Prosim vodje poslanskih skupin, da zagotovijo udeležbo poslank in poslancev na seji, ker smo še vedno nesklepčni. Čez pet minut, najkasneje, bom začel ugotavljati sklepčnost seje državnega zbora. Spoštovane kolegice in kolegi! Dober dan, dobro jutri morda, za nekatere. Pričenjam nadaljevanje 7. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Zmago Jelinčič, Bogdan Barovič, Zoran Gračner, Dušan Vučko, Feri Horvat, Maksimiljan Lavrinc, Jaša Zlobec Lukič, Vili Trofenik, Leopold Grošelj, Bogomir Zamernik, Majda Zupan, Dorijan Maršič za popoldanski del, Jože Avšič, Jože Špindler za pričetek seje, Ivan Kebrič od 15.00 ure dalje, Alojz Peterle, Janez Janša. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Kartice so vstavljene in "kvorum" prosim, če pritisnete. Prisotnih nas je 45. Tako, da še enega smo sedaj dobili, vidim. Prehajam na ugotavljanje sklepčnosti, drugič. Zdaj, "kvorum". Tretje ugotavljanje bo ob 10.30 uri.
Začenjamo tretje ugotavljanje prisotnosti na seji. Prosim vas, če ste lahko pozorni, ker sedanja tehnična sredstva zahtevajo malo več pozornosti kot doslej. Ali lahko prosim poslanke in poslance, da nekako ugotovijo, da smo v naši skupni dvorani, kjer bi danes poskušali kaj narediti. Recimo gospa in gospod tamle. Namreč, zakaj sem tako zoprn - ker je treba pritisniti. Saj zaradi mene se lahko pogovarjate. Da bomo sklepčni, veste. Ugotavljamo sklepčnost. "Kvorum", prosim, pritisnite. Tretjič. Zdaj upam, da bo uspelo, ker nas je dovolj. Ugotavljam, da nas je 58. Pohvaljeni. Zbor je sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije. Lepo pozdravljam! Današnje nadaljevanje 7. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo včeraj prekinjene 6. točke dnevnega reda - predloga strateških ciljev razvoja trga dela do leta 2006, politika zaposlovanja in programi za njihovo uresničevanje. Zatem bo zbor prišel na obravnavo 7. točke, to je predloga zakona o preprečevanju pranju denarja, in potem naprej po dnevnem redu, razen točk 8 in 15, za kateri smo se že dogovorili, da ju bomo opravili v sredo 27.6. z začetkom ob 10.00 uri. Včeraj smo pri 6. TOČKI DNEVNEGA REDA ostali pri predstavitvah stališč poslanskih skupin. Sprašujem, ali želi katera od poslanskih skupin predstaviti svoje stališče. Tu imamo gospoda Vizjaka najprej iz SDS. Potem je gospod Delak iz DeSUS-a. Še kdo? Da, gospa Širca. Prosim, gospod Vizjak. SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana predstavnica ministrstva za delo, družino in socialne zadeve! V Socialdemokratski stranki pozdravljamo strateški dokument, ki je pred nami, oziroma tudi celovit sistematični pristop k eni od najbolj perečih problematik v Sloveniji, to je k reševanju problema brezposelnosti na dolgi rok, kajti problemi zadnjih let kažejo, da reševanje tega problema brezposelnosti ni enoznačno, enostavna in kratkoročna naloga, da je to proces, ki traja vrsto let, saj je potrebno reševati probleme, ki so dolgotrajno rešljivi in ne kratkotrajno rešljivi. Zato še enkrat poudarjam, da v Socialdemokratski stranki Slovenije pozdravljamo tak sistematičen strateški pristop in bomo dokument tudi podprli. Hkrati imamo pa tudi nekaj pomislekov oziroma tudi nekaj vprašanj in nekaj mnenj ob tem dokumentu. Prvo, kar bi povedal, je to, da se nam med tistimi tradicionalnimi problemi v Sloveniji, ki povzročajo tako brezposelnost, kot je dolgotrajna brezposelnost, kot je brezposelnost mladih, kot je tudi nizka stopnja izobrazbe, nizka izobrazbena stopnja in s tem posledično brezposelnost, menimo, da je en pomemben segment te brezposelnosti in tudi problema brezposelnost staršev z majhnimi družinami oziroma staršev, ki skrbijo za majhne predšolske otroke in seveda tudi, zlasti pa te otroke do treh let starosti. Pri tem zlasti mislimo na matere, to se pravi na ženski del prebivalstva. Kajti ta problem je iz leta v leto bolj pereč. Vemo, da smo v sistemu tržnega gospodarstva, vemo da delodajalec gleda na delavca predvsem iz tega profitnega vidika in bistveno manj iz nekega socialnega oziroma nekega človeškega vidika in zato se obnaša preračunljivo in seveda zaposluje tistega, ki mu lahko ob delu več da, kar pa prav gotovo starši z majhnimi otroki niso, saj so pogosto odsotni z dela zaradi skrbi, nege otroka, in to seveda negativno vpliva na zaposlovanje teh staršev z majhnimi otroki. Zato menimo, da je zelo pomembno, zelo pomembno, da se med aktivnosti in med cilje vključijo tudi ukrepi in seveda namera po zniževanju brezposelnosti teh staršev z majhnimi otroki in seveda tudi spodbude k zaposlovanju teh staršev. Nadalje so strateški cilji zelo dobro zastavljeni, optimistično zastavljeni in pozdravljamo tak pristop, hkrati pa smo nekoliko skeptični, da bo možno te cilje tudi doseči. Vemo, da za izvedbo tega programa oziroma teh strateških ciljev so napisani in še bodo napisani akcijski programi, katerih realizacija je seveda zelo odvisna od zagotavljanja proračunskih sredstev. Priča smo ob že sprejemanju letošnjega proračuna in upam, da se v bodoče to ne bo ponovilo, da se za zaposlovanje oziroma za zagotavljanje inštrumentov zaposlovanja zagotavlja premalo sredstev. Tu ne mislim zgolj na resor ministrstva za delo, kajti to je le eden izmed resorjev, ki vpliva na zaposlovanje. Predvsem tu mislim na resor ministrstva za gospodarstvo, v smislu odpiranja novih delovnih mest, v smislu zagotavljanja ugodnejših in vabljivejših pogojev za vstop tujega kapitala in seveda tudi tujih investicij v Slovenijo, kar posledično pomeni odpiranje novih kvalitetnih delovnih mest. Ne nazadnje je tu tudi ministrstvo za šolstvo, ki nosi pomemben segment, zlasti kar se tiče prekvalifikacij, kar se tiče doizobraževanja in dviga izobrazbene ravni brezposelnih. Menimo, da je potrebno zelo sistematično in zelo koordinirano med temi resorji zagotavljati sredstva, da bodo ti strateški cilji dosegljivi in seveda da bodo potem tudi izvedljive te želje, ki so tukaj noter zapisane. To pa zlasti v tem segmentu, segmentu reševanja problematike dolgotrajno brezposelnih, reševanja problematike brezposelnih mladih z nizko izobrazbeno strukturo. Ministrstvo za delo oziroma predstavnike ministrstva za delo bi tudi povprašal oziroma nas zanima ta dilema, ki smo ji priča v zadnjem obdobju. To je dilema prehodnega obdobja za prost pretok delovne sile, ki nam je nekako kar že postavljena s strani Evropske unije. Kajti, v kolikor bomo soočeni z nekim prehodnim obdobjem glede prostega pretoka delovne sile, menimo, da se to zna zelo močno odraziti tudi za dosego teh strateških ciljev do leta 2006 na področju zaposlovanja. Verjetno je ta dokument pisan za razmere, kot da do leta 2006 ne bomo v Evropski uniji oziroma kot da do leta 2006 ne bomo deležni prostega pretoka delovne sile, kar pomeni, da bodo nekateri brezposelni iz obmejnih krajev lahko dnevno migrirali na delo v tujino in seveda s tem razbremenjevali zavod in tudi proračunska sredstva. To me zanima, kako ministrstvo za delo gleda na to prehodno obdobje prostega pretoka delovne sile, ali bo to imelo pozitivne, negativne posledice oziroma kako se bo to odrazilo tudi na tem dokumentu. Kajti menimo, če se bo prost pretok sprostil in bo Slovenija po tej optimistični varianti leta 2004 v Evropski uniji in bo nekako sproščen prost pretok delovne sile, to močno vpliva na ta dokument. Zanima me, kako vpliva na ta dokument in kako ga bomo takrat tudi popravljali. Skratka, v Socialdemokratski stranki podpiramo predlog teh strateških ciljev razvoja trga dela do leta 2006, politiko zaposlovanja in programe za njeno uresničevanje. Bi pa prosil, da te predloge, ki smo jih tu nanizali, tudi ministrstvo za delo vključi v svoje programe, zlasti ob tem dejstvu, da bomo imeli na tej seji v 10. točki predlog zakona, iz katerega naj bi po amandmajih vlade črtali subvencije za zaposlovanje staršev mladih družin. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Delak, DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani državni zbor! Strinjamo se s predgovorniki, da je problem brezposelnosti resen ekonomski in socialni problem. Tu pravzaprav nimamo kaj dodati. Po metodologiji mednarodne organizacije dela naj bi bila stopnja brezposelnosti 7%. To je napisano v uvodu k temu zakonu. Postavljamo seveda vprašanje, ali to drži. Po naši oceni je teh brezposelnih manj. V mislih imamo seveda sivo ekonomijo. Ob tem se postavlja vprašanje, mimo tega programa in mimo vsega, če z zadostno mero odločnosti rešujemo te probleme že po sedanji zakonodaji. Rad bi opozoril še na en vidik, zaradi katerega bomo absolutno podprli ta nacionalni program. Namreč, zaposleni delavci plačujejo prispevke, kar pomeni, da bi ob večjem številu zaposlenih bilo več teh prispevkov pokojninsko-invalidskem zavarovanju in v zdravstvenem zavarovanju. To je seveda pa čisto sigurno zelo pomembno, ker se bo olajšal finančni položaj, na drugi strani pa tudi izboljšalo razmerje, recimo med upokojenci in aktivnimi, zaposlenimi itn. Če bi že dali na stran, da je to res ekonomski in socialni problem - kar sem govoril, in že to je, seveda, tisto glavno - bi zaradi tega finančnega vidika morali ta program podpreti. V DeSUS-u ta program, nacionalni program podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Širca, LDS.
Hvala lepa. Strategija razvoja trga dela in zaposlovanja vse do leta 2000 je zagotovo ena izmed bolj optimističnih točk tega zasedanja. Ker gre pač za reševanje problema odpravljanja in zmanjševanja brezposelnosti, gre za globalen problem, ki je nekje po Evropi še bolj pereč kot pri nas, in zato ni čudno, da se je dobesedno mobilizirala Evropa v zadnjih letih pri iskanju rešitev tega vprašanja. Jasno je, da bomo v LDS program podprli - kdo ga ne bi? Mogoče problem nastane oziroma bo nastal kasneje pri njegovem izvajanju. Skratka, na poti do realizacije teh strategij in uresničevanja aplikacij, ki jih prinaša omenjeni program. Obljube, ki jih prinaša, so zavezujoče. Gre za povečanje obsega sredstev za aktivno politiko zaposlovanja, za zagotavljanje dela mladim najkasneje v šestih mesecih po nastopu brezposelnosti - zelo odgovorne naloge - gre za kreiranje delovni mest, ustanovitev rizičnih skladov za odpuščene, za davčne razbremenitve, subvencije za skrajšani delovni čas, širjenje izobraževalnih sistemov itn. Skratka, za strategijo, ki ne posega samo na eno ministrstvo, ampak na celotno ožilje slovenske politike. Skratka, ta strategija bo dobila smisel le, če bo dejansko izvajana. Že v tem mandatu smo rešitve teh ali načenjanje teh problemov srečali že pri različnih zakonih. Tudi ne moremo negirati, da jih že obstoječa praksa pozna. Naj omenim recimo pri vprašanju zaposlovanja mladih že program ministrstva za kulturo, ki daje prednost pri zaposlovanju oziroma pri zaposlitvi mladih in pridobivanju statusa samostojnih delavcev z veliko prednostjo pred drugimi, takoj za tiste, ki končajo študij. Če bodo omenjene vladne in ostale institucije resnično sodelovale in izvajale določene ukrepe, je ta program smiseln. V letu 2001, naj opozorim, bo v programu sodeloval že Phare, kasneje pa še ostali evropski strukturni skladi. Toda že do leta 2003 naj bi zagotovili zadostne domače vire za izvedbo razvojnih programov. Viri v strategiji niso definirani. Kakšni ti so, ni zapisano, piše, da so le zadostni. Kasneje naj bi se približali povprečju v EU. Tudi tu ne vemo, kakšna je dikcija pri strategiji. Kot lahko opazite v zadnjem poglavju pri virih, se glasi, "potrebno bo zagotoviti potrebna javna in zasebna sredstva za vlaganje v človeške vire". Omenjena je le možnost uvedba davka na različne rešitve, kot so uvedbe davka na nepremičnine, prestrukturiranje sedanjih državnih pomoči - katerih, ne vemo - posojila in tako naprej. Skratka, razumljivo je, da je težko v tem trenutku opredeliti abstraktno maso, ker se program ukvarja prej s strateškimi cilji kot z ukrepi, oziroma prvenstveno. Upamo zgolj le to, da ta abstraktna masa ne bo ostala abstraktna tudi takrat, ko bo strategija morala prerasti v prakso. Vlada zagotavlja in obljublja nadzor. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo zaključil predstavitve [[...]]Gospod Štemberger, SMS.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije bomo predlog strateških ciljev trga dela do leta 2006, politiko zaposlovanja in programe za njeno uresničevanje podprli. Argumenti, kot so dvig izobrazbene ravni, posodabljanje programov izobraževanja, izboljšanje položaja mladih na trgu dela, razvoj podjetniške ustvarjalnosti mladih in še mnogi drugi so nas prepričali. Hkrati bi pa radi opozorili, da nas nekoliko skrbi implementacija ciljev, ki je v veliki meri odvisna od medresorske koordinacije med več ministrstvi. Cilj, kot je 5% brezposelnost po mednarodni metodologiji oziroma registrirana stopnja brezposelnosti na okoli 8% do konca leta 2006, nam vliva optimizma. Bojimo pa se, da to ne bo pomenilo 1% brezposelnost v osrednji Sloveniji in 15% brezposelnost na periferiji. Zato bi posebej opozorili na četrti strateški cilj, to je zmanjševanje regijskih neskladij. Trendi, kot so selitev delovnih mest iz manjših krajev v večje centre, predvsem na področju storitev, ki jih država opravlja za svoje državljane, nas ravno opozarjajo na neposredno povezavo med 4. in 5. strateškim ciljem razvoja trga dela. Torej, na zmanjševanje regijskih neskladij in 5% povprečno brezposelnostjo. Ravno tu se soočamo z mejo med aktivno strukturno politiko zaposlovanja, ki pomeni decentralizacijo delovnih mest, in pa pasivno strukturno politiko, ki pomeni na eni strani koncentracijo delovnih mest, na drugi strani pa gašenje socialnih požarov na področjih s povečano brezposelnostjo. Program bomo podprli. Upamo pa, da bodo naša opozorila pripomogla k dobri implementaciji zastavljenih ciljev. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o posameznih poglavjih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev k predlogu strateških ciljev razvoja trga dela do leta 2006 z dne 30.5.2001. V razpravo dajem 1. poglavje in amandma k 1. poglavju. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 1. poglavju. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 34 poslank in poslancev, 8 je bilo proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o 1. poglavju v celoti. Prosim, glasujmo. Od 52 prisotnih je 46 glasovalo za, trije so bili proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 1. poglavje sprejeto. Prehajamo na poglavje številka 2. Tu imamo štiri amandmaje. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju, to je amandma k poglavju 2.3. Torej, glasujemo najprej o tem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 52, eden proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju k poglavju 2.4.1. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je 52 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k poglavju 2.1.4.2.8. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je 46 glasovalo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še zadnji amandma k temu 2. poglavju, to je 2.4.2.11. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je 46 glasovalo za amandma, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o 2. poglavju v celoti. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je 47 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 2. poglavje sprejeto. Prehajamo k poglavju številka 3. 3. poglavje ima samo en amandma. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o tem amandmaju. Prosim, glasujmo. Od 52 prisotnih je 50 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 3. poglavju v celoti. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je 51 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 3. poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na 4. poglavje, kjer imamo dva amandmaja. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Najprej o prvem amandmaju k poglavju 4. Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih 49 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Še drugi amandma k poglavju 4. Prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je 45 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na glasovanje o celotnem 4. poglavju. Glasujmo, prosim. Glasujmo o celotnem 4. poglavju. Od 50 prisotnih je za glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 4. poglavje sprejeto. Tu imamo zdaj še 5. poglavje, en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 5. poglavju. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je 52 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o celotnem 5. poglavju. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je 48 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 5. poglavje sprejeto. Kot vidite, imamo tudi amandma za spremembo naslova tega akta. Želi kdo razpravljati o tem? Prosim, gospod Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Imel bi vprašanje: Ali s spremembo naslova predlagatelj, se pravi vlada, želi nekako poudariti to, da programi za uresničevanje teh ambicioznih ciljev ne sodijo v program, ali želi s tem tudi nakazati, da so dokaj nerealni oziroma da se bodo bolj težko dosegli? Kajti vidimo, da so v prvotnem naslovu tudi programi za uresničevanje teh strateških ciljev, spremenjen naslov je pa "strategija razvoja trga dela". Ali je s tem mišljeno, da so pod "strategijo razvoja trga dela" zajeti tako cilji kot programi? Hvala.
Hvala. Prosim za odgovor.
Hvala. Glede na nekatera postavljena vprašanja bi želela mogoče na kratko na njih odgovoriti, posebno pa na to zadnje vprašanje. Namreč, veliko je bilo govora o implementaciji te strategije, tako z vidika financ kot tudi z vidika možnosti ali pa sposobnosti sploh slovenskih kapacitet, da se ta strategija lahko izvaja. Predlagali smo spremembo imena iz dveh razlogov. Najprej, da naziv dokumenta postane jasen, kaj v dokumentu naj bi bilo, po drugi strani pa tudi, da se sam naslov dokumenta skrajša, tako da je nekje bližji temu, kar naj bi dokument dejansko tudi prinašal. Vaša ugotovitev glede tega, kaj dokument prinaša, je pravilna. Namreč, v tem primeru govorimo o strateških ciljih in govorimo o ukrepih. Dokument, ki bo podrejen temu dokumentu, je pa že v zaključni fazi priprave, to je državni razvojni program. Ta dokument pa vključuje predloge do nivoja programov in pa celo do nivoja projektov, ki so pa že tudi finančno ovrednoteni in terminsko opredeljeni do leta 2006. Temu dokumentu pa bodo podrejeno sledili akcijski programi zaposlovanja, ki se bodo praviloma sprejemali za vsaki dve leti, in pa letne politike zaposlovanja, pač v okviru proračunskih možnosti oziroma v okviru tega programiranja. No, in odgovor na to vprašanje oziroma tudi na nekatera prej je, da ta državni razvojni program, ki je v bistvu že izvedbeni dokument ciljev, ki so v strategiji zapisani, opredeljuje tudi sredstva, ki naj bi jih Slovenija po letu 2004, ko naj bi predvidoma postala članica, za to področje črpala; vir za to v Evropi je praviloma evropski socialni sklad. In zato v ta dokument mi vnašamo samo potrebno definiranje, kje se vzpostavlja potrebna struktura. Ocenjujemo, da bo treba to strukturo verjetno postavljati v letošnjem in naslednjem letu; da bi v letu 2003 lahko že pričeli z nekaterimi poskusnimi projekti v tem smislu, da pa po letu 2004 mora biti dejansko vse nared, da se to tudi izvaja. No, in glede na to, da je bilo nekje tudi v ozadju čutiti dileme okrog virov, ki bodo prihajali iz Evrope, moram poudariti, da se področje razvoja človeških virov oziroma nekateri naši ukrepi, ki so vključeni v to strategijo, že udejanjajo tudi prek Pharovih programov že za leta 2001, 2002 in 2003. Tako da nekje ukrepi, ki so notri napisani, niso samo črka na papirju, temveč se izvajajo. Seveda, od obsega sredstev pa je odvisno, v kakšnem obsegu in za kakšno obdobje se bodo dejansko lahko izvajali. Tako da tisti konkretnejši programski dokumenti sledijo temu strateškemu dokumentu. Hvala. Mogoče samo še odgovor na vprašanje, ki se je nanašalo na vprašanje skladov dela. Glede na to, da je bil nekje dan kot predlog, pobuda. Skladov dela v ta dokument nismo vključevali, ker so vključeni v zakonu o zaposlovanju, ta pa je že citiran kot zakonska osnova. Seveda pa skladi dela ostajajo celo edini ali pa tisti najbolj učinkovit inštrument prestrukturiranja našega gospodarstva v smislu pač reševanja teh potencialnih ali pa že dejanskih viškov v podjetjih. Tako da vsekakor to je inštrument, ki ga ohranjamo in celo nekoliko razvijamo v smislu pač reševanja problemov, ki so v letošnjem letu že nakazujejo. Hvala.
Jaz bi vas opozoril, da je zdaj razprava o naslovu. Prosim.
Hvala lepa. Še bi samo podvprašanje imel okoli tega. Torej, ali bo ta državni razvojni program, ki naj bi bil ta implementacijski del, če sem prav razumel, ki ga pripravljate in boste pripravili, ali ga bo sprejemal državni zbor ali ga bo sprejemala vlada. Kajti sedaj vidimo, da se iz strateških ciljev nekako te implementacijske zadeve nekako prepuščajo temu državnemu razvojnemu programu in me zanima, ali ga bomo videli tudi v parlamentu ali ne. Hvala.
Proceduralno je zadeva zelo zanimiva. Državni zbor, se mi zdi, da ni pristojen za sprejemanje kakršnikoli strategij, to počne vlada. Državni zbor pa sprejema običajno nacionalne programe. Ampak to je bilo uvrščeno na dnevni red, torej najbrž boste tudi to pojasnili.
Hvala. Državni razvojni program je nekje skupni dokument, razvojni dokument te države do leta 2006. Nosilec priprave tega je ministrstvo za gospodarstvo, ki koodinira delo pri vseh petih prednostnih sklopih. In eden od sklopov je sklop razvoja človeških virov, ki ga pokriva kot nosilno naše ministrstvo. No, in glede na to, da gre za strateški dokument, ki bo pač imel neke posledice, tudi finančne, do leta 2006, jaz predvidevam, da bo ta dokument obravnavan tudi v parlamentu. Zdaj je vprašanje, ali na samem zboru, vsekakor pa vsaj v delovnih telesih. Ne poznam pa zdaj celotnega postopka sprejemanja, dokdaj bo, ker to je pač neka delovna verzija, ki je sedaj zgolj v usklajevanju znotraj vlade.
Hvala lepa. Še kdo želi razpravljati o naslovu? Nihče več, zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o naslovu. O amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 48 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je akt, ta amandma in s tem naslov akta sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa: "Predlog akta za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." Želi v zvezi s tem kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prosim, gospod Brenčič.
Hvala lepa. Če sem jaz prav razumel predlagatelja zakona, ko je zakon predstavljal, je želel povedati, da predlaga, da državni zbor sprejme sklep, da v skladu z drugim odstavkom 194. člena pripravi zakon za tretjo obravnavo vlada.
Jaz lahko povem samo tisto, kar je pisno dano, kaj je pa kdo mislil reči, pa, seveda, ni moja stvar.
V tem primeru - če smem, gospod podpredsednik - jaz predlagam, kot predsednik odbora, da državni zbor sprejme sklep, da vlada pripravi besedilo nacionalnega programa, oziroma kakor je sedaj po novem naslovu, strategijo, v skladu z drugim odstavkom 194. člena poslovnika državnega zbora.
Torej, prvi sklep bi bil, da tretjo obravnavo opravimo v skladu z drugim odstavkom 194. člena poslovnika. Je tako, gospod Brenčič? Drugi, da ta akt pripravi vlada Republike Slovenije. To bi bil predmet glasovanja. Lahko o tem glasujemo? Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O PREPREČEVANJU PRANJA DENARJA. Hkrati se zahvaljujem predstavnikom vlade za pojasnila k prejšnji točki. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavniki vlade so ravnokar prišli in jih lepo pozdravljam. Sprašujem, če želite besedo. Da. Prosim lepo, gospod Stroligo. Gospod Stroligo, direktor urada za preprečevanje pranja denarja. Prosim.
Dober dan, gospod predsedujoči, gospe in gospodje poslanci! V skladu s sklepi državnega zbora je vlada pripravila predlog zakona o preprečevanju pranja denarja za drugo obravnavo. Pri tem smo proučili pripombe sekretariata državnega zbora za pravne zadeve in približno polovico teh pripomb tudi upoštevali, kot je iz argumentacij in iz gradiva tudi razvidno. Tiste, ki jih nismo, smo pač argumentirano zavrnili in to tudi pojasnili. V zvezi z mojim današnjim prispevkom bi rad samo par besed okoli amandmajev. Kot ste videli, je vlada sprva pripravila 25 amandmajev k predlogu zakona, dva je kasneje - glede na to, da je tudi pristojni matični odbor za finance in monetarno politiko štiri svoje amandmaje sprejel, je vlada dva amandmaja umaknila, tako da je 23 amandmajev vlade sedaj pred vami. Na videz velika številka ni tako zelo velika, če upoštevamo, da je kar 15 amandmajev od 23, ki se nanašajo na vključitev davčnih svetovalcev med zavezance po tem zakonu in seveda na uskladitev 15 členov in naslovov določenih poglavij zaradi tega. Trije amandmaji se nanašajo na revalorizacijo zneskov za identifikacijo strank in za sporočanje določenih transakcij. Gre za to, da ti zneski, ki jih zakon vsebuje, temeljijo na priporočilu oziroma na direktivi, smernici Evropske unije in zato je pač, zaradi tečaja "evra" bilo treba to uskladiti. Nadalje. Trije amandmaji se nanašajo na dolžnost zavezancev oziroma organizacij iz 2. člena zakona, da imenujejo ne več kot enega pooblaščenca, ampak da ima enega pooblaščenca, za sodelovanje z uradom pa več namestnikov oziroma enega ali več namestnikov. Na koncu še dva amandmaja, ki se nanašata na dve kategoriji zavezancev. Gre za to, da se je vlada v drugem branju odločila, da bo ti dve kategoriji izločila iz zakona. Gre namreč za odvetnike in notarje. Razlog za to je predvsem to, da v Evropski uniji ni prišlo do uskladitve pri pripravi direktive na tej točki med evropsko komisijo, evropskim svetom in evropskim parlamentom. Tako, da ni videti, da bi v času sprejema tega zakona na teh točkah se lahko Evropska unija uskladila, zato pa tudi ni imelo smisla to področje reševati na naš način, posebej ali pa drugače, kot ga bo rešila Evropa v tem dokumentu, v tem zakonu. Zadnji trije amandmaji se pa nanašajo na nekatere tehnične izboljšave besedila in dopolnitev nekaterih že dosedanjih rešitev. Gre za amandmaje, ki urejajo status urada, gre za amandmaje, ki se nanašajo na hitrost ukrepanja v primeru začasnih zaustavitev transakcij, in da ti roki ne zavezujejo samo zavezance in urad, pač pa tudi ostale organe, ki sodelujejo vprimeru utemeljenega suma pranja denarja. Tukaj mislim predvsem na policijo, državno tožilstvo in sodišče, da so tudi ti dolžni hitro ukrepati v primeru začasnih ustavitev transakcij. Amandma, ki se nanaša na vodenje evidenc, tudi v zvezi s tem je bilo nekaj besedila prečiščenega. Toliko glede samih amandmajev. Naj še povem, da v zvezi z amandmaji odbora, matičnega odbora - gre za štiri amandmaje - da so ti pripravljeni skupaj s predlagateljem, tako da vlada te amandmaje podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim poročevalca odbora za finance in monetarno politiko, ki je predlog zakona obravnaval kot matično telo, da predstavi stališča odbora. Gospod Pucko, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je opravil obravnavo tega zakona, pripravljenega za drugo obravnavo. Pri tem smo ugotovili, da je predlagatelj v skladu s sprejetima dvema sklepoma in stališčem državnega zbora pripravil besedilo zakona za drugo obravnavo in v tem smislu v okviru redakcijskih pooblastil ni presegel teh pooblastil. Hkrati je odbor po opravljeni splošni obravnavi obravnaval in glasoval o vseh amandmajih, ki so bili vloženi do trenutka obravnave naseji odbora, in podprl amandmaje vlade k naslednjim členom: k 2., 5., 10., 12., 13., 16., 18. in 24. členu, potem k naslovu četrtega poglavja, k 27. členu, k naslovu 2. točke 4. poglavja ter k 28., 30., 31., 32., 33., 34., 38., 39., 40., 41. ter k 45. členu. Prav tako je podprl amandma za novi 47.b člen ter pripravil oziroma podprl umik amandmajev s strani predlagateljev k 47. členu in k novemu 47.a členu in hkrati predlaga, da zbor sprejme v skladu s tem, kar sem zdaj povedal, tudi amandmaje odbora. In sicer za novi 38.a člen, amandma za naslov novega 5.a poglavja, amandma za novi 38.b člen in amandma k 47. členu. Prav tako je odbor sprejel tudi sklep, ki ga predlagamo v sprejem državnemu zboru. In sicer, da se tretja obravnava predloga zakona opravi v skladu z drugim odstavkom 194. člena poslovnika državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim. Predstavniki poslanskih skupin, ali želite besedo? [[Ne.]] Hvala lepa. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Najprej proceduralno. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Prosim, da glasujemo o tem sklepu. Glasujmo prosim. Ugotavljam, da je navzočih 39 poslank in poslancev. Vidim, da nas je vendar nekoliko več. Prosim tiste, ki so v neposredni bližini, da se nam pridružijo. Prosim, če lahko zdaj glasujemo. O sklepčnosti najprej, da vidimo, koliko nas je, potem pa naprej. Drugič ugotavljam sklepčnost. Sklepčnost ugotavljamo, recimo kvorum. Mislim, da je bilo zdaj nekaj narobe. Če sem jaz prav preštel, bi nas moralo biti v dvorani 47. Tako da upam, da ne boste nasprotovali temu, da ponovimo to glasovanje, da ne bi zdaj preveč komplicirali. Se oproščam, vendar vas le prosim, bodimo na to pozorni. Torej, glasujemo še enkrat oziroma "kvorum" za sklepčnost. Ugotavljamo sklepčnost. Poglejte, prosim, če ste pritisnili. [[46 prisotnih.]] Ugotavljam, da smo sklepčni. Zdaj pa lahko glasujemo o tem proceduralnem sklepu. Torej, glasujemo o sklepu, ki sem ga maloprej prebral. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 45 poslank in poslancev, eden proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 23.5.2001, to je gradivo, ki ima enajst strani, kot vidite. In kar prehajamo na obravnavo po členih. K 2. členu imamo en amandma. Ali želi kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 2. členu. Glasujmo, prosim. 45 prisotnih, torej nismo sklepčni. Ponovno prosim kolegice in kolege, ki so v stavbi, da pred naslednjim ugotavljanjem prisotnosti pridejo v dvorano. Mislim, da nas je 47, zato predlagam, da kar glasujemo, drugič. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj glasujemo o 2. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Sklepčnost je tako na robu, da je to zdaj zelo važno. Od 47 prisotnih je za glasovalo 44, eden proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Prehajamo na 5. člen, kjer imamo en amandma. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o tem amandmaju. Glasujmo, prosim. Spet nas je 45. Saj jaz vidim, da nas je 45, ker hodijo notri in ven. Samo tega ne morem preprečiti. Samo opozarjam, da bo to zelo zamudno. Se pravi, še enkrat glasujemo, drugič, o amandmaju k 5. členu. Glasujmo, prosim, zdaj. Od 49 prisotnih je za glasovalo 43, eden proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo o 5. členu v celoti. Glasujmo, prosim. [[43 prisotnih.]] Ponavljamo glasovanje o 5. členu v celoti. GLasujmo prosim. [[44 prisotnih.]] Tretje glasovanje bo ob 11.32. Točno ob 11.32 bo tretje glasovanje, po uri, ki je tule vidna.
Gospe in gospodje! Tretjič glasujemo o 5. členu v celoti. Glasujmo, prosim. [[Zdaj pa ne dela. Ali lahko prosim tehnike, da pogledajo, kaj je na stvari. Zdaj pa bo.]] Torej, glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, eden proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 5. člen sprejet. Naslednji amandma je na posebnem listu papirja, to je amandma k 7. členu, vložili so ga pa poslanski klubi LDS, združene liste, SLS in DeSUS. Ste našli to? Torej, odpiram razpravo o amandmaju k 7. členu. Kdo želi besedo? Predstavnik vlade, gospod Stroligo, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Samo toliko, da povem, da v imenu predlagatelja podpiramo ta amandma. Gre za rešitev problema, ki se je pokazal naknadno, potem ko je vlada že poslala gradivo, in mislim, da je bolj življenjski od tiste rešitve, ki je v samem gradivu. Kot je obrazloženo, gre za problematiko ugotavljanja izvora denarja, ampak ne od stranke, pač pa samo iz dokumentacije, kar je tudi edino logično. Tako da to podpiramo. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k 7. členu. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 7. členu. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je 45 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o 7. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, eden proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 7. člen sprejet. Prehajamo na 10. člen, kjer imamo en amandma. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih jih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 10. členu v celoti. Glasujmo prosim. Od 49 prisotnih jih je za glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je 10. člen sprejet. Prehajamo na 12. člen. Tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujemo razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 12. členu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih jih je za glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o 12. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih jih je za glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je s tem 12. člen sprejet. Prehajamo na 13. člen. Tudi tu je en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 13. členu. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih jih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 13. členu v celoti. Glasujmo prosim. Od 53 prisotnih jih je za glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je 13. člen sprejet. Smo pri 16. členu. Tu imamo en amandma. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 16. členu. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih jih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 16. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih jih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je 16. člen sprejet. Smo pri 18. členu. Tu imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 18. členu. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 0.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 18. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 45 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 0.]] 18. člen je s tem sprejet. Prehajamo na 24. člen, tudi tu je samo en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Lahko zaključimo razpravo in preidemo na glasovanje. Glasujemo torej o prvem amandmaju k 24. členu. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 0.]] Amandma je sprejet. Glasujmo še o 24. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 45 in nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je 24. člen sprejet. Tu imamo amandma k 25. členu na posebnem listu papirja. Še ni na klopeh ali je? Gre za amandma poslanske skupine SDS. Je čisto kratek. V 25. členu se na koncu stavka pred piko doda besedilo "in državnemu zboru Republike Slovenije". Želite da počakamo, da bo amandma na klopeh? Zdaj ga bodo razdelili, medtem pa bi, če sem prav videl, gospod Jerovšek želel besedo v zvezi s tem. Prosim.
Hvala lepa. Amandma, ki smo ga vložili je seveda čisto kratek in se nanaša na poročanje urada za pranje denarja. Ta 25. člen v svojem tekstu določa, da urad najmanj enkrat letno o svojem delu poroča vladi. Mi mislimo, da je to nezadostno, namreč moramo se malo ozreti na dosedanjo prakso in podporo, ki jo je urad za preprečevanje pranja denarja doslej imel s strani aktualne vlade in tudi prejšnje vlade pod istim premierom. Mi vemo, da je urad bil prej deležen polen pod noge s strani vlade kot pa podpore. In da se je, vsaj tako se je tudi šušljalo in se ni nikdar demantiralo, v nekaterih slučajih zgodilo, da so se posamezni ministri nepooblaščeno vmešavali v delo urada za pranje denarja, zahtevali poročanje, popolnoma nepooblaščeno, in na tak način pravzaprav preprečili nekatere akcije urada, ki bi lahko bile uspešne. Mi vemo tudi, da urad v svojem dosedanjem delu ne more pokazati nekih rezultatov tudi na račun tega, ker ni bilo politične volje s strani vlade, da bi svoje akcije lahko izpeljal in da bi lahko imel pomoč vlade. Zaradi tega je dikcija 25. člena oziroma določilo, da poroča enkrat vladi, ne poroča pa na primer parlamentu, popolnoma nezadostna. Namreč, pri tem se moramo tudi spomniti, da je vlada, mislim da je od tega dve leti, na posebno izviren način preprečila, za eno leto preprečila ratifikacijo konvencije, mislim da resolucijo Sveta Evrope ali pa konvencije, o preprečevanju pranja denarja. Ko je bil ves postopek ratifikacije že končan, so poslali napačno preveden tekst resolucije. Vemo, da gre za tisto znano zadevo "in in ali", kar to je za celo leto zavleklo ratifikacijo te konvencije in s tem otežilo delo urada in preprečilo ugotavljanje pranja denarja na tleh Republike Slovenije. Zaradi tega je nujno, da vsaj parlament dobi v roke poročilo in da urad poroča tudi parlamentu, kajti brez tega, da bomo tukaj pokazali politično voljo, da v tej državi je interes, da se ta kriminalna dejanja, se pravi pranja denarja, vemo pa da je tega mnogo prav na naših tleh, preprečujejo. Mislim, da bomo soglasno podprli to, da enkrat letno tudi v tem parlamentu poslušamo poročilo, opravimo razpravo o tem poročilu. S tega mesta bi tudi vprašal direktorja urada, da nam pojasni, kakšno je bilo posredovanje ministra Ropa v zadevi Šuštar, ko je moral direktor poročati ministru o zadevi in kar, tako so pisali mediji, je bilo v cilju preprečevanja dela urada in je bilo popolnoma nepooblaščeno in je prav gotovo imelo negativne posledice za uspešno reševanje problema Šuštar. Hvala lepa.
Hvala. Govorimo o amandmaju k 25. členu. Sprašujem predstavnika vlade, če lahko pove svoje mnenje o tem.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V imenu predlagatelja temu amandmaju nasprotujemo z več razlogov. Da omenim samo nekaj teh. Urad je organ v sestavi ministrstva za finance. Primerjalno pravni pregled vseh trenutnih uradov je 58 na svetu. Pokaže, da niti en podoben urad ne poroča o svojem delu parlamentu, niti eden sam. Drugič. Razlogi za to so seveda različni. Uradi so v svetu postavljeni v različne institucije. Največ jih je, tako kot v Sloveniji, v okviru ministrstva za finance. Ponekod so to policijski organi, torej v sestavi policije, ponekod so v sestavi ministrstva za pravosodje oziroma tožilstva ali pa sodišča; redkeje so ureditve, kjer je to organ v sestavi bank, centralnih bank. Razlogi za to, zakaj ne poročajo parlamentu, so vsebinske narave in gre za naslednje. Del urada pokriva tako področje preventive kot področje represije. Če bi temu ugodili, bi bilo približno tako, kot če bi zahtevali, da, recimo, nek policijski oddelek, recimo, nek poseben oddelek za organiziran kriminal, ki se ukvarja s podobnim delom kot polovica urada, da poroča parlamentu. Mislim, da bi moral biti parlament zainteresiran za celotno problematiko pranja denarja, to pa ni poročilo o delu urada, to je pa poročilo o problematiki s področja pranja denarja, ki je pa seveda del problematike organiziranega kriminala. In, kot veste, je ta parlament oziroma v prejšnji zasedbi odločal in sprejemal stališča v zvezi z bojem proti organiziranemu kriminalu, ker je treba vedeti, da zgolj poročanje urada parlamentu ne bi imelo posebnega smisla. Urad je samo eden od organov, ki sodeluje v projektu boja proti pranju denarja. Ostali organi v tem projektu so vse finančne in nefinančne organizacije, ki sodelujejo z uradom, in drugič, policija, tožilstvo, sodišče. Torej, če bi samo poročila o delu urada dajali, če govorimo o vsebinskih razlogih, bi seveda bila to zelo nepopolna informacija, polovična informacija, na podlagi katere bi se lahko sklepalo na določene stvari ali pa tudi na drugačne, kar ne bi bilo korektno. Naslednji argument. Mislim, da predpostavke, kot jih je za delo urada navedel gospod poslanec tudi pisno najprej, češ da vlada v dosedanjem delu ni pokazala takih rezultatov. Mislim, da to ne drži. Ne samo, da je to moja ocena kot direktorja urada, glede na to, da sem pri tem uradu od začetka in ga vodim že sedmo oziroma že skoraj osmo leto, naj povem, da so se vse ocene mednarodnih institucij, zlasti Sveta Evrope, ki temeljijo res na podrobnih, ne pavšalnih ocenah, tako ocene Evropske unije, skozi Phare program, zadnja ocena OZN, izredno pohvalno odražale tako na aktivnosti urada, na rezultate urada kot tudi na zakonodajo, ki jo imamo na tem področju, ki je pristojnost izvršne oblasti in zakonodajne oblasti. To povem zato, ker mislim, da je prav, da tudi poslanci veste, da urad na podlagi podatkov, ki jih zbira - to so pa podatki o celotni usodi vseh zadev, ki se obravnavajo na področju pranja denarja - izdelal oceno problemov v Sloveniji. In ti problemi niso problemi vlade ali zakonodaje, ampak so problemi predvsem počasnosti kazenskega postopka. Nekateri razlogi za to počasnost so bili tudi subjektivne narave. Vlada je ob obravnavi zadnjega poročila o delu urada sprejela sklepe, da pri tem prek resornega ministrstva za pravosodje in tudi ob sodelovanju tožilstva ter vrhovnega sodišča storijo vsi ti organi, vsak v okviru svojih pristojnosti, vse, da do zastojev pri obravnavi konkretnih zadev s področja pranja denarja ne prihaja. Zakonodaja to že zahteva. Zakonodaja zahteva nujno obravnavo - govorim o zakonu o kazenskem postopku. Torej, če gledam z vidika vlade, tega, kar lahko naredi, je pravzaprav izčrpala svoje možnosti. Tudi ta zakon, to, kar ureja ta zakon, rešuje problematiko odkrivanja, ne rešuje pa problematike toženja, sojenja - to, o čemer smo se pogovarjali, če se spomnite, že v prvi obravnavi. Mislim, da naslednje predpostavke, ki so bile še ustno izrečene, da bi kdo metal polena pod noge, moram reči, da sam nimam teh izkušenj. Nikoli doslej v sedmih letih se niti eden minister ni mešal v delo urada, pa sem jih že kar nekaj dal skozi niti en sam minister, to velja tudi za zadnjo zadevo, ki ste jo omenili. Tega ne bi želel komentirati podrobno, ker mislim, da ni to pravi prostor. Če želite, informacija, ki je bila dana ministru Ropu, je bila dana na mojo iniciativo, na podlagi obveze, ki jo imam po zakonu, da o pomembnejših zadevah poročam ministru svojega dela, o področju svojega dela. Tako da mislim, da je bilo to tudi že jasno, javno pojasnjeno. Tukaj ni prišlo do nobenih neupravičenih posegov. Lahko še to rečem, da če bi prišlo do neupravičenih, nezakonitih posegov, bi bil prvi, ki bi proti temu javno ali pa kakorkoli drugače nasprotoval. Tudi kar se tiče rezultatov. Mislim, da so lanskoletni rezultati dela, ki so bili tudi objavljeni tudi tako statistično, na vseh področjih, kažejo na večjo učinkovitost, na povečanje število prijav, na povečanje števila zadev, ne samo s strani urada, tudi ostalih organov, zlati policije. Tako, da bi se težko strinjal z vašo oceno, da sistem ne deluje. Jaz mislim, da deluje v redu, je seveda potreben popravkov, deloma so tudi popravki napisani v zakonu, deloma pa izhajajo, kot sem prej povedal, iz aktivnosti ostalih organov, ki jih je potrebno tudi spodbuditi, da svoje delo izvajajo v skladu s predpisi. Še o zadnjem argumentu, ki je bil, glede ratifikacije konvencije. Veste sami, da je državni zbor dan in pol porabil za tisti problem, ki je nastal zaradi napake v konvenciji. Moram reči, tudi kasneje se je pokazalo, da v praksi, zaradi kasnejše ratifikacije, konvencija ni bila niti v eni sami zadevi problematična, torej da bi je zaradi tega ne bilo mogoče rešiti. Seveda, pustimo zdaj o temali je, ali je to za dobro ogledalo države v okviru Sveta Evrope, če naredi tak kiks in bom rekel, ga potem popravlja kasneje, to, o tem se seveda ne spuščam, najbrž res ni bilo prav prijetno, tudi nam, ki v Svetu Evrope zastopamo to državo, na področju te konvencije. Če skrajšam, še enkrat. Mislim, da ne bi bilo smotrno, tudi napačen signal bi bil dan ven, izven te države, da bi bili edini urad na svetu, ki bi poročali parlamentu, tudi iz tega razloga, kar naj politika ne bi imela oblasti nad organom, organi v sestavi so neodvisni, bi morali biti bolj neodvisni. Mislim da skozi nadzor, ki ga ima ta urad, gre za nadzor v okviru ministrstva za finance, gre za proračunski nadzor, ki je spoštovan, gre za nadzor, ki ga ima vlada, nenazadnje urad poroča vladi in je to delal do zdaj redno, tudi deloma ta zakon določa, da mora o svojem delu poročati javnosti s tistimi podatki, ki niso zaupne narave, in to smo tudi doslej že počeli. Mislim, da je v okviru teh obstoječih mehanizmov nadzora zagotovljena dovolj velika stopnja neodvisnosti urada, ne glede na to, kdo ga bo vodil ali pa kdo ga vodi. Mislim, da to se je do zdaj tudi pokazalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, replika.
Hvala lepa. Začuden sem nad odgovorom gospoda direktorja, gospoda Stroliga. Namreč dejstvo je, da po mojem mnenju rezultati niso takšni, kot bi lahko bili. In jaz sem doslej pač bil, v prepričanju živel, da je tu izredna volja na tem uradu, vendar da so vzroki za to, da nimamo končnegaefekta, ki se bi kazal tudi v rešenih primerih preko sodišč, ker ne jemljem tega zgolj kot vašo krivdo, vendar je dejstvo, da je teh rezultatov malo ob nekajletnem delovanju tega urada. Sedaj po vašem nastopu sem prepričan, da ste šli skozi temeljito obdelavo ob primerih, kot je bil primer Šuštar, in da je v tej državi prisoten izrazit strah, da bi se na tem področju delovalo res učinkovito in efektivno. Skoraj ne verjamem podatku, da bi bili edina država, kjer bi se poslušalo ali pa predložilo letno poročilo o delu urada. To ni vmešavanje v delo urada. Letna poročila pa mi tudi od številnih drugih organov v sestavi ministrstev dobivamo na mizo, pri delovanju recimo sklada za kmetijska zemljišča in kaj takega. In ne bo nič v nasprotju s prakso te države. Zagotavljam pa vam, da se bo vaš položaj okrepil, če bo imela tudi vlada nad sabo nadzornika. In nadzornika mora imeti. Toliko primerov je -- žal je tako, mogoče so vse vlade po svetu takšne - da se skuša vlada na vsak način znebiti slehernega nadzora. A ni primer gospodarskega ministrstva dovolj kričeč in v nebo vpijoč? Večno je bilo zagotavljanje, kako je tam vse v redu. Sedaj pa vidimo, ne samo skozi primer Šuštar, skozi druge primere, da se dobesedno na ministrstvih gredo korupcije. In na visoke nivoje funkcionarjev te države se je zajedla korupcija. Mislim, da je parlament edina institucija, ki se je pripravljena na tem področju boriti proti takšnemu delovanje te države. Jaz sem pričakoval, gospod Stroligo, da boste morda rekli, da to ni pravo mesto in da imate modificiran način, kar nam boste predlagali. Dejansko je bil ta amandma pripravljen relativno na hitro, ko sem opazil, da takšnega poročila oziroma takšnega nadzora tudi s strani parlamenta ni predvidenega. Vendar še enkrat, vztrajam da ni res, da bi bilo to slabo za vaše delo in da bi pomenilo kakršnakoli vmešavanja, na podlagi katerega bi celo mi bili deležni kritike Evropske unije. Jaz verjamem, da ste bili deležni pohval, vsaj normativno imamo mi stvari urejene, samo manjkajo rezultati. In manjkajo rezultati zaradi tega, ker vlada ne čuti pritiska, da bi kdorkoli kaj ukrepal. Vemo pa, kako krčevito in kako silovito se trudi, da vsako negativno mnenje ali pa mnenje pogojno, ki je narejeno s strani računskega sodišča in se tiče ministrstev, skuša odpraviti. Vsi poskusi so narejeni. In samo v podporo vašemu delu bo, če bo tako poročilo enkrat letno obravnaval tudi državni zbor. Hvala lepa.
Hvala. Jaz prosim razpravljavce za pazljivejšo izbiro besed. Kadar gre za domnevna kazniva dejanja, je treba potem tudi reči, da so domnevna. Sicer se je pa treba sklicevati na sodbo sodišča in tako naprej. Tako da prosim za korektnost pri razpravah. Gospod Anderlič.
To je ena tipičnih razprav ob tem amandmaju, ki govori o tem, da bi pravzaprav rada ena veja oblasti urejala stvari, ki jih mora druga veja oblasti urejati. Poročila uradov, poročila raznih agencij in raznih stvari, ki so urejena v zakonu o vladi in ima vlada za to pristojnost in odgovarja za vse te stvari, presegajo tisto, kar naj bi bilo v smislu delitve oblasti. Tu se pa pojavlja še tretje, ko, recimo, ravno ugotovitve tega urada služijo tudi za določene postopke pred sodišči. Zato menim, da bi bilo narobe, če bi pristali na tezo, da zdaj naj ta urad obvezno poroča, jutri bo urad za mladino, pojutrišnjem bo urad za droge, in tako naprej. To je pač z zakonom o vladi in z razporejeno odgovornostjo, s transparentnostjo, povsem prav, da ta urad poroča vladi. Je pa jasno, da matično delovno telo in državni zbor lahko kadarkoli, iz pristojnosti kateregakoli področja zahteva poročilo, dobi poročilo in zavzame določena stališča v zvezi z izvajanjem pooblastil, nalog in tako naprej, ki jih kakšen urad ima. Zato tega amandmaja nikakor ne morem podpreti. Pa tudi, če bo izgledalo, da zagovarjam netransparentnost in ne vem kaj, da želim, da se ne bi kaj razkrilo in tako naprej, to bodo argumenti, vem, sem prepričan, da je mogoče pričakovati tovrstno razpravo. Tudi mislim, da je zares zdaj v drugi obravnavi treba govoriti samo o amandmaju, ampak ne o vsesplošnih zadevah. Za ilustracijo bi pa rekel naslednje. Poglejte, mi imamo poročilo tožilstva in razna druga poročila, ki jih sprejemamo tako rekoč rutinsko in jih je cel kup in tako naprej, in še nikoli do zdaj v vsem tem času nisem zasledil, da bi poročila, ki prihajajo v državni zbor, po defoltu, po neki rutini, ker se mora poročati na osnovi določenih zakonov, da bi to zares dalo kakšne rezultate. Dobivamo pa take kupe poročil, da ne govorim o poročilih, ki jih dobivamo od agencije, mislim, da za revidiranje, in tako naprej, cele kupe. Ampak zares, v našem delu, v delu, ki je pomembno za sprejemanje zakonodaje, za sprejemanje okvirov, pogojev, v katerih naj bi tudi urad v tem primeru delal, nimajo kakšne posebne veze. Mislim, da je s tem zakonom pač treba popraviti tiste slabosti, ki so ovirale urad v še bolj učinkovitem delu, ne pa da širimo stvari na področja, ki niso, vsaj po mojem mnenju, sploh ne pristojnost državnega zbora. Hvala.
Hvala. Replika, gospod Jerovšek.
Saj nisem presenečen nad nastopom gospoda Anderliča, vendar pa mislim, da je nekoliko nespretno branil sedanje stanje in govoril o pristojnostih vlade in odgovornostih znotraj vlade, razporejeno odgovornost in transparentnost znotraj vlade. Glejte, gospod Andrelič. Ne bi pričakoval, da boste s takimi argumenti prihajali v tem tednu po referendumu, ki je plebiscitarno zavrnil samovoljo in ki je pravzaprav dal tudi eno iztočnico ministru. Glejte, glede objektivne odgovornosti in odnosa do odgovornosti je naša vlada nekaj posebnega v Evropi. Tu se ministri ne čutijo odgovorne za nobeno stvar. Ob takem rezultatu nekega plebiscita, voznika nekega referenduma, bi pri res odgovornih vladah odstopil minister v tistem trenutku, ko bi bili delni rezultati znani. Pri nas vsi govorijo, kako je to povsem v redu. Mene veseli, da tak minister ostane, ker je izgubil kredibilnost in ne bo mogel vladati. Ampak, če vi želite s tako vlado vladati, pa vladajte. In tudi tu ste navedli te argumente, kako je to znotraj vlade. Pri nas zaradi objektivne odgovornosti nihče ne odstopi. In ker objektivne odgovornosti, celo več, tudi zaradi subjektivne odgovornosti, ki je recimo v ministrstvu za gospodarske dejavnosti nesporna, se nihče ne čuti dolžnega, da odstopi. In kako lahko potem govorite o tem, da je dovolj nadzornih mehanizmov in da za to poskrbi naša vlada? Jaz se strinjam. Če bi imeli vlado po evropskih kriterijih, bi prav to zadostovalo. Žal pa še nismo tako daleč. Žal še nismotako daleč. Tudi vaša opazka, ko ste se obregnili od naročila, kako rutinsko jih sprejemamo. Delno je res nična. Ampak, zakaj jih tako rutinsko sprejemamo? Vrnite se na včerajšnji dan. Tak "pok" smo imeli amandmajev, ki so jih vladni poslanci pripravili. In so se odbori z njimi ukvarjali, s tem "špehom", bom grdo rekel. 5 minut pred obravnavo pa so jih vsi po vrsti umaknili. Ali ni to "zafrkavanje" državnega zbora, tratenje časa in vsega tega? Na vladne predloge so imeli vladni poslanci toliko amandmajev,potem smo obrnili. Koliko časa je šlo v nič. In ne očitati tega, da ne [[...]]Seveda ne, ker imamo vlado takšno in tako delujete. Če bi pa naši volivci lahko več stvari in več zakonov na referendumih sprejemali, jaz se ne zavzemam za referendum vsako nedeljo,ampak v nedeljo ste videli, kaj se zgodi, če vi posilite parlament in ljudstvo. In zaradi tega sem prepričan, da so takšne stvari potrebne in tu je potreben premik na področju pranja denarja in kriminala belih ovratnikov. Absolutno je potreben. In ne se upirati temu. Hvala lepa.
Hvala. Govorimo o amandmaju k 25. členu. Ali želi kdo besedo o amandmaju k 25. členu. Gospod Anderlič ima repliko.
Že pri prvi intervenciji sem govoril izključno o amandmaju k 25. členu in tudi sedaj bom. Zato, ker sem prepričan, da o tistem, o čemer je govoril gospod Jerovšek, in bi mu moral replicirati, zato da bi popravil napačne navedbe, ki jih je navedel - pač zato, seveda, ker se to niti ne nanaša na to točko - tu ni treba govoriti. Bomo pa takrat, ko bo to na dnevnem redu, tudi te napačne navedbe popravili ali pa jih povedali tako, kot bi morale biti. Me pa čudi, gospod Jerovšek, da se vi, kot znan borec za novo ureditev, za demokratično ureditev, tako rekoč zatekate k argumentom, ki so tipični za izpred desetih let, iz čistega skupščinskega sistema, kjer bomo mi, torej kot skupščina, po vaše, naročili, kaj mora urad delati, urad bo poročal, in tako naprej. Ne, z delitvijo oblasti na zakonodajno, izvršno in sodno, je z zakonodajo ki je razmejila odgovornosti, dala pooblastila in tako naprej, stanje, o katerem vi govorite, preseženo. To je bilo stanje iz prejšnjega desetletja, kjer je državni zbor ali prejšnja skupščina dajala navodila, izvršni svet jih je izvajal, in seveda je potem ta izvršni svet poročal državnemu zboru oziroma skupščini, ki je rekla, ja, v redu, ali pa, ni v redu. Še enkrat vam pravim, pristojnosti so skladno z zakonodajo urejene tako, kot je v, recimo, parlamentarni demokraciji potrebno. Vi, delovno telo, državni zbor, lahko kadarkoli zahtevate, in boste tudi dobili, od vlade vsa poročila za njeno delo, zato da boste lahko kvalitetno odločali, da boste tudi pripravljali interpelacije in ne vem kaj še vse, kajti ko govorimo o odgovornosti, gre za to, boste vedno lahko dobili. In ta mehanizem seveda izključuje tistega, ki pravi, da avtomatično mora vse državni zbor narediti. Potem smo, če pristanemo na logiko, o kateri govorite, v nekem drugem sistemu, nismo v parlamentarnem sistemu, kjer državni zbor sprejema zakonodajo, sprejema okvire, vlada pa jih s svojimi pooblastili izvaja; ustanavlja urade, ustanavlja, ne vem, vse tisto, kar pač potrebuje za to, da nekatere naloge izvaja. In tudi postavlja kadrovske rešitve, sprejema poročila, odstavlja in ne vem kaj, in tako naprej. Drugače smo, seveda, po mojem prepričanju v nekem drugem času. A potem boste vi sprejeli odgovornost za to delo, če se bo vam poročalo, če boste vi tisti, ki boste [[...]]Ne vem, kaj je cilj tega poročanja na tak način, za kakršnega se vi zavzemate?
Hvala lepa. Imamo štiri replike. Želel bi vas opozoriti, da sem dolžan opozoriti vsakega razpravljavca, da razpravljamo o amandmaju k 25. členu, in sicer o vprašanju, ali naj urad poroča državnemu zboru. To je tema, in vas prosim, če se te teme držite. Besedo ima gospod dr. Bernik.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. Zdi se mi, da bi skoraj morali najti nek mehanizem, da bi državni zbor dobil poročila od vlade, kako se ta scena pranja denarja obvladuje. Namreč to je svetovni problem in je gotovo zelo kritičen v nekaterih državah, mi ne vemo ali je pri nas to res ali ni. Vendar zdi se mi, da bo to področje še vedno zelo aktualno tudi v prihodnosti. Poglejte, urad jim daje vsako leto statistične podatke o delu urada v obdobju in mislim, da ne bi bilo nič narobe, če je to na razpolago publiki, ne bi bilo slabo, da bi se tole poročilo razširilo tudi na substantivne zadeve, kajti ne moremo presojati, kako ta urad dela, deluje in kako se izvršuje ta zakon. Recimo to, da imamo tukaj podatke o tem, kaj je bilo storjeno s strani urada in koliko pritožb je bilo danih, v letu 2000 ji je bilo menda 27, ne pove pa tega zakaj ni nobena od teh pritožb prišla še do končne razsodbe. In tukaj so tudi vprašanja oziroma postavlja vprašanje to, ali so krivi za to podatki, ki jih urad daje, so krivi za to tožilci, ki niso pravilno predstavili tega ali so pa spretni odvetniki, od katerih bi nekateri lahko bili plačani z denarjem, ki je bil opran in to dejansko se je to tudi že v nekaterih državah pojavilo. Vprašanje, do kakšne mere sme odvetnik od človeka, ki je bil obsojen za pranje denarja, sprejemati denar. Ker to je opran denar. Dobro, tega verjetno pri, v Sloveniji še nismo imeli, ampak bi bilo dobro o tem razmišljati. Lahko pa rečem, da gotovi podatki, rečeno mi je bilo, da v državnem zboru ne bi bilo oddano isto poročilo ker vladi, kot [[?]] je baje tajno oziroma ima tajne podatke, vendar se mi zdi, da bi vlada lahko našla en način, kako bi to predlagala oziroma in na kakšen način bi informirala državni zbor. Danes dobivamo vse sorte podatke na internetu in jih publika lahko bere, recimo v Združenih državah so gotovi podatki, ki jih hranijo državne agencije nasproti recimo zavarovalnicam, bankam, ki jih preiskujejo, so na razpolago na internetu. In zdi se mi, da je to za ljudi, ki morajo odločati o zakonih, tudi važno oziroma bolj važno kot pa to, da je internetu za publiko. Na nek način bi se moralo to urediti ali pa vsaj to, kot je gospod Anderlič predlagal, da se pač da v zakon, da je potrebno tako poročilo poslati pristojnemu delovnemu odboru. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani. Repliciram gospodu Anderliču. Mislim, da si je v tej razpravi "zabil dva avtogola". Namreč, gospod Anderlič, dejal ste, da bi s tem, če bi sprejeli ta amandma, naročali, kaj bo ta urad delal. Dobesedno tako je bilo rečeno, kaj bo delal. Jaz mislim, da je to napačna predstava. Jaz ne razumem tega tako. Ampak ta urad bo še vedno delal tako, kot bo mislil, da mora delati, ali tako, kot mu bo naročila vlada. Kar je čisto v redu. Nam bo pa samo poročal o teh rezultatih, ki jih je urad dosegel, in čisto nič drugega. Kako bodo delali, kaj bodo delali - to je pa nekaj čisto drugega. To se pravi, to nima nobene zveze z navodili, kako naj delajo. Mogoče bi bilo res potrebno dati kaka navodila. Ampak to ni bilo mišljeno. Tega v tem amandmaju ni nikjer zapisano. Če pa kdo vidi, da je takšna bojazen, potem pa naj prosim opozori predlagatelja. Ampak jaz sam tega nisem opazil. Gre samo za poročilo o tem, kako je delal, po čigavih navodilih - to je pa nekaj čisto tretjega. Samo, kaj je delal in kako je delal in kdaj je kaj delal, to pa verjetno spada v poročilo. To je tisti prvi "avtogol". Drugi "avtogol" je pa sledeče. Tu nasprotujete sprejetju amandmaja, češ da bi se vtikali v njihovo delo, ali bomo naročali, kaj naj dela - dobesedno. Potem ste pa malo kasneje v razpravi dejali, da delovno telo, pristojno za to, pa lahko to vedno zahteva. Kaj, tisto pa ne bo potem vtikanje v delo ali pa naročanje, kaj naj delajo? Ampak ni to tako. Tudi delovno telo bo lahko zahtevalo isto, samo poročilo. Mislim, da delovno telo tudi ne more zahtevati od njih, kakšne metode naj uporabljajo To se pravi, ne sme iti v vsebino, ampak samo o poročilu. To se pravi, to je popolnoma enako. S tem, da delovno telo, bom jaz rekel, da je en nivo nižje, kot pa državni zbor, če tako vzamemo, če ravno je to neka skupna celota. Tako, da ne bi sedaj razpravljal o tem, kaj je sedaj višje, da mi ne bi kdo repliciral, na to nisem mislil v tem smislu. Še nekaj čisto splošnega. Mogoče drži to, kar ste dejali gospod Anderlič, tu se moram z vami strinjati, da dobivamo ogromno poročil. Nekaj takih, ki so obvezne, nekaj pa takih, ki nam jih tudi institucije prostovoljno pošiljajo, kar mislim, da je tudi za pozdraviti. Seveda, vsak naredi s tistim gradivom kar hoče. Se pa lahko vprašamo, tista, ki so obvezna, ali so še vedno tudi potrebna, ali mogoče ne dobivamo gradiva, ki so za državni zbor manj pomembna, tista, ki so pa bolj pomembna, jih pa ne dobivamo. Med temi je prav gotovo področje pranja denarja, prav gotovo gre za tako poročilo, ki je eno od bolj pomembnih in bi bilo prav, da bi ga dobili in bi ga mogoče nanovo uvedli kot obvezno, nekatera, ki pa so obvezna, pa bi lahko rekli, da se lahko samo poroča, ni pa obvezno. Verjetno z razvojem družbe je pač tako, da so določene stvari aktualne postale šele pred par leti. Recimo računalništvo, vdor recimo v kakšen računalniški sistem je postal aktualen šele mogoče 10 let nazaj, o Sloveniji govorim. To se pravi, da ga nismo mogli imeti že vgrajenega v neki skupščinski sistem, ker je to sodobna tehnika. Isto je pri pranju denarja. Tudi to področje se uveljavlja v Sloveniji šele v zadnjem času. Prej to ni bilo mogoče. In zato bi bilo mogoče dobro, da bi dali na rešeto in sito poročila, ki so obvezna, ki so za parlament, bi rekel bolj življenjskega pomena, tudi za naše delo. Nekaterim bi se odpovedali. Nekatera nova področja bi pa ponovno uvedli kot obvezna. In to je eno od teh področij. In jaz vidim ta amandma ravno v tem smislu. Nobeno vtikanje v delo nekoga drugega, ampak samo poročilo o tem, kako je to opravil. Po naročilu koga drugega verjetno, ali pa po svoji zamisli. Tako jaz vidim ta amandma. In seveda ga bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Replika, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod Anderlič me stalno bolj preseneča. Pozna se mu teh 8 mesecev, ko deluje kot vodja takšne parlamentarne frakcije, ki ima absolutno moč. Vidi se, da je postal imun za sleherne argumente. V svojem nastopu je rekel, da ne bo odgovarjal na napačne navedbe. Jaz verjamem, in tudi ni odgovarjal, ker ni bilo napačnih navedb v mojem nastopu prej. Jaz pa moram odgovarjati na njegove napačne navedbe. Poglejte, gospod Anderlič, okarakterizirali ste me kot borca za novo ureditev. Takrat, 1998., 1990. leta sem bil za nove, sedaj pa sem borec za to, da bi takšno ureditev, ki smo jo z ustavo sprejeli, tudi dejansko veljala. Vi pa ste postali, ali pa vaša politična opcija pa je postala borec za novo staro ureditev. In dobro asociacijo ste na izvršni svet dali in na skupščino. Dejansko so bili zadnje čase, poskusi in tudi dejanska praksa, da se je ta državni zbor spremenil v veliki meri v skupščino, kjer ste na prej naročene rešitve svetovali roke. In ste s tako imenovano koalicijsko ustavo, ki je zamenjala pravo ustavo, ki je [[...]]Da, tako je. Znani publicist, dr., je okarektiziral to vašo koalicijsko pogodbo. To je koalicijska pogodba, ki je postala koalicijska ustava in uspešno ste se borili za novo staro ureditev. Zaradi tega bi prosil, da meni ne pridigate o prejšnji ureditvi, ker nisem bil nikdar pristaš tiste ureditve in tudi sedaj nisem. Sem pa zato tudi s takimi amandmaji, da bodo vse institucije v taki državi dejansko opravljale svoje delo, ki jim gre po zakonih in ustavi. Navedli ste tudi, da lahko poslanci kadarkoli zahtevamo od vlade poročila. Tistega, kar zahtevamo in kar je pomembno, ne dobivamo, čeprav je bilo obljubljeno. Ponovno ne dobivamo politbarometra, se pravi anket o javnem mnenju, ki so plačane s proračuna, ki jih vlada in vodilna stranka tako obširno uporabljata. Glejte, če bi se to zgodilo, bi tudi nam poslali ankete o tem, kako bodo ljudje glasovali na tem referendumu. Ampak, so bile naročene. In ker so vsi imeli naročene, in se je lagalo. In so bile lažne ankete narejene, manipulativne ankete [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Ja, ja [[...]]
Gospod Jerovšek, omejimo se na razpravo, ki je spodbujena s tem amandmajem.
Moram samo odgovarjati.
Ne, res vas prosim, če se omejite na to.
Ne, moram vam povedati, da ste v svojih nastopih dvakrat pokazali, da se še niste zazrli v rezultate tega referenduma, da se še niste zazrli, namreč. In govorite o prejšnjem sistemu. Ta referendum je ravno pokazal, da ljudje niso za prejšnji sistem, ki ga vi hočete vpeljati nazaj. Dejansko, v bodoče govorite o tem, kako naj ta sistem funkcionira, tako da bodo tudi taki uradi imeli nek efekt. Za to se jaz zavzemam. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Če je dovoljeno, bi gospodu Stroligu repliciral ali pa morda povedal neko svoje mišljenje, v tistem delu, kjer je govoril o tem, kako tudi zunanji opazovalci, se pravi iz Evropske skupnosti, pozitivno ocenjujejo našo institucionalno ureditev in tudi sam sistem vsega nadzora pri pranju denarja oziroma preprečevanju pranja denarja, pa tudi kako pozitivno ocenjujejo vsa ta naša poročila. Verjamem, da je to res, in vem, da so tudi taka poročila zunaj bila napisana, vendar je pa drugo vprašanje, kakšno je pa realno stanje in kakšno je stanje, ki ste ga vi in vse institucije, ki v tej državi obstojajo, v poročilih napisali, in da je nekdo imel pač to možnost pregledati in tudi dati neko oceno. Dejansko stanje, gospod Stroligo, dajmo si vsi skupaj priznati, je drugačno, popolnoma drugačno. Pri nas je pranje denarja ne samo, kaj vem, na nivoju vlade, kar smo ugotovili, iz javnih sredstev, iz proračuna, ampak je cela vrsta pranja denarja pri gospodarskih subjektih, v paradržavnih institucijah in tako naprej. Tako da je tega ogromno, vendar vi tega ne boste nikdar odkrili, ker ne morete odkriti, ker je to preveč zapleteno in ker je preveč delano osebno, od enega do drugega, in tega vi ne morete odkriti. Vendar je tega veliko. Povsod po svetu je korupcije ogromno. In tista poročila, kar ste vi napisali, pa kar se ugotavlja da pri nas ni neke korupcije in tako naprej, to ni res! To ni res, to je dejstvo. Sicer vas razumem in vem, da si prizadevate, da bi te stvari bile pozitivno urejene, vendar razumem tudi, da ste pač v primežu nekega oblastnega kolesja in paradržavnih institucij in da marsičesa ne morete narediti, četudi bi hoteli. To samo toliko, da ne bi izpadlo, da smo mi najbolj idealna država in da pri nas neke korupcije ni. To ni res, in vsi vemo, da to ni res, vendar pač ne moremo ničesar narediti. Kar se pa tiče gospoda Anderliča, ki je tako vehementno govoril o tem, kako vse deluje, kako imamo različne institucije, od vlade do vseh drugih organov v sestavi vlade, pa tudi druge institucije, od sodstva do [[...]]in tako naprej, ki naj bi usklajeno delale, saj to je stara zgodba, midva sva o tem že večkrat govorila oziroma se tudi že sporekla. Vendar te institucije ne delajo vedno učinkovito. In zdaj vi vse to prelagate na neke druge, "to bodo že drugi naredili, pa kaj se ti zanimaš za te stvari, to bodo že drugi uredili", ampak, poglejte, če bi hoteli, da bi te stvari učinkovito uredili, pa če se ne da urediti, če vemo, da problem obstoja, pa se ne da urediti, je državni zbor tisti, ki pač vladi reče, vlada, hvala lepa, niste naredili tega, kar bi mogli, mi vas odstavljamo. Ampak seveda vi pa vlade ne boste odstavili, če ste jo vi postavili. In to je zdaj, vi veste in jaz vem, da je to zapleten krog oziroma začaran krog, vi ste jo postavili, vi je ne boste odstavili, dokler se bo dalo. Vprašanja se pa ne rešijo. In tukaj jaz vidim tudi inštitut poslanca, ne kot državnega zbora, ampak inštitut poslanca, ki bi naj bil tisti predstavnik ljudstva, ki je še edini ostal kot nekako nedotakljiv s strani oblasti, nedotakljiv s strani oblasti, da si lahko upa reči oziroma naj bi imel pravico izpostaviti vse te nepravilnosti, ki se v tej državi dogajajo in da zato ne bi bil sankcioniran. Vendar se je tudi to zgodilo, da ste "prilimali flajštre" poslancem na usta s tem, ko se je dovolilo, da so dejansko kazensko odgovorni za glas, kiga izrečejo v državnem zboru ali na delovnih telesih in so civilno toženi, zato če so pač mogoče nekorektno z neko insimilacijo obsodili nekoga, da je pač naredil neko kaznivo dejanje ali karkoli. To se ne bi smelo poslancu zgoditi in poslanec bi mogel biti tisti predstavnik, ki bi še edini naj ne bi kaznovan zato, da je sprožil neko vprašanje in takrat, ko poslanec sproži neko vprašanje, bi morali vsi organi v tej državi, ki so zadolženi za to, da ukrepajo, to vzeti v analizo in ugotoviti, ali je dejansko upravičeno, da je poslanec neko vprašanje postavil ali ni, in potem tudi to vprašanje rešiti. Vidite tega pa ni. Tega pa ni in še dolgo ne bo. Zato bi tale inštitut, da bi mogoče državni zbor dobil to poročilo in da bi lahko pogledal ali pa posamezni poslanci, ne bi bil nič zgrešeno. Ne bi bil zgrešen. Ni pa rečeno, da bi pa moral zdajle še o tem posebej razpravljati in tako, v glavnem, toliko da bi bil obveščen in da bi lahko, če bi čutil interes, nekdo ki ga zanima, v te stvari pogledal in mogoče tudi potem postavil kakšno vprašanje. Samo za to gre. Hvala lepa.
Besedo ima dr. Bajuk.
Hvala lepa gospod predsednik. Ko zasledujem, poslušam to debato, mi pa ni jasno in bi rad prosil tudi pojasnilo od vlade, predstavnika vlade in pa kolega gospoda Anderliča, če dejansko obstaja nek bistven argument, da neko letno poročilo ne bi prišlo v državni zbor. Seveda argument gospoda kolega Anderliča mi ni jasen, češ, čemu ga bomo pa dobivali, saj itak veliko dobimo, pa nič ne naredimo. To se mi zdi nekoliko nejasno in pa seveda tudi ne razumem njegove argumentacije, pač tukaj je izvršilna oblast, tukaj je državni zbor in ne smemo teh stvari mešati. Mi ni jasno. Res je, da tako kot je tale amandma predlagan k 25. členu bi se lahko razumelo, da bi državni zbor pričakoval, da bi ta urad stalno poročal državnemu zboru in potem, če se tako razume, potem lahko razumem argument gospoda predstavnika vlade, da se kaj takega ne dogaja na svetu. Očitno nihče ne pričakuje v državnem zboru, da bo urad poročal na nek stalni način temu zboru. Ne vidim pa, res, za enkrat še nisem slišal nekega argumenta, kaj naj bi bilo v teh poročilih, da ne bi smelo priti sem. Ker argumenti do sedaj, ne glede na to, da je debata šla v takšno ali drugačno smer, jih še nismo slišali. Rad bi pojasnilo od obeh, ali dejansko imate težave in načeloma nasprotujete temu, da bi sploh državni zbor dobil to poročilo, ali vas samo moti to, da bi se morda tukaj razumelo, da bi bilo poročanje v nekem stalnem smislu, vsak dan, vsak mesec, kaj ta urad dela ali pa ne. Ker če pravilno razumem kolega, gospoda Jerovška, njegov amandma skuša doseči ravno to, da bo enkrat na leto državni zbor o tej stvari dobil poročilo. Argument, da ima itak veliko poročil pa nič ne naredite, ali pa ne naredimo z njimi, se mi pa zdi neumesten. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Pukšič.
Hvala lepa. Ker sem bil, bom rekel, izzvan, sicer na neprimeren način, bi bilo prav ali pa potrebno, da se oglasim, čeprav tega nisem prvotno nameraval, pa vendarle hvala za priliko. Poglejte. Zraven napisati še en naslov, če je poročilo urada za preprečevanje pranja denarja pripravljeno in je poslano vladi, napisati še en naslov, da se to pošlje tudi državnemu zboru, jaz si znam predstavljati, da bo to potem dodeljeno ali odboru za finance in monetarno politiko in mogoče tudi komisiji za nadzor proračuna in javnih financ. To, seveda, ne more biti problem. Kar se pa tiče, torej načina in sistemske rešitve tega, da bi bilo v zakonu, ni sporno. Dejstvo pa je, kolegice in kolegi, da se pa nekateri v tem državnem zboru bojijo poslušati tudi lastna poročila, poročila lastnih komisij, ki so jih ustanovili. Kljub temu, da gredo preko zakona in preko poslovnika, seveda z argumentom moči, določene zadeve izglasujejo. Strah pred poročili je pri nekaterih velik in prevelik. Pravzaprav nima tako velikih oči kot izgleda. Prav je in dobro je za državljanke in državljane, za tiste, ki plačujejo tudi uradnike urada, da se seveda z določenimi izsledki dela celega leta ali pa dveh in pol let seznanijo in zvedo na pravem mestu. Sigurno je to mesto v državnem zboru. Ali je to razprava v državnem zboru ali na delovni komisiji, je seveda poglavje za sebe. Pa vendarle je to nujno potrebno,potem se seveda ne bi dogajalo, da poročila parlamentarnih preiskovalnih komisij bi bila izvzeta iz delovnega reda. In to prav od poslancev tiste skupine poslancev, ki danes tako krčevito se bojijo in branijo, da bi bilo tudi poročilo o preprečevanju pranja denarja lahko dostopno poslancem. Res je, da vsi vseh poročil ne berejo. Res pa je, da posamezniki in posameznice pač prebirajo tista poročila, za katera imajo posebno zanimanje in zavzemanje na posameznih področjih. Poglejte, kolegice in kolegi, je za pričakovati da bo ob nekih negativnih izdanih poročilih recimo računskega sodišča, ko se bo to obravnavalo, prišlo do ne samo politične odgovornosti nekoga, ki je bil minister in je zdaj na dobro plačani drugi funkciji, bistveno boljše verjetno, kot je pa imel takrat, ko je bil minister, da bo tudi proti komu vložena kakšna ovadba. In prav pregled ali vpogled v poročilo urada o preprečevanju pranja denarja bi verjetno prinesel še kakšno ovadbo s strani kakšne komisije državnega zbora. Namreč, to se je dogajalo, da je soglasno kakšna komisija državnega zbora sprejela sklep, da se bo vložila ovadba. Potem pa seveda nekateri skorumpirani tožilci tega niso naredili, ker so napisali v obrazložitvi, da zaradi tega, da ne bi prišli na spolzko področje, tega ne bododelali. Takšnih seveda ne rabimo. In prav je, da je ta amandma izglasovan, da bomo imeli vpogled tudi v to vejo segmenta pranja denarja, ki pa je eden od verjetno večjih problemov, kar se dogaja nenazadnje tudi z lastninjenjem in z načinom obogatenja v zelo kratkem času posameznikov. Zato bom sam amandma tudi podprl.
Hvala. Jaz bi prosil gospoda Stroliga, da na kratko odgovori na nekaj vprašanj, ki so bila postavljena. Ne da bi zdaj ponavljali tisto, kar ste že povedali in tistih, ki so spraševali takrat ni bilo notri. Tako, da - ključne stvari v tej relaciji.
Hvala. Za iztočnico bom vzel izjavo enega od poslancev.
Ali vas smem prositi. Veste, če imate papir vmes, se potem nič ne sliši. Oprostite.
Nekdo je rekel, da nismo idealna država. Res je, nismo idealna država na področju pranja denarja. Nismo pa tudi najbolj kritična država na področju pranja denarja. Vse ocene na tem področju v zadnjih sedmih letih na to kažejo. Torej tudi reakcije na tem področju ne smejo biti take, da kažejo na to, da smo najbolj kritični, da imamo največ problemov. Eden od argumentov, ki sem jih prej omenil, da v nobeni drugi državi uradi ne poročajo o svojem delu parlament, govorim o svojem delu. Ne govorim o problematiki pranja denarja, kjer sodeluje več organov. To pomeni, da tudi države, kjer so recimo "off shore" področja, kjer je uveljavitev take zakonodaje, kot jo ta država že ima 6 let s temi dopolnitvami izdaj še izboljšanje zakonodaje, pomeni, da vpliva na njihov GDP. Se pravi, če Lichtenstein uveljavi tako zakonodajo, lahko zapre skoraj pol države in pol financ jim zruši. Hočem reči, da so države, ki so veliko bolj problematične, pa nimajo te obveznosti, da bi uradi poročali parlamentu. Zakaj ne? Mislim, da je bilo tudi pojasnjeno, ker gre za tipično izvršilno funkcijo. Govorim o delu urada. Urad poroča vladi o različnih področjih, od finančnega, od kadrovskega, do vsega, zelo tehnično, v delu pa poroča tudi o svojih ugotovitvah. En od argumentov, zakaj mislim, da bi seveda lahko bilo problematično poročanje parlamentu, govorim o delu urada. Zato, ker urad opozarja v svojih poročilih ne samo na določene probleme v sistemu, ker v zvezi s tem predlaga tudi ločena področja, opozarja tudi na določene stvari, če bi prišle v javnost, bi seveda bile sporočilo tudi kriminalcem, katero podsisteme te države naj zlorabljajo za pranje denarja. Saj, če mi napišemo, da nek sektor ne deluje tako, kot bi moral, da je potrebno tudi druge organe nadzora vključiti vanj, obvestimo vlade, da vlada sprejme določene sklepe, zadolži te organe. Seveda, če bi o tem obveščali javnost, če bi bili zelo transparentni, pomeni, da dokler se ti novi predlagani ukrepi ne bi udejanjili, pomeni, da bi lahko kriminalci, tisti, ki tudi berejo ta poročila, izkoriščali te sisteme in jih zlorabljali. Torej, več razlogov je tudi vsebinske narave, zakaj mislim, da poročanje parlamentu o delu urada - poudarjam o delu urada - ne bi bilo smotrno. Ena od stvari, za katero mislim, da jo je pomembno poudariti, govorim o delu v teh sedmih letih. Urad je - ker se ukvarja ne samo z represivnim delom, ampak tudi s preventivnim delom - opozarjal na problematiko zakonodaje tiste organe, ki so zadolženi za njeno spremembo. Lahko rečem, da imamo v zvezi s tem izjemno dobre izkušnje. Eno od prvih smo, ki smo izboljšali kaznivo dejanje pranje denarja, novi kazenski zakonik, ki je začel leta 1999 veljati, je upošteval vse težave, tudi te, ki se sedaj odražajo v pravosodju. Veste sami, da je bila ena oprostilna sodba, ki je temeljila na zakonodaji iz leta 1995. Ta zakonodaja ne velja več, je že popravljena. Te težave, ki smo jih v uradu vnaprej predvideli, ko smo videli, da se pač to dogaja že v zgodnjih fazah odločanja na sodiščih, so bile upoštevane, vlada je dala pobudo in do sprememb je prišlo: tako pri kazenskem zakoniku, pri zakonu o kazenskem postopku. Slovenija je ena prvih, ki je ratificirala konvencijo s tega področja. Mislim, da je treba pa ločiti, če govorimo o področjupranja denarja, ki ni tudi področje korupcije. So seveda navezne točke, mislim, da razpravo, ki je govorila o tem, o problematiki korupcije, je treba ločiti od tega. Ta zakon ne ureja tega področja, v določenih koščkih se nanaša na druga področja organiziranega kriminala in korupcije. Torej, ne gre za eno in isto stvar, to je treba biti le toliko korekten, da niso vse nepravilnosti v tej državi na področju gospodarskega kriminala tudi pranje denarja. Mislim, da je prav, da se to tudi pove. Naslednja stvar, ki bi jo želel reči, je; da drugi teden v juliju pride v Slovenijo posebno ocenjevalna misija, druga runda ocenjevanja misije Sveta Evrope. Gre za tim ekspertov, ki porabijo en teden časa tukaj, ki dobi mesec dni v naprej vso slovensko zakonodajo, dobi vso statistiko, vse podatke, ki jih zahteva. Gre za drugo ocenjevalno misijo in mislim, da navedba, kako jim prikažemo stvari, moram reči, da nikoli nisem imel te navade, vsaj ne v imenu urada, prikazovati stvari v "rožicah". Zakaj? Od tuje ocenjevalne misije - to je Svet Evrope, poudarjam - pričakujemo, da nam bodo dali pametne nasvete. Če skrivamo svoje slabosti, potem ne moremo pričakovati pametnih nasvetov. Vedno smo bili do tega odprti, vedno smo ta trend odprtosti pri dajanju informacij, ki omogočajo potem kvalitetno oceno, sledili. Ta ocena bo predvidoma sprejeta enkrat konec leta, torej končno poročilo, ki bo podobno poročilu GRECA, da rečem, gre za podoben monitoring, kot je na področju korupcije GRECA. Gre za podoben monitoring na področju pranjadenarja. To poročilo, tako kot prejšnje, obravnava vedno tudi vlada. Ob tem poročilu so ne samo lepe stvari napisane, kako smo pridni, kako dobro delamo, ampak so tudi tiste kritike, tako v prvem poročilu kot v drugem, ki kažejo, kje so možnosti za izboljšavo tega sistema. Del ocen - to je v uvodnem pojasnilu k prvemu branju zakona napisano - ta zakon, ki ga imate na mizi, je tudi posledica ocene Sveta Evrope, ocene na določenih področjih, ki jih je mogoče izboljšati v tem zakonu. In to tudi delamo zdaj. Torej ne gre za to, da bi vlada ali pa urad, če hočete, ne odreagiral na probleme, s katerimi se srečamo. Še zadnja točka - mislim, da končne razsodbe nekdo še ni rekel. Res je, to je problem in to je vnebovpijoč problem. Na to je bilo opozorjeno s strani vseh vladnih organov - večkrat. Vlada je zato, poudarjam, sprejela tudi določene ukrepe, ki so v njeni pristojnosti. Ti ukrepi ne posegajo na področje zakonodaje - zaenkrat, razen tisti, ki bodo sledili pri obravnavi zakona o kazenskem postopku. Kot veste gre za celovito reformo, ki jo rabimo na tem področju, ki ne posega samo v sojenje ali pa obravnavanje zadev pranja denarja in ki bo potrebna temeljite strokovne razprave najprej, preden bo ta zakon prišel v parlament, ker hitro reševanje tega področja samo zaradi enega namena, to je pranja denarja, ne omogoča tudi vedno kvalitetnih rešitev. Sojenje - imamo dve sodbi ta trenutek, ena je pravnomočna, oprostilna, druga je obsodilna. Po pranju denarja imamo pet obtožnic, eno sojenje se je začelo včeraj. Pričakujemo, da bo v roku šestih mesecev nekaj stališč sodišča, to je tistih stališč, ki bodo pokazala, ali je, ne samo urad, tudi policija, tudi tožilstvo, svojo vlogo pri izvajanju teh predpisov odigralo na način, ki so jim ga omogočali pač ti predpisi v času sprejema. V kolikor niso bili dobro - tudi to je bilo res, leta 1995 sprejeti KZ je imel slabosti, ki jih zdaj odpravljamo. Sojenje - oprostilna sodba je posledica tudi teh slabosti iz leta 1995, mimogrede, če jo že komentiram, ne slabega dela urada, ne slabega dela policije. Še zadnji argument. Veliko je organov v tej državi, ki so organi v sestavi, ki ne poročajo parlamentu, pa je njihovo področje dela, bom rekel, veliko bolj pomembno v smislu nekih velikih številk, makroekonomsko bolj pomembno. Govorim o davčni upravi, govorim o devizni inšpekciji, govorim o kriminalistični službi, ne nazadnje, pa te službe ne poročajo direktno parlamentu, ker so v sistemu izvršne oblasti, večina teh služb poroča celo samo ministru. Na našem področju že imamo nadstandard, ker urad poroča ne samo ministru, ampak poroča vladi. Torej, neke vrste, če tako rečem, dodaten argument, ker gre za širšo problematiko, je že ta nadstandard udejanil v naši zakonodaji. In poudarjam, mislim, da z rešitvijo, tako kot je sedaj napisan amandma, da bi o svojem delu urad poročal parlamentu, da ne bi bil dosežen namen, ki sem ga pa razumel z vašo pobudo, da se o problematiki pranja denarja tudi v parlamentu razpravlja. Če tako državni zbor misli, mislim, da bi bilo potem prav, seveda, dase o tej problematiki razpravlja z vsemi organi, ki so notri, ne samo ob obravnavi poročila o delu; govorim o policiji, govorim o tožilstvu, govorim o sodišču. Zakaj? Zato, ker vsi ti organi, ali pa, če hočete, še o finančnih institucijah, ki sodelujejo vzgodnji fazi zaznavanja sumljivih transakcij na področju preventive. Vse to skupaj lahko da neko informacijo o problematiki pranja denarja v Sloveniji. Zgolj poročilo o delu, tudi če bi ga imel danes parlament, moram reči, da sam ne vidim kakšne dodatne možnosti izven tistega, kar je vlada v zvezi s tem poročilom že naredila, da bi bilo mogoče v okviru pristojnosti parlamenta narediti. Obravnava celotne problematike pa mislim, da je seveda legitimna: ali skozi odbore ali skozi karkoli. In mislim, da o tem se pa da pogovarjati, ampak ne na način, kot je sedaj napisan amandma. Hvala.
Hvala lepa. Še tri replike imamo. Po vrsti: Jerovšek, Kelemina, dr. Bajuk. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bi v tem odgovoru gospoda Strolige opozoril samo na nekaj. Namreč, prikradla se vam je ista teza, ki jo v tej državi izdatno širijo. Češ, da so poslanci šibek element, kar se tiče varovanja podatkov. Namreč, omenili ste, da če bi pošiljali poročilo tudi v parlament, potem bi kriminalci prišli do važnih informacij. Namreč, trdno sem prepričan, da ta teza ne drži. So mehanizmi in so načini, kako se še tako strogo zaupen podatek lahko posreduje v parlament oziroma se lahko tudi naknadno posreduje. Prepričan sem, da parlament, državni zbor ni tisto mesto, od koder se te, tudi zaupne in pomembne informacije, ki še morajo biti, potem razširjajo. Namreč, poglejte, dal vam bom primer. Na svetu za nacionalno varnost nikdar ne sedi noben poslanec, pa vam kljub temu lahko zagotovim, da sem izredno dobro obveščen, bom rekel, po nekih kanalih, kaj se je dogajalo - recimo - na zadnjem svetu za nacionalno varnost v tisti točki, ki se navezuje tudi na delo komisije, ki jo vodim. In tam ne sedi noben poslanec! In drugo, kar vas še vprašam, gospod Stroligo. Ali menite, da če bi poročilo šlo tudi v parlament, da bi znatno drugačno moralo biti? Ali lahko zagotovite, da bi zapakirali popolnoma isto, enako poročilo, kot ga pošiljate na vlado; bi ga poslali tudi v parlament? Ali pa bi dejstvo, da bi v tem zakonu pisalo, da se enkrat letno obravnava tudi poročilo vašega urada v parlamentu, že samo po sebi povzročilo, da bi to poročilo izgledalo izdatno drugače? In mislim, da je v tem "catch", da je v tem problem, da se tudi vlada zaveda, da bi v tem primerubilo potrebno malo več ljudstvu prikazati. Namreč, naši ljudje niso tako neumni, kot se je doslej smatralo, da "požrejo" čisto vsako stvar - vse, kar se vrednot tiče. Pokazalo se je, da so pravzaprav zelo občutljivi na nekatere stvari in da tudi na pranjedenarja, na kriminal belih ovratnikov so zelo občutljivi. Sploh, če bi se zavedali realnih podatkov. Hvala lepa.
Gospod Kelemina.
Hvala lepa. Čisto na kratko samo. Strinjam se z gospodom Stroligom, da je poročilo o preprečevanju pranja denarja neke vrste javni dokument.
Oprostite, gospod Kelemina. Lepo prosim, če ste še pozorni nekaj minut do odmora. Prosim.
Hvala lepa. Vsaj v poročilih javnosti je ocenjen pač pavšalno kot nek pozitiven element, kjer se ugotavlja, da ni nekih hudih anomalij in tako naprej. Jaz tudi razumem, da je neko bolj pozitivno poročilo primerno nekako kot nek signal za neke naše zunanje partnerje, da ni preveč negativno; tudi razumem da je to lahko nek psihološki učinek za notranjo uporabo, da pač ne [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]določenih elementov, da bolj nastopijo nekako informirani in tudi iščejo tiste luknje, je pa tudi dvorezni meč na drugi strani, kar pa s tem pa spet mogoče dajemo signal, če so poročila pozitivna, nekomu, ki se s temi stvarmi ukvarja, ko reče: ja saj poročilo je pozitivno, saj nas itak ne dobijo, pa nas ne bojo dobili, mi kar delajmo po starem naprej ali pa znajdimo se. Tako da, so to dvorezni meči, dvorezne stvari oziroma tudi javnost, če bi bila seznanjena s temi dokumenti, bi mogoče določene stvari obsodila in zahtevala tudi, da bi se določene zadeve potem primerno uredile. Kar se pa tiče pošiljanja tega dokumenta v državni zbor, pa mislim, da glede na vašo bojazen o zaupnih dokumentih in tako naprej, da vemo, da se taki dokumenti lahko pošiljajo kot uradno zaupno ali strogo zaupno ali v kakršnikoli obliki že in da se na nekem delovnem telesu ali kjerkoli obravnava kot zaupno gradivo. To pa mislim, da tudi razumete. Hvala lepa.
Hvala. Gospod dr. Bajuk, prosim.
Hvala, gospod predsednik. Izvršilni oblasti širom sveta, tudi tiste, ki se resnično zavzemajo za preprečevanje tega pranja denarja, so v nekem smislu danes obsojene, da hodijo en korak za dogodki, ker očitno imamo opravka z nekim sistemom širom sveta, ki ima na razpolago najboljšo tehnologijo in - zelo mogoče je - tudi najbolj podkovane pravnike v takšnih in drugačnih državah. Sam razumem argument gospoda predstavnika vlade, da poročanje o delu v celoti bi lahko predstavljalo tu pa tam kakšne težave. A vendar bi pa res rad prosil; tukaj je drugo branje, imamo še vedno možnost, da do tretjega branja pridemo do nekega bolj pametnega kompromisa, kar se tega vprašanja tiče. Ker jaz bi vas vprašal gospodje kolegi - če me sploh še kdo še posluša ali pa gremo jest. A gremo kar na kosilo gospod ali kaj?
Sam več kot opozarjati na to, da se spodobi pač poslušati kolege, ne morem. Je pa dejstvo, da nekateri pač razpravljajo, ne glede na to.
Hvala, gospod predsednik, za vašo pozornost vsaj. Mislim, da do tretjega branja bi lahko našli nek kompromis ravno v tem - kar: kaj je resnični problem? Problem je, da državni zbor, tako kot ta predlog zakona razumem, je v nekem smislu obsojen, da dobi samo te statističen podatke ali pa konkretne predloge, ki jih izvršilna oblast na podlagi vsega tega dela in svojih lastnih analiz predlaga državnemu zboru za iskanje sistemskih rešitev. Dejstvo je, da na tem področju - sam sem seznanjen z delom te komisije OECD držav, ki se vsaj štirikrat na leto dobivajo in ravno o teh stvareh debatirajo; kako bi šli hitreje za temi novimi možnosti, ljude, ki se pač ukvarjajo s pranjem denarja, kako stalno napredujejo. Mislim, da mi bomo vedno potrebovali, tudi v naši zakonodaji, resnega dela, da bomo lahko omogočali in spremljali delo izvršilne oblasti na tem področju. Torej, moramo najti neko možnost med tem, kar se nam ponuja; in to je statističen podatek, ki ga je dr. Bernik sam označil in prebral - kaj vam pa to pove, ne vemo, kaj se resnično tam dogaja. Vemo, da urad veliko stvari naredi, a dejstvo pa je, da potem se pa nič ne zgodi. Državni zbor ne more na podlagi teh poročil resnično delati in neodvisno odločati. Torej, ena stvar je poročanje o delu, ki ima lahko takšne težave, jaz priznam, da takšne težave lahko nastanejo, ki očitno težijo gospoda predstavnika vlade danes na tej seji; po drugi strani pa dejstvo, da ta državni zbor, kot vsi državni zbor po celem svetu, ki hočejo spremljati to, morajo tudi ukrepati. Prosil tudi predstavnike velike koalicije, da prisluhnejo temu. Mislim, da je to resničen problem. Lahko najdemo neko pametno rešitev. Upam, da bo prevladala zdrava pamet. Hvala lepa, gospod predsednik.
Hvala lepa. Ali lahko zaključimo razpravo o tem amandmaju? Še pojasnilo gospoda Stroliga.
Zelo na kratko. Mislim, da tisti, ki ste me razumeli tako, da ne zaupamo državnemu zboru, da ne bi varoval tajnosti, ste me narobe razumeli. Repliciral sem na to, da naj bi to delo, poročilo o delu, bilo transparentno v smislu več kot statističnih podatkov do javnosti, ne do državnega zbora. Zato, ker seveda v tem primeru bi lahko prišlo doobveščanja tudi tistim, ki jim ne želimo sporočiti, kje so hibe tega sistema. Tako da se opravičujem, če ste me narobe razumeli pri tej točki. Drugič. Mislim, da poročila, vsaj do sedaj, niso bila olepšana. Še enkrat poudarjam: ne navzven ne do vlade. Ni nobenega razloga, vsaj jaz ga ne vidim, da bi pri delu, ki je vsakodnevno, ima svoje težave itn., vladi skrivali, najprej o ministru in potem vladi skrivali težave. Zakaj? Ker potem jih nihče ne bo reševal, če jih ne prezentiramo. Tako lahko rečem, da je večina poročil odražala res problematiko tistega leta in bila tudi dovolj kritična, da je sprožila določene razprave in pobude, kot sem prej rekel, tako na zakonodajno-sistemskem nivoju kot tudi na nivoju tistega, kar pač sodi v pristojnost vlade. Glede kompromisa morda samo toliko. Mislim, da poročilo o delu in način, tako kot je napisan sedaj ta amandma, ne rešuje problema, kot ste ga obrazložili. Mislim, da je mogoče izven tega zakona, brez popravljanja tega zakona, da ima državni zbor preko svojih odborov dovolj mehanizmov, da od vlade zahteva poročanje o problematiki, da ji vsi organi, poudarjam, ki se ukvarjajo s to problematiko, tudi seznanijo s svojimi ugotovitvami v nekem obdobju, ker v tem obdobju je mogoče spremljati to, tudi če je potrebno, da jo seznanijo z - recimo -oceno, kot sem prej rekel, neodvisnih institucij: dosedanjimi ocenami in sedanjimi in bodočimi ocenami. Tako bi potem to lahko bilo dovolj dober material za razpravo v državnem zboru o sami problematiki, ki zadeva, kot pravim, več kot samo delo urada. Mislim, da ta zakon ni potrebno amandmirati, popravljati, zato da bi dosegli ta cilj, kot ste ga želeli. Mislim, da se da to s sklepom ali izven te seje ali pa posebej skozi odbor to problematiko in to naročilo vladi dati, da vam o tem pripravi neko celovito informacijo in celovito poročilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko zaključimo razpravo o tem amandmaju? Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Torej, glasovali bomo o amandmaju k 25. členu, ki ga je v postopek vložil gospod Jerovšek v imenu poslanske skupine SDS. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 19 poslank in poslancev. Proti jih je bilo 34. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Še o 25. členu v celoti. Gospod Jakič, če niste opazili, seja še traja. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je 37 glasovalo za, 12 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Ura je 12.58 in glede na splošno razpoloženje predlagam, da naredimo odmor. Nadaljujemo ob 14.30.
Spoštovane poslanke in poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta, ker bomo ugotavljali sklepčnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Evidentiranih je 43, v dvorani nas je pa več. Zaradi tega bomo ponovili. Prosim, da pritisnemo tipko "kvorum". Zbor je sklepčen in lahko nadaljujemo delo. Dodatno opravičeni za nadaljevanje 7. seje: Janez Podobnik od 16.00 ure dalje, Stanislav Brenčič od 16.00 ure dalje, Franc Kangler ves dan, Igor Štemberger za pričetek popoldanskega dela seje, Peter Levič za pričetek popoldanskega dela seje, dr. Miha Brejc za popoldanski del seje, Janko Veber za popoldanski del seje, Sašo Peče za popoldanski del seje in Ivan Kebrič od 16.00 ure dalje. Nadaljujemo s točko - predlog zakona o preprečevanju pranja denarja, druga obravnava. Končali smo na strani 4. Prehajamo k naslovu 4. poglavja. Prosim poslanke in poslance, da v roke vzamete pregled amandmajev k predlogu zakona od 23.5. Obravnavamo naslov 4. poglavja. Želi kdo razpravljati? Prosim, gospod Potrč.
Hvala lepa. Brez zamere, "na slabem glasu" sem, ponovno. V zvezi z naslovom k temu poglavju in kasneje tudi k 28. členu bi prosil predstavnika vlade, da pojasni pomisleke, ki jih k tem rešitvam imajo iz društva davčnih svetovalcev Slovenije. Opozarjajo namreč, da gre tudi pri davčnih svetovalcih, po njihovem mnenju, za poklic, pri katerem je treba vzpostaviti medsebojni odnos zaupanja, in da bi bilo enako, kot zaenkrat je urejeno za odvetnike in notarje, tudi za njih smotrno in prav, da se ne vključijo v krog oseb, ki so dolžne po uradni dolžnosti prijavljati stvari, ki jih ugotavljajo, pa so povezane s pranjem denarja. Hvala lepa.
Hvala. Prosim, predstavnik vlade.
Hvala lepa. Seznanjeni smo s pobudo o davčnem svetovalcu. Mogoče malo zgodovine. Z davčnimi svetovalci smo se pri pripravi zakona usedli že novembra lanskega leta in predebatirali razloge za in proti. Moram reči, da argumenti, ki jih navajajo, zakaj bi morali biti deležni enake obravnave, kot notarji in odvetniki, ki smo jih v drugem branju izključili iz zakona iz razlogov, ki so bili že pojasnjeni danes, ne zdržijo presoje. Namreč, vloga davčnih svetovalcev ni primerljiva z vlogo notarjev in odvetnikov. Argument, da jih zavezuje poslovna tajnost in da imajo poseben odnos do stranke, to je argument,ki zavezuje vse organizacije, ki so navedene v 2. členu zakona, pa že sedem let izvajajo ta zakon, začenši z bankami, hranilnicami itn., z vsemi ostalimi dejavnostmi, ki jih ravno tako zavezuje poslovna tajnost. Kaj dela različne? Prvič ustava. Ustava Republike Slovenije posebej govori o notariatu in posebej govori o odvetništvu in daje drugačna jamstva, zlati odvetništvu, v odnosu do stranke, kot jih daje davčnim svetovalcem, ki jih sploh ne ureja. Drugič. Kazenski zakonik Republike Slovenije določa izjeme, ki zahtevajo nadstandard pri spoštovanju določenega odnosa zaupnosti s stranko, določa ta nadstandard samo v zvezi s tremi kategorijami, in sicer v zvezi z zdravnikom, duhovnikom in odvetnikom. Ne govori pa o kategorijah drugih, ne o bankah, ne o davčnih svetovalcih ali o čemerkoli drugem. Drugače povedano. V kazenskem zakoniku so vsi, tudi notarji, že dandanes dolžni prijavljati kazniva dejanja, sicer policiji, tako da ne gre za uvajanje nekaj bistveno novega za to kategorijo zavezancev. Naslednji argument, zakaj jih je potrebno vključiti v zakon, je ta, da gre za kategorijo, ki ni urejena, oziroma za profesijo, ki ni urejena z matičnim zakonom. Torej, je brez nadzora, kljub temu da obstaja, kljub temu da opravlja določene naloge, ki so pomembne tudi za izvajanje zakona o preprečevanju pranja denarja. To je bil tudi razlog, da vsaj določen nadzor, ki ga izvaja urad ta trenutek, v naprej, če bo ta parlament sprejel pač zakon, ki bo celovito uredil problematiko davčnih svetovalcev, bo seveda tudi primarni nadzorni organ imel določene naloge po preprečevanju pranja denarja. V prehodnih določbah smo to tudi v tem zakonu rešili, da bo to ustrezno urejeno s prihodnjim predpisom, če bo sprejel. Kot sem rekel: če pogledamo še primerjalno pravni pregled, ne glede na to, da nova direktiva še ni sprejeta in se je predvsem zaradi odvetnikov ta spor med različnimi organi Evropske unije potenciral, na temo davčnih svetovalcev tega spora ni. Davčni svetovalci bodo vključeni v direktivo Evropske unije, o tem ni dileme, vsa stališča, tudi evropskega parlamenta in ne samo komisije in evropskega sveta, so poenotene na tej točki. Kar pomeni, če pogledamo še, kaj druge države delajo. V kar precejšnjem številu držav so davčni svetovalci že vključeni kot zavezanci. Se pravi ne gre za nekaj, kar bi v Sloveniji delali na novo. Lahko jih samo nekaj preberem po vrsti, po abecednem redu: Vandorij, v Belgiji, v Bolgariji, na Hrvaškem, na Irskem, Veliki Britaniji, Latvija, Litva - to so, recimo, države, ki že imajo davčne svetovalce med zavezanci. Pa še en zadnji razlog je, da ureditev, kot jo je predvideval tudi predlog zakona v prvem branju, glede odvetnikov in notarjev je bila drugačna kot glede davčnih svetovalcev sedaj. Namreč, odvetniki in notarji opravljajo lahko za stranke tudi določene transakcije, medtem ko pri davčnih svetovalcih ni tako. Torej davčnih svetovalcev ne zavezujemo k izvajanju zakona v kontekstu izvajanja transkacij za stranke, pač pa v kontekstu svetovanja strankam, v tem, da imajo dostop do določene dokumentacije, tako kot revizorji, tako kot računovodske službe in zato je njihov režim in ureditev v tem zakonu z vsemi amandmaji - matični 28. člen, kot ste rekli - poenotena s temi strukturami. Zato kot pravim, je predlagatelj s temi argumenti obdržal davčne svetovalce v predlogu zakona. Mislim, da je prav tako. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo o dopolnitvi naslova. Prosim. Glasujemo o spremembi naslova. Glasujemo. Navzočih 47, 40 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Sprememba naslova je bila oziroma dopolnitev naslova je bila sprejeta. Glasujemo še o naslovu v celoti. Prosim. Izgleda, da nismo vsi glasovali, prosim, da glasujemo še enkrat. Prosim za zbranost. Drugič. Spoštovane kolegice in kolegi dovolite, da izrečem nekaj besed. Poglejte, na nek način tisti, ki ne glasujemo, nagajamo sami sebi. Vi dobro veste, da bomo to zakonodajo morali sprejeti. In zdaj seveda je vprašanje, ali bomo to v nekem normalnem času ali se bopa to vleklo. Prosim, da vzamete to na znanje. Nadaljujemo čez 10 minut. 14.58. Hvala.
Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Spoštovane poslanke in poslanci, tretjič glasujemo o naslovu zakona v celoti. Prosim. Navzočih 46 poslank in poslancev, za 34, proti nihče. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Naslov poglavja je sprejet. Prehajamo na 27. člen. Želi kdo rapravljati? [[Ne želi.]] Prosim. Poslanec dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. V zvezi s tem členom bi hotel vprašati, kakšen je kriterij za dvigovanje praga. To smo imeli že prej, ampak izgleda, da nismo vprašali o tej zadevi. Kajti čudi me, da gremo navzgor, namesto da bi šli navzdol. V nekaterih drugih državah je prag veliko nižji in če prav razumem, je, 3 milijone tolarjev približno oziroma približno 40 tisoč mark oziroma 25 tisoč ameriških dolarjev. Naj rečem to, da ta prag se mi zdi previsok za naše razmere. Razumljivo je, da bodo banke imele več problemov, ampak to je pač značaj teh transakcij; kajti, če primerjam naša dva pragova 3 in 5 tisoč, 3 in 5 milijonov, lahko rečem, da je to veliko manj, kot recimo v Združenih državah Amerike, kjer je prag 10 tisoč dolarjev. In vidim pa iz teh podatkov, ki ste jih dali v statičnem poročilu urada, da število transakcij pada. Recimo 1995. leta je bila 824 transakcij, danes jih je oziroma v letu 2000 jih je bilo 5 in od teh, izgleda, so iz prejšnjih let nekatera še vedno odprta. In ne razumem, zakaj je to in zakaj gre prag navzgor, namesto da bi šel navzdol. Če hočemo bankam pomagati, mislim, da bi morali podzakonske akte sprejeti, ki bi začeli veljati istočasno kot tale zakon. Hvala lepa.
Hvala. Prosim. Predstavnik vlade.
Razlog za ta znesek je izključno razlog poenotenja vseh pravil že na področju identifikacije v celi Evropski uniji in državah, ki želijo tja priti. Gre za 3. člen direktive oziroma smernice Evropske unije, ki govori v drugem odstavku o znesku 15 tisoč ekujev. Še sedaj smo nekoliko nižje, tudi s tem povišanjem smo nekoliko nižje, kot je trenutni tečaj ekujev, ker tri milijone je nekoliko, bom rekel, manj, kot pa bi - torej, še višji prag bi moral biti. Res je, da nekatere države, kot so ZDA in Avstralija, imajo kriterij 10 tisoč dolarjev tudi na meji - o tem govori ta člen. Vendar kot pravim, mislim, da smo v nekem druge okolju in se moramo temu prilagajati. Drugič. Tudi iz število gotovinskih transakcij na tisti meji 5 milijonov tolarjev, čeprav se ta člen ne nanaša na to, narašča, ne pada. Tudi iz številk je razvidno, leta 1999 smo dobili - recimo - 35.335 gotovinskih transakcij - torej toliko obvestil o gotovinskih transakcijah; lansko leto smo jih dobili že 37.300. Torej, nekaj več kot dva tisoč več, kljub temu da smo med tem dvignili znesek. To je velika obremenitev. Naj povem, da že s tem, da jih, ko sprejmemo, ugotovimo posebej, izven sumljivih transakcij - smo ena od redkih držav, ki to dela, tako da gre že s tem celotnim sistemom za nadstandard, za več obveznosti, ki jih imajo zavezanci, kot pa sicer. Mislim, da bi nižanje zneska in s tem povečanja administrativnega dela in birokratskega dela tudi v organizacijah, ki so zavezanci, tako potem tudi v uradu ne opravičilo - da rečem - "cost benefit" celotnega sistema. Tako formalni kot dejansko razlogi so za to, da predlagamo tak sklep. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo o amandmaju k 27. členu. Prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 42, proti 5. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 5.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 41, proti 5. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 5.]] Člen je bil sprejet. Prehajamo na naslednjo stran, stran 5, k naslovu druge točke IV. poglavja. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo. Navzočih je 43, pomeni, nismo sklepčni. Glasujemo drugič. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o naslovu v celoti, prosim. 53 prisotnih poslank in poslancev. Za 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil naslov 2. točke 4. poglavja sprejet. Prehajamo k 28. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujmo o amandmaju. Prisotnih je 54 poslank in poslancev. Za je 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 28. členu v celoti. Prosim. Prisotnih je 51 poslank in poslancev. Za 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo k 30. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti spremenjen. Prehajamo k 31. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Prosim. Glasujemo, drugič. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] UGotavljam, da je 31. člen sprejet. Prehajamo k 32. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo. Prosim. O amandmaju seveda. Glasujemo, drugič. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za 43, proti nihče. Za je glasovalo 43.) [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Prosim. Glasujemo, drugič. Prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 32. člen sprejet. Prehajamo k 33. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo, drugič, prosim. Navzočih je 46, za 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo še o 33. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 33. člen sprejet. Prehajamo k 34. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo. Glasujemo, drugič. Sejo bomo nadaljevali čez deset minut, ob 15.24 uri.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo. Tretjič glasujemo o amandmaju k 34. členu. Navzočih 53 poslank in poslancev, 44 za, eden proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih 51 poslank in poslancev, za 45, eden proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil člen sprejet. Prehajamo k 38. členu. Želi kdo razpravljati o amandmaju? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo, prosim. Navzočih 47 poslank in poslancev, za 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma k 38. členu sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Prosim. Navzočih 48 poslank in poslancev, za 45, eden proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil 38. člen sprejet. Prehajamo k novemu 38.a členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo, prosim. Navzočih 48 poslank in poslancev, 43 za, eden proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet in s tem tudi nov člen. Prehajamo k naslovu novega V.a poglavja. Želi kdo razpravljati? Dr. Bernik, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi vprašal gospoda predsednika urada. V 30. členu so določene institucije, ki bodo pripravljale kriterije. V tem členu 38.b je pa minister pristojen za nekatere iste stvari, če pravilno razumem. Rad bi vedel, zakaj je ta dvojnost. Drugič. Tudi to: minister mora pripraviti podzakonske akte v 90-ih dneh, v 30. členu pa to ni določeno, noben termin ni določen. Hvala.
Hvala. Prosim za odgovor. Predstavnik vlade.
Glede indikatorjev, glede kriterijev, sistem je tak. Pripravijo jih zavezanci, organizacije, pri tem sodelujejo nadzorni organi, primarni nadzorniki, plus urad. V primeru nepoenotenja indikatorjev za posamezni sektor je dano pooblastilo tudi ministru za finance, da lahko določi določene indikatorje kot obvezne. En razlog je poenotenje, drugi razlog je pa to, da "financial action tax force", ki je pač organizacija pri G-7, ki je lansko leto prvič publicirala črno listo držav, s katerim naj bi članice, celotna Evropska unija in še nekatere druge države - da z določenimi sankcijami ukrepajo proti tej listi, da tudi na ta način, da smo dali ministru pooblastilo, da bo nekaj določeno lahko on določil kot sumljivo, smo si zagotovili možnost, da bo tudi Slovenija pri teh sankcijah do tistih držav, ki ne izvajajo ukrepov na področju pranja denarja, sodelovala. Zato tudi pri tem pooblastilu je določeno "lahko izda", kar pomeni, da ni obvezen, zato tudi rok ni potreben, v katerem bi moral to izdati, kar pa pri drugih podzakonskih aktih je. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo. Prosim! Navzočih je 48 poslank in poslancev, 42 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Izglasovali smo novi naslov novega V.a poglavja. Prehajamo na novi 38.b člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo, drugič. Prosim! Navzočih je 48 poslank in poslancev, za 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Ker je amandma vsebinsko povezan z amandmajem odbora k 47. členu, prosim, da preidemo k 47. členu, stran 10. Ker je razprava že zaključena, glasujemo. Glasujemo drugič o amandmaju k 47. členu. Spoštovani, ni uspelo. Nadaljujemo čez deset minut, ob 15.43 uri.
Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta! Še enkrat prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Tretjič glasujemo o amandmaju k 47. členu. Prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 47. členu sprejet. Gremo ponovno nazaj k 39. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujmo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 39. členu sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 39. člen sprejet. Prehajamo k 40. členu. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Glasujmo, prosim. Prosim, da malo potrpimo. Še en moment, prosim. Odrejam 5 minut odmora. Nadaljujemo ob 15.52.
Spoštovani, spoštovane! Glede na to, da je prišlo do prekinitve, moramo ugotoviti kvorum. Vljudno prosim, da pritisnete na tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost! Poslovnik sicer ne predvideva tovrstnih situacij, ampak nesporno nas je v dvorani bistveno več, kot nas je na zaslonu prikazanih, torej 45, tako da [[...]]Ne vem, če ima takšno obnašanje kakšen svoj namen. Vsak ima svoja sredstva za dosego svojih ciljev, legalna. To pa kaže pravzaprav samo na neresnost. V skladu s poslovnikom drugič ugotavljamo navzočnost. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Ugotavljam, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 40. členu, katerega predlagateljica je vlada. Glasujmo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 41. členu in o amandmaju, katerega predlagateljica je vlada. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 45. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je vlada. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Glasujemo še o 47. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 45, kar ni dovolj. Spoštovani in spoštovane! Poslovnik nam daje še eno možnost; - ena možnost je glasovanje s pomočjo tehničnih glasovalnih naprav, lahko pa se poslužimo tudi tega, v kolikor se strinjate, da dvigujemo roke, če vam je to bolj prijetno in boste tu lažje ohranjali pozornost. V dvorani nas je 54! Za vsako izigravanje pravzaprav obstaja tudi rešitev, in to je v tem primeru možnost, ki nam jo nudi poslovnik, to je ročno glasovanje. Proceduralni predlog, gospod Geza Džuban.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Tisti, ki nas od zunaj danes spremlja, lahko ugotovi naslednje, da smo si danes uro ali dve pripovedovali neumnosti, v nadaljevanju pa imamo blokade z nesklepčnostjo. Če tista aparatura dela dobro, je trenutno vloženih 64 kartic, mi smo pa pri vsakem glasovanju nesklepčni. To pomeni, da se nekateri v nadaljevanju zafrkavajo, takrat, ko ta hiša stane, menda, dnevno nekaj milijonov. Morda niso toliko problematični tisti, ki se ne prijavljajo, pač pa imamo permanentno nekaj kolegov, ki sploh ne prihajajo v parlament in morda jemljejo to funkcijo za zabavo ali pa dopolnilno dejavnost; kaj počenjajo, bi lahko špekulirali. Ker sem se javil proceduralno, predlagam dve stvari. Prva je ta, da prekinemo sejo za določen čas, ne vem, 10, 15 ali 20 minut, da se sestanejo vodje poslanskih skupin in ugotovijo, zakaj do tega prihaja, in nas o tem obvestijo. In potem tudi, seveda, v nadaljevanju, kaj početi. Sam tudi nisem več pripravljen, da tu pritiskam na gumbe takrat, ko se drugi v različnih variantah zafrkavajo. Istočasno predlagam drugi sklep, da z ozirom na možnosti računalniške tehnike Kviaz posreduje podatke o prisotnosti v parlamentu, na način, kot smo to imeli že možnost pri neki starejši tehniki. Namreč, takrat smo že ugotovili, da imajo eni prisotnost 5-10%; kar pomeni, da so mesečno prisotni en dan ali manj. Po vsem tem je potrebno nekaj storiti, ker takšen način dela je, prvič; sramota za parlament - jaz se ne morem pohvaliti s tem, da bom med tistimi najboljšimi, ko bomo ugotovili, koliko je kdo prisoten - drugič pa; seveda, produktivnost, resnost te hiše mora biti na drugem nivoju, kot je. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralni predlog, da prekinemo zasedanje za 15 minut, da se sestanejo vodje poslanskih skupin in se dogovorijo, v kolikor se vam zdi to potrebno. Proceduralni predlog moram dati na glasovanje. Jaz vendarle stavim na resnost spoštovanega zbora. Mislim, da bi vendarle lahko nadaljevali in v kolikor spet prihaja do tega, takrat izkoristili to možnost. Gospod Džuban, če bi se strinjali? Želite, da takoj dam na glasovanje, da se vodje poslanskih skupin domenijo? Prav. O proceduralnem predlogu bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 10. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog za prekinitev zasedanja za 15 minut, da se sestanejo vodje poslanskih skupin v sobi 117 in se dogovorijo o problematiki, ki se nam pojavlja. Gospod Geza je dal tudi drugi proceduralni predlog, da Kviaz pregleda prisotnost posameznih poslancev in pripravi predloge, kako ukrepati zoper poslance, ki v državnem zboru niso prisotni tako, kot jim veleva njihovo poslanstvo. O tem drugem proceduralnem predlogu glasujejo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 2. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 2.]] Torej, tudi predlog, da Kviaz pregleda prisotnost in preuči prisotnost poslancev v državnem zboru in nam o tem poroča, je sprejet. Spoštovani! Prekinjam sejo za 15 minut v skladu s sklepom, ki smo ga sprejeli. Nadaljujemo z delom ob 16.20 minut. Hvala lepa. Vodje poslanskih skupin, prosim vas, da se zberete v sobi 117.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, dovolite da vas na kratko seznanim z dogovorom vodij poslanskih skupin. Nesporno je pravzaprav bilo ugotovljeno, da iz nobene poslanske skupine v roku teh dveh dni ni šlo za načrtno zaviranje dela državnega zbora, da pa je seveda potrebno pri tem novem načinu biti ves čas zelo prisoten in v kolikor samo nekaj poslancev, če nas je 53 prisotnih, pozabi pritisniti na gumb, je v trenutku seveda nemogoče glasovati. Zavezali smo se, da bomo poskušali poskrbeti, da resnično z dolžno pozornostjo - s tisto, s katero so nas ljudje pravzaprav poslali v ta državni zbor - opravimo svojo dolžnost in z resnostjo opravimo tudi glasovanja o zakonih, ki jih ima pred sabo. Z drugim glasovanjem o 47. členu bomo preverili, ali nas je zadosti. Ponovno glasujemo. Torej, drugič glasujemo o 47. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo še na glasovanje o zadnjem amandmaju in zadnjem členu, se pravi za novi 47.b člen, predlagateljica amandmaja je vlada. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma za novi člen sprejet. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. V razpravo dajem naslednji predlog sklepa: "Predlog zakona za trejo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije". Želi v zvezi s predlaganim sklepom kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Tudi odbor državnega zbora za finance in monetarno politiko je predlagal državnemu zboru, da po zaključeni drugi obravnavi predloga zakona o preprečevanju pranja denarja sprejme naslednji sklep: "Tretja obravnava predloga zakona se opravi v skladu z drugim odstavkom 194. člena poslovnika državnega zbora." Želi o predlaganem dodatnem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti eden. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je predlagani dodatni sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se predstavniku vlade najlepše zahvaljujem za sodelovanje, tudi predstavnici sekretariata hvala lepa. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG RESOLUCIJE O STRATEGIJI NACIONALNE VARNOSTI REPUBLIKE SLOVENIJE. Kakšen trenutek bomo počakali, ker se nam pridružuje predstavnik vlade. Predstavnike vlade med nami prav lepo pozdravljam Gradivo je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? V imenu vlade nam bo predlog resolucije predstavil dr. Tomaž Čas, državni sekretar v ministrstvu za obrambo. Dr. Čas, izvolite, lahko greste za govornico.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da najprej opravičim gospoda dr. Antona Grizolda, ministra za obrambo, ki je na službeni poti in je seveda odsoten. Znano je, da si v Sloveniji že dalj časa prizadevamo, da bi sprejeli tudi osnovne razvojne, konstitutivne in doktrinarne dokumente na področju nacionalne varnosti in še posebej obrambnega sistema. Doslej imamo sprejeto resolucijo o izhodiščih zasnove nacionalne varnosti iz leta 1993, vojaško doktrino iz leta 1995 ter obrambno strategijo iz prejšnjega leta. Normalno bi bilo, da bi najprej sprejeli vse potrebne dokumente, nato pa na tej podlagi uredili normativno ureditev tega področja. S tem namenom je bila tudi leta 1999 opravljena obsežna študija dokumentov, ki jih imajo na področju nacionalne varnosti, in še posebej obrambe v 22 državah. Na tej podlagi je vlada konec leta 1999 tudi določila vrste dokumentov in pa medsebojno hierarhijo teh dokumentov. Najpomembnejši krovni dokument je resolucija o strategiji nacionalne varnosti, ki ga mora sprejeti državni zbor oziroma ki jo mora sprejeti državni zbor. Kot razvojna dokumenta pa bi bila sprejeta splošni in dolgoročni program opremljanja in razvoja slovenske vojske ter nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Splošni dolgoročni program je državni zbor že sprejel v aprilu lani. Predlog nacionalnega programa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami pa je uvrščen na to, se pravi 7. sejo državnega zbora. Vlada, kot rečeno, je lani sprejela tudi obrambno strategijo. Pripravljeni pa so tudi predlogi dopolnjene doktrine vojaške obrambe, doktrine civilne obrambe, doktrine zaščite, reševanja in pomoči. Za te postopek še ni začet. Sprejetje razvojnih in doktrinarnih dokumentov smo doslejže dve leti vključevali tudi v letne nacionalne programe za izvajanje akcijskega načrta za vključitev v Nato. Žal z majhnimi rezultati. Sprejetje resolucije o strategiji nacionalne varnosti pa smo vključili tudi v nacionalni program za obdobje 2001 in pa 2002. Predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti je bil v državni zbor predložen v lanskem mesecu avgustu. Ponovno moram povedati, da smo celovito proučili njegovo vsebino in opravili nekatere izboljšave in izpopolnili besedilo. Upoštevali smo zlasti spremembe v varnostnem okolju naše države, aktualne poudarke v zunanji politiki, gospodarski politiki. Upoštevali smo ocene realizacije letnih načrtov za vključitev v Nato, dosedanje zakasnitve pri uresničevanju nekaterih razvojnih dokumentov in tudi - vsaj posredno - smo upoštevali ameriško študijo našega obrambnega sistema. Najpomembnejše spremembe v besedilu se torej nanašajo na opredelitev interesov, potem varnostno okolje in pa posamezne politike. Pri temeljnih elementih sistema so ohranjeni trije sistemi oziroma trije stebri, kot smo jih razvili že na podlagi resolucije o izhodiščih zasnove nacionalne varnosti. Poudarjeno pa je tudi njihovo povezovanje preko sistema kriznega upravljanja, ki se pojavlja kot nov pojem, nov termin in pa seveda nova oblika delovanja v okviru navedene resolucije. Dokument je celovit in primerljiv s podobnimi dokumenti v drugih državah. To smo prevedli tudi v sodelovanju s tujimi priznanimi strokovnjaki, ki so nas obiskali zadnje mesece. Menimo, da je dokument potrebno sprejeti čimprej, tudi zato, da ohranimo kredibilnost proti Natu z vidika uresničevanja akcijskega načrta za njegovo članstvo. Na tej podlagi bomo izvršili do konca leta tudi revizijo splošnega dolgoročnega programa razvoja opremljanja slovenske vojske, dokument obsega in pa strukture slovenske vojske do ciljnega leta 2010, pa tudi morebitne dopolnitve obrambne strategije. Pričakujemo, da bo letos sprejet tudi nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Bistvo vseh naših prizadevanj pa je, sprejeti realne, konkretne in pa uresničljive dokumente. S sprejetjem resolucije o strategiji nacionalne varnosti bo odpravljena tudi resolucija iz leta 1993. Ta resolucija, kot poznate, je v praksi že v mnogočem presežena, pa tudi njena struktura je danes bistveno drugačna. Urejala je - namreč, prejšnja resolucija - izhodišča zasnove, ne pa celovitega področja nacionalne varnosti. V predlogu sedanje resolucije je zato zaradi uravnoteženja celotnega dokumenta nekaterim področjem namenjeno manj poudarkov oziroma so le-ti bolj posplošeni. Tako ni več celovito zajeto področje obveščevalne in varnostne dejavnosti, saj so bili v preteklem obdobju sprejeti zakon o policiji, zakon o Sovi in pa nekateri drugi predpisi. Upoštevali pa smo tudi, da je državni zbor sprejel konec leta 1999 posebno deklaracijo o zunanji politiki. Pripravlja pa se tudi strategija gospodarske politike in nekateri drugi dokumenti. Na koncu, če še povem to, da smo proučili tudi mnenje sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve. Njihov predlog, da uporabimo ustavno terminologijo glede splošno uveljavljenih načel mednarodnega prava in mednarodnih pogodb, sprejemamo in bo opravljena redakcija pred objavo. Prav tako sprejemamo redakcijske popravke glede treh vej oblasti, črtanje termina "resor" ter pri obveščevalni in varnostni dejavnosti uporabljamo termin "službe". Nekatere pripombe pa so že zajete v predlogu dopolnil k besedilu resolucije, ki jo je predlagalo matično delovno telo. Vlada ne nasprotuje predlogu dopolnil besedila resolucije, ki so bila oblikovana na podlagi predhodne obravnave predloga resolucije v komisiji za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu ter v komisiji za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb v odboru za obrambo. Pri oblikovanju teh dopolnil so sodelovali predstavniki vlade in ocenjujemo, da se bo z njimi besedilo celotnega dokumenta izboljšalo. Spoštovani predsedujoči, predsedujoča! Predlagam, da zbor obravnava in sprejme resolucijo o strategiji nacionalne varnostni Republike Slovenije skupaj z že navedenimi dopolnili. Sprejetje tega dokumenta je vsaj za nas in za vse, ki smo sodelovali, pri tem mislim na vse resorje, zelo pomemben, tudi za čimprejšnji začetek postopka obravnave sprememb in dopolnitve zakona o obrambi, nekaterih drugih predpisov ter seveda dokumentov, ki sem jih že v tem uvodu večkrat omenil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gradivo je obravnaval odbor za obrambo kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Predsednik odbora za obrambo, gospod Rudolf Petan, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani! Gre za temeljni dokument na področju nacionalne varnosti. Odbor za obrambo je na svoji 4. seji obravnaval resolucijo o strategiji nacionalne varnosti, pri tem pa je bil seznanjen tudi z mnenjem sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve k predlogu resolucije, z mnenjem komisije za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu in mnenjem komisije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb k predlogu. V imenu predlagatelja je predlog resolucije predstavil dr. Anton Grizold, minister za obrambo, posamezna poglavja resolucije pa je v razpravi podrobneje predstavil tudi gospod Miran Bogataj. Minister je v svoji predstavitvi poudaril, da aktualen predlog resolucije po izboljšavah in izpopolnitvah besedila upošteva spremembe varnostnega okolja države, upošteva realizacijo letnih načrtov za vključitev Republike Slovenije v zvezo Nato, vključuje vse kritične pripombe, ki jih je ob svojem obisku v Republiki Sloveniji podala izvedenska skupina zveze Nato. Posredno je bila pri pripravi predloga resolucije upoštevana tudi študija obrambne reforme v Republiki Sloveniji, ki je bolj znana kot Garettova študija. V izpopolnjeno besedilo resolucije so bili, po besedah ministra, dodani tudi aktualni poudarki v zunanji in gospodarski politiki. V nadaljevanju svoje predstavitve se je minister za obrambo opredelil tudi do mnenj, ki so jih k predlogu resolucije o strategiji nacionalne varnosti podali sekretariat državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve ter zainteresirani delovni telesi državnega zbora, to je komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu in komisija za nadzor nad delom obveščevalnih in varnostnih služb. Pri tem je treba poudariti,da se je minister strinjal s pripombami, ki jih je podal sekretariat, hkrati pa je izrazil določene pomisleke v zvezi s spreminjevalnimi in dopolnjevalnimi predlogi komisije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb. Po razpravi je bilo ugotovljeno, da se obravnava predloga resolucije lahko nadaljuje po enofaznem postopku. V nadaljevanju se je odbor za obrambo opredelil do mnenj oziroma spreminjevalnih in dopolnjevalnih predlogov, ki sta jih kot zainteresirani delovni telesi podali komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu in komisija za nadzor nad delom obveščevalnih in varnostnih služb. Glede na to, da smo že dobili na mizo pregled teh predlogov, jih ne bi bral. Povedal bi samo, da je pri predlogu k poglavju "uvod" pri prepisovanju prišlo do določenega neskladja s tem, kar je bilo ugotovljeno v magnetogramu in o čemer je potekala razprava, kar smo potem rešili s korespondenčno sejo, tako da se prečiščeno besedilo ujema z razpravo na odboru. [[To imate tudi v pregledu, ki je podano.]] In pa seveda to, kar je najpomembneje, na koncu je odbor za obrambo sprejel sklep: "Odbor za obrambo predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da sprejme predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije skupaj s spreminjevalnimi in dopolnjevalnimi predlogi odbora ter s spreminjevalnimi in dopolnjevalnimi predlogi, ki jih odbor podpira". Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Dorijan Maršič v imenu poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpresednica. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani predstavniki vlade. Predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti v skladu s poslovnikom državnega zbora ocenjuje stanje in obravnava vprašanja na posameznih področjih družbenega življenja ter zavzema stališča do politike na teh področjih. In to predvsem zunanje politike, obrambne politike, politike zagotavljanja notranje varnosti, gospodarske politike, politike varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami ter politike varovanja in ohranjanja okolja in prostora. Resolucija tako obravnava vse segmente, ki jo v strokovni literaturi delijo na tako imenovano trdo varnost, "hard security" in mehko varnost ali tako imenovano "soft security". Pri čemer prva pomeni predvsem sposobnost države, da se obrani grožnjam ali pa v najhujšem primeru, da obrani ozemeljsko celovitost, človeška življenja in temeljne družbene vrednote. Ta segment varnosti je bolj ali manj področje oboroženih sil in obrambnega sistema. Drugi segment, tako imenovana mehka varnost, pa obravnava ekonomsko, politično in socialno stabilnost in uravnoteženo okoljsko politiko. Sloni torej na zdravi ekonomiji, sodstvu, tržnem sistemu, urejenih odnosih z manjšinami, dobrimi sosedskimi odnosi s sosednjimi državami in tako naprej. Ocena stanja na področju sprejemanja temeljnih, razvojnih in doktrinarnih dokumentov Republike Slovenije na področju nacionalne varnosti je znan in je bil v kratkem predstavljen tudi predhodno. Sedaj veljavna resolucija o izhodiščih zasnove nacionalne varnosti iz leta 1993 je presežena. Vlada je sprejela zadnjo vojaško dobtrino leta 1995, obrambno strategijo lani, v parlamentarnem postopku pa je že nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. V bistvu vsi omenjeni strateški dokumenti - je pa tu potrebno sprejeti še druge - potrebujejo predhoden sprejem temeljnega krovnega dokumenta, to pa je pričujoča resolucija. Slovenija se pripravlja na vstop v Evropsko unijo, kar pomeni, da bo med drugim sprejela tudi izhodišče izgradnje skupne evropske zunanje in varnostne politike ter skupne obramben politike. O procesu vstopanju v Nato pa je resolucijaoziroma strategija nacionalne varnosti ne samo eden od nalog, ki si ga je Slovenija zadala v akcijskem načrtu za članstvo, temveč tudi pogoj za izvedbo potrebne in nujne reorganizacije varnostnih, predvsem pa obrambnih sil, za kar je potrebno doseči čim bolj soglasno sprejemanje odločitev na to temo. Liberalne demokratke in demokrati podpiramo tudi krepitev položaja Republike Slovenije v okviru organizacije združenih narodov NOVSE [[?]] ter drugih političnih, ekonomskih in vojaških iniciativ, saj naši integracijski procesi ne ogrožajo nikogar, temveč vnašajo elemente stabilnosti in miru na območju srednje, jugovzhodne Evrope ter je hkrati vzgled za druge države na tem območju. Strategija nacionalne varnosti so v nekaterih državah operativni dokumenti, ki jihsprejemajo vlade, kjer pa imajo predsedniški sistem, te dokumente sprejemajo predsedniki držav. Zato bi bilo verjetno kaj več treba reči o hierarhiji strateških in doktrinarnih dokumentov, saj je bilo že na sejah odborov zaznati razmišljanja, da obravnavamo resolucijo, ki je temelj za nadaljnje sprejete operativnejše strategije nacionalne varnosti in drugih doktrinarnih dokumentov, ki naj bi jih sprejela vlada Republike Slovenije, ter v nadaljevanju, seveda, tudi potrebnih zakonov. Med drugimi prav tako pomembnimi segmenti resolucije se nam zdi pomemben tudi tisti del resolucije, ki govori o varnostni kulturi državljanov, kot pomemben nacionalni varnostni temelj. Zaupanje v obrambni in varnostni sistem ter tudi v zaupanje v institucijo države upada, upadapa tudi podpora prebivalstvu v procese vstopanja tako v Evropsko unijo kot tudi v Nato. Država bi morala tu narediti več, še posebno preko drugega, prav tako pomembnega, izobraževalnega temelja sistema nacionalne varnosti. Ob prebiranju resolucije so se nam rojevale zamisli, ali ne bi bilo trebna v tem dokumentu podrobneje oceniti stanje v sistemu nacionalne varnosti, natančneje opisati varnostno okolje, na osnovni katerega strategije nacionalne varnosti tudi nastaja, konkretneje zapisati pogoje uporabe naših enot tako v "peace keeping" oziroma tako imenovanih "petersberških operacijah", kot tudi v bojne namene izven meja naše države, ter, ali je potrebno konkretneje zapisati, da bo organizacija naše vojske šla v smeri profesionalizacije in omogočanja prostovoljne rezerve ob ukinitvi naborniškega sistema. Prav tako se nam je zastavilo vprašanje, ali je mogoče zapisati kaj več o področju lastnega obrambnega tehnološkega razvoja in aktivnejše vloge naše države glede nadzora nad oboroževanjem, saj je Slovenija podpisnica temeljnih mednarodnih sporazumov in konvencij na tem področju. Nenazadnje, ali je tu mesto za zadolžitve in roke, da bi bilo spremljanje, izvajanje resolucije učinkovitejše, vendar je vlada Republike Slovenije obdelavo teh vprašanj verjetno prepustila drugim, po hierarhiji nižjim specializiranim področjem dokumentov. Smo v poslanski skupini imeli tudi nekatere pomisleke glede ustreznosti ureditve organizacije v državnem zboru, ki bi omogočala nadzor nad pripravljeno resolucijo. Trenutno je matično delovno telo v zvezi s to resolucijo odbor za obrambo, dokumenta so obravnavala tudi zainteresirana delovna telesa. Vsekakor se nam zdi, da je odbor za obrambo s svojim delovnim področjem preozko, da bi lahko opravilo to zahtevno delo in bi bilo verjetno razmisliti v bodoče bodisi o širitvi delovnega področja tega odbora ali pa o ustanovitvi delovnega telesa, ki bi pokrivalo sistem nacionalne varnosti. V naši poslanski skupini sodimo, da bi moral ta dokument biti živ dokument, podvržen pogostemu preverjanju in tudi spremembam na podlagi spreminjanja varnostnega okolja Republike Slovenije. Iz zgoraj navedenih razlogov je sprejetje te resolucije v državnem zboru potrebno in nujno in jo zato poslanke in poslanci Liberalne demokracije Slovenije podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite!
Gospa predsedujoča. Spoštovani predstavniki ministrstva! Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Resolucija kot takšna je napisana, bi lahko rekel, na splošno ohlapno in v bistvu ustreza temu, kar je tudi namen te resolucije, torej dobiti nekakšen dokument na tem področju. Seveda lahko opozorimo tudi na nekatere pomanjkljivosti v tem dokumentu. Tosmo tudi mi v Novi Sloveniji naredili, ko smo z nekaterimi dodatnimi sklepi oziroma predlagamo dodatne sklepe, da bi nekatere rešitve v tej resoluciji, če jih boste seveda sprejeli, tudi popravili. Resolucija zajema različna področja, ki vse skupaj pomenijo nacionalno varnost slovenske države in upam si trditi, da v tem trenutku bolj kot zunanji dejavniki našo nacionalno varnost dejansko ogrožajo nekateri notranji negativni vplivi. Dovolite mi, da jih naštejem vsaj nekaj. V Sloveniji gre za porast kriminalitete. V Sloveniji se pojavlja ksenofobija, ki je pred nekaj leti ni bilo. Priča smo povečani uporabi drog. Priča smo povečanemu številu kaznivih dejanj. Ob vsem tem lahko vseskozi vidimo in opozarjamo na nedejavnost sodstva oziroma naše sodstvo deluje počasi, deluje velikokrat nesamozavestno. Tako se kopičijo številke nerešenih vlog in pa tudi čakalne dobe na sodiščih se večajo. V naši državi se ne izvajajo nekateri zakoni, naj samo omenim dva. Zakon o denacionalizaciji - na to nas opozarjajo tudi iz State departmenta - krivična privatizacija, ki še danes ni dokončana. Mnogi so dobili certifikate, s katerimi ne vejo, kaj bi počeli, medtem ko si na drugi strani vse več ljudi prilašča nekoč naše skupno premoženje. Ti ljudje postajajo izredno bogati, na drugi strani pa ostaja vse večje število revnih ljudi. Priča smo izrednemu socialnemu razslojevanju v tej državi. Opozoril bi rad na slabo demografsko politiko, ki sili v to, da se naše podeželje prazni. Priče smo slabim regionalnim razvojnim načrtom. Tako imamo na eni strani izredno bogato razvite regije, kot je Ljubljana in obljubljanske regije, medtem ko na drugem področju, na drugi strani naše podeželje ostaja nerazvito in ne dosega niti 50% povprečja razvitosti v Evropski uniji. Priča smo temu, da se iz dneva v dan zmanjšujejo pravice delavcev, da na to zmanjševanje pravic delavcev pristajajo tudi sindikati. Priča smo temu, da ljudje zaslužijo v naši državi vse manj. Če povem nekatere številke: v naši regiji, kjer opravljajo delo za borih 60 tisočakov mesečne plače. Lahko bi omenil tudi, da prihaja v naši državi sicer ne do nekih institucionaliziranih kršitev, ampak da te kršitve so, celo bi lahko trdil, da gre za kršitve ustave. Opozoril bi lahko na postopek ustanavljanja občin, ko je državni zbor nekaterim odrekel to pravico in jo drugim v isti sapi in po istem zakonu dal. Priče smo neprofesionalni javni upravi, ki se velikokrat do uporabnikov te uprave obnaša tudi arogantno. Priče smo nepluralnosti medijev, k čemur je pripomogel tudi ta državni zbor, ko ni prisluhnil argumentom, da Slovenija potrebuje nek desni konservativni medij. Priče smo vse večji nestrpnosti in pomanjkanju dialoga v naši družbi. Mogoče se vam to ne zdi tako alarmantno, vendar mislim, da vse to, kar sem naštel, drži in da vse to v marsičem lahko prispeva k zmanjševanju nacionalne varnosti v naši državi. Temeljni cilj strategije nacionalne varnosti bi namreč moral biti ohranitev identitete in slovenske nacionalne zavesti. Zavedam se, da za to ne obstaja neka čarobna palica, da se tega ne da doseči čez noč, pač pa si moramo vsi skupaj, predvsem pa mi v parlamentu, za to prizadevati. Vem tudi, da tega ne more doseči samo eno od ministrstev, obrambno ministrstvo, ki je ta dokument pripravilo, ampak da je pravzaprav to projekt celotne vlade celotnega parlamenta, če hočete, vseh državljank in državljanov te države. V naši poslanski skupini bomo ta dokument podprli. Zelo pa bomo veseli, če bo koalicija podprla tudi naše dodatne sklepe, s katerimi hočemo ta dokument nekoliko izboljšati, predvsem pa v enem delu vnesti to, da je eno od temeljnih načel nacionalne varnosti enakomerna in dobra demografska politika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rudolf Petan želi predstaviti mnenje poslanske skupine socialdemokratske stranke. Izvolite!
Hvala za besedo. Spoštovani! Torej, tu ne bi želel predstaviti tistega, kar je zapisano, pač pa morda tisto, kar ni zapisano ali pa kar si v poslanski skupini predstavljamo, da bi bilo treba poudariti. Najprej bi poudaril, da v poslanski skupini podpiramo resolucijo o strategiji, bomo glasovali zanjo, ker menimo, da je nujna in potrebna. V zvezi s poglavjem 4/2, to je poglavje Obrambna politika, bi pa povedal, kako si mi predstavljamo to besedilo. Tisto, kar pa menimo, da ni bilo zapisano, smo pa želeli dopolniti z dopolnjevalnim predlogom, ki je tudi na vaših klopeh. Namreč, to poglavje obravnava - naslov je Obrambna politika, kar pomeni, da usmerja in zagotavlja obrambne sposobnosti države in razvoj obrambnega sistema. Sem spada tudi načrtovanje obsega in strukture slovenske vojske in pa seveda, kar je še posebej pomembno, njenega razvoja. V to ne smemo pozabiti vključiti tudi našega prizadevanja za vključitev v zvezo Nato, kar pa pomeni, da moramo strukturo, sestavo, številčnost, obseg prilagoditi zahtevam držav članicam Nata. Potrebno je povedati, da nam gre pri tem na roko tudi študija, ki jo je opravila posebna komisija, dobila je kar kratko ime Garettova komisija, ali potem tudi študija, ki jo je izdala - Garettova študija, ki je v prvi fazi je opravila analizo trenutnega stanja v Sloveniji na tem področju in potem tudi daje določene smernice in usmeritve. Seveda pa ne predpisuje, da je to obveznost, ampak so to pa predvsem smernice, ki jih naša država upošteva ali ne. In kot smo lahko slišali ob predstavitvi te resolucije, so bile upoštevane tudi sugestije in pa predlogi, ki jih je podala ta komisija pod vodstvom generala Garetta. Tu menimo predvsem, da smo pri sistemu nabora in napotitve, predvsem pri sistemu nabora, zašli v določeno stisko. Ta sistem nekako postaja cokla razvoja. Dejstvo je, da je bil ta sistem že v osnovi preveč liberalen, pa tu ne mislim na Liberalno demokracijo, ampak sistem kot takšen je verjetno bil takrat nekako še ustrezen, vendar se je pokazal kot dolgoročno neustrezen. Danes imamo predvsem glede liberalnosti pri civilnem služenju vojaškega roka težave. Te težave so že tolikšne, da v bistvu komaj sestavimo, vsaj letos se bo verjetno to zgodilo, komaj 50% nabornikov od tistega števila moške generacije. To pa pomeni že takšno anomalijo, takšno odstopanje, da je cel sistem nekako v zraku in da sistem nabora ne more več funkcionirati tako, kot je bil zamišljen. Seveda tudi struktura in obseg naše vojske ni več takšen, kot bi moral biti. Zato smo tudi v naši stranki pripravili pred letom še predlog o profesionalizaciji Slovenske vojske, ki je takrat požel kar veliko negodovanja in kritik. Seveda samo političnih, ne pa na strokovni ravni. Danes se že tudi drugi nekako v svoj program ali pa v smernice prevzeli profesionalizacijo, seveda mogoče po svojem gledanju, kar je seveda tudi prav. Mi menimo in to nam tudi nekako svetujejo, tudi predstavniki drugih držav, članic Nata, da je profesionalizacija potrebna. To pomeni navsezadnje tudi zmanjšanje števila, se pravi obsega oboroženih sil. In pa nekako, da pridemo do bolj realnih številk. To se pravi, da tisto, kar imamo v bistvu v praksi, ne pa tisto, kar imamo na papirju. K temu prihajajo tudi druge države, ki so že članice Nata, se pravi, ki so postalev prvem krogu, in pa seveda tudi tiste, ki si še želijo vstopiti. Menimo, da za Slovenijo bi bil pravšnji sistem profesionalna vojska v kombinaciji s prostovoljno rezervo. Kako to deluje, to smo v bistvu že tudi prikazali. Seveda, ne mislimo, da bi to moralo postati čez noč. To je pač dolgoročna usmeritev in ta resolucija je ravno tisti pravi dokument, v katerega bi lahko tudi to vnesli. Dejstvo je, da je veliko tega zapisanega. Mi smo z dopolnjevalnim predlogom sicer zelo kratko v enem stavku želeli še napisati tisto, kar menimo, da tam manjka. Seveda, naš pogled na bodočo sestavo in strukturo slovenske vojske, ki bo prilagojena zahtevam tudi Nata, kar je seveda opredelitev vseh političnih strank v parlamentu, razen ene. Če je to naša opredelitev, naša politična opredelitev, potem moramo tudi nekaj narediti v praksi, ne samo, da se zavzemamo deklerativno, v praksi pa to nekako gre mimo. Sedaj je prišel čas, ko se ne moremo več izmikati, ko ne moremo več samo govoriti in Natu predstavljati samo naše usmeritve. Takrat, ko gre pa zares, ko nas pa vprašajo, kje pa je sedaj to, kar ste obljubili pred tremi leti ali pred štirimi leti, potem pa ne moremo nič pokazati. Sedaj je čas za dejanja in vesel sem, ko sem slišal tudi predstavnika največje stranke, zastopane v parlamentu, da tudi oni razmišljajo o profesionalizaciji; seveda, pod določenimi pogoji, da je to, seveda, potem naša skupna vizija, v okviru danih možnosti, ki jih Slovenija lahko ima glede na naše gospodarske sposobnosti. Ne nazadnje, tudi predstavniki Nata in držav članic Nata se tega zavedajo in nam nikoli niso vsiljevali njihovih pogojev, rekli so samo, vi se odločite, kar menite, da je za vas pravilno, kar zmorete, in se potem tistega držite. Besedo je pa treba držati. Tudi v naši stranki tako razmišljamo, zato bomo to resolucijo podprli, z dopolnilom, ki smo ga tudi opredelili, ga napisali, in seveda tudi prosimo za njegovo podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev, gospod Pohorec.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci in predstavniki vlade. Prav na pragu praznovanja 10-letnice samostojnosti Slovenije sprejemamo enega od pomembnih aktov - to je resolucijo o strategiji nacionalne varnosti. Prav v tem se mogoče še bolj zavedamo, koliko pomembna je ta nacionalna varnost za našo državo in za naše državljane. Predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije podpiramo v celoti, v predlagani vsebini, vključno s predlaganimi amandmaji, ki jih je podala vlada, odbor za obrambo in tudi posamezne poslanske skupine. S temi dopolnili bo resolucija popolnejša, bo primerna kot temeljni akt države za nadaljnje ravnanje in obnašanje na tem področju. Resolucija zajema ponašem mnenju vsa pomembna področja, ki sodijo v tak akt: od interesov države na tem področju po lastni nacionalni varnosti, od temeljite ocene mednarodnega položaja, okolja, v katerem smo, v katerem se nahajamo, predvsem z vidika varnosti in ogroženosti oziroma ogroženosti in z vidika našega geostrateškega položaja. Politika nacionalne varnosti je razdelana oziroma zajema predvsem našo zunanjo politiko; ravnanje Slovenije v mednarodnem prostoru; obrambno politiko; politiko varstva pred naravnimi in drugiminesrečami, ki nas vse pogosteje prizadenejo, in našo pripravljenost oziroma bodočo pripravljenost, da se zoper njo, njih, uspešneje branimo; politiko varstva in ohranjanja okolja kot vse bolj pomembnega vprašanja, kje in kako bomo živeli v prihodnje mi innaši zanamci; obrambni sistem in druge elemente. Po sprejetju te resolucije bo morala slediti aktivnost vseh odgovornih, tudi nas v državnem zboru, za njeno realizacijo na vseh področjih, ki jih ta resolucija vsebuje in zajema. Naša poslanska skupina bo glasovala za sprejetje resolucije in za dopolnitve, ki so predlagane in prinašajo izboljšavo njene vsebine. Hvala.
Hvala lepa. Pisnih razprav posameznih poslank in poslancev nismo prejeli, zato je morebitna razprava poslank in poslancev v nadaljevanju omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem [[...]]Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Dotaknil bi se samo enega segmenta v tej resoluciji o nacionalni varnosti. Čudi me, da v poglavju o geostrateški položaji Republike Slovenije ni tudi zelo kratkega zgodovinskega orisa in da bi se pač omenilo - mislim, da ne bi bilo slabo - da bi se pri tem, ko se govori o tujih vplivih, interesih, omenilo, da je pač ozemlje Republike Slovenije bilo v preteklosti tarča velikih, izrazitih interesov velikih evropskih narodov. In dobro je, ko govorimo o nacionalni varnosti, da se v državi tako pomembni politični dejavniki kot tudi državljani zavedajo, da se takšne težnje oziroma načrti in ambicije velikih narodov o interesnih sferah, pravzaprav nikoli ne končajo; vendar se izvajajo ti interesi, te ambicije o interesnih sferah in vplivu ali hegemoniji nad določenimi ozemlji, danes na drugačen način. Mi vemo, da je bilo ozemlje Republike Slovenije v preteklosti izpostavljeno ne samo ambicijam o interesnih sferah, ampak da je bilo v času svetovnih kriz, svetovnih vojn to ozemlje često tudi okupirano. In s tega stališča bi bilo dobro, da bi tudi zapisali, da mora biti Republika Slovenija pozorna na razvoj takšnih, recimo, aspiracij, takšnih politik, takih politikov in takšnih osebnosti v državah, kajti na take pojave v soseščini je treba sproti reagirati. Zavedam se, da če bo Slovenija postala članica Evropske unije in predvsem tudi polnopravna članica Nata, da bodo takšni strahovi, če tako rečem, v veliki meri nepotrebni, ker se bo evropski prostor, vključno z Republiko Slovenijo, sprostil. Vendar dandanes pa bi to, kot pravim, bilo smiselno na nek način zabeležiti, in prav čudim se oziroma bi želel s strani vlade odgovor, ali se je razmišljalo tudi o tem, ali je bilo kdaj v osnutku resolucije tudi takšno poglavje, ki bi se dotikalo tega zgodovinskega orisa, kakšnih ogrožanj oziroma kakšnih aspiracij je bilo deležno ozemlje Republike Slovenije. Namreč, kot semže omenil, te velike nacije na nek način v svoji biti ohranjajo oziroma so večni načrti, kako ohraniti vpliv te interesne sfere in v času svetovnih kriz potem tudi preiti k drugim metodam. Namreč, tudi v Sloveniji včasih slišimo, da pravzaprav so v soseščini in tujini tudi določeni politiki, ki na nek način polglasno izražajo nezadovoljstvo s sedanjimi mejami Republike Slovenije, kljub temu da so v Evropi meje nespremenljive, z vsemi mednarodnimi pogodbami in obveznostmi. Tako se lahko, na primer, zgodi, da nek kandidat za italijanskega poslanca vrši kampanjo tudi v Istri; potem imamo primere, ko opažamo ambicije, apetite ali pa nostalgijo po rapalski meji. Prav tako se zavedamo, recimo, da so nekatera dogajanja, ki so se v bližnji preteklosti nanašala tudi na priznanje slovenskih pravic [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]
Prosim, gospod Jerovšek, če lahko zaključite z zadnjim stavkom.
Če navedem samo primer beatifikacije škofa Slomška, vemo, da je k zavlačevanju znatno pripomogla rimska kurija, kjer je glavni vpliv italijanske škofovske konference.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Vaših 5 minut je poteklo. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo. K resoluciji so bili vloženi spremenjevalni in dopolnjevalni predlogi, in sicer imate na klopi pregled in tudi posebej poleg pregleda, ker so bili vloženi pozneje, dopolnjevalne in spremenjevalne predloge k predlogu resolucije poslanske skupine Nove Slovenije in še posebej na tretjem listu dopolnjevalni predlog, katerega predlagatelj je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, tako da bomo odločali po vrstnem redu skozi poglavja. Vendarle vas prosim, da ste pozorni, da bomo delali na podlagi treh dopolnjevalnih in spremenjevalnih predlogov. Če dovolite, ker se le-ti obravnavajo enako kot amandmaji, da pač poimenujem, da gre za amandmaje, da tolikokrat ne uporabljam obe besedi. K predlogu resolucije dajem v razpravo najprej dva amandmaja, ki se nahajata na pregledu, in sicer je predlagatelj obeh amandmajev odbor za obrambo. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju iz pregleda pod 1. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih k 2. poglavju Interesi Republike Slovenije. Tu imamo dva amandmaja. Predlagatelj obeh je komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu. Matično delovno telo oba amandmaja podpira, vlada jima ne nasprotuje. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod dva. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod dva sprejet. Sedaj pa vas prosim, da vzamete v roke amandmaje, ki jih je vložila poslanska skupina Nove Slovenije, ker bomo opravili razpravo in odločanje o amandmajih k poglavju 3.4. - Viri ogrožanja nacionalne varnosti Republike Slovenije - katerega predlagatelj je poslanska skupina Nove Slovenije; potem o amandmaju o poglavju 4 - Nacionalno-varnostna politika Republike Slovenije; in o amandmaju k poglavju 4.1. - Zunanja politika - istega predlagatelja. Želite besedo, gospod Bogataj? Izvolite, državni podsekretar!
Hvala lepa. Mi nismo imeli priložnosti, da bi se izjasnili glede teh amandmajev. V zvezi s prvim amandmaju k poglavju 3.4., ki govori o virih ogrožanja in se predlaga, da se vnese dodaten termin, to je trans regionalne epidemije, bi rad opozoril, da v obstoječem besedilu je že uporabljen termin v drugem odstavku poglavja 3.4. - Zdravstveno-epidemiološka ogroženost. S tem smo poskušali zajeti vse tudi aktualne epidemije, na eni ali drugi strani, ene in druge vrste, ki se v svetu pojavljajo. Tako bi dodatno vnašanje dodatnega termina tekst naredilo manj jasen, kot pa je sedaj, zato amandmaja ne podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k poglavju 3.4. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 33. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma k poglavju 3.4. ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju iste poslanske skupine k poglavju 4 - Nacionalno-varnostna politika Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Bogataj, izvolite!
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Mi amandmaja ne podpiramo. Gre za to, da v poglavju 2 - Interesi Republike Slovenije - v predlaganem besedilu resolucije je nacionalna identiteta opredeljena kot življenjski, se pravi bistveno višji interes in cilj celotne nacionalne varnosti. Zaradi tega ne kaže ponavljati tega istega cilja v okviru samo ene od politik. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Sam bom podprl predlog Nove Slovenije, ker menim, da je varovanje in ohranjanje nacionalne identitete ena od dejanskih prioritet te države. Mi Slovenci smo izredno benevolentni do pojavov tujih vplivov. Morali bi se zavedati, da počasna indoktrinacija, recimo, mladih ljudi lahko pripelje do zelo hudih, če ne celo katastrofalnih posledic. Moram reči, da sem včasih zgrožen, ko z valov nacionalnega radia ali nacionalne televizije - ne v oddajah, ki so namenjene manjšini ali pa dvojezične - pozdravljajo uradni reporterji s čao in tako naprej. To je po moje nekaj, kar kaže na pomanjkanje nacionalnega ponosa. Zato pravim, da bi izgradnja nacionalne identitete moral biti prioritetni cilj. Vsekakor bom podprl ta predlog, da se uvrsti v resolucijo o nacionalni varnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Jaz bi tudi rad podprl ta amandma, ker se mi zdi, da je v pojmu nacionalne identitete kljub vsemu sumirano nekaj, kar je povezano s tem, zaradi česar, recimo, imamo državo, pa, recimo, ta trenutek proslave ob desetletnici in tako naprej, da ne govorimo o drugih stvareh. Absolutno to ne krni drugih terminov, ki jih ta resolucija prinaša, niti ne govori samo o tem, kar lahko kdo omejeno razume kot slovenstvo. Identiteta nacije je nekaj, na čimer pač temeljijo te vrste stvari in se mi v tem smislu zdi to pametno podpreti, ker tudi sicer so te strategije napisane, ne toliko uporabno, ampak bolj kot neke vrste eseji in v take vrste tekstov to sodi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na glasovanje in odločanje o amandmaju k 4. poglavju, katerega predlagatelj je poslanska skupina Nova Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 18. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma k poglavju 4 sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k poglavju 4.1 Zunanja politika, katerega predlagatelj je tudi poslanska skupina Nova Slovenija. Želi kdo razpravljati? Gospod Bogataj, izvolite.
Amandmaju oziroma dopolnitvi ne nasprotujemo, kar velja tudi za naslednjega, ki se ravno tako nanaša na poglavje 4.2. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 5. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj se vračamo ponovno na pregled amandmajev, ker je k poglavju IV. in IV.1 vložen amandma, katerega predlagatelj je komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu. Matično delovno telo se ni opredelilo, vlada amandmaju ne nasprotuje. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ponovno se vračamo na list, na katerem se nahajajo amandmaji poslanske skupine Nove Slovenije. V razpravo in odločanje dajem amandma k poglavju IV.2 - Obrambna politika. K temu poglavju sta vložena dva amandmaja iste poslanske skupine. O obeh amandmajih odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ostajamo še pri amandmajih poslanske skupine Nove Slovenije. V razpravo in odločanje dajem amandma k poglavju IV.3 - Politika zagotavljanja notranje varnosti. Želi kdo razpravljati? Gospod Bogataj, izvolite.
Gospa podpredsednica amandmaju pod IV.3 in pod IV.4 ne nasprotujemo.
Hvala lepa. Izvolite gospod Petan.
Jaz bi samo vprašal. Socialdemokrati smo vložili pod IV.2 en amandma. Kako je s tem? Kot je bilo rečeno, je bila Nova Slovenija, samo zato sprašujem, če je bil to naš amandma, ker je bil sprejet.
To je moja napaka. Se opravičujem. Predlagatelj amandmaja pod 2 k poglavju IV.2 je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije.
Hvala.
Hvala lepa za opozorilo. Amandma je bil sprejet. Smo pri razpravi k poglavju IV.3 in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Gospod Jerovšek izvolite.
Sam podpiram ta amandma, vendar bi predlagal predlagatelju, da besedico "tudi" izloči. Namreč ključna naloga Republike Slovenije na področju notranje varnosti je tudi učinkovit nadzor in varovanje meja Republike Slovenije na kopnem, morju in v zračnem [[...]]," ker če je besedica "tudi", zveni, kot da je to neka stranska naloga. To je ključna naloga Republike Slovenije, zato predlagam, da izločijo besedico "tudi" - "je učinkovit nadzor". Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Če lahko predlagam ustno, bi to besedo "tudi" ravno tako črtali. Hvala.
Gospod Sok, v skladu s pravili je, da pismeno vložite svoj predlog, da se beseda črta; saj lahko napišete tudi na roko. Se želi vlada opredeliti do predloga? [[Oglašanje iz klopi.]] Ne, ne, glasovali bi o popravljenem amandmaju. Gospod Bogataj, izvolite.
Tako dikcijo tega amandmaja oziroma dopolnila podpiramo oziroma mu ne nasprotujemo. Dejansko gre za eno od ključnih nalog, ker ni samo ta ključna.
Gospod Sok. Se opravičujem, žal vas ne slišim, ker govorite po telefonu. Prosim, da se prijavite k besedi.
Hvala lepa. Puščamo takšen amandma, kot je, in naj se državni zbor do takega opredeli.
Hvala lepa. Glasujemo torej o nespremenjenem amandmaju k poglavju 4.3. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti eden. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k poglavju 4.4. - Gospodarska politika. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti trije. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti trije.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k poglavju 4.5. - Politika varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Želi kdo razpravljati? Gospod Bogataj, izvolite.
Hvala lepa. Amandmaja ne podpiramo, ker govori o naravnih in drugih nesrečah z vidika ogroženosti, in med viri ogroženosti je to področje posebej izpostavljeno, in drugič, ker se v dikciji pojavlja poleg drugih nesreč še termin "velike epidemije". Po zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami so te velike epidemije zajete pod terminom "in druge nesreče". Zato bi takšna določba bila zelo nekonsistentna v tem delu resolucije.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 30. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma k poglavju 4.5. ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k poglavju 5.1. - Temelji sistema nacionalne varnosti. Želi kdo razpravljati? Gospod Bogataj, izvolite!
Mi amandmaju oziroma dopolnilu nasprotujemo posebej zaradi tega, ker je problem demografskih politik, demografskih ciljev zajet že kot eden od ciljev nacionalne varnostne politike v 4. poglavju v prvem odstavku. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 29. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Vračamo se zopet na pregled amandmajev. V razpravo in odločanje dajem dva amandmaja k poglavju 5.2. - Upravljanje, vodenje in organiziranost sistema nacionalne varnosti. Predlagatelj amandmaja pod ena je odbor za obrambo, vlada z njim soglaša; predlagatelj amandmaja pod dva pa je komisija za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb. Matično delovno telo amandmaja ne podpira, vlada se do njega ni opredelila. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju odbora za obrambo. Glasujemo.
Proceduralno, prosim.
Izvolite, gospod Maršič.
Ne, vidim, da bo potrebno še enkrat glasovati.
Drugič, ponavljamo glasovanje o amandmaju odbora za obrambo k poglavju 5.2. Ta amandma se nahaja na pregledu. Drugič glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma odbora pod 1 sprejet. Odločamo še o amandmaju pod 2, katerega predlagatelj je komisija za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb. Glasujemo. Obrazložitev glasu. [[Glas iz ozadja.]] Smo že [[...]]Želite obrazložiti svoj glas, gospod Jerovšek? Mislim, da sem bila zadosti jasna. Diskusije je bilo konec. Dovolim vam pa, seveda sem prekinila glasovanje, da obrazložite svoj glas. Pa vendarle vljudno prosim, da to storimo pred tem, ko že glasovalno napravo vključimo. Izvolite, gospod Jerovšek.
Se opravičujem, ker bi moral že pred prejšnjim amandmajem obrazložiti to, če bi hotel, tako da zdaj v obrazložitvi [[...]]Ker ne moremo osebnega mnenja tu izražati oziroma sedaj sem dolžan osebno mnenje. Ampak težko se bom odločil tu za to, ker je na komisiji padlo razmišljanje, da je tako, kot je zapisano, mogoče ustavno sporno. Tu piše, da svet za nacionalno varnost usmerja in koordinira dejavnost. Ker je pa v zakonu o vladi samo posvetovalni organ in bi lahko taka zadeva bila ustavno sporna, vendar sedaj ne morem več sekretariata prositi za mnenje, tako sem pač s tem opozoril poslance. Hvala.
Zelo lepo bi bilo, gospod Jerovšek, če bi še na koncu povedali, da za ta amandma ne boste glasovali. To je obrazložitev glasu. Želi še kdo? [[Ne.]] Prehajamo torej na odločanje o amandmaju pod 2, katerega predlagatelj je komisija za nadzor. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 18, proti 28. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo še na odločanje o zadnjem amandmaju, ki se nahaja na pregledu amandmajev. Predlagatelj amandmaja je odbor. Gre za amandma k poglavju 6 - Uporaba in dopolnjevanje resolucije. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovali smo o amandmaju, povezanim z varnostno-obveščevalno službo. Mislim, da bomo morali ponoviti glasovanje o tem amandmaju. Ponovno glasujemo o amandmaju. Žal, tudi sedaj ne. O amandmaju glasujemo ponovno. Glasujemo. Izvolite!
Hvala lepa. Jaz bi predlagal, da glasujemo z dvigom rok. Prosim, če je to mogoče, da bomo to zaključili. Hvala lepa.
Jaz mislim, da je to dobronameren predlog. Hvala lepa, dr. Bajuk. Mislim, da bodo tehnične službe v nekaj minutah napravo ponovno usposobile. Imamo še dve glasovanji. Preden se preštejemo, mislim, da bo tehnika popravljena. Službe bomo prosili, da nam popravijo, potem imamo samo še dve glasovanji, o tem amandmaju in o resoluciji v celoti. Prekinjam sejo za pet minut in nadaljujemo ob 18.50. Z začetkom naslednje točke pa tako nimasmisla danes pričeti. Izvolite! Prekinjam sejo za pet minut, dr. Bajuk!
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Ponovno bomo glasovali o zadnjem amandmaju, katerega predlagatelj je odbor in bomo posredno ugotovili tudi našo navzočnost. O amandmaju glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija v celoti sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem, tudi predstavnici sekretariata hvala lepa. Spoštovani, spoštovane! Prosili bomo tehnične službe, da danes še natančno pregledajo naprave. Morebiti je bil tudi v napravah vzrok, da marsikdaj nismo uspeli z navzočnostjo in glasovanjem opraviti veljavnega glasovanja. Dovolite samo še sporočilo. Jutri bomo ob 10.00 uri sejo nadaljevali z obravnavo 10. točke dnevnega reda, nato bom prešli na obravnavo 11. točke ter sejo nadaljevali po vrstnem redu dalje. Najlepše se vam zahvaljujem in lahko noč.