Le-to bo namreč preko poletja zasičeno z izrazito obremenjenimi prometnimi tokovi, ki lahko prinesejo tudi velike prometne zastoje in bistveno vplivajo na kvaliteto življenja okoliških prebivalcev, prav tako pa prinesejo izrazito obremenilne okoliščine za posamezne gospodarske panoge gospodarskih subjektov iz okolice gradbišča. Iz tega stališča je nujno, da s pristojnimi deležniki projekta izvedete ustrezne popravljalne ukrepe. Na vas, kot ministra pristojnega za infrastrukturo naslavljam naslednje vprašanje: Ali ste že in v kakšni obliki in s katerimi aktivnostmi pristopili k realizaciji ukrepov za omilitev negativnih posledic [[izklop mikrofona]]
Čas je potekel. Se opravičujem. Minister za infrastrukturo dr. Gašperšič, beseda je vaša.
Hvala, predsedujoči za besedo. Spoštovani poslanec gospod Ivan Prelog, kot ste že ugotovili, so dela na tem odseku avtoceste pa tudi vzporedne državne ceste na relaciji od Dražencev do Gruškovje v intenzivnem teku. Glede na vsakoletne izkušnje na tem odseku in glede na to, da je v letošnjem letu tukaj še gradbišče, se lahko pričakuje zelo otežen promet s pogostimi zastoji. Zaradi tega je bilo že pred nastopom te glavne turistične sezone v okviru teh pristojnih institucij na to temo izvedenih precej aktivnosti ter usklajevalnih sestankov. Samo vodenje prometa in postavitev ustrezne prometne signalizacije bo v domeni obeh upravljavcev cestnega omrežja, Darsa za avtocestno omrežje in Direkcije Republike Slovenije za infrastrukturo na državnem cestnem omrežju, seveda pa bo tukaj sodelovala tudi policija. Okrepljene bodo tudi aktivnosti v zvezi z učinkovitim obveščanjem uporabnikov, in sicer tako v Sloveniji kot tudi v tujini. V to bodo vključene spet vse pristojne institucije, Dars, DRSI, Prometno-informacijski center ter tudi novoustanovljeni nacionalni center za upravljanje prometa ter tudi ostali deležniki. Poleg tega Prometno-informacijski center o obravnavani situaciji in načrtovanih aktivnostih obvešča tudi upravljavce cest v sosednjih državah ter tudi avtomobilske klube, tako naš AMZS kot tudi tuje avtomobilske klube v Avstriji in Nemčiji ter na Hrvaškem. Za potrebe informiranja mednarodne javnosti je predvidena tudi izdelava posebnega letaka, na katerem bodo označene alternativne poti v smeri Hrvaške v primeru zastojev na tem odseku. Slikovno bodo prikazani vsi relevantni obvozi. Besedilo bo pripravljeno tako v nemškem kot tudi angleškem jeziku. Ta letak pa se bo delil na vseh prodajnih mestih vinjet v tujini in tudi v Sloveniji. Izvedlo se bo tudi dodatno komuniciranje z lokalnim prebivalstvom, in sicer tako preko obveščanja preko medijev kot tudi preko informacijske točke v Podlehniku, sicer pa se bo širšo javnost obveščalo tudi preko prometnih informacij na radiu, aplikacije Dars promet, in seveda tudi spletnih strani Prometno-informacijskega centra. Poleg tega je bilo z avstrijsko družbo Asfinag dogovorjeno, da bodo na avtocestnih portalih na območju Gradca v smeri Slovenije prikazane trenutne potrebne prometne vsebine oziroma opozorilo o zastojih na tem odseku Slivnica–Draženci, in sicer z namenom, da se tranzitni turistični promet v čim večji možni meri preusmeri na alternativne poti. Na osnovi načrta upravljanja tega mednarodnega prometnega toka bo proučena tudi možnost občasnega preusmerjanja na te alternativne avtocestne povezave znotraj Slovenije, in sicer tako na pomurski krak, torej preko Lendave, oziroma na štajerski krak in potem preko Ljubljane naprej na Hrvaško. Dopolnjena bo tudi prometna signalizacija na državnih cestah, ki je v upravljanju direkcije, ki za zagotavljanje čim večje pretočnosti prometa v času povečanega turističnega prometa tudi predvideva več vrst ukrepov. Kot je iz vsega povedanega razvidno, se zavedamo, da se v prihodnjih treh letih na navedenem območju kljub vsem tem ukrepom ne bo mogoče izogniti prometnim zastojem, vendar pa bi želel na tem mestu poudariti, da je izgradnja tega manjkajočega avtocestnega odseka in vzporedne državne ceste nujna in bo pomenila znatno in bistveno izboljšanje prometnih razmer na temu odseku. Tako da bo potrebnega še nekaj potrpljenja, da se bodo te razmere uredile in bo potem v predvideno treh letih gradnja dokončna, da bo promet torej stekel brez teh ovir in težav. Hvala lepa.
Gospod Prelog, želite dopolnitev? [[Ne.]] Gospod Matjaž Hanžek bo postavil poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Viktorju Erjavcu.
Hvala lepa. Vidim, da ministra ni, najbrž je mislil, da bo kasneje, tako kot jaz, ampak vseeno. Leta 2014 so Združene države Amerike in EU uvedle sankcije proti Ruski Federaciji zaradi upora v vzhodni Ukrajini in priključitvi Krima. Uradna razlaga je, da je to odgovor na agresivno politiko Rusije. Mi v Združeni levici uradni razlagi ne verjamemo, zato ker Majdan ni bil prva oranžna revolucija, s katero so ZDA pripeljale na oblast skrajno nacionalistične in neoliberalistične sile, v Ukrajini neposredno oligarhe. Predvsem pa so v Ukrajini spodbujale nacionalistična, rasistična in celo odkrita neonacistična gibanja, ki so širila sovraštvo med v Ukrajini živečimi manjšinami. Ukrajinske oblasti ne dovolijo nikakršne opozicije, predvsem leve ne. Opozicijski politiki pa popraviloma končajo za zapahi. Lahko rečem, da v Ukrajini ne vlada demokracija, ampak odkrit avtoritarni režim. Prva oranžna revolucija v Ukrajini je bila leta 2005. Juščenko in Timošenkova sta izgubila oblast na volitvah leta 2010. Najbrž ne zaradi svojega demokratičnega vodenja. Podobno je leta 2003 prišel na oblast in jo kmalu tudi jo izgubil, Sakašvili, ki je napadel Abhazijo, in tako naprej, kar nekaj. Sploh je značilnost držav, ki so bile nekoč del Varšavskega pakta ali Sovjetske zveze, nestrpna notranja politika, predvsem pa odvisnost od Nata in Združenih držav Amerike. Ne pozabimo, da je Nato s širitvijo Rusijo skoraj popolnoma obkolil. Ali je to agresivna politika Rusije? Drugi razlog nasprotovanja sankcijam je gospodarska škoda, ki ne nastane v Združenih državah ali Angliji, ampak vzhodni Evropi in seveda v Rusiji, ki jo je prizadel padec cen nafte. Tretji razlog pa je čisto pragmatičen, tega boste morda razumeli. Sankcije ne deluje, s sankcijami izražate podporo oblastem v Kijevu, Ukrajina je na podlagi sporazuma iz Minska dolžna zagotoviti dejansko avtonomijo Donbasu, avtonomne uprave in samostojne varnostne organe. Vse sankcije jemljejo kot alibi za to, da tega ne naredijo. V Združeni levici ves čas trdimo, da vaše uradno stališče pelje v slepo ulico. Vi pravite, najprej Minsk potem odprava sankcij. Mi pravimo, da so sankcije ovira za izvrševanja Minska. Po vaši poti ne boste nikoli dosegli normalizacije Donbasa niti odprave sankcije. Zato, spoštovani minister sprašujem: Pod kakšnimi pogoji bi pristali na odpravo sankcij? Hvala.
Minister za zunanje zadeve, gospod Karl Erjavec, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Lep pozdrav predsedujočemu in pa vsem poslankam in poslancem Državnega zbora. Zahvaljujem se za vprašanje. Kar se tiče gospodarskih sankcij, to je eden od instrumentov, ki se uporabljajo, da se prisili določeno državo k določenemu ravnanju. Sam osebno menim, da gospodarske sankcije kot instrument niso vselej učinkovite, zlasti gospodarske sankcije v prvi vrsti udarijo po ljudeh, ker v bistvu so prikrajšani za določene dobrine, ki bi jih sicer lahko nabavljali. Glede konkretnega vprašanja podaljšanja gospodarskih sankcij zoper Rusko federacijo naj povem, da so bile te sankcije uveljavljen dve leti nazaj, to se pravi 31. julija 2014, zaradi sodelovanja Ruske Federacije pri ukrajinski krizi. Veste, da je prišlo do zavzetja krimskega polotoka in da je s tem bila ogrožena suverenost in neodvisnost Ukrajine. Na podlagi tega se je oblikoval tako imenovani normandijski format, kjer sodelujejo Ruska federacija, Ukrajina, Nemčija in Francija, kjer želijo skozi minske dogovore poiskati politično rešitev za odpravo ukrajinske krize, ki je dejansko močno zaznamovala zlasti odnose med Rusko federacijo in Evropsko unijo. Lahko povem, da gospodarske sankcije imajo določen učinek. Če pogledamo blagovno izmenjavo, lahko ugotovimo, da je ta blagovna izmenjava med Evropsko unijo in Rusko federacijo padla za približno 30 %. Podobno je glede blagovne izmenjave med Slovenijo in Rusko federacijo, vendar razlogi niso izključni samo zaradi uveljavljanja ekonomskih sankcij, ampak gre tudi na račun nižje cene nafte. Treba je vedeti, da Ruska federacija oblikuje svoj proračun na podlagi predvidene cene nafte in pa tudi je posledica devalvacije rublja. Rad bi poudaril, da pogodbe, ki jih sklepajo slovenska podjetja v Ruski federaciji, so praviloma sklenjene v rubljih. In zaradi nižje vrednosti rublja je tudi nižja blagovna vrednost izmenjave med Slovenijo in Rusko federacijo. S sklepi Evropskega sveta smo nekako zavezani, da gospodarske sankcije ocenjujemo na podlagi implementacije minskega dogovora. O tem ste tudi v vašem vprašanju nekaj povedali. Na primer, ena od pomembnih točk dogovora iz Minska je decentralizacija, in to zlasti na vzhodu Ukrajine, moram reči, da ti procesi potekajo zelo počasi in neučinkovito, in tudi umik težkega orožja in druge zadeve, ki se nanašajo na implementacijo dogovora iz Minska. Tukaj lahko povem, da zaenkrat je ocena, da se ta minski dogovor ne uresničuje v skladu s pričakovanji, znotraj Evropske unije glede odnosa do gospodarskih sankcij pomembno vplivata Francija in Nemčija, ker sta članici tega normandijskega formata, ki aktivno sodeluje v okviru minskih dogovorov. Večina članic držav EU se bo pač opredeljevala tudi na podlagi ocene, ki jo bosta dali tako Francija kot Nemčija. Glede konkretnega vprašanja, če je Slovenija pripravljena podpreti delno odpravo gospodarskih sankcij, kot je govoril nemški zunanji minister Frank-Walter Steinmeier, lahko rečem, da Slovenija ves čas zagovarja, da je treba poiskati rešitve v okviru političnega dialoga. Res pa je, da če gospodarske sankcije nimajo posledic na terenu, v smislu izboljšanja situacije, potem te gospodarske sankcije, seveda niso dosegle svojega namena.
Hvala, minister Erjavec. Gospod Hanžek, želite dopolnilni odgovor? Izvolite.
Hvala. Spoštovani minister, kar nekaj ste mi odgovorili. Ampak vseeno bi jaz še nekaj stvari dodal. Kot izgleda, sta najbrž obe strani vsako delno krivi, da se ti minski sporazumi ne uresničujejo, zato mislim, da bi bilo treba res postopoma odpravljati. Rad bi pa še dodal opozorilo na predlog. Sankcij je več vrst. Sankcije proti politikom iz Rusije in vzhodne Ukrajine so brezpredmetne in nimamo nič proti, da ostanejo. Sankcije proti ruskim državnim podjetjem in bankam, te škodujejo v glavnem zaposlenim in s tem tudi še bolj vzdržujejo in podpirajo vladajočo oligarhijo, kakršnakoli je že, in seveda škodujejo ljudem. Jaz 50 let, ko opazujem različne sankcije, nisem čisto prepričan, da sploh je kateri državi kdaj bilo očitno, če recimo kugo gledamo, je pol stoletja, in to zaradi tega, ker so, saj veste, ruske rakete prišle bližje kot 100 kilometrov ameriški državi, je bila skoraj svetovna vojna, ko pa Nato postavlja na rusko mejo, pa obtožujejo Evropska unija in Nato, da je Rusija agresivna. Malo mi to skupaj ne gre. Tretje vprašanje, prepoved poslovanja s firmami na Krimu, vključno s prepovedjo izvoza. Te sankcije nimajo učinka na Rusijo, škoduje pa prebivalstvu Krima. Mimogrede bi lahko tudi rekel, zakaj Evropska unija ne uvede sankcij proti Izraelu oziroma odpravi enako uvede proti proti področjem palestinskim področjem, ki jih je zasedel Izrael. Zanima me: Ali ste pripravljeni podpreti tudi države, ki ste jih prej omenili, Nemčijo, Italijo, Francijo, ki bi delno odprle?
Minister Erjavec, izvolite, beseda je vaša.
Hvala, za dopolnjeno vprašanje. Lahko trdim, da ves čas ima nekako Slovenija podoben pogled na odnose z Rusko federacijo kot Nemčija, Italija, tako da glede teh stališč mislim, da sodimo v tisto skupino držav, ki ima bolj fleksibilen pogled na to problematiko. Želel bi pa zlasti poudariti to, kar je bilo že omenjeno, da gotovo je treba spoštovati gospodarske sankcije, če so sprejete. Zelo jasno bi rad povedal, da Slovenija spoštuje gospodarske sankcije, res pa je, da ne zadevajo toliko naše ekonomije, ker gre za gospodarske sankcije, ki so zlasti uperjene na visoko tehnologijo, na materiale z dvojno porabo, to se pravi za civilno in pa vojaško uporabo. Same gospodarske sankcije, ki trenutno veljajo, kakšne posebne škode slovenskemu gospodarstvu ne povzročajo, razen iz naslova nižje vrednosti rublja in pa v turizmu. Treba je vedeti, da do uvedbe gospodarskih sankcij, do ukrajinske krize smo v Sloveniji ves čas beležili velik porast ruskih turistov. V tem trenutku pa lahko zaznavamo manjši upad, ki je pa bolj posledica manjše kupne moči zaradi devalvacije rublja. Očitno turistično v tem trenutku Slovenija ni konkurenčna. Sicer bi pa lahko rekel, da odnosi med Republiko Slovenijo in republiko oziroma Rusko federacijo so dobri, ne glede na različna stališča, ki jih imamo glede Ukrajine. Tukaj vedno poudarim tudi svojim sogovornikom na ruski strani, da Slovenija spoštuje suverenost in ozemeljsko nedotakljivost Ukrajine. Lahko povem, da danes odpotujem v Moskvo, kjer se bom jutri srečal z zunanjim ministrom Sergejem Lovrovom, kjer bova razpravljala tudi o različnih vojaških krizah, o ukrajinski krizi, o terorizmu, o migracijah. Seveda pa bo tudi govora o stališču Slovenije glede gospodarskih sankcij. V sredo se pa srečam z ministrom za telekomunikacije, to je minister Nikiforov, kjer bova pa pripravila vse potrebno za jesensko srečanje tukaj v Sloveniji, ko bo zopet mešana gospodarska komisija med Rusijo in pa Slovenijo. Mi se trudimo tukaj za nek uravnotežen odnos, zlasti pa želimo nadaljevati z gospodarskim sodelovanjem.
Hvala minister. Gospod Hanžek, želeli ste postopkovno. Izvolite.
Hvala lepa. Moram priznati, da sem bolj zadovoljen z ministrovimi odgovori, kot sem pričakoval, ampak vseeno mislim, da bi morali še nekaj stvari razčistiti. Še posebej je morda to, da gre v Rusijo in je ostal nek izziv, da nam tudi o teh stvareh poroča, zato bi prosil, kar temu sledi, da se o tem problemu pogovarjamo na eni od naslednjih sej.
Hvala, gospod Hanžek. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v torek 14. junija 2016, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavila gospa Vojka Šergan, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala za besedo. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Konec tedna je v Čatežu ob Savi potekala slovenska turistična borza, ki je bila letos po besedah Slovenske turistične organizacije rekordno obiskana. Spodbuden je podatek, da je na borzi sodelovalo kar 87 novih tujih organizatorjev potovanj. Kar 60 % tujih udeležencev se je borze prvič udeležilo, med njimi tudi organizatorji iz Tajvana, Savdske Arabije in Brazilije. Sami ste bili menedžer v turizmu in tudi borze ste se udeležili. Zato vas sprašujem po prvih vtisih pri organizatorjih potovanj. Ali je bila borza na Čatežu uspešna tudi v smislu konkretnih pogodb in naročil? Pred nami je vrh letošnje turistične sezona. Naša lanska turistična sezona je bila rekordna. Kako slovenski sezoni kaže letos? Smo sredi leta na pragu poletne sezone. Prvi podatki in kazalci so verjetno že znani. Ali slovenski turizem dohiteva lanske številke in jih morda celo prehiteva? Poleg tega me zanima: Kaj novega ponuja naš turizem v primerjavi z lanskim letom? Ne nazadnje se Slovenija šteje za eno od bolj varnih držav, kar je za turizem tudi izrednega pomena, in pa tudi ob zavedanju vzpostavitve STO. Hvala.
Minister Počivalšek, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Cenjena gospa poslanka, hvala za vprašanje. Najprej naj povem, da je bila slovenska turistična borza zelo uspešna. Gre za najpomembnejši poslovni dogodek slovenskega turizma. Ta dogodek je tudi odlična priložnost, da pomembnim tujim organizatorjem potovanj z vsega sveta predstavimo našo državo. Na borzi so bili sklenjeni konkretni posli, in to je tudi konec koncev njen namen. Vendar dva dni po dogodku težko ocenjujem, kakšni bodo njeni širši vplivi na prodajo. Zagotovo pa lahko povem, da bo ta vpliv pomemben in pozitiven. Če navedem zgolj primer. Predstavnik turistične agencije Združenih arabskih emiratov ni mogel skriti navdušenja ob potovanju po Sloveniji. Na študijskem potovanju, ki ga je pred borzo organizirala Slovenska turistična organizacija, si je ogledal del naše države. Fotografije z obiska nekaterih slovenskih znamenitosti je objavil na družbenih omrežjih in tudi na tistih, kjer tržijo našo turistično ponudbo. Njegovo podjetje je tako slovenske znamenitosti vključilo v prodajo in še istega dne smo prejeli več rezervacij s tega naslova. Na sami turistični borzi je sodelovalo 181 predstavnikov iz 124 slovenskih turističnih podjetij. Bilo je 176 predstavnikov iz 137 tujih turističnih agencij in organizatorjev potovanj, ki prihajajo iz 39 različnih držav. Največ kupcev je prišlo iz Nemčije, Ruske federacije, Italije, Češke in Belgije. V okviru srečanj med predstavniki slovenskih in tujih podjetij je bilo izvedenih več kot 2 tisoč 500 sestankov. 64 % tujih podjetij se je borze udeležilo prvič. Med njimi tudi predstavniki, tako kot ste omenili, Tajvana, Brazilije in Savdske Arabije. Turizem je brez dvoma za Slovenijo izjemno pomembna gospodarska panoga. Ustvarja 13 % BDP. Lani je Slovenija s turizmom iztržila rekordnih 2,2 milijarde evrov zaradi obiska tujih turistov, kar je za dobrih 9 % več kot leta 2014. V plačilni bilanci Republike Slovenije za leto 2015 potovanja prestavljajo 38 % vseh storitev, ki se izvozijo, in 7,5 % skupnega izvoza, ki ga je bilo lani v Sloveniji od 38,5 milijard, kolikor je družbeni proizvod, preko 31,5 milijard v obliki te 2,2 milijarde. Lani je Slovenijo obiskalo skoraj 4 milijone turistov, kar je za 11,5 % več kot je leto prej, ustvarjenih pa je bilo za preko 10 milijonov nočitev. To je prvič, da smo šli z nočitvami preko 10 milijonov. In tudi to je za 8 % več kot leta 2014. Sedaj imamo razloge za optimizem, glavno poletno turistično sezono pričakujemo z optimizmom, čeprav naš turizem ne živi od poletne turistične sezone, ampak je dvanajstmesečno orientiran. Vendar pa smo že v prvih štirih mesecih letošnjega leta zabeležili 10-odstotno rast skupnega števila gostov, kar je 7-odstotna rast nočitev. Še posebej nas veseli rast števila nočitev s treh tradicionalno najbolj pomembnih trgov za slovenski turizem. To so Italija, Avstrija in pa Nemčija. Raste pa tudi število turistov s prekomorskih trgov, se pravi Azija in obe Ameriki. Leta 2015 smo ponovno dobili samostojno slovensko turistično organizacijo in izpeljali njeno reorganizacijo v skladu s sodobnimi trendi. Realizirali smo najbolj intenzivno promocijsko akcijo ali pa aktivnost v zgodovini slovenskega turizma, ki smo jo financirali z evropskimi sredstvi v višini 3,7 milijonov evrov. STO-ju smo za letošnje leto, se pravi za leto 2016 zagotovili bistveno povišanje sredstev v primerjavi z letom 2015 in sicer za 106 % več. Sredstva bodo namenjena intenzivni promociji slovenskega turizma v tujini in usmerjena bodo v vsebinsko digitalno trženje. Trenutno poteka globalna in digitalna kampanja I FEEL SLOVENIA – Make New Memories, ki v tujini dviguje prepoznavnost in ugled Slovenije. Kampanja se je začela 18. aprila 2016 na trinajstih ključnih trgih in bo trajala do novembra 2016. V prvem mesecu je dosegla več kot 7,3 milijone ljudi po vsem svetu v 30 milijonih prikazov. Na ministrstvu izvajamo pomembne ukrepe, s katerimi želimo doseči dvig konkurenčnosti našega turizma, izboljšanje poslovnega okolja za naše gospodarstvo. Turizem, ostaja naša pomembna turistična dejavnost tudi s podporo razpisov, ki jih pripravljamo in bodo izvedeni [[izklop mikrofona]]
Za dopolnitev odgovora, gospa Šergan, izvolite.
Mogoče bi samo še dopolnilno vprašala. Ali menite, da zaradi tega ker Slovenija sodi med varnejše države, bo tudi turizem v letošnjem letu beležil večjo rast? Hvala.
Izvolite minister, beseda je vaša.
Hvala, za dodatno vprašanje. Najprej moram povedati, da je promet, ki bi ga naredili v turizmu na nesreči drugega sicer dober, ampak si ga ne želim. Drugo, kar je treba povedati, da je v turizmu strah obratno sorazmeren s ceno. Kjerkoli, kadarkoli se zgodi kaj hudega v turizmu, se zadeve zelo hitro poberejo in če pomislimo malo na naše dogodke tukaj, smo že pozabili, da smo kakšen mesec, dva, tri nazaj imeli vsak dan v državi čez 10 tisoč beguncev. Definitivno bo v nekem smislu ta težava, ki se pojavlja v Sredozemlju, vplivala na turistične tokove, vendar moramo mi igrati v turizmu na daljši rok in svoje dobre lastnosti izpostavljati, imeti dobre produkte storitev, in verjamem, da bomo našo glavno moč v turizmu, to pa je 12 mesecev, v največji možni meri izkoristili. Naša ponudba je diverzificirana na 4 stebre, če tako rečem, terme 12 mesecev, gore tudi celoletna sezona, mesta in pa Obala, ki je na koncu koncev še najbolj, pa tudi naša ne, sezonsko orientirana, in verjamem, da bo naš cilj povečati prihodke od obiska tujih turistov na 3 milijarde z letošnjih 2,2 do leta 2021 s 6 do 8-odstotno letno rastjo dosegljiv. Mislim, da smo s promocijo in s sistemskimi ukrepi za spodbuditev boljše konkurenčnosti celotnega gospodarstva, znotraj tega tudi turizma, naredili temelje, da bodo podjetni turistični delavci lahko te naše cilje dosegli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar bo postavil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite, gospod Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Nepremičninski trg v Sloveniji je v izjemnem krču. Na tem segmentu se dogaja relativno malo, in to je segment, ki na različnih področjih, na različnih segmentih ovira razvoj, ovira dejansko zmanjševanje brezposelnih, skratka zmanjšuje odstotek dela, zmanjšuje konec koncev tudi same prihodke v državni proračun. Gre za kar izjemno pomemben segment. Seveda tudi razvoja v lokalnih skupnostih se ta razvoj zmanjšuje, zmanjšuje tudi se iniciativa lokalnih skupnosti po spremembi prostorskih občinskih planov, ki pa so pogoj za razvoj tako v lokalni skupnosti in tudi v širšem pomenu, kolikor gre za kakšen državni pomen. In ob dejstvu, da minister za finance išče na vseh segmentih nove davke, se tudi na tem segmentu iščejo segmenti, kako bi se na nepremičninskem delu oziroma ob sami spremembi namembnosti zemljišč poiskale večje obdavčitve ob vseh teh spremembah. Danes sprašujem, spoštovana ministrica, vas, ker gre za ta resor pod vašim okriljem, sicer so davki res pod okriljem Ministrstva za finance, vendar to področje je vaše, za katerega verjamem, da se krepko zavzemate, pa vas sprašujem: Kaj je s tem načrtovanjem novih davščin pri spremembi namembnosti zemljišč, o tako imenovani zemljiški renti, o tako imenovanem izravnalnem prispevku,oziroma z uvedbo nekaj novih davkov na nepremičninskem segmentu? Prosil bi za odgovor, kaj se dejansko tu res dogaja, kaj stroka na tem segmentu že praktično pripravlja?
Ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen, beseda je vaša, izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani poslanec gospod Ljubo Žnidar, hvala za vprašanje. V okviru priprave novega zakona o urejanju prostora sta bila v osnutku zakona za javno razpravo vključena dva nova, po naših, mojih ocenah do sedaj manjkajoča instrumenta zemljiške politike. Lahko jih imenujemo torej zemljiška renta in tako imenovani izravnalni prispevek. S predlogom zakona, ki predlaga, da bi to omogočali sedaj z novim zakonom sprejeti, bi želeli vzpostaviti mehanizme za aktivno gospodarjenje s stavbnimi zemljišči. Ali, če povem še spet malo po svoje, želeli smo dati pozornost temu področju. Namreč, dejstvo je, da v okviru občin gre za najpomembnejši segment zemljišč. Ta zemljišča so potrebna za prostorski, gospodarski in obči razvoj, kljub temu pa je način nastajanja takih zemljišč in razpolaganje že vrsto let stihijsko in se vrši v pretežni meri skozi tako imenovani ponudbeni urbanizem oziroma v prostorskih aktih prihaja do sprememb namembnosti zemljišč na pobudo lastnikov. Mi si pa želimo in prepričana sem, da bi župani tudi mnogo lažje upravljali z občinami v smislu, da ima občina na voljo neka finančna sredstev in da te pobude sama proizvede najprej skozi postopek odkupa kmetijskega zemljišča in potem skozi spremembo prostorskega akta. Ker tega ni in se prostorski akti spreminjajo glede na pobude, so posledice konstantne in dolgotrajne spremembe prostorskih aktov. Seveda je trenutno tako, da tisti, ki imajo sprejete občinske prostorske načrte, jih lahko spreminjajo, vse ostale občine, ki še niso prišle do te faze, niti ne morejo. Pobud za spremembo akta, če vzamemo lahko za primerjavo občina Slovenska Bistrica, 25 tisoč prebivalcev, je pa nekaj nad tisoč 500 pobud. Torej s to spremembo, uvedbo zemljiščne rente in izravnalnega prispevka, si želimo, da bi bila pobudnica občina sama, torej da bi imela nek finančni vir in da bi bila sama pobudnica. Je pa seveda veliko vprašanje, ali nam bo skozi sprejem zakonodaje to uspelo, in na vsak način mora zatrditi, da to niso novi davki, niti to ideja Ministrstva za finance, gre bolj zaradi poznavanja te problematike zaradi težav pri nepremičninskem trgu. Gre za eno rešitev, pri kateri je bila ideja, da se občinam omogoči tudi v finančnem smislu prevzeti nadzor nad spremembami v prostorskih aktih, ki jih občina uvaja. Gre tudi za konflikte v prostoru, gre za poseganje na poplavna in erozijska območja z drago odpravo posledic, gre potem za težave pri umeščanju linijske infrastrukture, krčenje kmetijskih površin, konflikt z naravo, razvrednotenje krajine in tako dalje. Poleg tega je pa za tak pristop, ki je sedaj v veljavi, značilna tudi socializacija in s tem povezanih stroškov in privatizacija dobičkov. Dejstvo je, da ima občina s pobudami znatne stroške, saj jih je treba obravnavati in jih strokovno preverjati in podkrepiti, pogosto tudi okoljsko presojati, se o njih usklajevati z državnimi in lokalnimi nosilci urejanja prostora, jih javno obravnavati, za to pa seveda občina ne pobira nobenih taks. To je bil naš namen.
Gospod Ljubo Žnidar želi dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana ministrica, hvala za odgovor, ampak moram reči, da slaba praksa ene občine, tako kot ste navedli, pride s tisoč 200 pobudami za spremembo namembnosti zemljišč, bi rekel, da je pa zelo slabo gospodarjenje te občine, pa ne vem, kdo je župan, pa tudi ni važno, bi rekel, samo ime občine. Spreminjati zakonodajo na slabi praksi ene občine, ki ne zna gospodariti s svojim zemljiščem, in pripraviti zakonodajo, bomo pa na tej osnovi pripravili kar dva nova davka! Če potegnem črto in renome, kaj bo zdaj nova obdavčitev prinesla? Prinesla bo občutno podražitev parcel in prinesla bo po drugi strani pomanjkanje parcel. To dvoje pa prinese oviro za nadaljnji kakršnikoli razvoj, oviro za kakršnekoli možnosti novih vlaganj, novih investitorjev tako individualnih kot gospodarskih, oviro na področju zaposlovanja in tako naprej. Treba se je zavedati, kaj določen ukrep prinese in s kakšnimi posledicami bo pustil svojo nadaljnjo pot. Tako mi je ta argumentacija, bi rekel, pa zdaj zelo jasno dala odgovor, da je to zelo slaba izbrana pot. Treba je spremeniti način; strinjam se, da je občina tista, ki mora dati in skrbeti za svoj razvoj. Je pa res, da imamo zakonsko pot pri spreminjanju prostorskega akta občine izjemno dolgotrajno, izjemno zakomplicirano in tako naprej. Tudi določeni pogoji so dobri, kjer se pogovarjamo o zaščiti kmetijskih zemljišč, ampak na račun davkov [[izklop mikrofona]].
Ministrica Irena Majcen, izvolite, beseda je vaša.
Če bosta ta dva ukrepa tudi v zakon vnesena, bo s tem omogočeno povračilo delo stroškov, ki jih bo imela občina. Dejstvo pa je, da gre ob spremembi namembnosti zemljišča do porasta vrednosti nepremičnine, ki se samo s samo spremembo ustvari. Tako zbrana sredstva bi občine imele kot namenska sredstva, morala bi jih uporabiti za to, da s premišljenimi načrtovalskimi in upravljavskimi mehanizmi usmerja prostorski razvoj na območja, kjer je to bolj primerno, in da na tistih območjih skozi druge mehanizme zakona vzpostavlja komplekse stavbnih zemljišč, jih komunalno opremlja ter nato daje na razpolago trgu po konkurenčnih cenah. Zelo pomembna stranska posledica vpisanega ponudbenega urbanizma so namreč visoke cene tako vzpostavljenih stavbnih zemljišč, saj gre za poseben pristop, ki se z zamikom odziva na povpraševanje, namesto da bi za potrebe stanovanjske in poslovne gradnje zagotavljali zadostne fonde stavbnih zemljišč na ustreznih lokacijah ob konkurenčnih cenah, pripravljenih za takojšnjo uporabo. Kombinacija z drugimi mehanizmi urejanja prostora bi oba finančna instrumenta morala doprinesti k temu, da po dolgotrajni odsotnosti bolj aktivnega upravljanja z zemljišči in posledični dolgotrajnosti postopkov, nekonkurenčnosti ponudbe stavbnih zemljišč in neekonomičnosti ravnanja s prostorom kot dragocenim virom pridemo do sistema, ki zagotavlja vzdržen, a obenem konkurenčen prostorski razvoj. Iz tega razloga tudi menimo, da je neprimerno govoriti o novih davkih, ki so nenamenski vir, temveč o vzpostavitvi zemljiške politike in prehodu od ponudbenega k anticipativnemu urbanizmu oziroma urejanju prostora. Hvala.
Postopkovno gospod Ljubo Žnidar. Izvolite, beseda je vaša.
Spoštovana ministrica, potem, če vas prav razumem, je upravičenec novih davščin na področju spremembe namembnosti zemljišč občina. Seveda potem potegne kar, bi rekel, celoten segment na delu nadomestil, ki jih občina že sedaj prejema; tako nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, nadomestila za uporabo nezazidanih stavbnih zemljišč in tudi v samem predlogu, ki se navaja, da je bistvena razlika, ali je predlagatelj individualni lastnik ali je predlagatelj občina. Seveda smo zdaj, bi rekel, že ustvarili določen poligon za manipulacije, kjer se bo določen lastnik dogovoril z občino; aha, kar naj bo občina predlagatelj, saj tam pa potem tega davka ni. Se razumemo, ne? Tu smo prihranili 50 % tega davka in to se bo dogajalo. Tako bi predlagal, da se o tem opravi javna razprava, ker vidim, da je priprava tega zakona na dokaj nedorečeni osnovi in da takšen predlog zakona pripravlja, se mi zdi, kar širšo gospodarsko škodo. Tudi manj bo posla tako za gradbeno panogo, vemo pa, da gradbeništvo veže na sebe skoraj 40 % celotne industrije. Zdaj smo pa, bi rekel, ta segment gradbeništva pa dejansko več ali manj z vso zakonodajo, z vso to politiko vlade dejansko povsem uničili. S tem, ko uničimo gradbeništvo, ko gradbeništvu vzamemo posel, se moramo zavedati, da smo vzeli 40 % celotne industrije določen kos kruha in posla in zaposlitev in tako naprej – vse, kar je vezano na ta segment. Tako predlagam, da se opravi javna razprava. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, v torek, 14. junija v okviru glasovanj. Naslednji je gospod Jožef Horvat, ki bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister gospod Zdravko Počivalšek, drage kolegice in kolegi! Regionalni razvojni program se uresničuje z dogovori za razvoj regije. Dogovori predstavljajo ključni izvedbeni instrument regionalne politike v programskem obdobju, ki ga v skladu z Zakonom o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja za obdobje štirih let skleneta minister, pristojen za regionalni razvoj – to ste vi, gospod Počivalšek – ter predsednik razvojnega sveta regije. Dogovor za razvoj regije Pomurja v obdobju 2016–2019 vključuje tri regijske in dva sektorska projekta, ki so ključni za razvojni preboj in razvojno specializacijo regije: biosferno območje reke Mure, nadgradnja vodovodnega sistema B, Pomurje – družbeno odgovorna regija, izgradnja regijske komunalne infrastrukture ter regijski reševalni center. Prepričan sem, gospod minister, da bodo ti projekti omogočili izkoriščanje najpomembnejših razvojih potencialov in prednosti regije, odpravljali ključne razvojne ovire regije in uresničevali regijsko razvojno specializacijo. Pomurska regija, ki je v razvoju desetletja najbolj zaostajala med vsemi slovenskimi statističnimi regijami, je na podlagi Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010–2017 upravičena do dodatnih ukrepov za spodbujanje razvoja te regije, zato je tudi sklenitev dogovora za razvoj regije v Pomurju izjemnega pomena. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas: Kakšna bo finančna konstrukcija oziroma s katerimi finančnimi viri bo država financirala izvedbo omenjenih projektov v Pomurju? Glede na to, da na resornih ministrstvih primanjkuje finančnih sredstev, prosim tudi za odgovor: Kakšna bo dinamika financiranja teh projektov, ki sem jih navedel? Najlepša hvala za vaš odgovor.
Minister Počivalšek, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Na ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo, pristojnemu za regionalni razvoj, se maksimalno trudimo, da bi v najkrajšem mogočem času prišli do, prvič, odločitve o tem, kateri projekti in v kolikšni višini bodo s strani ministrstev sploh lahko sofinancirani. Prizadevali si bomo za čimprejšnji podpis dogovorov za razvoj regij z vsemi dvanajstimi predsedniki razvojnih svetov regij. Pri tem pa želim izpostaviti, da naše ministrstvo v programskem obdobju 2014–2020 za financiranje regijskih projektov nima več posebej zagotovljenih sredstev evropske kohezijske politike, kot je bilo to v obdobju 2007–2013. Takrat je bilo za ta namen na voljo 620 milijonov evrov in ta sredstva so bila uspešno počrpana. Naše ministrstvo mora zdaj za predlagane regijske projekte iskati in usklajevati različne vire pri več različnih ministrstvih, tistih, ki so pristojna za vsebine posameznih projektov, zato da bo sploh mogoče zagotoviti sofinanciranje ključnih regijskih projektov. V spomladanskih mesecih letošnjega leta smo se predvsem trudili prepričati posamezna resorna ministrstva, da bi predloge regijskih projektov v čim večji meri prepoznali kot pomembne projekte. Napravili smo, po domače povedano, dva kroga pogajanj z vsemi ministrstvi z željo, da bi jih ministrstva podprla. Pri tem trenutno računamo predvsem na sredstva evropske kohezijske politike, čeprav mislimo, da samo z evropskimi kohezijskimi sredstvi ne bomo mogli rešiti celotnega problema in nam ta zadeva v nadaljevanju ostane še odprta. Vendar pa operativni program evropske kohezijske politike v bistveno manjšim meri omogoča sofinanciranje projektov, ki so investicijske narave. Takšnih investicijskih projektov pa je s strani regij veliko in zato je tudi predlagan velik finančni obseg. Zaradi tega, kar sem sedaj povedal, ni pričakovati, da bodo na voljo sredstva za sofinanciranje vseh predlaganih projektov, kjer vodimo diskusijo z regijami v dveh smereh. Se pravi, v smeri višine teh sredstev in v smeri tega, da se da večja teža projektom, ki niso čisto infrastrukturne investicijske narave glede na možnosti koriščenja obstoječih sredstev iz evropskih fondov. To, kakšna bo finančna konstrukcija projektov, tudi tistih iz pomurske razvojne regije, pa bo odvisna od: prvič, vsebine projektov, kot sem povedal, in od možnosti sofinanciranja s strani posameznih resorjev. Pravkar smo v fazi izvajanja naslednjega, tretjega kroga dialoga z v vsemi regijami. Osredotočamo se predvsem na prve tri najpomembnejše projekte za vsako regijo. Že na začetku letošnjega leta oziroma konec lanskega smo pozvali vse regije, da pripravijo tri predloge po treh regijskih projektov iz vsakega konca, da jih potem lahko v pogajanjih z ministrstvi pripeljemo do možnosti dogovora in potem tudi financiranja. Pri izvajanju teritorialnega razvojnega dialoga sodelujejo predstavniki regij, MGRT, vladne službe za razvoj in evropsko kohezijsko politiko in drugih vsebinsko pristojnih ministrstev, tistih, ki pač se nanašajo in so povezani s predlogom s strani regije. Opravljena so bila usklajevanja, kot sem to povedal, sedaj v tretjem krogu; v preteklem tednu smo usklajevali z osmimi regijami. Ugotavljamo, da vseh projektov trenutno ne bomo mogli podpreti, vsaj ne v predlagani višini. Nekatere projekte bo treba prilagoditi oziroma uskladiti s posameznimi ministrstvi. Kot sem povedal, nadaljujemo proces teritorialnega razvojnega dialoga. Ravno danes je potekalo usklajevanje tudi s predstavniki Pomurske regije. Obveščen sem, da so vsebino dogovorili, vendar dialoga nismo zaključili in ga bomo nadaljevali, zato ker nimamo pokritja za vse tri predloge. Ta usklajevanja bodo prinesla dodatne delne dogovore o tem, kako kaže s finančnimi konstrukcijami posameznih projektov in kako kaže z viri financiranja ter z dinamiko sofinanciranja projektov. V tem trenutku lahko rečem, da imamo dogovorjen po en projekt na regijo, imamo nakazanih velik del teh drugih projektov po regiji, manjka nam pa še en del sredstev, ki pa ne bodo mogla biti samo evropska in verjamem, da bomo [[izklop mikrofona]]
Dopolnilni odgovor gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod minister, za vaš odgovor doslej. Zahvaljujem se tudi vam in vaši ekipi, ki vodi dialog s predstavniki regije. Tudi sam sem seznanjen,da so danes bila usklajevanja oziroma pogajanja. Razvojni svet Pomurske regije je bil na nek način zelo racionalen. Predstavil je samo pet projektov, ki sem jih prej naštel. Vem, da so nekatere regije predstavljale več projektov, ampak zavedajoč se, da sredstev ni, je bilo tu Pomurje zelo racionalno. Skrbi me, da za infrastrukturne projekte najbrž v tem večletnem finančnem okviru ne bo toliko denarja – in vem, da ga ne bo – kot v prejšnji finančni perspektivi, saj če pogledava, gospod minister, operativni program izvajanja kohezijske politike za obdobje 2014–2020, imamo veliko tudi tako imenovanih mehkih vsebin, kar pa pomeni, da enostavno zmanjka sredstev za infrastrukture projekte. Najbolj me skrbi, da ne bo dokončan projekt pomurski vodovod oziroma vodooskrba Pomurja. Nekateri ali pa morda večina slovenske javnosti misli, da je ta projekt zaključen, pa še zdaleč ni. To me res skrbi in vas res lepo prosim za dodatne napore, da se zagotovijo sredstva, vendarle bomo sedaj kmalu imeli v ustavi zapisano pravico do pitne vode, kar pomeni po mojem razumevanju, da bo lahko vsak državljan prišel, če smem v prispodobi govoriti, pred državo ali pa pred vlado in zahteval bo pitno vodo. Tako bi bilo škoda, da bi ta veliki kohezijski projekt ostal nekje na pol poti. Hvala lepa.
Minister Zdravko Počivalšek, izvolite.
Hvala za to dodatno spodbudo. Še enkrat moram povedati, da v tem trenutku z neko veliko gotovostjo lahko rečem, da imamo dogovorjeno po približno en projekt na regijo, da se bo z dodatnim naporom dalo narediti korak naprej tudi v drugem delu, mislim pa – in naredili bomo vse na tem –, da bomo morali najti dodaten napor za tretji projekt v okviru sredstev izven kohezije. Kajti tudi če bi idealno razporejali ta sredstva, bi težko zaprli vse te potrebe, ki so s terena. Seveda pa se mi zdi, kljub vsemu, da bomo pa malo lažje – ne morem sedaj zagotoviti, ampak kljub vsemu lažje – zapirali projekte s področja okolja in prostora, ker tam na koncu koncev imamo največ stičnih točk med našim in njihovim ministrstvom, če se pogovarjamo o dogovoru za razvoj regij. Kot sem že povedal, bomo na našem ministrstvu naredili vse, da pripeljemo ta pogajanja z regijami, ki so težka, ravno tako kot z ostalimi ministrstvi do relativno uspešnega zaključka. Smo pa vsi pod vtisom prejšnje perspektive, ko je bilo to dosti lažje, kjer smo govorili o infrastrukturi na prvem mestu in kjer smo imeli čisto konkretne zneske v večjem številu, kot je to sedaj. Hvala.
Gospod Jožef Horvat, postopkovno. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Izkoriščam to poslovniško možnost in predlagam Državnemu zboru, da sprejme sklep, da opravimo o tej vsebini razpravo. Skladen regionalni razvoj nam v tej državi praktično ne gre dobro od rok, pa to sedaj ni kritika tej vladi, to je kritika vseh vlad v teh 25 letih. Dejansko imamo neke statistične regije, med njimi seveda tudi pomurska, ki capljajo za povprečjem razvitosti Republike Slovenije. Hvala bogu, govorim seveda za Pomurje, nas predvsem, kar se tiče brezposelnosti, rešuje sosednja Avstrija, ampak to je sedaj drugo vprašanje. Gospod minister, toliko pa se sedaj že poznamo, vem, da imate vi osebno veliko afiniteto do skladnega regionalnega razvoja. Govorili ste v odgovorih na moje vprašanje, da je problem finančnih sredstev tudi pri drugih ministrskih resorjih, tako da tukaj, verjemite, imate našo podporo, če bo prišlo eventualno do rebalansa proračuna. Mi v Novi Sloveniji, verjetno vsi skupaj, bomo podprli takšen rebalans, ki bo omogočil financiranje oziroma sofinanciranje prepotrebnih regijskih projektov. To in še seveda veliko več vsebin se postavlja pred vse nas, kolegice in kolegi, ko govorimo o skladnem regionalnem razvoju. Tako mislim, da bi ta razprava res bila dobra in tukaj iskreno mislimo mi, v Novi Sloveniji, ministru ponuditi roko, da bo nekako lažje realiziral potrebe, ki pa so v praktično vseh regijah. Tako predlagam, da se ta predlog, ki sem ga zdaj izpostavil, tudi izglasuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, v torek v okviru glasovanj. Gospa Anja Bah Žibert bo naslovila poslansko vprašanje ministru za kulturo Antonu Peršaku. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister! Kot pristojnega tudi za spremljanje in nadzor nad izvajanjem Zakona o RTV, vas sprašujem: Kako boste zagotovili njegovo spoštovanje? Naj spomnim, da na delovanje in obstoj RTV vplivamo vsi mi s tem, ko plačujemo položnice. Priča pa smo vse glasnejšim javno izraženim nezadovoljstvom z delovanjem te javne RTV hiše in pozivom k ukinitvi obveznega plačevanja. Naj ob tej priložnosti povem, da je pod peticijo Slovenske demokratske mladine za ukinitev obveznega plačevanja prispevka Radiotelevizije Slovenija v izjemno kratkem času podalo svoje podpise več tisoč državljank in državljanov, številka pa še narašča. Ni samo denar tisto, kjer vidijo problem, predvsem gre za spoštovanje in uresničevanje 4. člena Zakona o RTV, predvsem njegova 1. alineja, in 5. člena. Oba govorita o spoštovanju načela resničnosti in celovitosti, spoštovanju načela politične uravnoteženosti in politične neodvisnosti, verodostojnosti in nepristranskosti informiranja. Zato, spoštovani ministri, menim, da gre za precej perečo problematiko, gre za delovanje javne RTV ustanove in dejstvo je, da so problemi veliki. Zato vas prosim za konkreten odgovor: Na kakšen način se boste lotili tega področja oziroma zagotavljanja uresničevanja zakonske pa ne nazadnje tudi ustavne materije? Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za kulturo gospod Anton Peršak. Izvolite.
Spoštovana gospa poslanka! RTV Slovenija je, kot veste, zavod posebnega kulturnega nacionalnega pomena, ki opravlja javno službo na področju radijske in televizijske dejavnosti, katere namen je zadovoljevanje demokratičnih, socialnih in kulturnih potreb državljank in državljanov in tudi Slovenk in Slovencev po svetu, pripadnicam, pripadnikom narodnih manjšin v Italiji, Avstriji in Madžarski in italijanski in madžarski narodni skupnosti v Republiki Sloveniji. Prizadevanje po zadovoljitvi vseh teh potreb, se pravi, potrebe po objektivnem in nepristranskem informiranju – kot potrebe po povezovanju in razumevanju med državljankami in državljani Slovenije – in potrebe po informiranosti o dogajanju na področju kulture in ponudbi kulturnih vsebin poslušalcem in gledalcem RTV, ki jih je zavezan posredovati in sam ustvarjati Javni zavod RTV Slovenija kot največji ne le informativni, ampak tudi kulturni javni zavod v Sloveniji, je potemtakem poslanstvo in naloga RTV Slovenija. Zakaj ta, malo splošni uvod? Zato, ker iz tega javnega interesa, povezanega z RTV, izhaja tudi princip avtonomije RTV in neposrednega nevmešavanja države ali politike v RTV. V skladu s tem ima RTV programski svet, ki opredeljuje izhodišča in sprejema programsko shemo RTV, in ima seveda nadzorni svet oziroma svet, ki je organ nadzora, neposrednega nadzora nad RTV. Iz teh principov, se pravi, tudi iz principa avtonomije, izhaja tudi sistem financiranja RTV. Ta sistem je primerljiv oziroma gre za sistem, ki prevladuje v Evropi, v državah Evropske unije, in je potemtakem po tej plati verjetno dognan kot najbolj primeren. Seveda je razumljivo, da marsikdo ocenjuje ta prispevek za RTV kot neko posebno breme, vendar je to, kot pravim, v principu najbolj skladen sistem z naravo javnega servisa, ki kot je bilo že velikokrat rečeno, ne sme biti servis države ali pa katerekoli politike v državi. Med nalogami javne službe so tako poleg zagotavljanja nepristranskega in verodostojnega informiranja in izobraževanja, enakopravnega obveščanja javnosti zlasti tudi: zagotavljanje produkcije kulturnih programov, zlasti glavnega programa; zagotavljanje oddaj, ki odražajo življenje, probleme različnih struktur prebivalstva, pri čemer izhaja RTV Slovenija iz načela enakopravnega obveščanja o dogajanjih v vseh delih Slovenije in zamejstva; zagotavljanje in ustavljanje dokumentarnih oddaj nacionalnega pomena, ki predstavljajo dokument preteklega časa in časa, v katerem živimo; predstavljanje in promoviranje slovenske kulture; spodbujanje kulturne ustvarjalnosti; svobode umetniškega ustvarjanja in zagotavljanja ustvarjanja in poustvarjanja ter posredovanja umetniških del; zagotavljanje produkcije in predvajanje slovenskih in avdiovizualnih del neodvisnih producentov. Vse to naštevanje kaže, da gre za javni interes v najširšem pomenu besede, ne pa za katerikoli parcialni ali posebni interes. V skladu s tem je seveda najbrž včasih razumljivo, da si kakšen poseben interes v tej splošnosti in vseobsežnosti in tudi raznolikosti ne najde, da vidi mogoče v kakšnem drugem mediju več ustrežljivosti glede na svoje posebne interese. Ampak interes javnosti, kot rečeno, je v tem primeru primaren in v skladu s tem je po našem prepričanju tudi financiranje in princip nadzora, ki je pač urjen tako, kot je bilo rečeno, in ne v tolikšni meri kot nadzor, izvajanje nadzora s strani konkretno samo enega ministrstva, vodenega od neke določene politike v nekem trenutku, ampak s strani sveta, ki je vendarle, predpostavimo, bolj pluralno sestavljen.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, prepričana sem, da sva se midva zelo dobro razumela, ampak odgovoru ste se izognili oziroma niste želeli biti konkretni. Zdaj vas bom vprašala drugače; nisem vprašala, kdaj boste zamenjali nekega urednika ali pa kdaj boste, ne vem, popravili nek članek, ki je objavljen na njihovem portalu. Spraševala sem vas, kaj boste storili, da se bo uresničeval zakon. In to je problem. No, pa še tole; mi velikokrat poslušamo, da so posamezniki neodvisni, da imajo poseben status. Veste, tako smo tudi poslušali o sodiščih; neodvisnost ali pa neodgovornost je velika razlika in vsi ti deležniki, o katerih midva govoriva, so odgovorni in zavezani zakonu in ustavi. Vprašala sem – in mi smo zakonodajna veja oblasti – in zato je pomembno tudi to, ali se posamezen zakon izvaja ali ne in zakaj se ne. Omenili ste prej tudi programski svet, Ravno zdaj smo bili priča menjavam in ta je tudi problem; še bolj vzbuja tako imenovani problem nepristranskosti. Naj vam povem, v njem so posamezniki, če poslušamo njihove komentarje, se lahko reče samo: bog se usmili. Potem imamo notri predstavnike SD, Desusa, SMC in tako, zakon pa določa, da so ti nepristranski. Ne vem, kako bo potem programski svet uresničeval in še več; predseduje mu po novem nekdo, ki je za določeno politiko rekel, da mora izginiti s prizorišča in da sploh ne zasluži druge možnosti. Se pravi, se gre tudi novega postavljavca neke čudne demokracije ali pa prej totalitarizma. Skratka, sprašujem vas: Kaj boste storili, da se bo ta zakon uresničil?
Hvala lepa. Gospod Anton Peršak, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka! Ta programski svet in seveda tudi svet sta oba oblikovana pač v skladu z zakonom, kakršen trenutno velja. Ne bi govoril o tem, ali je ta zakon dober ali ne, seveda pa soglašam z vami, da mogoče v vseh teh podrobnostih ureditev ni optimalna. Tudi sam sem, mogoče se boste spomnili, sem govoril o tem, da je treba zagotoviti to, da programski svet v nobenem pomenu besede ne bo političen organ ali pa politično determiniran organ. V skladu s tem se je Ministrstvo za kulturo, in tudi v skladu z Nacionalnim programom za kulturo, lotilo izdelave nove medijske strategije, ki v teh dneh gre v javno obravnavo, javno razpravo, pojutrišnjem bo pravzaprav prvi dan javne razprave, in znotraj te medijske strategije so načela javnega interesa pa tudi, kako zagotoviti ustrezno avtonomijo glede na politiko – zlasti v RTV – na novo opredeljena tudi v ciljih. Naša ambicija je, da bi se ravno v teh spornih razsežnostih zakonodaja, ki bi sledila tej medijski strategiji, spremenila.
Hvala lepa. Gospa Anja Bah Žibert, izvolite, imate postopkovni predlog.
Hvala lepa. Ravno odgovor in to, kar ste omenili, da bo prišlo tudi do neke javne razprave, govori o tem, da jo je pa verjetno vredno najprej narediti tudi v Državnem zboru. Dejstvo je, da se za avtonomijo pri nas skriva odgovornost, neodvisnost pa pristrankost pa neobjektivnost in ko kdorkoli karkoli reče, takrat se dvignejo, bom rekla, vsi na zadnje noge in pravijo, mi smo avtonomni in v nas nihče ne sme posegati. Vendar pa sem bila konkretna, sprašujem o 4. in 5. členu zakona, ki ga prej niste citirali, ste pa nekatere druge, ampak mislim, da tisti niso problem. Tudi zato menim, da je dobro, da bi v Državnem zboru opravili javno razpravo, ker smo priča nenehnemu zavračanja predsednika Odbora za kulturo gospoda Matića, ki nam dobesedno zavrača sklicevanje sej, čeprav so ti sklici povsem jasni in če bi bili problematični, danes ne bi mogli o tem postavljati poslanskih vprašanj. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa poslanka. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Danijel Krivec bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim, lep pozdrav tudi spoštovani ministric! Najavil sem vprašanje v povezavi s poplavno varnostjo. Glede na to, da smo na Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor imeli razpravo, smo takrat sprejeli tudi sklep, ki se je glasil, da priporoča ministrstvu in Vladi, da nadaljuje z aktivnostmi za čimprejšnjo zagotovitev ustreznih finančnih sredstev za izvajanje obvezne gospodarske javne službe. V zvezi s tem sklepom sprašujem ministrico: Kaj se na Ministrstvu za okolje in prostor dogaja glede na sprejeti sklep in kje so zaveze glede zagotavljanja dodatnih sredstev za poplavno varnost? V zadnjem obdobju se je dogodilo kar nekaj, sicer lokalnih izrednih dogodkov, vendar se vse bolj kaže, da je potrebna na tem področju neka resna zaveza in tudi pristop. Trenutno po mojih podatkih so podpisani aneksi k letnim pogodbam za leto 2016, ki vsem koncesionarjem na območju celotne Slovenije za izvajanje te javne službe urejanja voda zagotavljajo skupno 4,2 milijona evrov, skupaj z DDV. To so sorazmerno majhna sredstva, ki bi glede na razpravo, ki je bila na Odboru za okolje in prostor, kjer so koncesionarji ugotavljali, da s temi sredstvi dejansko lahko izvajajo samo nek osnovni monitoring, osnovna popravila, vzdrževanje nekih objektov, ne morejo pa v nobenem primeru izboljšati poplavne varnosti oziroma celo izvajati nekih nujnih vzdrževalnih del, ki bi jih v tem sklopu morali. Tako navedeni aneksi ne sledijo niti sprejetemu in potrjenemu programu dela za leto 2016, s katerim je bilo nekje načrtovano in predvideno, da bodo za te naloge javne službe urejanja voda zagotovljena sredstva v višini 25 milijonov evrov. Glede na zavezo, ki smo jo sprejeli, tudi sklep smo na odboru na nek način preoblikovali, bil je tudi precej bolj ostro zastavljen, vendar je ostal v domeni, da se pospešijo aktivnosti, zato sprašujem ministrico: Katere aktivnosti trenutno potekajo, ki bodo omogočile, da se te težave pri zagotavljanju tako sredstev kot pri izvajanju dejanskih protipoplavnih ukrepov začnejo v skladu s programom tudi izvajati?
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica gospa Irena Majcen. Izvolite.
Hvala. Spoštovani poslanec gospod Danijel Krivec, hvala za vprašanje. Ministrstvo za okolje in prostor, znotraj njega pa tudi Direkcija za vode, si prizadevata za zagotovitev zadostnih finančnih sredstev za izvajanje obvezne gospodarske javne službe urejanja voda. Oboji intenzivno iščemo možnosti prerazporeditve sredstev znotraj proračuna, tako direkcije kot ministrstva. Izvaja se natančna analiza predvidene realizacije proračuna, neporabljena sredstva bodo prerazporejena predvsem na postavko za izvajanje obvezne gospodarske javne službe, pa na nekatere druge postavke, kjer tudi ni dovolj sredstev. Na ta način si želimo to vrzel v postavki za zagotavljanje sredstev za javno službo urejanja voda zagotoviti. Kot ste že omenili, spoštovani poslanec, v trenutno veljavnem proračunu je za izvajanje obvezne gospodarske javne službe zagotovljenih 4,2 milijona evrov za 8 koncesionarjev, plus čiščenje celinskih voda, plus Sečoveljske soline, če pa upoštevamo še sredstva, namenjena za izvajanje javne gospodarske službe v okviru hidroelektrarn na spodnji Savi, izvaja jih podjetje Infra d. o. o., pa je teh sredstev 5,9 milijona evrov. S trenutno zagotovljenimi finančnimi sredstvi za izvajanje gospodarske javne službe je zagotovljeno obratovanje vodne infrastrukture, spremljanje stanja, dežurstva do konca leta, kar pomeni, da bodo dodatno zagotovljena sredstva tako namenjena izvajanju del na vodotokih in priobalnih zemljiščih. Prioritetno bodo najprej izvedene košnje –na območjih, kjer je ambrozija, so se le-te že pričele –, po prioritetah pa se bodo izvajala tudi druga vzdrževalna dela. Prav tako si ministrstvo skupaj z Vlado Republike Slovenije prizadeva za zagotovitev teh dodatnih sredstev. Bi pa glede zneska, ki ga omenjate, torej z akcijskim programom 25 milijonov evrov, rada povedala, da je v letošnjem letu program za zagotovitev izgradnje HE Brežice, ki zajema tudi protipoplavno varnost, predvidenih 73 milijonov evrov, kar pomeni, da v tem sklopu presegamo to vrednost. Se pa strinjam, da vsa sredstva, ki so potrebna za izgradnjo HE Brežice, niso namenjena v celoti protipoplavni varnosti, del pa. In v smislu izgradnje tega zadrževalnika, ki zagotavlja protipoplavno varnost, seveda tudi to nalogo Vlada v letošnjem letu izpolnjuje. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Danijel Krivec, zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala spoštovani ministrici za odgovor. Ravno na ta akcijski načrt bi se rad v nadaljevanju vprašanja tudi ozrl in v akcijskem načrtu, ki je bil potrjen na Vladi, pripravili ste ga vi, ministrica, skupaj z resorjem in z zainteresirano strokovno javnostjo, je bil načrt pripravljen, bil je tudi potrjen in v tem je bilo govora najprej o teh interventnih ukrepih, kasneje pa jasno tudi o dolgoročnih ukrepih. Pripravljen je bil nabor teh ukrepov, ki je bil pripravljen s strani Agencije za vode v sodelovanju z izvajalci gospodarske javne službe in ob posvetu z drugimi strokovnjaki, kjer je bilo navedeno, da bo predlog celovitih ukrepov za izvedbo reorganizacije področja urejanja voda in zmanjšanje poplavne ogroženosti itn., kjer se bo proučilo tudi veljavne predpise in pripravilo predlog normativnih sprememb, s katerimi se bodo odpravile nepotrebne administrativne ovire pri umeščanju vodne infrastrukture v prostor itn. Se pravi, tudi ta del je bil v tem akcijskem načrtu predviden, bil je sprejet v novembru 2014, se pravi, kmalu bo več kot dve leti. V tem dokumentu interventnih aktivnosti zaradi poplav, akcijski načrt, kjer tudi so posamezni sklopi, kratkoročni ukrepi, je pa tudi sklop tri – dolgoročni ukrepi s področja obvladovanja poplavne ogroženosti in upravljanja z vodami sploh, nabor sistemskih, organizacijskih, normativnih in drugih ukrepov. Tam je nabor in pod prvo točko piše: povečanje sredstev rednega vzdrževanja vodotokov, vodne infrastrukture ter vodnih in priobalnih zemljišč s cirka 6 do 8 milijonov, o čemer govorimo sedaj – v lanskem jih je bilo 8, letos naj bi bilo 6, zaenkrat je 4,2 – letno vsaj na 25 milijonov evrov. To nima zveze s poplavno varnostjo pri elektrarnah. Zato prosim za komentar tega akcijskega načrta.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, ministrica. Izvolite.
Sem prepričana, spoštovani poslanec, da bova ostala vsak na svojem bregu vodotoka zaradi tega, ker ko smo pripravljali proračun, smo želeli, da se tudi za koncesije, ki jih prejemajo občine – gre za koncesije iz vodnih virov tako hidroelektrarn kot ostalih koncesij, ki se občinam odvajajo iz naslova črpališč, torej podeljenih koncesij –, zagotovijo večja sredstva za prav namene vzdrževanja oziroma urejanja vodotokov. Takrat so v smislu podpore temu ukrepu predvsem povzdignile glas občine, ki te koncesije dobijo, jih pa večinoma zaradi tega, ker je pri njih urejena protipoplavna varnost, urejeni so vodotoki, uporabljajo za mnoge druge namene, medtem ko so občine, skozi katere pa ti isti vodotoki tečejo, pa povzročajo težave in povzročajo poplave, seveda hendikepirane. Tako opozarjati mene, česa nisem storila [[…]]Vsaj v tem smislu, se mi zdi. da je treb včasih tudi sebe vprašati, kaj smo pa mi storili, da bi bilo lažje. Je pa res, da bom to, kar sedaj vi zagotavljate, torej da pri HE Brežice ne gre za zagotavljanje protipoplavne varnosti, priznam, uporabila tudi pri naslednji diskusiji županov, ker župan Brežic mi pa govori nekaj povsem drugega. V tem smislu hočem povedati, da je za zagotavljanje protipoplavne varnosti v resnici potrebno veliko finančnih sredstev. Mi v letošnjem letu pripravljamo sprejem načrta upravljanja z vodami, tudi sklop urejanja morskega okolja in sklop protipoplavnih ukrepov, 61 območij je opredeljenih. Trenutno so vsi ti projekti v fazi izdelave celovite presoje vplivov na okolje, tako da v jesenskem času bodo prišli na vlado. Je pa res, da če bi skupaj z občinami dogovorili to uporabo sredstev glede koncesnin, ki so pridobljene iz vodnih virov, bila je predvidena postopna sanacija, torej odvzem teh sredstev, bi mogoče nekoliko lažje govorila o zagotavljanju sredstev za izvajanje lokalne javne gospodarske službe, urejene vodotokov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec, izvolite, imate postopkovni predlog.
V skladu s poslovnikom predlagam, da se o odgovoru ministrice opravi razprava. Mislim, da ministrica ne pozna dobro tega področja. Nisem rekel, da ne gre za zagotavljanje poplavne varnosti pri hidroelektrarnah, ampak da ni to del rednega vzdrževanja, o čemer govori akcijski načrt. Ko ste pisali akcijski načrt, ste točno vedeli, kateri projekti se v Posavju gradijo in kakšen vir je zagotovljen za te izgradnje hidroelektrarn in kakšen del gre za namene poplavne varnosti, pa ste vseeno v akcijskem načrtu napisali, da bo šlo za povečanje sredstev rednega vzdrževanja. Poplavna varnost pri elektrarnah ni del rednega vzdrževanja, ampak so investicije, ki so planirane več let zapored. Vi ste pa govorili o akcijskem načrtu o rednem vzdrževanju in zagotavljanju dodatnih sredstev in ta načrt in akcijski program je bil s strani Vlade potrjen, torej lahko govorimo o tem, da ne izpolnjujete sklepov Vlade, tako kot v primeru vaše predhodnice gospe Bizjak Mlakarjeve, ki ni izpolnjevala sklepov Vlade. Tudi to je sklep Vlade. Akcijski načrt ima potrditev in sprejem na Vladi in ne govori splošno o nekih sredstvih, ampak govori o sredstvih za redno vzdrževanje vodotokov, vodne infrastrukture, vodnih in priobalnih zemljiščih. V nadaljevanju pa govori tudi o aktivnostih, ki morajo biti narejene na področju spremembe zakonodaje in zmanjšanju administrativnih ovir pri umeščanju v prostor. Ravnokar ste omenili, da se delajo CPVO. Verjetno nekateri CPVO, ki so zahtevani, malim graditeljem hidroelektrarn tudi niso potrebni in je to velika birokratska ovira, ki nima podlage niti v evropskih regulativah, pa še ni urejena, pa še marsikaj na temu področju. Teh sklepov, ki so v akcijskem načrtu napisani, se na vašem ministrstvu ne izvaja. Tako o posavskih elektrarnah – ne mi več mešati, ne govorim, da tam ne gre za poplavno varnost, seveda gre zanjo, vendar je to del investicijskih vlaganj. Akcijski načrt pa konkretno govori o rednem vzdrževanju na temo, na katero je bil tudi sklican odbor. Ker gre za vsa ostala območja. Vi ste mi tudi v odgovoru na pisno poslansko vprašanje glede zagotavljanja sredstev navedli tudi odgovor, da bodo konkretne številke znane šele v drugi polovici leta, ko bo mogoče z večjo gotovostjo napovedati realizacijo po posameznih postavkah. Poglejte, če bomo delali rebalans ali pa če bomo čakali konec leta, zato da bomo rekli, koliko smo naredili na preventivnem zagotavljanju poplavne varnosti, potem pa res lahko samo molimo, da ne bo poplav. Hvala lepa.
Gospod poslanec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospa Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku ter ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Spoštovana ministrica in spoštovani minister! Državni zbor je trenutno v postopku zapisa v ustavo nedvoumne pravice do vode. S tem hočemo dokončno preprečiti, da bi voda postala tržno blago in oskrbo z njo določiti kot neprofitno javno službo, katere izvajanje je neposredna dolžnost države. Cilj spremembe je torej preprečiti kakršnokoli privatizacijo in komercializacijo oskrbe s pitno vodo in oskrbi z vodo dati absolutno prednost pred vsemi drugimi rabami. Načrtovana sprememba ustave ima veliko podporo med ljudmi in veseli me, da je ta velika podpora tudi tukaj v Državnem zboru in da vpis vode v ustavo lahko pričakujemo že jeseni. Opozorila pa bi rada, da lahko vse te lepe namene pokvari sprejem Trgovinskega sporazuma med Kanado in Evropsko unijo, znanem pod kratico CETA. Pravice in dolžnosti v zvezi z vodo so namreč tudi del CETE. Res je, da tudi ta sporazum priznava pomembnost vode, srečamo jo že na 8. strani od tisoč 598 pravno prečiščenih strani besedila sporazuma, v posebnem razdelku, ki ima vsega 3 odstavke. Na prvi pogled zgleda vse super. V 1. odstavku beremo, da voda v naravnem stanju ni blago in da zato zanjo veljata le dve poglavji sporazuma. V 2. odstavku je celo zapisano, da nič v CETI ne zavezuje podpisnic k temu, da bi morale dovoliti komercialno rabo vode, ampak hudič se po navadi skriva v podrobnostih. In na skoraj tisoč 600 straneh najdemo teh podrobnosti ogromno. Na neprijetno presenečanje naletimo že v 3. odstavku razdelka o vodi, kjer je zapisano, da "v kolikor podpisnice komercialno rabo vode že dopuščajo, veljajo za vodo prav vsa določila sporazuma, tudi določila poglavja o investicijah in varovanju le-teh s sistemom ICS uredb." Skratka, Slovenija je podelila že kar nekaj koncesij za oskrbo z vodo in za komercialno rabo vodnih virov, na primer, tujim multinacionalkam, kot je Heineken, podeljena koncesija za črpanje naravnih virov je v določbah sporazuma CETA opredeljena pa kot investicija. V Sloveniji torej že imamo komercializirano rabo vodnih virov in sprejetje CETE bi tako rabo vode podvrglo prav vsem določilom sporazuma, tudi morebitnim tožbam tako imenovanih vlagateljev. To pomeni, da bi kapital hitro trčil ob javni interes prednostne oskrbe prebivalstva s pitno vodo, ki jo hočemo zdaj zapisati v ustavo. Zato vaju sprašujem: Ali je Vlada proučila vpliv CETE na razpolaganje z naravnimi viri, predvsem z vodo? Kakšen vpliv bi sprejetje CETE imelo na že podeljene koncesije za komercialno koriščenje vodnih virov in koncesije, podeljene za oskrbo prebivalstva z vodo ter čiščenje odpadnih voda? Ter Kako bi sprejetje CETE vplivalo in omejevalo izvajanje načrtovanih sprememb ustave, s katerimi se o oskrbi prebivalstva z vodo daje prednost pred drugimi rabami, oskrbo pa se daje v neposredno izvajanje državi oziroma lokalnim skupnostim? Za vajine odgovore se vama že vnaprej zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod Zdravko Počivalšek, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, poslanke, poslanci, spoštovana poslanka, hvala za vprašanje! Naj uvodoma poudarim, da Evropska unija v vseh prostotrgovinskih sporazumih vedno ščiti upravljanje z vodnimi viri. V okviru CETA sporazuma je voda posebej zaščitena že v uvodni določilih, kot ste sami ugotovili. Posebej je navedeno, da je voda naravno stanje, vključno z vodo v jezerih, rekah, vodnih zajetjih in podobno. Voda torej ni ne blago in ne proizvod. Določeno je tudi, da ima vsaka pogodbenica pravico do varovanja in ohranjanja svojih naravnih vodnih virov. Sporazum pogodbenic ne obvezuje, da bi morale dovoliti tržno uporabo vode v kakršnekoli namene. Poleg že navedenega Evropska unija še dodatno ščiti vodne vire, dodatna zaščita vodnim virom je dana v delu sporazuma, ki se nanaša na storitve investicije, v navedeni del je vključena določba, da EU še naprej ohranja pravico do sprejemanja ali ohranjanja kakršnihkoli ukrepov glede zbiranja, prečiščevanja in distribucijo vode gospodinjstvom, industriji, komercialnim ali drugim uporabnikom, vključno z zagotavljanjem pitne vode in upravljanjem z vodo. Sporazum CETA tako ne bo v ničemer spreminjal veljavne ureditve v Sloveniji ali omejeval nadaljnje urejanje tega področja, na katerem država podeljuje pravico do rabe vode bodisi preko vodnega dovoljenja, ki se ga podeljuje, na primer, za oskrbo s pitno vodo, bodisi koncesije, ki se podeljuje za potrebe proizvodnje pijač, kopališč s termalno vodo in podobno. Ob tem želim poudariti, da navedena ureditev ne pomeni privatizacije vodnih virov, upravljanje z vodnimi viri je sicer pristojnost Ministrstva za okolje in prostor, ki lahko poda več informacij glede same ureditve na tem področju. Zadnja varovalka, ki pa jo imamo, je pa še vedno razumevanje vseh evropskih članic, da bo sporazum CETA ratificiralo vseh 28 parlamentov, tako tudi naš. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, izvolite.
Hvala za vprašanje, spoštovana gospa Violeta Tomić! Pomen varstva vodnih virov je vpet v evropsko okoljsko zakonodajo tako na ravni temeljnih načel, na ravni primarne zakonodaje Evropske unije. Prav tako je to področje specialno urejeno z vodno direktivo, ki jo je Slovenija prenesla v svoj pravni red. Res je, da sedaj že 74. člen Ustave varuje naravne vire, med katere sodi tudi voda. Res pa je, da ta sprememba zapisa določila za pitno vodo, ki se pripravlja kot 74.a člen Ustave tudi naše ministrstvo podpira. Vodna direktiva posebej zahteva konkretne ukrepe za varstvo vode, in sicer vsaka uporaba vode mora biti podvržena dovoljevanju, uporaba vode mora biti podvržena povračilu stroškov obremenjevanja s strani uporabnikov in uporaba vode ne sme povzročati slabega stanja vode, ki se nanaša na količine vode. V notranji zakonodaji je varstvo naravnih virov zagotovljeno, kot sem že povedala, na ravni ustave, je pa posebej nekaj določil v Zakonu o vodah, in sicer voda kot naravno vodno javno dobro, zagotovljena je splošna raba voda, obsega zlasti rabo vodnega ali morskega dobra za pitje, kopanje, potapljanje, drsanje ali druge osebne potrebe, in na vodni substanci, torej na vodi, ni mogoče pridobiti lastninske pravice in z njo upravlja izključno država. Res pa je že, da je sedaj z Zakonom o vodi opredeljeno, da na nekem področju z večjim koncesionarjem, večjim porabnikom vode v primeru, da vodni vir, ki je predviden za oskrbo prebivalcev s pitno vodo, ima absolutno prednost pred ostalimi uporabniki. Mogoče še v nadaljevanju kaj drugega. V glavnem moram povedati bolj tako po domače, ta tematika vode je precej zahtevna, je z vodo bogata Slovenija, tudi v vseh procesih smo veliko veliko stvari postorili, nekaj pa še v prihodnosti je treba storiti.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana ministra! Nisem zadovoljna z vajinimi odgovori, kajti v tretjem odstavku razdelka o vodi, ponavljam, je zapisano, da v kolikor podpisnice komercialno rabo vode že dopuščajo, veljajo za vodo prav vsa določila sporazuma, tudi določila v poglavju o investicijah in varovanju le-teh s sistemom ICS arbitražnim mehanizmom. 80 % vseh najkvalitetnejših vodnih virov je prodanih. Pravice so pa predimenzionirane in enormne. Res ministrica, vodno bogata je Slovenija, vendar te multinacionalke izčrpujejo našo podtalnico in ni tako, kot je bilo prej, ko so bili naši koncesionarji, ki so bili omejeni. Verjemite mi, da Združeni arabski emirati, ki so dobili koncesijo na Costelli, se pravi Ardeya Global, izčrpujejo mnogo več, kot bi slovenski lahko sploh kdaj izčrpal. Tudi Heineken, Donat Mg, ki ima hrvaški Atlantic Group. Skratka, še hujše pa je na področju odvajanja in čiščenja voda. Popolnoma nepozorni smo bili ravno zato, ker smo tako vodata dežela, na nekatera opozorila, na primer multinacionalka Degremont je pred 15 leti doživela velik upor prebivalstva v New Delhiju, ko so privatizirali oskrbo z vodo. Ta ista je solastnica čistilne naprave v Mariboru. Potem multinacionalka Suez, bila je afera s 300-odstotnim skokom cen vode v Solunu in zdaj v Mariboru plačujejo nadpovprečno visoke račune za čiščenje voda. V Kranjski Gori, na Bledu, v Šentjerneju, Laškem plačujejo podjetju WTE Wassertechnik, ki je del multinacionalke EVN. Skratka, en primer tega mehanizma ICS, da zaradi površno napisane koncesijske pogodbe mora Občina Laško plačati tej multinacionalki 3,7 milijonov evrov kazni, to je kar ena [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Zdravko Počivalšek.
Samo še enkrat lahko povem, da sta dve stvari, o katerih ste govorili: CETA in vpliv na gospodarjenje z našimi vodnimi viri. CETA ni ratificirana. Če bi bilo karkoli od tega nevarno, kot ste povedali, mislim, da imamo dosti veliko varovalko. Verjamem pa, da v tem sporazumu s CETO nimamo nekih vzvodov, s katerimi se bodo zadeve dogajale v smeri, kot ste jih navedli. Ne verjamem pa, da je vpliv multinacionalk v solastništvu na ceno tisti ali pa takšen, da je vplival na visoko ceno. Še vedno so, kakorkoli že, v manjšinskem deležu. Imamo pa vse vzvode za to, o tem lahko več pove ministrica, da se količine, ki so v pogodbah s koncesijo napisane, spoštujejo. Skratka, verjamem, da ima naša država vse vzvode v rokah in da jih bo imela tudi naprej za gospodarjenje z vodnimi viri. Hvala.
Hvala lepa. Ministrica gospa Irena Majcen.
Hvala. Sem že povedala, pa ponavljam, voda za oskrbo s pitno vodo je z Zakonom o vodah še posebej varovana, in sicer je izrecno določena prednost rabe vode za oskrbo s pitno vodo pred drugimi rabami vode. Za rabo vode za oskrbo s pitno vodo, ki se izvaja kot gospodarska javna služba, lahko pridobiva vodno dovoljenje izključno občina ali država. To pomeni, da se vodno pravico lahko tudi odvzame, če se krši akte, ki se nanašajo na namen, obseg in pogoje rabe vod, če se ne plača za vodno pravico in v drugih primerih kršitev. Sicer pa bi povedala, da vaš podatek, kolikšen je delež vode, ki jo črpajo podjetja za namene distribucije, povsem nepravilen. Gre za zelo majhen delež, večino vodnih dovoljenj je za oskrbo s pitno vodo podeljeno občinam. In potem, ko govorite o tem, kako se v Mariboru, na Bledu in še kje z odvajanjem in čiščenjem odpadnih voda ukvarjajo koncesionarji, ki so jih občine izbrale, pa seveda na vodne vire oziroma na to, o čemer najprej postavljate kot vprašanje, torej vodni viri, nima nobenega vpliva. Dejstvo pa je, da Slovenci moramo biti na to svoje bogastvo, torej na vode, tudi v prihodnje pazljivi. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, imate postopkovni predlog.
Ministrica, v nasprotju z vami mislim, da je voda voda in da je povezava med podtalnico in vodo, ki jo pijemo, zelo intenzivna in da moramo za vse to skrbeti. Skratka, mehanizem ICS že deluje. Multinacionalke si že lastijo 80 % naših vodnih virov in plačujemo njim tudi kazni. Torej: Kaj bomo spremenili, ko bomo vodo kot pravico vpisali v Ustavo? Verjetno nič. Argumentov, zakaj je sprejetje CETA v nasprotju z interesi prebivalcev Evrope in Slovenije imamo ogromno, kajti po Evropi se bo začelo dogajati to, kar se v tem trenutku dogaja v Estoniji. Državo Estonijo namreč toži zasebni investitor, ki zagotavlja oskrbo z vodo. Zakaj? Ker Estonija ni dovolila zvišati cen oskrbe z vodo in zato od nje zahtevajo kar 90 milijonov evrov. Nejasno je tudi, ali se bo eventualnem izteku veljavnih koncesij za komercialno rabo Republika Slovenija sploh lahko privoščila, da ne podeli novih koncesij ali pa da ne podaljša obstoječih. In tudi takšen ukrep bi verjetno vlagatelj lahko smatral kot diskriminatoren in morebiti sprožil spor pod okriljem ICS. Mislim, da je to zelo pomembno področje in je zelo usodno za prihodnost vseh prebivalcev Slovenije, zato predlagam v skladu s poslovnikom, da se o tej temi in o vajinih odgovorih opravi razprava na naslednji seji. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Mag. Anže Logar bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Hvala, predsedujoči. Ne mine posamezna poslovna ali kadrovska odločitev Slovenskega državnega holdinga, ki v javnosti vzbudi bodisi začudenje, bodisi zgražanje, bodisi presenečenje. Če se ne motim, se je Vlada v koalicijski pogodbi zavezala k skladnemu korporativnem upravljanju z državnim premoženjem, to je 14 milijard našega premoženja, torej zadnji vredni del našega gospodarstva, ki je ostal v naših rokah in s katerim pač na nek način posredno upravlja država. Zgodba se je začela z nočno sejo nadzornikov SDH, ki je postavilo takšno vodstvo SDH, kakršnega je postavilo, ampak izvorna krivda ali pa izvorni krivec za tovrstno dogajanje je seveda Vlada. Mislim, da Vlada ne more bežati pred to odgovornostjo; namreč, spomnimo se, nadzornike SDH je imenoval DZ na predlog Vlade, na predlog sicer ministra za finance. V kadrovskih rešitvah, ki potem kasneje pogojujejo tudi vse kadrovske rešitve in poslovne določitve, pač ne moremo mimo imenovanja predsednika uprave SDH. Med drugim se je ob to spotaknila tudi Komisija za preprečevanje korupcije, ki je v vmesnem mnenju, ki ga je izdala v začetku meseca maja tega leta, zapisala, citiram, "… Nadzorni svet SDH pri izbiri in imenovanju predsednika uprave SDH po mnenju komisije ni upošteval dejstva, da je bil izbrani kandidat član uprave NLB v času, v katerem je komisija ugotovila sistemske anomalije in spornosti obravnavanja in obravnavanja bančnih naložb v Sloveniji in nekdanji Jugoslaviji. O konkretnem postopku preiskave, ki ga je komisija vodila, je bil obveščen tudi nekdanji Nadzorni svet NLB, pri katerem bi Nadzorni svet SDH lahko preveril, da dotedanje ravnanje izbranega kandidata". Skratka, na čelu SDH imamo predsednika, ki je, ko je bil sam predsednik kreditnega odbora Nove Ljubljanske banke, imenoval ali pa odobril za 750 milijonov evrov kreditov, ki so danes na Družbi za upravljanje terjatev bank. Zato sprašujem ministra, ki je na nek način omogočil takšno imenovanje: Kako komentira kadrovske odločitve SDH in tudi poslovne odločitve SDH, ki smo ji v zadnjem času priča glede na nove moralno-etične standarde in krasno korporativno upravljanje, s katerim se je zavezala Vlada? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister gospod Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Kadrovanje SDH je več kot očitno ena najbolj stalnih vročih tem razprav Državnega zbora, pa kolikor je meni poznano, ne samo v tem mandatu. Na to temo je bila v tem mandatu zastavljena vrsta ustnih in pisnih poslanskih vprašanj, opravljenih je bilo že več sej Komisije za nadzor javnih financ, Odbora za finance in monetarno politiko, tudi dve izredni seji Državnega zbora v novembru 2015 in marcu 2016. Poleg tega je Poslanska skupina nepovezanih poslancev v zakonodajni postopek vložila tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki se med drugim tudi močno nanaša na kadrovanje. O tem predlogu je Državni zbor že opravil splošno razpravo, v kateri je bilo tudi izpostavljeno kadrovanje. Vlada se je do predloga zakona pisno opredelila pred splošno razpravo in utemeljeno opozorila, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ne glede na to ste poslanke in poslanci s 77 glasovi za in z 0 proti presodili, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Ta se bo naslednji teden nadaljevala na matičnem Odboru za finance in monetarno politiko, ob tem pa vas moram posebej opozoriti, da je tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora s svojim mnenju pritrdila mnenju Vlade in opozorila, da so predlogi neskladni s konceptom zakona in ustavnim načelom pravne države, da prekomerno posegajo v prost pretok kapitala in svobodo ustanavljanja iz pogodbe o delovanju EU, da so neizvedljivi in da ne dosegajo namena predloga zakona. Vlada je v vseh teh razpravah podala tako pisne odgovore in utemeljitve kot tudi ustna pojasnila na samih sejah, vendar so bile venomer prezrta in preslišana, zato mi dovolite, da vam ponovno pojasnim koncept korporativnega upravljanja družb v državni lasti, kot ga predpisuje Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ki temelji na smernicah in dobri praksi OECD in to smo se pri vključitvi v OECD tudi zavezali. En od osnovnih namenov Zakona o SDH je ločitev funkcije države kot lastnice od drugih funkcij države oziroma ločitev politike od upravljanja. Niti Vlada niti Državni zbor se skladno s tem ne smeta vmešavati v vsakodnevno vodenje družb v državni lasti, kamor sodi tudi kadrovanje. To pač zagotavlja načelo neodvisnosti, ki določa, da SDH in njegovi organi niso vezani na navodila državnih organov ali tretjih oseb, pri izpolnjevanju nalog, skladno s zakonom, pa morajo delovati neodvisno in samostojno. Izjema so določbe o obveznem upoštevanju ciljev, določenih v strategiji in drugih aktih upravljanja, ter morebitne določbe posebne zakonodaje, ki velja za posamezne naložbe. V tem okviru deluje tudi Vlada kot skupščina SDH, SDH mora na drugi strani izvajati uresničevanje vseh navedenih aktov, skladno z načeli skrbnosti, gospodarnosti in preglednosti. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Anže Logar, izvolite, zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala, predsedujoči. Odgovora seveda nisem dobil. Pol časa je minister namenil preteklim dogodkom v zvezi s to temo, katere seje so tu potekale, pol časa pa še enkrat obrazložitvi nekih pravil, ki se jih v bistvu niti Vlada sama ne drži. Glejte, sramota v zvezi z imenovanjem nadzornikov Nove Ljubljanske banke. Nisem slišal ministra, da bi dal nek moralno-etični kompas po takšni propadli zgodbi. Potem imamo naprej, ne vem, imenovanje v začetku tega leta predsednika uprave Nafta Lendava. Glejte, še zdaj ne vem, kdo je gospod Borut Bizjak, ki je prevzel to družbo. Ali je to tisti Borut Bizjak, ki je vodil poslovno enoto Probanke v Mariboru? Ne vem, sem vprašal ministra za življenjepis tega novega direktorja, pa je bil odgovor ministra, da teh podatkov ne daje, ker je to vprašanje SDH, ob tem da je to državno premoženje. Pa imamo naprej zdaj to sramoto, ki jo SDH dela ministru oziroma prvemu ministru, predsedniku Vlade. Predsednik Vlade pride na obisk v Luko Koper in reče, da nikogar ne bomo menjali. Čez štiri dni izve oziroma še naslednji dan izve v medijih, da v bistvu bodo menjali. Ne vem, kako ta vlada ima občutek, da je v sedlu in da vlada, če sama niti ne pozna podatkov, s katerimi bi morala razpolagati. Recimo, če pogledamo to temeljno načelo, ko je minister zdaj omenil ločitev politike od upravljanja. Niti DZ niti Vlada se ne smeta vmešavati v delo SDH. Zakaj pa potem ne oštejete vašega državnega sekretarja Dragonjo? Poglejte to besedo: "S privatizacijo NLB se mudi, zelo mudi." Izrečena v začetku junija, neposredno se je vmešal v delo SDH. Ali ste gospoda Dragonjo poklicali na odgovornost, ste ga vprašali, ste mu rekli morda, naj se ne vpleta v poslovanje SDH?
Hvala lepa. Kolegi, tam gospod Beno in kolegi, prosim, če [[…]] Izvolite, dr. Dušan Mramor.
Ne bi želel nič več dodati, kot samo to, da pač Vlada ali vsaj Ministrstvo za finance, ki potem tudi predlaga Vladi, se ne želi vmešavati v odločitve o upravljanju tistih družb, ki so v lasti oziroma upravljanju SDH, in se bo strogo držalo teh smernic OECD, ker se strogo držimo ločitve politike od upravljanja z državnim premoženjem. To je ves smisel strategije, ves smisel Zakona o SDH, ves smisel tega sistema, kot smo ga postavili, kaj določi Vlada, to so cilji, merila in tako naprej, in po tem ocenjuje, ali je uspešno ali neuspešno upravljanje, ali so ti cilji doseženi ali ne. Ta stvar v zvezi z NLB pa je del strategije in v strategiji je tudi določeno in strategijo je sprejel na predlog SDH, nese na Vlado, recimo temu Ministrstvo za finance, in potem to potrjuje Državni zbor in v tem okviru pa se lahko izražajo tudi mnenja o določenih privatizacijskih postopkih, ki so del strategije. Ampak v samo upravljanje in določanje kadrov in tako naprej se Ministrstvo za finance ne bo niti izrekalo niti vtikalo.
Hvala lepa. Gospod Anže Logar, imate proceduralno, izvolite.
Hvala. Če sem prav razumel ministra, torej glede na to, da gre za Dragonjo, se lahko oglaša in ocenjuje, glede na to, da gre pa v tem primeru pa za Državni zbor, pa mi ne smemo v te poslovne politike posegati. Poglejte, glede na to, da je minister povedal, da je namen Vlade potem kot skupščine in tudi na nek način ministra oceniti, ali so ti cilji doseženi, pa mislim, da je potrebna neka širša razprava, da bo lahko minister dobil to priložnost in možnost, da bo ocenil, ali so ti cilji doseženi, da bo ocenil, ali so v primeru Palome cilji SDH in na koncu koncev skupščine doseženi, da bo ocenil, ali so lahko postopki v zvezi s privatizacijo Nove Ljubljanske banke doseženi, da bo lahko na ostalih področjih, če je, recimo, Luka Koper dosegla svoje cilje, če so ti cilji doseženi in če so doseženi, zakaj potem menjava in tako naprej, da bo imel minister to priložnost, da bo lahko razložil nam, poslancem in na koncu koncev s tem tudi davkoplačevalcem, kako je SDH upravičil ta svoj obstoj in te svoje cilje. In potem verjamem, da bo tudi teh vprašanj, ki se nanašajo na posamezno temo, manj, ker bo minister to lahko obrazložil. Tako predlagam, da o tem opravimo neko širšo razpravo v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospa Janja Sluga bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, področje socialne ekonomije v Evropi vse bolj pridobiva na svojem pomenu, namreč krepi se zavedanje,da lahko ta panoga, četudi ni primarno usmerjena samo k ustvarjanju dobička, pomembno prispeva k ustvarjanju novih delovnih mest na specifičnih ravneh gospodarske in družbene dejavnosti. Dodatno so socialne inovacije nek izziv in odgovor tudi za tista že obstoječa podjetja, ki bi se lahko v marsičem zgledovala po socialnih podjetjih. Socialno podjetništvo krepi družbeno solidarnost in je pomembno stičišče inovativnosti, odgovornosti do družbe, v kateri delujemo, pa tudi sodelovanje. V Sloveniji imamo številna izjemna socialna podjetja, v evidenci jih je že preko 140, ki si zaslužijo pomoč in posluh Vlade. Vem, da je eden izmed glavnih ciljev vašega mandata podpreti socialna podjetja v Sloveniji, zato vas sprašujem: Katere ukrepe ste na temu področju že sprejeli? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Predsedujoči, poslanke in poslanci, spoštovana poslanka! Vlada Republike Slovenije je v koalicijski pogodbi opredelila področje socialnega podjetništva, zadružništva in ekonomske demokracije kot enega izmed strateških področjih te vlade. V sklopu vladnega strateškega projekta številka 9 je določila ključna področja izvajanja tega projekta. Področje je bilo umeščeno v operativni program evropske kohezivne politike, na ta način smo zagotovili ustrezen obseg sredstev za podporo različnim oblikam kooperativ in socialnih podjetij in njihovem podpornem okolju. Posebne pozornosti je deležno področje socialnih inovacij tudi v Strategiji pametne specializacije. Zakon o socialnem podjetništvu je tik pred posredovanjem v medresorsko obravnavo, zakon je že bil v javni obravnavi in v usklajevanju s socialnimi partnerji. Načrtujemo tudi spremembo Zakona o zadružništvu, pri tem zakona nimam namena spreminjati njegove vsebine,ker je v praksi dober in dobro deluje, dodali bomo le nekatere sodobne oblike kooperativ, potrošniške, dobaviteljske in podobno. V pripravi je tudi Zakon o delavskih odkupih, v njem bomo opredelili postopek ustanovitve delavske kooperative in finančni mehanizem, ki ga lahko na ravni države oblikujemo kot pomoč pri delavskih odkupih. Intenzivno razmišljamo o ukrepih za spodbujanje lastništva zaposlenih v podjetjih in tudi visokotehnološka podjetja, kot je na primer Dewesoft, se namreč vse bolj odločajo za odkupe podjetja s strani zaposlenih. 3. junija smo objavili razpis za zagon socialnih podjetij v višini 1,9 milijona evrov, to so finančni ukrepi za spodbujanje socialnih podjetij, od tega je 1,4 milijona evrov namenjenih kooperativnim oziroma socialnim podjetjem. V posebnem sklopu s pol milijona evrov podpiramo mladinske kooperative, te so predvsem pomembne za mlade, ki se po končanem študiju ne morejo takoj zaposliti, se pravi podpora vstopu na trg dela. Tudi prvi razpis za podporo različnih vrst kooperativ. V pripravi je razpis za regijske mreže podpornih okolic za socialna podjetja v višini 800 tisoč evrov. S tem razpisom bomo sofinancirali 12 regijskih mrež v višini 0,6 milijona evrov in eno nacionalno mladinsko mrežo, podporno okolje, v višini 0,2 milijona evrov. Ta razpis bo predvidoma objavljen do konca junija. V pripravi je tudi razpis za mentorske sheme, ki se bo navezoval na regijske mreže podpornih okolij, predvidena višina razpisa 1,9 milijona evrov, in bo objavljen predvidoma konec junija. V sklopu podpore mednarodnim aktivnostim pa bo v mesecu juliju 16, objavljen tudi razpis s področja transnacionalnosti, v okviru tega razpisa bomo našim podjetjem pomagali poiskati partnerje v državah Evropske unije. V tem instrumentu sodeluje 13 držav Evropske unije in višina sredstev, ki so na razpolago, je 100 tisoč evrov. Še nekaj o nefinančnih ukrepih. S spremembo Zakona o javnem naročanju smo v členu, ki obravnava pridržana javna naročila, poudarili pomen socialnih podjetij, s tem smo jim omogočili lažje pridobivanje naročil s strani občin in drugih javnih institucij. Načrtujemo tudi širitev aktivnosti iz naslova evropske direktive o storitvah v splošnem gospodarskem interesu, ta namreč širi področje izvajanja določenih javnih storitev v obliki koncesij tudi na kooperative. Zasledujemo cilje tako imenovane deinstitucionalizacije, ki pomeni prenos izvajanja nekaterih javnih storitev na kooperative in na socialna podjetja. To lahko prinese manjšo obremenitev države z izdatki za javni sektor, s tem pa posledično nižje obremenitev podjetij. Podjetja namreč s svojimi davki največ prispevajo v državni proračun, to je še en dodaten ukrep za povečanje konkurenčnosti celotne države. Da zaključim s primerjavo. V Evropski uniji socialno podjetništvo, družbeno odgovorno podjetništvo ustvari do 8 % bruto družbenega proizvoda, v Sloveniji v tem trenutku samo 1 %. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga [[…]]V redu. Mag. Marko Pogačnik bo postavil vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču. Izvolite.
Spoštovani minister dr. Klemenčič, rad vam bi zastavil vprašanje v zvezi z ukrepi, ki ste jih kot minister za pravosodje uvedli v zvezi s hitrejšim reševanjem sodnih sporov. Dejstvo je, da mednarodne raziskave kažejo na to, da Slovenija na tem segmentu bistveno odstopa od ostalih držav Evropske unije, in sicer da se gospodarski spori v Sloveniji rešujejo bistveno počasneje kot v ostalih državah Evropske unije. Nekako v povprečju traja to več kot tisoč dni. Zanima me: Katere ukrepe ste vi kot minister v sedanjem, skoraj dveletnem mandatu oziroma Ministrstvo za pravosodje do sedaj sprejeli, da bi se ta segment reševanja sodnih sporov izvajal hitreje? Dejstvo je, da zaradi počasnega reševanja gospodarskih sporov trpi predvsem gospodarstvo in da se marsikatero tuje podjetje, tuji investitorji ne odločajo za prihod v Slovenijo in kar nekaj tujih korporacij se je že odločilo, da svoj sedež iz Slovenije raje prestavi v sosednjo Hrvaško. Dejstvo je tudi, da ima slovensko pravosodje probleme z izvrševanjem sodnih odločb, na kar je pa tudi že opozorila Evropska komisija. Če lahko v nadaljevanju poveste: Kateri ukrepi so bili že sprejeti na tem področju oziroma ali vi oziroma vaše ministrstvo pripravlja še katere dodatne ukrepe na tem področju? Hvala.
Hvala lepa. Mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani poslanec, ostali poslanke in poslanci! Začel bom tako. Delim skrb z vami, da je hitrost in učinkovitost reševanja gospodarskih, pravnih sporov tesno povezana tudi s tujimi investicijami in pravno varnostjo tujih naložb v Republiki Sloveniji. Sami se v vašem vprašanju navedli, da nas na to opozarjajo tudi mednarodne študije in kazalniki. Sedaj ne vem, katere imate v mislih. Dejstvo namreč je, da četudi po mojem mnenju napredek ni zadosten, je pa očiten. Tako bomo rekli, najbolj relevantna študija Justice scoreboard, študija Evropske komisije kot študija Svetovne banke v zadnjih letih, posebej v zadnjih dveh letih, na področju delovanja pravosodja zaznava konkreten in merljiv napredek, celo tako daleč, da je v zadnjem poročilu, poročilu iz leta 2016, prav na področju gospodarskih sporov in insolventnih sporov Svetovna banka napisala, da je Slovenija naredila tako imenovani significant, se pravi, zelo pomemben progress, napredek. To ne pomeni, da je stanje zadovoljivo. V preteklosti, v lanskem letu, ne vem, kako ste sami glasovali, smo omogočili s spremembo Zakona o sodiščih predvsem drugačno razporeditev okrožnih in okrajnih sodnikov, s tem da bi bila obremenitev čim bolj enotna. To se je v praksi skozi zadnje leto, odkar zakon velja, tudi uveljavilo. Tudi sicer na področju gospodarskih sporov so nekatera sodišča skozi tako imenovano triažo dosegla precej dobre rezultate. Ampak tako, zelo na kratko: če želimo na tem področju stanje še izboljšati, rabimo holistični pristop na treh področjih. Najprej je sprememba procesne zakonodaje – kako se ljudje pravdajo, po domače povedano. Drugo, bolj učinkovito organizacijo, in tretjič, večjo odgovornost in transparentnost sodstva za morebitne napake. Na prvem delu seveda nismo sprejeli še nič, vendar smo tik pred tem, da v ta častitljivi zbor pošljemo preko Vlade spremembo Zakona o pravdnem postopku. Tega nismo mogli storiti čez noč, čeprav smo se tega lotili že lansko leto. Gre za enega ključnih procesnih zakonov in spremembe, ki so v pripravi – in kakor tukaj stojim, jih bomo še letos, upam da, obravnavali v Državnem zboru –, prestavljajo koncentracijo postopkov s ponovno uvedbo pripravljalnega naroka, predstavljajo hitrejše odločanje o pritožbi, saj sodna taksa ne bo več predpostavka za pritožbo, omejevanje možnosti, ko lahko pritožba na sodišče sodbo razveljavi in vrne v ponovno sojenje, in uvedbo nadzornih mehanizmov za preprečevanje neutemeljenih razveljavitev sodb in vračanje na prvo stopnjo. Skratka, tega smo se lotili na ta način. Spremeniti želimo procesno zakonodajo, nato organizacijo sodišč, ki je zelo pomembna v tem, ker so sodišča v Sloveniji zelo neenakomerno obremenjena. Mislim, da boste še v tem letu dobili v parlament spremembo Zakona o sodiščih, ki bo uvedel enovito prvostopenjsko sodišče. Sam sem pa že napovedal reformo oziroma optimizacijo sodne mreže, kar pa seveda ne bo preprosto, ker ne glede na politično barvo, v trenutku, ko bodo v neki občini, kjer obstaja, na primer, okrajno sodišče z enim ali dvema sodnikoma ali sodnicama, začeli, po domače povedano, šravfati dol tablo Sodišče, bo cel problem. Če potegnem črto, nisem zadovoljen s tem, kako hitro se gospodarski spori rešujejo v Sloveniji, in v celoti se zavedam, kako zelo tesno je to povezano s konkurenčnostjo slovenske države in gospodarstva v celoti. Ne morem pa mimo dejstva, da tako Evropska komisija, kot Svetovna banka, kot IMF ugotavljajo, da so bili na tem področju v zadnjih letih storjeni veliki koraki naprej in da je trend pozitiven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Spoštovani minister, niste dali nobenih res takšnih konkretnih ukrepov, ki bi pripomogli k temu hitrejšemu reševanju gospodarskih sporov, in sem čakal v tem uvodnem delu vprašanja in bi vas zdaj prosil za komentar. Primer poljskega sklada Abris, ki je odstopil od pogodbe v zvezi z dokapitalizacijo družbe Paloma, razloga pa je bil dolgotrajni sodni postopki, povezani s tožbo malih delničarjev. To pomeni, poljski sklad je odstopil od pogodbe, ki bi moral dokapitalizirati družbo s 15 milijoni evrov, in prepričan sem, da s temi postopki, ki so trajali bistveno predolgo, se je ogrozilo 700 delovnih mest v Sladkem Vrhu in družbi Paloma. Kakšne ukrepe boste do sodišča, gospodarskega oddelka v Mariboru, kot minister za pravosodje uvedli? Ali boste katere – glede na to, da je tukaj šlo za izpodbojno tožbo ene male delničarke ali več združenj in da pri izpodbojnih tožbah na skupščinah lahko govorimo samo o procesnih dejanjih in da tukaj sodišču ni bilo treba ugotavljati vsebinsko, ampak samo, ali je bil zapisnik v redu pripravljen ali ne? Vsi strokovnjaki so rekli, da bi normalno sodišče za to potrebovalo maksimalno en mesec časa. V Mariboru pa gospodarski oddelek o tem ni mogel odločati več kot pol leta. S tem je Paloma izgubila 15 milijonov evrov in na kocko se postavlja 700 zaposlenih. Zanima me: Kakšen je vaš komentar tega konkretnega primera? Katere ukrepe boste kot minister za pravosodje potem sprožili?
Hvala lepa. Gospod minister mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa, ponovno, za besedo. Najprej, rekli ste v vašem uvodnem izvajanju, da nisem podal nobenih konkretnih ukrepov. Res ne vem, kaj lahko še naredim, razen tega da sem vam povedal, da bomo spremenili ključen zakon, da na njem že delamo in da ga boste jeseni dobili tukaj na mizo, ter da delamo na novi sodni mreži. To so zelo zelo konkretni ukrepi, to ni tako, nekaj skozi okno, to so zelo konkretni ukrepi. Kar se tiče Palome. Če bi vedel, da me boste spraševali o tem, bi vam lahko tudi bolj podrobno na to odgovoril in sem vam pripravljen tudi pisno. Takoj ko sem v medijih zaznal problem Palome, sem zaprosil pristojne službe na ministrstvu, da stopijo v kontakt s sodiščem v Maribor. Zdaj govorim deloma na pamet; namreč, mi smo zahtevali dodatna pojasnila v okviru naših zakonskih pristojnosti in smo jih tudi dobili s strani pristojnega prvostopenjskega sodišča in s strani višjega sodišča. Ne drži, zdaj nekoliko na pamet govorim, da je šlo za odločanje več kot pol leta, šlo je za odločanje v časovnih okvirih 3 do 4 mesece. Kolikor sem iz teh poročil lahko razbral, je težko, četudi je bilo tako v medijih predstavljeno in s strani vas pa sploh, da je v bistvu neko sodno dolgotrajno odločanje koštalo, po domače povedano, toliko in toliko sto ljudi njihovih služb, temu na podlagi prebranega, na podlagi nadzora, ki smo ga mi opravili, ni mogoče slediti. Namreč, kar je tukaj še dodatno potrebno – ni šlo, tako kot ste vi predstavili, za preprosto odločanje nekega, bila je podana začasna odredba, pa potem vsebinsko odločanje in za slovenske razmere je sodišče odločilo relativno hitro; tudi za evropske razmere, če smo že pri tem. Zakaj se je potem vzpostavil občutek ali spin v medijih in v politiki, da je za to odgovorno sodišče, ne vem. Tukaj so najbrž druga ozadja. Sem vam pa absolutno, in kakor tukaj izjavljam, pripravljen podati ali pa prenesti kot poslancu, ker imate do tega pravico, celotno poročilo, ki sem ga dobil od mariborskega sodišča o tej zadevi. V tej zadevi se je odločalo relativno hitro in absolutno kot pravosodni minister, ki je pogosto kritičen do pravosodja, ne morem pristati na to, da je privatizacija Palome padla zaradi tega, ker je sodišče odločalo o neki zadevi, recimo, tri ali štiri mesece. Ozadja so očitno drugje. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, imate proceduralni predlog, izvolite.
V skladu s poslovnikom zahtevam, da se na temo hitrejših reševanj sodnih sporov opravi javna razprava. Prepričan sem, da bi moral biti to v interesu celotnega Državnega zbora, tudi vi kot minister za pravosodje glede na to, kar ste povedali, si nekako delite mnenje z mano, da se ti sodni spori, predvsem v gospodarstvu, ne rešujejo dovolj hitro in da bi bilo treba sprejeti določene ukrepe. Res upam, da v tem zakonu, ki ga pripravljate, o katerem ste govorili, da bo čim prej prišel v Državni zbor in da bo ta zakon imel takšne vzvode, da bo omogočal hitrejše reševanje teh sporov. V zvezi s Palomo, dejstvo je, da je tudi poljski sklad dal neko izjavo za medije, da je odstopil predvsem od te pogodbe in dokapitalizacije v zvezi s 15 milijoni zaradi dolgotrajnih reševanj sodnih sporov. Vemo, da takrat, ko je bila pogodba podpisana, so dali nek rok v samo pogodbo, do kdaj morajo biti te zadeve rešene, to je bil 27. maj letošnjega leta. Dejstvo je pa tudi, če se vi postavite v luč nekega sklada, da ima 15 milijonov evrov pripravljenih za eno naložbo, da potem čaka, na kakšen način bo sodišče odločilo, da je to malo neresno. Vsaj po mojem vedenju, glede na to da gre za izpodbojno tožbo, ki je bila vložena na skupščini – vsi vemo, da gre tukaj bolj kot ne po ZGD za procesno zadevo in da z izpodbojno tožbo ne more en mali delničar izpodbijati glasovanja, ki je bilo z 99-odstotno podporo delničarjev narejeno. Ne vsebinsko, ampak predvsem za proceduralno in da za to porabi sodišče več mesecev, mislim, da ni v redu. Drugi primer, ki ga bi navedel tukaj, je v zvezi s sodnim sporom, ki ga imata T2 in DUTB; celjsko sodišče je potrebovalo dve leti, da je odločalo, ali so terjatve zavarovane ali niso. V teh dveh letih, spoštovani minister, je sodišče T2 poslalo že trikrat v stečaj. Kdo bo tukaj prevzel odgovornost do zaposlenih, do lastnikov podjetja, do uporabnikov storitev? Nezavarovane terjatve v višini 120 milijonov so pa verjetno tudi ene izmed ključnih del tega stečajnega postopka, ki ga DUTB izvaja. Bi pa res želel spoštovani minister, kot ste sami predlagali, če mi pošljete to poročilo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Marko Pogačnik, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Mag. Andrej Šircelj bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, mislim, da ste vi že nekajkrat prišli v javnost s tako imenovanimi davčnimi reformami, ali so to mini davčne reforme ali maksi davčne reforme, niti ne bi govoril, ker tukaj predvsem mediji uporabljajo ta izraz. Osebno mislim, da gre za neke popravke, katere ste že napovedali takrat, ko ste postali minister na zaslišanju, ki pa gredo v smer, da se naj bi predvsem tisti bolj produktivni, tisti, ki ustvarjajo večjo dodano vrednost, davčno razbremenili in s tem naj bi postala podjetja seveda konkurenčnejša. Pri teh zadnjih spremembah ste napovedali spremenjeno lestvico dohodnine. Napovedali ste tudi drugačno obdavčitev ali pa manjšo obdavčitev 13. plače ali pa regresa, kakorkoli že, ali pa božičnice, na drugi strani pa povečanje davka od dohodkov pravnih oseb, napovedan je tudi nov Zakon o davku na nepremičnine, in sicer v letih 2018, 2019 in tako naprej. To je zdaj drugikrat. Zanima me: Minister, ali tukaj mislite resno? Ali res mislite s temi spremembami davčne zakonodaje, ki imajo zelo različne učinke tako na neto plačo, tako na drugi strani stroške dela, po tretji strani pa povečano obdavčitev davkov od dohodkov pravnih oseb? Ali res mislite, da bo to prineslo večjo konkurenčnost? Ali mislite, da bodo ti ukrepi dejansko spodbudili tudi podjetja, da bodo več proizvajali, da bodo konkurenčnejši in tako naprej? Govorim o tem, kar ste predstavili; kar je ministrstvo predstavilo in dalo dejansko tudi na spletno stran. Seveda to minimalno spremembo lestvice o dohodnini, na drugi strani pa povečanje davkov od dohodkov pravnih oseb, kar je v bistvu iz levega v desni žep – tudi lahko rečemo, kakorkoli že. Poglejte, ob teh težavah, ki jih imamo z dohodnino, tudi ki jih imajo predvsem tisti, ki niso našli dela v Sloveniji in so šli na primer v Avstrijo delat, ki jih ta dohodnina dejansko tepe. Pač, tukaj se nič ne naredi. Že dolgo se nič ne naredi. Zanima me: Ali bodo kakšni drugačni davčni ukrepi na finančnem področju ali ne in ali je to vse? Ali sploh bodo ti davčni ukrepi doživeli luč sveta?
Hvala lepa. Gospod minister dr. Dušan Mramor, izvolite.
Hvala. Prvo vprašanje: Ali mislim resno? Resno mislim. To, kar sem rekel že na hearingu pred Odborom za finance, tudi mislim še vedno zdaj in naprej v zvezi z davčno razbremenitvijo tistega dela dohodkov, kjer vemo, da imamo davčno nekonkurenčnost. To je, recimo, nad 1,6-kratnikom povprečne plače. Če primerjamo to z državami, ki so naši neposredni konkurenti, recimo Slovaška, Češka, Madžarska, vidimo, da do 1,6-kratnika povprečne plače je naše delo davčno obremenjeno celo nekoliko nižje kot v teh državah, potem pa začne zelo strmo rasti. Na to sem opozoril takrat na hearingu in začeli smo z aktivnostmi lansko leto, kot veste, ki naj bi to popravile v danih javnofinančnih okvirjih, ki so pa za nas izjemno neugodni do takrat, ko imamo strukturno izravnan proračun. To je popolnoma druga situacija, kot je situacija, recimo, v Avstriji, kjer imajo strukturni deficit 0 – v lanskem letu so ga imeli 0 – in so potem šli v davčno prestrukturiranje, relativno veliko, ki v večini je prestrukturiranje, tudi ni razbremenitev. V prvi fazi smo si poskušali pogledati, na kakšen način to razbremeniti, da bi bilo čim bolj učinkovito. Kot veste, je gospodarstvo zavrnilo tisti predlog lansko leto, kjer smo imeli predlog, da efektivno obdavčenje dobička povečamo tako, da znižamo davčne olajšave, in na drugi strani, da pustimo podjetjem, da se odločijo, kako bodo davčno razbremenili tiste, ki so jim najbolj pomembni za razvoj in rast. To so v gospodarstvu zavrnili, predvsem zaradi tega, ker se niso strinjali s tem, da davčne olajšave nimajo posebnega vpliva na njihovo konkurenčnost in potem tudi posledično skozi raziskave se vidi, da tudi na BDP. Zato smo se odločili, da bomo to umaknili in smo rekli – februarja smo začeli, več krogov skozi gospodarstvenike, kjer je bilo prvo vprašanje ključno vprašanje: Ali vam davčno prestrukturiranje – to, kar ste vi rekli iz levega žepa v desni žep – prinese višjo konkurenčnost? To je bilo prvo vprašanje, ki smo ga postavili vsem delodajalskim organizacijam in direktorjem največjih podjetij v Sloveniji. Njihov odgovor je bil: da. So pripravljeni na višji davek na dobiček, če se hkrati dejansko dobro cilja na tiste kadre, ki so ključni v podjetju in se jih razbremeni. Če tega odgovora mi ne bi dobili, in to imamo odgovor, v bistvu imamo zapisnike vseh sestankov, ki smo jih izvedli. Iz teh zapisnikov jasno sledi in tudi jasno sledi iz njihovih javnih izjav, da je bil odgovor "da". In seveda je bilo potem drugo vprašanje, če "da", na kakšen način naj se to izvede, da bo ta učinek čim večji. Imeli smo izjemno veliko razgovorov, iskali smo formulo, ki bi zadovoljila čim širši del gospodarstva; seveda s tem, da pa smo ciljali na tisti del gospodarstva, ki je najbolj pomemben v Sloveniji, ki ima največje perspektive. Ko smo končali vse te razgovore, smo prišli do te strukture, ki ste jo tudi sami razložili, sprememba dohodninske lestvice, kjer največ pridobijo tisti od dva in pol do tri in pol v odstotku od njihove obremenitve. Najbolj se jim obremenitev zniža med dva in pol ter tri in pol, in to naj bi bilo približno 55 milijonov razbremenitve. Drugi del pa se nanaša na to plačilo za uspešnost, približno 45 milijonov, kar ste vi rekli o božičnici, regresu oziroma 13. plača, kar naj bi bilo razbremenjeno. In s tem smo v bistvu zaprli cele tri kroge teh razprav. Moram reči, da me je izjemno negativno presenetilo, po vseh teh razpravah, tudi njihovih javnih izjavah, da nekateri v gospodarstvu menijo, da to ni zdaj koristno. Ko je bilo prvo vprašanje, ali je to koristno; in so odgovorili vsi, da je v to smer koristno. Seveda si pa vsi želijo več, kar pa v teh javnofinančnih razmerah ni možno.
Hvala lepa. Gospod mag. Andrej Šircelj, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa ministru za ta del odgovora. Zakaj sprašujem, če mislite resno? Zaradi tega, ker vidim, berem, poslušam, da so delodajalci proti – jaz sicer ne vem, kaj so vam govorili – in na drugi strani, da so sindikati proti. Ampak tukaj imamo izjave Gospodarske zbornice Slovenije, imamo izjave Obrtne zbornice Slovenije in oboji so zavrnili mini davčne spremembe, da tako rečem; ker to so res mini davčne spremembe, ne moramo govoriti o reformah. Reforma pomeni, da nekaj počistiš, da nekaj dejansko ukineš in potem začneš to na novo delati; tukaj gre za spremembe. In na drugi strani so tudi delojemalci, sindikati proti. Ti govorijo, da ne razbremenjujete tistih, ki so tukaj tehnični kader, ki so najbolj produktivni, z največjo dodano vrednostjo, ampak da se to nanaša izključno na menedžerje in podobno. In zaradi tega sem vprašal, ali mislite nadaljevati s tem, ali mislite kaj drugega. Vi imate tukaj na razpolago zelo veliko ukrepov, ki so možni in ki dajejo tudi možnost večje razbremenitve. Imate možnosti na področju olajšav, na področju oprostitev, številne predloge, ki so tukaj možni. In zaradi tega sprašujem, ali boste ob vsem tem, da vam delodajalci in delojemalci rečejo "ne", vi še vedno to nadaljevali, ker vemo, da socialni partnerji obravnavajo te zadeve. Po nekaterih informacijah, na sejo, ko ste to obravnavali, niti prišli niso [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor, izvolite.
Da smo si čisto na jasnem, cilj teh sprememb je razbremenitev stroškov dela; to ni samo usmeritev Slovenije, ampak usmeritev v Evropski uniji, kjer smo nekonkurenčni. To je cilj. In kot je jasno, smo nekonkurenčni pri najbolj produktivnih kadrih, to je treba nasloviti. Druga stvar je javnofinančni okvir, ki je omejitev. Olajšave in tako naprej seveda niso v teh davčnih principih kot tiste stvari, ki bi bile zaželene. In olajšave morajo biti, če bi že bile, pa so rekli, da ne, so gospodarstveniki sami povedali, da jim je ta struktura dohodninske lestvice in plačila za uspešnost najbolj ustrezna. Če ste brali, vidite, da je tukaj zdaj en razkol v gospodarstvu, ker nekateri menijo, da je to dobra smer; drugi se s tem ne strinjajo, ker menijo, da bi morala biti razbremenitev večja. V danih razmerah večje razbremenitve enostavno ne moreš dati, ker za to ni prostora. Seveda mislim resno zaradi tega, ker želim, da se na tem področju konkurenčnost slovenskih podjetij poveča. In če podjetja sama menijo, da se na ta način poveča, je to v bistvu smer, v katero moramo iti. Druga pa je stvar, ki je nisva omenjala do zdaj – to so vse ostale aktivnosti, ki gredo v zmanjšanje administrativnih bremen podjetij. Mi smo imeli že lansko leto spremembo Zakona o davčnem postopku, letos imamo praktično pripravljenega, pri vseh spremembah davčnih zakonov imamo poenostavitve. In del tega paketa, ki ga imamo tukaj, je tudi davčna razbremenitev, ta administrativna razbremenitev. S tem želimo davčno okolje narediti bolj prijazno. Seveda pa prostora ni več v tem trenutku, lahko se bo proti 2019, 2020 sproščalo. Takrat se bo lahko en del namenil še za večje zmanjšanje davčne obremenitve, predvsem tistih, ki imajo višje plače. Sindikati v tem delu želijo razbremenitev srednjega sloja, oni ne govorijo o tem, da želijo razbremenitev za povečanje konkurenčnosti, ampak je cilj razbremenitev srednjega razreda. In ko greš, kaj je srednji razred in kako to definiraš, ko smo imeli prve razgovore, smo nekako prišli, da je to neke vrste srednji razred. Zdaj so pač prišli z mnenjem, da to ni srednji razred, da srednji razred je potem okoli 1 povprečne plače. To pa je potem drug cilj, ki je bolj socialne narave, in ne cilj povečanja konkurenčnosti, ker samo povečanje konkurenčnosti bo prineslo višjo gospodarsko rast, ki jo nujno rabimo zaradi demografije.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom koristil ta postopkovni predlog, in sicer da se v državnem zboru opravi razprava o davčni politiki in tudi o teh spremembah, ki jih predlaga minister. Razlogov je tukaj več, enega je odprl že tudi minister za finance, ko je govoril o razbremenitvi srednjega razreda, ki ni srednji razred in tako naprej. Jaz mislim, da je o tem pri nas zelo težko govoriti, ker mi že zelo dolgo nimamo tako imenovanega srednjega razreda ali pa vsaj nimamo močnega srednjega razreda. Pravzaprav niti ne vemo, kje se začne ta srednji razred in kje se srednji razred konča. Mislim, da je bolj ali manj večina ljudi v nižjem razredu, kakorkoli že to gledamo. Lahko imamo različne metodologije in tudi različne vtise o tem ter različna mnenja in ocene o tem. Druga zadeva, minister je tudi omenil, da to ni možno zaradi tega, ker javnofinančna situacija ne daje možnosti za večjo razbremenitev. Ampak na drugi strani, danes je Odbor za finance in monetarno politiko sprejel, da se dodatnih 40 milijonov da v elektrogospodarstvo. To bi se lahko uporabilo tudi za kaj drugega. Ampak to mimo proračuna. Ali pa bom rekel, ne čisto mimo, ampak bo teh 40 milijonov samo oplazilo proračuna, tako formalno. Se pravi, da se da. Druga zadeva so tudi plače, ki se tudi povečujejo. Gre veliko stroškov na različnih področjih, pri javnih naročilih in tako naprej. Tega je zelo veliko, tako da bi se verjetno dalo še kaj narediti. Tudi glede na zahteve javnega sektorja, ki naj bi znašale skoraj 400 milijonov, da se dodatno zagotovi za plače; kar pomeni dodatno zagotovi za porabo. Jaz tukaj ne bom rekel, da sem proti temu; ampak mislim, da so rezerve, da so rezerve na ministrstvih, tako kažejo podatki. Imamo gospodarsko rast, vendar ne dovolj velike, da bi bili tukaj konkurenčni nekaterim drugim državam. To je treba pospešiti in če je treba to pospešiti z davki, potem se vsekakor to da. Ko sem govoril o različnih metodah, ki jih imate, in omenil tudi olajšave, oprostitve in tako naprej, minister, veste, tudi s povečano splošno olajšavo se da razbremeniti delodajalce, vse delodajalce. Ampak to je spet nek predlagan ukrep, ki je bil zavrnjen. Jaz res predlagam, da se bo minister lažje pogovarjal z delodajalci in delojemalci, da se v okviru Državnega zbora opravi javna razprava in v okviru tega tudi sprejmejo določeni sklepi, priporočila Vladi, kako in kaj v zvezi s tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, o vašem postopkovnem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Mag. Branislav Rajić bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa ministrica, hvala, da ste prispeli. Jaz se sem kljub predlogu iz vašega ministrstva, da vprašanje zastavim pisno in da takšen odgovor tudi dobim, odločil, da vas vprašam v prisotnosti javnosti, ker menim, da je tema zelo pereča in pomembna. Med prihodom migrantov v Slovenijo se je pojavilo nekaj otrok in mladostnikov brez spremstva, ki so zaprosili za mednarodno zaščito. Posebnost njihove obravnave je zagotovljena z določili mednarodnih in slovenskih predpisov. Žal smo bili tudi priča odklonilni reakciji staršev in učiteljev v Kranju in si želim verjeti, da tega dejanja otroci, ki so takrat potrebovali le sprejetje, ne bodo prepoznali kot splošno slovensko držo. Leta 2015 je bilo 44 prošenj za mednarodno zaščito mladoletnih oseb brez spremstva, v tem letu pa 68. Problem pa se pojavlja pri tistih otrocih in mladostnikih, ki dobijo status, saj ne morejo biti več nastanjeni ne v azilnem domu ne v integracijskih hišah. Za te mladoletnike je treba poskrbeti celovito, in sicer s strani Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti preko centrov za socialno delo, tako kot za vse ostale otroke, ki so izgubili starše. In verjetno se vsi strinjamo, da razlik med otroci ni. Vaše ministrstvo v glavnem poskrbi le za izpeljavo skrbništva, medtem ko izpolnjevanje drugih obveznosti poskuša prenesti na Ministrstvo za notranje zadeve in Ministrstvo za izobraževanje. V zvezi s tem me zanima: Koliko otrok in mladostnikov s tovrstnim statusom je trenutno v Sloveniji? Kako je poskrbljeno za njihovo namestitev, šolanje in oskrbo? Ali lahko potrdite, da je vaše ministrstvo prepoznalo, da so ti mladoletniki povsem izenačeni z našimi in da se mora za njih skrbeti enako kot za vse ostale? Dejstvo, da so tujci, ne spreminja situacije, saj zadnji dve besedi naziva vašega ministrstva sta enake možnosti. Ali se je zgodil pozitiven premik v smislu vzpostavitve posebne institucije ali programa za to skupino? In če se ni, kdaj bo? Na koncu izpostavljam te otroke in mladostnike, ker so ostali brez edine življenjske opore – staršev in so se z upanjem zatekli k naši državi. Ni jih veliko, je pa velika drama, v katero so brez svoje krivde pahnjeni. Ali ocenjujete delo resorja, ki ga vodite, kot uspešno; predvsem mislim na tem področju? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Hvala za vprašanje. Ker gre za otroke, je država dolžna za njih poskrbeti, gre za mladoletne otroke brez spremstva, ki imajo posebno zaščito v okviru Zakona o mednarodni zaščiti. Izpostavila bi, da zakon o socialno varstvenih storitvah, ki je v pristojnosti našega ministrstva, zelo jasno pravi, da so do socialnega varstva v Republiki Sloveniji upravičene osebe, ki imajo v Republiki Sloveniji stalno prebivališče, kar pa prosilci za mednarodno zaščito niso. Za otroke je absolutno treba poskrbeti. Mi smo v skladu s pristojnostmi dali razpis za zagotovitev zastopnikov za njihove pravice, hkrati pa zelo intenzivno usklajujemo skupaj z Ministrstvom za izobraževanje, znanost, šolstvo in šport ter tudi z Ministrstvom za notranje zadeve, na kakšen način najti rešitev za te otroke. Po podatkih Centra za socialno delo Vič je trenutno v Republiki Sloveniji 24 otrok brez spremstva, od tega jih je 14 v azilnem domu in 10 v kriznih centrih. Od 24 otrok imata dva otroka status mednarodne zaščite, postopek za pridobitev statusa vodi Ministrstvo za notranje zadeve, podatke o vključenosti otrok v šolanje pa vodi pristojno ministrstvo – Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Kolikor smo seznanjeni, so vsi otroci vključeni v šolanje, saj so po podaji vloge za mednarodno zaščito do šolanja tudi upravičeni. Zakon o mednarodni zaščiti, ki sicer sodi v delokrog Ministrstva za notranje zadeve, določa, da se mladoletnike brez spremstva namesti v azilni dom ali njegovi izpostavi. Če to zaradi zdravstvenih ali drugih posebnih potreb ni mogoče, se ustrezna nastanitev, oskrba in obravnava izjemoma zagotavlja v drugi ustrezni instituciji v Republiki Sloveniji. Pristojno ministrstvo, Ministrstvo za notranje zadeve nas je o povečanem številu migrantov, ki so vstopili v našo državo, seznanilo s težavami na področju nastanitve in oskrbe mladoletnikov brez spremstva, na kar se je naše ministrstvo tudi odzvalo. Skupaj z ministrstvom za notranje zadeve in šolstvom sodelujemo pri iskanju primernih lokacij in pri pripravi podlag za rešitev tega vprašanja. Ne glede na to, da to sodi v področje, pod delokrog ministrstva in da je naše stališče, da bi bila glede na zakonske podlage najboljša rešitev zagotoviti ustrezno oskrbo v obliki izpostave azilnega doma, ocenjujemo, da je sodelovanje našega ministrstva pri iskanju celostnih rešitev konstruktivno, in se zavedamo, da bo treba najti rešitve. Postavili ste mi tudi vprašanje, kdaj bo sprejeta Strategija ekonomskih migracij. Vlada Republike Slovenije je Strategijo ekonomskih migracij za Slovenijo za obdobje 2010–2020 sprejela konec leta 2010. Hvala.
Hvala lepa. Gospod dr. Vinko Gorenak bo postavil vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču. Ne vem, kaj naj vam rečem; upam, da bo vsak trenutek tukaj. Izvolite, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Upajmo, da si ne bo noge zlomil, če bo prehitro šel. Jaz sem za ministra za pravosodje najavil poslansko vprašanje, ki se nanaša, po moji oceni, na enega največjih problemov v tem trenutku v državi Sloveniji. Gre za vprašanje bančne luknje, gre za vprašanje preiskovanja vseh kaznivih dejanj, vezanih na tako imenovano bančno luknjo, kajti vsak državljan Republike Slovenije je v letu 2013 izgubil oziroma bil oškodovan, če smemo temu tako reči, za približno 2 tisoč 500 evrov, kolikor je stala dokapitalizacija bank iz naslova davkoplačevalskega denarja. Človek bi pričakoval, da bodo organi odkrivanja, pregona in sojenja vzeli to za prvovrstno prioriteto pri svojem delu. Jaz sem v letu 2013, dva ali tri mesece, kolikor sem še bil na notranjem ministrstvu, sluteč, kaj se bo dogajalo na tem področju, zagotovil dodatne zaposlitve na Nacionalnem preiskovalnem uradu, ki so bile že v tistem času in v času, ki je sledil, v času, ko je notranje ministrstvo vodil gospod Virant, tudi realizirane. Nacionalni preiskovalni urad je povečal število preiskovalcev oziroma zaposlenih iz 60 na približno 80 ljudi. Tudi tožilska organizacija se je močno okrepila v tem času, kot veste. Ampak če danes pogledamo pod črto, bi se reklo, ta "pod črto" je danes sploh aktualen, pa vidimo, da je ta država do sodišča pripeljala tri osebe, ki so osumljene dajanja nekega kredita, ki naj ne bi bil podeljen na pravilen način; in da so te tri osebe oproščene. Ampak to seveda ni moje vprašanje. Moje vprašanje se nanaša na to: Kaj boste vi, vlada, država, predvsem pa vlada, ukrenili, da bi bili vsaj približno podobni Islandiji? Na Islandiji je prišlo do te bančne luknje pred približno dvema letoma in pol, skoraj tremi leti pred nami. In na Islandiji so konec leta 2015, pazite ta podatek, pravnomočno obsodili in zaprli, vsaj po besedah gospoda Vladimirja Lužnika, našega častnega konzula, in francoske preiskovalke Eve Joly, ki je zadeve vodila, 80 % bankirjev, ki so podelili slabe kredite. 80 %! Slovenija po treh letih – nič. Kaj je treba spremeniti in kdo naj kaj ukrene, da bi bili vsaj približno podobni Islandiji? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani dr. Gorenak, ostale poslanke in poslanci, kolega minister! Hvala za vprašanje. Najprej bom povedal, kaj smo že storili in kaj še nameravamo storiti. Pred tem pa še dve opombi. Prva je, tudi jaz absolutno nisem zadovoljen s tem, na kakšen način se spopadamo s tako imenovanim bančnim kriminalom. Verjamem, da kot minister in dolgoletni državni sekretar se zavedate tudi omejitev, ki jih minister za pravosodje ali pa katerikoli drug minister na tem področju ima, ker gre v glavnem za delovanje tako ali drugače neodvisnih organov. V realnosti ste se tega zavedali tudi v času, ko ste bili eno leto in nekaj mesecev minister, pristojen za notranje zadeve ter za tožilstvo. Jaz se ne spomnim kakšnega posebnega ukrepa na tem področju, razen – in to priznam – popolnitve NPU z novimi kadri; kakšnih posebnih zakonodajnih ali organizacijskih ukrepov pa ne. Kaj smo na tem področju že storili? Predpisali smo višje kazni za korupcijska kazniva dejanja zoper gospodarstvo in zoper uradno dolžnost. Podaljšali smo zastaralni rok za korupcijska kazniva dejanja. Vsa korupcijska kazniva dejanja se danes preganjajo pred okrožnimi in ne okrajnimi sodišči. Okrepili smo učinkovitost pregona davčnih zatajitev in zlorab notranjih informacij. Vse te stvari so bile sprejete v tem državnem zboru, marsikakšna od teh tudi z glasovi ali pa vsaj z vzdržanimi rokami opozicije. Odpravili smo zakonske ovire pri dodelitvi strokovnjakov s posebnimi znanji na Specializirano državno tožilstvo. Povečali smo možnost delovanja okrajnih sodnikov na okrožna sodišča, kar v Ljubljani, Mariboru in Kopru že poteka. Vzpostavili smo poseben oddelek za postopke v zvezi z odvzemom premoženja nezakonitega izvora, tako imenovan civilnofinančni oddelek; z možnostjo dodelitve državnih pravobranilcev, ki se spoznajo na vodenje civilnopravnih postopkov. In v končni fazi to, kar je prejšnja vlada, Bratuškova vlada obljubljala, mi smo pa izvedli, izvedli smo največjo okrepitev, kadrovsko okrepitev tožilskih vrst od osamosvojitve dalje. 15. septembra 2015 je pred menoj priseglo 30 novih tožilcev. Ker veste, kakšno je številčno stanje tožilstva v celoti, veste tudi, da je to precejšen prirastek. Nadalje. Prvič, v zgodovini Slovenije smo v okviru Centra za izobraževanje v pravosodju začeli z izvajanjem fokusiranih, osredotočenih delavnic in seminarjev s področja gospodarske kriminalitete. Prepozno. Absolutno prepozno. Vendarle se je vsaj to začelo dogajati. In ko govorimo o Islandiji, pripravili smo predlog zakona o sistemskih preiskavah projektov državnega pomena, za katerega vem, da ga vi črtite poprek in počez, ali kakorkoli se že reče. Ampak veste, pripravljen je bil tako rekoč prav na podlagi in ob upoštevanju islandskih izkušenj. Verjamem in upam, da bo po parlamentarnih počitnicah spet zaživel, kakršnokoli usodo bo v tem zboru doživel. Verjamem pa, da ga bomo pripeljali na tak ali drugačen način do konca. Jeseni boste dobili parlamentarci pred sebe tudi precej velike, če bo šlo skozi medresorsko in strokovno usklajevanje, spremembe Zakona o kazenskem postopku, ki bo pomenil precejšnjo omejitev instituta sodne preiskave, ki – kot sami velikokrat poudarjate, se redko strinjava, ampak mislim, da glede tega se strinjava – predstavlja eno večjih ovir pri preganjanju tovrstnih zahtevnih oblik kriminala. V zadnji fazi, govorim o roku 14 dni, je poročilo Vladi o vzpostavitvi specializiranega, tako imenovanega ARO – Asset Recovery Office, se pravi sprememb Zakona o državnem tožilstvu, ki naj bi vzpostavil še poseben oddelek, ki bil usmerjen izključno v konfiskacijo protipravnega premoženja. In zadnja stvar, resno razmišljamo, in to se bo izkristaliziralo do jeseni, kaj narediti s specializiranim sodiščem [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Verjamem, da bo dr. Vinko Gorenak zahteval dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Običajno moja poslanska vprašanja jemljete kot nek napad na vas ali pa kot neko dokazovanje vaše nesposobnosti; pa ni temu tako. Jaz pri tem vprašanju nimam nobenega slabega namena, ker sprašujem pravzaprav po tem, po čemer sprašujejo državljani Republike Slovenije. Hkrati kot bivši minister za notranje zadeve, pristojen tudi za tožilstvo, se globoko zavedam, kaj sploh lahko naredite. In od vsega tega, kar ste vi zdaj našteli, po moji oceni lahko vi samo še vplivate skozi ZKP in skozi skrajšane postopke, predvsem z ukinitvijo te sodne preiskave, kaj več po mojem ne. Ampak problem, ki ga imava, je eden. Vi ste rekli, da leta 2012 ni bilo nič narejeno. Ja, saj takrat bančne luknje še ni bilo. Bančno luknjo smo pokrili v času vlade Alenke Bratušek. Takrat mene ni bilo več na ministrstvu. Res je, da je nastajala dolga leta prej, ampak 5 milijard v banke vrženega denarja je bilo leta 2013 po mojem spominu. Takrat mene ni bilo tam. Zdaj o teh sistemskih preiskavah nima smisla govoriti, ker je popolnoma brez veze; ker o tistem bova že govorila, ko bo zakon na dnevnem redu tukaj v državnem zboru. Vendar vi ste našteli vrsto nekih ukrepov, okej, jaz nimam nič, saj jih poznam, kaj je bilo do sedaj narejeno oziroma kaj ni bilo narejeno. Ampak tožilec Kozina je leto in pol nazaj rekel: Prvi sodni primeri bodo, če bodo, na sodiščih čez 15 let. Drugi človek ali pa prvi človek NPU je dal pred dobrim mesecem dni neko izjavo, v kateri je rekel: Tako tako, nič ne vem, kaj bo na sodiščih. Ob obravnavi poročila tožilcev pa je gospod Furlan ali prvi tožilec, ki se s tem ukvarja, dal tudi neko izjavo, iz katere je razbrati, da pravzaprav ni skoraj nič za pričakovati. In zato jaz mislim, da je potrebno nekaj drugega poleg tega, kar vi govorite; predvsem politična volja, ki jo bom pa utemeljil v nadaljevanju.
Hvala lepa. Mag. Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa. Prvič, nikakor vaša vprašanja ne jemljem za napad. Toliko sem pa že odrasel. Drugič, moram reči, da sem se nasmehnil – kamere mogoče tega niso ujele –, da bančne luknje leta 2012, ko ste bili vi minister, še ni bilo. Osebno vem, da ste se dobivali tudi s prijavitelji glede bančne luknje kot minister za notranje zadeve in potem odrejali NPU-ju, s katerimi prijavitelji naj se dobi. Zato je to ena druga zgodba. Jaz se ne strinjam z vami, da je moje edino orodje ZKP. ZKP je seveda ključno orodje, ampak tri stvari imate vedno, če hočete izboljšati učinkovitost nekega sistema. Ena je procesni zakon, to je ZKP. Tukaj obrniti policijo in tožilstvo bo težko. Mislim, da se tudi glede tega lahko strinjava, čeprav sva na različnih bregovih. Druga stvar je organizacija dela na samem sodišču in na samem tožilstvu. Tukaj, kot ste slišali, verjamem, da nam bo uspelo, upam, da nam bo uspelo – če ne nam boste vi, verjamem, da nam boste dihali za ovratnik –, je organizacija sodne mreže. Pa tudi tožilska mreža, da bi bila bolj učinkovita. Na zadnje je odgovornost. Odgovornost in preglednost delovanja obeh podsistemov, predvsem tožilstva in sodišča, deloma pa tudi policije. In jaz mislim, da na tem področju lahko veliko storimo. Ko smo pa že pri tem, pa bom čisto tako povedal, jaz sem bil tisti, ki je podpisal predlog za ovadbo ali naznanilo za tisto zadevo, ki je prejšnji teden padla; in je žal prva taka velika zadeva. In sem prvi, ki je zafrustriran; pa ne zato, ker je padla, to je pač odločitev sodišča, ker je trajalo toliko časa, da je ta zadeva v primeru Dimic in njenega kredita prišla pred sodišče. Karkoli si že mislite, na KPK, ki ga tako zelo črnite, smo bili tisti, ki smo podali prvo kazensko ovadbo v tej zadevi na NPU. In nisem srečen. Ne zato, kako se je izšlo. Sodstvo mora pač svoje opraviti. Eni so nedolžni, drugi so krivi. To, da je to trajalo toliko časa, to pa je frustrirajoče in zato vam govorim – ZKP, organizacijo in odgovornost.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Zelo zanimivo, bom rekel. Očitno ste še kar preiskovalec KPK, ne minister za pravosodje; ali ne vem, kakšen preiskovalec ste. Jaz vam javno pred kamerami lahko zagotovim, da nikoli nisem sestankoval z nobenim preiskovalcem NPU. Nikoli! Imel sem sestanek z vsemi zaposlenimi v NPU, kjer sem jih pozdravil, jim povedal, da bodo imeli 20 sodelavcev več in jim zaželel dobro delo. Imel sem morda dva pogovora z novim šefom NPU, ki je takrat prevzemal posle; in mu povedal, da pričakujem učinkovito delo pri preiskovanju kriminala. Vse drugo je lahko nekaj podobnega, kot je kakšno vaše poročilo, ki je bilo kdaj razveljavljeno. Ampak vseeno, pustiva to zadevo, ker ne morete odgovarjati, pojdimo na vsebino. Jaz predlagam razpravo o tem vprašanju, pa ne zato, da bi vas ali notranjo ministrico pribijal na križ, daleč od tega. Gre za eno temeljno vprašanje, kako v najkrajšem možnem času te ukrepe pripeljati na nivo Islandije ali pa se vsaj približati Islandiji, da bo vendarle za teh 5 milijard, ki je izginilo, nekdo začel odgovarjati v tej državi. Jaz se globoko zavedam tega, da so pristojnosti, vaše pa ne vem čigave še vse, omejene; vendar jaz mislim, da temeljni problem sploh niste vi. Temeljni problem sploh ni notranja ministrica. Temeljni problem, ne vem, če je vlada na tem področju. Temeljni problem je v tem, da v tej državi nočemo preganjati teh ljudi, da nastavljamo ukrepe in sprejemamo ukrepe, ki preprečujejo tako učinkovitost, kot je bila na Islandiji. Če v Ljubljanski banki preiskuje sedaj te zadeve tisti, ki je nekoč Ljubljansko banko nadzoroval, sedaj pa je dobil dobro plačano službo za nekaj tisoč evrov in tako dalje. Če banke nočejo dajati podatkov policiji in tako dalje; če imamo sodstvo, katerega temeljna naloga je še vedno, vsaj našega, ščitenje leve politične opcije. To so problemi, ki jih mora ta država rešiti, zato predlagam, da o tem opravimo razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Luka Mesec bo zastavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku.
Hvala in lep pozdrav! Gospod minister, jaz vam bom postavil vprašanje glede deregulacije cen naftnih derivatov. Kot je znano, je pobuda vaša, vi ste glavni pobudnik tega, zato se obračam na vas z vprašanjem po smiselnosti tega ukrepa. Za nas, Združeno levico je bila vaša odločitev presenetljiva, ker ste analizi Umarja in Ministrstva za finance kazali, da pozitivnih učinkov takšne poteze ne bo ne za proračun, ne za prebivalce in ne za gospodarstvo. V Združeni levici smo zato tik pred iztekom uredbe, ki je omogočila delno deregulacijo cen naftnih derivatov, sklicali nujno sejo Odbora za gospodarstvo, kjer smo predlagali, da se po izteku veljavnosti sprejme nova uredba, ki bo zopet uvedla popolno regulacijo cen naftnih derivatov. Vaš državni sekretar je temu nasprotoval z kar floskulami o prostem trgu, tržnem gospodarstvu, konkurenčnosti in tako dalje. Ampak dejstvo je, da imamo pri nas trg naftnih derivatov oligopolen, še bolj natančno rečeno duopolen, in da bo evidentno deregulacija koristila samo največjim distributerjem, se pravi v prvi vrsti Istrabenzu in Petrolu, ki obvladujeta praktično celoten trg. Glede ostalih deležnikov so analize jasne. V državni proračun se bo nakapalo manj denarja zaradi po eni strani manjše porabe, po drugi strani pa zaradi višjih cen. Za potrošnike in gospodarstvo bodo učinki negativni iz istih razlogov. Edini, ki pridobijo s to uredbo, so distributerji. Zato me zanimajo naslednje zadeve: Zakaj kljub temu, da deregulacija prinese samo višje cene goriva, vztrajate na ukinjanju regulacije cen naftnih derivatov? Zakaj v nasprotju s sklepom Odbora za gospodarstvo, se pravi tistim, ki smo ga mi sklicali, nadaljujete z deregulacijo, še preden so znani učinki 100-oktanskega bencina in kurilnega olja? Odbor je namreč predlagal, da se cene spremlja do konca leta in da se šele takrat odloči. To je podprla tudi koalicija. Zakaj ste kurilno olje deregulirali v tako imenovani mrtvi sezoni, ko je prodaja tega goriva majhna in dviga cen tako ni pričakovati; zato učinki tega ukrepa ne morejo biti znani? Hvala.
Minister Počivalšek, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Vesel sem, da sem dobil to priložnost, da vam direktno odgovorim na vaše vprašanje. Naša naloga je, da poskrbimo in izvedemo ukrepe za vzpostavitev konkurenčnega okolja. Mi že dolgo nismo več v dogovorni ekonomiji, samo nekaj področij je še pod sistemom reguliranja cen in eno od teh je reguliranje cen naftnih derivatov. Regulacija cen naftnih derivatov za podjetja zagotovo ne predstavlja okolja, ki bi bilo za njih spodbudno oziroma bi jih spodbujalo k svobodni ekonomski iniciativi. Lahko smo in smo kritični do vseh treh analiz. Vi ste omenili dve – Umar ter Ministrstva za finance; in analiza, ki jo je naredila Trgovinska zbornica Slovenije. Moramo se zavedati, da je v primeru reguliranja cen naftnih derivatov tveganje za podjetja, ki delujejo na svobodnem trgu, previsoko, da bi sploh razmišljali o vstopu na naš trg. Cilj našega ministrstva je, da vzpostavimo normalno delujoč trg, na katerem se bodo lahko vzpostavili tržni mehanizmi in konkurenca med distributerji naftnih derivatov. Mi zadeve ne moremo in ne smemo gledati fiksno; to, kar sedaj ocenjujem, da delate tisti, ki se s tem ne strinjate. Po odpravi reguliranih cen je pričakovati povečanje heterogenosti cen. Predvidevamo, da bodo cene na avtocestah višje, med tem ko bi bile cene v mestih in ob mejah zaradi konkurence nižje. Domači potrošniki imajo vedno možnost izbire med avtocesto in domačim okoljem, tuji pa s prečkanjem Slovenije, ki ni tako velika, da se tega ne bi dalo narediti. Sprostitev ukrepov kontrole cen naftnih derivatov bo po naših predvidevanjih na daljši rok prispevala k večji konkurenci naftnih derivatov. Ključno pa je to, kar bom sedajle povedal, ravno nasprotno kot vi trdite, mislimo, da bo ukrep deregulacije pripeljal. Mi imamo danes oligopolni sistem, ki ga obstoječi sistem podpira. In nikoli ne bomo prišli do spremembe, če ohranimo to zadevo. Verjamemo, da je to ključni vzrok, da moramo deregulacijo narediti. Posledično bo med ponudniki prišlo do večje cenovne konkurence, od česar bodo imeli koristi tudi potrošniki, saj bodo cene enake ali pa nižje kot doslej. Mi imamo danes situacijo, da nam še tisti ponudniki, ki so manjši, odhajajo iz države; in bomo čez nekaj časa imeli res duopolni sistem. Zato menimo, da je sedaj čas, da se postopoma sprosti oziroma deregulira trg cen naftnih derivatov. Velja izpostaviti, da se lahko ob pretiranem dvigu cen kadarkoli ponovno vzpostavi sistem reguliranih cen. Se pravi, da ni nobene nevarnosti, da bi se zgodil kakršenkoli odklon, ker lahko v trenutku in takoj nazaj uvedemo sistem reguliranih cen, ki pa med drugim, če ne veste, velja že petnajst let. V vsakem primeru pa imamo pravico, da reguliramo cene izjemoma za 6 mesecev; in teh 6 mesecev podaljšujemo že 15 let. Naj odgovorim tudi na drugo podvprašanje, da je bil na 33. seji Odbora za gospodarstvo sprejet sklep, ki vladi nalaga, da do konca 2016 oceni posledice učinkov deregulacije cen naftnih derivatov. Cena mora temeljiti na analizi gibanja cen sproščenih naftnih derivatov in morebitno nadaljevanje deregulacije cen naftnih derivatov ob avtocestah nikakor ni v nasprotju s sklepom, sprejetim na Odboru za gospodarstvo. Na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo dnevno spremljamo gibanje cen vseh naftnih derivatov na svetovnem trgu na podlagi borznih kotacij. Spremljamo tudi gibanje cen 100-oktanskega bencina in kurilnega olja. Ugotovili smo, da je po deregulaciji cen naftnih derivatov prišlo do minimalnega dviga cen 100-oktanskega bencina in kurilnega olja. Prosto določena cena je namreč višja za 1 cent na liter v primerjavi s ceno, ki bi jo imeli, če bi bila ta dva naftna derivata še naprej regulirana, to pa lahko potrdim oziroma trdim z gotovostjo. Več pa v nadaljevanju.
Luka Mesec želi dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Če vas prav razumem, imate predvsem dva argumenta. En je olajšanje vstopa na trg, drugi pa je bolj heterogene cene, kjer obljubljate predvsem koristi za potrošnike. Glede vstopa na trg vam moram nasprotovati, saj je trg praktično prost že dandanes. Edino, kar se omejuje, je marža, glede vsega ostalega pa lahko ponudniki prosto vstopajo na naš trg. In tako bo tudi po deregulaciji ostalo, s tem da so v bistvu najboljše lokacije za postavljanje bencinskih servisov že zasedene. Tukaj ne vidimo, da bi lahko prišlo do, recimo temu, razcveta konkurence namesto duopola ali oligopola, ki ga imamo zdaj, kot vi navajate. V tem smislu vidimo kot bistveno bolj smotrno ureditev regulacijo cen. Druga stvar, koristi za potrošnike. Pred časom so celo Finance priznavale, da je recimo v sosednji Avstriji, kjer imajo deregulirane cene bencina, srednja vrednost bencina za potrošnike dražja kot pri nas. Lahko, da je nekje na Koroškem cena dizelskega bencina ta trenutek pod evro, ampak če greste na avstrijsko avtocesto, boste pa plačali bistveno več za liter kot pri nas. Koristi za potrošnike v tem smislu ni oziroma se porazgubijo. Ponavljam še enkrat tisto, kar sem rekel prej, v tem ukrepu ne vidimo v Združeni levici nič drugega, kot dodatne prihodke podjetij, ki že zdaj z duopolnim položajem obvladujeta naš trg. Samo njihove marže se bodo povečale, vsi ostali bomo pa na izgubi.
Minister Zdravko Počivalšek, beseda je vaša.
Jaz moram še enkrat ponoviti, da obstoječ sistem podpira duopolni sistem, da nam ponudniki odhajajo. Treba si je priznati, da delamo vsi, in tudi ponudniki, za maržo. Mi s tem ukrepom mislimo, da bomo povzročili dodatno konkurenco, nič pa nismo rekli o enem problemu, ki ga je treba rešiti vzporedno s tem. Mislim, da je najbolj primeren trenutek za deregulacijo v vsej tej 15-letni zgodovini zdaj, ko imamo najnižje cene nafte na svetovnih tržiščih, vendar pa ta prostor cene zapolnjujejo tudi trošarine. Mi moramo skladno z vsemi ukrepi priti do sistema, ki bo omogočal, da bo spodbujal tudi tuje šoferje, voznike, ki prečkajo Slovenijo, k odločitvi k temu, da bodo svoje rezervoarje napolnili pri nas. Imamo situacijo, ko smo pri kurilnem olju na primer s trošarinsko politiko na plafonu, tudi po odločitvah Evropske skupnosti oziroma unije ne moramo več zadev dvigovati. Skratka, v vsakem primeru pa na koncu, če ne bi bilo nič od tega, kar sem zdaj povedal, res; in če imate vi prav v vsem, kar ste povedali, imamo varovalko, da lahko s pritiskom na gumb kadarkoli v trenutku spet uvedemo reguliran sistem in trg naftnih derivatov. Zato ni nobenega rizika in nobene nevarnosti, da s tem ukrepom podpiramo zaslužek dveh ali treh obstoječih naftnih trgovcev. Pričakujem, da bo ta analiza, ki jo zdaj delamo skupaj z Ministrstvom za finance, pokazala upravičenost naše odločitve, da z deregulacijo postopno še vedno nadaljujemo. Ne govorim o popolni deregulaciji, ampak govorimo o naslednjem koraku deregulacije na avtocestnem križu, kjer lahko tudi v tem trenutku zagotovimo, še enkrat ponavljam, konkurenco za domače kupce izven avtoceste; za tiste, ki pa samo prečkajo Slovenijo, pa je situacija vsaj na področju treh držav okoli nas taka, da je tam gorivo v tem trenutku cenejše, povsod so pa cene deregulirane.
Gospod Luka Mesec, postopkovno, izvolite.
Ja, mislim, da bi bilo dobro, da Državni zbor o tem opravi razpravo. V nasprotju s tem, kar smo slišali s strani ministra, celo Evropska komisija redno ugotavlja, da je trg naftnih derivatov eden od najslabše delujočih povsod, kjer so uvedli deregulacijo cen goriv. Z ministrom se prav tako ne morem strinjati, da je to reverzibilen ukrep, ki ga lahko kadarkoli razveljavimo s pritiskom na gumb za ponovno regulacijo cen. Mislim, da bo takrat, gospod minister, pritisk na vas še bistveno večji. Če imamo zdaj podjetja, ki pritiskajo na vas z apetiti po potencialno večjem profitu, boste čez pol leta, leto, če ugotovite, da se deregulacija ni izšla tako, kot ste predvidevali, in da je dejansko stvar bolj podobna temu, kar mi ugotavljamo, da se bodo zgolj povečale cene in s tem profiti za ta podjetja, bi se z vračanjem v regulirane cene dejansko zajedli v dejanske profite teh podjetij. In takrat bo pritisk na vas, na ministrstvo, na vlado še bistveno večji, kot je zdaj. Iz te točke se bomo zelo težko vrnili na regulacijo. Ob tem pa opozarjam, da je Odbor za gospodarstvo jasno sprejel sklep, da je treba do konca leta spremljati gibanje cen, zdaj ob uvedbi delne deregulacije, in se šele na podlagi tehtne analize odločiti, ali je popolna deregulacija smiselna. Zato je vaše vztrajanje pri hitenju tudi kršenje sklepa tega odbora, se pravi kršenje sklepa zakonodajnega telesa. Mislim, da je čas, da se v državnem zboru pogovorimo o tem, na kakšen način naj vlada upošteva naše sklepe in naše napotke. Konec koncev smo mi tisti, ki naj bi narekovali usmeritve vlade; in ne obratno. Hvala.
Hvala lepa. Državni zbor bo o vašem predlogu odločal jutri, v torek v okviru glasovanj. Gospod Zvonko Lah bo naslovil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik za besedo. Spoštovani ministri in ministrica! Upravljanje z državnimi gozdovi naj bi 1. julija letos od koncesionarjev prevzelo državno podjetje Slovenski državni gozdovi, d. o. o., po izteku koncesij sedanjih koncesionarjev. Vendar ker je bil zakon sprejet zelo pozno po našem mnenju in tudi procedure, potem ustanovitev podjetja ni bilo tako hitra, tako ekspresna, kot je bilo rečeno, močno dvomimo v to, da bi lahko s 1. 7. to podjetje v popolnosti prevzelo naloge bivših koncesionarjev. To podjetje nima niti nadzornega sveta, nadzorni svet ima 8 članov, vlada je sicer komisijo ustanovila. Bil je razpis izveden, baje naj bi se prijavilo približno 40 kandidatov. Komisija naj bi potem preverila vse te kandidate, vseh 40. Nato naj bi vsako ministrstvo, štiri ministrstva, vsak minister dal enega kandidata, enega opozicija v parlamentu. In trije člani so iz vrst zaposlenih v družbi. Kolikor vem, po mojih podatkih ima podjetje sedaj tri zaposlene in ne več. Poleg tega je Sklad kmetijskih zemljišč tudi dal ven razpise za izvajanje del, in to pet razpisov, kjer naj bi bile ponudbe oddane do 5. 5. Prijavilo se je po nekih informacijah preko 500 izvajalcev, sicer za različna dela. Ti izvajalci naj bi prejeli popise del in oddali ponudbe, potem bodo šele sklenjene pogodbe; in to naj bi bilo vse do 1. 7. letošnjega leta, to se pravi, da imamo še 17 oziroma 16 dni do tega. Zato me, gospod minister, zanima: Ali bo do takrat res vse postorjeno, da bodo novi izvajalci lahko enakopravno, kot so ti dosedanji koncesionarji, opravljali dela v državnih gozdovih?
Minister Dejan Židan, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Gospod poslanec, hvala za vprašanje. Pravilno ste ugotovili, da bi bilo dobro, če bi bil zakon sprejet mogoče prej, vendar je bil sprejet takrat, ko je pač bil sprejet. In treba je povedati, da od takrat naprej vsa opravila potekajo v skladu s časovnico, kakršna je tudi v zakonu predpisana. Pomembno je, da je tudi Vlada Republike Slovenije v mesecu marcu sprejela pravila o načinu, pogojih in merilih izbire izvajalcev po oddaji posameznih del za štiri sklope. Glavni sklop v temu trenutku je sečnja in spravilo ter tudi prevoz gozdnih in lesnih sortimentov, potem pa je še tudi vzdrževanje in gradnja gozdne infrastrukture ter gojitvena in varstvena dela. Prišlo je, kakor ste pravilno povedali, čez 500 ponudnikov in ti ponudniki storitev so dobili tudi že sklepe o primernosti oziroma neprimernosti. Takoj, ko se končajo pritožbeni roki, to bo vsak čas, se začnejo potem sklepati tudi pogodbe. Predsednik Vlade je prav tako danes med odgovorom na svoje poslansko vprašanje povedal, da bo verjetno še danes na dopisni seji vlade sproženo tako imenovanje sprejemanje meril. Merila v praksi pomenijo, da se potem lahko pričnejo sklepati pogodbe o prodaji. Zlasti je pomembno za tiste, ki niso samo preprodajalci, ampak so del gozdno-lesne verige, torej da sami žagajo, da sami potem proizvajajo izdelke z višjo dodano vrednostjo. Kar se tiče nadzornega sveta, postopki potekajo v skladu s časovnico. Dokler ni nadzornega sveta čisto legitimno, to je tudi do sedaj tako potekalo, vlogo nadzornega sveta in skupščine istočasno opravlja vlada. Treba pa je povedati, da s 1. 7., ko prenehajo koncesije, novih koncesij več ne bo. Ampak od 1. 7. do konca tega leta bodo po teh merilih, ki veljajo do konca leta, posamezna dela in delovišča oddana. V temu času je tudi že bila sprejeta sistematizacija del in nalog znotraj družbe Slovenski državni gozdovi. Te dni se začenjajo tudi zaposlovanja in zlasti, kar je pomembno, prenos ljudi. Prenos ljudi iz sklada pa poznate, se bo dogodil točno 1. 7. Pred tem bodo tudi sklenjene pogodbe, mislim, da tudi razgovori že potekajo; in s 1. 7. bodo ljudje s sklada preneseni v skladu z zakonom na novo gospodarsko družbo. Vsa struktura sistemizacije je narejena. Nekatera posamezna delovna mesta se bodo dopolnila tudi že pred tem, zlasti je pomembno, da se napolnijo mesta, ki so vezana na delovodje in na tiste, ki spremljajo gozd oziroma les pri nadaljnji poti, da postopki pač potekajo. Tudi sam bi si želel, da bi bilo nekaj več časa, vendar po zagotovilih družbe, dostavili so mi tudi že poročilo o dvomesečnem delu ter tudi akcijski plan za nadaljnja dva meseca, stvari potekajo, kakor je bilo zakonsko predvideno. Ne bo pa več novih koncesij od 1. 7. Hvala.
Zvonko Lah, dopolnilni odgovor, izvolite.
Gospod minister, lepo bi bilo, če bi šlo tako, kot ste vi povedali. Ampak jaz mislim, da je vmes še kar nekaj postopkov, ki so možni po Zakonu o javnih naročilih, ki jih je treba spoštovati. Prvo je razpis za informacijski sistem za podporo upravljanja z gozdovi. Osnutek pogodbe, ki je napisan, 1. 7. mora biti vse končano. Kolikor jaz poznam tak posel, tak informacijski sistem, narejen na kožo enega podjetja, rabi kar nekaj mesecev dela. Tudi določena oprema, ki jo je treba nabaviti, tam notri je napisano okoli 100 mobilnih tiskalnikov in podobne stvari, to ne gre čez noč. V osnutku pogodbe je spodaj napisano, da mora biti 1. 7. vse narejeno. Dva datuma sta, ostalih pa ni. Zanima me: Kako to poteka? Ker če ni informacijskega sistema, podjetje sigurno ne more dobro funkcionirati že v samem začetku. Ko ste rekli, da je sedaj komisija ugotovila usposobljenost teh izvajalcev. Izvajalci so dobili sklepe. Verjetno se bo kdo od izvajalcev pritožil in ima pravico do pritožbe; se postopek podaljša. Pogodbe se ne podpiše kar tako. Najprej se pošlje izvajalcem popise, oni dajo ponudbe. V razpisu je izključno najnižja cena, pa nič drugega; in potem ko izbere komisija ponudnika, se kar tako ne podpiše pogodbe. Možna je tudi revizija postopka. Verjetno se bo kdo pritožil. In tudi tam je spet postopek, ki traja. Ni tako enostavno, kot si nek uradnik predstavlja.
Mag. Dejan Židan, izvolite.
Kljub vsemu morate razumeti, da v primeru družbe Slovenski državni gozdovi te družbe, kar je tudi prav, ne upravlja ministrstvo. Ta družba ima poslovodstvo, ima vršilca dolžnosti, hkrati pa sta v družbi še dva pooblaščenca, ki mu pomagata, nas informirajo, torej trije so. Hkrati pa mislim, da ravno v tem trenutku zaposlujejo pač ogrodje te družbe, nas informirajo, da postopki potekajo, nas tudi informirajo, da na vseh področjih, kjer bi lahko kakšna stvar šla počasneje, da imajo tudi scenarij B pripravljen. In jaz povsem verjamem, da bo družba 1. 7. delala tako, kot od nje pričakujemo. Ali pričakujemo, da bo 1. 7. delala idealno? Tu dovolite, da vam povem primer z Bavarske, ko so na Bavarskem ustanovili gospodarsko družbo za upravljanje z gozdovi, mislim, da je to bilo leta 2005. Bavarski minister je bil z njenim delom povsem zadovoljene šele čez tri leta, ker je to nova gospodarska družba. Jaz verjamem, da bodo opravila potekala, bodo pa tudi iz leta v leto potekala bolje. Jaz vem, da se občasno pojavijo vprašanja koncesionarjev, ali nam lahko garantirate, da bomo mi dobili to delo. Ne moremo. V tem je ravno smisel, da smo šli stran od koncesionarskega sistema. Koncesionarji še nekaj pozabijo povedati, vedno manj del so opravljali sami in videli ste tudi na nekih primerih poročil, kako so delali to tudi z nekaterimi podizvajalci. Če imam dobre podatke, mislim, da v času, ko bodo koncesije prenehale, že delujejo skoraj s 40 % podizvajalcev. Mislim, da tudi v marsikaterih primerih se je in se bo prijavil podizvajalec kot enakopraven, ki bo konkuriral. Dejansko ne moremo garantirati in tudi nobene potrebe ni, tudi namena, da bi ista podjetja, ki so do sedaj delala v državnem gozdu, delala tudi naprej. Delali bodo tisti, ki so bolj učinkoviti. Vendar pa verjamem, da skozi merila so prišli tisti, ki so znali svoje kompetence predstaviti. Poznate, da je bil tudi velik strah, da bo zelo veliko tujcev. Kolikor je meni znano, se je prijavilo samo pet tujcev, in to tistih pet tujcev, ki že zdaj delajo v slovenskih gozdovih. Hvala.
Hvala ministru Dejanu Židanu. Gospod Lah, postopkovno, izvolite.
Izkoristil bi to postopkovno možnost, da se opravi razprava. Gospod minister, niso bili še izbrani. Izvajalci bodo izbrani takrat, ko bodo njihove ponudbe potrjene in sprejete. Do tega pa je še kar nekaj časa. 30. tega meseca morajo sedanji koncesionarji pospraviti vse iz gozdov; kot da jih ni in nimajo več vstopa v državne gozdove. V enem od podjetij, ki ima 180 zaposlenih, je na delo v državnih gozdovih vezano 120 zaposlenih, ki bodo šli na čakanje od 180 zaposlenih 1. julija, če ne bodo dobili do takrat pogodbe oziroma ne bodo izbrani kot izvajalci. Štiri podjetja so že najavila prostovoljno likvidacijo, ker dejansko od 1. julija naprej nimajo več dela. Ti koncesionarji imajo dolgoročne pogodbe za dobavo hlodovine iz državnih gozdov določenim domačim lesarjem ali mizarjem, ki jim ne morejo več zagotoviti dobave lesa. Kaj bodo ti naprej potem delali? Kakšne velike zaloge si ne morejo narediti, ni uspelo. Jaz se sprašujem, ali ni mogoče to namerno narejeno na ta način, da smo prišli v to časovno stisko, da se bodo ti domači predelovalci lesa morali obrniti na privatne dobavitelje, ker država oziroma koncesionarji jim po 30. 6. ne morejo več zagotoviti dobave, da bo potem to državno podjetje lahko vso to hlodovino izvozilo. Ne bodo več zavezani dobaviteljem oziroma tem lesarjem dobavljati hlodovino, ker bodo rekli – mi nimamo nič s tem, znajdite se po svoje. Kako se bodo znašli po svoje?! Res je, vsi trdijo, da so ti domači kupci v težavah, tudi likvidnostnih, ne plačujejo takoj kot Avstrijci; ampak plačajo in uporabljajo domač les. Zdaj bo prišlo do nekega konflikta, ki je vprašljiv. Kdo pa bo izvajalec? Resda bodo lahko podizvajalci neusposobljeni, slaba kvaliteta in tudi pri nas bo verjetno tri leta trajalo ali še več, da se bo ustvarilo tisto, kar je bilo do zdaj.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 14. junija, v okviru glasovanj. Gospa Anita Koleša bo naslovila poslansko vprašanje ministru za kulturo gospodu Antonu Peršaku.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Cenjena ministrica, spoštovani ministri! Moje vprašanje je res namenjeno našemu ministru za kulturo gospodu Antonu Peršaku. V preteklem mesecu je slovensko javnost zelo zaposloval primer Rudnika živega srebra Idrija, danes je to vprašanje postavljeno na stranski tir, kot da problemov ni več ali pa so bili tedaj nesorazmerni dejanskemu stanju, pravzaprav izpostavljeni kot nerešljivi. Vendar spomnimo, da so bile leta 2014 zagotovljene pravne podlage za nemoteno in tekočo izvedbo vseh postopkov, povezanih z večletnim procesom iskanja rešitve ustreznega delovanja Rudnika živega srebra v Idriji ter njegove neprecenljive kulturne dediščine, vpisane tudi na Unescov seznam svetovne dediščine. Kljub predhodni zagotovitvi omejenih pravnih podlag pa je v letu 2015 prišlo do zastoja pri izvedbi načrtovanih nalog iz sprejetih pravnih podlag. Center za dediščino živega srebra tako ni mogel opravljati svojih, z ustanoviteljskim aktom določenih nalog, kljub sklepu vlade že iz leta 2013 in tudi potrditvi sklepa aktualne vlade. Spoštovani minister, ob svoji izvolitvi ste se zavezali, da boste pri reševanju tega izjemno pomembnega vprašanja za Rudnik živega srebra in seveda tudi za Slovenijo nasploh kooperativni in sodelovali z Vlado in Centrom za dediščino ter za Idrijo našli ustrezno rešitev. Zame in tudi za poslance Stranke modernega centra je pomembno vprašanje oziroma vaš odgovor: Kakšen je napredek Ministrstva za kulturo, kakšne so bile vaše aktivnosti, odkar ste slovenski kulturni minister? Hvala lepa za odgovor.
Minister za kulturo gospod Peršak, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovana gospa poslanka! Rad bi se vam najprej zahvalil za zastavljeno vprašanje, iz katerega razberem predvsem skrb za ohranjanje naše kulturne dediščine, vpisane na seznam Unesca. Kot sami ugotavljate, je vzpostavljanje delovanja Javnega zavoda Centra za upravljanje z dediščino živega srebra Idrija, na kratko CUDHg, in sočasna likvidacija Rudnika živega srebra, d. o. o., dolgotrajen proces. V ta namen je bil najprej spremenjen in dopolnjen Zakon o rudarstvu, nato je Vlada na njegovi podlagi s sklepom z dne 24. 7. 2014 zavezance za nadaljnje vzdrževanje nezalitega dela jame in izvajanje monitoringa v vplivnem območju rudnika določila Javni zavod CUDHg Idrija. V skladu s 4. točko tega sklepa Vlade financiranje delovanja zavoda zagotavljata Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Ministrstvo za kulturo, skladno z njunima delovnima področjema. Navedeno pomeni, da Ministrstvo za kulturo zagotavlja proračunska sredstva za dejavnosti upravljanja nepremične dediščine, povezane z Unescom; Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo pa v okviru svojih proračunskih postavk financiranje dejavnosti vzdrževanja nezalitega dela jame, črpanje vode in izvajanje monitoringa v območju rudnika. V skladu z vsemi temi podlagami je bilo v dosedanjih tednih mojega mandata postorjeno približno naslednje. Potrjena sta bila program dela in finančni načrt Centra, ki ga je sprejel svet Centra, vključno z opozorilom, da predvidena sredstva po vsej verjetnosti ne bodo zadoščala in da bo skoraj gotovo potrebna dopolnitev finančnega načrta. Ampak bistveno je, ker je finančni načrt in delovni program potrdilo tudi Ministrstvo za gospodarstvo, da je bil na ta način dosežen osnovni dogovor o zagotavljanju pogojev za financiranje javnega zavoda v letu 2016. Ministrstvo za kulturo je soglasje k programu dela in finančnemu načrtu CUDHg Idrija za leto 2016 podalo ob pogoju, če se izkaže, da je finančni načrt nezadosten, da se bo dopolnil. K temu sta se zavezali obe ministrstvi. Obe ministrstvi trenutno tudi preverjata delo dosedanjega podjetja Rudnik živega srebra v likvidaciji, da ugotovimo, kolikšna sredstva so dejansko potrebna. Ne glede na to pa smo s tem ustvarili pogoje, da Center začne normalno delovati. Naše ministrstvo je že izdalo odločbo o financiranju in tako zagotovilo sredstva za opravljanje dejavnosti, povezane z Unescom. Ministrstvo za gospodarstvo je podpisalo pogodbo s Centrom ter tako zagotovilo sredstva in delovanje v zvezi s črpanjem vode, vzdrževanjem nezalitih rovov in tako naprej. S potrditvijo teh dveh aktov je CUDHg usposobljen za delo, za prevzem zaposlenih iz družbe v likvidaciji. Pripravljata se kadrovski načrt in akt o sistematizaciji. Računamo, da bodo sredi julija delavci prešli in da bodo z njimi sklenjene pogodbe. Ministrstvo za kulturo tudi spremlja izvedbo projekta obnove topilnice, ki je sofinanciran iz finančnega mehanizma evropskega gospodarskega prostora in norveškega finančnega mehanizma. Ministrstvo za kulturo je že leta 2015 zagotovilo 323 tisoč evrov in na ta način pokrilo slovenski delež pri izvedbi navedenega projekta. V letošnjem letu je prišlo do določenih likvidnostnih težav, vendar je CUDHg z vključitvijo v enotni zakladniški račun in posledično s pridobitvijo premostitvenega kredita te težave odpravil. CUDHg Idrija je pred nedavnim na podlagi zahtevka za izplačilo tudi že prejel sredstva finančnega mehanizma evropskega gospodarskega prostora in norveškega mehanizma za izvajanje projekta obnove topilnice, tako da ugotavljamo, da bo projekt pravočasno zaključen. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Franc Breznik bo zastavil poslansko vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovana ministra! Kot veste, sem vama že v tem letu postavil nekaj praktičnih vprašanj s terena. Večkrat sem omenil, da smo v Slovenskih goricah opravili analizo uvedbe davčnih blagajn ter zaznali velike probleme. Prvi primer so manjši pridelovalci na kmetih, številne slovenske kmetije, ki se srečujejo s številnimi administrativnimi ovirami, v zadnjih letih tudi glede sprejete zakonodaje glede davčnih blagajn. Druga faza so številna društva, gasilska društva, kulturna društva, društva kmečkih žena in ostalih, ki pa ste jim – moram priznati in se tudi zahvaliti ministru za finance – sedaj prisluhnili. V javnost je prišla vest, da ste 4. junija vsaj tista društva, ki so do 5 tisoč evrov, nekako izvzeli. Sprašujem oba ministra: Zakaj iz tega, kolikor sem spremljal, niso izvzeti manjši pridelovalci vrtnin in zelenjave? Predvsem na teh manjših kmetijah, ki jih imamo v Slovenskih goricah, recimo v občinah Jurovski Dol, Sveta Ana, Sveta Trojica, tudi v Cerkvenjaku, kjer se manjši pridelovalci srečujejo še vedno z velikimi problemi glede uvedbe davčnih blagajn. To so pridelovalci, ki skromno živijo, ki imajo izredno majhne kmetije in ki jim je dodana dejavnost na kmetijah vir preživetja. Zato oba sprašujem: Zakaj so bili iz te oprostitve izvzeti manjši pridelovalci? Oprostitev za društva pozdravljam. Kot vemo, se vsak dan pogovarjamo o zdravi slovenski hrani, govorimo o naši samooskrbi, dvigu samooskrbe, poznamo strukturo velikosti slovenskih kmetij. Iz okolja, od koder sam izhajam, imamo problem manjših kmetij ter problem gričevnatega sveta, težko obvladljivi tereni, ki dodatno največkrat povzročajo tudi težave pri strojnem pridelovanju; zato verjamem, da nam boste prisluhnili, predvsem vi, spoštovani minister za finance. In prosim tudi ministra za kmetijstvo, če se bo bolj zavzel tudi za te manjše pridelovalce vrtnin. Najlepša hvala za odgovore.
Minister za finance dr. Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Res smo že večkrat obravnavali to temo, zato mi dovolite, da samo taksativno navedem nekatera dejstva in kaj je v pripravi. Prvič, davčno potrjevanje računov je predpisano za vse davčne zavezance, ki poslujejo z gotovino in so dolžni voditi poslovne knjige in evidence ter izdajati račune po DDV zakonodaji. Ob pripravi rešitev davčnega potrjevanja računov se je sledilo načelu enakopravne obravnave in določil zelo ozek nabor izjem. Zakon omogoča posebne rešitve za zavezance z malim obsegom prometa, uporaba vezanih knjig računov, aplikacija Mini davčna blagajna na eDavkih. Kmetijska dejavnost fizičnih oseb, o čemer ste spraševali, je načeloma takrat, kadar zanjo ni treba voditi knjigovodstva. To je, kadar se njen dohodek določa pavšalno na podlagi katastrskega dohodka, izvzeta iz obveznosti davčnega potrjevanja računov. Pri tem pa je intenzivna pridelava vrtnin ne glede na obseg danes zaradi nevzpostavljenega evidentiranja, predvsem pa zaradi zelo heterogene predelave, kjer je težko poenotiti za namene pavšalnega ocenjevanja dohodka, del kmetijske dejavnosti, za katero se mora dohodek ugotavljati z vodenjem knjigovodstva, kar ima za posledico tudi obveznost davčnega potrjevanja računov. Vendar se z novim zakonom o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki je v obravnavi v Državnem zboru, predlaga, da se tudi z intenzivno pridelavo vrtnin ne glede na obseg pridelave dohodek lahko ocenjuje tudi na podlagi katastrskega dohodka. S tem se bo pridelovalcu vrtnin razbremenilo vodenje knjig za namene ugotavljanja dohodka in posledično tudi obveznosti davčnega potrjevanja računa.
Še minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan.
Hvala. Še enkrat pozdrav, gospod predsedujoči, poslanke, poslanci, gospod poslanec, ki ste postavili vprašanje! Sedaj je odgovoril naš minister za finance. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na podlagi tudi razgovora s Svetom za kmetijstvo in podeželje, ki je najvišji organ znotraj ministrstva, s katerim se posvetujemo, predlagalo Ministrstvu za finance 26. 4. naslednje. Sklicevali pa smo se na Svet za kmetijstvo. Svet za kmetijstvo in podeželje je zavzel stališče, da je uvedba davčnih blagajn nesorazmerno administrativno in finančno obremenila določene kmetijske, gozdarske in dopolnilne dejavnosti, ki se praviloma opravljajo v manjšem obsegu. Hkrati tudi predlagala, da prevzamemo v celoti avstrijski sistem, ki imajo dve meji 7 tisoč 500 evrov za gotovino oziroma 15 tisoč pri prihodkih. Predlagali smo Ministrstvu za finance, da naš predlog preuči. Dejstvo pa je, da sta se do takrat dogodili vsaj dve stvari. Prva stvar je osnutek zakona o katastrskem dohodku, za katerega mislim, da je v tem trenutku že v Državnem zboru; uspeli smo uvrstiti vrtnarsko proizvodnjo v celoti s količniki. S tem se umikamo od obveznega vodenja knjig. Hkrati pa je prišlo do nečesa, s čimer so se tudi naši nevladni partnerji strinjali. Namreč v obrazložitvi zakona o katastrskem dohodku je napisano tudi neke vrste napotilo, ki predlagatelja zavezuje k pripravi novele zakona, ki ureja dohodnino; in bi omogočal, da se izvzamejo manjši pridelovalci in se dajo v pavšal, kjer potem ni več vodenja knjig in posredno tudi ne davčnih blagajn. Ko smo se pogovarjali z nevladnim sektorjem, je bila to sprejemljiva rešitev in smo jo tudi mi kot ministrstvo podprli. Hvala.
Dopolnitev odgovora, gospod Breznik, izvolite, beseda je vaša.
Najlepša hvala. Kot veste, oba ministra, tudi ko ste uvajali Zakon o davčnem potrjevanju računov, sem imel točno takšne poglede, kot jih imata vidva sedaj. Na žalost je med tem časom poteklo kar nekaj časa, povedal sem tudi, kaj se bo zgodilo čez nekaj časa glede na strukturo kmetijstva. Poudaril sem tudi članom, kolegom iz Desusa in tudi kolegom iz Stranke modernega centra, kakšne probleme imajo društva. Rešitve za društva ste uvedli; preko katastrskega dohodka pa lahko sedaj rešujemo tudi manjše pridelovalce vrtnin. V Slovenskih goricah jim imam polno in naj povem samo nekaj primerov teh administrativnih ovir manjših pridelovalcev vrtnin na trgu. Zgodilo se je to, kot so napisali, recimo uporaba davčnih blagajn na tržnici je skoraj nevzdržna. Prodajaš na tržnici marmelado, jagode in jabolka; marmelada je dopolnilna dejavnost, zato moraš izdati račun; jagode so registrirane kot druga dejavnost, moraš izstaviti račun; za jabolka, ki so pa osnovna kmetijska dejavnost, ni potrebno izstaviti računa. Največkrat je marmelada tudi narejena iz tistih jabolk, ki so bila uničena ali poškodovana in jih ni mogoče prodajati. Torej gre za celo vrsto nesmislov, na davčno blagajno moraš izobesiti obvestilo o obveznosti izdaje računa. Kako naj stranki pojasnim, da za jabolka ni treba izstaviti računa, ker so obdavčena po katastrskem dohodku; za ostalo pa je moral izdati račun?! Šlo je za celo vrsto administrativnih ovir, za katere upam, da bomo sprejeli rešitve in da bodo za te manjše pridelovalce odpravljene. Upam, da vas je, po domače rečeno, srečala pamet, da vsaj te manjše pridelovalce, ki jih je veliko na trgu, kar je pomembna dejavnost, da bodo iz tega izvzeti. Hvala obema ministroma, budno bom spremljal nadaljevanje teh rešitev, predvsem zaradi preživetja naših kmetov, predvsem v Slovenskih goricah. Najlepša hvala.
Želi mogoče kdo od ministrov besedo? [[Ne.]] Gospod Jani Möderndorfer bo naslovil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Srečujemo se z vprašanjem Zakona o varstvu okolja. Veste, da je bila s 94. členom ukinjena možnost pridobivanja dovoljenja za začasno in občasno čezmerno obremenitev za gradbišča izven zaprtih in prekritih prostorov. Gre za problem, ki je več ali manj naredil samo to, da imamo danes resne probleme, da nobeno resno gradbišče ne moramo v pravi časovni dimenziji tudi dokončati. Veste, da ta sprememba pozna izjemo samo za prireditve, kadar gre za kakšne dogodke; to pa je tudi vse. Ministrica, vi ste imeli že en poskus, bil je namreč posredovan osnutek Uredbe o spremembi Uredbe o mejnih vrednostih kazalcev hrupa v okolju, ki pa je klavrno končal, ker so več ali manj vsi tisti nasprotniki, to so več ali manj okoljevarstveniki in civilna družba, nasprotovali. S tem je ta prvi poskus padel v vodo. Drugi poskus, kmalu za tem ste začeli pripravljati novo uredbo, ki pa je več ali manj, smo lahko te dni brali, tudi na tej poti, da niso zadovoljni s to oceno. Sami najavljate, da ste pred tem, da pripravljate novo uredbo oziroma tudi na nek način z nekimi strokovnimi podlagami; vendar dejstvo pa je, da imamo resen problem, kajti v slovenskem prostoru od leta 2014 naprej imamo resne težave, kajti investitorji s takšno uredbo in s takšnimi pogoji imajo oteženo delo pri gradnjah. Še posebej zato, ker gre za hrup, ki se ustvarja več ali manj v časovni dimenziji, ki je omejena; ne pa za konstanten hrup. Zato je moje vprašanje zelo jasno: Kdaj boste ukrepali oziroma kdaj bo ta uredba sprejeta na Vladi? Hvala.
Ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen, izvolite, beseda je vaša.
Hvala, predsedujoči. Spoštovana poslanka, spoštovani poslanci! Spoštovani poslanec Jani Möderndorfer, hvala za vprašanje. Naše ministrstvo je osnutek Uredbe o spremembah Uredbe o mejnih vrednostih kazalcev hrupa v okolju objavilo 8. 6., tako da bo v javni obravnavi do 22. 6. Po zaključku javne obravnave bo ministrstvo posredovalo osnutek uredbe v nadaljnjo vladno proceduro. Sprejem, če ne bo večjih težav, načrtujemo v juliju 2016. Res je, kot ste že sami navedli, sprememba 94. člena Zakona o varstvu okolja, ZVO-1F, ki je bil spremenjen v letu 2014, torej pred prihodom na ministrstvo; takrat je to področje pokrivalo Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. V želji, da strokovne podlage, ki so v resnici velikokrat razlog, ali lahko nekdo z normalnim tempom gradi, ali pa mora ta normalni tempo gradnje upočasniti, smo pripravili nove strokovne podlage, za katere menimo, da so pripravljene na način, da se bo raven hrupa kot posledica obratovanja posameznega vira, ki se vedno ocenjuje pred fasadami stavb z varovanimi prostori in se nahaja v 1., 2. oziroma 3. stopnji varstva pred hrupom; in takrat lahko ugotovimo, da gradnje, ki bi zadostila mejnim kritičnim vrednostim kazalcev hrupa ali celo mejnim vrednostim za gradbišča oziroma kot napravo, vir hrupa za 1. stopnjo varstva pred hrupom v praksi pravzaprav ni mogoče izvesti. Kljub temu, da so se ta predhodno izdana dovoljenja za začasno čezmerno obremenitev okolja s hrupom nanašala na izpolnjevanje mejnih kritičnih vrednosti kazalcev hrupa v povezavi s stopnjo varstva pred hrupom, menimo, da je uporaba enotnega pristopa glede gradbišč kot začasnih virov utemeljena, saj gre pri njih ne glede na to, da so lahko umeščena na območja z različno namensko rabo prostora, več ali manj za uporabo istovrstne mehanizacije. Enoten pristop utemeljujemo tudi z mejnimi vrednostmi, ki so za emisije hrupa gradbišč, neodvisno od stopenj varstva pred hrupom, v uporabi v drugih državah članicah. Res pa je, če sami živimo v okolju, v katerem je v naši neposredni bližini povečan hrup, smo za ta hrup bolj občutljivi; še posebej če so v neposredni bližini šole, vrtci, stanovanjska naselja. Takrat se običajno v naših postopkih stvari bolj zapletajo, kot se na področjih, kjer je takšna gradnja že ob obstoječi obrtni ali industrijski coni, kjer je ta hrup manj moteč. Hvala.
Jani Möderndorfer ima besedo za dopolnilni odgovor, izvolite.
Spoštovana ministrica, jaz vas podpiram v teh namenih in sami ste že povedali, da želite, da bi bila ta uredba spremenjena. Žal je pač minister prejšnjega mandata in tudi zakonodajalec, ki je potrdil v končni fazi ta predlog, naredil veliko napako. Ampak mi se moramo zavedati, živimo v 21. stoletju in razvoj gre naprej. In v 21. stoletju si jaz ne znam predstavljati, da gradbena jama dela z neslišnimi bagri, raznimi rovokopači in podobnimi stroji; to preprosto ne gre. Evropska okoljska agencija, ki je naredila študijo, v svojem poročilu ugotavlja, da je v Evropi glavni vir hrupa promet, železnice in letališča, zraven tudi industrija. Nikakor pa ne gradbišča, ki so lokalno omejena. Naj omenim samo primer, pred kratkim je bil zopet objavljen podatek glede Plečnikovega stadiona, kjer imajo klasičen problem, da ne morejo nadaljevati z resnimi deli točno zaradi te uredbe. Če bi spoštovali zakonodajo, bi morali graditi 8 let namesto 4 let, kar je noro, kar je nonsens iz finančnega vidika, iz časovnega vidika, iz vseh vidikov. To več ali manj pomeni, da takšne prenove ne bomo imeli, niti investitor več ne bo prišel. Treba je preprosto preseči to, kar Slovenci radi počnemo – ne na mojem vrtu. Če bi bilo kje drugje, bi se še nekako strinjali. Ministrica, imate mojo podporo. Prosim, nadaljujte, ne se ustrašiti civilnih iniciativ; predvsem pa naredite tisto, kar je prav za tudi gospodarstvo in razvoj Slovenije. Hvala.
Ministrica, izvolite, imate besedo.
Se iskreno zahvaljujem za to podporo. Ker je bil omenjen Plečnikov stadion, dejansko je na tem področju tudi občina spremenila svoj občinski prostorski načrt, kar daje možnost, da se bo gradnja odvila. In kot je v mnogih primerih, tudi v mojih vprašanjih, na katera odgovarjam tukaj v parlamentu, naše ministrstvo je v močni povezavi, v močni korelaciji z lokalnimi skupnostmi, smo tukaj drug od drugega odvisni, ali uspešno izvedemo kakšne postopke, ali ne. Prav gotovo nam bo pri hrupu s skupnimi močmi uspelo urediti tudi to vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo poslansko vprašanje naslovil ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav, gospod minister. Ponovno vas bom vprašal o Termoelektrarni Trbovlje, ki, kot veste, naj bi prenehala obratovati 1. 8. 2016. Zdaj namreč še vedno opravlja funkcijo tako imenovane terciarne rezerve. S tem datumom naj bi, tako so mi povedali zaposleni, zaposlitev izgubilo vseh preostalih 46 zaposlenih; načrtov za naprej pa ne vlada, ne SDH, ne HSE nimajo ali pa jih še niso predstavili. Nejasna pa ni samo usoda zaposlenih, ampak je enako nejasna usoda razgradnje termoelektrarne. Ni jasno, kdo naj bi vršil to razgradnjo in kdaj naj bi se začela. Ni jasno, kdo bo poskrbel za dokončanje in sanacijo deponije, ki v tistem kraju pomeni precejšnje okoljsko tveganje. Ni jasna strategija razprodaje vitalnih delov elektrarne, ni jasno, kdo bo vodil nadzor, sanacijo in čiščenje objekta od 1. 8. naprej. Prav tako ni jasna usoda infrastrukture v lasti TET, recimo vodovoda Dobovec, ki še zdaj oskrbuje okrog 250 hiš s pitno vodo. V zvezi s tem vas, gospod minister, sprašujem naslednje: Zakaj se pogodba za terciarno rezervo ne uporabi do konca leta 2016? Po mojih informacijah bi lahko bila, ker očitno vsaj zaposleni tam niso seznanjeni z nikakršnimi načrti, kaj bo po 1. 8. Kdo bo prevzel vlogo terciarne rezerve, ki jo zdaj vrši TET, in kakšni stroški bodo ob tem nastali? Kakšni bodo mesečni stroški zagotavljanja te rezerve? Zakaj HSE kot lastnik TET ne začne z razgradnjo? Trenutni zaposleni, ki so še zaposleni tam, namreč imajo znanje, potrebno za razgradnjo, ker so konec koncev več let oziroma nekateri tudi po dvajset let in več tam delali ter zelo dobro poznajo poslopja in naprave, ki so tam. Ko se enkrat ta kolektiv razpusti, bo razgradnja bistveno otežena. Zakaj se razgradnja še ni začela? Delovna skupina obstaja že leto in pol, zaposleni pa poročajo, da bi lahko v tem času delali na razgradnji in prodaji vitalnih delov; ampak očitno se je zataknilo pri vodstvu, ker ni bila sprejeta strategija oziroma ni bila sprejeta odločitev, na kakšen način to izvesti. Kakšen je pogled ministrstva na to zadevo? Hvala.
Minister za infrastrukturo dr. Gašperšič, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala tudi za postavljeno vprašanje. Glede terciarne rezerve lahko odgovorim sledeče. Zagotovitev tega zanesljivega obratovanja elektroenergetskega sistema in s tem tudi zagotavljanja sistemske rezerve, to so zadeve, ki so v pristojnosti sistemskega operaterja, to je Eles. Sem sodi tudi pristojnost zagotavljanja same terciarne rezerve. V Termoelektrarni Trbovlje sta, kot je znano, dva plinska bloka skupne moči 63 megavatov, ki zaradi zastarelosti in slabega stanja opreme sicer nista najprimernejša za zagotavljanje te terciarne rezerve. Družba Eles je sicer dolžna sistemske storitve in sistemsko rezervo zagotavljati na javnih razpisih. Po mnenju družbe Eles je malo verjetno, da bi na teh razpisih bloka v Termoelektrarni Trbovlje lahko konkurirala blokom, ki jih imamo v Brestanici in v TEŠ. Poleg tega se področje za zagotavljanje sistemskih storitev v Evropski uniji odpira preko državnih meja, hkrati pa se več držav tudi združuje pri zagotavljanju potrebe po rezervi. To pomeni, da bo ponudba teh storitev v prihodnje še narasla, potreba pa padla; s tem pa posledično tudi cena teh sistemskih storitev. Eles nas je tudi obvestil, da ima do konca leta 2018 s podjetjem GEN-I in z Energetiko Ljubljana sklenjene pogodbe o terciarni rezervi v skupni višini 194 megavatov. Razliko do potrebnega obsega terciarne rezerve za leto 2016 pa je Eles zakupil na javnem razpisu, ki je bil objavljen konec leta 2015, tako da za letošnje leto Eles nima dodatnih potreb po terciarni rezervi. Med vsemi regulacijskimi enotami, ki nudijo to terciarno rezervo v letošnjem letu, sta tudi ti enoti plinskih blokov 1 in 2 v TET; vendar je treba izpostaviti, da v pogodbenem odnosu velja portfeljski način zagotavljanja terciarne rezerve, kar pomeni, da pogodbeni partner GEN-I v primeru potrebe po aktivaciji terciarne rezerve sam presodi, katere enote bo aktiviral. GEN-I sproti odloča, ko bo terciarno rezervo treba aktivirati, katera enota bo prevzela to vlogo. Iz Elesa smo tudi dobili informacijo, da z vidika stroškov za končne odjemalce v letu 2016 ne bo nobenih sprememb, saj so vse pogodbe za letošnje leto že sklenjene. Glede vprašanj v zvezi z razgradnjo Termoelektrarne Trbovlje pa lahko povem, da so to zadeve, ki so v pristojnosti lastnika oziroma matične družbe HSE, kjer so nam sporočili, da je za razgradnjo in postopek za rušenje objektov treba pridobiti tudi ustrezno gradbeno dovoljenje. Razpolagajo z oceno Rudisa, da je za pripravo vse projektne dokumentacije potrebno dve do tri leta ter vložek približno milijon evrov. Ugotavljajo tudi, da stroška razgradnje ne bo možno pokriti s prodajo opreme. Prav tako so nas obvestili, da veljavno okoljevarstveno dovoljenje za TET niti ne zahteva razgradnje, prav tako pa ocenjuje, da bi razgradnja imela smisel, če bi na lokacijo prišle neke druge aktivnosti, ki po svoji vsebini ne bi bile energetske. Vendar trenutno veljavni prostorski akti na tej lokaciji tega zaenkrat še ne omogočajo. Na tem območju je predvidena še naprej zgolj energetska dejavnost, s čimer so seznanjeni tudi župani zasavskih občin in tudi člani Poreza. Mnenje našega ministrstva glede ohranitve plinskih blokov je, da je to ekonomsko in tudi drugače težko upravičiti. Odločitve glede usode TET pa je sprejel lastnik, to je družba HSE, katerega upravlja SDH. Vemo pa, kakšna so to razmerja, torej relacija med vlado, ministrstvi in upravljanjem družb. Tukaj je kot ustanoviteljica in edina družbenica, te pristojnosti se izvajajo v SDH; preko pooblastila skupščine pa vlada ne mora posegati v upravljanje družb [[izklop mikrofona]]
Hvala, minister, za dopolnilni odgovor. Gospod Luka Mesec, izvolite.
Hvala za odgovor. Bi vas pa vseeno malo bolj podrobno vprašal glede prenehanja delovanja 1. 8. Če sem prav razumel direktorja RTH, je danes situacija v TET taka, da se pogodba po rednem roku izteče konec leta, se pravi s koncem leta 2016; ampak bo prekinjena predčasno 1. 8. Tukaj zanima: Zakaj je prišlo do tega? Ali ta informacija drži? Drugič, to me preseneča, tudi jaz sem bil zadnjič na tej delovni skupini in je očitno, da ni sprejeta še nikakršna strategija, kaj sploh naprej s to lokacijo. Rudis je sicer pripravil neke tri plane za razgradnjo – od konzervacije lokacije do popolne razgradnje, kjer bi praktično ostal samo dimnik. V tem smislu me preseneča, da se stvar zapira in odpušča zaposlene, ki znajo, ki imajo potrebna znanja za razgradnjo, še preden bi sprejeli, kako s tem objektom poslovati naprej. To je jedro mojega vprašanja: Zakaj se pogodba prekinja zdaj, če pa ni še sprejeto nič za naprej? Zakaj se ne ohrani te lokacije kot terciarne rezerve in ohrani zaposlene, ki bi lahko v tem času ter tudi po tem času razgrajevali? Zakaj bo prišlo čez dober mesec do reza, če ni še nič sprejeto, kako poslovati naprej? Hvala.
Izvolite, gospod minister.
To so res vprašanja, ki se tičejo neposrednega upravljanja družbe TET; ki so v pristojnosti njenega lastnika – družbe HSE. Z detajli vam tukaj res žal ne morem postreči, ker se ministrstvo neposredno s temi zadevami, kot rečeno, ne sme in ne more ukvarjati. Glede informacije, da je pogodba predčasno prekinjena in kaj ima tukaj direktor RTH. Omenili ste RTH, ne vem, ali je to napaka, kakšno vlogo in informacije ima. Ta podatek mi ni znan, da bi prišlo do kakšnih predčasnih prekinitev. Kot rečeno, informacija je, da so pogodbe za letošnje leto sklenjene, med temi pogodbami je tudi pogodba TET-a, ki pa se aktivira po presoji znotraj tega portfelja, v vsakem konkretnem primeru posebej. Vprašanje okoli razgradnje in odločitev, kaj se bo v zvezi s tem dogajalo, to so res zadeve, ki so v neposredni pristojnosti družbe HSE, ki mora odločati na podlagi nekih svojih analiz, kaj je v katerem trenutku za družbo izvedljivo, sprejemljivo. Nekih odločitev z njihove strani tukaj dejansko ne morem komentirati, je pa vsa odgovornost in pristojnost na njihovi strani. Mi kot ministrstvo smo se vedno in se še vedno zavzemamo, da se v Zasavju ohrani energetska lokacija. Skladno s tem smo si tudi prizadevali, da se poiščejo kakršnikoli načini, tudi za to delovanje terciarne rezerve. Žal, tako kot sem razložil, so tudi tukaj možnosti zelo omejene. Nihče ne more preko teh zavez tržnih mehanizmov in delovanja. Mislim, da so tukaj res omejene možnosti, kaj lahko podjetja v tej dani situacijo še rešijo. Jaz sem pa prepričan, da se skuša narediti največ, da bo ta postopek likvidacije najmanj boleč za zaposlene. Hvala.
Gospod Marko Ferluga bo kot zadnji danes naslovil poslansko vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala. Dober večer še ostalim poslednjim mohikancem tukaj, ki smo ostali. Jaz se vnaprej ministru opravičujem, da mu kradem čas. Hvala tudi za razumevanje, gospod minister, ampak ne glede na to, da bo to mogoče zvenelo bolj opozicijsko kot koalicijsko vprašanje, vas moram določene stvari vprašati. Kot sami veste, na Obali je na žalost zaradi predhodnih političnih igric znanih političnih strank in tudi tako imenovanih modrih menedžerjev nastala velika gospodarsko luknja. Ostala sta nam še več ali manj dva velika zaposlovalca, to sta Luka Koper in Cimos, oba ima država v upravljanju direktno oziroma posredno. Danes bi vas rad vprašal za obe zadevi. Kot prvo me zanima: Kako DUTB vodi upravljanje Cimosa? Ali so sploh znane usmeritve vodstvu? Kdo bo odgovarjal, če bo, za tiste svetovalne pogodbe z Admetamom, ki so bile tako ekstremne, da jim dejansko ni bilo za verjeti? V kateri fazi je prodaja Cimosa? Ali je resnično ta italijanski sklad, o katerem se govori po medijih, resen in kupec, ki ima neko vizijo; da ni spet nek poštni predal? Jasno je, da so vse te zadeve tako zelo zapletene, da dejansko DUTB ni v neki direktni vaši pristojnosti. Dejansko lahko tudi Ministrstvo za finance v skladu s 4. členom Zakona o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank izvaja nadzor nad to družbo. Treba je pač povedati, da lahko neke dokumente oziroma informacije dobivate z njihove strani. Druga zadeva, ki me zanima oziroma zanima veliko večino ljudi na Obali, je delovanje SDH pri prodaji deleža Luke Koper v Vinakoper. Ali sploh ima kakšno vizijo SDH? Zakaj je na enkrat ta delež Luke Koper v Vinakoper bistven pri prodaji oziroma odprodaji? Glede SDH, če vemo, da imamo zelo jasno strategijo upravljanja SDH, kjer smo točno navedli, kakšni so kriteriji, kakšni so pogoji, kako in kaj naj se vodi. To vprašanje je zastavljeno zaradi tega, ker je bila v Državnem zboru sprejeta strategija upravljanja in na podlagi te strategije je bilo jasno napisano, kako in kaj. Niti ne bom govoril o tem razburjanju glede menjave nadzornega sveta v Luki Koper. Bom pa hvaležen vseh vaših odgovorov.
Hvala gospod Ferluga. Minister Mramor, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa. Na podlagi informacij SDH in DUTB, kot ste dejali, vam lahko postrežem z naslednjimi informacijami. Glede Cimosa, ki je pomemben integrator v razvoju proizvodnje in trženja avtomobilskih komponent ter se sooča s problemi finančne vzdržnosti že drugič v obdobju slovenske samostojnosti. Prvič je bilo to konec 90. let, ko je bilo izvedeno prvo veliko prestrukturiranje s prisilno poravnavo; drugič pa po letu 2008 v obdobju globalne finančne krize, ki je močno prizadela avtomobilsko industrijo. Republika Slovenija je zagotovila Cimosu pomoč za reševanje in prestrukturiranje skladno z evropskimi pravili o državnih pomoči v znesku, ki je presegal 90 milijonov evrov. Kot pomoč, pripisljiva državi, so bila v odločbi Evropske komisije leta 2009 določena unovčena državna poroštva ter tudi vse operacije SID banke. S prenosom terjatev poslovnih bank na DUTB v letih 2013 in 2014 je le-ta prevzel aktivno vlogo pri nadaljnjem prestrukturiranju tega poslovnega sistema. Izvedena je bila prisilna poravnava v letih 2014 in 2015, okrepljena vodstvena ekipa in nadzorni svet ter pričet postopek privatizacije Cimosa. Privatizacija je bila določena kot kompenzacijski ukrep v odločbi Evropske komisije, ker Cimos sam ni v stanju vrniti tako velike državne pomoči, kot jo je sprejel. Privatizacijski proces se je začel odvijati v avgustu 2015, se pravi lansko leto, v roku treh mesecev po pravnomočnosti prisilne poravnave. Vzporedno poteka poslovno prestrukturiranje, ki je močno izboljšalo zanesljivost oskrbe velikih avtomobilskih proizvajalcev in kakovost dobav. Ponudbe za lastniški vstop v Cimos, pridobljene v prvem krogu, niso bile sprejemljive, zato je bila sprejeta odločitev, da se podaljša rok in pozove ponudnike k izboljšanju ponudb; hkrati pa poišče tudi alternativne rešitve. Dejstvo je, da kupci še vedno ocenjujejo Cimos kot tveganega dobavitelja zaradi kompleksnosti proizvodnje mreže in šibke strukture financiranja. DUTB in SDH vlagata velike napore, da izpogajata sprejemljive pogoje privatizacije z nadaljnjim prispevkom bank kot finančnih upnikov za uspešno lastniško preobrazbo Cimosa. V Cimos sta bila vključena dva svetovalca, kot ste tudi že navedli. Prvi je Alvarez & Marsal za finančno prestrukturiranje in Admetam za poslovno prestrukturiranje. Z obema svetovalnima firmama so bile pogodbe zaključene z rekonstrukcijo nadzornega sveta in uprave sredi lanskega leta. Zdaj grem na Luko Koper. Luka Koper, d. d., je skladno s sprejeto Strategijo upravljanja kapitalskih naložb strateška naložba države. Koprsko pristanišče je namreč edino večnamensko slovensko pristanišče in zato je izjemnega pomena za Slovenijo, saj s svojim delovanjem vpliva na razvoj slovenskega gospodarstva in logistike v tem delu Evrope. SDH pri družbah, s katerimi upravlja, podpira vse poslovne odločitve, ki temeljijo na vlaganju v osnovno dejavnost in ki povečujejo konkurenčnost, zagotavljajo povečanje vrednosti družbe in njeno donosnost. Družba Adriafin, o kateri ste spraševali, je pridružena družba Luke Koper. Luka Koper ima v lasti 50-odstotni delež družbe Adriafin, medtem ko ima družba Istrabenz v lasti preostalih 50 %. Skladno s sprejeto strategijo Luke Koper naložba v družbo Adriafin ni bila opredeljena kot strateška naložba. Družba Adriafin ima v 77,74-odstotni lasti družbo Vinakoper, katere dejavnost namreč ni povezana z osnovno dejavnost Luke Koper. V mesecu februarju 2016 je SDH prejel v vednost dopis družbe Istrabenz Koper, s katerim je ta pozval Luko Koper k skupni prodaji družbe Adriafin. V dopisu je tudi navedel, da obstaja interes za nakup stoodstotnega deleža družbe Adriafin, zato je SDH družbo Luko Koper opozoril na poslovno škodo, ki bi lahko nastala v povezavi s prodajo tega deleža. Prav tako je Luko Koper opozoril tudi na druge možnosti v zvezi s prodajnimi postopki. V svojem dopisu Luki Koper je SDH prav tako navedel, da se z opozorilom ne želi vmešavati v poslovne odločitve družbe, saj je le-ta za to pač pristojna in odgovorna. Ta namreč v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah vodi poslovanje družbe samostojno in na lastno odgovornost. Mora pa poslovodstvo upoštevati določbe Strategije upravljanja kapitalskih naložb. Vsekakor pa je SDH v odnosu do državnih družb, s katerimi v skladu s svojimi zakonskimi pristojnostmi upravlja, dolžan ravnati kot skrben in gospodaren upravljavec. Hvala lepa.
Hvala, minister. Predsedniku Vlade, ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, v torek, 14. junija, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 20. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Vsem želim prijeten večer!