Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 90. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Jurša, Iva Dimic od 10.30 do 12.30, Nik Prebil od 15. ure do konca seje, Matjaž Han od 11.30 do 14.30, dr. Franc Trček do 12. ure. Na sejo sem vabil predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 90. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v četrtek, 16. decembra 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda ali širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem seje. Prehajamo na odločanje. Poslanske in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 25. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je dnevni red 90. izredne seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJA, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 40 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici predlagateljev Mojci Škrinjar.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lepo pozdravljeni, kolegice in kolegi ter vsi, ki nas spremljate! Ko so bili bolni in na intenzivni negi in ko smo šteli mrtve, je ravnatelj v Sloveniji rekel: »Covida ni.« Mnogi so mu sledili. Sam ustanovitelj pa je bil popolnoma brezmočen. Ko je v neki šoli v Ljubljani padal ravnatelj za ravnateljem in praktično ni bilo več drugega kot kaos, je bil ustanovitelj popolnoma brezmočen. In na koncu je potegnil najbolj surovo potezo, ampak drugega mu ni preostalo – združil je dve šoli. Zdaj se otroci mešajo sem in tja, vozijo sem in tja, ampak drugače ni šlo. Ko je v tretji šoli padla ta in ta tožba in ko danes, ko se šole soočajo s številnimi tožbami, so ustanovitelji ob strani. Čas je, da ustanovitelj prevzame svojo odgovornost in skrbi za šole, za življenje in delo šol. Ne gre samo za delo šol, gre za življenje šol. Gre za življenje vseh, ki so v šoli, ki delajo v šoli, prav tako pa velja vse to tudi za vrtce. Odgovornost je bistvena, ko govorimo o sestavi sveta šole. Našli smo kompromis, ob vseh pripombah, in zdaj predlagamo sestavo: trije predstavniki ustanovitelja, trije predstavniki staršev oziroma eden dijakov v srednji šoli in trije predstavniki zaposlenih. To je zelo lepa lepa ureditev, ki pa seveda še vedno ne dosega tega, kar je v drugih javnih zavodih, kjer ima ustanovitelj večino, če ne že vse svoje predstavnike in to ni za manj. To je znak odgovornosti, zato vas prosim, da razmislite in tudi podprete ta del zakona. Naslednja stvar pa je digitalizacija šole. Ta trenutek šole danes namenjajo skupaj komercialnemu ponudniku, ki ne nudi popolne ponudbe 6 milijonov letno. Ali veste, da je 6 milijonov letno tudi eden vrtec, lahko zgradite vrtec za to ali manjšo šolo? Ta denar bo sistem prihranil oziroma ostal bo šolam, ki bodo lahko prostore in svojo opremo izboljševale. Za njih pa bodo tekli podatki na strežnikih ministrstva, opravljali jih bodo oni sami in vsi podatki bodo tudi primerno arhivirani oziroma uničeni takrat, kadar zakon to zahteva. V podatke, ki jih smejo videti samo šole bodo videle samo šole, pristojne osebe. V podatke, ki jih sme videti pa ministrstvo to je centralna evidenca kot že do sedaj bodo pa videli tudi na ministrstvu. Pametna šola je stvar prihodnosti in je stvar tudi zmanjševanja administracije iz manjšanja stroškov staršem. Starši sedaj tudi plačujejo za to, da imajo otroci podatke o elektronskih redovalnicah, to je nedopustno. Še bolj nedopustno pa je, da se podatki shranjujejo na zasebnih strežnikih, čeprav nimam nič proti zasebnemu, ampak tokrat tu v tem primeru pa gre za občutljive podatek in prav je, da so v najvišjem varovanem območju to pa je v državnem območju in tudi odgovornost države. Napredovanje pomočnic, vzgojiteljic je odprava ena izmed krivic. Najbolj vpijoča krivica, ki je trenutno v šolskem sistemu. Še kar nekaj jih je treba popraviti. Ampak ali nam je vseeno kdo dela in kako nagradimo tiste z našimi najbolj ranljivimi, z malčki? Zakon prinaša tudi vrednote, evropske vrednote. Znane so človekovo dostojanstvo, svoboda, demokracija, enakost torej v pravo in pa človekove pravice. Slovenska kultura je tista, za katero moramo skrbeti. Jaz si ne želim priti na Japonsko pa slišati tam Avsenike, ampak želim si pa, da bi tisti, ki bi prišli k nam videli in užili našo slovensko kulturo, ki jo moramo čuvati tako premično kot nepremično kulturno dediščino in to je stvar vzgoje v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici Mojci Škrinjar.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanje je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino na svoji 24. redni seji 3. 12. 2021. Podala ga je skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Kolegij predsednika je na svoji 115. redni seji 10. 9. 2021 sprejel sklep, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnost z Ustavo, pravnim sistemom iz zakonodajno-tehničnega vidika. Predstavnica je v zvezi s tem povedala v razmerju v sestavi svetov vzgojno-izobraževalnih zavodov povedala, da takšna ureditev iz pravno sistemskega vidika ni sporna kljub temu pa je pri ureditvi sestave sveta v področni zakonodaja treba upoštevati posebnosti posameznega področja oziroma dejavnosti, ki jo javni zavod opravlja, odločitev zakonodajalca pa mora biti stvarno utemeljena. Ob tej je bistvena tudi odgovornost ustanovitelja za delovanje zavoda, kakovost poslovanja, financiranje, vzdrževanje nepremičnin, ter ogled zavoda v javnosti. Pri tem je vpliv države oziroma ustanovitelja, poleg njene regulatorne vloge in nadzorne funkcije, ki jo opravlja šolska inšpekcija, zagotovljen tudi preko pristojnosti za sprejem ustanovitvenega akta, pristojnosti podajanja mnenja k imenovanju ravnatelja, v skladu s finančnimi predpisi pa tudi soglasje k finančnem in kadrovskem načrtu. V zvezi z rešitvami, ki se nanašajo na vzpostavitev informacijskega sistema pa je pojasnila, da je s predlogi za amandmaje odbora večina pripomb, ki se nanašajo na nejasnost in nedorečenost, odpravljenih. Kljub temu pa gre še vedno za vzpostavitev obsežnega in kompleksnega informacijskega sistema, ki bi zahteval izvedbo ocene učinkov v skladu s 35. členov splošne uredbe in analize vseh potencialnih tveganj. Svoje mnenje je podala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki je predlog zakona podprla. Uvodoma je predlog zakona predstavila predstavnica predlagatelja, za njo predstavnik Ministrstva za izobraževanje, ki je med drugim povedal, da Vlada predlog podpira. V zvezi s predlagano spremembo 46. člena Zakona je pojasnil, da so razlogi, ki jih predlaga navaja za spremembo, sicer utemeljeni, vendar je pri temu posebej potrebno opozoriti tudi na vse ostale vzvode, ki jih ima ustanovitelj pri samem delovanju zavoda, vpliv ustanovitelja pa se kaže tudi preko lastništva premoženja. Sprememba sestave svetov pa terja tudi prehodno določbo, ki bi določila status sveta, svetu, ki delujejo. Sledila je razprava, v kateri so nekatere članice in člani odbora pozdravili nadgraditev ciljev vzgoje in izobraževanja, z umestitvijo vrednot, vzgojo in poučevanje, podprli so tudi bolj uravnoteženo sestavo sveta, predstavljen je bil tudi informacijski sistem za vodenje šolske dokumentacije, po katerem bodo šole lahko gostovale s svojimi podatki na strežnikih ministrstva za izobraževanje znanost in šport. Informacijski sistem je na voljo šolam, strežnik pa je oddaljen s predpisano hrambo in varnostjo na strežnikih Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. S tem se prehaja v novo obdobje digitalizacije vodenja in upravljanja šol, s čimer bodo ravnatelji in učitelji izgubili mnogo dodatnega administrativnega dela, ter se bodo lažje posvetili delu z učenci in dijaki, hkrati pa bo to pomenilo, da staršem ne bo treba več plačevati za to, da bodo lahko njihovi otroci imeli podatke v nekih aplikacijah, kot je na primer elektronska redovalnica. Drugi pa so menili, da gre pri predlogu zakona za poskus politizacije slovenskega šolstva. Opozorili so, da bi predlagana sprememba sestave svetov pomenila podrejenost ravnatelju v politiki, s tem bi se odprla pot političnemu kupčkanju, vdoru partikularni ideologiji v šolski prostor. Strokovna pedagoška in druga znanja in sposobnosti bi pri izbiri kandidatov postala bistveno manj pomembna, kot to, s katero politično stranko določen kandidat za ravnatelja simpatizira in s katero ne. Glede sprememb v zvezi z zbiranjem in [[?]] obdelavo osebnih podatkov pa so pojasnili, [[znak za konec razprave]] da se strinjajo s stališčem informacijske pooblaščence. Svoja mnenja in stališče so predstavili tudi številni povabljeni na sejo. Odbor je na koncu sprejel predloge za amandmaje odbora poslanskih skupin koalicije ter amandma poslanskih opozicije, ter v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora, je pripravljeno besedilo [[znak za konec razprave]] dopolnjenega predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegica Sukič, ste [[…]]Postopkovni predlog.
Ja, spoštovani predsedujoči, predlagam, da se k temu poročilu, ki ne odraža resničnega dogajanja na seji odbora, doda še ločeno mnenje, ki ga lahko pripravimo v opoziciji, kajti nikjer ni bilo omenjeno, da nekateri poslanci, med njimi tudi jaz sama, nismo dobili niti razprave, čeprav smo bil prijavljeni nanjo in vseh ostalih kršitev Poslovnika, ki so se vrstile ena za drugo, tako da je bila seja v resnici povsem neregularna in tega danes, v tem poročilu, ni videti, zato predlagam, da oddamo to ločeno mnenje in da se tudi to enakopravno objavi, kjer se to objavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegica Sukič, kot ste seznanjeni, naš Poslovnik ne predvideva posebnega ločenega mnenja, tako da, nadaljujemo s sejo. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, kolegi, kolegice, vsem skupaj lep pozdrav. Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja je eden izmed ključnih zakonov na področju šolskega sistema. In zato nas v SDS veseli, da se obeta podpora zakonu, ki ima štiri pomembne spremembe. Prva sprememba se dotika tega, da se bo oblikoval enoten državni informacijski sistem z najvišjim standardom varovanja podatkov. Skratka v smeri debirokratizacije v smeri digitalizacije uvajamo sistem, ki ga imajo posamezne evropske države že dolgo časa. Nič več ne bodo zasebniki vpogledovali v zasebne osebne podatke, ampak bo to gostovalo na strežnikih pristojnega Ministrstva za izobraževanje. Druga stvar, ki je po našem mnenju, po mnenju Slovenske demokratske stranke, zelo pomembna. To, da se uvaja možnost napredovanja pomočnikov vzgojiteljev v naziv mentor in svetovalec. In globoko smo razočarani, da eni v tem napredku vidijo celo probleme. S stališča in iz tega mesta zahvala tako Slovenske demokratske stranke kot tudi mene osebno kot očeta, hvala vsem pomočnikom in pomočnicam vzgojiteljev v slovenskih vrtcih, ki z veseljem in srčno vsak dan dajejo 200 % sebe, da so naši otroci v vrtcih srečni in zadovoljni. Tretja sprememba, ki je nujno potrebna, če želimo zagotoviti temu, da je tisti, ki je investitor, tudi mož beseda, skratka da se spremeni sestava svetov šol in vrtcev. To, da ima premočen vpliv politično zelo iznakaženi SVIZ, ni prava smer. Niti to, da imajo učitelji premočan vpliv, ni prava smer razvoja slovenskega šolstva. Tukaj imamo učitelje, ki naj v prvi vrsti učijo, imamo starše, ki naj v prvi vrsti sodelujejo, predvsem pa imamo občine, ki ustanavljajo in investirajo. In do sedaj se je na žalost prevečkrat dogajalo, da po tem, ko je šola oziroma ko je občina sprejela plan, da je postavila šolo, kar naenkrat ni bila več dobrodošli sogovornik v tem sistemu. Lahko so kaj rekli, ampak starši s pomočjo učiteljev so povedal, kaj se bo investiralo, kako se bo investiralo in kdaj se bo investiralo mimo tega, kaj župan, občinski svetniki in občinska uprava gleda, kako bodo racionalno delovali s finančnimi sredstvi vsako leto. Skratka mislimo, da je sistem trije predstavniki ustanovitelja, trije predstavniki učiteljev in trije predstavniki staršev najbolj optimalen. Nihče ne prevlada, vsi se morajo pogovarjati in na koncu vsi se morajo dogovoriti za ustrezno šolo. Da občina investira, da učitelji učijo in da starši veselo vpisujejo otroke v šolo. Izredno pa smo ponosni, da se, sicer komaj leta 2021, v ta zakon uvaja nov cilj, ki je s poudarkom na slovenski kulturi in evropskih vrednotah. Če Slovenci in Slovenke ne bomo ponosni na našo kulturo in na evropske vrednote, kdo bo? Zato nas izredno veseli, da je podporo temu zakonu podal tudi sam cenjeni gospod Boris Pahor, ki je zapisal, citiram: »Pedagoška stroka, ki nasprotuje, da se v Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja med cilje vzgoje in izobraževanja uvrsti dodaten cilj, ki poudarja slovensko kulturo in evropske vrednote, ni pedagoška, še manj stroka«. Izpostavili so tudi predlagatelji, da je zavračanje vzgoje in izobraževanja o slovenski kulturi in evropskih vrednotah najlepši dokaz, da je vzrok za nastale razmere v največji meri socializacijski proces, [[znak za konec razprave]] v katerem so naši otroci zaupani slovenskemu šolstvu in domnevni pedagoški stroki. Skratka ta zakon vnaša štiri pomembne zadeve: digitalizacija, ustrezna sestava svetov šol, nagrada pomočnikov vzgojiteljev in slovensko kulturo v slovenski šolski sistem. Zato verjamemo, da bomo tako pomemben zakon v čim večji meri danes tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, eno napako moram popravit. Po prejšnjem postopkovnem predlogu sem izpustil predstavnika vlade, zato mu zdaj dam besedo za obrazložitev mnenja vlade. Obrazložil ga bo Damir Orehovec, državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci. K Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev in poslank s prvopodpisanim Danijelom Krivcem, je vlada torej podala pisno mnenje, ki ste ga vsi tudi prejeli. Predlog zakona je že obravnavan bil na torej pristojnem odboru Državnega zbora dne 3. 12., prav tako je k njemu dala pozitivno mnenje tudi pristojna komisija Državnega sveta. S predlaganimi in sprejetimi amandmaji so bile odpravljene pomanjkljivosti, na katere je vlada opozorila v svojem mnenju, predvsem kar se tiče določb, ki urejajo zbirke podatkov in pa varovanje osebnih torej podatkov in prehodnih odločb tega zakona. Vlada predlog zakona podpira, bi pa v zvezi s 3. členom predloga zakona, ki na novo vzpostavlja torej napredovanje pomočnic vzgojiteljic v naziv mentor in svetovalec, ponovno opozorili, da bo to seveda povzročilo določena torej neravnovesja znotraj plačnega sistema. Poleg tega bo napredovanje pomočnika vzgojitelja v naziv mentor in svetovalec povzročilo tudi dodatne finančne učinke. Dvig plač bo povzročil dvig cen programov vrtcev, kar pa bo posledično imelo tudi, torej bo finančne posledice za državni proračun in pa seveda tudi zaradi tega bo potrebno, torej subvencija plačil staršev bo višja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo s predstavitvi stališč poslanskih skupin. Aljaž Kovačič bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala, predsednik, za besedo. Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi. Zdaj ta zakon, ki ga imamo danes pred sabo, je šolski primer parlamentarizma, na kakšen način se ne sme sprejemati tako pomembnih zakonov. Dejstvo je, da pri tem zakonu gre za poskus političnega vplivanja na delovanje šol. Zdaj že to, da je bil tako pomemben zakon vložen s strani koalicije, se pravi kot poslanski zakon in ne s strani vlade, kaže na neko agnoranco do pedagoške stroke. In še kar je bolj pomembno, da se ta zakon sprejema po skrajšanem postopku, tudi kaže na nek odnos do šolskega sistema. Zdaj 2 zadevi, ki jih želim izpostaviti v samem stališču Poslanske skupine Lista Marjana Šarca, sta najprej neustrezna pravna podlaga za vodenje številnih osebnih podatkov, tako učencev, dijakov kot tudi vseh zaposlenih, na kar je opozorila tudi informacijska pooblaščenka, sicer so potem koalicijski poslanci pripravili amandmaje, ampak še vedno Zakonodajno-pravna služba opozarja, da niso na pravilni način uredili vsega, prav tako pa se do njih ni opredelila informacijska pooblaščenka. In v času, ko je kršenje toliko nekih osebnih podatkov, bi še bilo toliko bolj pomembno, da smo pri teh zadevah bolj skrbni. Druga zadeva, ki pa, na katero pa dejansko opozarjajo vsi, pa je sprememba sestava sveta vzgojno-izobraževalnih zavodov. Zdaj vsi nekako govorijo v koaliciji, kako bo zdaj fer, 3, 3, 3, ampak se nekako pozablja, da je najprej koalicija s poslanskim zakonom prišla iz 5, 3, 3, se pravi, da bi se zaposlenim vzeli 2 mesti in dali ustanoviteljem, potem smo imeli amandmaje 3, 2, 2 in na koncu je prišlo na 3, 3, 3. Se pravi že to kaže vso neko neresnost sprejemanja omenjenega zakona. Dejansko se je med samo sejo trgovalo. Prišlo je 15 strani amandmajev. In dejansko tako pomembna zadeva, kot so naši najmlajši in s tem povezani svet zavodov vzgojno-izobraževalnih ustanov se dejansko ne sme in je skregano z vso zdravo pametjo, da bi se zakoni sprejemali na takšen način. Če ob tem opozorim še na mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je na več kot 10-ih straneh povedala, da je zakon v nekaterih delih sporen z Ustavo, neustaven, da posega tudi na druge zadeve, dejansko bi morali goreti vsi alarmi in tudi bi morali dejansko vsi ta zakon zavrniti. Na seji so bili tudi mnogi vabljeni, ki so si bili enotni in ki so se strinjali dejansko s tem kar govorimo v LMŠ in dejansko v demokratični opoziciji, da je sprejemanje na takšen način skregano z vso zdravo kmečko pametjo in tudi protizakonito lahko rečemo. SVIZ, Združenje ravnateljev osnovnega in glasbenega šolstva, Združenje ravnateljev vrtcev, skupnost vrtcev, filozofska fakulteta, pedagoški inštitut, se pravi vsi, ki predstavljajo stroko na tem področju so si bili enotni. Način sprejemanja zakona je sporen, ob tem, da so tudi vsebinsko povedali zakaj ta zakon ne biti sprejet. Ko smo na to v opoziciji opozarjali in tudi vložili javno predstavitev mnenj je koalicija to zavrnila, se pravi koalicija niti ni hotela slišati vse te stroke, ki delajo v šolstvo, ki pokrivajo to področje, da bi povedali zakaj je sprememba tega zakona sporna. Se pravi, opozicija oziroma koalicija je povozila ponovno z glasovalnim strojem, da bi bila javna predstavitev mnenj, se pravi, da bi lahko strokovnjaki, ki pokrivajo to področje, prišli v Državni zbor in povedali svoje mnenje ali je zakon dober ali je slab, se pravi že je neka osnovna demokratična svoboda govora jim je bila odvzeta. In zaradi tega bomo v Listi Marjana Šarca temu ostro nasprotovali temu zakon. Ob tem, da ne pozabim, še vedno imam tukaj dopis na katerega nam predsednica Odbora za šolstvo ni znala odgovoriti. Zakaj je na sam Kolegij, ki ga očitno ne priznava, dala prošnjo ali lahko odbor za šolstvo deluje po 10. uri. Kolegij je to zavrnil, predsednica pa je dejansko vodila sejo tudi po 10. uri. Ko smo v demokratični opoziciji v Listi Marjana Šarca na to opozarjali so nam bile odvzete besede, tako da nam na žalost ni ostalo drugega kot to, da smo sejo obstruirali. Na koncu se je predsednica postavila v žrtev, žrtev tega procesa tega zakona pa so predvsem naši najmlajši in vsi, ki delajo v vzgojno-izobraževalnih ustanovah nenazadnje tudi več kot 27 tisoč podpisnikov, šolnikov, ki ostro nasprotujejo temu zakonu. Skratka, v Listi Marjana Šarca bomo enotno glasovali proti temu zakonu in upamo tudi da bo ta zakon padel. Hvala.
Hvala lepa. Marko Koprivc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog sprememb Zakona o financiranju in organizaciji vzgoje in izobraževanja kot ga je predlagala koalicija je posmeh in sramota celotnemu šolskemu sistemu. Poleg Policije si očitno ta vladna koalicija želi v celoti podrediti tudi šolstvo ali drugače povedano želi izvesti udar na neodvisni slovenski šolski sistem, na našo prihodnost, na naše otroke. Naravnost grozljivo je, da smo skoraj dnevno priča nenehnim poskusom Vlade Janeza Janše, da si podredi vse družbene podsisteme v naši državi. Koalicija je namreč predlagala spremembo sestave svetov, zavodov, vrtcev in šol, kjer bi po novem imele občine 5 predstavnikov, starši in zaposleni pa vsak po tri. Po domače povedano zaposlenim jemljejo število mest v svetih zavodov in jih dajejo političnim veljakom. Torej iz odločanja o najbolj ključnih zadevah delovanja vrtcev in šol izključujejo stroko, pedagoge, kar je absolutno nedopustno. Vse to pa z namenom, da bi politični veljaki nastavljali politično poslušne ravnatelje. Ravnatelj je in mora biti v prvi vrsti pedagoški vodja, torej strokovnjak ne pa oseba, ki bo delovala po navodilih politike. Ali bodo v učilnicah po novem viseli križi in ležale knjige Janeza Janše; to se upravičeno sprašujemo. Najbolj fascinantno pri vsem tem pa je, da je ta predlog zrasel na zelniku koalicijskih poslancev in niti ne Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. Je pa na seji pristojnega parlamentarnega odbora državni sekretar Orehovec – seveda, na koncu v imenu Vlade – celo prikimal takemu predlogu, čeprav bi od predstavnikov ministrstva pričakovali malo več profesionalnosti in odgovornosti. Je že dobila Simona Kustec navodilo iz Kabineta predsednika Vlade, kot smo vajeni. Najmanj, kar bi pričakovali, je, da bi tako občutljive spremembe enega izmed najbolj pomembnih družbenih stebrov, kot je izobraževanje, pripravila in predlagala stroka, ne pa peščica koalicijskih poslancev, ki se očitno čutijo dovolj kompetentne, da lahko odločajo o prihodnosti našega izobraževalnega sistema. Pa niste dovolj kompetentni. Koalicijski poslanci namreč niso niti pojasnili niti prikazali nobene analize ali tehtnih in utemeljenih razlogov, zakaj bi se sestava svetov morala spremeniti. Navedbe predlagateljev, da se sveti šol in vrtcev soočajo s težavami pri izbiri in imenovanju ravnateljev, so pavšalne in neutemeljene, kar opozarjajo tudi v sindikatu SVIZ. In tudi Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju opozarja, da predlagatelji niso niti obrazložili oziroma predstavili vseh dejanskih in pravnih vidikov, ki bi izkazovali potrebo po spremembi sestave svetov zavodov, niti ni bila predstavljena celovita analiza, ki bi kazala na razsežnost te problematike. Da je predlog izjemno problematičen, je pokazal tudi odziv praktično celotnega šolskega sektorja. Sindikat vzgoje in izobraževanja je v Državni zbor vložil kar 24 tisoč 224 podpisov zaposlenih na področju vzgoje in izobraževanja proti spreminjanju sestave svetov vzgojno-izobraževalnih zavodov. SVIZ in pedagoška stroka opozarjata, da gre za poskus politizacije vzgoje in izobraževanja. Predlaganim rešitvam ostro nasprotujejo tudi ravnatelji vrtcev Slovenije in Skupnost vrtcev Slovenije, ki pravijo, da nikakor ne morejo dovoliti, da bi bilo kadrovanje politično, in da naj vendarle prevladuje stroka. Oglasili so se tudi strokovnjaki vzgoje in izobraževanja s prvopodpisanim dr. Slavkom Gabrom (citiram): »Ne razumemo, kaj natančno, razen želje po oblastnem urejanju enega od zadnjih področij, ki je ubežalo posegom politike v strokovno delo, vodi predlagatelje spremembe sestave svetov vrtcev in šol,« so med drugim zapisali. Poleg tega pa so v predlogu zakona tudi izjemno problematične določbe, ki se nanašajo na varstvo osebnih podatkov naših otrok. Tako Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora kot tudi informacijska pooblaščenka sta opozorili, da so določbe nejasne, nekonsistentne, najverjetneje tudi neustavne in da bi jih bilo treba ponovno temeljito preučiti. Spoštovane in spoštovani! V demokratični opoziciji smo pripravili dva amandmaja, ki sledita pozivom stroke in sindikata, da se ohrani dosedanja sestava svetov zavodov. Z drugim amandmajem pa naslavljamo poziv sindikata za vključitev ustrezne pravne podlage za uvedbo strokovnega naziva višji svetnik, kot je bilo to dogovorjeno s stavkovnim sporazumom med Vlado RS in SVIZ leta 2018. Kot že rečeno, Vlada Janeza Janše uničuje in bo uničila vse, kar je dobrega v naši državi. Zato pozivam državljanke in državljane, gremo na volitve, da janšizem ne bo nikoli več prišel na oblast.
Zaključite, prosim.
Socialni demokrati imamo dober program. Zagovarjamo javne dobrine, javno šolstvo [[…]]
Kolega Koprivc, 40 sekund ste že prekoračili.
[[…]]za vse državljanke in državljane enako in za vse dovolj. Hvala lepa.
Spoštovani kolegi, prosim, da se držite časovnega okvira; tam do 30 sekund še nekako pustim, potem pa začnem opozarjati. Naslednji ima besedo Luka Mesec, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa. Jaz bi ljudi, ki se razglašajo za konservativce in spreminjajo ta zakon, rad spomnil na en lep konservativni moto, ki pravi: če nekaj deluje, tega ne popravljaj. Če ni pokvarjeno, tega ne popravljaj. Ampak, ker seveda nimamo opravka s konservativci, temveč z ljudmi, ki ravno hočejo pokvariti družbene podsisteme, ki v tej državi delujejo, so se seveda lotili tudi šol. Šole v Sloveniji delujejo zelo dobro, in to ni neka trditev, ki bi jo jaz zdaj privlekel iz zraka, ampak tako kažejo praktično vse relevantne mednarodne raziskave. Recimo o raziskavi PISA 2018, v kateri je sodelovalo 79 držav, so slovenski petnajstletniki v vseh treh preizkusih, bralni, matematični in naravoslovni pismenosti dosegli nadpovprečne rezultate v primerjavi s povprečjem OECD. Pri naravoslovni pismenosti so bili od naših učencev boljši samo še Finci in Estonci, pri matematični pismenosti pa so imele boljši rezultat od Slovenije le Estonija, Nizozemska, Poljska in Švica. Skratka, povsod se uvrščamo v svetovni in evropski vrh. Razlog za to, da imajo naši učenci tako dobre rezultate so dobro delujoče šole. Šole dobro delujejo, zaradi tega, ker so dobro vodene. Šole so dobro vodene zaradi tega, ker smo politiko pustili pred njihovimi vrati, ker imajo ključno moč v šolah in pri njihovem odločanju, pri tem kdo bo v vodstvu, kdo bo ravnatelj, učitelji, zato te šole dobro delujejo. In tudi, če nas postavite v mednarodni spekter, boste videli podobni vzorec. Na Finskem, ki velja za epitom dobrega šolstva, ki uživa nesporni svetovni ugled, da so tam šole praktično najboljše na svetu, imajo glavno besedo pri vodenju šol učitelji. Njim je praktično zaupano kako se šole upravljajo. Na drugem koncu tega ekstrema pa je Makedonija, kjer se praktično za vsako menjavo Vlade zamenjajo tudi ravnatelji. In zdaj se vprašajte kam točno bi nas radi postavili. Bližje Finski ali bližje Makedoniji? In če dobro šole delujejo, zakaj to popravljati. Mislim, da odgovora ni težko najti. Vaš prvotni predlog je bil, da bi zdajšnji sistem kjer imajo v svetu šole pet predstavnikov učitelji, tri predstavnike lokalna skupnost in tri predstavnike starši, razmerje obrnili tako, da bi pet predstavnikov dobila lokalna skupnost, tri učitelji in tri starši, kar pomeni, da bi lokalna skupnost, to je župan in njegovi možje morali samo še enega iz vrst učiteljev ali pa staršev potegniti in bi imeli večino s katero bi lahko recimo postavili ravnatelja. To je bil vaš izvorni predlog. In zelo jasno je, v šole hočete pripeljati politiko, zato ta zakon spreminjate in zaradi nečesa drugega, v šole hočete pripeljati politiko. In kakšno politiko smo tudi slišali na seji, tisti žalostni seji, ki smo jo spremljali zadnjič. Eden od glavnih zagovornikov tega zakona je rekel, ja pa lepo vas prosim, kakšno politiko bomo pripeljali v šole, saj vendar govorimo o lokalni ravni, tam ni politike, tam so samo ljudje, ki hočejo dobro. Ne, ko nekdo postavi, da obstaja politika in dobro, se pravi, politika je nasproti dobrega in ta človek bo kadroval po slovenskih šolah, pardon, mislim da nas ob tem vse upravičeno skrbi kakšni bodo rezultati naših učencev čez deset let. Upam, da ne podobni temu mentalnemu stanju. Tako da, ta točka se danes tako ali drugače ne bi smela obravnavati. Zakon ste sprejeli z zlaganimi argumenti, da nastajajo težave pri imenovanju ravnateljev, kar so vsi po vrsti zavrnili. Predstavili ste ga z zlaganim argumentom, da mora občina dobiti večji vpliv v šolah zaradi tega, ker je odgovornost ustanovitelja dobro poslovanje teh šol. Poglejte, šole dobro poslujejo, poleg tega so strogo regulirane. Ta zakon ste pripeljali do točke, da se obravnava na plenarni seji čez odbor, ki ste ga izsilili in ki se ne bi smel odvijati po deseti uri. Za ta odbor sploh niste imeli dovoljenja. Nasprotno, predsednica odbora, Iva Dimic, je zaprosila Kolegij Državnega zbora pred Kolegij predsednika Državnega zbora, da se odbor podaljša po desetih in je bilo to odbito. Predsednik Državnega zbora je celo pisal predsednici odbora osebno par minut pred deseto, da mora končati odbor ob desetih, pa ga ni. In s kršenjem pravil boste pripeljali politiko čez vrata naših šol. Zavržno in zelo pomenljivo za konec vašega mandata. Mi bomo seveda temu nasprotovali in vložili amandma, seveda glasovali za amandma, ki ta ukrep razveljavlja.
Hvala lepa. Aleksander Reberšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Spoštovani predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Če želimo, da bo slovenski šolski sistem ustvarjal mlade, ki bodo razvijali svoje ideje, s katerimi bomo reševali probleme ljudi, potem potrebujemo spremembo v pristopu torej spremembo šolskega sistema. Opustiti bi morali sistem, v katerem je za dobro oceno pomembno pomnjenje čim večjega števila neuporabnih podatkov. Ljudje smo nadarjeni za različne stvari, zato je pomembno, da šolski sistem išče znanje pri predmetih, ki mladim ležijo ne pa neznanja pri predmetih, ki ji ne marajo. To smo v Novi Sloveniji zapisali v svoj volilni progam že 2018. Šolski sistem mora izobraževati in izobraziti, mora vzgajati in tudi vzgojite mlade ljudi v odgovorne in dobre državljane. Današnji Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja prinaša spremembe, ki so se, zaradi popravljanja in spreminjanja področnih zakonov v preteklih letih pokazale kot potrebne. na področju izobraževanje se poleg ciljev pomen radovednosti, ustvarjalnosti, domišljije in intuicije ter razvijanje neodvisnega mišljenja dodaja nov cilj, vzgaja in izobraževanja s poudarkom na slovenski kulturi in evropskih vrednotah. To je pomemben cilj za naš slovenski narod, za ohranjanje naše kulture in tradicije, ki se, zaradi hitrega načina življenja in preseljevanja izgublja ter izginja. Kar 27 uglednih slovenskih posameznikov s prvopodpisanim Borisom Pahorjem so želeli z javno pismom pozvati k široki strokovni in obče državljanski razpravi kakšno šolstvo v Sloveniji dejansko imamo in kakšnega bi za res morali imeti. Njihov apel je naslovljen tudi na pedagoško stroko, ki temu cilju nasprotuje in po njegovih besedah očitno ne razume svojega poslanstva v demokratični in pravni državi. Kot taka torej ni pedagoška in še manj stroka. Pri njenem javnem delovanju jo očitno vodijo prav tisti motivi, ki jih sama očita demokratično izvoljenim poslancem Državnega zbora namreč politika in to v njih samih. Zakon, ki je med cilju vzgoje in izobraževanja ne bi zahteval dodatnega cilja, ki poudarja slovensko kulturo in evropske vrednote bi bil po mnenju podpisnikov protiustaven so med drugim zapisali v pismu. V zakonu pa so še druge dobre rešitve. Modernizira in digitalizira se šolstvo. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport bo, zaradi poenotenja, vodenja evidenc in dokumentov vzpostavilo enoten informacijski sistem, v katerem bodo osnovne in srednje šole prešle na poenoteno standardizirano, informatizirano vodenje teh evidenc in dokumentov. Enoten informacijski sistem bo hkrati nudil ustreznejše podporo ministrstvu pri spremljanju vzgojno izobraževalnega dela in načrtovanju politik, vzpostavitev enotnega informacijskega sistema bo omogoča povezljivost podatkov in standardizacijo procesov, razbremenil bo administrativno delo v šolah in zmanjšal tveganje za napake in tako dalje. Torej šolski sistem z analizami podatkov lažje spremljamo, ga prilagajamo in tudi izboljšujemo. Spremenjena sestava Sveta vrtca in šole zagotovo prinaša večjo uravnoteženost pri odločanju in vodenju šole. Uravnotežena sestava Svetov šol prinaša več dialoga in želje po iskanju skupnih rešitev. To so izredno zapisali tudi v zvezi Aktivov svetov staršev, kjer si želijo dobrega sodelovanja. Zagotovo pa ena najpomembnejših sprememb tega zakona ne le za nekaj tisoč pomočnic, vzgojiteljic, ampak tudi za vse starše spremembe, ki omogoča, da lahko pomočnik vzgojitelja napreduje v naziv mentor in svetovalec. S tem se pomočnikom vzgojiteljem omogoči enakopravnejši položaj in prizna pomembno vlogo pri vzgoji in skrbi za najmlajše. Res je, dolga leta so čakali na spremembe, protestirali, pisali pozive in opozarjali na velike razlike pri skoraj enakem delu to je skrbi za naše najmlajše. Danes s tem zakonom to popravljamo in prav je, da jim s tem priznamo, da opravljajo izjemno pomembno delo: vzgajajo naše otroke, bodoče učence, dijake, študente in odgovorne državljanke. Poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Ko smo leta 1990 dobili svojo državo in ustavo, je bilo med volilno kampanjo v enem izmed volilnih programov koalicije DESUS najti naslednji citat: »Z odkritjem demokracije ni nobenemu vnaprej določena oblast. Mesto oblasti je načeloma prazno tako, da nikomur ne pripada ne vnaprej in ne za zmeraj. Kdor je na to mesto demokratično izvoljen, je sicer legitimni, toda vedno samo začasni nadomestnik ljudstva na oblasti«. Po 30-ih letih, ko bi morali biti ponosni na dosežke naše lepe države, pa ste nasledniki pomladnih strank na te besede, ki smo jih imeli za samoumevne, več kot očitno pozabili. Še več, s svojimi dejanji jih vsakodnevno teptate in v Sloveniji počasi vsiljujete nov sistem, nov sistem vrednot ter s tem spreminjate družbo po meri SDS. Današnja točka dnevnega reda zato ne odpira le razprave o spremembah zakona o vzgoji in izobraževanju, o razmerjih med deležniki v svetih vrtcev in šol ter izobraževalnih programih, ampak odpira tudi veliko širšo problematiko – vprašanje o tem, kakšno državo si želimo v prihodnje. Da se naša družba proti volji mnogih med nami spreminja, se vsakodnevno potrjuje tudi tukaj v Državnem zboru in je dejstvo, ki se je definitivno potrdilo tudi pri sprejemanju tega zakona. Koaliciji ni mar za argumente, poslužuje se samo še argumenta moči. To je vse, kar ji je ob silnem oklepanju oblasti še ostalo. Vse bi namreč storili, da bi vam le uspelo temelje državnih podsistemov še pred volitvami. Poskus politizacije policije, neuspeli pogrom na javni radioteleviziji, odrekanje financiranja STA in še bi lahko naštevala. Sedaj pa ste se povečanjem števila predstavnikov ustanovitelja, torej države, v svetih vrtcev in šol lotili še politizacije šolskega prostora. Seveda vsiljujete tudi spremembo izobraževalnih vsebin. Eden ključnih ciljev oblikovanja šolske reforme ob gradnji naše države pred 25-imi leti pa je bil prav omejitev vpliva politike na delovanje in organizacijo vrtcev in šol. Do vašega prihoda se je ta cilj uresničeval brez večjih pretresov, slovenski šolski prostor je ostal kakovosten in dostopen vsem pod enakimi pogoji. Kaj pa imamo v tem trenutku? Izglasovali ste si financiranje zasebnih zavodov z javnim denarjem, občinam odvzeli možnost, da dajo soglasje za odpiranje novih zasebnih šol in vrtcev, dopustili nepotizem v visokem šolstvu, sedaj pa želite zakoličiti še pot do oblastnega urejanja šolskega prostora. Vaša želja je tako močna, da je med obravnavo novele na matičnem delovnem telesu predsednica odbora opozicijskim poslancem onemogočila najmočnejše in edino orožje – pravico do razprave. Parlament je po teoriji polje kontroliranega konflikta. In ko se poslancem, zlasti opozicijskim, odvzame možnost razprave, se s tem postavi pod vprašanje legitimnost tega zakona, ki je bil sprejet na tak način. V predlogu, ki je iz strokovnega vidika tudi izredno problematičen in mu stroka nasprotuje, prav tako pa beseda stroke ni podkrepljen z nikakršnimi argumenti ali znanstvenimi izsledki, ki bi pričali o utemeljenosti sprememb, tako ni bila opravljena niti širša javna niti resna parlamentarna razprava. Kljub temu, da se v temelju in enostranskem spreminjanju pomembnega dela izobraževalnega sistema, v katerem je bilo pred 25-imi leti doseženo soglasje o nepolitizaciji, pogovarjamo sicer v neki širši in daljši razpravi. Če bi tak predlog kot je danes pred nami, sprejemala katerakoli druga vlada, bi morda celo lahko govorili o smiselnosti in utemeljenosti takih predlogov. Ker pa je prav ta vlada tista, ki na vseh področjih in v vseh podsistemih vsiljuje svoje kadre in sporne rešitve ter ruši vse, tudi tisto, kar deluje dobro, nimamo prav nobenega zaupanja. Naj se na koncu dotaknem še mnenja Zakonodajno-pravne službe, ki v bistvu pritrjuje že povedanemu. Odločitev o spremembe sestave svetov bi morala biti sprejeta na podlagi skrbne ocene dejanskega stanja in možnih posledic [[znak za konec razprave]] na delovanje zakona. Ob tem mora predlagatelj upoštevati, da je ustanavljanje javnih zavodov predvideno na tistih področjih, kjer se praviloma zagotavlja ustrezna stopnja strokovne avtonomije in neodvisnosti. V Poslanski skupini SAB nam je zato žal, ad se ob vseh aktualnih problemih lotevate tudi področij, kjer sploh ni težave. Namesto, da bi vam bilo v interesu, da se za upravljanje šol in vrtcev imenuje najbolj usposobljene, ne pa naše ali ali vaše. [[znak za konec razprave]] Predlogu bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav prav vsem prisotnim! V poslanskih skupinah koalicije smo se odločili vložiti Predlog novele Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja v zakonodajni postopek, ker smo želeli nasloviti naslednje cilje. To so: vzgoja za evropsko kulturno tradicijo, uravnotežena in bolj operativna sestavna sveta zavoda oziroma vrtca ali šole, možnost napredovanja pomočnikov vzgojiteljev v naziv mentor in svetovalec, ter oblikovanje enotnega državnega informacijskega sistema za vodenje dokumentacije. Pričakovali smo nekoliko širšo razpravo o vseh naštetih ciljih, vendar se je razprava na delovnem telesu pri določenih vsebinah skoncentrirala v trditvah, da s obravnavano novelo politizira šolski prostor. Največ razprave je bilo namreč opravljene na temo sestave šolskih svetov in imenovanja ravnateljev, zato najprej izpostavljamo pomen pristojnosti šolskih svetov. Šolski sveti med drugim sprejemajo delovne načrte šole ali vrtca in poročila o njihovi uresničitvi ter letna poročila o samoevalvaciji šole oziroma vrtca. Prav tako odločajo o uvedbi nadstandardnih in drugih programov, obravnavajo poročila o vzgojni oziroma izobraževalni problematiki, odločajo o pritožbah v zvezi s statusom vajenca, dijaka, študenta višje šole in odraslega, kot drugostopenjski organ, če z zakonom ni določeno drugače. Prav tako odločajo o pritožbah v zvezi s pravicami, obveznostmi in odgovornostmi delavcev iz delovnega razmerja, obravnavajo zadeve, ki jih predloži vzgojiteljski, učiteljski, andragoški ali oziroma predavateljski zbor, šolska inšpekcija, reprezentativni sindikat zaposlenih, svet staršev, skupnost učencev, vajencev, dijakov ali študentov. Zakaj vse to naštevamo? Ker se je, v neki točki na delovnem telesu, razprava osredotočila zgolj na eno pristojnost šolskega sveta in to je imenovanje ravnateljev. Res je, šolski sveti so tisti, ki imenujejo ravnatelje, ni pa to njihova edina pristojnost. Šolski sveti so upravni in nadzorni organ. Zaradi uravnoteženosti interesov vseh treh skupin, ki so zastopane v šolskem svetu in njihove boljše operativnosti, smo z dopolnilom na matičnem odboru sprejeli takšno rešitev, ki število članov sveta zmanjšuje in daje vsem trem skupinam, torej predstavnikom ustanovitelja, predstavnikom delavcev in predstavnikom staršev, enako število mest, vsakemu po 3. Slednji rešitvi smo že od samega začetka bili naklonjeni v naši poslanski skupini. Naslednja rešitev, ki jo prinaša novela je napredovanje strokovnih delavcev, torej pomočnikov vzgojiteljev. Če bo novela, ki jo danes obravnavamo, sprejeta, bomo pomočnikom vzgojiteljev, ki opravljajo podobno delo, kot vzgojitelji, omogočili napredovanje v naziv mentor in svetovalec. Pri tem se strinjamo s tistimi, ki pravijo, da je delovno mesto pomočnika vzgojitelja pod vrednoteno in da bi z možnostjo predlaganega napredovanja, omogočili tudi strokovni razvoj kadra v vrtcih. Kar zadeva vzpostavitev enotnega državnega informacijskega sistema za vodenje šolske dokumentacije, pa vemo, da se šolska dokumentacija trenutno vodi v papirnati obliki in elektronsko. V Sloveniji trenutno zagotavljajo elektronsko storitev zasebniki. Osebni podatki, vključeni v vzgojo in izobraževanje, so na zasebnih strežnikih, šole pa zagotavljajo izdatna sredstva za vzdrževanje sistema, pri čemer sploh niso lastnice rešitev. Z vzpostavitvijo enotnega državnega informacijskega sistema za vodenje šolske dokumentacije, pa oblikovalcem izobraževalne politike zagotavljamo: [[znak za konec razprave]] hitrejši ter »ažurnejši« dostop do podatkov za izboljšanje rešitev, zagotavljanje kakovosti v šolstvu ter lažje spremljanje in načrtovanje vzgojno-izobraževalnega dela. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja bomo v naši poslanski skupini podprli. Hvala.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovani vsi prisotni. Slovenija je majhna, a bogata država. Smo pravi čudež med evropskimi državami. Svojo slovensko kulturo, jezik in dediščino smo uspeli ohraniti skozi stoletja. Namesto da bi bili ponosni na svojo kulturo in narodno dediščino, jo nekateri, ki prihajajo iz vrst tistih, ki jim Slovenija ni bila intimna izbira, skušajo na vsakem koraku uničit. Globoke korenine so pognali v naš šolski sistem, ki so ga počasi, a preudarno spreminjali v neko čudno ideološko skrpucalo. Leta nazaj smo lahko bili ponosni na naš šolski sistem, ki je vzgajal otroke, ki so bili v svetu cenjeni. Zdaj pa že nekaj let pismenost slovenskega naroda pada, narodne zavesti skorajda ni več. Smatramo to priznati, da si domoljub in da se zavzemaš za slovensko. Iz šole pretehtano izginjajo vsi elementi, ki bi v otrocih spodbujali to narodno zavest. Mi pa v ospredje postavljamo sestavo sveta zavoda. Pa iz koga se mi delamo tukaj norce? Ni pomembno, da obravnavani zakon dopolnjuje v šolskem sistemu vrednote, ki so jih leta nekatere opcije skušale utišati. Ni jim pomembno, da se bo končno uredilo nazive in napredovanja pomočnikom vzgojitelja. Pomembno je, koliko članov bo sestavljalo svet zavoda. Že na interpelaciji sem povedal, da novega predloga nikakor ne bom podprl, v kolikor bo svet zavoda politično nastavljen. Dobili smo informacijo, da naj bi bil svet zavoda sestavljen iz 5 predstavnikov ustanovitelja, 3 predstavnikov staršev in 3 predstavnikov učiteljev, vendar je na našo pobudo vlada predlog spremenila in je sedaj predlagana sestava sveta zavoda 3 predstavniki ustanovitelja, 3 predstavniki staršev in 3 predstavniki učiteljev. Sicer menimo, da bodo tukaj šole z več zaposlenimi prikrajšane, kajti razpon učiteljev na šolah je od 40 pa celo do 200 zaposlenih. In naj povem še številko otrok, med 200 in 800 otrok po posamezni šoli. Vsekakor pa je to boljši predlog, kot je bilo prvotno zapisano v predlogu. V Sloveniji je preko 400 vrtcev, osnovnih šol, preko 200 srednjih šol. In verjemite mi, da imajo v vsaki šoli drugačno izkušnjo s svetom zavoda. Slišimo zgodbe o tem, kako ti, ki so predstavniki šol, ustrahujejo predstavnike staršev, da glasujejo tako, da je zaposlenim v šoli v korist. Za otroke jim malo ni mar. Na podoben način potem izbirajo ravnatelja. Izberejo tistega, ki ga bodo najlažje vrteli okoli prsta. Po drugi strani pa potem slišimo zgodbe, kako lobirajo predstavniki ustanovitelja ali na predstavnike staršev ali na predstavnike učiteljev, da lahko nastavljajo svoj kader. V ozadju pa je vedno le korist posamezne politične opcije, katere pa tako sami veste, le pogledati morate članske izkaznice v občini. V takšnih primerih ni v ospredju korist otrok ali dobrobit slovenskega naroda. Prepričan sem, da tam, kjer je vendarle pomembnejša korist otrok, jim je vseeno, kakšna je sestava sveta zavoda. Osredotočeni so na to, da bodo otrokom dali dobro okolje, kjer se bodo naučili največ, kar lahko, da bodo na koncu dobre odgovorne osebe. Verjamem pa, da so se marsikomu s predvideno spremembo začeli majati stolček ugodja. Kaj bomo torej postavili v ospredje? Otroke ali koristi določenih političnih opcij?
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Državni sekretar s strokovko! Kolegice in kolegi! Lep dober dan! Predmetna novela zakona je po vseh pričakovanjih in z vso upravičenostjo razburkala strokovno, pa tudi politično javnost. Ideja o spremembi sestave sveta zavodov vzgojno-izobraževalnih institucij ni nova in je posredno povezana z veljavnim postopkom imenovanja ravnateljev, vendar je doslej prevladal razum, da se iz takšnih pomembnih sprememb, ki bistveno oblikujejo šolski prostor ne more [[nerazumljivo]]s poslanskim zakonom brez javne razprave in predvsem z jasno politično konotacijo vladajoče koalicije. Dobrih 24 tisoč zbranih podpisov zaposlenih v vzgoji in izobraževanju bi moral biti zadosten signal, da je s predlaganimi spremembami nekaj hudo narobe. To pravzaprav izhaja tudi iz dosedanjega sprejemanja predloga zakona, ki bi ga lahko označili kot katastrofalno neupoštevanje vseh možnih pravil zakonodajnega postopka, tako s strani koalicije kot tudi iz opozicije. Krčenje števila predstavnikov zaposlenih in povečanje števila predstavnikov ustanovitelja, medtem ko [[nerazumljivo]]žal ni mogoče razumeti drugače kot prizadevanje za večji vpliv lokalne in tudi državne politike na delovanje vrtcev in šol. Četudi je bil na seji matičnega delovnega telesa sprejet amandma, seveda, brez opozicije, po katerem bi se ta sestava navidezno uravnotežila po formuli 3:3:3, sedaj kot vemo je razmerje 3:5:3, se pravi 3 ustanovitelj, 5 zaposleni, 3 starši. Osnovni predlog pa je bil 3:5:3, to se pravi, da so dejansko imeli učitelji in zaposleni večji vpliv pri vzgoji in izobraževanju, ker mi še zmeraj mislimo, da je vzgoja in izobraževanje v vrtcih in v šoli osnovni problem oziroma osnovna tendenca in naloga vseh, ki se ukvarjajo z izobraževanjem. To nikakor ne spremeni dejstva po osnovni intenci predlaganih sprememb, ki si jih je privoščila vladajoča koalicija. V dobrih dveh letih se je na številnih področjih družbenega udejstvovanja spolitiziralo vse, kar se sploh da. Zdi se, da se vladajoči tem apetitom niso mogli upreti tudi na področju šolstva, kar glede na njihov siceršnji modus operandi v resnici niti ne preseneča. To pravzaprav zelo jasno kaže tudi sprememba, po kateri bi se med cilje vzgoje in izobraževanja dodalo vzgajanje in izobraževanje s poudarkom na slovenski kulturi in evropskih vrednotah. Daleč od tega, da bi mi temu nasprotovali, ampak s tem ni nič narobe. Če pa ne bi bilo že med aktualnimi cilji jasno zabeleženo razvijanje zavesti o državni pripadnosti in nacionalni identiteti ter vedenja o zgodovini Slovenije in njeni kulturi ter vključevanje v procese evropskega povezovanja. Se pravi, čisto zelo podobna ali pa skoraj enaka zadeva že piše v teh alinejah. O negiranju že dogovorjenega strokovnega sporazuma z uveljavitev strokovnega naziva višji svetnik pa najbrž niti ni potrebno izgubljati več besed, ker vemo, da so se dogovorili s sindikati in zaposleni, se pravi in tudi delodajalci, da imajo nek dogovor, ki pa v bistvu negira to zgodbo, ki je sedaj predlagana. V Poslanski skupini Nepovezanih poslancev bomo predlogu zakona seveda nasprotovali. Upamo, da bo zavedanje o tem kaj predlagane spremembe pomenijo za prihodnost vzgoje in izobraževanja v naši državi in kaj pomeni neresno spreminjanje in poigravanje s konceptom sestave svetov vrtcev in šol, ki se je na koncu ustavilo pri tretjinah, doseglo zadostno parlamentarno večino, ki bo premogla dovolj poguma, da bo takšne ideje preprosto ustavila. Če pa ne pa, kdo nam pomaga?! Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 2. člen ter amandma poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancih. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Sprožil bom prijave na listo razpravljavcev. Prosim, da se prijavite. Besedo ima predlagateljica.
Hvala lepa. Pozorno sem poslušala vsa stališča in želela bi podati nekaj odgovorov, da odpravim dvome in pomisleke. Najprej stališče Vlade, napovedali ste neravnovesje zaradi napredovanja pomočnic. Naj povem, ob tem da izjemno cenim predano in pogumno ministrico in mi je žal, da vidi neke težave pri tem -, zagotovo so, neka neravnovesja pa so že zdaj. In dvig plač, kar zadeva dvig cene vrtca, pogovarjali smo se tudi v Državnem svetu in predstavniki občin niso videli v tem bistvene težave, saj dejansko ne gre za velik strošek na občino. Kar pa zadeva druge poklice, ki bi jih bilo treba tudi urediti v sistemu šolstva in kar ta predlog nagovarja zdaj nekako tudi vse, ki se zavedajo tega, pa je veliko dela še treba opraviti na šolstvu. Tega se zavedam, ampak to je prvi korak in mislim, da ljudje, ki delajo z našimi najmlajšimi, te ljudi je treba obravnavati dostojno. Možno bi bilo tudi odpreti ves socialni dialog, torej, plače dvigati tudi na nek drug način, preko drugačne uvrstitve. To pa vemo, da bo trajalo leta in leta, kajti ko se odpre to poglavje, se odprejo vsi poklici, pa ne samo v izobraževanju, ampak v celotnem javnem sektorju. Slišala sem tudi predlog o višjem svetniku. Torej, višji svetnik je eden izmed nazivov, ki bi bil še več od teh, ki že obstajajo. V izobraževanju obstaja naziv mentor, svetovalec in svetnik. Višji svetnik bi bil pa še nekaj več. O tem so že tekli pogovori, verjamem, da bodo še tekli, in verjamem, da bodo Vlada in socialni partnerji našli ustrezno rešitev. Sedaj pa naslavljamo v tem zakonu zgolj tisto, kar dejansko najbolj štrli ven in se dogaja največja krivica, to so pomočnice ali pomočniki vzgojiteljic in vzgojiteljev. Lahko pa napredujejo samo v mentorja in svetovalca, to pa zato, ker imajo srednjo izobrazbo. Ne glede na to pa so v zakonodaji opredeljeni kot strokovni delavci, tako kot drugi. Nadalje grem na točko glede sestave svetov. Tako stranka LMŠ kot SD in tudi Levica so trdili, da gre za politizacijo šol. Kot je povedal moj cenjeni kolega Tomaž Lisec v svojem stališču in je rekel, občina je dobra za to, da šolo postavi, da jo vzdržuje, da plačuje nadstandardne dejavnosti, da plačuje dodatnega vzgojitelja v prvem razredu, za vse to je dobra, ampak drugače pa ne sme nič odločati. In zdaj, poglejte, vi govorite, da je strokovno, ker je svet sestavljen tako, ker je zdaj pet učiteljev v svetu – ni res! Ni res, ni pet učiteljev v svetu, je pet zaposlenih. Sama sem bila članica hkrati treh svetov šol v Ljubljani in vam povem, da so bili v svetih poleg učiteljev – in to tudi zakon dopušča – tudi hišnik, kuharica in računovodja. Zdaj, če vi mislite, da to zagotavlja večjo strokovnost [[…]]Nedvomno je tudi zelo pomembna vloga hišnika v šoli, saj tudi vzgaja na nek način, in tudi o tem poklicu se bo treba v bodoče tudi malo pogovoriti, o življenju šole. Ampak tu ne gre za pedagoško strokovnost, da se razumemo. In dejansko, gospod Štrukelj je rekel v debati v Državnem svetu, pa tudi tu na odboru je rekel, seveda, gre za to, da imajo druge ustanove, ki imajo drugačno sestavo sveta ali pa upravnega odbora, svoje strokovne svete. Namreč, UKC ima večino vladnih predstavnikov, potem je pa zelo malo zaposlenih - saj vam lahko postrežem s številkami -, ampak ima strokovni svet. V šoli je pa svet šole predstavljal oboje. Ni res, ni res, šola ima učiteljski zbor. To je tako kot akademski zbor na univerzi. Ta je strokovni organ. Ta je strokovni organ. In strokovni organi so tudi lepo navedeni v samem zakonu. To so strokovni aktivi, to so tisti, ki peljejo politiko izobraževanja. In če, lahko rečem, ni res, da se bo, da ta predlog izključuje stroko. Še naprej, še naprej ima učiteljski zbor ali pa vzgojiteljski zbor v vrtcu, ima ključno besedo, ti odločajo o tem, kakšna bo pedagoška politika šole, če smete slišati besedo pedagoška politika šole. Zdaj, SVIZ pravi, da je nabral, torej SD pravi, da je SVIZ nabral 24 tisoč in še nekaj podpisov proti sestavi 5+3+3 kot je bila prvotna. To je res, da so to nabrali. Ampak pomislite, leta 2008 oziroma 2007, ko pa je bila že sprememba sprejeta na 3+3+3, pa je veljala žal zgolj do konca mandata vlade, pa je potem gospod Lukšič, takrat minister, pohitel zopet k vrnitvi na 5+3+3 v korist zaposlenih, takrat je bilo pa zbranih 40 tisoč podpisov proti 3+3+3. Danes pa proti 5+3+3, in to v korist občine, 25 tisoč podpisov oziroma 24 tisoč in še nekaj. Glejte, zadeva se je skoraj prerazpolovila, kar kaže na to, da so učitelji spoznali, da je to prepir okoli oslove sence kar zadeva njihovo avtonomijo. Njihova avtonomija je neokrnljiva. Oni so pedagoški zakon tam in tukaj jih čisto nihče, tukaj politika ne more popolnoma nič. Ni mogla in tudi upam, da nikoli ne bo mogla, okoli tega. Poleg tega pravite, da je torej to zgolj politizacija in da se ni dalo pogovarjati. Ni res spet. Vsa ta debata na odboru med opozicijo, koalicijo, med vabljenimi je pripeljala do tega, da smo iz prvotnega predloga petih predstavnikov ustanovitelja, treh staršev in treh zaposlenih spremenili na uravnoteženo sestavo trije predstavniki občine oziroma države v srednjih šolah, trije predstavniki staršev oziroma dva starša in enega dijaka v srednji šoli in trije predstavniki zaposlenih. In če pravite, stališče Levice pravi, če nekaj deluje, naj ne spreminjamo, šole so dobre. Zdaj pa ne vem, koliko se bo to videlo, poglejte, to je anonimizirana krivulja. Če pogledate, to so dosežki osnovnih šol v devetem razredu pri matematiki. In šole so v povprečju zelo dobre in v povprečju dobro dosegamo zadeve, ampak poglejte tule, najnižji, torej najvišji dosežek v najslabši šoli ne dosega najslabšega dosežka v najboljši šoli. Šole so izjemno različne pri nas, izjemno različne. So ene s krasnimi dosežki in druge so zelo, zelo uboge. Jaz seveda ne trdim, da je to samo zgolj zaradi sveta in ravnateljev, zagotovo je tudi socialno okolje tukaj. Ampak ravno zato in ravno osnovna šola je tista, ki mora zmanjševati razlike med tistim, kar določa življenja, to pa je tudi socialno okolje, tudi stopnja revščine ali pa stopnja bogastva, če tako hočete. Zdaj, SAB pravi, da vsiljujemo nov sistem vrednot. Poglejte, z gospo Mašo Kociper sva obe mestni svetnici. In tam se je zgodilo tisto, kar nam je bilo vsem neprijetno, ampak drugače ni bilo moč. Dve šoli v Ljubljani sta se morali združiti zaradi tega, ker ena nikakor ni mogla poslovati. In takrat sem jaz imela podobno utemeljitev, da ustanovitelj mora imeti moč, da naredi red takrat, kadar je dejansko kaos v šoli. In v eni izmed teh šol je kaos bil. Gospa Maša Kociper me je pri tem podprla pa tudi župan in magnetogrami to dokazujejo. Danes pravi, da je sestava svet tako kot jo predlagamo in jo predlagamo celo zelo bolj kompromisno, ni ustrezno. To se mi ne zdi v redu in v sistemu vrednot na tak način govoriti pa ni prav. Nov sistem vrednot pravi, poglejte, prvopodpisani gospod Boris Pahor in cel vrsta uglednih akademikov je podprlo ta del zakona, ki govori o evropskih vrednotah in slovenski kulturi. Še enkrat naj povem katere so evropske vrednote: človekovo dostojanstvo, svoboda, demokracija, enakost, vladavina prava pa človekove pravice. Ali je s tem kaj narobe? In slovenska kultura. Poglejte, potrebno je čuvati slovensko kulturo tako kulturno dediščino, nepremično kulturno dediščino, ne smejo nam propadati spomeniki, zaščitene stavbe, kakor tudi premična kulturna dediščina kakor vsa naša kultura. To je potrebno zaščititi. Tudi to, da bodo v šolah to cenili. Iz teh otrok bodo zrasli državljani, ki bodo svoj prejemek ne dali samo v neke zelo hitro menljive dobrine, ampak bodo kupovali tako knjige kot slike in druge umetniške izdelke, ki bodo svoj dopust preživeli morda med umetnostjo in pa rekreacijo in zato je potrebno vzgajati za to. Slovenska kultura nas definira. To ne pomeni, da ne spoštujemo drugih kultur kot sem prej rekla, ampak jaz, ko grem v tujino želim videti utrip tamkajšnje kulture in želim, da ko pridejo tujci k nam, da jim ponosno pokažemo našo kulturo in da sobivajo kulturo. V Sloveniji je treba seveda ohraniti kje drugje jo bodo pa ohranili? V Ruandi, v Ameriki? Se zdi, da včasih v Argentini bolj cenijo slovenskih jezik kot v Sloveniji, če gledam na vse zlorabe slovenskega jezika, ki se dogajajo v javni rabi. Tako da menim, da je to prav dobra stvar. Sedaj pa še digitalizacija. Gospod Koprivc je rekel, da je Zakonodajno-pravna služba rekla, da gre za najverjetneje neustavne odločbe. Poglejte, Zakonodajno-pravna služba ne govori najverjetneje. Zakonodajno-pravna služba reče tako in tako, tako se pravo izraža ne pa najverjetneje. To je gostilniška debata. Zakonodajno-pravna služba je dela mnogo pripomb in vse te pripombe smo tako upoštevali, da smo popravili prvotni predlog z amandmajem in mislim, da zadeva sedaj stoji v redu. Res je še rekla Zakonodajno-pravna služba, da je treba narediti oceno učinkov in tveganja. Seveda je to treba narediti, ampak to se dela pri programiranju. To bodo naredili, ko se bo ta zadeva programirala. Sedaj pa je potrebno najprej imeti zakonsko podlago, da sploh lahko te pilotne šole delujejo. Če menite, da je digitalizacija slaba stvar je slaba takrat kadar gre za možno zlorabo podatkov. Jaz nič ne trdim, da ti zasebniki, ki sedaj poberejo od šol 6 milijonov letno – mislim, da je 6 milijonov, saj me lahko predstavnik Vlade popravi, morda imam zastarele podatke najbrž je sedaj proti 7 milijonom – za vzdrževanje tega, da so slabi. Nikakor ne. Dejstvo pa je, da podatki ne morejo biti občutljivi podatki ne morejo biti na zasebnih strežnikih, ne moje biti. Prej so bile redovalnice pa, če hočete druge listine, ki so bile v papirju v šoli v negorljivih omarah in samo učitelj je to lahko videl. Danes so pa ti podatki na strežnikih nekje pri zasebnikih, vaše ocene lahko vidijo tehniki, računalniški tehniki, vašo ocena bo pa ne rečem, da bodo zlorabili, ampak poglejte, veliko večja možnost je, da se to zlorabi, če ni državno regulirano. In tukaj bodo ti podatki lepo v državnih strežnikih. Kaj se bo naredilo z digitalizacijo, matična knjiga in matični list. Samo enkrat se bo vneslo podatke od učenca in ti podatki bodo potem stalno v bazi šole. In iz redovalnice, v redovalnici boste imeli tudi prostor za povratno informacijo. Veste, ni dovolj, da samo rečete, dobil si štiri, treba je obrazložiti zakaj, ali pa tri. Ali pa kaj še manjka? In to je vse prostor tukaj v tej redovalnici. Bo dnevnik dela, bo letni delovni načrt, ki ne bo samo neko pisanje tako in drugače, ampak bo seveda tudi strukturiran tako, da bodo cilji notri, pa ukrepi, tako da se bo vedelo za kaj se nekaj dela. In vsi organi bodo zastopani v tem letnem delovnem načrtu, še najlepše pa bo to, da bo integriran koledar, šolski koledar v ta letni delovni načrt kjer bo šoli ne bo treba nič prepisovati kakšnih datumov pomembnih, ne bo se nič pozabilo kar je zelo pomembno, tako od maturitetnega koledarja in vsega tega. Spričevala se bodo avtomatizirala, torej letni delovni načrt bo z obkljukanjem postal poročilo. veste koliko manj dela bodo imeli učitelji in ravnatelji. Naj se ukvarjajo z otroki, z učenci, z dijaki, ne pa s papirjem. Torej, prihranili bomo čas, ga pametno porabili, prihranili bomo, šole bodo prihranile pri stroških, ki jih bodo usmerile v pomembne stvari ne pa v plačevanje nekih aplikacij in seveda podatki bodo na varnem z najvišjim možnim varovanjem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Divjak Mirnik. Torej smo pri 2. členu in amandmaju Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev.
Hvala predsedujoči za besedo. Lep pozdrav državni sekretar s svojimi sodelavci, kolegice, kolegi! Zdaj, ta debata danes bo verjetno zelo zanimiva, sploh glede na vse kar se je pravzaprav s tem zakonom dogajalo. Paradoks cele zgodbe danes je, da celotni šolski sektor pravzaprav nasprotuje takšnemu predlogu in temu posegu, ki se je zgodil s tem predlogom zakona. In kaj potem predlagatelji naredo? Silijo in silijo in tiščijo zadevo dalje, kar je meni popolnoma nerazumljivo. Pa dobro, če še probam SDS tukaj razumeti zakaj to počnejo, potem ne razumem vseh ostali, ki to podpirajo. Pa bom tudi obrazložila zakaj tako menim. Namreč, v opoziciji smo predlagali javno predstavitev mnenj. Ne, tu ste nas preglasovali, ne želite javne predstavitve mnenj, pa cela strokovna javnost temu nasprotuje, ampak vi tega ne želite. Potem smo predlagali, okej, ne želite javne predstavitve mnenj, pa dajmo vsaj postopek sprejemati po normalnem postopku, mislim dajmo zakon sprejemati po normalnem postopku. Ne, tudi tega ne želite. Biti mora nujni postopek. Potem se zgodi tisti odbor, o katerem je tako ali tako škoda izgubljati besed, ker to kar si je gospa Dimic iz krščanskih demokratov dovolila, je katastrofa od katastrofe, mi je nevredno sploh govoriti, da smo prišli do te točke, ampak okej. Potem vsakih pet minut prinesete nov predlog zakona na odbor. Vsakih pet minut je nov predlog zakona. S tem, da je bil seveda zakon že septembra vložen, da se razumemo, in smo v LMŠ tudi takoj, ko je bil vložen, še tisti dan odreagirali, da gre za poponoma politično nastavljanje ravnateljev, in da je to tudi edini cilj. In pozvali že takrat predlagatelje, da stroko pustimo strokovnim delavcem, ampak okej. Vsakih pet minut se je na odbor prineslo nov predlog in se začelo trgovati kot na tržnici, kaj je zdaj tistega kar bo šlo skozi. V LMŠ ostro nasprotujemo takšnemu načinu delovanja ostro nasprotujemo zato, ker se pogovarjamo o hrbtenici razvoja, spoštovani predlagatelji, o hrbtenici razvoja te države, mi se pogovarjamo o naši prihodnosti in pogovarjamo se o šolskem prostoru, ampak predlagateljem je to očitno vseeno sploh glede na to kakšnega način so se poslužili pri sprejemanju tega zakona. In kar je še bolj paradoksalno, naša brezhrbtenična ministrica to na koncu vse skupaj požegna, prvo sploh mnenja ne da tako kot po navadi, ker se skrije, ko je treba kaj narediti, potem pa državni sekretar pride sem, pove, da Vlada podpira tak predlog zakona kakopak, saj je SDS predlagatelj, ampak problemi pa bodo. Ne ve se kdo bo financiral to razliko do plač in do tistih novih stvari, ki jih bodo vzgojiteljica ali pa kdorkoli dobil, govori tudi o tem, da so se nesorazmerja pojavila in da to ni najbolj pametno, ker se samo en del ureja, ampak oni to podpirajo, pa mi smo v res v banana državi. In mi se pogovarjamo o šolskem prostoru, mi se pogovarjamo o delovanju javnega osnovnega šolstva v Sloveniji, ki je obvezno za vse otroke. Jaz enostavno tega ne moremo razumeti. Odrekalo se je dialogu z popolnoma vsakršno stroko, se pravi odreklo se je iskanju strokovno premišljenih rešitev in to se seveda tudi kaže v tem postopku, ki sem ga prej opisala. Vsakih pet minut je priletel nov predlog zato, ker ni bilo nobenih strokovno premišljenih rešitev, kar gre za to, da se polje vzgoje in izobraževanja izkorišča za ostre strankarske politične interese in to je narobe in temu v LMŠ nasprotujemo. Mogoče samo primer zakaj smo tistemu prvemu predlogu 533 v LMŠ takoj nasprotovali. V Mariboru smo pred kratkim ene tri, štiri mesece nazaj spremenili odlok zato, ker se je izkazalo, da občina se pravi ustanovitelj ne more zagotavljati dovolj predstavnikov ustanovitelja v svete šol. Pa veste zakaj? Zato, ker KVIAZ po 4-krat, po 5-krat ponavlja poziv političnim strankam naj predlagajo nekaj dovolj ustrezen kandidate in tega enostavno ni, zato se je v Mariboru moral spremeniti odlok, da so lahko sveti šol začeli delovati tudi če ni bilo imenovanih vseh treh predstavnikov ustanovitelja. In potem predlagatelj reče: »Ne, ne, trije so premalo, pet jih mora biti.« Pa jaz verjamem, da če je ta isti problem, ki je nastal v Mariboru, problem tudi v kakšni drugi občini ali pa mogoče tudi ne, ampak kakorkoli v Mariboru se je ta problem zgodil in tudi ravnatelji opozarjajo, mimogrede jaz sem govorila skoraj z vsemi mariborskimi ravnatelji, sem jim tudi pisala takoj, ko je prišel ta strokovni v navednicah predlog na mizo in so povedali, da imajo nekateri zelo velike težave tudi s tem, MIZŠ ne predlaga v pravem času svojih predlagateljev, da nekateri sveti šol oziroma šole tudi po eno leto čakajo, da ustanovitelj MIZŠ predlaga svoje kandidate in potem je ta veleumni predlog priletel »ne, ne, namesto treh dajmo jih pet«, saj to res, se bom zadržala zdaj tega mnenja. Skratka, ko človek potem to vse gleda, na kak način se je dogajalo, in ko vzame v roke mnenje Zakonodajno-pravne službe, ugotovi, da je seveda s tem zakonom vse narobe in da bi bilo smiselno, da se sliši opozicijo, da se zadeva naredi vsaj po normalnem postopku, da bi bilo smiselno poslušati stroko, kaj ima o tem povedati in seveda to upoštevati. Ampak ne, treba je na vsak način silit, na vsak način silit skozi s tem predlogom. Zakaj? Zato, da se zasleduje ozke strankarske politične interese, pika. ZPS je prav tako kritična do glavnega argumenta oziroma bistvenega razloga, ki ga predlagatelji navajajo v podporo spremenjeni, predlagani spremembi. Koalicija namreč navaja, da je glavni razlog za predlagano spremembo odgovornost ustanovitelja za delovanje zavoda, kakovost poslovanja, financiranje, vzdrževanje in varnost nepremičnine ter ugled zavoda v javnosti, zato mora imeti svojim zadolžitvam tudi ustrezno število zastopnikov v svetu. Zdaj dejavnost vzgoje in izobraževanja je seveda podvržena visoki stopnji regulacije in nadzora. To vemo vsi, ki smo vsaj nekaj malega delali v šolstvu. Tudi javni vzgojno-izobraževalni zavodi izvajajo programe, ki jih sprejme strokovni svet. Tudi obseg sredstev, ki jih javnim šolam zagotavljajo država in lokalna skupnost, se določa v skladu z normativi in standardi, ki jih sprejme minister. In pa nadzor seveda potem opravlja šolska inšpekcija. Zato seveda ne drži tisto, kar je predlagateljica na začetku povedala, da je čas, da ustanovitelji zavzamejo svojo vlogo in skrb za šolo. Ne drži. Zato še enkrat je ta zakon samo in izključno ozki strankarski politični interes in popolnoma nič drugega. Zato smo tudi v opoziciji vložili k 2. členu amandma, ki je zelo kratek, 2. člen se črta, kar pomeni, da sestava svetov šol ostane takšna, kot je, ker ni potrebe, da se jo spreminja, ker stvari načeloma funkcionirajo. Seveda glede na to, da imamo toliko šol, kot jih imamo, pri nekaterih boljše, pri nekaterih slabše, pojavljajo se tu in tam seveda tudi težave z imenovanji ravnateljev, sploh ni vprašanje, ampak to še ne pomeni, da je treba zadevo na vrat na nos, brez kakršnihkoli strokovnih argumentov obrniti in spremeniti. Tudi dostikrat se pojavljajo argumenti, da je pravzaprav v predlogu zakona, ki je seveda bil pripravljen izključno s političnim, z namenom političnega poseganja v šolski prostor, brez ustreznih analiz in pa preverljivosti argumentov, ki so seveda podlaga za neke take rešitve. Zato je stroka jasno in glasno povedala, da zadeva ne stoji. Zato bi bilo smiselno, da zadevo vrnemo tja, kjer je bila oziroma da je sploh ne spreminjamo. Zato smo vložili tudi ta amandma k temu 2. členu, kot sem povedala. Nam se namreč zdi, da je najbolj pomembno to, da se ponovno vzpostavi zaupanje v učiteljstvo, ker s tem, ko se jim jemlje 2 predstavnika v svetu, pravzaprav zgleda, kot da učiteljem nihče več ne zaupa. Pa naj vas spomnim, da v času Covida so bili tisti, ki so reševali izobraževanje tudi na daljavo, učitelji. In veste, kaj bi morali tukaj narediti v Državnem zboru? Prikloniti bi se morali vsem učiteljem, ne pa jih kaznovati na način, da se zmanjša njihovo število v svetu šol in se jim na ta način tudi jemlje, da rečem, to pomembnost v šolah. Saj, zaupanje v učitelje je pravzaprav nujni, - nujni – predpogoj za kakovostne rezultate v šolah in pa seveda za kakovostne rezultate celotnega javno izobraževalnega sistema. In v LMŠ menimo, da je napačno, da se stvari s tem zakonom urejajo na način, kot se urejajo, zato bomo seveda podprli ta člen, ki smo ga predlagali, to pa je, da se stvari, da se pravzaprav črta ta člen in da se stvari pustijo tako, kot so, ker so se v praksi izkazale kot učinkovite in nekaj, kar učinkovito funkcionira, tega ne menjuješ, vsaj, če kolikor toliko želiš seveda dobro šolstvu in delovanjem nekih šol. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagateljica.
Hvala. Želim samo opozoriti, da ni točno, da so v svetu šole med predstavniki samo učitelji. So vsi, lahko, vsi zaposleni in tudi so. So učitelji, so hišniki, so kuharice, so računovodje, kdorkoli je, od zaposlenih tam noter in tukaj ne gre za nezaupanje učiteljem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Nataša Sukič.
Hvala lepa. Spoštovani, sedimo sicer na seji, ki je ne bi smelo biti, ker je povsem neregularna, glede na dogajanje na odboru, ki je bil povsem neregularen, kjer sama nisem dobila besede kot predstavnica ljudstva, kot poslanka, čeprav sem bila k besedi prijavljena, tako kot ne tudi moj kolega Luka Mesec in je predsedujoča samovoljno prešla na glasovanje, kar se še nikoli in nikdar ni zgodilo v tem Državnem zboru in kar je eklatantna kršitev Poslovnika, da vseh ostalih zadev v zvezi s tem, kako smo morali sejati po 10. uri, čeprav ne bi smeli, niti ne omenjam. Jasno, v Levici, seveda tako, kot v opoziciji, absolutno predlagamo črtanje drugega člena in vztrajamo, da se ohrani doseganja ureditev svetov javnih vrtcev in šol in se na ta način prepreči politizacija in zakaj politizacija, bom malo podrobneje razložila zdajle. Politizacija šol se seveda ne dogaja v vakumu, ampak se poskuša podrediti, vsesplošno podrediti šolski sistem eni stranki in eni ideologiji in to ta Vlada dokazuje od prvega trenutka, kar je prišla ponovno na oblast. Recimo, spomnimo se vmešavanja te Vlade, osebno v postopke vpisa na fakultete in pametovanje ministra za gospodarstvo, Počivalška, da univerze ne izobrazijo dovolj voznikov tovornjakov, recimo. Spomnimo se, da se je doseglo javno financiranje zasebnih in para državnih šol blizu stranke SDS, recimo Jambrekova univerza, mimo postopkov akreditacij, čeprav ne izpolnjuje, torej, pogojev za akreditacije, je kar v PKP paketu dobila to možnost nadaljevanja, torej, financiranja. Potem, financiranje visoke šole Grm preko poslanskega odloka in na željo dekana, ki je mimogrede tudi minister te Vlade. Pa namen ustanavljanja zasebne vojaške akademije, recimo. Podeljevanje koncesij raznim političnim prijateljčkom in ideološkim zaveznikom, da ne govorim o neutemeljenem določanju prioritet področij raziskovanja, med katerimi se, glej ga zlomka, znajde področje teologije. Mar to ni ideološki in kulturni boj stranke SDS? Naj mi kdo reče, da ni. Pa se vrnimo malo v zgodovino. Kako stranka SDS deluje vsakič, ko pride na oblast. Leta 2006 je stranka SDS dosegla, da se je število predstavnikov zaposlenih v svetu šole zmanjšalo s 5 na 3 in s tem se je seveda povečal vpliv politike in zmanjšal vpliv zaposlenih in pedagoške stroke. Sprememba je bila takrat, potem leta 2009, razveljavljena, kot bo tudi ta, bodite brez skrbi, ko bo konec tega mračnjaštva in se bo razmerje vrnilo torej nazaj in se je vrnilo nazaj, v predhodno stanje in glej ga zlomka, pa poglejmo »prevrtljivost« te današnje predlagateljice, kolegice Mojce Škrinjar, kaj je izjavljala leta 2006. Temeljni argument, na katerega se je leta 2006 sklicevala SDS, še posebej predlagateljica Mojca Škrinjar, je bil sicer ta, da naj vsi deležniki – zaposleni, ustanovitelj, starši – imajo enako število glasov v svetu šole, ker imajo vsi enako pomembno vlogo in legitimen interes pri upravljanju šole. Kot so takrat zapisali predlagatelji z Mojco Škrinjar na čelu, je treba, navajam, »zagotoviti ravnovesje med vplivi posameznih interesnih skupin pri operativnem upravljanju zavoda«. Posebno mesto v takratni operaciji so na retorični ravni zasedali starši, ki naj bi morali igrati močno vlogo v življenju šole, po besedah takratne predlagateljice. Takrat so bili starši seveda izrabljeni za enostaven namen: za povečanje vpliva SDS in njene ideologije v šolah. Danes ta ista politična stranka in ista poslanska skupina in ista oseba, se pravi kolegica Mojca Škrinjar, po 15-ih letih govorijo drugače. Poskušali so malo drugače, zdaj smo prišli sicer na to uravnoteženost, ampak to ni bila prva intenca. In torej so s tem uvodoma, ko so predlagali torej prvo verzijo tega zakona, negirali svoje poprejšnje argumente, kar je dokaz, da tisto dejansko niso bili argumenti, ampak navadna manipulacija in kulisa za politizacijo. In torej vprašanje za Mojca Škrinjar je: kaj se je torej zgodilo s prepričanjem, da je potrebno zagotoviti enakomerno zastopanost in močno vlogo staršev, kot je trdila takrat. Zdaj pa je želela imeti močno vlogo politike. Ker ji to ni uspelo po vseh teh burnih dogajanjih, je zdaj sicer pristala na to varianto – ki seveda že zmeraj pomeni politizacijo in podrejanje torej šolskega sistema. Zdaj pa, česa se poslužujejo predlagatelji? Poslužujejo se zavajanj, manipulacij in lahko rečem tudi laži. Slišali smo, da naj bi se sveti šol in vrtcev soočali s težavami pri izbiri in imenovanju ravnateljev. In potem najde en primer, ga razpihne, ga da takoj na veliko platno in to je zdaj to. Se pravi, na osnovi enega primera je to zdaj že kar pravilo ali kako? S tem, da sindikat vzgoje in izobraževanja, ki skrbno spremlja postopke imenovanja ravnateljev, pravi, da ti postopki v izjemno visokem deležu potekajo brez vsakršnih zapletov, velika večina ravnateljic in ravnateljev je izvoljena soglasno ali s prepričljivo večino glasov članic in članov sveta zavodov. Sprememba koncepta sestave sveta zavodov je torej utemeljena na podlagi neobstoječega problema oziroma na podlagi neosnovanih trditev, se pravi trditev o težavah pri izbiri in imenovanju ravnateljev, ki v resnici ni prav z ničemer podkrepljena razen tam z enim primerom, ki ga je predlagateljica danes navajala. Torej ni jasno, koliko je šol, kjer so te težave resne - ta podatek pričakujemo na tako resnih zadevah. Koliko je torej šol, kjer so te težave resne? Katere konkretno imajo težave, katere šole, starši morda, zaposleni? Ali ni morda župan tisti, ki ne more nastaviti svojega ravnatelja, pa je to težava? Točno na to je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Vemo pa, da je v šolah pokazala, da jih kar 80 % podpira obstoječo ureditev sestave svetov šol. Lahko vam povem tudi v številki, 24 tisoč 224 podpisov šolnikov, ki je proti tej spremembi. Ampak to očitno ne šteje. Niti javne predstavitve mnenj nam ni bilo dovoljeno imeti, niti poslanci več po novem nismo smeli razpravljati. Tako zelo se mudi stranki SDS spremeniti to sestavo svetov šol. Seveda si potem pri tem predlagatelji ne ustrašijo niti druge debele laži. Prva je bila ta, ki sem jo zdajle pokazala in dokazala, druga pa, predlagatelji so si v obrazložitvah torej enostavno izmislili, da ima svet šole upravno-nadzorstveno vlogo. Svet šole, spoštovane in spoštovani, nima upravno nadzorstvene vloge in to je danes kot papiga ponovila tudi v svojem stališču poslanka SMC, ki seveda naseda temu kar ji prodajajo v koaliciji. Res pa je, svet je organ upravljanja. Še enkrat, nima upravno nadzorstvene vloge. Nima pa tudi nadzorstvene funkcije. V 48. členu ZOFVI, ki določa pristojnost sveta šole take funkcije pač ne najdemo. 136. člen ZOFVI govori o tem, da nadzor nad zakonitostjo dela ravnatelja in šole opravlja šolska inšpekcija, inšpektorat za delo, 79. člen ZOFVI pa določa, da finančni nadzor izvaja Računsko sodišče. Ne glede na ta dejstva nas torej predlagatelji lažnivo prepričujejo v nasprotno in iz svoje fantazije izpeljejo sklep, da je trenutna sestava sveta problem, ker imajo ustanovitelji vso odgovornost za delo ravnatelja, ne morejo pa njegovega dela učinkovito nadzorovati. Zamislite si kakšna sprevržena in podla manipulacija. Utemeljeno na popolnih lažeh, spoštovane in spoštovani. Če citiram torej obrazložitev in sedaj citiram: »S tako sestavo je sistem izobraževanja unicum v slovenskem pravne sistemu kar zadeva nadzor nad javnimi ustanovami.« Konec navedka. Ali si predstavljate? S takšnimi lažmi pridejo predlagatelji pred nas, pred javnost, seveda, se izognejo soočenju z javnostjo in izsiljujejo to spremembo, si podredijo Ministrstvo za šolstvo, ki je enostavno očitno, razen da je povedalo, da bo to imelo tudi vplive na sistem financiranja javnega, ker ste tudi to mimogrede povozili, kar pratikularno, ker kot da nimamo nekega poenotenega sistema, bomo malo tu poinštalirali, pa malo tam. Ne, si tu dovolite dve debeli laži, ki sta dva temeljna argumenta zato, da naj bi mi sprejemali ta grozljiv zakon. In to ne glede na to, kot je Luka Mesec danes uvodoma povedal, da imamo fascinantne uspehe na mednarodnem merilu, naši učenci, naši dijaki so v svetovni špici. Pred nami so samo Finci, pa mogoče Estonci, pa v enem primeru še Švicarji pa Poljaki. Mi smo v svetovni špici, spoštovane in spoštovani. Zakaj? Ker imamo vrhunski šolski sistem. Zakaj imamo vrhunski šolski sistem? Zato, ker je do sedaj imela stroka besedo v svetu šole in je politika ostala pred vrati. Kaj bi pa radi tile? V imenu – kaj? – križarskega pohoda na šolski sistem? Bi seveda imeli vpliv na ravnatelje, preko ravnateljev pa, raje niti ne pomislim kaj še vse. Vemo kaj so vaše evropske vrednote. Gotovo ne govorite o pravni državi in o človekovih pravicah, ampak o čem drugem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagateljica.
Hvala lepa. Gospa Sukič, neuki ste. Nobene zasebne vojaške akademije ne [[…]]
Brez žalitev, prosim [[…]]
Se opravičujem. Neuko ste se izrazili, no, ne veste, ne gre za zasebno vojaško akademijo. Gre za javno akademijo, ampak to sploh ni predmet. Poleg tega, hvala lepa, da mi pripisujete tako močno vlogo kot da sem bila jaz predlagateljica 2007, predlagatelj je bila vlada takrat in tudi sedaj nisem predlagateljica, ampak samo zase, ampak dejansko je koalicija dala v sistem ta zakon. Pogovarjali smo se o tem, prišli do kompromisa in starši, katere ste pogosto danes omenjali, so se na odboru tukaj v javnosti, kjer so bili vsi povabljeni kdorkoli se je pravočasno prijavil, so bili povabljeni. Torej, ni šlo za to, da je bilo izključevanje javnosti in tukaj so se starši na odboru izjasnili, da jim je predlog 3:3:3 čisto všeč. In pravite, da je gospa poslanka SMC spet brala nekaj neumnosti. Ampak ni res, ona je prebrala 48. člen zakona ZOFVI, ki govori o pristojnostih sveta. In dejansko je pritožba tudi del v bistvu nadzora nad poslovanjem šole, ker pač ureja drugače, pritožbeni organ je svet šole. In če pravite, da imamo vrhunski šolski sistem, mi pa povejte, zakaj je najboljši učenec v najslabši šoli dosegel manj kot najslabši učenec v najboljši šoli. Tole ni vrhunski šolski sistem; je kljub vsemu dovolj dober, vendar ga je treba še izboljšati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Poglejte, gospa Škrinjar - se bom kar navezal na vas -, jaz se strinjam, da je slovenski šolski sistem zelo dober, upal bi si reči, da je tudi vrhunski, se ga pa zagotovo da tudi izboljševati. Ampak, veste, izboljševati šolski sistem na ta vaš način, izboljševati šolski sistem s tem, da se povečuje vpliv vladajoče politike, saj to je absurd, kar govorite! Predvsem sem pa želel vprašati predstavnike ministrstva – vem, da mi sicer danes ne morete odgovoriti -, kako se počutite, ko tu sedite. Kako se počutite, ko vseh ključnih šolskih zakonov ne vlagate vi, ki bi morali biti branik stroke, ampak jih vlaga Janševa poslanska skupina. Mislim, jaz res ne razumem tega. Vsilili ste financiranje zasebnih šol na tak način, se pravi, kot poslanski zakon. Zdaj skušate – in tudi boste verjetno z večino, ki jo imate, na žalost – povečati vpliv politike, nekih vplivnežev iz lokalnih ali pa državnih okolij na imenovanje ravnateljev, ministrstvo pa to samo gleda. Pa verjamem, da je tam ogromno strokovnjakov, ki dejansko mislijo drugače. Ampak imate dobesedno zvezane roke. In to je ta ključni problem, na katerega smo opozarjali tudi pri interpelaciji, da mi dejansko nimamo šolske ministrice. In to dokazujete s tem, ker zakonodaje, in to pomembne zakonodaje, ne nekih brezveznih popravkov, pomembne zakonodaje ne vlaga ministrstvo, ampak Poslanska skupina SDS skupaj z vašimi pomočniki ali kaj bi rekel, eni pravijo kolaboranti, ker so se zavzemali pred volitvami za nekaj drugega, potem so pa vstopili, zato da bi ostali na položajih, v Vlado, za katero so se zavezali, da v njej ne bodo sodelovali. In to postaja že zelo, zelo nevarno in nesprejemljivo. Lotevate se prevzemanja vseh družbenih podsistemov. Spravili ste se na Policijo, na medije in zdaj na koncu, tik pred koncem mandata – očitno je teh zadnjih pet mesecev ključnih – še šolstvo, še javno šolstvo. Nedopustno, nesprejemljivo! Nevredno demokratičnega sistema. In to na kakšen način, kot sem že rekel, preko poslanskega zakona, po nujnem postopku, mimo kakršnekoli javne razprave, proti podpori sindikatov, stroke, tudi staršev, gospa Škrinjar; vedno se pa kakšen tudi najde, ki podpre, ko mu naročite, tako pa tako morate reči. To je nedopustno! Celo zaobšli ste pravico opozicije na odboru, da bi govorila. Pa kam to pelje vse skupaj?! In ja, ja, ta vladna večina bo danes to zadevo sprejela, pet mesecev pred volitvami, pred plebiscitom, na katerem se bo odločalo o demokraciji ali pa janšizmu. Žalostno in nedopustno, res. In tu še enkrat lahko pokažemo na SMC in Desus, ki to omogočata. Edino, kar lahko ob tem rečem, je, da se pomlad bliža, da se bliža april, in verjamem in upam, da bomo, če že ne dneva samostojnosti in enotnosti, praznovali dan upora proti okupatorju in prvi maj že v svobodi. Takrat bo morala pa tista vlada, ki bo nasledila ta janšizem, na prvi seji vlade potegniti ključne ukrepe in med drugim tudi povrniti javnemu šolstvu neodvisnost, Policiji in vsem ostalim podsistemom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, kolega Černigoj.
Spoštovani gospod predsednik, prosim vas, na podlagi Poslovnika Državnega zbora, da to razpravo dvignemo na malce višji nivo in da poskušate razprave predhodnikov, tudi ko gre za eklatantno laž, malce omejiti. Naj povem, da so, zaradi seje Odbor za izobraževanje, kjer so obravnavali ta zakon opravili posvet, na katerem je Zakonodajno-pravna služba povedala, da ni nobenih zadržkov, da se ta zakona obravnava na seji Državnega zbora, zato ni res, da je ta zakon sporen in ni res, da je predsednica Iva Dimic kršila Poslovnik in prosim, da poslanko opomnite, da ne zavaja. Kar se tiče pa pomladi naj povem, da pred 30 leti so slavile pomladne stranke.
Kolega Černigoj, to ni več postopkovni predlog.
Hvala.
Poglejte, ne bomo sedaj o tem pogovarjali, ker je milo rečeno neumnost, da se pogovarjamo še o tem ali je ta točka ali ni ta točka. Dnevni red je potrjen in mi smo pri obravnavi 2. člena oziroma amandmaja Poslanskih skupin Levice, LMŠ, SAB in Nepovezanih poslancev. V zvezi s tem ni kaj dodati. Kar se tiče pa dviga kulture razprave to pa poglejte absolutno se strinjam z vami dajte nekaj narediti na tem. Kolega Koprivc, ima postopkovni predlog.
Hvala lepa, predsednik. Predvsem je kolega Černigoj sedaj malo zlorabil ta postopki predlog pa mi dovolite [[…]]
Ne morem vam pa sedaj dovoliti, da ga še vi.
Ne, ne, da vas pozovem, da kot predsedujoči pač pojasnite kolegu Černigoju, da jaz v tem trenutku predvsem nisem govoril o tem, da je Zakonodajno-pravna služba osporavala samo sejo. Jaz sicer mislim, da je veliko utemeljenih razlogov, da bi tudi o tem govorili. Govoril sem o tem, da je Zakonodajno-pravna služba sam predlog osporavala, da ni pravih razlogov pač za sprejem.
Kolega Koprivc jaz sem kolegu Černigoju že pojasnil, tako da, če se kje ne strinjata drugače me seboj dajte izkoristiti replike in druge institute, ki so za to, prijave na besedo. Saj to je že odprta razprava poglejte še 4 ure 55 minut imamo na voljo. Za predlagatelja, kolegica Škrinjar.
Hvala lepa. Silili ste financiranje zasebnih šol ste rekli. Oprostite, gospod Koprivc, uresničili smo odločbo Ustavnega sodišča. Rekli ste, da so nekateri starši sem pa tja kakšni prijatelji podprli ta naš zakon. Ni res, na seji odbora je sedel predstavnik Zveze Svetov staršev in je ta predstavnik podprl to varianto 333. In še nekaj, prosim, da me ne žalite. Jaz nisem nobena kolaborantka niti moja stranka ni kolaborantska to so sodelavci okupatorja. Mimogrede Dan upora proti okupatorju je 27. april, 1. maj je pa delavski praznik. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič. Replika, kolega Koprivc.
Hvala lepa, predsednik. Gospa Škrinjar saj se mi ne da na vas nivo spuščati, ampak če ste me dobro poslušali nisem rekel, da ste vi kolaborantka, ampak ni to bistveno. Je pa kdo drug v Državnem zboru. Sem pa hotel nekaj drugega povedati. Pač ves čas se sklicujete pri spremembi ZOFI glede financiranja zasebnega šolstva na odločbe Ustavne sodišča. Odločba Ustavnega sodišča je zelo jasno povedala kaj zahteva in sicer zahtevala je, da se obvezni del financira v višini 100 % glede razširjenega programa pa ni bilo govora in predlog, ki ga je pripravil takrat minister dr. Jernej Pikalo je točno to reševal, ampak žal ni šel čez, ker desnica tega ni podprla in ta del takratne koalicije, ki se je danes izkazal kam dejansko sodi na radikalno desnico. Hvala lepa. To, kar ste pa vi sedaj naredili s tem predlogom je pa sam še eden bombonček prijateljem Janeza Janše in kot vemo, ker nad javnim šolskim sistemom vsaj takrat še v celoti niste mogli imeti vpliva ste odločili, da je bolj smiselno financirati v zasebnike. Enako delate pri visokem šolstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, pozdravljeni še enkrat. Sedaj sam in tudi v Listi Marjana Šarca že celotni čas trdimo, da pač ministrica, dr. Simona Kustec, ne zna ali ne zmore pač ni niti pomembno kaj je vzrok, ampak dejstvo je dela proti slovenskemu šolstvu, proti športu in dejansko proti vsemu, kar bi moralo njeno ministrstvo pokrivati. Zakaj tako mislimo in tudi vidimo? Imeli smo otroke s posebnimi potrebami, na kar smo opozarjali. Vrnilo jih je Ustavno sodišče v šolske klopi. Podaljševanje akreditacij, na katero so tudi vsi strokovnjaki opozarjali in je bil vrinjen v enega izmed PKP, je ponovno Ustavno sodišče razveljavilo. Pred kratkim je bil razpis glede koncesij zasebnikom in ponovno vsi strokovnjaki opozarjajo, da način sprejemanja tega ni bil pravilen. Nenazadnje je tudi rektorska konferenca rekla, da v konkretnem primeru razpisa za koncesija večinoma ni tako, kot trdi vlada, saj imamo za več programov, ki so predmet koncesij, na javnih univerzah razpisanih dovolj vpisnih mest. Se pravi, vlada govori, da te koncesije podeljuje zaradi tega, ker je pomanjkanje nekega kadra, ob tem pa vidimo, da imamo na javnih univerzah dovolj prostora. Kar želim povedati s to temo, je, da je ponovno bila izključena stroka. Zdaj tega predloga sicer ni uradno predlagala vlada, ampak poslanska skupina, kar pa je, se pravi koalicija, kar pa je še toliko huje, ker gre za tako pomembno temo, da bi se morala pripraviti s strani vlade, ampak čeprav vlada tega ni predlagala, pa tiho podpira dejansko to spremembo. Zdaj po našem mnenju gre to za neki poskus političnega vplivanja na delovanje šol, kar smo že več kot očitno opozorili. Zdaj, na kako neresen način se sprejema ta zakon, najbolj pove to, da smo v prvotnem predlogu, kot je tudi kolegica Škrinjar povedala, imeli predlog 5, 3, 3, se pravi, da zaposlene damo na 3 in ustanovitelje na 5. Zdaj, če bi to bil neki konsenz, ki bi pil vodo s podporo stroke, potem ne bi imeli na 10 strani pripravljene amandmaje za odbor in da se je to kar spreminjalo in trgovalo, kar je kdo predlagal. Se pravi, zdaj nimamo dovolj glasov za 5, 3, 3, bomo potem dali 3, 2, 2. Potem, ko so neka opozorila, da to tudi ni v redu in da očitno ne bo dovolj glasov, pa dobro, dajmo 3, 3, 3, da bodo vsi zadovoljni. Se pravi na taki način se tako resne zadeve ne sprejema. Ob tem, da je Zakonodajno-pravna služba na več kot 10 straneh povedala, kaj je vse narobe s tem zakonom in da so med samo sejo prihajali amandmaji, kot sem že povedal, mislim da, na okrog 15 straneh. In zdaj vsi vabljeni, razen z izjemo predstavnika staršev, ki vemo, se pravi v lastnem interesu je, da ima čim več vpliva ali pa vsaj toliko vpliva kot drugi, so temu zakonu nasprotovali, tako postopkovno kot vsebinsko, od Združenja ravnateljev osnovnega šolstva in glasbenih šol, potem Združenja ravnateljev vrtcev, skupnost vrtcev, filozofska fakulteta, pedagoški inštitut, tudi nenazadnje sindikat, se pravi vsi, ki strokovno pokrivajo to področje, so temu nasprotovali. Zdaj, ko smo rekli, da dobro, naredimo javno predstavitev mnenj, da bodo še širše lahko prišli, se pravi od staršev, zaposlenih, nenazadnje mogoče tudi učencev, dijakov, se pravi vsi, ki imajo kakršnokoli povezanost s šolstvom, naj pridejo na javno predstavitev mnenj, je koalicija ta predlog zavrnila, se pravi, da bi v tej dvorani sedeli in da bi potem poslušali, kaj si kdo misli, in da bi na kakšen način bi potem te, ta svet šol bil sestavljen, ampak ne. Zdaj še vedno ni bilo obrazloženo, zakaj je tako nujno, da se po skrajšanem postopku mora sprejemati ta zakon, ne vemo. Tudi ministrstvo ni povedalo, zakaj je tako nujno, da se gre ob vseh težavah, ki jih je tudi povzročila ta ministrica, v reševanje nekih realnih problemov, se ne ve. Skratka niti ne vemo, kaj bo na koncu sprejeto, na kakšen način. In zaradi tega smo tudi v LMŠ in opoziciji dejansko predlagali amandmaje, da se tako svet, sprememba sestave sveta kot neustrezna pravna podlaga za vodenje številnih osebnih podatkov, ki je v enem izmed členov, dejansko da se ti, ta 2 člena črtata, kajti tudi glede tega je Zakonodajno-pravna služba in informacijska pooblaščenka, ki je za to pooblaščena, povedala, kaj je dejansko s tem členom vse narobe. In še danes ne vemo ta predlog, ki je danes pred nami, ali pravno pije vodo ali ne. Zdaj ena izmed zadev, ki jih govori predlagatelj, je, da mora imeti ustanovitelj več pravic. Dejstvo je, da občine financirajo osnovne šole, ampak to še ne pomeni, da potem morajo pač o vsem odločati. Tudi vemo na kakšen način občine imenujejo svoje predstavnike v svet šol, preko občinskih svetov in najpogosteje je, da občinska uprava pošlje vsem svetniškim skupinam neki predlog in potem pač koga imajo, kdo je član neke svetniške skupine, ga predlagajo. Se pravi to, ker sem tudi sam del tega in velikokrat vidim imena, ki pridejo na KVIAZ, to so imena, nočem biti žaljiv, ampak o šolstvu ne da ne vedo nič, nekateri pač niso videli fakultet ali pa sploh ne vedo kako šolski sistem funkcionira. To tudi gre za osnovne šole s posebnimi potrebami, imenujemo, se pravi, občinski svet imenuje kandidate in potem pridejo dejansko taki ljudje notri, kot pravim, pač glasuje tako kot jim potem ali župan ali pa neka svetniška skupina reče in se pravi, mi damo škarje in platno v roke ljudem, ki bodo odločali o naših najmlajših, ko nimajo pojma o pojmu kaj tam dejansko delajo. Zdaj, primerjati to z nekimi drugimi zavodi je nerelevantno, kajti vemo, da ravnatelj, v narekovajih, ni le direktor šole, ampak je tudi pedagoški vodja in to je nekakšna razlika med drugimi zavodi in zaradi tega tudi zaposleni morajo imeti večjo besedo kdo bo vodil te šole. Sam ne bom rekel, da je trenutni sistem idealen, da se ga ne da izboljšati, da je vse tako kot mora biti, ampak dejstvo je, da deluje, in da če je že kaj kar je narobe, ja, naredimo javno predstavitev mnenj, naredimo neko širšo razpravo in izboljšamo kaj je to, naj ministrstvo z vsemi zaposlenimi, z vsemi strokovnjaki, ki jih ima na ministrstvu, nenazadnje tudi direktorat za šole, za osnovne šole, da pripravi način skupaj s šolo za ravnatelje in vsemi relevantnimi deležniki, se pravi, sistem ki bo boljši kot je danes, ne pa, da spreminjamo nekaj kar bo v praksi lahko pomenilo neko še dodatno politično kupčkanje mogoče zaradi, ne vem, ene ravnateljice, ki je ekces v Sloveniji in ki pač ne dela očitno po zakonu kot bi morala oziroma po nekih, se pravi, navodilih. Ampak vedno se v nekem sistemu najdejo ljudje, ki delajo vse proti vsem in kršijo tudi neke običajne norme in tudi nenazadnje škodujejo našim najmlajšim, ampak za to morajo biti drugi ukrepi, da se to prepreči, ne pa zdaj »ad hoc« spreminjati dejansko te zadeve. In kot sem že povedal, v LMŠ bomo temu zakonu ostro nasprotovali, glasovali bomo proti in upam, da se bo naredilo oziroma našlo dovolj glasov, da bomo ta zakon zrušili, kajti nenazadnje kot sem že povedal, tudi sprejemanje načina je skregan z logiko in še enkrat bom povedal, predsednica Odbora za šolstvo, še vedno, tudi po tolikem času ni odgovorila na vprašanje, ne zakaj je kršila sklep Kolegija, ker ga več kot očitno je, ampak zakaj ga je načrtno kršila, če je dala dan ali dva prej na Kolegij sama prošnjo ali lahko odbor zaseda po deseti uri, pa je Kolegij to zavrnil. Se pravi, to pa ne vidim razumske razlage zakaj bi dal neko zahtevo, ki jo zavrnejo, potem pa jo kršijo. Boljše, da niti ne bi dala te zahteve, pa bi samo odbor izpeljala, kar pa več kot očitno niti ni bilo nujno. Se pravi, stroka, vsi relevantni deležniki temu zakonu nasprotujejo in upam, da ne bodo potem, če bo zakon sprejet, vseh teh posledic nosili naši najmlajši.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branislav Rajić, pripravi naj se Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Dober dan vsem! Jaz bi se na kratko ozrl tudi na ta 1. člen v katerem se dodaja negovanje radovednosti raziskovalnega duha, domišljije in intuicije ter razvijanje neodvisnega mišljenja. To se zelo lepo zapiše, ampak jaz ne vidim razloga, da je to potrebno, ker naša šola danes, zlasti javna šola, to zelo jasno udejanja in sam na vseh treh otrocih vidim, da je to zelo dobro izpeljano, in da v tem skratka rajši, mislim moram poiskati eno drugo kaj je to skriti namen in bojim se, da je okvir tega vašega predloga, na nek način nas mora skrbeti, ker v luči tega večkrat izrečenega s strani predlagatelja, da je v današnjih šolah, velja komunistično in levičarsko enoumje, se človek mora zamisliti, kaj ste pa namislili s tem, da zdaj to hočete na tak način vpeljati ali popravljati. In bojim se, da je problem v morebitnih interpretacijah, v izključivosti te politične doktrine, kateri sledite, in v nekem sledenju diktatu, ki bi ga verjetno radi inkorporirali tudi v miselnost odraščajočih ljudi, mladih ljudi, otrok. In tukaj mislim, da nam morajo ravno zaradi tega polaščanja pravice, da politika določa smotre in vzgibe izobraževanja in vzgoje, da nam morajo, da moramo aktivirati vse alarme, da to preprečimo, ker bi šlo za zlorabo. Ko gre za 2. člen in nato zviševanje števila članov ustanovitelja s 3 na 5 in zmanjševanje števila zaposlenih s 5 na 3, tu gre za seveda postavljanje svojih ravnateljev. In to ne more biti uravnoteženje, tako kot ga predlagatelj hoče zamaskirati. To je navaden poskus, in sicer pošasten poskus, politizacije, tokrat šolstva, tistega, kar smo vedno govorili, da bi moralo ostati po strani vsaj, ko gre za te osnovne prijeme v šolstvu. Tukaj bi se pa zelo strinjal s kolegico Natašo Sukič, ki je napovedala, da bi bilo dobro vpeljati eno ločeno mnenje zaradi neregularnosti seje Odbora za izobraževanje. In seveda posledično je poročilo seje tega odbora tudi, če hočete, neregularno. Razlog, da danes predsednice ni, ni verjetno naključje. Predsednica je svoje, kaj imela za povedati in odigrati vlogo, odigrala in zdaj je boljše po pilatovsko pač se umakniti ali si vsaj roke umiti. Podpredsednica, ob vsem spoštovanju, podpredsednica Odbora za izobraževanje, pa je to poročilo danes subjektivizirala. In zaradi tega jaz mu ne nasprotujem, ampak čutim, da je potrebno veliko več dodati kot je bilo izrečeno. In zato se mi zdi predlog kolegice Nataše Sukič zelo smiseln in potreben. Mi tukaj imamo opravka s poskusom, da bi se zmanjšala ta zagotovljena ustrezna stopnja strokovne avtonomije in neodvisnosti v svetih šol, in to je absolutno narobe, temu nebi smeli pritrditi in ne bomo pritrdili. Nenazadnje tu gre za pomembno spreminjanje dosedanje zakonske ureditve. To ni majhen ukrep, to je kar precejšen zasuk. In kot je že poudarila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, niso v tem predlogu celovito predstavljeni vsi dejanski vidiki in tudi ne vsi pravni vidiki, ki bi utemeljili to potrebo po tako rigidni spremembi, in seveda ni podana ta ocena posledic spremembe. Ko gre za samo urejanje napredovanja za pomočnike vzgojitelja, to seveda je za pozdraviti, da lahko napreduje v naziv mentor in svetovalec. Ampak se mi zdi, da je to le okras tega zakonskega predloga, o katerem pač danes govorimo, in da je to samo ena pač vaba, da se javnosti predstavi neka dobronamernost, ki zdaleč ni. Ker če želite, lahko tudi spomnim, da smo v prejšnjem ne mandatu, ampak v prejšnji vladi, da smo tudi za ravno te profile dosegli zviševanje plač iz razloga, ker je bilo nesorazmerje, ker se predobro zavedamo, kaj te gospe in ti gospodje delajo za naše otroke in da so res v tem smislu bili podplačani. Ampak jaz se bojim, da s tem predlogom o sestavi sveta, spremembi sestave sveta zavodov, da se hoče, da hočejo podjarmiti pedagoško stroko, da hočejo vpeljati narekovanje modelov mišljenja. In ta nevarnost se mi zdi prevelika, ker gre za poskus vzpostavitve sistema, ki je prvi korak do novodobne inkvizicije. In res se bojim, da bo k temu peljalo. In tu se razumevanje političnega dialoga konča, čeprav ga, po predlagateljevih namerah, niso niti imeli v mislih vzpostavljati. Od tod ta hitri postopek in vse ostalo, torej na dialog se ne razmišlja. Že, ko sem videl samo, da je prvopodpisani vodja poslanske skupine, je popolnoma bilo jasno, da bodo udarili na zdajšnjo strukturo svetov in na to kar obstaja že 25 let, ampak ne samo, da obstaja 25 let, to samo po sebi in garancija, da je nekaj tako strašno dobro, ampak, ko gre za slovensko šolstvo, za slovensko javno šolstvo, moramo reči, da se je res uvrstilo po kakovosti med vodilne v svetu in zdaj bi se spreminjal ravno pogoj, ki mu bistveno prispeva k tej kakovosti, zdaj bi pa ta pogoj na hitro spreminjali. Torej, tu mi je zelo sumljivo oziroma jasno mi je, da nekaj smrdi. V razvitih demokracijah se s tovrstno politizacijo se ne ukvarjajo in za vodenje šol pa imenujejo samo najbolj usposobljene. Ampak, če vi določate, da te najbolj usposobljene izbirajo tisti, ki nimajo kvalifikacij, da določajo usposobljenost, potem je jasno, da je namen tega zakona nekaj drugega, ker se stroki vzame večina glasov, večina odločanja in je jasno, da bodo izbirali po nekih narekih in praktično temeljno posegli v kakovosti tudi te neodvisnosti učiteljev in šolstva na katero smo do sedaj prisegali in za katero se od danes naprej očitno moramo boriti na vse možne način, da se bo povrnila, če bo danes izglasovana. To, da ni bilo dovoljeno javne predstavitve mnenja govori samo zase, ampak, če hočete jaz tu vidim tudi v podpisu, zbranih 25 tisoč podpisov zaposlenih v vzgoji in izobraževanju vidim eno javno predstavitev strokovnega mnenja, če hočete, torej ne samo mnenja, to je še stopnja višje in če to ni dovolj, da je jasno, da je nekaj zelo narobe s tem predlogom zakona, potem nam samo ostane, da se preštevamo in da ugotavljamo kdo bo danes zmagal, ampak ta zmaga ne bo, če bo ne bo končna in dokončna, ker je zadeva preresna, da bi se prepustila, da tako izzveni v zgodovino. Tudi ne samo SVIZ, Sindikat vzgoje in izobraževanja tudi visoko strokovne institucije kot je edino oddelek za pedagogiko mariborske filozofske fakultete nasprotuje predlagani noveli zakona, njen predstojnik redni profesor dr. Edvard Protner je zapisal, da so predstavniki zaposlenih v sestavu svetov zavodov porok zagovarjanja strokovnih odločitev in to je absolutno res in če se to negira se praktično prepušča ogromnemu vplivu politike na delovanje in vrtcev in šol in je nepotrebno, seveda absolutno škodljivo. Ta predlog je, če preidem sklenitvi, nevaren, ker pelje v navajanje otrok na ponotranjanje sprejemanja diktatorskega principa in pelje tudi v ustrahovanje učiteljev in ravnateljev. Mi se vsi skupaj predobro poznamo, da vemo kam ta pes danes taco moli. Zloraba te vabe pomočnikom vzgojitelja za napredovanje ne sme zaslepiti odločevalce tudi argument digitalizacije, ne verjamem, da gre v smeri res modernizacije, ker malo jim je mar za moderno birokracijo v šoli, ampak, če postavite povečevalno steklo na ta namen digitalizacije, jaz mislim, da tu gre za vzpostavitev baze dostopnih otroških glavic, katerim lahko zelo operativno pošljete sporočila ali pisma, podobna tistim, ki jih dobivamo danes vsi na lastne stroške in da se jih na tak način indoktrinira in se jih skuša odtrgati od miselnosti svojih staršev, svojih družin, svojega okolja nenazadnje, če niso dovolj združni s to ideologijo, ki bi hotela dokončno in doživljenjsko ali nadživljenjsko vladati. Tako, da, če bo predlog s preglasovanjem potrjen, mi smo zreli za ustavno presojo po tem vprašanju, zaradi posledic, ki bodo skrivenčile vrednostne sisteme mladih ljudi, bodo ogrožali učiteljsko avtonomijo in bodo predstavljale en grozotni skok ali padec, če hočete, v nazadnjaštvo in zaradi tega v stranki SAB ne bomo tega podprli, ker se ravno vsem tem vzgibom močno in dokončno upiramo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Mojca Škrinjar, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Rajić, saj verjamem, da ne verjamete vsega tega kar ste povedali. Take stvari, o nekem komunističnem načinu ste govoril, o diktaturi, o zlorabah in tako dalje. Vaš strah, ne verjamem, da je tako velik, kakor so vaše besede. Verjamem, da zmorete razumeti zadevo in zdaj se bom še enkrat potrudila, da vam vse razložim. Pa seveda, tudi razpravljam o drugih stvareh, ki so bile predmet razprave doslej. Poglejte, govorite o tem, da bo politika prišla v šolo. Zdaj vam bom prebrala del Zakona o osnovni šoli in je zelo podobna dikcija tudi v Zakonu o gimnazijah, pa Zakonu o strokovnem in poklicnem srednjem izobraževanju in pa o Zakonu o vrtcih. In sicer, je to del, ki govori o letnem delovnem načrtu. Takole pravi, »z letnim delovnim načrtom se določi vsebina, obseg in razporeditev vzgojno-izobraževalnega in drugega dela, v skladu s predmetnikom in učnim načrtom in vsebina, obseg in razporeditev interesnih in drugih dejavnosti, ki jih izvaja šola. Določi se delo šolske svetovalne službe in drugih služb, delo šolske knjižnice, aktivnosti, s katerimi se šola vključuje v okolje, obseg dejavnosti, s katerimi šola zagotavlja zdrav razvoj učencev, oblike sodelovanja s starši, strokovno izpopolnjevanje učiteljev in drugih delavcev, sodelovanje z visokošolskimi zavodi, ki izobražujejo učitelje, raziskovalnimi inštitucijami, vzgojnimi posvetovalnicami oziroma svetovalnimi centri, v sodelovanju z zunanjimi sodelavci in druge naloge, potrebne za uresničitev programa osnovne šole.« Podobno, sem rekla, je tudi na drugih ravneh. Glejte, ne morete vstopati in politizirati delo šole, kajti, pravi, da se določi z letnim delovnim načrtom, vsebina, v skladu s predmetnikom in učnim načrtom. Predmetnik in učni načrt sprejme, torej določi strokovni svet, državni strokovni svet. Učne načrte pripravi Zavod za šolstvo. Torej, kar pa zadeva izobrazbo učiteljev, je pa, torej, po zakonu mora biti visoka druga bolonjska stopnja. Poglejte, ne more nihče spreminjat predmetnika, dodajat nekih čudnih predmetov, katerih se vi bojite, ne vem, ali so to komunistični ali so to »klerikalistični«, saj ne vem ali pa spreminjat učne načrte. Ne more jih spreminjat, ker so učni načrti določeni in ne morete vi pri enem predmetu obravnavat in politizirat in ne vem kaj še vse, kar je to pač določeno in je to strokovna zadeva. Kaj pa je tisto, kjer se pa ustanovitelj lahko vključuje? Poglejte, določi se aktivnosti, s katerimi se šola vključuje v okolje. To je medgeneracijski dialog. Tukaj je občina izjemno pomemben dejavnik. Obseg dejavnosti, s katerimi zagotavlja zdrav razvoj učencev. Zdrav razvoj učencev, velikokrat govorimo o slovenski hrani, o lokalno pridelani hrani. Tukaj ima občina izjemno velike možnosti pomagati pri tej koordinaciji. Določa se oblike sodelovanja s starši. Tudi tukaj občina izjemno veliko lahko pomaga pri sodelovanju s starši, tako z zagotavljanjem dodatnih finančnih sredstev, kadar gre za določene prireditve in tako dalje. Potem, sodelovanje z visokošolskimi zavodi, ki izobražujejo učitelje in drugimi institucijami. Ste videli sedaj, ko je bilo toliko težav glede testiranja najmlajših v osnovnih šolah. Dobri župani so seveda naredili nek dialog, so se pogovorili z vodji oziroma direktorji zdravstvenih domov, ki so tudi pomagali lahko pri tem, pri uvajanju testiranja v šolah. Ni, v šoli ni, zdaj pa še ni samo, torej učni načrt in predmetnik so tudi te dejavnosti vključevanje šole v okolje, pa tudi z raziskovalnimi inštitucijami. Torej če vi ustanovitelja iz tega izpustite, potem boste šolo dobesedno amputirali. In zato je ustanovitelj izjemno pomemben. Potem pa pravite, ja, prihajajo kot predstavniki, predstavniki, prihajajo kar neki ljudje, ki se nič ne spoznajo na delovanje šole, ker na delovanje šole se spoznajo samo tisti, ki so v svetu. Jaz sem že pred povedala, da med 5, trenutno med 5 predstavniki zaposlenih v svetu šole, da je tu, da so tukaj učitelji, lahko so pa tudi drugi profili, lahko so računovodje, lahko so hišniki, čistilke, kuharice, kdorkoli, ki ima pravico delati v šoli ali v vrtcu. Vidite. In zdaj, če boste vi meni rekli, da so pa recimo, da je pa hišnik strokovnjak za angleščino, ja mogoče je, če je kdaj v Angliji živel, sam ne bi je pa znal poučevat, ker to moraš znati delat in učne procese moraš poznat. Torej glejte, hišnik je dragocena oseba v šoli, ki lahko veliko pripomore k neki vzgojni funkciji šole, to že res. In zato je tudi lahko, prav, da je noter v svetu, ni problema, samo ne smete pa govoriti, da je to pedagoška zadeva, da je to strokovna zadeva. Zdaj strokovna zadeva se dogaja v strokovnih aktivih. Vi imate učiteljski zbor, potem pa se ta učiteljski zbor deli na strokovne aktive, strokovni aktiv za matematiko, za tuje jezike, za slovenščino in tako dalje. In oni sprejemajo strokovne odločitve. Nihče drug jih ne more sprejemati. In ravnatelj jih koordinira, ne more pa posegati v vsebino strokovnega aktiva slovenščine ravnatelj, če je profesor športne vzgoje, ne more posegat v samo področje slovenščine, ker to lahko dela samo strokovni aktiv. To morate poznati. In zato so ti vaši strahovi povsem neupravičeni. Pravite, da ljudje, ki sedijo, potem predstavniki ustanovitelja, ki sedijo v svetu šole, da pojma nimajo o tem, o delovanju šolskega sistema. Mislim, da je to rekel gospod Aljaž Kovačič. Pa to ni res. Morda se ne spoznajo na to, morda so čisto, ne vem, navadni diplomirani inženirji agronomije ali pa navadni ekonomisti ali pa navadne prodajalke, vejo pa nekaj, da so šli čez šolski sistem in kako so uspešno življenje, kako uspešno, torej kako je bila njihova izobrazba zastopana v tem, ko so oni iskali službo, kako jih je šola naučila, opremila za življenje. Za sebe veste, ali ste hodili v dobro šolo ali ne, ker če ste hodili v dobro šolo, potem vam je to pomagalo pri karieri. In vedo tudi, ker so starši, tudi predstavniki, občinski predstavniki ali pa predstavniki države so velikokrat ali pa največkrat tudi starši. Torej morda ne poznajo, kako šolski sistem v celoti funkcionira, pa grem stavit, da večina tukaj vas, ki stoji, ne veste čisto dobro, da jaz malo bolj vem kot vi, ampak vseeno mi sodite o tem, pa ne veste, kako šolski sistem funkcionira. In če hočete reči, da veste, vas bom kaj vprašala, pa ne boste znali povedat. Vam lahko tudi povem, koliko bi dobili oceno, pa vam ne bom. Tako da ne smete govoriti o tem in pa podcenjevat predstavnikov. In gospod Aljaž Kovačič je prej zelo lepo povedal, ja, stranke se zmenijo in dajo svoje predstavnike, seveda in lepo tam tista volilna komisija pove, da je uravnotežena sestava pri strankah. In predstavljajo pač stranke svoje kandidate. Največkrat pa ti ljudje, ki pridejo v svete strank, to pa vem, ker sem bila tudi sama velikokrat in še zmeraj sem članica svetov strank, svetov šol, vem, da sploh niso v nobeni stranki, a veste. Tisti, ki pa so, nekateri, ki so delegirani od občin, so, nekateri pa niso. Tako da ne smete tudi tega govoriti, ker ne veste, kakšna so razmerja. Govorite na pamet. Poleg tega, če imate vi 3 predstavnike staršev, pa 3 predstavnike zaposlenih, ne bom rekla učiteljev, jih je skupaj 6, je to večina. In če imate 3 predstavnike ustanovitelja, ki bodo dali povsem nerazumne predloge jih bo teh šest sigurno ustavilo, ampak tega ni. Vam povem, če ste kdaj bili v Svetih šol, Sveti šol si prizadevajo, za to, da bi šola dobro delovala in to zlasti predstavniki ustanovitelja, ker ustanovitelj pa še zlasti, če je to občina, če to ni država, ker ustanovitev v osnovnih šolah pa vrtcih je občina, v srednjih šolah pa je država. Ustanovitelji bi rekla, kjer so občine točno vedo, da če bo šola ali pa vrtec slabo delovala, da župan ne bo dobil naslednjega mandata. Poglejte kako si prizadevajo, da pomagajo v vsem delovanju šole ali vrtca. Tako da tudi pomagajo recimo pravna služba pomaga. Jaz vem, ker se pogovarjam koliko trenutno je tožb sedaj vloženo proti šolam, zaradi tega, ker so se tisti, ki ste danes predstavniki, katerih smo tudi mi dobili ene 5 tisoč pošt na naše naslove [[nerazumljivo]]so se spravili tožiti tudi šole pa kaj mislite, da šole to same delajo? Ne delajo. Velikokrat jim pomagajo pravne službe iz občin. A takrat so pa v redu, takrat so pa v redu? Pa pri javnem naročanju hrane to so zapleteni postopki in veliko stane spet je potreben pravnik. Velikokrat se občina sama odloči in pomaga pripraviti in skupna javna naročila odpre in tudi tukaj je zelo pomembno kako pravzaprav to teče. Potem smo imeli še pogovor o tem [[…]]No, pa dajmo še nekaj o sestavi sveta. Poglejmo, UKC Ljubljana. UKC Ljubljana, Svet UKC - ki ima 11 članov – Ljubljana sestavljajo predstavniki 6 članov ustanoviteljev, 3 člani delavcev, 1 član predstavnik Mestne občine Ljubljana in 1 član zavarovancev. Torej tukaj imate 8 članov, ki niso zaposleni proti 3 članom. Ali vidite? Ali to pomeni, da sedaj UKC ne dela strokovno ali kako? Pa bo spet rekel Branimir Štrukelj ja, ja, oni imajo strokovni svet, v šoli je pa to strokovni svet pravzaprav isto kot Svet šole to pa je neuko, zelo neuko. Zakaj? Zaradi tega, ker Svet šole ne odloča o pedagoških vprašanjih, odloča pa tudi o pritožbah delavcev to pa ja, o delovnih razmerjih pa odloča. O pedagoških vprašanjih, strokovnih vprašanjih pa odloča zgolj učiteljski zbor in zgolj strokovni aktivi in tisti, ki vse to vodi to pa je ravnatelj. Torej, koordinira. Tudi ravnatelj kot sem že prej povedala si ne more izmišljevati in nekaj diktirati učitelju slovenščine ali pa angleščine, ker učitelj je sveta stvar, on je avtonomen in on dela v redu. Če pa kaj narobe dela takrat pa je na potezi Šolska inšpekcija, ki si pa pridobi izvedenca iz Zavoda za šolstvo in takrat odloča o strokovnosti. Tudi ravnatelj opazuje dela učitelja, ampak kot pravim takrat, ko gre nekaj zelo narobe je pa Šolska inšpekcija. Sedaj pa poglejmo UKC Maribor, sestavo UKC Maribor. 6 članov ustanoviteljev, 1 član Zavoda za zdravstveno zavarovanje, 1 član Mestne Občine Maribor in 3 članov zaposlenih v UKC zopet 8 pa 3. Poglejmo, Mestno knjižnico Ljubljana. Svet ima 5 članov, ki jih izmed strokovnjakov s področja dela zavoda, financ in pravnih zadev imenuje ustanovitelj 5. Nič strokovnega sedaj ni v Svetu Mestne knjižnice Ljubljana. Kaj, potem beremo samo pofel ali kaj? Kdo odloča o strokovnosti, kdo naroča knjige in kakšne vrste knjige? Da ne bo spet kakšne drame tukaj, da so, potem notri same take in drugačne knjige. SNG drama, Slovensko narodno gledališče drama [[…]]
Spoštovana poslanka, vidim da neka napetost narašča tukaj. Držimo se vsebine in [[…]]
Saj govorim o sestavi sveta.
Ne, drama, UKC Maribor pa UKC Ljubljana niso tema današnjega dogovora, vljudno prosim.
Ampak so javni zavodi in sveti javnih zavodov, šola pa je javni zavod in tudi vrtec je javni zavod. Če dovolite, bom samo še en primer povedala in potem bom v zvezi s tem nehala, bom upoštevala vaše opozorilo. Torej Drama ima štiri predstavnike ustanovitelja, ki jih na predlog ministra imenuje Vlada Republike Slovenije, med strokovnjaki iz področja dela zavoda, financ in pravnih zadev ter en predstavnik delavcev zavoda, ki ga med zaposlenimi izvolijo zaposleni v zavodu. Tako. To je to. Zdaj pa še nekaj o vzgojiteljih in pomočnikih vzgojiteljev. Glejte, razumem težavo, da so še poklici, ki bi zahtevali popravo, in mi je žal, da pač še ni to popravljeno. In seveda se ne da vse naenkrat in verjamem, da bo pristojno ministrstvo, da dela na tem in da bodo tudi nekaj naredili. Kar pa zadeva plačilo, rekli ste oziroma v debati je bilo rečeno, ja, zdaj bodo pa to starši plačali. Glejte, nekaj je treba vedeti – kako se oblikuje cena programa vrtca. Oblikuje se tako, da se sešteje stroške dela, torej stroške plač zaposlenih, ki delajo v vrtcu v tem programu, potem se doda zraven še materialne stroške, vzdrževanja kot je recimo elektrika, plačilo vode, pa tudi didaktična sredstva in druga materialna sredstva, potrebna za delovanje režije, tajništva, ter plačilo hrane. V to ceno programa ne gre delo sindikalnega zaupnika in ne grejo investicije, ker za to je pa zadolžena občina ob tem. In ko dobite tako ceno programa, pa recimo, da je to 500 evrov za najmlajšega otroka na mesec, potem pa del tega financira občina preko subvencije. Te subvencije se pa določijo na način, da se izda odločba, ta odločba pa upošteva, kakšne dohodke imajo starši. Manjše kot imajo dohodke, večjo subvencijo plača občina. Po mojih podatkih, pa me bodo potem prisotni iz MIZŠ-ja popravili, če bom velik napako naredila, ampak mislim, da je nekje okoli 70 %, če ne še več, dejansko celotnega stroška povprečno pride v Sloveniji na občine. Torej recimo, da bo nek 25 % tega, kar je, tega povišanja, ki bo pa sicer minimalno, ker tukaj gre v resnici za zelo majhne vsote, bodo plačali starši. Jaz mislim, da bo to zelo, zelo malo. Tudi za občino, to bo največji strošek za občino, pa še ta ne bo tako velik, razen seveda tam kjer so pa občine velike. Občina Ljubljana bo morala veliko denarja za to nameniti, ampak občina Ljubljana ima skoraj 400 milijonov proračuna letno, a veste. To so veliki denarji. Tako, da mislim, da ne bo ne občina Ljubljana bankrotirala ne nobena druga občina zaradi tega. In tudi povedali so na javni predstavitvi. Dvakrat smo imeli, imeli smo javno predstavitev v Državnem svetu tega zakona, to a propo temu, da ni bilo nobene javne predstavitve. In so se predstavniki občin lepo izrazili, da se jim zdi sicer strošek to, da ga bodo pa prenesli zato, ker menijo, da je to dejansko velika pridobitev in da si te ljudje, te pomočniki, pomočnice vzgojiteljev to res zaslužijo. In čisto noben ni temu protestiral. Tako, da jaz mislim, da s tem lahko kar nehamo, da bi to govorili. Torej v Državnem svetu je bila javna predstavitev, potem sta bili dve komisiji v Državnem svetu, kjer je bilo tudi kopica vabljenih, in na koncu je bil Odbor za izobraževanje tule notri, kjer nas je sedelo v tej dvorani ene trikrat več kot nas je zdajle, trikrat več kot nas je zdajle. In je bilo veliko vabljenih. In še enkrat naj povem, niso bili kar eni starši tukaj, ampak bili so predstavniki zveze svetov staršev, ki so povedali, da se jim zdi formula tri-tri-tri zelo primerna. In ravno ta debata, ki je tekla glede te formule, tega zastopstva, ravno ta debata, pa tudi pripombe cenjenih strokovnjakov, ki so prišli iz različnih delov stroke, je bilo tisto, kar je potem privedlo do razmisleka v koaliciji in je na koncu prišlo do kompromisnega predloga. Čisto nihče ne bo oškodovan. Jaz vas lahko res potolažim, mislim, da je vsakemu ustanovitelju do tega, da šola in vrtec delata dobro. Res. Mislim, da je to dober zakon, v celoti dober zakon. Moram pa še na koncu zavrniti razmišljanje gospoda Branislava Rajića, ki pa tu res vidi največje strahove. Kaj, da bomo s tem, s to digitalizacijo, neka pisma otrokom pošiljali ali ne vem kaj. Glejte, gospod Rajić, ni to tako. Šole imajo svoje dokumente. Zamislite si, da ta dokument ni v papirju, ampak je tule. Ta del bo na strežnikih, kjer ga bodo vpogledovale samo šole. Če bo ravnatelj hotel pisati pismo učencem, ga bo lahko pisal, ga bo pač ravnatelj napisal. In že danes ga lahko napiše, le da danes ta ravnatelj ima te podatke na enem zasebnem strežniku. Jaz nič ne rečem, da je karkoli narobe z zasebniki, ampak ti podatki, ocene iz redovalnic, pa še kaj drugega, še kaj bolj občutljivega, ti podatki ne morejo biti na zasebnih strežnikih, morajo biti na varovanih strežnikih. Tako kot so naši zdravstveni podatki; to je pač resna zadeva. In nihče, noben minister ne bo mogel vpogledovati v ocene, konkretne ocene. Bo pa vpogledoval v javne listine, to pa je spričevalo; ampak to že danes lahko. Spričevalo je pa javna listina in ta spričevala se bodo pa hranila strežnikih ministrstva, v tistem delu, kjer se lahko to pogleda. Ker če pogledate zdajle zakon, pa vidite, da so zaključne že zdaj v centralni evidenci. To je že v zakonu. Nič drugega kot to ne bo. Drugi del, kjer bo pa hramba podatkov šol, bodo pa šole same hranile. Vsi podatki, razen tistih, ki so v centralni evidenci, ki se hranijo trajno, ti podatki se pa morajo brisati vsaki dve leti. Če imate papirnat dnevnik pa papirnato redovalnico, potem mora iti komisija na neko mesto, kjer mora to uničiti in zapisnik narediti o tem ali pa uničiti elektronski zapis. To je zdaj na zasebnih strežnikih, vse te ocene. Ne rečem, da zlorabljajo, ampak mislim, da bo veliko bolje, da bo na državnem varovanem strežniku. Hvala.
Hvala lepa. Resnično vas prosim [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, zdaj imamo štiri prijavljene k repliki in enega postopkovnega. Resnično vas prosim, dajmo se držati amandmaja. Amandma je jasen. In govoriti, kdo kaj komu piše, pa kako se hranijo neke listine in to, res, gospa Škrinjar, to ni vsebina amandmaja, o katerem zdaj razpravljamo. Postopkovno dr. Franc Trček.
Hvala. Glejte, postopkovno, predsedujoči. Prosim, da opozorite predlagateljico, gospo Škrinjar, da nista ona pa SDS pojedla vse pameti tega sveta. Ker iz teh njenih ubesedovanj, »jaz [[…]]mi vemo vse o šolstvu, vi drugi pojma nimate [[…]]» Kolega Marko je bil leta zaposlen na resornem ministrstvu, je bil sodelavec gospe Škrinjar. Imeli smo verjetno Socialni demokrati tudi kakega ministra za to področje. Imamo tudi kakega bivšega državnega sekretarja kot strokovnega sodelavca. Sam sem otrok šolnikov, rodil sem se v podružnični osnovni šoli, pa ne bi sedaj spet o družini govoril, tudi kakšno šolsko inšpektorico smo imeli notri, mislim, prosim lepo. Ampak s tem ubesedovanjem pa tudi gospa kaže kako si predstavlja šolsko polje. Žolto modra pamet vse ve, ostali ste vsi budale. Mislim, dajte malo [[…]]Dobro jutro!
Spoštovani gospod poslanec, poglejte, jaz ne vem, kje to piše v Poslovniku naj jaz nekoga podučim o čem naj govori. Zato tega vašega predloga ne morem spoštovati [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Počasi, boste dobili [[…]]Najprej je mag. Branislav Rajić. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Izvo [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Izvolite, postopkovno Nataša Sukič.
Spoštovani predsedujoči, jaz postopkovno predlagam, da čestitate današnji predlagateljici, jo pohvalite, Mojci Škrinjar, ker nam je lepo plastično razložila kakšna šola nas čaka, kjer bodo se učenci učili, da je hruška enako kot jabolko, tako kot je šolski sistem enak zdravstvenemu sistemu ali pa je enak kulturnemu sektorju. Na takih primerih nam je danes razlagala sestave svetov. Res jo pohvalite za njeno globoko razumevanje izobraževalnega in šolskega sistema. Jaz sem res hvaležna, da nam je tako lepo razložila kako je hruška enako kot jabolko. Hvala.
Spoštovana gospa poslanka, vam pa priporočam, da si preberete naš etični kodeks in 8. člen, ki govori o dostojanstvu in spoštljivosti. In nehajte biti toliko zbadljiva. Mag. Branislav Rajić ima besedo. Repliko imate, ali ne?
Ja, repliko. Hvala lepa. Jaz bom za razliko od kompota res izkoristil to repliko zato, da pojasnim gospe Škrinjar kje sem ostal nerazumljen. Uvodoma je rekla, da ne razume, da res verjamem v to kar govorim. In ja, za razliko od nje jaz res verjamem vse kar tukaj izrečem, pa tudi nasploh kaj izrečem. Ni me tudi razumela, da sem skušal osvetliti vse tisto kar so kot predlagatelji hoteli pustiti v temi. In delala se je, da ne razume, da jaz razumem vlogo in funkcijo in pomen hišnika, kuharice in morebiti administrativnega osebja v šoli. Pa ja, tudi to, moram povedati, da razumem. In res mogoče ni pomembno izgubljati ali ni vredno izgubljati besed, samo mora tudi razumeti, da vem kaj je dobra šola in ne samo da ravno zaradi tega mislim, da sveti šolskih zavodov morajo postati taki kot so bili, ostati kot so bili in ne smejo postati gojišča ubogljivih marionet, ki bodo določala prihodnost naših otrok in nenazadnje cele države in družbe. V tem smislu sem ostal nerazumljen in želim, da to popravim. Hvala.
Hvala lepa. Aljaž Kovačič ima repliko. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Ko smo se spraševali od kje je nastal ta zakon je več kot očitno res, da ga je bolj kot ne spisala kolegica Škrinjar sama, ker se je res postavila v vlogo, da je edina v Sloveniji, ki ve kaj o šolskem sistemu. Vsi ostali pa pač tu nekaj pametujemo. Ampak sam sem sicer po izobrazbi šolnik, ampak nisem sedaj govoril, da je edino moje prav. Jaz sem citiral kaj so govorili Združenje ravnateljev osnovnih in glasbenih šol, Združenje ravnateljev vrtcev, Skupnost vrtcev, Filozofska fakulteta, Pedagoški inštitut. Se pravi, vsi ti temu nasprotujejo. Kolegica Škrinjar pa pravi, da so vsi ti nevedni in da vse kar ona pravi je res. Se pravi, vso stroko, ki v Sloveniji bi morala nekaj veljati so, po domače povedano, butci. Ampak kje njena teza pade? Že na začetku, ko primerja svet zavodov z UKC Mariborom. UKC Maribor ima generalnega direktorja, ima strokovnega direktorja. Se pravi, ločeno ima vodstvo in stroko. Med tem ko je ravnatelj tako, po domače povedano, menedžer šole kot tudi pedagoški vodja. In zaradi tega preprostega razloga imajo zaposleni neko besedo pri samem zbiranju. In ja, kot je kolegica Škrinjar povedala, mnogi so tu sedeli s področja stoke in nihče ni podpiral tega predloga, ne načina, ne vsebine, razen predstavnikov staršev, ki je rekel: »Po mojem mnenju bi bilo dobro, da bi bili enakovredni.« Ampak ko je on o tem govoril, še predlog koalicije je bil 5+3+3. Ampak potem je, kot je rekla kolegica Škrinjarjeva, prišlo je do konsenza. Mislim, kakšnega konsenza? Mi govorimo o naših otrocih. Tu bomo sprejemali konsenz, da bo vsak nekaj imel? Tu moramo sprejeti, kar je dobro za izobraževalni sistem, kaj je dobro za otroke, kaj je dobro za učitelje, kaj je dobro za državo, ne pa da vsak nekaj malo dobi in se sprejme nek konsenz.
Hvala lepa. Repliko ima tudi Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Hvala za besedo. Saj Aljaž je že pol replike, ki sem jo hotela sama povedati, povedal. Pa ne glede na to. Jaz bi še dodala samo to, da to, da predlagateljica edina pozna delovanje svetov šol, da je edina, ima izkušnje, to podcenjevanje vseh nas tukaj in ta njena samovšečnost, da ne rečem napihnjenost, sta malce neokusna. Jaz bi priporočala malce več ponižnosti, pa bi bilo lažje v življenju. Zdaj, kar se tiče izkušenj, sama sem sedela v kar nekaj svetih šol, tudi v svetu SNG-ja, tudi v svetu lutkovnega gledališča mariborskega, pa si nebi drznila tukaj primerjati sveta, ne vem, SNG-ja s svetom šole Preživega Voranca, ker je to pač neprimerljivo. Neprimerljivo pa je zato, kot je že tudi Aljaž Povedal, kakšno funkcijo igra direktor tam s svojimi strokovnimi svetovi in kakšno funkcija en ravnatelj, ko točno vemo, kaj mora početi. Tako, da teh hrušk in jabolk jaz nebi tukaj mešala. Sploh pa nebi podcenjevala cele stroke, ki je zelo jasno opozorila, da predlog zakona ni v redu. Pa še mimogrede samo na tisto, ko je govorila o ceni programov in vzgojiteljih. Seveda se vsi strinjamo s tem, da si vzgojitelji, pomočniki vzgojiteljev zaslužijo višje plače. Zato smo, mimogrede, tudi vložili naslednji amandma, o katerem bomo razpravljali v opoziciji. Pa vendar je tudi državni sekretar danes tukaj zelo, zelo jasno povedal, da bo prihajalo do nekih dodatnih finančnih učinkov. Kar seveda vsi vemo zato, ker višji nazivi pač pomenijo tudi višje plače, ki jih bo nekdo moral plačati. Zdaj sta pa seveda dve varianti – ali jih bo plačala občina kot takšna ali pa starši s svojimi prispevki. Neke velike filozofije tukaj zadaj ni. Zdaj je samo vprašanje ali bo ministrstvo pravzaprav dalo več denarja občinam, da bodo lahko poplačali ta del. Da pa bo prihajalo do nesorazmerij, pa tudi vemo zato, ker se zgodba pač parcialno ureja samo za en segment. Smiselno bi bilo, tako kot smo predlagali v opoziciji, o tem narediti [[znak za konec razprave]] javno predstavitev mnenj, povprašati stroko, kaj o tem meni, in seveda najti rešitve, ki jih bi stroka predlagala, ne pa ena poslanka, ki je seveda vsevedna in edina uslišana v tej državi, pozna ustroj šolstva. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima tudi mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Moja Škrinjar je spisala spremembe krovnega šolskega zakona, kjer se spreminja svet zavoda, se pravi, na škodo stroke in v korist politike. Vsi mogoči od stroke – sindikati, šolniki, druga širša javnost – opozarjajo, da je tovrstni način poseganja, pač v upravljanje šol in vrtcev, nedopustno. Ampak za gospo Škrinjar je zveličavna resnica samo ena, in to je, gospa Škrinjar, vaša resnica. Skušate nas vse prepričevati, kako je ta sprememba pozitivna in nujno potrebna. Pa nas ne morete prepričati. Bi vas pa rad, spoštovana gospa Škrinjar, vprašal, če mi lahko, prosim, odgovorite, imate to možnost. Kot prvo. Zakaj tega zakona ni vložilo ministrstvo, ampak ste ga vložili v z vašimi kolegi poslanci? Gre za izrazito strokoven zakon. Zakaj? Ob tem se sprašujem, kdo dejansko vodi ministrstvo. Ali ga vodi nekdanja liberalka Simona Kustec ali ga vodi Mojca Škrinjar? In drugo vprašanje, gospa Mojca Škrinjar, zakaj ste ta zakon vložili po nujnem postopku. Gre za ključne in pomembe spremembe pri upravljanju šol. Takih stvari se ne more sprejemati po nujnem postopku, po hitrem postopku. Hvala lepa za odgovore.
Hvala lepa. Postopkovno Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz predlagam, da v izogib naslednjim replikam, ki to niso vsem skupaj jasno in glasno preberete 70. člen Poslovnika, ki govori o repliki, kaj je replika, ker zadnja tri izvajanja nikakor niso bila replika, ampak so bila izvajanja in prosim, da v nadaljevanju na to vse tiste, ki bodo izrabljali repliko za razpravo opozorite naj se lepo javijo k razpravi ne pa repliko izrabljajo za osebno obračunavanje s predlagateljem zakona. Hvala.
Hvala lepa. Popolnoma se strinjam z vami in bom resnično apeliram in vodil sejo, da se bomo držali Poslovnika in da bomo resnično replicirali kadar nekdo ne bo razumel. Želi še kdo razpravljati k temu členu? Vidim, da ja. Prosim za prijavo. Imamo šest prijavljenih. Še enkrat, spoštovane kolegice in kolegi. Želel bi vas opozoriti, da govorimo o amandmaju Levice, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev k 2. členu, ki govori, da se člen črta. Dajmo se pogovarjati o vsebini amandmaja. Upam, da bom razumljen. Primož Siter, prvi imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa za to odločno najavo. Dober dan, spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva lep dober dan! Sedaj bistvo zakona v teh treh urah smo o zakonu že kar spregovorili, ampak bistvo ostaja jasno. Bistvo tega zakona, ki prihaja iz poslanskih zvrst SDS je kadrovanje sedaj v šolstvo. Kadrovanje ni tujka, vladno kadrovanje, kadrovanje iz zvrst Slovenske demokratske stranke v tem mandatu ni tujka. V bistvu govorimo tukaj o rekordnem številu. Prejšnji teden smo odmerili mislim, da tisoč 354, če se ne motim kadrovanj z naslova vladne stranke in je meni sedaj opazovalcu tega je kar komično, da po tem, ko se je šlo kadrovati v vrh policije, Sove že na prvi vladni seji in potem v medije, do komandirjev policijskih postaj in tako naprej se sedaj SDS ne ustavi niti, ko govorimo o vodstvih slovenskih vrtcev torej o vrtcih govorimo, o mulčkih, o otrocih starih od 1 do 6 let pa je SDS še to ni dovolj oziroma hoče poseči še v to sfero. Sedaj kolegica Škrinjar predlagateljica zagotovili ste nam oziroma pozvali ste nas, da so naši strahovi ne opravičeni. Sedaj pred seboj imamo šolstvo torej steber izobraževanja v Sloveniji in vidimo kakšen kulturni in operativni masaker so povzročila kadrovanja nekompetentnega kadra na vseh drugih področjih seveda so naši strahovi tukaj kolegica opravičeni, ko govorimo o izobraževanju, ki govorimo o šolstvu. Sedaj pa onstran politične očitne akcije, brezsramne politične akcije kadrovanja mogoče je smiselno, da stopim korak nazaj in pojasnim tehnikalije tega predloga. Po trenutni ureditvi v Svetih zavodov, šolskih izobraževalnih zavodov sedi pet predstavnikov zaposlenih torej bodisi pedagoških delavcev ali drugega administrativnega kadra tudi o hišnikih smo slišali danes in tako naprej, ampak v vsakem primeru pet predstavnikov zaposlenih, trije predstavniki staršev in trije predstavniki temu se reče ustanovitelja, kar je pač lep in pravno formalno malo bolj sladek termin za politiko. Ustanovitelj je velikokrat ali država ali lokalna skupnost, lokalna skupnost pa naredi izbor za svoje predstavnike v svetih zavodov tako, da jih prispevajo politične stranke. SDS ima zelo močno lokalno mrežo z župani in občinskimi svetniki in drugimi članicami in člani, ki so tem funkcijam blizu in tukaj obstaja ta ogromen bazen, ki se lahko rekrutira v delovanje tega izobraževalnega aparata oziroma katerihkoli drugih javnih zavodov. Zato je smiselno v očeh predlagatelja, da se število članov, politično nastavljenih članov svetov javnih zavodov poveča in njihov predlog je 2 dodatna člana v svetu zavodov, torej 5 predstavnikov politike, trije predstavniki staršev in trije zaposleni, potem pa se je to z neko bolj, da rečem kozmetično spremembo z amandmajem popravilo na 3 predstavnike politike, 3 predstavnike staršev, 3 predstavnike zaposlenih, pri čemer ključni problem ostaja in to je, da zaposleni še vedno ostanejo brez dveh svojih ljudi. Kolegica Škrinjar, vi niste edini v tem zboru, ki ste bržkone sedeli v kakšnem svetu, izobraževalnem svetu oziroma svetu izobraževalnega zavoda, tudi sam sem v preteklosti sedel dveh kot predstavnik staršev v osnovnošolskem svetu in v glasbeni šoli, vem kako stvari funkcionirajo in vem kako ljudje, ki so politično nastavljeni tja pridejo. In žalostno je, da se pogovarjamo o vrtcih, o glasbenih šolah, o osnovnih šolah in da moramo tukaj govoriti o političnem kadrovanju. Seveda pa je zelo povedan tudi način kako se je ta stvar sprejemala. Še en jasen in brezsramen poudarek tega, da gre za politično akcijo, za akcijo politiziranja slovenskega izobraževalnega prostora. Torej tista seja, pa smo že o njej govorili, ki je sploh ne bi smelo biti v bistvu, ki se je zaključila na način na katerega se sploh ne bi smela zaključiti mimo Poslovnika, mimo Kolegija predsednika Državnega zbora z oviranjem razprave opozicijskim poslankam in poslancem in pa kar je bilo po celem tem pohitrenem parlamentarnem postopku seveda tudi boleče, pa je zdaj že tradicionalno vladna stranka SDS izključila vso strokovno javnost. Jaz ne vem, predlagatelji, o kom vi govorite, ko pravite, da je tukaj na terenu za to stvar podpora, starši, da so za bržkone kakšen starš, ki je sproti tudi član SDS ali kakorkoli, ampak jaz imam na svojem seznamu ključne institucije, strokovne institucije na področju izobraževanja, ki so vse prižgale redeči alarm, ko je ta predlog prišel do njih. Sindikati, imamo oddelek za pedagogiko na mariborski filozofski fakulteti, ki pravijo, da so predstavniki zaposlenih v sestavi svetov garant zagovarjanja strokovnih odločitev, krčenje števila predstavnikov zaposlenih tako oddelek za pedagogiko in povečevanja števila predstavnikov ustanovitelja, torej politike, ni mogoče razumeti drugače kot prizadevanje za večji vpliv lokalne in državne politike na delovanje vrtcev in šol. Torej, odločamo ali strokovnost ali politika in tako oddelek za pedagogiko, ali ne Primož Siter? In potem Zveza društev pedagoških delavcev Slovenije, Vlada se je odrekla dialogu s stroko, oddelek za pedagogiko in andragogiko ljubljanske fakultete protestira proti krhanju strokovnosti in proti politizaciji šolstva, pa na pedagoškem inštitutu svarijo, da je namen zakona politično obvladovanje šolstva in poudarjajo, da je že na obstoječi pravni ureditvi vpliv ustanovitelja na področju poslovanja in financiranja zagotovljen v največji meri, torej več politike ne rabimo v tem prostoru. Še enkrat, to ni klic opozicijskega poslanca, to je glas stroke. Kdo je bolj strokoven kot pedagoški inštitut, oddelek za pedagogiko in andragogiko na ljubljanski pedagoški fakulteti in društvo pedagoških delavcev in tako naprej? Tako, spoštovane kolegice in kolegi, vsi bomo o tem glasovali. Jaz pozivam, da pred glasovanjem razmislimo, kakšno šolstvo želimo, in da je boljša alternativa nedvomno ohraniti obstoječe stanje, ker daje zaposlenim več priložnosti, ker preko tega ohranja strokovnost v vodenju izobraževalne institucije. Enostavno, aktualno ureditev je treba ohraniti, zaradi delavcev, zaradi strokovnosti in kakovosti izobraževanja, v končni fazi tudi zaradi obrambe demokracije, če hočete, v vrtcih, spoštovani predlagatelji.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček. Pripravi naj se mag. Elena Zavadlav Ušaj.
Hvala. V vrtcih, celo v jasličnih skupinah - če se navežem na kolega Primoža, ker imam ravno vnuka tam -, dajmo se malce resno vprašati, kaj naj bi bila naloga odgovorne politike znotraj ustavne parlamentarne demokracije. Naloga odgovorne politike naj bi bilo omogočanje robnih pogojev za avtonomijo sistemov in subsistemov. Če komu to zveni malce preveč profesorsko, da pač na nekih področjih zagotoviš pogoje, peneze za razvoj kadrov in da se oni dejansko morajo sami med seboj zmeniti, kako in kaj. Ne pa da hočeš politizirati na ta način, kot ta predlog, ki ni dobronameren, to poskuša. Ne da hočeš kot izvršilna veja oblasti, ki odgovarja Državnemu zboru, treti jajca tretji veji oblasti, sodni, ki bi morala biti avtonomna. Za to v bistvu gre. In zdaj, tudi če sam kdaj naumim nekaj, kar mislim, da bi bilo mogoče dobronamerno, pa težko najdem koga, ki bi to moje podprl, in če vsi alarmi tulijo, da to ni dobronamerno, potem se verjetno vprašam, ne vem, ali mi je ime Franc ali Mojca ali Soni Ali Nataša [[…]]Čakaj, pismo, kaj mi pa vsi ti ljudje hočejo povedati! Ne vem. Pa, recimo, da obrnem malce zgodbo. Recimo, da ta zakon je sprejet in potem, upam, SDS je v opoziciji in potem neka leva stran ulice predlaga v nek vrtec nekoga, ki, recimo, čivka na Twitterju, pa potem te tvite briše, da bi bilo treba predstavnike te Vlade, ki ne bodo več na vladi, pobiti, da bi bilo treba kako kolegico z mačeto razrezati, recimo, kar tvita nek kolumnist na vaših portalih V imenu resnice – ali bi takega človeka, politično nastavljenega, hoteli imeti v šoli? Z vsem dolžnim spoštovanjem, jaz bi težko prebavil predstavnico politike v svetu neke izobraževalne ustanove, ki pravi: »Hišnik je mogoče strokovnjak za angleščino, če je v Angliji živel [[…]]» Ali ki trdi: »Zlasti če je občina, če to ni država [[…]]» Hm! Spoštovana gospa Mojca, jaz sem pol leta kot gostujoči predavatelj živel v Sarajevu, pa nisem strokovnjak za sevdah pa za klasično kulturo islama. Drugič, ja, kaj pa je občina drugega kot država! Občina, lokalna samouprava je ena raven teritorialne organizacije življenja v demokratični republiki Sloveniji, 1. člen ustave govori o tem, da smo, naj bi bili demokratična republika Slovenija. In to, kar vi predlagate - kar so kolegi pred menoj že ubesedovali -, je pa nekako: »Dajmo vse dat na šimelj žolto modrih [[…]]» In, jejhata, ker več kot 90 pa več kot 95 ali še več procentov ljudi v tej državi ne kupi te zgodbe, pa ker se vesolje ne širi na ta način – konec sveta, kajne. Potem nam hočete tu prodajati neko zgodbo, kako smo dobesedno mi vsi neumni in kot da mi ne vemo, kdo pa določa kurikulume. Pa ljubi bog, predstojnik katedre sem bil kak mandat, pa so me prosili naj bi bil še kakšen mandat, pa nisem hotel biti več, sem rekel poglejte, sem vam pokazal kako se zadeva dela. Ja, ampak potem vi hočete imeti, veste, še več nekega tega izkvarjenega političnega interesa v svetih teh zavodov, pa ste sama rekla, ja, ja, zlasti b občinah, če župan ne bo sodeloval gor in dol, bo tako pa tako. Žal je dostikrat ravno obratno. Če ravnatelj, ravnateljica ne bo na ta način piskal kot si želi, lokalna politika, ne bo dobil še enega mandata. Ali ne vem, novice današnjega dne ali bo pa potem nekdo, kot pravimo v Mariboru, gušil v osnovni šoli, čakaj zakaj smo pa kulice naročili, ne vem, od tega, zakaj pa nismo kulice naročili od brata Rajka. Mislim, to so dejstva. Ni se to Franc Trček izmislil. Mogoče so se izmislili ti mediji, pa jih [[…]] [[oglašanje iz ozadja]] , saj jih boste, saj jih boste tožili. Veste, take zgodbe bodo potem. Pa tudi pri teh kurikulumih ni tako nedolžno, [[oglašanje iz ozadja]] saj imamo že neko zgodovino. Suki, malo se umirini. Nataša Sukič je pisateljica. Napisala je kar nekaj dobrih knjig in v luči strpnosti v tej družbi, skratka, v neki drugi in drugačni politični kulturi mogoče ne bi bilo narobe, da kateri od njenih romanov je na kakšni naslednji maturi obvezno čtivo. Ma prepričan sem, da boste noreli, da bi starše pumpali, politične, une, zaradi tega, ker je pač Suki že izvedla svoj auting. Si boste pogooglali, če ne veste kaj je to. Tako da, ne mi bučk prodajati. Veste, pa tudi to, ocene, gor dol. Jaz sem že večkrat javno rekel, jaz sem za šolski sistem kjer v osnovni šoli ni ocen. Mi imamo, mi imamo probleme veste zakaj tudi s to korono zdaj, ker smo 30 let čez šolski sistem malo preveč pumpali tekmovanje, ker smo 30 let pozabljali, da je osnova solidarnost. Dajmo se o tem pogovarjati. Potem pa reče predalgateljica, ja ne vem, minister ali ministrica ne bo po redovalnicah šarila. Ljubi bog, pa kdo to pravi, ampak lahko bo pa gledal ocene. Ma verjetno ima, verjetno ste vi, gospa Škrinjar, ko ste kot uradnica delovala na tem ministrstvu. Jaz sem slišal tudi dobre zgodbe o vas, verjetno ste imela kaj drugega za početi kot brskati po ocenah, če bi imela ta pooblastila. Mislim, dajmo biti minimalno resni. Veste, sam prihajam iz Maribora, pa v Mariboru se o formacijah pri nogometu dosti bolj resno pogovarjamo kot se hočete vi pogovarjati zdaj o tem. Veste, in po eni strani tukaj modrujete kako kurikulum, kako eno kako drugo, kako ste vi super, kako mi nič ne vemo, kako se ne boste vpletali. Imamo neki pedagoški inštitut, ki naj bi bil grani pameti tozadevnosti, celo nad vami verjetno, gospa Škrinjar, kaj šele nad nami in nevednimi bebci iz KUL, kjer imate svet inštituta, kjer imate zaposlene, ki si izrečejo za Igorja Ž. Žagarja, vrhunski strokovnjak, vrhunski retorik, mi vsi smo palčki proti njemu. Ampak ker je na nekem sestanku upravičeno kritiziral odsotno gospo ministrico, glej ga zlomka. Veste, če meni nekdo hoče neko ogledalo nastavljati, podpredsednik Simonovič, vi ste rekli, dajmo se pogledati v ogledalo, se mora najprej sam pogledati v ogledalo. Če meni nekdo hoče soliti pamet kakšen sem, mora seveda biti daleč boljši od mene. In ni to le, veste, najboljši ameriški humoristi glede politike, ki seveda lovijo ta razkorak med tem kaj se ubeseduje pa med dejanji in pri vas je ta razkorak takšen kot tista marjanska brazda tam sredi oceana, vi boste pa zdaj ubesedovala jehata kako imate dobre namene. Ja, pa nimate jih, pa ne bom predolg. Kako je razpadala druga Janševa Vlada. Častnik Dnevnik je o tem pisal, lahko se pogoogla. Pet do dvanajstih ste zlasti v svetove DSO filali svoje kadre. Kje smo zdaj svoji bili v Covidu, vemo. Pa potem imate vašega, ne vem, magistriral je na FDV, saj groza, mag. Grimsa, ki niti citirat ne ve. Nekaj pripisuje Hajeku, kar Hajek sploh ni rekel. Rekel je neki drugi poljski filozof, pa še tako ni rekel, kot Grims trdi. Mislim nekaj, kar so nas včasih naučili, če ne v boljši gimnaziji, že najpozneje bruce na fakulteti, kaj so citiranja, kaj so navajanja. Mislim, pa saj v to vašo zgodbo verjamejo samo tisti zaslepljeni del vaših članov, ki jih je mogoče 3 tisoč, ne pa 30 tisoč. Pa kupili jo bojo tisti pač, ki so v tem Državnem zboru še par mesecev naprej v užitku. To je to, to je jasno, ne vem. Tretja triada osnovne šole jim je jasno. A veste, vi bi se morali pogovarjat o tem, kar je v zadnji kolumni Miha Mazzini napisal, ki ga še nekako tolerirate tam na tistem vašem Siolu. Mi bi se morali pogovarjat o tem, kako šolsko polje razvijat v smeri avtonomnih racionalno-kritično mislečih ljudi. Seveda to nobeni politiki ne bo všeč, ker nam bojo dosti bolj ustrezno naslavljali ogledalo. To bi morala naloga biti te elipse tega hrama, ne pa, da neka Ivi dobi neko nalogo, ki jo mora potem izpeljat. Ampak dnevi teme prihajajo h koncu. Dan se bo začel daljšat in upam, da kmalu doživimo svetlobo. Hvala.
Besedo ima mag. Elena Zavadlav Ušaj, pripravi naj se Brane Golubović. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav tudi vsem kolegicam in kolegom. Sama bom začela kar s tem, da kot podžupanja, ki sem pokrivala področje družbenih dejavnosti, sem imela kar večkrat stik, stik s tem, kar se je dogajalo pri imenovanjih ravnateljev, kajti velikokrat so se pojavile težave, predvsem zaradi tega, ker je prihajalo do raznih pritožb. In težave so nastajale prav zaradi take sestave sveta zavoda, kot je bila do sedaj. Ne predstavljam si, da bi v gospodarstvu kadarkoli imel največjo besedo zaposleni oziroma da bi zaposleni celo upravljal s podjetjem. In zato ne razumem, kako lahko zagovarjate to, da s premoženjem, pa bodisi v tistih zavodih, kjer je ustanovitelj država, oziroma v tistih, ki je ustanovitelj občina s premoženjem občine oziroma države, da dovolite, da se ravna tako mačehovsko. Kot predstavniki ljudstva bi morali zagovarjati, da se dejansko s tem, kar je naloga vseh, da poskrbimo, da so zavodi in poslovanje zavodov in delovanje zavodov bodisi tako na strokovni ravni, če želite, na tem pedagoškem delu kot tudi na samem vodenju zavoda zagotovljeni na tak način, da ne prihaja do zlorab. Zakaj sem pa rekla zlorab? Zaradi tega, ker žal smo priča večkrat, pa ne vem, če ste danes, če je kdorkoli izmed vas to sploh omenil, večkrat smo priča še posebno, ko kandidira nazaj na položaj ravnatelja nekdo, ki je že ravnatelj v tej isti šoli. Velikokrat se zgodi in veliko je primerov, ko kljub temu, da je ravnatelj slabo vodil in se mu je tudi dokazalo, da je slabo vodil, ponovno kandidira in je zaradi mobinga na zaposlene in postavitev svojih ljudi ponovno izvoljen in ustvarja spet tudi naprej mobing. To se dogaja v praksi, da dejansko se postavi v tistih pet članov sveta zavoda s strani zaposlenih ljudi, ki so lojalni ravnatelju, obstoječemu ravnatelju in teh pet jih potem podpira ravnatelja naprej, dobi in zbere dovolj glasov tudi za imenovanje še za en mandat. In ta ravnatelj ustvarja naprej mobing. Seveda nihče ne reče, da mora ravnatelj sodelovati z županom, ampak usklajevati in pogovarjati v določenih segmentih pa se le mora. Kajti, v določenih je vezan na usmeritve lokalne skupnosti oziroma na usmeritve ministrstva, ker je ustanovitelj država. In zato predlagana sestava sveta zavoda, kjer se je doseglo kompromis glede na to kar je tudi skozi razpravo na odboru se pokazalo na 3:3:3, se pravi 3 predstavniki ustanovitelja, 3 predstavnike staršev in 3 predstavnike zaposlenih, dovolj uravnoteženo in zagovarja enako razmejitev moči med enimi in drugimi in tretjimi. In to je edino pošteno, če že gledamo, da se mora zagovarjati tudi stroka. Sama sicer menim, da bi morala največjo težo imeti ustanoviteljica ali občina ali država. Ker pa ste toliko poudarjali že skozi razpravo kdo vse je podal negativno mnenje bom pa jaz povedala dopis, ki smo ga dobili od MOS-a, se pravi Združenja mestnih občin Slovenije, ta pa ne zagovarja tistega kar ste vi povedali, in sicer glede na sestavo sveta piše: Glede sestave sveta javno vzgojno-izobraževalnega zavoda kot organa upravljanja pa je večinsko izražena podpora predlagani spremembi, pri čemer pa so nekatere članice opozorile na to, članice to so občine seveda, opozorile na to, da bi tudi uravnotežena sestava po trije predstavniki vsake od interesnih skupin dosegla namen, ki zasleduje predlagatelj zakona. Torej, jaz mislim, da je treba dati Združenju mestnih občin Slovenije dovolj veliko težo na njihovo mnenje. In to je tudi predlagatelj današnjega zakona upošteval 3:3:3. Sedaj bi vam pa jaz samo to povedala, sicer to je res moje razmišljanje, pa ne bom sedaj govorila o tem kar je bilo med drugimi razpravami povedano, ampak res je, da je ravnatelj tudi pedagoški vodja. Ampak jaz mislim, da bi morali tudi v šolah in vrtcih imeti enako sestavo kot je v drugih javnih zavodih, in sicer da bi moral biti ravnatelj oziroma direktor šole, ki bi vodil ta poslovodni del in potem bi moral imeti strokovnega vodja, ki bi pa pokrival pedagoški del. Kajti v praksi se sprašujemo s težavo ravno zaradi tega, ker dobimo ravnatelje, ki so pedagoško zelo dobro podkovani in so uspešni, ampak žal nimajo pa znanja vodenja. In se zgodi potem, da dejansko v tem drugem delu se pokaže tisti manjko in slabo vodenje posamezne šole. Za konec bi pa samo še to rekla, da tu notri bi se več morali pogovarjati ne o tem kakšna bo sestava sveta zavoda. Kajti, vemo, da sestava sveta zavoda jo lahko sestavimo tudi če bo 3:3:3 ali pa 5:3:2, 5:3:3, kakorokoli hočete, vedno lahko daste tudi kot predstavniki staršev notri tudi politično nastavljene osebe. To dobro veste. In pride ta sestava potem prav drugačna navzven, ampak več bi se morali pogovarjati o izboljšanju programa, kaj bomo naredili, da bomo stopili korak naprej s programom. Pa ne bom se spuščala zdaj samo na vsebino programa, ampak tudi na način izvajanja. Tukaj mislim, da je ključna težava in to bi nas moralo tukaj notri zanimati. Ne ta politični del, ker tega bo vsak po svoje priredil samo, da bo pridobil. Pa ne se zdaj tukaj skrivati, da vi niste bili do zdaj, da vi ne ste upoštevali samo strokovno znanje. Postavljali ste tudi svoje ljudi v vse te zavode. Zato je tukaj tako zanemarljivo, kdo bo in koliko bo imela članov sveta zavoda ena ali drug ali tretja skupina. Dajmo se rajši več podati na vsebino. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima dr. Franc Trček in Primož Siter.
Verjetno kolegica Ušaj me ni dobro razumela ali poslušala ali kakorkoli, pa tudi Primoža, ki je pred mano ubesedoval. Vi ste v bistvu hoteli zaposlene porezati, nadreprezentirati politiko, potem pa zdaj prodajate neki kompromis. Glede tega vašega drugega dela zgodbe se pa jaz strinjam tukaj z gospod Škrinjar. Upal bi si reči, da, razen redkih izjem, velika večina Državnega zbora ni tako usposobljena, da bi debatirala o spremembah kurikuluma, kar si tudi ne želim. Ker bi pa bila direktna politizacija, kar ste v bistvu zdaj povedali, kar bi si želeli. Potem bomo se pogovarjali, ne vem, Noricum ja, Suki ne.
Primož Siter ima repliko tudi. Izvolite.
Hvala lepa. Na kolegico Zavadlav Ušaj. Takole, glejte, mogoče je smiselno, da ne razglabljate preveč o svoji ideji politizacije šole. Zato, ker z vsakim naslednjim stavkom to samo potrdite. Zdaj ste prišli v tej svoji seji do nekega »kompromisa« 3+3+3 zato, ker, kot, kolegica Zavadlav Ušaj, pravite, da se razporedi moč. To je politična logika, to je vojna logika, če hočete. To je politična logika. Ker če bi zdajle rekli, dajmo se iti Državni zbor, pa imamo enako število ljudi iz SDS, da bomo desnico pokrili, pa imamo enako število ljudi iz Levice, da bomo levico pokrili, potem damo pa še kakšno sredinsko stranko zraven s tremi ljudmi – pa bomo razporedili moč. Ampak to je politično razmišljanje, mi pa govorimo o izobraževalnih ustanovah. Mi govorimo o izobraževalnih ustanovah, iz katerih je treba politiko izriniti, kjer mora na prvem mestu biti strokovnost, dobrobit šolarjev, njihova varnost in vključevanje v družbo in v izobraževalni sistem, treba poskrbeti za varnost zaposlenih. Ampak na prvem mestu pa strokovnost, ne kdo bo zmagal in kdo bo imel večjo moč pa kako si bomo moč razporedili. Postaviti je treba sistem, ki zagotavlja strokovnost tako na pedagoški ravni kot na tisti, ne vem, infrastrukturni ravni in na področju socialne varnosti za učence in učitelje. Ta strokovnost. In ta strokovnost je element, ki jo večje število zaposlenih v svetih zavodov garantira. Tako pravi sama pedagoška stroka. Poglejte si vse odzive strokovnih organizacij.
Hvala lepa, gospod Siter. Bi želel neko pojasnilo. V katerem delu razprave je poslanka bila napačno razumljena ali pa napačno interpretirala vašo razpravo. Tega ni. In vljudno prosim še enkrat, držimo se poslovnika. Brane Golubović ima besedo.
Hvala lepa. Mi prevečkrat mogoče ali pa mogoče bi na začetku vseeno morali razjasniti, kaj je javno in kaj je državno. In kdo je država, kdo so občine. Država in občine so ljudje in oni imajo vpliv. In javno je v uporabi, v korist vseh pod enakimi pogoji. In na ta način so tudi sveti zavodov v različnih javnih inštitucijah postavljeni predstavniki staršev, zaposlenih, ustanoviteljev. In, danes sem poslušal, kako so nekateri podprli ta kompromisni predlog, kako so nekatere skupine temu nasprotovale oziroma mu še vedno nasprotujejo in glavni problem je ta, da pri javnem bi morali vedno najti kompromis, ki pa se najde preko dialoga in v temu primeru javnega šolstva in predšolske vzgoje, se kompromis išče med zaposlenimi, ustanovitelji in v končni fazi, starši. In mene skrbi, ko politika, poslanci Državnega zbora, sami spreminjamo krovni zakon, kar je na področju izobraževanja in posegamo v samo, nek model upravljanja šol ali vrtcev. Mene to skrbi in ministrstvo prijavi 15 minut, na začetku pove 5 minut in potem je tiho. In seveda, dobim občutek, da gre za politizacijo šolskega prostora. Če je ministrstvo tiho. In, jaz vas draga koalicija velikokrat slišim, ko govorite o dialogu, sodelovanju in ključ za družbo spoštovanja strpnosti, napredka, je dialog, sodelovanje, ampak ta zakon tega ne izkazuje. Ta zakon je poslanski zakon, s katerim se hiti, hiti se v proceduri. Pa ni potrebe po hitenju, zato ker roki oziroma kdaj bo določen člen začel veljati, so še daleč. Ampak, dejstvo je, da vi ne razumete v koaliciji dialoga in ko sem prej poslušal predlagateljico, ki je na nek način želela nam dati vedeti, da nič ne vemo, razen ona, vse ve, se spomnim nekega reka, ki pravi, da je bolj nevarno od neznanja polovično znanje v kombinaciji z nekritično nesamozavestjo. To pa je problem. In, veste zakaj je dialog pomemben tudi med zaposlenimi, stroko, državo oziroma ministrstvom? Da predebatiramo, ali so sestava teh svetov, po 20., 25. letih, z vmesnim, kratko spremembo treh let, mislim od 2006 do 2009, dobra ali ni dobra. Ali še odraža tisto, kar želimo, glede na naše javne šole ali ne? O tem je seveda potrebno debatirat. Ali so sveti javnih zavodov tisti, ki imenujejo ravnatelje ali bi mogoče to izvedli drugače? Ampak govorim, ne da se par poslancev zbere in reče, mi vse vemo in bomo sedaj spremenili šolski sistem, ampak v dialogu, ker brez dialoga, z zamikanjem dialoga, prihajamo v enoumje, kjer nam vladajo ljudje s polovičnim znanjem oziroma tisti, ki mislijo, da vse vedo, se pa ne zavedajo, da samo skupaj vemo skoraj vse. Lahko bi govorili tudi o tem, da ta svet zavoda, kot predstavniški organ treh skupin, ali so člani sveta zavoda dolžni upoštevati mnenja svojih predlagateljev? Občine, zaposlenih, sveta staršev. Ker sedaj tega mnenja niso dolžni upoštevat. Občinski svet izvoli, ne vem, 3 predstavnike v svet, šole, starši na svetu šole izvolijo 3 predstavnike v svet šole, zaposleni izvolijo znotraj sebe pet predstavnikov, kar je po mojem mnenju prav, v svet šole, pa so jim dolžni ti člani, ki so njihovi predstavniki, poročati, kaj se dogaja, upoštevati njihovo mnenje. Ne vem, mogoče bi morali tudi o tem govoriti. Pa še o marsičem bi lahko govorili, ampak v dialogu, kjer se vključuje vse. Ne da se par poslancev zbere in reče, mi vse vemo in zdaj bomo to spremenili tako, kot smo si mi zamislili. Ta način dela, ki ga vi v SDS skupaj z Novo Slovenijo in SMC peljete, ni način dela, s katerim bi lahko izboljšali naš šolski sistem, od katerega pa smo odvisni, kako bomo živeli v prihodnosti. Ker, konec koncev, ta mlada generacija, ki nas bo nadomestila, je tisto, kar imamo. Ni jih veliko, so pa sto procentov naša prihodnost, je rekla moja kolegica Jerca Korče nekoč. In mi se do njih obnašamo na način, da jim kažemo, da lahko par poslancev, ker so močni, gre v spremembo krovnega zakona na področju izobraževanja, ministrstvo utišajo, je tiho, in mi kot opozicija, kot LMŠ, naj bomo tudi tiho. Ne gre to tako. Še zmeraj verjamem in verjamemo, da več nas več ve. In dolžnost vas, ministrstva, bi bila, da ko pride do takega zakona, ko se posega v šolsko zakonodajo, ko veste, da bodo vsaj sindikati s tega področja vznemirjeni, če ne še kaj več, in da bo vsaj eden od partnerjev v tem dialogu treh se počutil izigranega, čutil nezaupanje Vlade do njih, do njihovega dela, da poveste, odreagirate. Ampak ne, ministrstvo - po vsej verjetnosti po tej logiki ne smete govoriti, bodite tiho – prijavi 15 minut, sploh pa ne bi smelo dovoliti, da ena od koalicijskih strank gre sama v tak zakon, za katerega se ve, da bo povzročil nek revolt v družbi. Govorimo o javni šoli, ne državni šoli. O javni. In do rešitev v javni šoli, v javnem vrtcu, v javnem zdravstvu, v javnih institucijah se lahko pride samo z vključevanjem vseh deležnikov, ki so na tem področju. Tako je s tega vidika glavna slabost tega, kar ste naredili, to, da ste šli mimo tistih, za katere delate to - zato, ker mislite, da vse veste in da si lahko vse privoščite. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima Mojca Škrinjar.
Gospod Golubović, glejte, bila je javna razprava in bila je v tej dvorani. Poslušali smo vas, stranke koalicije, in po posvetu tudi pripravili kompromisni predlog. Tako ne morete reči, da ni bilo dialoga. Dialog je bil. In poslušali smo vas, zato je tudi tak rezultat.
Hvala lepa. Replika ima dr. Franc Trček.
Ja, ampak očitno nas gospa Škrinjar absolutno ne razume. Ves čas na svoji strani politične elipse govorite o dialogu, sočasno pa krovni zakon furate po skrajšanem postopku. Sočasno o nekih sestavah, pa pravi Ušajeva, da to niti ni pomembno. Kako zelo so sestave pomembne, se vidi pri matičnih delovnih telesih v Državnem zboru, ki ne odražajo realnega prereza političnega trenutnega spektra. Ne rabimo iti ven iz bajte, tukaj se to vidi in če ste taki frajerji pa za to pa feir play dajmo te sestave iti spremeniti. Dobro jutro.
Spoštovani, bodimo strpni! Tomaž Lisec ima besedo. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Vse skupaj še enkrat lep pozdrav! Se bom poskušal za razliko od marsikaterega drugega poslanca, ki je govoril vsem ostalim razen o 2. členu ukvarjati z 2. členom zakona, ki govori o sestavi sveta in ker verjamem, da je verjetno marsikdo, ki nas gleda ali posluša izgubil zeleno nit po posameznih razpravah. Govorimo o tem, da predlagamo, da Svet javnega vrtca oziroma šole sestavljajo trije predstavniki ustanovitelja, trije predstavniki delavcev in trije predstavniki staršev. Sprememba je samo to, da namesto 5 predstavnikov delavcev 3 predstavniki delavcev. Danes poslušamo o vsem kako se gremo politizacijo, ampak dejstvo je ravno obratno. Mi se gremo depolitizacijo. Če je edina zveličavna stroka v naši državi na področju šolstva SVIS, potem je nekaj narobe. Če SVIS trdi, da je ta zakon slab, potem jaz trdim, da je ta zakon vrhunski, ker karkoli je SVIS proti je očitno dobro. Ne, gospod Siter, nisem vas omenjal tako, da ne rabite imeti nobene replike. Skratka, mi se gremo depolitizacijo. Je pa dejstvo, kadarkoli se spreminja kakšen zakon s področja šolstva, kjer ena in vedno zveličavna politična stran trdi, da nobenih spremembe ne sme biti zapadamo tudi pri tako majhnih spremembah kot je sestava Sveta zavodov v ideološki boj, v ideološki boj skrajnih levičarjev proti vsem spremembam. Skratka, vse, da državno šolstvo ostane tam, kjer je. Niti ne govorijo predstavniki skrajne levice o pozitivnih spremembah, ampak njih je samo strah sprememb, da ne bodo več obvladovali slovenskega šolskega sistema in tukaj negirajo pravice ustanoviteljev. Če je SVIS tako zavarovan kako je sedanje šolstvo super predlagam vsaj vodstvu SVIS-a, da začne graditi šole v imenu občin in v imenu države, ker najlažje je pametovati politično s strani SVIS-a pa vemo predsednik kje je kandidiral in se skrivati za stroko in politizacijo, kazati prst nam, ki želimo, da gospod Štrukelj s svojo ekipo na vodstvu sindikata nima več obvladujoč vpliv na razvoj slovenskega šolskega prostora. Tam mora dobiti vse tri strani enako možnost. Enaka možnost zaposlenih v javnem zavodu, enaka zaposlenih staršev, ker mislim, da je velik napredek, glede na marsikateri drugi zakon na drugem področju, da lahko tudi sami starši vplivajo, čeprav so najmanj vpleteni v to in nenazadnje, da ima ustanovitelj možnost ne samo sodelovati, ampak vsaj enakovredno odločati o zadevah. Vedno, ko se govori o novih šolah, o prizidkih vsi trkajo pri županih, pri občinski upravi, lobirajo pri občinskih svetnikih iz tistega kraja in jih prosijo, dajte investirati, dajte zgraditi novo šolo, ker je nimamo, ki stanje po tem od 4 do 6 milijonov, dajte narediti nov prizidek, ki stane od 1 do 2 milijona, dajte župan in občinski svetniki rabimo novo kotlovnico, rabimo novo kuhinjo, nove prostore za gospodinjski pouk, rabimo nove kabinete, rabimo prenovo ogrevanja, prenovo ne vem česa WC, kar je tudi primer bil v moji občini v zadnjem času skratka ustanovitelj mi rabimo. To po sedanji trenutni zakonodaji je lahko pet zaposlenih samo s pomočjo enega starša lahko ne vplivalo, ampak prisililo župana, da je moral nekaj narediti. In župan je dobil na primer v moji občini pri vseh šolah, kar na enkrat bi se vsi spomnili, da je nekaj nujno potrebno. Iz kje naj župan dobi? Iz Miklavževe vrečke, iz božičkove vrečke ali pa morda, kot poslušam danes, morda iz vrečke SVIZ-a, da bo naredil nove kotlovnice ali pa nove prizidke? Ko se pogovarjamo o šolskih prevozih na sejah občinskega sveta, župan daj. Župan, nujno je potrebno zrihtati šolske prevoze v skladu z zakonodajo. Nobeden se ne vpraša ali bo to stalo 100 tisoč evrov ali bo stalo kot na primer v moji občini 80 tisoč evrov. Ne, župan daj. občina, ustanovitelj mora plačati. Prav je, da plača, ampak prav je tudi, da soodloča, na njegove predstavnice oziroma predstavnike, ustanovitelja soodločajo v vsaki posamezni šoli kaj in kako se bo dogajalo. Potem imamo različna doplačila, ki so nekje postavke v občinskih proračunih, ustanovitelj mora zagotoviti. Ampak naj pa bo tiho. Takšna je intenca tistih, ki se skrivajo za depolitizacijo šolstva. Ali pa na primer v vrtcih. Koliko znesejo plačila staršev in koliko občine? Bi bilo zanimivo enkrat dobiti. Upam, da morda celo ministrstva imajo za vsak posamezni javni vrtec koliko dajo starši in koliko da občina in nenazadnje tudi po spremembi zakona, ko smo omogočili družinam z več otroci, da imajo brezplačen vrtec za posamezne primere, koliko da država. Občina daj denar, država da denar, pa čim bolj tiho bodi in bog ne daj, da bi se kakšen župan pohvalil, ko bi rekel, 800 tisoč evrov dam za šolske prevoze, 800 tisoč dam za doplačila za vrtce in potem pridejo še iz ostalih različnih področij, župan daj pa tiho bodi. Skratka, ja, stroka v šoli je potrebna, potreben je dober ravnatelj. Ali je dober ravnatelj ekonomist ali pravnik ali učitelj razrednega pouka, lahko odpremo eno splošno razpravo. Jaz mislim, da če je dober človek, je tudi dober ravnatelj. Sploh, če bo živel v sožitju s svojimi podrejenimi, zaposlenimi, s starši in pa z nekom, ki mu je omogočil, da je ravnatelj, to pa je ustanovitelj, ki je zgradil šolo in potem preko države uredil vse potrebno, da ta šola lahko tudi deluje. In ja, stroka je potrebna. Stroka je potrebna od hišnika, ki skrbi da so čisti prostori od kuharic, ko okoli šole zjutraj že ob sedmi uri diši, ker so pridna dekleta in verjetno tudi fantje, ki delajo, tudi njihova stroka je potrebna, ker verjetno se strinjamo, da če banaliziram, tudi vsak golaž ni dober golaž in potrebni so dobri učitelji. Potrebni so. Ampak ni potrebno, da učitelji skoraj večinsko odločajo ne samo o stroki, o čemer govorijo učni načrti in pa predmetniki, ampak da odločajo o delu z otroci, ne pa o vsem ostalem. Jaz mislim, da je verjetno celo marsikateremu zaposlenemu delavcu malo v breme, ko mora na svetih zavodov različnih pol poslušati o investicijah, ker v bistvu on le želi, da so dobre investicije, skratka, da so dobre kotlovnice, ki bodo zdržale deset let, da streha ne bo spuščala, ker njega v bistvu to ne zanima, ker on to pričakuje. Tako kot mi starši pričakujemo, da bodo učitelji bili dobri učitelji, strokovni, nenazadnje, bodimo pošteni, premalokrat zahtevamo in tudi velikokrat dobimo, da so dobri učitelji tudi tisti, ki znajo nasmejati naše otroke, jih znajo pohvaliti in vse ostale zadeve, ki niso del te stroke, ki mora biti popredalčkana glede na to, kaj vse je šolski sistem do sedaj naredil. Skratka jaz osebno mislim, da je primarna naloga učitelja, če govorimo o njih, da učijo, da učijo in da naj naučijo. Skratka meni je zelo žal, da danes govorimo o politizaciji in depolitizaciji, ampak seveda razumem. Tisti, ki približno vsaj 30 let skrbijo za slovenski šolski javni ali pa, če želite, državni sistem, se ne strinjajo, da se karkoli spremeni. To je zapisano v večinskih medijih, to nenazadnje izpričuje sam predsednik sindikata SVIZ, ki se potem slika za posamezno stranko na državnozborskih volitvah, ampak on je stroka. Župan je tudi stroka, pa naj ne bi bil enakovreden kot predstavniki delavcev. Župan ne bi smel oziroma politične stranke v občinskem svetu predlagati 3 ljudi, če pa isto trije predlagajo predstavniki delavcev, je pa to problem. Skratka razumem, da se grejo ideološki boj tisti, ki kažejo potem na našo stran, kako se gremo ideologijo, ampak mi le skušamo ustvariti nek kompromis v čim več deležnikih na področju šolstva. Danes smo govorili o celotnem, celoten šolski prostor nasprotuje, celotna strokovna javnost nasprotuje, analize pa nobene, zato ker par predstavnikov sindikatov reče, to je narobe, zato ker različni družbenopolitični delavci znotraj področja šolstva rečejo, to ni dobro, to ni celoten šolski prostor. Na žalost velika tiha večina si ne upa izraziti mnenje, ker lahko dobi kakšen prijazen dopis s strani predstavnikov SVIZ, da ne delajo v njihovem duhu. In bom končal za zaključek, zakaj ministrstvo ni predlagatelj tega zakona. Verjetno bi najboljši odgovor podal gospod Koprivc, ki je bil zaposlen na tem ministrstvu. Zato, ker je Ministrstvo za izobraževanje v preveliki meri ideološko pokrito s predstavniki njegove stranke. In oni takega predloga, kot je tukaj sestava sveta, ne bi hoteli [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] niti želeli nikoli pripraviti. In ker smo to vedeli, smo v poslanskih skupinah koalicije mi predlagali takšno spremembo sestave svetov, ki uravnotežuje sistem na področju svetov javnih zavodov, šol in vrtcev. Kaj je bolj korektno kot sestava 3, 3, 3? Morda 2, 2, 2. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno, Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, prosim, da ne dovolite, da poslanec žali delavce in delavke, zaposlene na Ministrstvu za izobraževanje. Končno sta danes 2 predstavnika tu. In ta človek kar žali ljudi, ki jih ni tukaj in se ne morejo branit in v vsem [[nerazumljivo]]stilu. Danes smo tudi izvedeli enega izmed motivov, zakaj imamo ta zakon. Ja, zato da ne bo SVIZ in gospod Štrukelj kaj imel preveč vpliva v šolstvu. Si predstavljate, kje mi živimo? Oni se zapičijo v enega človeka, trenutno v Branimirja Štruklja in potem imamo mi zakon na mizi, ki je katastrofa. In potem poslušamo, da so ljudje na ministrstvu, zaposleni ne vem kaj vse. Mislim ljudje, niti enega niti drugega, nobenih ni tukaj. In ti ljudje si drznejo tako žaliti ljudi, ki jih ni tukaj, ki sploh niso v poziciji, da bi se lahko branili. Prosim, da opozorite. Lahko razpravlja karkoli, ampak naj ne vlačijo vedno znova v zgodbe v parlamentu ljudi, ki se ne morejo branit. In to poslušamo na interpelacijah, to poslušamo danes. Prosim, da se vsaj toliko spoštovanja do sodržavljanov in sodržavljank iz tega zbora da razbrat, da enostavno ne obravnavamo ljudi, ki se ne morejo branit. Hvala.
Kot prvo želim povedat, da poslanec ni nobenega žalil. On je obrazložil, zakaj je to poslanski zakon in zakaj ni ministrstvo pripravilo tega zakona in niti besede ni, da je kogarkoli žalil in če se ne motim, je nekdo iz vaše sredine spraševal predlagatelja, zakaj ni Vlada vložila ta zakon, zakaj ga je vložila poslanska skupina in Tomaž Lisec je dal lep odgovor na to. Še enkrat vas opozarjam. Najprej mi boste povedala, preden vam bom dal besedo, kateri člen Poslovnika sem kršil. Postopkovno, izvolite.
Spoštovani, postopkovno predlagam, da dobro poslušate razprave, ker očitno niste dobro poslušal razprave; poslanec je bil žaljiv do zaposlenih na Ministrstvu za šolstvo in izobraževanje in bil je žaljiv do predsednika Sindikata SVIZ. Teh ljudi ni tukaj in to so insinuacije in to je žaljivo. Tudi, če se ni po vašem mnenju prostaško izrazil, ampak vsebina je bila žaljiva do teh ljudi. Prosim, da poslušate, to je moj postopkovni predlog zelo dobre razprave, da boste vedeli, ko mi postopkovno reagiramo, zakaj tako reagiramo. Hvala.
Poslušajte, spoštovana gospa poslanka, mislim, da se bomo tukaj morali nekaj dogovorit, ker, v principu, če nekaj ni po vaše, je slabo, pa ni res. Verjel sem in upam, da so to naši otroci, naši sorodniki in to je zelo pomembna tematika in dajmo se poslušat. Sem pa poslanca pred vami dobro poslušal, kaj je rekel. Besedo želi predstavnik Vlade, Damir Orehovec, državni sekretar. Izvolite.
Ja, hvala lepa za besedo, predsedujoči. Jaz bi vseeno v tem trenutku rad povedal, da me je ta izjava malo presenetila. To vsekakor ni razlog, da tega nismo mi vložili, kajti zaposleni na ministrstvu vsekakor niso enega političnega prepričanja, so različnih političnih prepričanj in na ministrstvu ne vodimo evidence, kdo je kakšnega političnega prepričanja in bi res želel, da kdorkoli daje takšne izjave, da premisli.
Hvala lepa. Repliko ima Primož Siter, izvolite.
Ja, hvala. Repliko na izvajanje poslanskega, poslanca Tomaža Lisca. Takole je, zdaj, dejstvo je, ker se je oprl v svoji razpravi na eno stvar, ki sem jo jaz v svojem uvodu izpostavil. Zdaj, ena stvar je absolutna. Če je šolstvo, slovensko šolstvo, na dobri poti oziroma v dobri kondiciji in je, kot ugotavljamo, smo v evropskem vrhu, kakovosti šolskega sistema, potem je to okej in je brez veze potem, da rečem po domače, »šraufat«, če stvari stojijo in če strok [[…]], pedagoška stroka sama tako ocenjuje. In zdaj, če v svetu ni 5 članov, da rečem, politike ali kakšne politične stranke, to zdaj ni taka grožnja. Če bi to veljalo, pač prvi predlog zakona Poslanske skupine SDS je bil, da naj bi del, v tem delu, število prisotnost političnih strank v svetih zavodov povečali. Če bi bil to pogoj za to, da bi šole funkcionirale normalno, da bi se gradilo, da bi se izobraževalne ustanove širile in tako naprej, ja potem do zdaj ne bi imel nobene šole v Sloveniji, ker tako in tako do zdaj nismo imeli petih predstavnikov ustanovitelja. To je ena stvar. Uvodoma. Potem pa, kolega Lisec, vašega elaborata o sindikatih ne bom komentiral. Očitno imate en problem z Branimirjem Štrukljem, pa sta dosti stara in se sama zmenita. Ampak reči, da so sindikati edini, ki so se tukaj, da se je šolski sindikat edini, ki se je tukaj oglasil in podal svoje strokovno negativno mnenje, na ta predlog, je pa debela laž. V svoji razpravi sem šel od institucije do institucije, od strokovne organizacije do strokovne organizacije in citiral njihove kritike tega zakona. Oddelek za pedagogiko mariborske Filozofske fakultete, strokovna organizacija, strokoven tim. Zveza društev pedagoških delavcev Slovenije, kdo na področju pedagogike je lahko bolj strokoven. Na oddelku za pedagogiko in andragogiko na ljubljanski Filozofski fakulteti prav tako protestirajo proti krhanju strokovnosti in proti politizaciji šolstva pa na Pedagoškem institutu. Kakšni režimski mediji, o katerih vi govorite? Strokovne organizacije, smetana slovenske pedagogike nasprotuje temu predlogu, ker vnaša v slovenski šolski prostor politiko in izgublja na strokovnosti.
Hvala lepa. Postopkovno, Nataša Sukič.
Spoštovani, predsedujoči, sedaj imam pa dva postopkovna predloga. Prvič, da se mi opravičite, ker ste me prej tako povozil ste sedaj slišal predstavnika ministrstva torej se nisem zmotila pa ste me gladko skenslal po domače povedano. In drugič, da si sami preberete etični kodeks, da se boste lepo obnašal do nas poslancev iz opozicije, kadar imamo postopkovne predloge. Hvala lepa.
Torej ta vaš postopkovni predlog ne bom poslušal niti nič reagiral. Predstavnik ministrstva je povedal tako kot je. Predlagam, da gremo naprej. Jurij Lep, ima besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vsem lep dober dan. Mojo razpravo bom začel tako, da se govorimo o 2. členu amandmaja in se bom probal tega držati, ker vem, da vsi, potem nekaj zahajamo levo, desno jaz pa bom sedaj glede na to, da vemo, da smo vsi taki, da zahajamo se potrudimo in bomo ostali pri tem 2. členu. Začel bi tako. Jaz vem, da je kolegica Škrinjar na področju šolstva ena najbolj širokih ljudi, ki bi rekel, da poznajo šolstvo od osnove pa do vsebine zelo široko, kar iz tega stališča jaz niti ne upam z njo polemizirati v zvezi z vsebinami, s programi in tudi ni moj namen. Vsekakor pa se čutim tudi glede na to, da sem se ukvarjal dosti z gospodarstvom pač, če bi bilo na področju dualnega sistema, strokovnega izobraževanja tam bi že znal kaj povedati, ampak kar se tiče tukaj se pa sedaj pogovarjamo o politiki in sestavi svetov zavodov, ki jih pač imamo v vrtcih, šolah pa še v drugih ustanovah. Od leta 96 vemo, da je bila struktura sestave teh vrtec tako kot je bila 353 se pravi trije predstavniki lokalnih skupnosti ali pa bom rekel lokalne politične moči, potem so bili 5 predstavnikov iz izobraževanja pa, potem tri predstavniki staršev, potem se je nekaj časa vmes se je zgodba ponovila in je bil predlog tudi v veljavi, da so bili vsi 333 in potem zopet se je nazaj vrnilo na zgodbo 353 izgleda, da so pač so ocenili, da je prav, da imajo zaposleni več ljudi v sestavi sveta zavodov. Zakaj točno sedaj bom probal obrazložiti v nadaljevanju. Kot sem rekel to je sedaj, kar nekaj let, ko je to obstajalo in je to funkcioniralo. Če se vrnemo na lokalne skupnosti. Jaz sem bil tudi župan 12 let in moram reči, da ni res to. Kdo je občina? Občina smo ljudje in tudi država smo ljudje in če je ustanovitelj občina se pravi ni župan ali pa občinski svet, ampak je ustanovila občina in iz tega moramo izhajati, da župan ali pa županja niso neki nad ljudi, ampak morajo vsekakor delati po zakonih, ki jih sprejema občinski svet in tudi zakon, ki ga daje zakonodajalec. Torej iz tega stališča jaz ne vidim nobenih težav, da bi sedaj moral Svet zavoda samo zato, ker je ustanovitelj med 5 predstavnikov zaposleni pa tri. Kar me moti pri tej zgodbi je, da smo mi imeli prvo se pravi 353, potem pa smo obrnili in smo rekli 533 to pomeni, da smo dva predstavnika zaposlenih umaknili in dali zraven lokalni politiki. Kar bi rekel v prvi fazi, da sigurno si želi politika ukvarjati z vsebino tudi ne samo s tem kadrovanjem, ampak tudi z vsebino v svetih zavoda. Iz tega stališča jaz mislim, da bi naša politika splošno mi vsi bili veliko manj ambiciozni in zahtevni, če Svet zavoda ne bi potrjeval lokalnih se pravi ne bi potreboval ravnateljic ali pa ravnateljev. Tako da, iz tega stališča vem, da je to ena od osnovnih zadev. Po drugi strani pa iz izkušenj vem, da smo imeli vedno vsi občinski sveti veliko težavo, da smo dobili tri predstavnike lokalnih skupnosti v Svete zavoda oziroma Svete šole, predvsem zato, ker vsa ostala, kar dela Svet zavoda dela čisto drugo, samo ena v roku štirih let je pač funkcija, da se odloči, kdo bo ravnatelj in kdo bo ravnateljica. Čisto mimogrede bi se malce ob to ošvrknil. Pa naj, recimo, bo tako, kot je sedaj, pa potem reče minister, da soglasje ali pa ne da soglasja, če že hočemo to dati v politiko. Se pravi, tudi možnost, da lahko na državni ravni ugotovi, ali je primeren ali ni primeren, ne samo na lokalni ravni. Tako jaz vseeno mislim, da bi morali biti tu bolj pragmatični. In glede na to, da govorimo, kdo podpira in kdo ne podpisa. Povsem drugačni odgovori bi prišli, če bi predlagatelji že v začetku dali zgodbo tri-tri-tri, v to sem pa prepričan. Ampak mi smo začeli s predlagateljem, da smo vzeli dva predstavnika zaposlenih, pa smo dali zraven k politikom. In s tega stališča smo že v osnovi nažrli oziroma najedli sistem ljudi, ki se bodo proti temu borili a priori, če že drugače ne. Če bi pa prišel predlog tri-tri-tri, kot je že včasih bil, bi mogoče že v osnovi lažje debatirali in razpravljali, kaj je prav in kaj ni prav. Tako sem prepričan, če bi se mi tu znali pogovarjati, ko vsi govorimo, da radi sodelujemo pa razpravljamo, ampak v tej zgodbi to ni res. Mi smo takrat že povedali - zakaj skrajšani postopek -, da je za vse stvari, ki jih hočemo skozi spraviti, je skrajšan postopek. In s tega stališča si že v začetku omejen, da moraš nekaj na hitro odločiti, kot vidite, da je vsaka stvar v tej politiki. Izobraževanje in šolstvo pa ni taka stvar, da bi jo lahko rešil čez noč. Zato sem jaz tudi osebno proti temu, da se ta zakon sprejema po hitrem postopku, mislim, po skrajšanem postopku. Če se pa mi odločimo in gremo v spremembo zakonodaje za ZOFVI, zakaj pa ne, saj je prav, da se izmenjamo, kajne. Zato bi tudi javna razprava bila dobra. Zdaj glede na to, da govorimo, kdo vse je proti, jasno, zdaj jih bo več proti, kot jih je bilo za. Da ne bomo krivični, recimo, Državni svet je bil za. Pa potem so bile občine, kot je bilo rečeno, da so bile za, pa niso bile za. Nobeno združenje ni reklo »za«, ampak je vedno reklo »ampak«. In vse so govorile, da se lahko znotraj tega sistema zgodi marsikaj in da se bo nekaj porušilo. Se pravi, da ni tako enostavno. Se pravi, da bi morali tudi njim dati več časa, da bi se opredelili, da bi se poglobili v temo in bi pri vseh stvareh lahko zapisali, kaj jim je prav in kaj jim ni prav. Jasno, da so na koncu rekli, da podpirajo, ker pačAmpak so potem govorili naprej, recimo, konkretno ZOS je potem povedal: »Prav pa je, da se upošteva tudi dejstvo, da je oblikovanje programov, izobraževalnih, v pristojnosti Ministrstva za izobraževanje.« Ministrstva za izobraževanje, to je stvar, v kateri jaz vidim velik manko v tej zgodbi. Zato smo tudi rekli, da poslanski zakon sigurno nima take teže, bi rekel, kot bi jo imel, če bi to ministrstvo predlagalo. Tako sem s tega stališča po eni strani zadovoljen, da ministrstvo zdaj ne razpravlja preveč in da ima neke zadržke. Vsekakor pa ni proti, to je pa tudi treba priznati. Zato zdaj ni problem, kakšni ljudje so tam, to zdaj nima zveze s tem. Zato sem tudi malo razočaran, ker gospod Lisec je lepo razpravljal, na koncu je pa po mojem mnenju z enim stavkom vse zrušil. To je brezpredmetno. Jaz ne bom nikoli govoril, da je tam nekdo, ki drugače misli kot jaz. Ravno v tem je bistvo, mi smo drugačni, mi smo različni. In če bomo različno razpravljali o nekih stvareh, verjemite, da bo nekaj nastalo, da bo prav. In kar se tega tiče, lahko rečemo, da če kaj dobrega nastane, nastane od koalicije in opozicije, če rečemo, da gre za neko razvojno stvar. In ravno to je ta prednost. Glejte, zdaj pa delamo neke zgodbe, da bo pet-tri-tri. Kaj bo pa takrat, ko se bo zamenjala oblast? Potem bomo pa zopet jezni, ali kaj? Jaz razpravljam kot o zgodbi, izobraževanje je izobraževanje. In pri izobraževanju je glavna vzgoja, izobraževanje mladostnikov, otrok in vseh ostalih, zato morajo imeti pri odločevalcih največjo moč zaposleni. In tudi to je problem, imamo učiteljice, imamo računovodje, smo rekli, imamo hišnike, jasno, vsi ti so sestavni del šole in oni bodo odločali, kdo bo njih vodil, tako ali drugače. In če jih bo vodil nek tak, ki je enostavno povsem od drugod, je potem jasno, da to ne bo dolgo teklo. Prej ali slej se bodo skregali in bodo stvar do te faze spravili, da bo znotraj šole in sveta zavoda nemogoča situacija. Tudi kaj takega smo že doživeli. Poznam zgodbe, ko se noben svet zavoda ni mogel sestati, ni mogel sklicati, ker ni bil sklepčen, ker so drug drugemu nekajSkratka, jaz predlagam, da v tej zgodbiČe bo šel skozi, bo šel skozi. Jaz se bom vseeno boril, da bomo to vrnili na pot dialoga. V vsakem primeru pa v tej zgodbi so tisti, ki so proti, ni samo SVIZ, daleč od tega, bolj to pravim, da so vsi ostali proti, recimo stroka kot takšna, pa tudi znanstveniki nekateri, ampak je bilo manj za kot proti. Tako, da če bi imeli pa čas, bi lahko to vago po moje spravili v tej smeri, da bi jih bilo več za ali pa proti. In ponavljam, če bi prvo prišli s predlogom, govorim za svet zavoda, sestavo, s 3+3+3, bi bila razprava neprimerno enostavnejša, lažja in bi mogoče prišli do nekih skupnih ciljev in teh naših želja. Sedaj pa ne smemo govoriti, da je predlog 3+3+3 od zdaj. Ne, to je bil z amandmajem dan, ker je bilo dejansko nemogoče, da bi ta prvi predlog sploh kdo sprejel. Tako, da iz tega stališča mislim, da je prav, da si vzamemo čas. Če pa nebo šlo [[nerazumljivo]], bomo pač morali se vrniti nazaj in reševati zgodbo tako ali drugače. Verjamem pa, da na vsakem ministrstvu, ko govorimo, so [[znak za konec razprave]] zaposleni ljudje, ki so. Ali vidijo svet levo ali vidijo desno ni važno. Jaz gledam ga z zdravim razumom in mislim, da je neprimerno, da se izgovarjamo, da je nekdo na ministrstvu usmerjen tako in zato zakon ni mogel skozi spraviti. Jaz sem danes zelo vesel, da se ministrstvo ne tako oglaša, ker glede na to, kakšno ministrstvo imamo za izobraževanje, bi morala imeti malo več hrbtenice in bi dejansko bilo veliko bolje. [[nerazumljivo]]skregati in neko stvar skozi spraviti. Skratka dialog, rešitve in [[znak za konec razprave]] to bomo potem lahko rekli, da smo pravi na pravem mestu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo želi predlagateljica. Izvolite.
Hvala lepa. Rada bi nekaj povedala glede tega, glede poslanskega zakona. Glejte, poslanci smo zveza med terenom in pa med stroko in med operativnim odločevalcem, to je vlado. Poslušamo ljudi. Res je, da vsak posluša nekje ljudi iz svoje baze. Zato imamo tudi različna stališča. In ta sestava sveta v resnici je tudi odziv na to, na dogajanje, ki smo ga zaznali in ki sem ga lepo opisala v tem dogajanju s covidom. Bilo je več problemov in zato tudi je en izmed razlogov ta razlog, da je sestava sveta, da predlagamo drugačno sestavo sveta. Da pa imamo poslanci različna stališča, pa je potreben potem dialog, da pridemo do nekega kompromisa. In ravno ta sestava zdaj, jaz mislim, da dialog ni umanjkal, da smo bili tukaj slišani eni in drugi. In res predlagam, da dobrohotno gledate na to rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Sukič. Izvolite.
Spoštovana, to ne more biti kompromis. Izključili ste vso strokovno javnost, ni bilo javne predstavitve stališč. O kakšnem kompromisu govorite? To je navaden blef. Štartali ste na maksimalno vašo opcijo, pristali pa seveda na opciji, ki je za vas še sprejemljiva. Ni pa sprejemljiva ne za strokovno javnost ne za opozicijo, za nikogar drugega pravzaprav ne, razen za vas, ki imate trenutno, ki obvladujete pač ta parlament s svojimi sateliti, kakorkoli obrnemo, in igrate samo na moč ne pa na argumente. Tako, da to ni kompromis, to je zavajanje, kar zdaj govorite. Ni kompromis. Vi spreminjate zakon na slabše po nepotrebnem zato, ker se vam tako zdi. In to ni kompromis, to je vsiljevanje. Hvala.
Hvala lepa. Poleg mag. Bratušek želi še kdo razpravljati? Vidim, da ja. Potem bom odprla prijavo. Prosim, prijavite se. Dva prijavljena razpravljavca imamo, prva dobi besedo mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Najlepša hvala in lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi. Nedvomno gre za pomemben zakon. Nedvomno je to zakon, kjer bi stroka morala imeti prvo besedo. Seveda tudi poslanci imamo skladno z ustavo, skladno s predpisi pravico vlagati zakone. Tako, da temu nihče ne oporeka. Bi pa pričakovali, da pri tako pomembnem zakonu, ki vpliva praktično na cel krog ali pa celo verigo izobraževalnega sistema, poslušate ali vsaj slišite stroko. Stroka je enotna, novela zakona je politizacija šolstva. To so povedali večkrat in mnogi. Dejstvo je, da v osnovnem zakonu ste si želeli svete zavodov podrediti popolno, večino ste si želeli zagotoviti. Roko na srce, to kar je danes je bistveno bolje od tega kar ste predlagali v osnovnem zakonu, ampak meni osebno se postavlja vprašanje zakaj pravzaprav v tem trenutku, zakaj je v tem trenutku to potrebno. Nešteto stvari imate s katerimi bi se morali ukvarjati, pa se ne, ampak ste ugotovili, da v teh zadnjih mesecih je to še zadnji vzdihljaj, da določene stvari spremenite po svoje. Seveda bomo po volitvah stvari spreminjali nazaj tako kot predlaga tudi stroka. Me je pa zbodlo to govorjenje o denarju in da tisti, ki da mora imeti tudi vpliv, ja, če bi dal svoj denar bi se jaz v celoti strinjala. Župan tem šolam ne da nič. Vlada tem šolam ne da nič, to je davkoplačevalski denar in po tej logiki bi v svetih zavodov morali sedeti davkoplačevalci. Če je treba slediti denarju. In če nekdo zahteva to kar je bilo prej povedano od župana, da spoštuje zakon ni zagotovi denar za prevoze tako kot piše v zakonu, ne vem v kateri državi živimo, da je narobe pozvati župana, da spoštuje zakone, verjetnih jih mi sprejemamo zato, da se spoštujejo, pa naj gre za prevoze ali pa naj gre za karkoli drugega. Nobene potrebe ni tik pred novim letom na način kot ste ga speljali na nočni seji s prisilo mimo Kolegija Državnega zbora speljali odbor, stvari tečejo, to ni nobena urgentna stvar, mogoče je za vas, zato, ker boste na tak način, ko bo zakon sprejet lahko zamenjali vse svete zavodov, to je edina stvar. In mogoče je to korak do tega. Ampak potem, ko bomo mi po volitvah spremenili zakon in enako zamenjali svete zavodov nazaj, tako kot je strokovno bolje, boste verjetno tiho in en boste kričali in vplivi kako pa zdaj politiziramo pa želimo nastavljali svoje ljudi. Marsikaj v našem šolskem sistemu je za spremeniti, modernizirati, če želite, ampak to se mora delati počasi in predvsem v soglasju s stroko in na koncu naj še enkrat poudarim, da to ponavljanje kako nek župan nekaj da, kako neka vlada nekaj da, ne, nič ne da, ljudje najprej zaslužijo, zaslužimo, pridelamo, potem pa to vrnemo nazaj tem istim ljudem. Tako, da če gremo po tem vašem reku bomo zbrali znotraj občine v kateri je šola, lahko tudi na referendumu tiste ljudi, ki bodo določeno obdobje, ali pa z žrebom, določeno obdobje zastopali, ker to so tisti, ki dejansko plačujejo vse to kar ste prej naštevali. In tako pomembnega zakona kot je ta se na takšen način definitivno ne spreminja. Še enkrat pa bom povedala, da vsekakor kljub temu, da bom glasovala proti temu zakonu in rešitvam, ki so notri, vsekakor je ta rešitev vseeno boljša kot tista, ko ste si pa res želeli v celoti podrediti svete zavodov oziroma podrediti sestavo politiki vseh javnih izobraževalnih inštitucij. In kot že rečeno, sama bom seveda glasovala proti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Koražija. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Pa se bom kar navezal na predlagatelja, ki v bistvu v samem predlogu zakona v bistvu sami sebe negirate oziroma zanikate. Poglejte, prvo govorite o tem, kako strokovni, kako strokoven in dober kader imamo po šolah, po vzgojno-izobraževalnih zavodih, obenem pa prav to stroko dejansko potem minimalizirate oziroma zmanjšujete v teh svetih zavodov, kar dejansko ni logično. Če bi resno mislili in to, kar govorite, se pravi, da verjamete, da imamo strokovni kader, in jaz verjamem in vem, da ga imamo, potem ni logično, zakaj ga potem zmanjšujete v teh svetih zavodov. Druga zadeva, ki je problematična v tem primeru, je tudi to, saj to smo se že tudi tukaj navadili v Državnem zboru, da konstantno poskušate narediti oziroma ponavadi vam tudi uspe narediti iz strokovnega vprašanja politično vprašanje. In tu je spet, namesto da bi se dalo prostor stroki, da bi se dalo prostor javni razpravi in tudi predstavniki, ki so bili iz teh, se pravi, in zavodov in šolstva in tudi ministrstva, so bili v bistvu za to, da bi se opravila širša javna razprava sploh o takšni temi, ki je res zelo delikatna, bom rekel kar, v bistvu problematična. In tu je dejstvo, da enostavno ne moremo zamižati oziroma kar preiti naprej. Morala bi biti opravljena javna razprava na to temo v tem Državnem zboru. In tudi glede na to, da vem, ne da mislim, ampak da vem, da imamo zelo dobri izobraževalni sistem, bi ga samo s takimi posegi v sestave sveta zavodov tudi dejansko porušili in tudi okrnili strokovnost oziroma tudi, bom rekel, kvaliteto izobraževanja in ostalih stvari. Zdaj, kar je meni tako malo prešinilo, ker poznam kar nekaj teh stvari oziroma tudi nekaj ravnateljev oziroma direktorjev, ki so se menjali na teh položajih, imam občutek, da ste vi tudi to pametno preračunali, da se bo v letu 2022 izteklo kar nekaj ravnateljem oziroma ravnateljicam in direktorjem oziroma direktoricam po teh javno-izobraževalnih zavodih mandati. Ker kolikor vas poznam, mislim, da ste imeli to zelo dobro preračunano, da je to tudi eden izmed razlogov, da pravzaprav tudi to želite izvesti zdaj, da boste lahko po nekem mehkem načinu opravili, bom rekel, zamenjave na teh položajih, na katerih si želite postavit oziroma tudi imeti svoje ljudi in se bojim tudi po politični poti. Dejstvo je, da ko se primerjamo z ostalimi, bom rekel, sploh državami po Evropi, je eden izmed sistemov sploh ta finski, ki dejansko res omogoča in želi in zaupa stroki. In dejansko ste s takšnimi predlogi, kot zdaj predlagate vi, dejansko samo dokazujete to, da v resnici ne zaupate stroki, tako kot govorite. Se pravi spet neka dvojna morala. Po eni strani govorite to, po drugi strani delate to. In tudi na tistem odboru zloglasnem, na katerem smo razpravljali, je bilo pravzaprav zelo očitno. Najprej smo poslušali predstavnike, se pravi, šolstva, izobraževanja, ki so povedali eno zgodbo in so si želeli tudi razpravljat na strokovni ravni. In potem smo poslušali tisto vašo politično zgodbo, ki smo jo tudi potem doživeli sami na svoji koži. In enostavno, še enkrat povem, glede na to, da vem, da imamo zelo kvaliteten in dober izobraževalni sistem in zelo kvaliteten in dober kader po vseh teh šolah oziroma javno-izobraževalnih zavodih, bi bil na vašem mestu ne samo hudičevo pozoren in, bom rekel, tudi pazljiv, ker boste porušili enega najboljših sistemov, ki ga imamo, in to je dejansko ta naš izobraževalni sistem, iz katerega potem res lahko črpamo, imamo bazen, ogromno strokovnjakov, tudi po svetu, ki potem dejansko dosegajo zelo odmevne in velike uspehe, pa tudi kar je zelo pomembno bo tudi država na ta račun imela precej boljše življenje in prihodnost. In še enkrat pozivam, da premislite, čeprav se bojim, da ste se že odločili, da boste to sprejeli in spravili naprej. Dajte poslušati, poglejte, saj vam je predstavnik ministrstva zelo jasno povedal, da ni prav da se dejansko zaničuje stroko, ki je zares kvalitetna in dobra. Ne razumem. Mogoče imamo res nesrečo, da imamo ministrico, ki bi bilo boljše da ne bi bila ministrica. Vem pa, da na ministrstvu dela ogromno ljudi, ki se spoznajo na stvari in ki vedo kaj delajo in tudi tisto kar delajo delajo zelo dobro. Tako da tega vašega predloga zakona ne bom podprl. Vi pa tudi premislite ali se splača uničevati prihodnost vaših in naših otrok, kakorkoli želite.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k temu amandmaju? Samo gospa Sukič? Izvolite.
Bom čisto kratka. Spoštovani poglejte, ko poslušam vse to, pa vse te argumente, ki to niso oziroma lažne argumente kar sem dokazala že v prvi razpravi, lahko potegnem en sam zaključek. Predlagatelji vpijejo o državnih šolah. Kaj pa je vloga učiteljev in staršev, se pravi predstavnikov neke skupnosti? Ja, to je tisti element, spoštovani, ki ravno javno šolo loči od državne šole, ker vi bi pač očitno imeli državno šolo z vplivom politike na šolo. Torej, državno. Vi ste tisti, ki bi iz javnih šol v resnici z vplivom politike delali državne šole z idejo, da se ravnatelje kadruje kar na Trstenjakovi. In če potegnem črto, vi bi torej državne šole imeli pod svojo komando, mi bi pa javne šole za vse. Kot bi vi radi imeli in to tudi počnete RTV državno RTV pod svojo komando, mi bi radi javno RTV za vse. In to je ta ključna razlika, spoštovani, med vami in nami. In zapomnite si to, ljudje to vidimo, ljudje to vidijo in razumejo kakšni so vaši nameni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo želi še gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Kot je že povedal moj kolega mag. Marko Koprivc v Poslanski skupini Socialnih demokratov tega predloga novele zakona ne bomo podprli. Ker pa je danes 30. oziroma ker pa je bila danes v predsedniški palači posebna slovesnost ob 30. obletnici sprejetja Ustave in ko je predsednik države Borut Pahor na tej prireditvi povedal, da je bila Ustava plod poglobljenega dialoga in sodelovanja političnih sil pred 30. leti lahko danes za to novelo rečem, da to ni plod ne poglobljenega dialoga v stroki niti ne sodelovanja med političnimi strankami, ampak enostranski ukrep, bi rekel, manjšinske koalicije, ki si vedno [[nerazumljivo]]nastrgano večino zagotovo kakšen glas več kot opozicija. Bi pa rad povedal še to, da je tudi Zakonodajno-pravna služba opozorila na spremembe, ki se nanašajo na dopolnitve poglavja v katerem se urejajo zbirke podatkov in varstvo osebnih podatkov. Kar grozljiv nabor teh podatkov, ki se bodo zbirali je v teh členih zapisano. In ker že govorimo o Ustavi in tej obletnici bi rad citiral mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki pravi: »Predlagane rešitev so nejasne in konsistentne do te mere, da ne zadostijo zahtevi po jasnosti in določnosti zakona iz 2. člena Ustave ter zahtevam 38. člena Ustave in bi jih bilo treba ponovno temeljito proučiti in pravno ureditev nadgraditi. V smislu te ustavne obletnice predlagam, da ta zakon zavrnemo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k temu amandmaju? [[Ne.]] Če ne, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 3. člen, ter amandma Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. Amandma Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev k 5. členu je vsebinsko povezan z amandmaji istega predlagatelja k 6., 7., 9. in 10. členu, zato bomo o vseh amandmajih k tem členom razpravljali skupaj, tako da dajem v razpravo sedaj 5., 6., 7., 9. in 10. člen ter amandmaje Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev. Želi kdo besedo? [[Da.]] Ja, predlagateljica, izvolite.
Hvala lepa. V zakonodajnem postopku smo sledili ugotovitvam oziroma priporočilom in ugotovitvam Zakonodajno-pravne službe ter pripravili amandmaje, s katerimi smo zadovoljili pripombe te službe. Menim, da bodo lahko zadovoljni vsi, kajti tudi sveti, torej mandati članov sveta se iztečejo normalno. Šele, ko bodo pač končani, se te sestave spremenijo. Gre za nek mehek prehod. Zakon v celoti tudi uvaja te prehodne določbe, s katero se vsi, vse spremembe uveljavijo postopno oziroma je zadeva bolj, je realistično zastavljena. Mislim, da je zakon dober, naravnan v dobro ljudi, v dobro tistih, ki delajo z našimi otroci, učenci, dijaki, kakor tudi tistimi, ki jih to zadeva. Hvala lepa.
Ja, hvala lepa. Zdaj, to je bila bolj zaključna beseda, kot pa razpravljanje o vsebini navedenih amandmajev, samo toliko za magnetogram, da bomo jasni. Želi še kdo besedo k tem amandmajem? [[Ne.]] Če ne, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, to je 15 minut po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O FINANCIRANJU OBČIN V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, zato za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, gospe Urški Ban, državni sekretarki na Ministrstvu za javno upravo. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, najlepša hvala za dano besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o financiranju občin, ki je predmet današnje obravnave, naslavlja dve dopolnitvi in sicer, 20.a člena, ter 26. člena Zakona o financiranju občin. Dovolite mi, da vam v nadaljevanju obe spremembi na kratko obrazložim. Prva se nanaša na rešitev, ki smo jo vključili že v Zakon o finančni razbremenitvi občin, kjer smo občinam z evidentiranimi romskimi naselji, kot korektiv oziroma popravek primerne porabe, dodatno namenili finančna sredstva v višini 3,5 procentov primerne porabe. Po sprejetju te določbe, se je pokazala potreba po spremembi takrat uveljavljene ureditve, predvsem v smislu odprave nesorazmerij, do katerih prihaja pri izračunu višine sredstev in jasnejšega zapisa, za kakšen namen lahko občine ta sredstva porabijo. Zato predlagana sprememba 20.a člena sedaj jasno določa, da gre za sredstva, ki jih občine prejmejo kot popravek primerne porabe zato, ker imajo zaradi obstoja romskih naselij, višje stroške svojega delovanja oziroma višje stroške, povezane z vzdrževanjem ter gradnjo infrastrukture v občini. Temelji namreč na dejstvu, da v enačbo za izračun primerne porabe občine romska naselja niso zajeta, veljajo pa nedvoumno za posebnost občine, ki le tem povzročajo dodatne stroške. Tako ostaja v veljavi načelo, da so ta sredstva občinam namenjena kot popravek primerne porabe in so nenamenska, torej občinam ni potrebno posebej poročati o njihovi porabi. Z novim drugim odstavkom pa smo določili dodatni kriterij pri določanju višine sredstev posameznim občinam. Tako so občine v statističnih regijah kjer indeks razvojne ogroženosti kot je določen v pravilniku, ki ureja razvrstitev razvojnih regij po stopnji razvitosti znaša več kot 125 upravičene do dodatnih sredstev. Druga sprememba pa se nanaša na dopolnitev nabora nalog, ki jih po 26. členu Zakona o financiranju občin opravljajo skupne občinske uprave in se sofinancirajo iz državnega proračuna in sicer na področje informatike katere pomen se tudi v javni upravi izrazito povečuje. Na ta način bo država dodatno prispevala k informacijski krepitvi občin, predvsem pri zagotavljanju novih storitev za prebivalce. Z novelo urejamo še dva redakcijska popravka v členu, ki določa način izračunavanja deležev sredstev občin za uravnoteženje razvitosti. Ne spreminja se način izračuna višine sredstev, ampak se odpravi pomanjkljivo pojasnilo posameznih sestavnih delov enačbe za izračun. To so vse spremembe, ki jih predlagamo s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o financiranju občin. Najlepša hvala za pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo, zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Branko Grimsu.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na svoji 61. nujni seji dne 21. decembra letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o financiranju občin. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka Ministrstva za javno upravo je v uvodni obrazložitvi opozorila predvsem na člen, ki ureja nekatere stvari v zvezi z občinami, ki imajo romska naselja in podrobneje določa kriterije za delitev sredstev, ki so jim namenjena, ter na tiste občine, ki imajo skupne občinske uprave in potem sodelujejo, ker se rešuje tudi s tem zakonom. Glede razprave je bilo največ razprave v zvezi z Romi in pa delitvijo sredstev, zlasti Levica je zagovarjala, da bi morala iti sredstva neposredno njim, preostali so in seveda tudi predlagatelj opozarjajo, da gre za občine, ki pač urejajo in skladno z načeli lokalne samoupravi same razporejajo sredstva s katerimi rešujejo svoje probleme, ki so posredno ali neposredno seveda povezani tudi z romsko problematiko. In pa, da ta rešitev, da so ta sredstva nerazporejena, se pravi, niso posebej namenska, je bila že prej v zakonu. Na koncu je ob glasovanju, sta bila sprejeta oba amandmaja, ki jih je vložila koalicija in na koncu je bil s 13 glasovi za in 2 glasova proti sprejet v drugi obravnavi celoten zakon v predloženem besedilu, ki ga dajem danes v sprejem. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi dobi besedo gospod Rudi Medved. Predstavil bo stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica, kolegice in kolegi! Pred letom dni smo v Državnem zboru pripeljali do srečnega konca finančno razbremenjevanje občin. Ta zakon je sredi pravnega nereda, ki ga več kot poldrugo leto sicer ustvarjata ta Vlada in koalicija s podporniki prava zgodba o uspehu. No, skoraj prava zgodba o uspehu. Zasnovali smo ga v Vladi Marjana Šarca v sodelovanju z najširšim konsenzom občin. Dopolnila ga je sedanja Vlada, ki je sicer v drugačnem položaju od prejšnje, saj jo fiskalno pravilo ne zavezuje. Zato je lahko dvignila letvico prvotno načrtovane finančne razbremenitve občin. Pomembno je, da so stroški občin nižji in malo je zakonskih rešitev, ki jih je z reklamacijo sposoben sprejeti ta Državni zbor. Tega je bil sposoben. V LMŠ smo sicer že ob sprejemanju opozarjali na nedorečenosti rešitev, ki jih je predlagala ta Vlada še posebej pri sofinanciranju občin z evidentiranimi romskimi naselji. Za nas je bil vprašljiv tedaj in je še danes že sam nabor teh občin. Menimo namreč, da mora biti za opravičenost do sofinanciranja izpolnjen pogoj, da ima občina romskega svetnika. Na ta način je zagotovljen tudi neke institucionalni okvir, da občina vprašanja povezana z romsko skupnosti poskuša reševati skupaj s skupnosti samo. Zgolj evidentirana romska naselja po našem prepričanju niso dovolj in puščajo odprt prostor za širjenje nabora občin upravičenih do sofinanciranja. Bodo pač evidentirale romska naselja, če bo možno dobiti kaj več denarja. Drug problem, na katerega smo v LMŠ opozarjali je, da namenskost uporabe tega dodatnega denarja za občine ni zapovedana in poraba ni v ničemer definirana. Če bi na tak način reševali denimo pokrivanje stroškov občin z veliko kilometrov hribovskih cest, kar pomeni tudi višje stroške vzdrževanja in zimske službe je to preprosto. To se, da izmeriti. Tukaj pa govorimo o dodanih stroških občin, zaradi romskih naselij, vendar zelo zelo ohlapno. Seveda imajo občine, zaradi tega dodatne stroške in tudi prav je, da jim država pomaga, vendar je nasprotje očitno. Država priznava občinam dodani denar s točno določenim namenom, namena porabe denarja pa ne predpisuje, ampak v tem trenutku in v tem zakonu urejamo zatečeno stanje, ki ga je prinesel Zakon o finančni razbremenitvi občin, opozarjanje za nazaj je torej bolj v smislu saj smo vam rekli. Sedaj praksa potrjuje, da smo imeli prav. V LMŠ zakonu ne bomo nasprotovali, ker upamo, da res odpravlja nejasnosti pri samem razumevanju ureditve sofinanciranja občin, ker Vlada sedaj priznava prav to, cel kup nejasnosti. Prepričani smo, da župani znajo in hočejo gospodarno porabiti vsak evro. Skoraj neverjetno pa je, da bi si tako po svoje tolmačili namen porabe denarja kot to v utemeljitvi zapišejo predstavniki Vlade. Če je res, da so ponekod mislili, da je denar namenjen neposredno romskemu prebivalstvu, če je res, da so ali pa so mislili denar deliti po gospodinjstvih v romskih naseljih kot subvencijo za plačevanje elektrike, vode in drugih storite, potem imamo z razumevanjem zakonskega določila resnično težave. Potem ste ob njegovi uveljavitvi to res izredno slabo ali pa nikakor skomunicirali z občinami in ne vem kako bi tak način porabe denarja lahko župani opravičevali pred občani.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Predrag Baković, predstavil bo stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Poslanki in poslanci Socialnih demokratov bomo predlog novele Zakona o financiranju občin podprli. novela prinaša nekaj stvari in sicer dopolnjuje se nabor nalog, ki se sofinancirajo iz državnega proračuna, potem je notri naveden tudi redakcijski popravek v 15. členu Zakon o finančnih razbremenitev od financiranju občin in pa je ureditev financiranja občin z evidentiranimi romskimi naselji. Po uveljavitvi Zakona o finančni razbremenitvi občin, katerega smo pred enim letom sprejeli z 81 glasovi za in je bistveno posegel v določila Zakona o financiranju občin, se je pokazala potreba po spremembi ureditve sofinanciranja pravic stalno naseljene romske skupnosti. Posamezne občine so opozorile na nesorazmerja, ki jih je povzročilo izvrševanje navedene zakonske določbe. Vlada je tako pripravila predlog, s katerim se želi določneje urediti sofinanciranje občin, ki jih imajo te občine zaradi zagotavljanja pravic stalno naseljene romske skupnosti. Predlagatelj ocenjuje, da se tako odpravlja dvom posameznih občin glede izpolnjevanja pogojev za uresničitev pravic romske skupnosti, hkrati pa je za določanje višine sredstev posameznim občinam dodan kriterij, ki se nanaša na indeks razvojne ogroženosti regij. V drugi obravnavi na odboru se je razvila razprava glede nadzora porabe teh nenamenskih sredstev, čeprav smo ta nenamenska sredstva opredelili že v omenjenem Zakonu o finančni razbremenitvi občin. Na tem mestu bi izpostavil, da gre za 25 občin z evidentiranimi romskimi naselji. Te občine imajo zaradi teh naselij dodatne obveznosti in seveda zaradi tega tudi stroške, zaradi česar je prav in nujno, da te občine prejmejo dodatna finančna sredstva. Socialni demokrati pričakujemo, da se bodo po uveljavitvi novele Zakona o financiranju občin odpravile ugotovljene pomanjkljivosti in da se bodo sredstva sorazmerno porazdelila občinam in da bodo te občine sicer ta nenamenska sredstva tudi ustrezno porabile. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Nataša Sukič bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav. Naj že uvodoma povem, da je ta predlog zakona za nas nesprejemljiv tako z vidika samega postopka sprejemanja kot glede vsebine. Kar se postopka tiče, ste v koaliciji ob asistenci predsednika Državnega zbora spet poteptali vzpostavljene demokratične standarde. Zakon, ki ga obravnavamo, se nanaša na financiranje občin, kjer živijo pripadniki in pripadnice romske skupnosti. Zakon o romski skupnosti določa, da morajo državni organi, nosilci javnih pooblastil in organi samoupravnih lokalnih skupnosti ob sprejemanju ali izdajanju predpisov in drugih splošni pravnih aktov, ko gre za urejanje položaja Romov, pridobiti predhodno mnenje sveta romske skupnosti. Neposrednega mnenja, kot smo slišali na odboru, v tem primeru ni bilo. Podobno velja tudi glede sprejemanja zakonov, ki se nanašajo na občine. Poslovnik je jasen. Vsak zakon, ki se nanaša na občine, mora predsednik Državnega zbora v mnenje posredovati občinam in jim za odziv določiti rok, ki ne sme biti krajši od 30 dni. V primeru tega zakona so bile omenjene zakonske in poslovniške določbe eklatantno kršene. Zakon je bil vložen v zakonodajni postopek 3. decembra letos in predsednik Državnega zbora je sprva ravnal skladno z veljavnimi pravili. Potem pa se je SDS odločila, da vloži zahtevo za sklic izredne seje in predsednik Državnega zbora je z novim dopisom to poslovniško, ta poslovniško določen 30-dnevni rok skrajšal na 15 dni in to kljub dejstvu, da je tako kratek rok možen izključno v primerih, ko se zakon sprejema po nujnem postopku in današnji zakon se ne. To je približno tako, kot da bi se temeljno pravno načelo glasilo, zakonske in poslovniške določbe se morajo spoštovati, razen če SDS zahteva drugače. In temu smo priča zadnji 2 leti. Namesto vladavine prava imamo vladavino SDS. To so nedopustne, nedemokratične in v celoti avtoritarne prakse, ki bi jih predsednik Državnega zbora moral in bi jih lahko zaustavil, pa jih ni. Za nas je nesprejemljiva tudi vsebina zakona. Zakon se nanaša na financiranje občin, kjer živijo pripadniki romske skupnosti. Veljavni 20.a člen Zakona o financiranju občin določa, da država občinam namenja dodatna sredstva za sofinanciranje uresničevanja ustavnih pravic stalno naseljene romske skupnosti. Današnji predlog pa določa, da bo država občini namenila sredstva za sofinanciranje obveznosti občin s stalno naseljeno romsko skupnostjo. Tako namenska sredstva spreminja v nenamenska. V razpravi na odboru se je pokazalo, zakaj ta sprememba, ker ste se lani v dikciji preprosto zmotili. No, dosedanjo pomoto smo v Levici lani podprli, ker je zaradi precizno definirane namenskosti pomenila dobrobit romski skupnosti. Ta sprememba o nenamenskosti pa je za nas absolutno nesprejemljiva. Bivanjski, socialni, kulturni in ekonomski položaj Romov je že zdaj preveč odvisen od dobre volje aktualne, državne in lokalne oblasti. Države in občine so sokrive za to, da številni Romi živijo v človeka nevrednih razmerah in namesto, da bi zagotovili namensko porabo dodatnih sredstev v dobrobit romske skupnosti bodo občine dodatna sredstva lahko porabile za karkoli; za gradnjo rondojev, postavitev javne razsvetljave, otroških igral, košev in tako naprej nekje na območju občine [[nerazumljivo]]Romi pa bodo še naprej životarili v komunalno neurejenih naseljih brez vode, brez elektrike, brez osnovnih pogojev za bivanje. Takemu slepomišljenju občin na račun Romov v Levici odločno nasprotujemo, zato zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Blaž Pavlin bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Poglavitna sprememba zakona je vezana na 20.a člen Zakona o financiranju občin, ki je decembra 2020 prinesla v Zakon o finančni razbremenitvi očin. Ta člen določa, da se občinam, ki imajo evidentirana romska naselja iz državnega proračuna zagotovijo sredstva za sofinanciranje uresničevanja ustavnih pravic stalno naseljene romske skupnosti. Sredstva se navedenim občinam za vsako proračunsko leto zagotovi v višini 3,5 % porabe občine. Z novelo se dosega bolj določeno in jasno razumevanje ureditve sofinanciranja občin, ki jih imajo te občine zaradi zagotavljanja pravic stalno naseljene romske skupnosti. Nekoliko spremenjeno besedilo 20.a člena nedvoumno določa, da gre za sredstva, ki jih občine prejmejo kot popravek primerne porabe zato, ker imajo zaradi obstoja romskih naselij višje stroške delovanja. Temelji namreč na dejstvu, da v enačbo za izračun primerne porabe občine romska naselja niso zajeta, veljajo pa nedvomno za posebnost občine. Zato se na podlagi te določbe občinam poleg primerne porabe zagotovijo še del dodatnih sredstev. Tako ostaja v veljavi načelo, da so ta sredstva občinam namenjena kot popravek primerne porabe in da so nenamenska, zato občinam ni treba poročati o njihovi porabi. Sedaj je namreč večkrat prihajalo do zmotnega tolmačenja, da so sredstva namenjena predvsem romskemu prebivalstvu v teh občinah. Pri tem je razumevanje določb v nekaterih primerih šlo celo tako daleč, da so sredstva delili po gospodinjstvih romskih naseljih kot subvencija za plačevanje elektrike, vode in drugih storitev, ki jih občine in država zagotavlja z javno gospodarsko službo. Z novelo se določajo tudi dodatni kriteriji pri določanju višine sredstev posameznim občinam. Tako so občine v statistični regiji, kjer indeks razvojne ogroženosti NUTS 3, kot je določen v pravilniku, ki ureja razvrstitev razvojnih regij po stopnji razvitosti za posamezno programsko obdobje znaša več kot 125 % upravičenih do dodatnih sredstev. Z novelo se dopolnjuje nabor nalog s področja informacijsko-komunikacijske tehnologije, ki jih opravijo skupine občinske uprave in se sofinanciranju iz državnega proračuna. V javni upravi se namreč povečuje delež nalog posameznih z umetno inteligenco in internetom, stvari, s katerim pa se povečujejo potrebe po kadrih, ki so sposobni nove naloge občinske uprave upravljati in izvajati. S tem pa se zagotovi strokovnost in preglednost pri zagotavljanju digitalnih storitev za prebivalce. V Novi Sloveniji bomo predlagane zakonodajne rešitve podprli, saj so v prid občinam z evidentiranimi romskimi naselji, ki imajo dodatne finančne obveznosti iz naslova urejanja bivalnih razmer in drugih izzivov romske skupnosti, pa tudi ostalih prebivalcev v teh občinah. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, državna sekretarka, kolegice poslanke in poslanci! Novela zakona o financiranju občin v prvi vrsti se nanaša na jasnejšo ureditev namena dodeljevanja sredstev, ki pripadajo občinam z evidentiranimi romskimi naselji. Približno eno leto nazaj je bil sprejet zakon o finančni razbremenitvi občin, ki je med drugim posegel tudi v določbe zakona o financiranju občin in določil postopek sofinanciranja uresničevanja pravic stalno naseljene romske skupnosti. Od uveljavitve omenjenega zakona se je v praksi pokazala potreba po spremembi ureditve sofinanciranja pravic romske skupnosti, saj je prihajalo do zmotnega tolmačenja določbe. Tako se s predlagano novelo zakona o financiranju občin bolj ustrezno določa način dodeljevanja sredstev, in sicer gre za sredstva, ki jih občine prejmejo kot popravek primerne porabe. Občine, ki imajo na svojem območju evidentirana romska naselja imajo namreč večji obseg dela in višje stroške delovanja. Predvsem gre za stroške občin, za ureditev bivalnih razmer Romov ter stroške vzdrževanja in gradnje infrastrukture. Dejstvo je, da je romska problematika precej kompleksna in jo je treba primerno nasloviti in učinkovito rešiti. Ker gre za nenamenska sredstva občinam o porabi navedenih sredstev ni potrebno poročati. Ob tem pa je bilo izpostavljeno, da lahko pride tudi do izkoriščanja dodeljenih sredstev za druge namene. Moram poudariti, da v SAB podpiramo namene, da se občinam v katerih živijo romske skupnosti dodelijo dodatna sredstva za ureditev položaja Romov. Verjamemo, da se lokalne skupnosti zavedajo svoje odgovornosti pri reševanju problemov. Dodajam pa, da v sklopu teh občin, ki jim ta sredstva pripadajo niso vključene vse občine z romskimi skupnostmi. Tako je, denimo, izvzet Maribor, kjer živi največ romskih prebivalcev, zato si v SAB želimo, da se romska problematika ustrezno naslovi tudi za Mestno občino Maribor. Novela prinaša tudi spremembe na področju sofinanciranja skupnih občinskih uprav, in sicer se med naloge, ki se sofinancirajo iz državnega proračuna, dodajo tudi naloge informatike. Pokazala se je namreč potreba po zaposlitvi novih kadrov na področju informatike. V stranki SAB se zavedamo, da je za kvaliteto življenja državljank in državljanov ključnega pomena kakovostno in učinkovito delovanje lokalne samouprave. Zato smo v letu 2020 tudi predlagali spremembe zakona o Triglavskem narodnem parku, v skladu s katerim parkovne občine sedaj dobijo tudi skupno 4 milijone evrov več na letni ravni. Razlike med občinami so še vedno prevelike, tako v kakovosti kot tudi v načinu delovanja. Zato je še posebej pomemben uravnotežen razvoj občin. Stabilne lokalne samouprave predstavljajo pogoj za uspešno delovanje države, zato morajo biti sposobne izpolnjevati svoje zakonsko določene naloge. Novela je po besedah predlagateljev usklajena z interesnimi združenji občin in bo občinam z evidentiranimi romskimi naselji omogočila lažje izpolnjevanje zakonsko določenih nalog, zato ji v Poslanski skupini SAB ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospa Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovana državna sekretarka! Danes imamo v obravnavi in odločanju vladni predlog novele zakona o financiranju občin. Zakonski predlog sledi cilju preglednejšega in učinkovitejšega postopka dodeljevanja sredstev občinam z evidentiranimi romskimi naselji. Povod za spremembo zakona, ki je občinam z evidentiranimi romskimi naselji kot popravek primarne porabe dodatno zagotovil sredstva v višini 3,5 % primarne porabe so bila številna opozorila občin na nesorazmerja do katerih je prihajalo pri izračunu višine sredstev. Dodatno so bile v določenem delu zakonske določbe napisane nejasno, saj so jih nekatere občine razlagale na način, da so sredstva namenjena delitvi po gospodinjstvih v romskih naseljih, kot subvencija za plačevanje elektrike, vode in drugih storitev, kar pa ni bil njihov namen. Novela zakona tako prinaša dve ključni spremembi oziroma dopolnitvi. Prva je sprememba 20.a člena, ki sedaj nedvoumno določa, da gre za sredstva, ki jih občine prejemajo kot popravek primerne porabe zato, ker imajo zaradi obstoja romskih naselij, višje stroške delovanja. Višje stroške, povezane z vzdrževanjem in izgradnjo infrastrukture, z urejanjem bivalnih razmer v romskih naseljih in stroške s številnimi drugimi izzivi, ki se dotikajo romske skupnosti. Občinam se torej poleg primerne porabe zagotavlja še del dodatnih sredstev, v veljavi pa ostaja načelo, da so ta sredstva občinam namenjena kot popravek primerne porabe in da so nenamenska. Z novelo zakona se določajo tudi dodatni kriteriji pri določanju višine sredstev posameznim občinam, vezano na indeks razvojne ogroženosti. Druga ključna sprememba zakonske novele pa je sprememba 26. člena, ki prinaša dopolnitev nabora nalog, skupnih občinskih uprav, ki se sofinancirajo iz državnega proračuna. Dosedanjim 11 nalogam se dodaja še področje informatike, s čimer se bo prispevalo k informacijski krepitvi občin, predvsem pri izvajanju storitev za občane. V naši poslanski skupini ocenjujemo, da gre v primeru te novele za potrebne spremembe, ki bodo omogočile jasnejšo ureditev sofinanciranja občin in s tem razvoj številnih slovenskih občin z romskimi naselji, ter tudi za hitrejšo digitalizacijo občinskih uprav, zato bomo predlog te novele Zakona o financiranju občin, podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Robert Polnar. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Decembra lani smo sprejeli Zakon o finančni razbremenitvi občin. Poslanci Poslanske skupine Desus smo bili takrat, tako kot danes, prepričani, da je osnova učinkovitega delovanja občin konsistenten sistem financiranja, z ustreznim obsegom finančnih virov, ki je sorazmeren s pristojnostmi lokalnih oblasti, ter ustrezen sistem proračunskega upravljanja. Urejanje razmerij med državo in lokalnimi oblastmi je kontinuiran proces, v katerem se nenehno dograjuje celota razmerij, ki so pogosto v konfliktu in medsebojni konkurenci za omejene finančne vire. Sistemski viri sredstev pogosto predstavljajo omejitve v hitrejšem razvoju lokalnih skupnosti. Medtem ko na drugi strani pričakovanja in zahteve občanov po kakovostnejšem javnem standardu, nenehno rastejo. Lokalna samouprava je eden od stebrov demokracije, zagotovljena je z Ustavo in predstavlja pomembno merilo za presojo demokratičnega razvoja države. Lani sprejeti zakon je med drugim bistveno posegel v določila Zakona o financiranju občin. Predlagane spremembe, ki jih danes obravnavamo, so posledica praktične uporabe zakona, njihov cilj pa je sprotno izboljševanje sistema financiranja zakonsko določenih občinskih nalog. Korekcija v enačbi, s katero se izračunava višina sredstev za uravnoteženje razvitosti občin, je povsem tehnične narave, bistveno pa je, da je bilo v letošnjem letu realiziranih 77 in pol milijonov evrov dodatnih prihodkov za občinske proračune. Pokazali sta se tudi potrebi po spremembi ureditve sofinanciranja pravic stalno naseljene romske skupnosti in glede sofinanciranja skupnih občinskih uprav. Posamezne občine, ki imajo evidentirana romska naselja, so namreč opozarjale na nesorazmerja, ki jih je povzročilo izvrševanje določbe veljavnega zakona. S spremembo Zakona o financiranju občin, bo po novem nedvoumno določeno, da se občinam z evidentiranimi romskimi naselji dodelijo dodatna sredstva kot popravek primerne porabe občine v višini treh in pol odstotkov vsakoletnega izračuna. Za voljo razreševanja vsakovrstnih zadev v teh naseljih imajo te občine potrebe po višjih sredstvih za redno delovanje. Bistveno pa je, da so ta sredstva nenamenska torej občinam ni potrebno poročati o njihovi porabi. Sofinanciranje delovanja skupnih občinskih uprav iz državnega proračuna je metoda za spodbujanje racionalizacije poslovanja s povezovanjem določenim funkcij med občinami, ki so geografsko blizu. Samostojno opravljanje določene funkcije bi jim namreč predstavljalo nesorazmerno velik strošek. Trenutno se sofinancira 11 različnih nalog sedaj pa se dodaja še 12 informatika za podporo skupnih projektov občin na informacijskem področju. Pri tem gre za sofinanciranje stroškov dela in materialnih stroškov. Lokalna samouprava kot posebno avtonomno javno-pravno področje je temelj družbene in državne ureditve v vseh sodobnih evropskih državah. Pri tem je ponovno uveljavljeno načelo subsidiarnosti, katerega izpeljava je decentralizacija javnih zadev oziroma pristojnosti na najprimernejšo raven in to načelo subsidiarnosti je pri tem odigralo ključno vlogo. Gre za stalni razmislek o delitvi pristojnosti glede urejanja in opravljanja javnih zadev med državo in lokalnimi skupnostmi. Formula delitve pristojnosti, da je najnižji ali temeljeni ravni oblasti vse, kar ne more biti boljše in učinkovitejše in racionalnejše uresničevano na višji ravni pomeni pa tudi, da država upošteva vlogo in položaj lokalnih skupnosti v političnem sistemu. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o financiranju občin. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Dušan Šiško bo predstavil stališča Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Zakonu ureja porazdelitev denarja, da bodo lahko občine, ki imajo manj Romov finančna sredstva ustrezneje prerazporedila. V Sloveniji se ne zavedamo problematike Romov, saj se ta težava vestno pometa pod preprogo. Prekmurski Romi so pokazali in dokazali, da se da prilagoditi slovenskemu narodu in hkrati ohraniti tako edinstveno kulturo kot je Romska. V jugovzhodnem delu Slovenije se jim pa drži štango tako lahko imamo mnogi lepo četico otrok samo, zaradi socialnih transferjev in ugodnosti. Recimo 9 članstva družina prejme mesečno več kot 4 tisoč evrov prejemkov. Menimo, da je prav, da se jim pipca zapre in da se vsa ministrstva tukaj uskladijo in stopijo skupaj, ker le na ta način se bo le-ta pereča problematika rešila. Ne se vse dajati na breme občin. Težavo vidimo tudi v izseljevanju iz občin oziroma problemu sobivanja Romov in ne Romov. Nadalje, če bi Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport uvedlo obvezno vsaj enoletno obiskovanje vrtca pred vstopom v osnovno šolo se bo Rome še pravi čas ujelo in bodo uspeli doseči, da se še kakšen otrok več šola dlje kot do 15 leta. Če pa se še vozniški izpit pogoji z osnovno šolo se bo te otroke prisililo, da naredijo osnovno šolo in se je bo postavilo v boljše temelje za nadaljnje življenje. Obe pobudi smo dali v Slovenski nacionalni stranki a za enkrat kot kaže ministrstva se tega bojijo realizirati. Nekatere občine, župani, poslanci, že dlje časa opozarjajo na neenakost, do katerih prihaja sedaj pri izračunu višine sredstev na kar smo v Slovenski nacionalni stranki že opozarjali. Potrebe in izzivi romske skupnosti so različne po Sloveniji ter občine do občin imajo različne dodatne stroške. Predlagana sprememba je dobrodošla, saj določa, da se občina z evidentiranimi romskimi naselji dodelijo dodatna finančna sredstva. Sredstva bi morala prejemati le tiste občine, ki imajo romskega svetnika. Tudi to pobudo smo dali. Takšen predlog smo dali v prejšnjem zakonu, pa ga je žal Državni zbor zavrnil. Občine, ki ga nimajo in ga ne želijo imeti, ne vem zakaj bi prejemali denar, kajti tudi legalizirana naselja bi morali imeti ne pa, da imajo nelegalizirana. Vse občine v Sloveniji, ki imajo Rome, imajo strošek, tako da dolenjskem, v Prekmurju kot v Posavju. Vsa romska naselja niso urejena tako kot se spodobi in so različno komunalno opremljena. Ponekod še vedno živijo Romi v kontejnerjih brez vode, elektrike, ogrevanja, drugod pa v pravih vilah ob katerih se bohoti še kakšen mercedez, audi in BMW, pa še mogoče kaj drugega zraven. V Mestni občini Krško se zavedamo preče problematike v zvezi z Romi oziroma romskimi naselji, ki med drugim povzročajo tudi večjo onesnaženost, nekatere regije v Sloveniji so bolj, druge manj ogrožene, zato jih ne smemo dati vse v isti koš. Slovenske občine imajo čedalje več denarja zaradi dviga povprečnin, kar je velik plus, zato se morajo razvijati v naslednjih letih pa četudi imajo romska naselja. V SNS menimo, da je vsaki občini v interesu vzdrževanje, gradnja infrastrukture, izgradnja komunalne infrastrukture in javne razsvetljave. Verjamemo lokalnim samoupravam, da bodo učinkovito izkoristila dodatna sredstva. Občine namreč najbolje vedo kaj potrebuje njihovo romsko in ostalo prebivalstvo.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Janja Sluga. Predstavila bo stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Finančni viri lokalnih oblasti morajo biti v sorazmerju z nalogami, ki jih določata Ustava in zakon. Tudi z naše ustavne zasnove občin izhaja, da naj bodo te sposobne samostojno opravljati lokalne zadeve oziroma zadovoljevati potrebe in interese svojih prebivalcev. Zato smo v tem mandatu kar pod dvema vladama obravnavali Zakon o finančni razbremenitvi občin katerega cilj je bil zmanjšanje stroškov in administrativnih bremen ter povečanje prihodkov občin za izvajanje njihovih obveznih nalog. Pri tem ni šlo zgolj za prihranke, ampak so odslej nekatere občinske pristojnosti opredeljene kot državne, s tem pa se je finančna obveznost iz občinskih proračunov prenesla na državni proračun. Prvotna verzija zakona se je nanašala na spremembe in dopolnitve devetih zakonov, z amandmaji pa smo kasneje posegli v določbe še treh, torej skupaj dvanajstih. Med drugimi tudi v Zakon o financiranju občin. Vanj je bil dodan poseben člen s katerim se sofinanciranje uresničevanje pravic stalno naseljene romske skupnosti ureja posebej oziroma izven izračuna primerne porabe občin. Ugotovljeno je bilo, da imajo te občine zaradi uresničevanja zakonskih pravic naseljene romske skupnosti v povprečju višje stroške kot običajne občine brez romskega prebivalstva. Vlada je tako letos na začetku leta sprejela dokončen seznam 25. upravičenih občin, ki imajo evidentirana romska naselja. Od leta 2017, spremenjeni 20. člen Zakona o financiranju občin namreč ni več vseboval določbe o sofinanciranju občin s stalno naseljeno romsko skupnostjo za namen uresničevanja njihovih pravic. Ker z Zakonom o romski skupnosti niso bile določene posebne pravice, zanje državni proračun občinam ni zagotavljal posebnih sredstev, pač pa so se sredstva zagotavljala na podlagi področnih zakonov ali politik. V mandatu 2014 do 2018 smo se odločili, da bomo aktivneje pristopili k izboljšanju položaja Romov v državi in smo si prizadevali za oblikovanje programskega in pravnega okvira za lažje vključevanje Romov v širšo skupnost. Takratna vlada je predlog zakona sprejela 1. marca 2018 in ga posredovala Državnemu zboru, a zaradi predčasnih volitev obravnave ni doživel. Žal se nobena od naslednjih 2 vlad ni odločila, da bi nadaljevala z zakonodajnim postopkom za tisti zakon. Zato smo spričo dejstva, da je odgovornost za položaj Romov deljena med občine in državne organe, sprejeli vsaj delno rešitev, s katero smo priznali, da imajo občine z romskim prebivalstvom predvsem zaradi romskih naselij višje stroške delovanja. Torej je določbo novega 20.a člena treba razumeti kot korektiv primerne porabe teh občin in ne kot plačilo za dejanske potrebe romske skupnosti v konkretni občini. Ker je šlo za delno rešitev, je določba žal različno razumljena, tudi na način, da so ta sredstva namenjena romskemu prebivalstvu oziroma da gre za določbo, ki ureja sofinanciranje uresničevanja pravic naseljene romske skupnosti. Popravek te določbe bomo podprli, a pri tem opozarjamo, da so ta sredstva sofinanciranja nenamenska in da se mora država zavedati, da s tem vprašanje položaja romskih skupnosti še vedno ni urejeno na celovit način. Če občine do neke mere lahko na primer naslavljajo bivanjske razmere romske skupnosti in komunalno opremljanje ter pokrivanje stroškov, povezanih z vzdrževanjem v naseljih, pa še vedno potrebujejo tudi pomoč države pri sofinanciranju izgradnje osnovne infrastrukture. Ukrepanje države je potrebno tudi, ko gre za ukrepe za preprečevanje odpravljanja posledic manj ugodnih socialno-ekonomskih okoliščin pripadnikov romske skupnosti in še bi lahko naštevali. Ne glede na dejstvo, da je ta vlada ustanovila delovno skupino za obravnavo romske problematike, ki je že pripravilo poročilo o svojem delovanju kot tudi nekatere predloge ukrepov, se bo enkrat za vselej treba odločiti, ali je še naprej smiselno ustanavljati ad hoc delovne skupine in vztrajati pri resorski razdrobljenosti urejanja posameznih ukrepov in dobri volji oziroma razumevanju posameznih [[…]] [[znak za konec razprave]] ministrov. Po naši oceni bi bilo bolj smiselno sprejeti pravno podlago za vzpostavitev zavezujočega medresorskega sodelovanja in financiranja ukrepov, ki ne bo prepuščeno zgolj odločitvam posameznih ministrov. To pa je moč storiti le s spremembami zakona. Glede na pomen zagotavljanja digitalnih storitev za prebivalce tudi na lokalni ravni oziroma ravni občin in tudi informacijske krepitve delovanja občinskih uprav pozdravljamo tudi [[…]] [[znak za konec razprave]] novi 26. člen. Na podlagi argumentov bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Še kot zadnji bo stališče Poslanske skupine SDS predstavil mag. Branko Grims. Izvolite.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav. Z novelo Zakona o financiranju občin, ki je danes pred nami, rešujemo 2 problema, in sicer prvi je, da dodatno sofinanciramo in urejamo kriterije za to v občinah, ki imajo romsko prebivalstvo, ki imajo romska naselja, in pa da dodatno sofinanciramo tiste občine, ki imajo skupne občinske uprave, in sicer v delu, ko gre za informatiko oziroma uvajanje informacijskih storitev za prebivalstvo. Posebna kvaliteta po naši oceni je to, da so sredstva, ki se namenjajo občinam, ki imajo romska naselja, nenamenska, da torej same občine skladno z načelom avtonomnosti, ki izhaja iz lokalne samouprave, odrejajo in odločajo, kam bodo sredstva namenila in kako jih bodo uporabila. To niso sredstva, ki bi bila namenjena romskemu prebivalstvu kot takemu, ampak občini za to, da uredi tiste ključne stvari, ki so v korist celotnega prebivalstva in na ta način seveda tudi zmanjša možnost konfliktov, uredi posamezne zadeve in obenem to kompenzira tiste dodatne stroške, ki praviloma izhajajo iz dejstva, da posamezna občina na svojem območju romska naselja pač ima. Iz vseh teh razlogov bomo v Poslanski skupini SDS predlagani zakon enotno podprli.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o njem bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez 15 minut v okviru glasovanj. Zato s tem prekinjam to točko dnevnega reda in 90. izredno sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 15. uri in 35 minut. (Seja je bila prekinjena ob 15.20.) (Seja se je nadaljevala ob 15.35.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 1., 2. in 3. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda – druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 12. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev k 2. členu. Obrazložitev glasu, v imenu poslanske, Luka Mesec.
Ja, hvala lepa. S tem amandmajem brišemo glavno spremembo te novele zakona in sicer, novela zakona spreminja sestavo svetov šol, za razmerja, ki je veljalo prej – 5 predstavnikov zaposlenih, torej učiteljev, 3 predstavniki lokalnih skupnosti, torej občine, 3 predstavniki staršev. Zdaj, zakon izenačuje na 3:3:3, prvotna rešitev zakona pa je bila, da bi razmerje med predstavniki občine in predstavniki učiteljev obrnili. Se pravi, 5 »občinarjev« in 3 učitelji, kar bi seveda pomenilo, da župan in njegovi možje pridobijo samo še en glas na strani staršev ali pa učiteljev in imajo večino, s katero lahko imenujejo ravnatelja in seveda spreminjajo ureditev v šolah. Mi predlagamo, da razmerje ostane tako, kot je, ker rezultati, ki jih dajejo slovenske šole, so dobri. Leta 2018 je bila narejena raziskava PIS-a [[?]] , v kateri je sodelovalo 79 držav in izkazalo se je, da so bili slovenski petnajstletniki, v vseh treh preizkusih, torej bralni, matematični in naravoslovni pismenosti, nadpovprečni v primerjavi z državami OECD. Pri naravoslovni pismenosti sta od evropskih držav boljše rezultate od naših učencev in učenk imeli le še Finska in Estonija, pri matematični pismenosti pa od omenjenih dveh samo še Nizozemska in Švica. Skratka, naši učenci in njihovi rezultati so v vrhu Evrope in v vrhu Evrope so zaradi tega, ker slovenske šole dobro delujejo. Slovenske šole dobre delujejo, zaradi tega, ker je v njih očitno kadrovska politika prava in kadrovska politika je v njih prava zaradi tega, ker imajo učitelji prevladujočo besedo. In drugič, zaradi tega, ker smo politiko pustili pred vrati šol. Ta novela zakona pa prinaša samo eno stvar in ima samo en namen, to je okrepiti moč politike v šolah. Zadnjič je nekdo rekel, eden od zagovornikov zakona, da, kakšna politika, lepo vas prosim, saj govorimo vendarle o lokalnih skupnostih, pa občinah, tam pa vendarle ni politike, saj tam ljudem tudi [[?]] hočejo samo dobro, kajne in tako se [[?]] postavil, [[znak za konec razprave]] da imamo politiko in njeno nasprotje je dobro. Če je to mentalna slika, s katero uvajate to spremembo v šolo, vam bom samo to rekel, to je tako razvrednotenje 5 tisoč let evropske misli. Mislim, to je tako, pač, ja, ne srednji, mislim, to je vrnitev v, nekam, v železno dobo, mislim [[…]] Tako da, kar hočem povedat je, ta amandma bomo seveda podprli, ker [[znak za konec razprave]] slovenske šole dobro delujejo in če nekaj dobro deluje, potem tega ne spreminjaš, ta Vlada pa to spreminja samo zato, da bi v zadnjih izdihljajih dobila politični vpliv v slovenskih šolah.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 46. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 46. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev k 5. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmaji istega predlagatelja k 6., 7., 9. in 10. členu. Če ta amandma ne bo sprejet postanejo navedeni amandmaji brezpredmetni. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 46. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanskih skupin Levica, LMŠ, SD, SAB in Nepovezanih poslancev k 5. členu ni bil sprejet so postali amandmaji istega predlagatelja k 6., 7., 9. in 10. členu brezpredmetni. Končali smo z glasovanjem o amandmajih z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada niste opozorili, da bi bil, zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Lidija Divjak Mirnik.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Zakaj menimo, da je potrebno v LMŠ ta zakon zavrniti. Prvič, ker gre pri tem predlogu preprosto za politizacijo šolskega prostora. Drugič, ker predlogu nasprotuje celotna šolska stroka. Tretjič, ker je bil sam postopek tega zakona, kar se nas tiče sporen, zato, ker ste nas preglasovali pri predlogu javne predstavitve mnenj, preglasovali ste nas pri predlogu, da zakon obravnavamo po normalnem postopku in ste si izglasovali skrajšani postopek, čeprav bodo stvari, ki so v tem zakonu seveda začele veljati nekatere tudi ne boste verjeli 2024. Četrtič, ker ste na odbor vsakih 5 minut prinesli novi predlog in je to približno izgledalo kot na tržnici, kjer se je trgovalo iz 533 ste prišli na 322 sedaj na koncu ste si pa izglasovali 333. Petič, ker smo v LMŠ proti politiki lokalnega mešetarjenja proti politiki nagrajevanja pravih ravnatelj in poskusa potrjenja tistih ta drugih, ki niso najbolj pravi in ki niso všeč kakšnemu od županov v naših šolah oziroma občinah. In tudi zato, ker bi morali se v tem trenutku tudi v Državnem zboru učiteljem zahvaliti za svoje delo in za tisto delo, ki so ga storili v času Covid-a, ker če ne bi bilo takšnih učiteljev kot jih imamo tudi tisto famozno najboljše izobraževanje na daljavo kot nam ga želi prodati brez hrbtenična ministrica seveda ne bi bilo uspešno. Za to bi se ji morali tukaj zahvaliti ne pa ji za nagrado jim vzeti besedo v svetih šol in jim vzeti dva predstavnika. To je zavržno in to je nedopustno, zato seveda v LMŠ ostro nasprotujemo takšnemu načinu sprejemanja zakona kot ste si ga zamislili v koaliciji. Jaz si srčno želim, da bi tudi tisti, ki ste kao kvazi opozicija to ugotovili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Koprivc v imenu poslanke.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Po udaru na javne medije, po uradu na neodvisno policijo se je koalicija v svojih zadnjih vzdihljajih odločila za udar na javno in kvalitetno slovensko šolstvo. Koalicija namreč želi prid politike napram stroki spremeniti strukturo upravljavskih organov slovenskih šol. Želi povečati vpliv političnih veljakov, kar je nedopustno in nesprejemljivo je pa povsem v skladu z delovanjem te Vlade in Janšizma v zadnjem letu in pol. Naj ob tem povem, da je predvsem nedopustno in nesprejemljivo, da je bil tudi postopek nedemokratičen, da ste dejansko na odboru utišalo opozicijo, da ste se odločili za nujni postopek kljub temu, da gre za temeljne spremembe upravljanja slovenskega javnega šolstva, da ste preslišali stroko, preslišali ste učitelje, preslišali ste sindikat, preslišali ste ravnateljske organizacije. In edina zveličavna, ki ve, kaj je pravilno za slovensko šolstvo, je Slovenska demokratska stranka. Nedopustno in zavržno. In ob tem naj izpostavim še to, da bi mogli tako pomembne zakone pisat v vladi, ministrstva. V ministrstvu je poleg politikov tudi stroka. Zakon pa je napisala Mojca Škrinjar skupaj s prijatelji iz SDS. Zato bomo Socialni demokrati glasovali odločno proti tovrstnim rešitvam. In zagotavljam vam, da bo po koncu janšizma konec treba narediti tudi tovrstnim praksam in spremeniti nazaj veljavo, postavit nazaj veljavo stroki in učiteljicam in učiteljem. V Sloveniji imamo odlično šolstvo in ne bomo dopustili, da ga neka iliberalna klika v letu in pol uniči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Luka Mesec v imenu poslanske.
Ja, hvala lepa. Zdaj ta zakon je, tako kot je bilo zdajle večkrat slišalo, bil sprejet oziroma je sprejeman v popolni odsotnosti kakršnegakoli dialoga z vpletenimi. Vsi, dobesedno vsi, ki kaj vedo o slovenskem šolstvu, so se opredelili proti, ravnatelji, učitelji, pedagoški inštitut, oddelek za pedagogiko. Kogarkoli boste vprašali, ki kaj ve o slovenskih šolah, je proti temu, proti temu, da se to spreminja. Razlog je pa preprost, prej sem že v stališču povedal. V Evropi imamo 2 ekstrema. Na Finskem, ki uživa sloves, da so tam šole na svetu najboljše, šolstvo praktično v celoti prepuščajo učiteljem, ki vedo, kaj počno. V Makedoniji pa imate pač politični sistem, ki je nastavljen tako, da ko se zamenja vlada, se zamenjajo tudi vsi ravnatelji. Rezultate enih in drugih šol dobro poznamo. Mi smo bili zdaj bližje finskega modela, vi nas pomikate k makedonskemu modelu. Zakaj točno? Verjetno ne zaradi tega, ker bi bilo to v korist učencev. Verjetno ne zaradi tega, ker bi mislili dobro, kot je zadnjič omenil tisti predlagatelj, ki sem ga prej citiral. In iz vseh teh razlogov bomo seveda glasovali proti, ker jaz ne vidim v tem zakonskem predlogu čisto nobene druge stvari kot poskus okrepitve politike v šolah, političnih strank. In zakaj točno ta koalicija to dela? Ja, menda zaradi tega, ker imajo stranke, povezane s slovensko desnico, precej več županov kot druga stran in bo priročno, da bodo županovi ljudje imeli malo več besede v šolah, kot so jo imeli do zdaj. Od tega ne bo nobenih koristi razen tega, da si mogoče obetate, da boste lahko vzgajali generacijo, ki bo idejno bližje vam, ampak kot rečeno, danes bomo nasprotovali, po volitvah pa upam, da to stvar čim prej reverziramo v stanje, kjer bo se s prihodnostjo naših otrok ukvarjala stroka, ki je za to usposobljena in izobražena, ne pa tisti, ki bi radi [[…]] [[znak za konec razprave]] od tega imeli politične koristi.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Alenka Bratušek v imenu poslanske skupine.
Tudi v stranki SAB bomo seveda glasovali proti tem spremembam. Spremembe niso bile pripravljene v pogovarjanju s stroko. Spremembe niso bile pripravljene na ministrstvu. Spremembe so bile pripravljene v Poslanski skupini SDS. Edini namen tega vašega zakona je, da boste pač v enem zamahu pred volitvami zamenjali vse svete zavodov, od vrtcev pa naprej. Jasno je treba povedati, da so bile vaše prve tendence seveda še veliko bolj brutalne. Večino ste si želeli zagotoviti v teh svetih javnih zavodov. Z amandmajem ste to nekoliko omilili. Nas seveda čudi, da urejate te stvari, ki so bile urejene, namesto da bi urejali stvari, ki bi jih morali. Namesto da bi se ukvarjali z epidemijo, da bi ljudem povedali, kaj bo naslednji teden med prazniki veljalo, en dan pred ali pa dva dni pred začetkom praznikov ljudje ne vejo, kaj bodo lahko, kaj ne bodo smeli. Zakona o nalezljivih boleznih niste bili sposobni pripraviti v pol leta od zadnjega glasovanja, ko ste ga sami zrušili. To so stvari, o katerih bi se v Državnem zboru morali pogovarjati nujno. Ta stvar, o kateri zdaj glasujemo, vsekakor ni bila tako nujna. Se pa strinjam, bo pač po volitvah treba marsikaj spremeniti oziroma popraviti. Še enkrat, v naši poslanski skupini bomo seveda glasovali proti.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. V lastnem imenu Nataša Sukič.
Ja, spoštovane in spoštovani, pri tem zakonu je šlo vse narobe postopkovno, vsebinsko pa itak vemo. Skratka postopkovno. Ni bilo predstavitve javnih mnenj, vse skupaj je izsiljeno. Izsiljen je nujni postopek. Ni bilo niti predstavitve vseh poslank in poslancev, ki smo se prijavili k besedi, ker nam preprosto beseda ni bila dana in smo bili preskočeni, kar je eklatantno kršenje Poslovnika Državnega zbora. In seveda po hitrem postopku mudi se vam še pred novem letom politiko vtakniti v šole na način, da si boste izbirali ravnatelje po lastni meri. Seveda jaz na take rešitve, kjer bodo v manjših krajih župan, župnik in pa izbranec ravnatelj odločali o vsem, ne morem pristati in bom glasovala proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Naloga odgovorne politike je zagotavljati avtonomijo in robne pogoje za delovanje sistemov in subsistemov. Vi ste seveda svetlobna leta daleč od tega, vi hočete zamenjati vse. Ampak kmalu bo prišel dan, ko bodo v veliki meri zamenjali vas, in jaz se že veselim tega lepega sončnega dne, čeprav bo mogoče takrat aprila lilo kot iz kabla. Glasoval bom proti. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. S tem zakonom bi rada vladajoča koalicija iz svetov šol pometala dva od petih učiteljev samo zato, da okrepi vpliv politično nastavljenih občinskih nameščencev v teh svetih šol. V Levici seveda nasprotujemo temu, da se šole podreja politiki. Še najmanj, kar slovenske šole potrebujejo, pa so okrepljeni vplivi lokalnih veljakov stranke SDS, znani tudi po svojem mafijskem delovanju. Ironično je, da smo v razpravi lahko poslušali grmenje desnice, ki ta zakon predlaga, češ, kako imamo pri nas državne šole. V resnici je ravno močan vpliv skupnosti v obliki predstavnikov učiteljev in staršev v svetih šol tista razlika, ki javno šolo opredeljuje kot skupno dobro in ne kot zgolj državno šolo, s katerimi mešetari politika. In take naj slovenske šole, torej javne šole, tudi ostanejo. Glasoval bom proti temu zakonu, ker ne želim, da ravnatelje šol v tej državi nastavljajo na Trstenjakovi.
Hvala lepa. Besedo ima Branislav Rajić.
Hvala. Ta predlog zakona zmanjšuje število predstavnikov stroke v svetih vrtcev in šol in daje večino odločevalcem, ki jih nastavlja politika. S tem bo ogrožen obstoj strokovne avtonomije v svetih vzgojno-izobraževalnih zavodov. Koalicija s tem udejanja vladno agendo podjarmljanja pedagoške stroke, udejanja agendo narekovanja modelov mišljenja in vzpostavitve sistema, ki je prvi korak do novodobne inkvizicije. Predlagatelji niso pristali na javno predstavitev mnenj, ampak 25 tisoč zbranih podpisov zaposlenih v vzgoji in izobraževanju so pa več kot to - javna predstavitev strokovnih mnenj, pa tudi množična. Ta predlog je nevaren, ker pelje v navajanje otrok, da ponotranjijo diktatorski princip, in pelje tudi v ustrahovanje ter obvladovanje učiteljev in ravnateljev. Krinka digitalizacije je katalogiziranje vseh otrok, katerim lahko celo iz vladnega kabineta pošiljajo pisma, podobna tistim, ki jih danes dobivamo vsi na lastne stroške. Nove rodove bodo skušali odtrgati od miselnosti njihovih družin, če te mislijo drugače kot veliki brat, zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Matjaž Nemec ima besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane, spoštovani! Na seji odbora je bilo kar nerodno spremljati potek seje, pa ne samo zaradi incidentov, ki so se dogajali zaradi spornega vodenja odbora in sprejemanja odločitev, ki so tako pomembne ne samo zaradi tega, ker tako pomemben zakon, ki se s prejema v Državnem zboru, ne more in ne sme biti predlagan s strani ideološko obremenjenih poslanskih skupin kot je SDS, ampak zaradi tega, ker je celotna stroka, celotna stroka, celotna stroka proti spremembi zakona. Edina zveza, edina organizacija, ki se je opredelila za, je bilo združenje mestnih občin, če se ne motim, vse ostale strokovne institucije, ustanove, so bile proti. Torej, spoštovane in spoštovani! Janšev režim počasi prodira v vse sisteme in podsisteme naše družbe. Tukaj ne govorimo več o policiji, ne govorimo več o tožilstvu, ne govorimo več o gospodarstvu, govorimo o tem, da politika vstopa v odločanje kdo bo nadzoroval delovanje in usmerjal delovanje vrtcev, šol, ponavljam, vrtcev, šol. Torej, absolutno ne smemo podpirati tovrstnih manir kajti ta režim ne spada v Evropo, ta režim mora čim prej ostati preteklost. Čas je za demokracijo, čas je za svobodno Slovenijo v smislu, da se politika umika tistim, ki prihajajo iz stroke, ko se odloča o prihodnosti naših otrok. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič.
Hvala predsednik za besedo. Sedaj, če pustimo na strani dogajanja na odboru in trgovanje od prvotnega predloga 533 do 322 do na koncu političnega konsenza, kot je rekla predlagateljica, kjer bi naj bili vsi zadovoljni, očitno pa ne bodo le naši otroci, če pustimo Zakonodajno-pravno službo, ki je mnenje napisala na več kot desetih straneh, če pustimo ob strani informacijsko pooblaščenko, ki opozarja kaj je vse narobe s tem zakonom, kjer so vse kršene neke pravna podlage glede zbiranja osebnih podatkov, imamo danes na izbiro ali bomo glasovali proti temu zakonu in poslušali združenje ravnateljev osnovnega in glasbenega šolstva, združenje ravnateljev vrtcev, skupnost vrtcev, filozofske fakultete, pedagoški inštitut, se pravi, vso stroko, ali bomo glasovali za in poslušali samooklicano vednico vsega, kot je danes ta predlagateljica, ki je ob tem tudi dejansko žalila vso to stroko. Moja odločitev je zelo lahka, poslušal bom stroko in seveda glasoval proti temu škodljivemu zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz bom glasovala proti temu zakonu, kajti SDS ob desantu na vse javne inštitucije povozi vse, povozi Ustavo, Poslovnik, stroko, demokracijo, celo kolegij predsednika Državnega zbora, povozi mnenje sindikatov, ravnateljev, itn. Nič ni pomembno. Država je za njih plen in tako si vse javno predstavljajo kot državno po sistemu država to sem jaz, si bodo podredili zdaj na hitro tudi šolski sistem. To moramo preprečiti in seveda, ko bo enkrat padel Janšizem, bomo imeli veliko dela, da bi spet državo spravili v normalo, kajti poudariti je treba, javno šolstvo, javno zdravstvo, javna RTV, javna STA, policija, morajo ostati v rokah stroke, depolitizirane in nikakor ne v rokah Janšizma kjer bodo, ne vem, predavali o liku in delu vašega velikega vodje, tam boste pa v muzej jih postavljali nekakšne spomenike z ogromnimi kipi največjega kvazi osamosvojitelja. Šolski sistem mora ostati nevtralen, svoboden in brez vmešavanja politike, zato bom glasovala proti. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za 46, proti 42. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Obrazložitev? Obrazložitev v imenu poslanske skupine Dejan Židan. V lastnem? Kdo v imenu poslanske skupine? Ugotavljam, da ne. V lastnem imenu mag. Dejan Židan, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Oglasil sem samo zato, da pojasnim zakaj bom glasoval za. Ker je razlog tudi vem, da do spremembe tega zakona prihaja na pobudo županov in njihovih sodelavcev prekmurskih občin. Ti župani so naši župani, so namreč spoznali, da je pri financiranju nekaterih stvari, ki so povezane z romsko problematiko potrebno nekaj stvari razjasniti. Kot klub pomurskih poslancev takrat sem imel celo možnost, da kor predsednik kluba pomurskih poslancev smo organizirali tako srečanja prekmurskih županov, kakor prekmurskih županov s pristojnim ministrom Boštjanom Koritnikom. Izpeljali več potrebni akcij in posledica je sprememba, ki upošteva stanje na terenu in tudi ki upošteva razvojno razvitost posameznih občin. Posledica tega je tudi, da s tem zakonom kljub vsemu še vedno razvojno ogroženo Prekmurje prihaja dodatno milijon in pol evrov letno. Zato na tem mestu povem, bom glasoval za zakon, ker je to zakon, ki je usklajen s prekmurskimi župani in tudi v imenu Prekmurja se ministru Boštjanu Koritniku tokrat zahvaljujem, ker nam je prisluhnil. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Nataša Sukič.
Spoštovani! Saj sem že v stališču pa na odboru pojasnila, bom pa še enkrat povedala zakaj bom glasovala proti. Zato, ker prihaja do velike spremembe 20.a člena. Namreč, lani je bila dikcija jasna. Šlo je za namenska sredstva, za pomoč Romom v občinah kjer živijo Romi. Sedaj se pa spreminja ta dikcija, da gre za nenamenska sredstva za pomoč občinam v katerih živijo Romi. Kar pomeni, da lahko župani po lastni presoji ali pa občinski sveti po lastni presoji ta sredstva namenijo za karkoli. Se pravi, lahko tudi za rondo kjerkoli v tej občini, ne pa nujno za pomoč Romom, čeprav sredstva prihajajo na račun Romov. In zato bom seveda glasovala proti.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti 8. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju člana in namestnika člana sveta za sistem plač v javnem sektorju. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Želi predsednik komisije Ivan Hršak besedo za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa? Ugotavljam ,da ne. Želite besedo predstavnik poslanskih skupin? Tudi ugotavljam, da ne. Želite besedo poslanke in poslanci? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa s katerim se v svet za sistem plač v javnem sektorju za dobo 4 let kot predstavnika Državnega zbora imenujeta Zmago Jelinčič Plemeniti za člana in Rudi Medved za namestnika člana. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti 12. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajajo na obravnavo predloga sklepa o razrešitvi in imenovanju predsednice Odbora za gospodarstvo ter o razrešitvi podpredsednice in imenovanju podpredsednika Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Stranka modernega centra. Želi besedo predstavnik Poslanske skupine Stranke modernega centra? Kolega Perič, imate besedo.
Ja, spoštovani predsednik, jaz bi prosil za proceduralno. In sicer moj postopkovni predlog bi bil, da v skladu s Poslovnikom bi prosil za 10 minut pavze.
Pred odločanjem v skladu s Poslovnikom jaz predlagam, da vsaj to razpravo, če želi še kdo besedo zaključimo pa, potem pred glasovanjem dobite 10 minut pavze. Besedo ima predstavniki poslanskih skupin. Brane Golubović, vidim, da dviguje roko. Imate besedo.
Hvala lepa. Že 9 mesecev se v tem Državnem zboru krši 33. člen Poslovnika tako, da so porušena razmerja med poslanskimi skupinami v delovnih telesih. Ta ne odražajo razmerij med poslanskimi skupinami. Koalicija s svojimi partnerji zaseda bistveno več mest v delovnih telesih tudi predsedniških in podpredsedniških kot bi ji pripadalo in na ta način se dogaja to, da je njihov glas bistveno močnejši kljub temu, da imajo bistveno manj članov v poslanski skupini. Naj dam samo primer. Poslanska skupina SMC je 9 mesecev nazaj na neki način se zmanjšala iz 10 na 7 poslancev oziroma mislim, da je bilo iz 8 na 5, se opravičujem, pa še vedno obdržala dva predsednika, Desus ima 4 poslance ima dva predsednika in podpredsednika Državnega zbora in vse to vpliva na postopek pri sprejemanju različnih aktov v Državnem zboru, zato v LMŠ tega predloga, če bo do tega glasovanja prišlo ne moremo podpreti, ker menimo, da je prej treba urediti ta razmerja. Če bomo dovolili to prakso še v naprej pomeni, da smo postavili neke standarde, ki pa niso pravi in jaz si ne želim, da kdo v naslednjem mandatu upošteva te standarde, da koalicija dobi v KNOVS skupaj z nekim satelitom večino, da koalicija, ki je manjšinska skupaj z nekimi sateliti dobiva večino v različnih delovnih telesih to tako ne gre in zato tega predloga v LMŠ ne bomo podprli in ne bomo podprli nobenega predloga dokler se znotraj te hiše ta razmerja ne uskladijo tako kot morajo biti in kot veleva parlamentarna praksa. Hvala.
Hvala lepa. Nataša Sukič v imenu poslanske?
Ne, v svojem.
Ne, potem bi dal prednost tistim, ki predstavljajo stališča poslanskih skupin. Maša Kociper ima besedo.
Ja, v imenu poslanske. Hvala lepa, predsednik. Pridružujemo se mnenju kolega Golubovića. Mi smo takrat, ko je prišlo do teh sprememb večkrat opozarjali, da Poslovnik Državnega zbora ločuje dve situaciji. In sicer eno je četrti odstavek in drugo je peti odstavek 33. člena. Jaz trdno verjamem in Poslanska skupina SAB, da v tem Državnem zboru ni spoštovana dikcija četrtega odstavka 33. člena Poslovnika, ki pravi, da je pri določanju število članov v vseh delovnih telesih, ki pripadajo posamezni poslanski skupini potrebno upoštevati velikost, število članov posamezne poslanske skupine, ob določitvi mest v posameznem delovnem telesu pa razmerja med poslanci vladajoče koalicije in poslanci opozicije. Razmerje med poslanci opozicije in koalicije definitivno ni ustrezno zastopano. Mi vemo, da imajo nekatere male poslanske skupine nesorazmerno veliko članov v pomembnih odborih in v Poslanski skupini SAB sedaj ob naslednji spremembi želimo ponovno opozoriti, da je to nedopustno. To res lahko vodi k nekim novim praksam, kjer si bo vsakokratna koalicija totalno uzurpirala odbora in potem ne bo mogoče sploh več normalno delati. Tudi zato, ker je Poslanska skupina SAB pridobila novega člana prosimo oziroma da se čim prej opravi novi razrez in da pri tem razrezu se vzpostavijo ravnovesje kot jih zahteva Poslovnik. Hvala lepa.
Hvala. Matej T. Vatovec ima stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala, predsednik. Naše stališče je seveda podobno. Poglejte, od razpada Poslanske skupine SMC, ko je pač formirala Poslanska skupina nepovezanih, pa že prej imamo v bistvu tukaj na delu neko nasilje manjšinske koalicije nad v bistvu Poslovnikom Državnega zbora. Ta poslovnik jasno določa, kako bi moral biti razrez delovnih mest narejen. Večkrat smo seveda to izpostavili, skušali razložiti koaliciji, da na tak način vzpostavlja tudi nevaren precedens, če želite, v tem Državnem zboru in da pač ta razmerja bistveno vplivajo na zakonodajne postopke. Mi, če bi imeli recimo v Mandatno-volilni komisiji ustrezno razmerje med koalicijo in opozicijo, ne bi čez 4 dni odločali o 2 nezakonitih sklepih za imenovanje nadzornih in programskih svetnikov Radiotelevizije Slovenija, ker pač ne bi bili izglasovani. In podobno je pri številu različnih sklepov in tudi zakonov, ki na tak način gredo skozi postopek in pridejo v Državni zbor. In na tak način je to seveda nesprejemljivo. Sedaj Poslanska skupina SMC v bistvu samo dela rošado znotraj tega preostanka, ki je v tej lupini PS SMC. Dejstvo pa obstaja, ali vam res pripadata 2 predsedniški mesti. Ja, po [[nerazumljivo]]vam ne. Ali imate res pravico do 2 članov v posameznih odborih glede na to, da je poslanska skupina velika 5 mest? Ja ne. In v bistvu stanje se ohranja in tudi ta predlog sklepa, ki so ga danes sporočili iz Poslanske skupine SMC, v bistvu samo spreminja imena pri predsedujočih in podpredsedujočih v 2 odborih, mi se pa soočamo z eno resno in problematično situacijo in to je to, da se pač v tem Državnem zboru v zadnjem letu in pol vrši posilstvo nad poslovnikom in nad vsemi demokratičnimi standardi, ki smo jih poznali v preteklosti. In s tega stališča tudi v naši poslanski skupini ne bomo podprli teh menjav, čeprav je seveda vseeno, zato ker so v bistvu že v osnovi v nasprotju s Poslovnikom Državnega zbora.
Hvala lepa. Še kdo stališče poslanske skupine? Ugotavljam, da ne. Besedo dajem poslankam in poslancem. Nataša Sukič ima besedo.
Ja hvala, spoštovani. Saj se pridružujem vsem tem argumentacijam, ki so bile izrečene. Poglejte, priča smo popolnemu razpadu oziroma popolni uzurpaciji tega Državnega zbora, popolnemu razpadu sistema, popolnemu razpadu poslovnika. So seje, kjer poslovnik absolutno ne velja več, kjer niti poslanke in poslanci niti razprav ne dobimo, skratka. In zdaj neka Poslanska skupina SMC, ki se vse bolj krči, bi imela še kar naprej isto zastopstvo, tako v delovnih telesih kot seveda pri funkcijah v teh delovnih telesih. To enostavno ne gre. In jaz mislim, da bi bil čas, da se sestanete in da se razrez naredi tako, kot mora biti po pravilih. In potem se bo videlo, koliko predsedniških in podpredsedniških mest pripada recimo Poslanski skupini SMC. Tako da v tem trenutku je to nevzdržno in abotno je že, to je taka anomalija, da je nisi videl. In jaz bom seveda glasovala proti.
Hvala lepa. Tina Heferle ima besedo.
Ja, jaz bom samo na kratko zelo plastično predstavila morda tistim, ki nas spremljajo preko ekranov, zakaj sploh danes o tem odločamo. Dejstvo je, da je kolegica Udovč izstopila iz stranke Konkretno, prejšnje stranke SMC, vstopila v neko drugo stranko. In dejstvo je, da so kolegi očitno, kolegi iz SMC, Poslanske skupine SMC, ker stranke ni več, ob tem nekoliko užaljeni. In zdaj z vso silo, močjo pač na demokratičen, bojda demokratičen način branijo ta položaj, ki naj bi jim pripadal. Branijo predsedniški položaj Odbora za gospodarstvo. Če pogledamo iz druge plati, je v dejanskem smislu Poslanska skupina SMC izgubila enega člana, se pravi tvori, čeprav formalno kolegica Udovč ni izstopila iz poslanske skupine, ampak če ne bi bilo tako, potem danes ne bi odločali o tem predlogu za menjavo predsednika odbora. In če pogledamo dejansko stanje, tvori Poslanska skupina SMC vsega skupaj 4 člane. Za primerjavo, Poslanska skupina LMŠ tvori 14 članov, pa imamo v Odboru za gospodarstvo vsi enako število članov. Se pravi, SMC, ki ima 4 poslance, ima 2 predstavnika v Odboru za gospodarstvo, LMŠ, ki ima 14 poslancev, pa ima tudi 2 predstavnika v Odboru za gospodarstvo. Skratka to je tisto nesorazmerje, ki v bistvu zelo bode v oči in kar seva ven. In v resnici je glas Poslanske skupin LMŠ na Odboru za gospodarstvo, pa tudi še kje drugje, ampak govorimo o Odboru za gospodarstvo, praktično trikrat več vreden kot glas Poslanske skupine LMŠ-ja. In praktično to v resnici pomeni eno - da Poslanska skupina SMC s trikrat večjo močjo predstavlja del volivcev, ki so jih izvolili. Pa če spomnimo, so velik del volivcev tudi že izgubili tekom mandata zaradi menjave pozicije in tako naprej. Skratka to so razmerja, ki so do te mere porušena, da bi v resnici res morali karte še enkrat na novo premešati, če želimo zagotoviti neko demokratično delovanje Državnega zbora. Kajti dejstvo je, to smo danes že slišali, da Poslovnik Državnega zbora, ki je mala ustava, nam veleva, zapoveduje, da so vsa delovna telesa sestavljena tako, da odražajo moč poslanskih skupin v Državnem zboru. In še enkrat, ko ima Poslanska skupina SMC dva predstavnika v enem odboru, pa tvori štiri člane, na drugi strani pa Poslanska skupina LMŠ s prav tako dvema predstavnikoma v odboru, ki tvori 14 poslancev, je to višek od viška. In zadnji čas je, da se usedemo, gospod predsednik, to tudi apel vam, da še enkrat skličete delovni posvet, in na novo oblikujemo v vseh odborih, ne samo v Odboru za gospodarstvo.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Bom mnogo krajši kakor si nekateri predstavljate. Tako bom rekel. Zelo pozorno sem gledal obraze. Mimogrede, da zadostim postopkovnim pravilom, glasoval bom proti. Zelo pozorno sem gledal tele obraze na oni strani ob poslušanju te kritike kršenja poslovnika, nesorazmernosti. In večina jih gleda v telefone in v tla. Ker jim je nerodno, ker jih je sram. Ker vedo, da je to prekleto res. [[nemir v dvorani]] Ampak bom povedal, zakaj je prekleto res. Spomnite se obdobja, ko je tamle gor sedel predsednik Borut Pahor. Tamle v zadnji klopi kolega Tanko se bo spomnil, pa verjetno še kakšen poslanec, ker ostali so na zasluženih ministrskih mestih, kako ste obstruirali več mesecev zaradi nesorazmernosti razdelitev mest v odborih in komisijah. Ker je za vas bilo to nezakonito in kaj ti jaz vem kaj še vse. Na kolenih vas je Borut Pahor prišel prositi, da za božjo voljo pridite, da se bo vzpostavila demokracija v Državnem zboru. No, seveda [[…]] Kolega Krivec, vem, da je težko poslušati, pa nerodno, pa težko je srce. Ampak tamle si moral za ušesa vleči gospoda Periča na stran zato, da si mu par stvari razložil, kako te stvari grejo. Temu se reče v metafori za ušesa vleči, ja, to, kar ima moč največja koalicijska stranka kot vodja te koalicije in ki je v resnici odgovoren za tole spakedranščino, ki se dogaja v Državnem zboru. Večkrat sem že ponovil, pa bom še enkrat, ker vam to nič ne pomaga. To pa je, vi, ki želite, da se izvaja demokracija, morate najprej spoštovati formo, kar pomeni pravila igre. Potem se pa lahko mi pogovarjamo o vsebini. Ampak vi niste niti toliko dostojni in sposobni, da sploh veste, kaj je forma, kaj šele, da bi jo spoštovali. In to vas bo na koncu odneslo – malenkosti. Nobena stvar nikoli ni padla zaradi velikih zgodb, zaradi teh malenkosti boste na koncu padli. Seveda bom glasoval proti. In spomnil vas bom ali pa vas bodo spomnili, odvisno, karkoli se bo že zgodilo 24. aprila, ko se bodo na novo mešale karte. In ko boste jokcali nekateri, ki ne boste mogli dobiti odborov na določenih pozicijah. Še enkrat ponavljam, rekel sem jasno naglas, spomnil vas bom ali pa spomnili vas bodo.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Sem mislil, da bo Jani omenil, saj tudi na začetku mandata 2014 takrat zaradi neke biomase v začetku SDS-ovci niste vzeli kar bi vam pripadalo. Potem čez čas vas je verjetno malo zasrbel denar, pa Janša vas malo premika in kaznuje na ta način kdo je bolj pri koritu kdo je manj in takrat ste potem hoteli svoje in smo se vam umaknili. Toliko se spomniš Dani, verjetno? Se? Ne, si pozabil. Sedaj kolegica Tina je malo zakomplicirala, ampak veste jaz ko gledam to, naj bi oproščeno, dva poslanca iz Izole sta po rasti malo manjša. In po tej logiki očitno v Desusu pa v SMC še enega poslanca [[nerazumljivo]]Mislim, da če mi sprejmemo sklep, da je to pozitivna diskriminacija, ki jo podpiramo v Državnem zboru jo bom jaz podprl. Hvala.
Poglejte, prosim, dajte prosim vas ne iti na osebni nivo, ker res ni dostojno. Zmago Jelinčič ima besedo.
Hvala lepa. Jaz ne vem, meni se zdi gospa Udovč še ni stopila iz poslanske skupine, ni dala izstopnice iz poslanske skupine. Ona je šla samo iz stranke v drugo stranko. To se pravi, je še zmeraj članica Poslanske skupine in ostaja stališče in vse skupaj tako kot je bilo. Ne vem zakaj vsa ta klobasarija pa prerivanje tukaj, če je dejansko stanje enako kot je bilo pred mesecem dni.
Kolega Jelinčič, dajte si nosek pokriti, no. Kolega Bandelli ima besedo.
Predsednik, hvala za besedo. Jaz nisem hotel niti omeniti te reči, ker mislim, da je to stvar vaša, to je stvar vašega kolegija. In sem upal, da boste tudi sami to stvar rešili, ampak ker mesec in mesec in meseci je mimo in nič se ne rešuje, ker paše tako. Veste tudi več ne pravilnika ne pravil, to je postala čista tržnica. Tržnica. Tu se trguje z glasovi, samo to. Oni pustijo na miru enega, ki ve da bo dobil glas bilo kje. In to se jim izplača. V financah ima SMC, ki ima 4 člena in pol, ker jaz nisem razumel še kakšen status je petega člana, ker ne razumem če je SMC, če je nekaj konkretno ali konkretnga niti ni v registru. Javno na televiziji je rekla, da bo samostojna poslanka, javno na televiziji pred vsemi [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Sramota, da poješ besedo tri ure kasneje, ker veš da boš izgubil vse privilegije. Sedaj si misli, da bo ostala predsednica enega odbora, kar ne vem, mene itak ne zanima, je pa nepošteno do SAB, ki imamo pa 6 poslancev in enega predsednika, v Desusu pa 4 poslance, 2 predsednika in enega podpredsednika državnega zbora. To je pa sramota kaj se to dogaja. In to se ne sme dogajat [[…]]Mislim, tu ni več nobene morale tukaj v tem parlamentu. In naj bo to jasno. Ni pošteno. Ampak da ni pošteno s strani SDS to že vemo, marsikaj, ko se ne spoštuje ne zakone se ne spoštuje nič. In očitno tudi pravilnika. To sedaj izgleda sedaj to. Ampak mene zanima nekaj, kako boste glasovali sedaj za razrešitev? Ali se vam splača ali se vam ne splača? Ali boste dobili glas od polovičke poslanke ali, ne vem, kaj drugega? To zanima tudi mene kaj se bo zgodilo tukaj. Ker jaz še sedaj, oprostite, nisem razumel kaj je? Ali obstaja še SMC? Ne obstaja? Je konkretno? Na registru nisem videl nič še neizbrisanega, ne novega, ker sem pregledal register vsak dan, vsaj da bi vedel kje smo [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Imam register tukaj notri, ti ga pokažem sedaj takoj v minuti, samo ti ne poznaš, podpiraš digitalizacijo, ne veš kaj je digitalizacija [[…]] [[Smeh v dvorani]] V glavnem predsednik, jaz sem hotel samo to povedati, dajte rešiti to zadevo. Jaz mislim, da je zadnji čas, da resnično [[…]], saj res manjka štiri mesece do volitev, ampak vsaj toliko obraza naj ima ta SDS, vsaj toliko obraza, da pošteno porazdeli sile v raznih odborih in komisijah. Samo to. Ker sedaj ni pošteno in konec. Hvala.
Nataša Sukič, mislim, da se je tudi za postopkovno [[…]]Ne? Ter [[…]]Ja [[…]]
Mislim, hotela sem samo prosit, če lahko mogoče, ampak me je potem že preskočil, kolega Bandelli, mogoče vi pojasnite, ker jaz več ne morem oziroma nisem vedela ali, bi lahko replicirala v bistvu, kolegu Jelinčiču, da pač, zakaj delamo tak cirkus? Ja seveda ga delamo, saj so razrezi ves čas napačni, saj 5 ali pa 4 pa pol, je čisto vseeno, je že prej bilo preveč teže, pri teh mesecih. To sem samo hotela reči. Hvala.
Kolega Trček, postopkovni predlog.
Ja, moram imet postopkovno. Poslušam vse tole, pa prosil bi, predsedujoči, da kolege opozorite, da nismo žaljivi do ljudi, ki garajo na tržnici, ker če bi na tržnici bilo četrt toliko »kažina«, kot bi rekel Marko, bi prišla sanitarna inšpekcija, bi prišla tržna inšpekcija in bi tak človek s tržnice moral it. Hvala.
Hvala lepa. Maša Kociper ima besedo.
Jaz se tudi nisem mislila več oglasit, ampak je seveda Marko na svoj tipičen način opozoril na problem, ki je tukaj bistvo. Po eni strani gre za nepravično razdelitev na splošno, med poslanskimi skupinami, kar smo prej opozorili vodje, na drugi strani gre pa za eno res bizarno situacijo, ki bi jo mi vsi tukaj morali skupaj razrešit. Gre za to, da naš Poslovnik ne določa, da v primeru, ko nek poslanec, ki je bil izvoljen na neki listi in vemo, da v tej državi, pri tem proporcionalnem sistemu, si izvoljen zaradi stranke, to sem že večkrat povedala, kdor se tolaži, da je izvoljen zaradi sebe, naj izvoli to še naprej delat. Izvoljen si zaradi stranke in nekdo, ki je bil izvoljen zaradi stranke, lahko potem, to se je zgodilo pri gospodu Polnarju, čez eno leto ali pa čez 3 leta, kot se je zgodilo pri gospe Udovč, se tem volivcem te stranke odpove, izstopi iz stranke, v primeru gospe Udovč stopi v drugo stranko, to na televiziji celo javno pove, naš Poslovnik pa ne dovoljuje, da bi ga lastna poslanska skupina lahko izločila. To govorim zato, da bojo ljudje vedeli. Se pravi, poslanec, ki je izstopil iz tvoje stranke, pravzaprav izneveril volivce, se lahko iz lastnih koristi, kot je to v teh primerih, odloči da ne bo izstopil iz poslanske skupine in poslanska skupina, v tem primeru je to Poslanska skupina SMC, je zdaj talec svoje bivše poslanke, ki si želi še vedno imet neko predsedniško mesto in ki želi še vedno imet neke privilegije, hkrati pa ni več članica te stranke oziroma kaj so zdaj konkretno ali kaj so, po drugi strani pa koalicija, ki bi mogla skupno kaznovat tako ravnanje poslanca, kateregakoli, in reči, zaradi vseh nas, ki smo lahko jutri v takšni situaciji, takšno vedenje ne moremo tolerirat, bo zdaj to zaradi te tržnice celo morda, kakor zdaj vidim te razprave, celo dopustila in to je res noro. Mi moramo nujno spremenit Poslovnik. V trenutku, ko izstopi nekdo iz stranke, mu mora prenehat članstvo v poslanski skupini in to bi morali vsi skupaj narediti in zdaj, zdaj me prav zanima, kaj bo s tem glasovanjem. Dajmo pustit, da gospa Udovč izsto [[…]], da neha, da nima več teh funkcij, pa da vidimo, mogoče ji bo pa SDS dal kako funkcijo, pa bomo potem sploh videli, kje je. Naj bo volivcem jasno, kaj zastopa en poslanec. Če bo gospa Udovč dobila novo predsedniško mesto od koalicije SDS, to je njihova pravica, teh mest imajo veliko, je to njihova pravica, legitimna, ampak, ljudem bo pa jasno, kaj se je zgodilo, da ni več SMC ali sedaj konkretno kaj bolj sredinsko morda, ampak zdaj, zdaj je precej bolj desno in da to ni dobra država. Naj bodo razmerja jasna.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan se je prijavil k besedi.
Ja, hvala gospod predsednik za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, še enkrat lepo pozdravljeni! Moram povedati, da tudi sam imam težavo, v bistvu, kako sploh glasovati, zato, ker od daleč to vse skupaj zgleda kot borba znotraj enega plemena in to ne plemena, ki je na strani opozicije, ampak plemena, ki podpira Vlado, ki bi že davno morala biti preteklost. Moram pa povedati onim vašim kolegom, ki ne vidite tako dobro na sredino, kot jaz. Že vizualno stanje gleda grozno. Monika s telesom v eno stran, Mateja v drugo stran. Ena bo zlezla vsak čas v SAB, druga v LMŠ. Že fizično je težko to gledati. Kako se takih osnovnih stvari kot je to, da če kdo izstopi ven iz poslanske skupine naj izstopi tudi v resnici ne pa, da sedaj mi čustveno stanje ene poslanske skupine, ki ji niti imena več ne vemo rešujemo tako, da o tem razpravlja 90 poslank in poslancev. Meni je čisto vseeno kaj se znotraj SMC, ki ga več ni dogaja, ampak dajte v bistvu dogovoriti na ta način, da ne gledamo te žalostne slike ena v eno smer druga v drugo smer. Mislim jaz sploh ne razumem, tudi recimo Mateja, moram povedati, če izstopiš izstopiš. Ne moreš izstopiti na način, da ne izstopiš.
Kolega Židan, prosim vas, ad personam ne delajte tega, ni korektno.
Ja bom pa do konca povedal, če lahko, ker vi svoje naloge ne opravljate.
Ne, prosim vas.
Odbori niso več sestavljeni v skladu z usmeritvijo Ustave in vi ste prvi, ki ste branik Ustave [[…]]
Res je, res je kolega Židan [[…]]
[[…]]ne pa, da igrate nekega vmes
[[…]]res je, samo prosim vas [[…]]
[[…]]mediatorja med nami tam, kjer to ne sodi. Hvala.
Poglejte, prosim vas, ne spuščajte se na osebni nivo. To nikamor ne vodi. Tu ni nihče na Kazenskem sodišču, zato da ga, ne vem kaj, sedaj bičate ali karkoli podobnega. Dejstvo je, da bomo morali delovna telesa spet ponovno razporejati, od tega bomo odvisni od neke voljne večine, ki ima ali pa nima nekega demokratičnega občutka, do sedaj ga ni imela, ampak to je to. Ne pa osebno, prosim vas. Kolega Koprivc, ima besedo.
Hvala lepa. Predsednik, ne razumem vas kako se naj ne spuščamo na osebni nivo, če odločamo o eni konkretni osebi. Ne vem pač pojasnite mi, če je možno drugače. Bi pa rad izpostavil tukaj, da gre za širšo problematiko, ki se ni začela z izstopom Mateje Udovč, ampak z vstopom SMC in Desus v vlado Janeza Janše in s tem z izdajo volivk in volivcev. Namreč, ti dve stranki sta se jasno zavezali, da tega ne bosta naredili. In, ko sta to naredili so jih pač volivci in to so ankete zaznale nagradili v narekovajih in so stranke izginile iz odličja. In ker strank javno mnenje ni več zaznavalo je pač zavladala velika panika in so se začele stranke razbijati na tisoč kosov. Eden del je šel prvi ven, ko je to videl, drugi del malo pozneje in sedaj je šla Mateja Udovč. Gre pa za to, da je to vse skupaj podaljšek SDS-a. Spoštovane kolegice in kolegi ne se slepiti. Iščete rešitve, jaz sem siguren, da volivci pač vedo kaj ste naredili, ampak vse skupaj je nepomembno. Gre za to, da boste še teh nekaj mesecev zagotavljali podporo in večino SDS in vladi Janeza Janše. Dajte se prosim zmeniti meni je iskreno povedano popolnoma vseeno, ker dejstvo je, da razmerje sil glede vodstva delovnih teles v Državnem zboru že nekaj časa ne ustreza dejanskemu sorazmernemu položaju poslank in poslancev koalicije in opozicije, ampak jaz mislim, da so tudi v teh nekaj mesecih pred volitvami te zadeve ne bodo rešili. Ste pa smešni, res ste smešni. Kot je rekel kolega Židan tam se gledata druga mimo druge vsi skupaj pa ste zakuhali to, kar imamo Janšizem. Hvala lepa.
Bojana Muršič, ima besedo.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. V trenutni sestavi Državnega zbora imamo izrazito nesorazmernost v delovnih telesih zasedenost v delovnih telesih, na kar že opozarjamo moram reči že več kot leto dni. Ti izstopi, vstopi, prehodi iz enega poslanca k drugi poslanski skupini mislim to dejansko poruši vso to ravnotežje, ki ga pač imamo. Matična delovna telesa so izjemno pomembna v nadaljnjem zakonodajnem postopku. Če gre za nesorazmernost na matičnem delovnem telesu in potem pride do preglasovanja, potem lahko ta zakon v nadaljnjem postopku tudi je sprejet in to je velika, velika težava. Zato bi absolutno že zdavnaj moral biti novi razrez, ampak glede na sestavo, ki jo imamo je vprašanje kaj se bo vse skupaj dodajalo in če želimo nekako vzpostaviti neke ponovna ravnovesja je zadnji, zadnji čas, da se ponovno vzpostavi ravnovesje v delovnih telesih in se tudi ugotovi kdo je v koaliciji in kdo je v opoziciji, kajti imamo stranke, ki imajo podpisane dogovore z vladajoče koalicijo imamo tudi manjšinca, ki podpirata to Vlado, kar se kaže tudi iz vseh teh glasovanj in tudi ta dva manjšinca sta velikokrat tehtnica pri glasovanju v Državnem zboru. In tu so težave in to so velike težave. Ne osporavam seveda, saj manjšinca imata povsem enako pravico kot je, ampak manjšinca odločata o večini državljank in državljanov v Republiki Sloveniji. Zato absolutno je potreben ta ponovni razrez. Vsekakor pa, v kolikor kdo se pač odloči, da izstopi iz poslanske skupine oziroma iz stranke, ki moral vzeti to na znanje in potem prevzeti tudi vse konsekvence, ki pač so, se usesti v zadnjo klop in ravnati tako kot pač ti veleva ta poslanski mandat. Je pa res malce smešno. Imamo na drugi strani Poslansko skupino SMC. Stranke SMC več ni, ker se je preimenovala v Konkretno. Ne vem ali še ni vpisana v register, potem še je za razumeti, da se ta poslanska skupina ne preimenuje. Kajti v prejšnjem mandatu smo imeli preimenovanje poslanske skupine Mira Cerarja v Poslansko skupino Stranko modernega centra, pa vem, da je šlo izjemno, izjemno hitro. A tukaj sedaj jaz enostavno več ne vem. Poslanska skupina SMC še je, imamo pa že stranko Konkretno, pa tudi predsednik in Konkretno bi naj bila pravni naslednik stranke SMC. Tako, da tu je zdaj malce nenavadno. [[nemir v dvorani]] Jaz bi prosila, da povem svoje mnenje do konca, kolega Pojbič. Kajti jaz vas vedno poslušam, nikoli ne govorim. In res absolutno to, kar imamo v tem Državnem zboru v tej sestavi Državnega zbora, je res nenavadno, noro in enostavno res je čas, da gremo že enkrat na volitve. V kolikor pač do volitev predčasnih ne bo prišlo, končno bi bil že čas, da bi bil 24. april in da nekako volivke in volivci povedo, kdo si zasluži, da sedi v tem Državnem zboru, kdo je potem koalicija, kdo je opozicija. Hvala.
Hvala lepa. Še vedno ima Poslansko skupino SMC, da bo jasno. Nisem obveščen o kakšnem drugem imenu. Violeta Tomić ima besedo.
Ja, če se naj navežem na predhodnico, konkretno so zafurali Slovenijo. Stranka, ki je prišla v ta Državni zbor z obljubami po vladavini prava, antijanšizmu in vsem, je zdaj ta trenutek tukaj, kjer je. In je zelo žalostno. Jaz vas samo pozivam, gospod predsednik Državnega zbora, da vendarle upoštevate pozive opozicijskih predstavnikov, ki so jih dali, in naredite nov razrez. Kajti stanje je nevzdržno. Janšizem in ta sistem ohranjajo glasovi poslancev neobstoječih strank. In to je problematično zato, ker se sprejemajo zakoni, ki so izjemnega pomena za državljane in državljanke Slovenije. In je nedopustno, da ta parlament sploh ne odraža volje ljudstva. Pa naj vas spomnim, da se je začelo že pri izstopu gospoda Polnarja iz DESUS-a, pa še vedno vodi odbor. Še več, vedno ima stališča v imenu DESUS-a, ki se je tej poslanski skupini že odrekel. Torej kaj so zdaj oni? Poslanska skupina DESUS-a, neodvisna frakcija? Mislim, res ne gre. In to, da se je zgodilo zdaj z gospo Udovč, je samo nadaljevanje te prakse, ki vodi v popolno anarhijo in zakon močnejšega. Tako, da jaz vam polagam na srce, dajmo se usesti, dajmo vrniti malo razuma in vzpostaviti nek sistem, ki bo vzdržen, pa čeprav štiri mesece pred volitvami. In res upam, da bo spomladi nam zasijalo sonce. Hvala.
Hvala lepa. Še? Kolega Koprivc, vi ste že razpravljali. Še kdo, ki ni? Zaključujem razpravo. Preden pa preidemo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Odboru za gospodarstvo razreši predsednica Mateja Udovč in imenuje za predsednico Mojca Žnidaršič, v Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor pa se razreši podpredsednica Mateja Udovč in imenuje za podpredsednika Gregor Perič, pa odrejam 10 minut pavze. Sejo nadaljujemo ob 16. uri 50 minut. (Seja je bila prekinjena ob 16.39.) (Seja se je nadaljevala ob 16.50)
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo sejo. Prehajamo torej na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za 50, proti 22. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 90. izredno sejo Državnega zbora.