Добрий ранок. Колеги, реєструємося. [[10:02:36]] Зареєструвалося -438 В залі зареєстровано 438 народних депутатів України. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошується відкритим. Вчора, шановні колеги, ми провели засідання керівників, тому після виступів керівників фракцій я оголошу порядок денний, який буде вам пропонуватися. Колеги, я пропоную записуватись на виступи. Новини сьогодні навряд чи будуть позитивні так як немає ні одного дня народження у жодного народного депутата, тому позитивних новин немає що вам сказати. Записуємося. Перезаписуємося ще раз, так як одна з фракцій не попала. Повторіть запис. „Блок Литвина” не попав, но вони будуть потім просити слова, навіщо. Треба перезаписатися, прошу перезаписатися. Тепер порядок. „Наша Україна – Народна Самооборона”, Кириленко В’ячеслав Анатолійович.
В’ячеслав Кириленко, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні колеги, шановні виборці, Верховна Рада починає свій черговий пленарний тиждень. Ми можемо констатувати, що порядок денний на сьогоднішній день знов сформовано без врахування пропозицій Нашої Україна – Народної Самооборони. Він сформований знову двома фракціями: Блок Тимошенко і Партії регіонів, і поки що від цієї для нас і, я думаю, для більшості виборців неприйнятної ситуації ми відійти не можемо. Разом з тим, нас турбує те, що під час уже багатотижневого формування порядку денного цими двома фракціями відбуваються події, які потребують реакції як парламенту, так і уряду. Ми стурбовані тим, що ми не можемо забезпечити вирішення значної частини питань, які впливають на національну безпеку України. З одного боку, колеги із БЮТ закликають нас до створення коаліції в складі трьох, з іншого боку, перше, Прем’єр-міністр Тимошенко відмовляється належним чином профінансувати в бюджеті наступного року потреби Збройних Сил України і таким чином виконати всі ті зобов’язання, які несе уряд по зміцненню національної безпеки. Друге, Прем’єр-міністр Тимошенко відмовляється внести в бюджет наступного року 1,2 млрд. гривень для погашення боргів перед Російською Федерацією за раніше спожитий природний газ з тим, щоб Україна змогла підняти оренду ставку по базуванню кораблів Чорноморського флоту. Цим не виконується ще одне завдання, яким особисто Прем’єр-міністр повинна займатися у частині реалізації національної безпеки. Третє. Уряд не реагує на багаторазові вимоги фракції "Наша Україна – Народна Самооборона” у частині аверсного руху нафти по нафтопроводу „Одеса-Броди”. При цьому нам не надається жодної аргументації, а лише виголошується позиція щодо того, що це неможливо. Це неприйнятно і це прямо б’є по національних інтересах України. Разом з тим, ми не бачимо жодної реакції наших партнерів на неприйнятні дії і рішення окремих органів місцевої влади, які оприлюднені нещодавно. От наприклад, комісія, яка розглядає питання у Тернополі, прийняла рішення, що необхідно проводити позачергові вибори, наприклад, до Тернопільської міськради. Ми розуміємо, що комісія, більшість у складі якої складають „Блок Тимошенко” і Партія регіонів, пропонує провести вибори у Тернополі тільки тому, що Тернопільська міськрада прийняла рішення щодо принципової оцінки щодо розвалу „Блоком Тимошенко” Коаліції демократичних сил і виголосила повну підтримку політиці Президента України. Але, разом з тим, ми не бачимо відповіді на наші пропозиції БЮТу щодо спільної реакції на рішення Верховної Ради Криму і Донецької обласної ради, які практично вимагають визнання з боку України незалежності Південної Осетії і Абхазії. Таким чином, на тлі постійних заклинань про необхідність створення нової коаліції з боку наших колишніх партнерів ми не бачимо жодних дій, які би робили хоча би півкроку назустріч позиції "Нашої України". В зв’язку з цим вчора на засіданні у Голови Верховної Ради і зараз ми пропонуємо прості кроки для стабілізації ситуації. Перше. Повторюємо в сотий раз, нас не цікавить коаліція портфелів, нас цікавить коаліція принципів. В зв’язку з цим ми пропонуємо чотири кроки, які необхідно зробити сьогодні. Перше. Сьогодні три фракції – "Наша Україна", Блок Тимошенко і „Блок Литвина” – повинні разом сформувати порядок денний, не відкидаючи пропозиції "Нашої України", а погоджуючись з ними хоча би в значній частині. Друге. Сьогодні три фракції повинні винести на порядок денний питання про скасування законопроектів, прийнятих у першому читанні: Закон про референдум і Закон про державну службу, оскільки ці два закони прямо б’ють по статусу державної української мови і відкривають дорогу до серйозних негативних подій в середині країни, які будуть відбуватися внаслідок прийняття цих двох законів. По-третє. Сьогодні ми пропонуємо, щоби принаймні дві фракції – "Наша Україна" і Блок Тимошенко – погодили текст спільної заяви щодо українсько-грузинського конфлікту. На нашу думку, колишні партнери із Блоку Тимошенко демонструють дедалі більші розбіжності із нашою позицією по цьому ключовому питанню. Нас це непокоїть і тут необхідно розставити всі крапки над „і”. І четвертий крок. Сьогодні "Наша Україна", Блок Тимошенко і Блок Литвина, якщо дійсно є намір серйозно створювати коаліцію на трьох, повинні виступити із публічною заявою про те, що.
Дайте завершити.
Три фракції – "Наша Україна", Блок Тимошенко і Блок Литвина – сьогодні повинні виступити із публічною заявою про те, що підтримуються пропозиції Президента по всіх п’яти заветованих законах, які є антиконституційними і які прийняті протягом спільного голосування Блоком Тимошенко і Партією регіонів. Мова йде про ті закони, які розмивають самі підвалини української державності. Якщо ці чотири кроки з боку наших партнерів ми сьогодні побачимо і переконаємося у їхній щирості, значить, заклики до створення коаліції трьох з боку „Блоку Тимошенко” не є ширмою, а є справжнім наміром. На жаль, ми бачимо лише поки димову завісу, під час якої повним ходом продовжуються переговори між Блоком Тимошенко і Партією регіонів, а також спільне голосування Блоку Тимошенко і Партії регіонів, а значить, це обман виборців. Дякую за увагу.
Володимир Литвин, „Блок Литвина”.
Шановні колеги, насамперед, хочу наголосити від нашої фракції: головне, що має нас сьогодні об’єднати, - це відмова від ультиматумів. Я переконаний, що спроба диктувати комусь умови, - це є неприйнятна позиція, це шлях в глухий кут. Друге. Ми виходимо з того, що є два варіанти розвитку подій. Перший варіант – це малоймовірний, але поки що можливий: що Верховна Рада, всі ми разом схаменемося, візьмемо в руки голову, серце, мізки – і почнемо працювати, а коаліцію будемо розглядати як інструмент реалізації тої політики, яка потрібна країні. Скажу вам свою точку зору. Мене особисто коаліція пече настільки, наскільки це відповідає інтересам і потребам України. Ми говоримо про коаліцію як про самоціль, як про збереження когось при владі або введення когось у владу. Давайте про це забудемо. Друге. Шановні колеги, коли ми хочемо працювати, давайте згадаємо про парламент. Парламент говорив про те, як дітки почувають себе, 1 вересня йдуть в школу. Ми про це жодного разу не сказали. Парламент повинен говорити про ці проблеми. Ми жодного разу з вами за останній період, а рік минув, як ми сьогодні з вами, до речі, обрані у Верховну Раду України, ми не сказали, яка ситуація на селі, в аграрно-промисловому комплексі. Ми жодним словом не обмовилися про те, як люди себе почувають, сплачуючи ці житлово-комунальні тарифи. Ми не обговорили питання про те, як люди виживають при нинішньому ціновому чиннику, тобто ціни на основні продукти харчування і що буде завтра з людьми. Ми говоримо про все, про те, що пече насамперед політиків, партії, абсолютно не хвилює народ. І знову ж таки, нас максимально люди не розуміють, що ж ми хочемо. Або ми давайте сьогодні проведемо серйозну розмову про те, що Верховна Рада повинна працювати і визначимо, на яких підходах, на яких засадах, який має бути бюджет, які мають бути пріоритети в бюджеті і зв’яжемо Верховну Раду роботою, не протистоянням, а роботою. Відкладемо всі рішення, які розколюють парламент, а відтак не сприймаються українським народом до кращих часів, хай полежать. Коли ми порозумнішаємо, буде в нас бажання – найти компроміс, ми повернемося до цих рішень і я переконаний, що це буде взаємна поступка один одному. Друге, якщо вже сьогодні прийнято рішення і прийнято рішення не в стінах Верховної Ради України про те, що треба країну зводити на вибори, давайте про це відверто скажімо, давайте всі ці карти виймемо з-під столу, всі ці домовленості, що вони відбувалися в Верховній Раді України. Давайте проведемо серйозну дискусію і скажімо, що потрібно зробити, щоб Україна не впала, бо ми ж доборолися до самого краю. Тоді давайте скажімо, що ми повинні прийняти рішення першорядні. Бюджет не можемо прийняти, давайте приймемо основні соціальні видатки на 2009 рік, щоб люди знали, яка буде мінімальна заробітна плата, який буде прожитковий мінімум, щоб люди знали, які будуть пенсії і що їм очікувати за цієї невизначеної ситуації, бо безлад і хаос в Україні наростають. Ви зверніть увагу, шановні колеги, в Верховній Раді протистояння в кожній обласній раді, в обласній адміністрації аж до районної йде протистояння. Йде протистояння. Після того давайте скажемо, якийсь потрібен якийсь виборчий закон. Як будуть тоді організовані вибори? Хоча, ще раз наголошую, позиція нашої фракції полягає у тому, що не треба сьогодні країну вести на вибори, але якщо безвихідь, якщо немає волі, давайте приймемо основоположні рішення, а після того зробимо все, щоб вибори були прозорі. Те, що сьогодні вже наперед говорять про результати виборів, це свідчить про те, що абсолютно жодної демократії в країні немає, бо демократія – це відсутність чіткого розуміння того, які будуть результати виборів. Це – адміністративний ресурс, це – величезні гроші, це – чергове ошуканство. І на завершення, я прошу, шановні колеги, давайте реалізуємо рішення Погоджувальної ради, щоб завтра ми прийняли зміни до бюджету в частині фінансування Харківського авіаційного заводу, бо за цією балаканиною ми втратимо завтра ще одне підприємство, яке складало славу України, славу нашого народу. І не лише нашого народу. Дякую за увагу.
Петренко. Кириленко Іван Григорович.
Шановний Голово, колеги, шановні наші виборці! Сучасна історія України просто разюче нагадує одну історію дуже сивої давнини. Колись у стародавньому Римі після кількох відчутних поразок від Ганнібала один сенатор на кожному засіданні вигукував кілька років поспіль одну і ту ж фразу: „Карфаген має бути зруйнованим!” Врешті решт так і сталося. Не в прямій битві із славетним полководцем, а за рахунок віроломства унікальне місто-держава було знищено вщент і вже ніколи не відродилося. Сумна аналогія, і напросилася невипадково, бо не покидає відчуття, що подібне відбувається і у нас в Україні, що десь комусь дуже вже не йметься, і в своїх думках, а може, і в голос просторікує подібне заклинання. Чому про це говорю? Та хоча б тому, що це пророцтво, на жаль, здійснюється сьогодні і саме тут, і, на жаль, нашими руками. А ще на початку 90-х у цьому залі була унікальна, найвища довіра народу. Тут проголошувалися найвизначніші акти нашої державності – незалежність, суверенітет. Уперше замайорів національний стяг, була прийнята нова Конституція. Апофеозом боротьби за поглиблення демократії, свободи думки і слова, за сучасні європейські принципи організації суспільства і влади стало запровадження парламентсько-президентської форми правління та суттєве посилення відповідальності за долю держави саме політичних сил. І що маємо сьогодні в результаті? Занадто легковажно і швидко розбазарили весь авторитет і повагу. Буквально за кілька місяців втратили унікальні можливості. Переможці минулих виборів так поки і не змогли домовитися, як нам разом, розумно розподіливши владу і повноваження, будувати сильну незалежну країну. Скажіть, будь ласка, де, в якій державі світу таке можливо? Мати сьогодні все, щоб робити добро країні і людям і задушити своє дитя власними руками? Через кілька днів із-за інтриг, чвар, безкінечних підозр, ультиматумів і звинувачень загроза розпуску Ради стає реальністю. Цікаво, організатори, натхненники та ті, хто живе ілюзіями, все прорахували, йдучи на цей крок. Перше і головне. Чи зросте від цього дійства авторитет найважливішої в країні гілки влади? Який він сьогодні добре відомо да лише нам. А від поваги до законодавця в значній мірі залежить повага до законів, які ми приймаємо. Чи прийдуть на виборчі дільниці напередодні нового року роздратовані і зневірені нашими діями виборці та ще й понад 50 відсотків? Питання риторичне. Повторне голосування через 40 днів – якраз на хрещенські морози. Але вже ці вибори відбудуться за будь-якої погоди і при будь-якій кількості виборців. Але що це буде за парламент? Чиї прихильники прийдуть на дільниці? Хто буде переможцем таких перегонів? Які сили утворять коаліцію і особливо уряд? І чи утворять взагалі? І хто буде дружити з ким і проти кого? Все це питання, на які відповідь доведеться давати вже в розпал президентської кампанії. Невже не розуміємо, що всі ці вибори-драми здатні уже остаточно перетворити країну на суцільне політичне побоїще. Бо об’єднуючих лозунгів уже, здається, немає. Одні будуть розпалювати антиросійські настрої, особливо крізь призму подій на Кавказі, інші – не менш запальну антинатовську риторику. Інакше інше людям говорити просто немає сенсу, бо ще сьогодні не пізно вирішувати в залі і пенсії, і стипендії, і зарплати, і довгоочікувані реформи. Що заважає, колеги? Друге. А де країна і народ в цих безкінечних інтригах і чварах. В проекті Держбюджету на 2009 рік уряд на третину збільшує людям соціальні виплати, але без Верховної Ради проект так і залишиться проектом. Без необхідного фінансування буде і армія, і „Євро – 2012”, житлово-комунальне господарство, охорона здоров’я і освіта. Але кого це сьогодні цікавить? І хтось іще мріяв у цих умовах про ПДЧ в грудні. Крім того, завершується термін мораторію на ринок земель аграрного призначення, а це доля не лише шести мільйонів пайщиків, а й всього багатомільйонного селянства. Є велика вірогідність того що на хаосі у владі накладеться серйозна нерозбериха з землею, бо відповідні закони ми так і не встигли прийняти. Третє. А що, власне, зміниться у політичних декораціях цього залу після можливих виборів? Кудись подінеться БЮТ чи Партія регіонів? Чи всі разом раптом одностайно порозуміються з президентом? Чи не пройдуть інші політичні сили, які є сьогодні в цьому залі? Та, ні. Соціологія знову запрошує нас під цей купол, можливо, трошки в інших пропорціях. Неминуче зміниться інше – дух цього залу. Минулі скликання більшість із нас були друзями, сьогодні – просто знайомі, а завтра будемо ворогами аж допоки не оберемо нового президента. Не заздримо майбутньому вождю нації, бо йому воістину з руїн доведеться піднімати свій і наш з вами Карфаген. Тому ми.
Дайте завершити.
Тому ми офіційно заявляємо, БЮТ категорично проти божевілля дострокових виборів. Ми відкидаємо будь-які звинувачення в нездатності нашої політичної сили домовлятися. Щоб не бути голослівним, ми пропонуємо вже сьогодні, тут і зараз, проекти напрацьованих нами документів: коаліційної угоди, регламентної роботи, програми дій із 155 підписів народних депутатів нашого блоку. Не шукайте в цих документах ультиматумів, популізму, проамериканської, пробрюссельської чи прокремлівської позиції. Тут є здоровий глузд, реальний прагматизм і проукраїнський вибір. За основу взяті положення попередньої коаліції. Вони влаштовують і нас, і, сподіваємося, більшість політичних сил, що тут присутні. Нас радує, що свої підписи вже поставили понад 30 представників інших політичних сил, а це значить, що надія є, і загроза кризи таки буде відвернута. Отже, приєднуйтесь колеги і сьогодні, і як завжди, йдемо до роботи! Дякую за увагу.
Вернидубов.
Вернидубов, фракция «Регионы», Севастополь. Уважаемые товарищи! Совсем недавно на государственном уровне мы праздновали 250. 500 основания города Балаклавы, который является основанием, составной частью города Севастополя. В этому году в июне месяце город праздновал 225-летие со дня своего образования. Действительно, отмечали все, что город достойный поклонения, город-образец. Но почему же на государственном уровне высшие государственные чиновники так не любят так этот город? Что я имею ввиду? Ми з вами 12 років вже порушуємо Конституцію України, адже до цього часу, не зважаючи на вимоги статей 118-ї, 133-ї та 140-ї Конституції, ми не прийняли закон, який би врегулював спеціальний статус міста Севастополя. Верховна Рада навіть зміни прийняла до Конституції, але до цього часу не виконала вимоги, які закладені в ній ще в 1996 році. І це відбувається не лише через кон’юнктуру політичної боротьби у Верховних Радах різних скликань, а і головним чином про те, що в часі написання Конституції України, поки владу ділили тут у Києві, про регіони забули. А щоб просто відмахнутися від деяких речей, записали в Конституцію геніальну фразу на всі випадки життя: міста Київ та Севастополь мають спеціальний статус, який регулюється законами України. І якщо Закон „Про місто-герой Київ” все-таки було прийнято, вже занадто близько це місто до стін Адміністрації Президента, Верховної Ради та Кабміну, то Закон про місто-герой Севастополь роками припадає пилом в архівах парламенту, а мешканці Севастополя позбавлені гарантованих прав на місцеве самоврядування, особливості яких закладені в Конституції. Адже місто-герой Севастополь має особливий територіальний, адміністративний уклад, що і є головною особливістю для життя мешканців, а не перебування Чорноморського флоту, як про це говорять політики, які приїздять до нашого міста лише на представницькі екскурсії. До складу Севастополя входить окреме місто Інкерман, а ще понад 35 населених пунктів, які, або відносяться прямо до котрогось з районів в місті Севастополі, або до однієї з п’яти селищних рад. Ця сукупність населених пунктів і об’єднується в назві „місто Севастополь”, що склалося історично, а назви цих населених пунктів звучать, як реквієм по українському місцевому самоврядуванню. Законопроект, чому я сьогодні про це говорю, чому сьогодні актуальна ця тема? Ви знаєте, що Закон Верховною Радою чотири рази приймався, чотири рази, напевно це єдиний такий факт в історії роботи Верховної Ради, і чотири рази він благополучно ветувався Президентом України. Сьогодні законопроект такий є, він знаходиться в комітеті, який очолює Омельченко Олександр Олександрович, але руху йому чомусь не дають, його в зал Верховної Ради не вносять. Ця тема актуальна сьогодні тому, що в місті Севастополі безвладдя. Так звана „команда Куні цина”, яка два роки прийшла в місто, довела до абсурду командний стиль роботи, він привіз з собою від секретарок, тіло охоронців, водіїв, до заступників - першого заступника, інших заступників. І оскільки ця команда почала порушувати закони України, Конституцію України, то дійсно, місцеве самоврядування, Севастопольська міська рада почала робити спротив цьому. Але коли міська рада, згідно з Конституцією проголосувавши і висловивши недовіру голові місцевої адміністрації Куніцину, послала Президенту України як конституційний орган до гаранта Конституцію, Президенту навіть не доповіли цього листа. Відповів Секретаріат, що нема закону про Севастополь, а закони про місцеве державне самоврядування та закон про місцеві державні адміністрації на Севастополь не діють. А що ж тоді діє, чим керуватися севастопольцям у своїх діях і севастопольським чиновникам? Закону нема, ”на нет и суда нет”, і тому команда Куніцина продовжує грабувати город.
Дайте завершити.
і порушувати інші закони України. Скоро ми готуємо звіт перед Верховною Радою спеціальної тимчасової комісії, але я закликаю всіх вас, закликаю вас, Арсенію Петровичу, давайте терміново у цьому залі розглянемо проект закону про місто-герой Севастополь, який є у комітеті Омельченко. Дякую за увагу.
Фракція комуністів, Симоненко Петро Миколайович.
Уважаемые коллеги, уважаемые избиратели! От имени Компартии и нашей фракции в Верховой Раде, руководствуясь Конституцией и законами Украины, я заявляю о необходимости безотлагательно внести в повестку дня вопрос о начале процедуры импичмента Президента Ющенко. Еще раз обращаюсь к вам, коллеги, мы, коммунисты, предлагаем немедленно создать антипрезидентскую коалицию и оснований для этого более чем достаточно. Ющенко расколол страну, насаждая идеологию воинствующего национализма, раздает государственные награды нацистским преступникам и, унижая честь и достоинство героев Великой Отечественной войны, освободивших Европу и Украину от фашизма, замарал себя причастностью к военным преступлениям своего грузинского кума Саакашвили и незаконной торговлей оружием, он грубо попирает Конституцию Украины своей марионеточной политикой, несет серьезную угрозу территориальной целостности страны. Ющенко молчит, когда Президент Румынии на весь мир заявляет, что Украина должна вернуть Южную БесарабиюИ Северную Буковину, которые были присоединены к Украинской Советской Социалистической Республике после Второй мировой войны. Официальные лица Румынии открыто обсуждают распад Украины на несколько государств, одной из которых Галичина вступит в НАТО, Ющенко и МИД молчит. Официальные Румынские средства информации публикуют карты, на которых Черновицкая и Одесская области указаны в составе Румынии, реакция со стороны Ющенко и его МИДа никакой. Через Гаагский международный суд Румыния пытается отобрать у Украины остров Змеиный, а с ним и богатейший нефтью и газом континентальный шельф. Дошло до того, что Украину призывают не портить отношения с Бухарестом и отдать часть своей территории в обмен на дружбу и поддержку при вступлении в НАТО. Вот и ответ на вопрос, почему молчит Ющенко, НАТО в обмен на часть нашей территории – это ничто иное как государственная измена. А разве не является государственной изменой когда за долю малую Ющенко отдает наводку по американской компании 13,5 тысяч квадратных километров Черноморского шельфа. Так может, кроме американцев и украинских олигархов у Ющенко и с румынской стороной есть договоренности о будущих дивидендах его семьи, от разработки континентального шельфа, острова Змеиный, который отойдет к Румынии. Политика Ющенко на милитаризацию, национализм и незаконную торговлю оружием уже привела к тому, что Украина оказалась втянутой в военный конфликт на Кавказе на стороне агрессора. Теперь Украина во второй раз, уважаемые коллеги, за 2 месяца может оказаться участницей очередного вооруженного конфликта. Речь идет о беспрецедентном событии – захвате у берегов Сомали грузового судна с украинским экипажем, 33 танками Т-72 и пятью ракетными установками «Град» на борту. Груз, по заверениям чиновников Минобороны, призначался для Кении и осуществлялся якобы в рамках действующего контракта. Но зачем этой маленькой африканской стране столько танков. Ответ прост: если это смертельное оружие для Кении, то мы должны знать, что еще с 70-х годов прошлого века Соединенные Штаты Америки активно вооружали Кению и использовали ее как плацдарм для контроля над нефтеносными районами соседнего Судана. Украинские танки и «Грады», защищая американские интересы, будут нести в очередной раз смерть в Африке, как недавно в Грузии, когда войска Саакашвили расстреливали из ракетных установок мирно спящий Цхинвал. Компартия Украины требует заслушать в сессионном зале отчеты министра обороны и исполняющего обязанности начальника СБУ, секретаря «Совнацбеза» и руководителя «Укрспецэкспорта». Пусть они ответят, кто финансировал и готовил эту поставку оружия, кто несет ответственность за то, что 33 танка и 5 «Градов» оказались в руках пиратов, почему не было организовано военное прикрытие, почему к берегам Африки не пошли украинские корабли выручать своих моряков? Не потому ли, что кораблей, способных выполнять боевые, а не учебные занятия, у нас попросту нет. Порезали и продали на металлолом. Второй раз в течение недели Ющенко находится с визитом в США. В условиях, когда Украина оказалась на грани политического и экономического дефолта, когда популярность помаранчевой мессии упала ниже некуда, а угроза импичмента и уголовной ответственности за содеянное стала реальностью, Ющенко побежал в Белый Дом за поддержкой. В обмен на сдачу национальных интересов Украины он намеревается получить добро на роспуск Верховной Рады, введение чрезвычайного положения и установления в стране оголтелой националистической диктатуры. И то, что в американском вояже Ющенко сопровождают силовики, министр обороны и глава СБУ.
Дайте завершити.
Я заканчиваю. Считаю, что недооценивать возможность силового сценария, о котором говорят многие, нельзя. Компартия Украины обращается ко всем гражданам нашей страны, не зависимо от национальности, вероисповедания и социального статуса, Президент Ющенко своей политикой ведет Украину к экономическому, финансовому и политическому краху, целенаправленно уничтожает территориальную целостность Украины. Ющенко – политический преступник и должен быть отстранен от власти.
Шановні колеги, час на виступи завершено. Постувало декілька пропозицій щодо формування порядку денного і щодо коаліції. Шановні колеги, я пропонував би, щоб ми все-таки припинили оці пусті балачки щодо формування коаліції і так далі. Тому що, знаєте, складається таке враження, як у цьому анекдоті, коли кума каже: „Ви мене так хочете, куме, як я вас боюся”. Якщо є питання щодо формування коаліції, треба лист за підписами трьох керівників фракції, як перший крок, щодо формування порядку денного. Підпишіть лист, сформатуйте порядок денний за підписами трьох керівників фракції, і цей порядок денний відповідно до вимог Тимчасового регламенту, а точніше вже зараз Регламенту, буде оголошений, і покажіть, і доведіть голосуванням, що є не тільки здатність, а ще є бажання формувати коаліцію. Друге, що стосується бюджету і фінансових питань. Шановні колеги, я цілком і повністю підтримую пропозицію. Я звертаюся до керівників фракцій, нам протягом поточного тижня, – незалежно від того буде коаліція, не буде коаліції, - негайно треба тут почути уряд України міністра фінансів, міністра економіки, голову Центрального банку з приводу того: перше, який ми бачимо бюджет 2009 року і друге, що до кінця 2008 року урядом буде здійснено для подолання наслідків світової фінансової кризи. Сьогодні вранці „Доу Джонс” впав на 7 відсотків. Це історичне падіння за всю історію цього індексу. І якщо іде дискусія про те, що Україна залишилася осторонь цих процесів, то ви глибоко помиляєтесь. Наслідки світової фінансової кризи Україна відчуває уже зараз. Тому негайно треба протягом поточного тижня вирішити бюджетні питання і питання фінансової стабілізації і заслухати, як уряд, так і Центральний банк. І останнє, колеги, що стосується окремих розмов минулого тижня щодо статусу автономії. Я думаю, що український парламент не може залишатися осторонь цього питання. Треба припинити раз і назавжди будь-які дискусії щодо перегляду статусу Автономної Республіки Крим. Це є автономія, визначена українською Конституцією. Навпаки, треба наповнювати права автономії, а не позбавляти Автономну Республіку таких повноважень. Колеги, я пропоную перейти до порядку денного. Значить, пропонується на ваш розгляд 2564 – це проект Закону про Загальнодержавну програму „Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини”. Це внесений Президентом України. 2635 – проект Закону про Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему; 2695 – проект Закону про затвердження Загальнодержавної програми забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції; 3061 – проект Закону про затвердження Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2008-2012 роки; 0042 – це ратифікація між Урядом України та Урядом Турецької Республіки про співробітництво у військовій галузі; 0056 – ратифікація Заяви про членство України у Міжнародній європейській інноваційній науково-технічній програмі; 0057 – ратифікація Угоди між Кабміном та Урядом Хорватії про військово-технічне співробітництво; 0085 – проект Закону про ратифікацію Меморандуму між Кабміном та Урядом Малайзії про співробітництво також в оборонній галузі; 0088 – Закон про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Алжирської Народної Демократичної Республіки, також про військово-технічне співробітництво. Даний порядок денний вчора, колеги, погоджений керівниками фракцій. Я пропоную поставити його на голосування для затвердження, як сьогоднішнього розкладу. Прошу голосувати. [[10:38:03]] За-285 Прошу з мотивів, 3 хвилини. Ярослав Сухий.
Шановні колеги, Партія регіонів, і я у тому числі, підтримали запропонований проект дня на сьогоднішній час. Але я хотів би звернути увагу, що ми маємо великі борги з питань законодавчого забезпечення дальшого поглиблення реформування соціальної складової суспільного життя. Пенсійна реформа зупинилася на місці, ми ні кроку не зробили у напрямку просування до запровадження загальнообов’язкового державного соціально-медичного страхування. Колеги, подивіться на наші лікарні, на наші колись процвітаючі фельдшерсько-акушерські пункти, на номерні лікарні, на дільничні лікарні, на лікарні відомчі. Така ситуація загрожує національній безпеці вже України. Тому я з мотивів взяв чому? Я би попросив всіх керівників всіх фракцій, під час слідуючого обговорення порядку денного зверніть, будь ласка, на ті соціальні законопроекти, котрі пройшли комітети, які необхідно було би включити до порядку денного, зокрема, законопроект про соціальний статус і соціальний захист багатодітних сімей в Україні. Дякую.
Куликов.
Дякую. Шановний Арсенію Петровичу, другим питанням порядку денного був проект Постанови про дострокове припинення повноважень депутата Вакарчука. Коли це питання буде на порядку денному, і коли ми зможемо проголосувати за це і зможемо прийняти присягу нашого іншого колеги? Дуже дякую.
Гривковський.
Литвин, Литвин.
Володимир Литвин.
Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги! Ми підтримали порядок денний і просимо підтримати і пропозиції, які звучали від наших колег, і водночас хотів би ще раз привернути увагу до необхідності прийняття Закону про внесення змін до бюджету в частині підтримки Харківського авіаційного підприємства. Ми просимо всі фракції підписатися під відповідним законопроектом, щоб це була наша узгоджена позиція з цього приводу. І я хочу ще раз нагадати відносно прийняття рішення по Саках. Доручення було відповідних комітетів, комітет відтермінував знову розгляд цього питання. Я переконаний, що його втоплять, як це у нас часто буває. Ми просили б прийняти відповідну заяву, щоб. постанову, вибачте, щодо інвалідів-спинальників для того, щоб привернути увагу до людей, які мають величезні проблеми. Дякую.
Петро Симоненко.
Симоненко, фракція комуністів. Шановні колеги, крім тих питань, які ми неодноразово піднімали, з точки зору захисту інтересів наших простих громадян і відносно і пенсійного забезпечення, можливості отримати роботу, перше робоче місце для нашої молоді, на жаль, але дуже важко, так скажемо, внести зміни в цих умовах, в яких працює сьогодні Верховна Рада. Я вже не кажу про 57 статтю Закону про освіту, на жаль, але не підтримують наші пропозиції щодо пенсійного забезпечення, щодо реструктуризації заборгованості і невиплати того, що потрібно, щоб отримали наші вчителі. Але я пропонував і вшанувати нашу історію, бо у нас складається так: Карла ХІІ, який шведський, так скажемо, король, який прийшов на Україну, щоб захопити Україну і заволодіти нашим народом, завоювати наш народ, йому Ющенко ставив в Полтаві пам’ятник КарлуXII. А мільйони комсомольців, які розбудовували наші, так скажемо, газові і нафтотрубопроводи, які прокладали, які побудували хімічні підприємства, які.
Дайте закінчити.
На території Західної України металургійний комплекс, шахти Донбасу, атомні електростанції. Святкує 90-річчя комсомол і відмовляється взагалі розглянути питання щодо того, щоб держава не забула про тих, хто сьогодні створював матеріальні цінності і блага для нашого народу. Я дуже вас прошу поставити. без обговорення, ми пропонуємо поставити проект постанови, який підготовлений 2611 в порядок денний. Проголосувати і таким чином дати можливість, щоб про цих людей, які створювали економічні незалежність нашої держави, не забули. Дякую.
Хто ще від фракції не висловився? Кириленко В’ячеслав.
В’ячеслав Кириленко, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні колеги, я пропоную внести до порядку денного ті пункти які вчора, на жаль, відхилені на нараді голів фракцій у Голови парламенту. Ми наполягаємо і хотіли би, щоби ті, хто хочуть з нами створювати коаліцію, підтримали це. Понад усе фракція Блоку Тимошенко. Перше. 1375 - Постанова про скасування депутатської недоторканості. Друге. 1143 - президентський законопроект про запровадження кримінальної відповідальності у випадку заперечення голодомору. 1311, 1313 – це законопроекти, які стосуються реформи місцевого самоврядування і були передбачені минулою коаліційною угодою. І 1400, 1374 – це повернення до питання про скасування прийнятих у першому читанні законів про референдум і про держслужбу, які прямо б’ють по державному статусу української мови. Ми просили і просимо наших колег із Блоку Тимошенко підтримати ці питання до внесення до порядку денного, якщо вони дійсно.
Так, товариші, доповідаю. Перше, що стосується нашого колеги Вакарчука. Кирил Борисович, це вам. Регламентний комітет попросив на завтра це питання перенести. Тому скоріше за все, що воно буде завтра у порядку денному. Я його включав сьогодні, але щойно поступила заява регламентного комітету, щоб завтра розглянути. Друге: що стосується Володимира Михайловича. Ми обговорювали, дійсно, вчора позицію щодо змін до бюджету. І пропозиція наступна: щоб бюджетний комітет завтра на своєму засіданні розглянув низку змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік” і туди інкорпорував норму щодо відповідного Харківського авіаційного заводу і фінансування в розмірі 100 мільйонів. Це вчора таке рішення було прийнято. Далі: що стосується Сак. Я зразу звертаюся до Валентина Олександровича Зайчука. Валентин Олександрович, погляньте, куди поділася постанова по Саках і чому комітет поки що не вніс, і скажіть, з ким переговорити, щоб ми негайно розглянули питання не тільки по Саках, а, як і планувалося, повністю по всіх санаторіях. І по 57-й статті, Петро Миколайович, на виконання вашого доручення я в п’ятницю підписав лист на уряд України, і ми очікуємо позицію уряду України з приводу прийняття даного законопроекту. По 0954 позиція є, я вам сказав, за підписом Турчинова. А по 2576, якщо я не помиляюся його номер, буде після того, коли уряд оприлюднить позицію. Колеги. Переходимо до розгляду питань порядку денного. Те саме стосується і по комсомолу. Я вам чітко сказав: тільки буде рішення відповідно до вимог Тимчасового регламенту керівників фракцій, я зразу поставлю це питання в порядок денний. 2564, Павленко Юрій Олексійович. Проект Закону про Загальнодержавну програму "Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини".
Шановний пане Голово, шановні народні депутати України! На ваш розгляд Президентом України вноситься проект Закону про Загальнодержавну програму "Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини" на період до 2016 року, необхідність якого обумовлена зобов’язаннями, які взяла на себе Україна стосовно дітей. Національний план дій є для України особливо важливим та своєчасним документом, яким охорону дитинства в Україні визначено стратегічним загальнонаціональним пріоритетом. Національний план дій – це перший за роки незалежності України комплексний нормативний документ, який регулює основні сфери захисту прав та інтересів дитини. Дуже часто під куполом Верховної Ради України звучить тривожна статистика щодо дитинства. Високий рівень малюкової смертності, майже, 102 тисячі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; більше 168 тисяч дітей з особливими потребами; 11 дитячих колоній утримують дітей, що вчинили злочини. Загалом більш як пів мільйона сьогодні дітей потерпає від різного роду кризових явищ. За результатами соціологічних опитувань самі діти визначити ті права, які найчастіше порушуються, а саме право вільно висловлювати свою думку, мати власні погляди та переконання, право на відпочинок, право на якісну медичну допомогу, право на освіту, право дітей на розвиток талантів. За останні три роки було проведено Президентом України 4 всеукраїнські наради з турботою та любов’ю до дітей, де були розглянуті найбільш кричущі проблеми дитинства та визначено першочергові заходи щодо їх подолання. Чимало законодавчих норм, що регулюють захист прав дитини, були внесені в порядку законодавчої ініціативи Президентом України, урядом України, народними депутатами України, значна частина з яких вже проголосовані Верховною Радою, частина знаходиться на розгляду. Отже в країні відбуваються системні зміни щодо захисту прав дітей. Тут я можу відзначити, що протягом останніх трьох років два роки президентом України були оголошені в інтересах дитини, 2006 рік було оголошено роком захисту прав дитини, поточний 2008 рік є роком підтримки національного усиновлення та розвитку сімейних форм виховання. Разом з тим, розв’язуючи одне завдання більш чітко постають наступні. Усвідомлюючи, що розвиток та благополуччя дітей перебуває в безпосередній залежності від ступеня реалізації їх прав, був розроблений законопроект, який визначає стратегію державної політики на десятиліття і є спільним баченням шляхів створення для дітей України найбільш сприятливих умов для розвитку. Метою даного законопроекту є створення цілісної системи захисту прав дитини в Україні та виконання Україною міжнародних зобов’язань, визначених Генеральною асамблеєю Організації Об’єднаних Націй в інтересах дітей. Законопроект визначає пріоритетні напрями діяльності держави, громадськості і громади в інтересах кожної конкретної дитини. Реалізація конкретних заходів, передбачених законопроектом, дозволить, зокрема, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, реалізувати своє право на сімейне виховання шляхом усиновлення, влаштування під опіку в прийомні сім’ї, дитячі будинки сімейного типу; дітям-інвалідам реалізувати право на освіту незалежно від стану здоров’я та місця виховання; дітям, які живуть з ВІЛ, доступу до діагностики, лікування, догляду та підтримки; забезпечити фахове консультування в пологових будинках батьків, у яких народилися діти з вродженими вадами розвитку, бо успішність розвитку дитини-інваліда безпосередньо залежить від того, наскільки батьки підготовлені до проявів хвороби у дитини; знизити рівень мертвонароджуваності на 20 відсотків, а це означає, що заходи, передбачені цим законом, допоможуть врятувати життя п’ятій частині дітей з тих, хто сьогодні не має шансів вижити; знизити на третину рівень смертності дітей віком до п’яти років, в першу чергу, зменшення смертності дітей через недогляд батьків та недбале батьківство; створити систему захисту дітей від економічної експлуатації та від виконання будь-якої роботи, яка може бути небезпечною для здоров’я дитини; забезпечити дітям рівний доступ до культурних цінностей, закладів, установ та організацій культури, позашкільних навчальних закладів. Захист прав дитини – це комплексна політика, злагоджена робота усіх гілок влади. На часі вирішення питання, і це передбачено даним законопроектом – створення ювенальної юстиції, запровадження відновного правосуддя. Гострими залишаються питання протидії втягування дітей у злочинну діяльність, насильство по відношенню до дитини, поширення соціальних проблем дорослих на дітей. Ми впевнені, що розробка та впровадження спеціальних процедур судочинства дозволить краще врахувати права та інтереси дітей, які перебувають у конфлікті з законом. Надзвичайно важливим залишається завдання підтримки сімей, що виховують дітей. І мова йде не тільки про виплату державної допомоги. Робота з сім’єю в кризі передбачає міжсекторальну співпрацю з вирішення тих проблем, що зумовили виникнення кризи в родині. Ми повинні запровадити нові підходи до захисту прав дитини, а саме створити якісно нову національну систему контролю та моніторингу за дотриманням прав дітей в Україні. Такий моніторинг повинен базуватися не тільки на показниках державної статистики і звітах органів влади, принципово важливим запитувати та враховувати точку зору дітей та їх батьків. Міністерство України у справах сім’ї, молоді та спорту щорічно опрацьовує державну доповідь про становище дітей в Україні. У 2008 році цей моніторинговий звіт утримує основні показники благополуччя дітей на момент прийняття загальнодержавної програми „Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини”, а отже стане індикатором виконання заходів, передбачених законопроектом. Через декілька тижнів він буде остаточно затверджений і розданий кожному народному депутату для ознайомлення. Прийняття запропонованого законопроекту дозволить системно вирішувати проблеми дитинства, уникати розпорошеності дій в інтересах дітей і нераціонального використання ресурсів, покликаних покращити становище кожної конкретної дитини в Україні. Шановні народні депутати України, у зв’язку з тим, що цей законопроект дуже довгий час знаходиться на розгляді Верховної Ради України, даний законопроект був підтриманий трьома попередніми урядами: урядом Юлії Тимошенко, урядом Юрія Єханурова, урядом Віктора Януковича, цей законопроект сьогодні вноситься Президентом України так підтримується нині працюючим урядом, я пропонував би даний законопроект прийняти за основу та в цілому. Дякую за увагу.
Прошу записуватися – питання-відповіді, 5 хвилин. Хомутиннік. Симоненко Петро Миколайович.
Симоненко, фракція комуністів. Я хотів би у вас спитати, ну, вже не перший рік ми чуємо ось ці пісні солов’їв, так скажемо, з цієї трибуни, наскільки ви обіцяєте, чого обіцяєте. А як жив народ погано у нас в Україні, за роки незалежності він ще гірше живе. Особливо це злочин державної влади, яку ви нав’язали, а ви якраз є представником тієї політичної сили, бо ви знищуєте і вбиваєте дитинство у нас взагалі. Ось на чому базується ваша впевненість, що ви виконаєте цю програму, коли у нас Президент України є зрадником національних інтересів, а ви говорите про можливість виконання цієї програми. Хто буде її виконувати? От скажіть, будь ласка, на чому базується, що, зміниться фінансування і ви вже знаєте, як будете перерозподіляти ці гроші для наших дітей? Можливо, ви побудували нові будинки і палаци дитячої творчості? Позабирали дитячі, піонерські будинки, які сьогодні в казино, так скажемо, перетворили. Що зробили? Може ви перестали дитячі майданчики спортивні знищувати і будувати на них, так скажемо, маєтки?
Дякую за запитання. Я розумію суть вашого запитання і хочу запевнити, що ми не обіцяємо, а робимо. Я можу прозвітувати за кожний день своєї роботи протягом цих трьох років. Я можу назвати конкретні приклади, коли вдалося спасти конкретне життя дитини, а, на жаль, відсутність системної державної політики протягом багатьох років за часи незалежності справді поставило наше дитинство на межу виживання і ми тому маємо і сьогодні дуже високий рівень смертності. За три останні роки зріс рівень народжуваності, вдалося стабілізувати рівень дитячої, малюкової смертності. Разом з тим, без сумніву, даний законопроект, і я радий, що сьогодні він винесений на Верховну Раду, я сподіваюся на вашу підтримку даного законопроекту, тому що він вперше за роки незалежності створює системну цілісну політику держави по відношенню до захисту дитинства, до захисту кожної конкретної дитини. Аби.
Шмельова.
Бевзу, будь ласка, слово.
Шановний Юрій Олексійович, у мене до вас таке запитання. Зрозуміло, по великому рахунку, Конвенція із прав дитини була прийнята ще у 1991 році Організацією Об’єднаних Націй. І ми з вами безумовно демонструємо бурхливу діяльність, тому що з 1991 року, вже сімнадцять років, нарешті ми прийшли до національного плану, але проблема в іншому. Ви знаєте, скажіть, будь ласка, чи відомо вам про те, що на сьогоднішній день пленарний питання національного плану винесено за ініціативою Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності і чому. Дякую.
Я дякую за запитання. Я скажу, що зобов’язання України щодо розробки національного плану у відповідності до рішення Генеральної Асамблеї Організації Об’єднаних Націй є починаючи з 2002 року. У 2006 році Національний план дій був розроблений і внесений до Верховної Ради України. На жаль, два роки ми доходили до його розгляду у залі Верховної Ради, хоча і тут була непроста історія. Що стосується його ініціативи, то, наскільки мені відомо, всі комітети, які розглядали даний законопроект, всі підтримали і схвалили його, і рекомендували його ухвалити у цілому. І я знаю, що наш профільний Комітет молодіжної політики, фізичної культури, спорту і туризму максимально підтримував його як найшвидший розгляд і сьогоднішній розгляд на сесії Верховної Ради. Я користуючись нагодою хочу подякувати всім народним депутатам, всім фракціям, всім комітетам Верховної Ради України, які справді дуже відповідально поставилися до розгляду даного надзвичайно важливого законопроекту. Дякую.
Олег Зарубінський.
Олег Зарубінський, "Блок Литвина". Пане міністре, скажіть, будь ласка, от я читаю, що план розроблений на період до 2016 року. Скажіть, будь ласка, що це за рік особливий, чому не 2015, чому не 2020? Що це таке, що таке вісім років, оце з 2008 по 2016 рік? Які розрахунки були зроблені? Чому саме на вісім років, а не на 10 років, а не на 7 років і так далі? Звідки це взялася цифра? Дякую.
Я дякую вам запитання. Власне, цей план був розрахований на десятиліття. І я ще раз кажу, що він був внесений в 2006 році і таким чином він був розрахований 2006-2016 роки. Термін його розгляду у Верховній Раді України дещо затягнувся, тому це є власна назва цього документу на період до 2016 року. Таким чином, він був затверджений на всіх рівнях. Разом з тим, я хочу вас запевнити, що два останніх роки уряди, відповідні міністерства і відомства, я в повній мірі можу сказати за Міністерство у справах сім’ї, молоді і спорту, ми діємо у відповідності до даного плану, тому що значна частина тих позицій, які прописані сьогодні як законодавчі норми вже врегульовані нормативними документами, рішеннями відповідними уряду. Тому в даному випадку є завдання сьогодні – це законодавчо унормувати і затвердити цей документ, який, власне, визначає десятиліття 2006-2016 рік. І тут немає ніякої особливої дати, але це було.
Дайте завершити.
2016 року. Дякую.
Костенко, останнє питання.
Шановний Юрій Олексійович, наскільки мені відомо, практично Програма Конвенції ООН щодо плану дій до 2016 року була прийнята ще і Україна приєдналась до неї ще в 2000 році. Отже, пройшло вже вісім років і залишилось вісім років до кінця цієї програми. Тому чи виконується практично ця програма урядом України і в тому числі нашим профільним міністерством, і фінансується ця програма, і скільки витрачається коштів з бюджету, і скільки заплановано на витрати коштів з бюджету, якщо сьогодні Верховною Радою буде прийнята ця програма. Дякую.
Дякую вам за запитання. Без сумніву, про остаточні цифри на реалізацію даного законопроекту можна буде говорити після його ухвалення. Тому що Міністерство фінансів, не маючи відповідного закону, і уряд, не маючи відповідного закону, не може по частині з цих позицій передбачати фінансування на наступний рік. Але ухвалення, затвердження сьогодні Верховною Радою України, підписання цього законопроекту Президентом України і вступ його в дію змусить уряд дещо переглянути пропозиції щодо бюджету на наступний рік з врахуванням конкретних позицій даної програми, спрямованих на захист прав дитинства. Я можу сказати, що сьогодні і в пропозиціях в тому проекті, який сьогодні є до державного бюджету на наступний рік, витрати на захист прав дитинства по окремих позиціях зросли від 30 до 60 відсотків в порівнянні з цим роком. І я сподіваюсь, що така тенденція і буде далі зберігатись. Дякую за увагу.
Микола Томенко.
Юрій Олексійович, от проблема у чому наша полягає? Що ми останні кілька місяців, міністерства у нас без уряду працюють. От ми вчора розглядали дві пропозиції міністерства, таке враження, що уряду вже немає і вони самі пропонують. От ви говорите, що ми приймемо закон, а потім Кабінет Міністрів щось подумає і закладе гроші. Ну, хіба це підхід українського парламенту і уряду? Якщо тут передбачено фінансування, то, очевидно, нам повинен був подати уряд? І міністерство прорахувати. От наше Науково-експертне управління пише, що жодної згадки про те, що Кабінет Міністрів це розглядав і міністерство це розглядало, тут немає. Тут 90 відсотків пропозиції міністерства охорони здоров’я. Я глибоко сумніваюсь, що оці цифри, які тут закладені, що через рік 90 відсотків ми будемо жити в Європі, вони з міністерством охорони здоров’я погоджені. Моє перше запитання. Кабмін, усі фахові міністерства давали оцінку, чи вони погоджували? І друге запитання. Ми на комітеті вже два роки говоримо про цей план заходів. Отут закону 13 сторінок, а плану заходів – 24 сторінки. Це план заходів діяльності вашого і інших міністерств. Ну, невже Верховна Рада України повинна приймати план заходів удосконалити роботу міністерства, провести соціологічні дослідження, провести конференцію. Ну хіба це наша робота? Хіба не можна написати у законі: „Доручити Кабінету Міністрів, там міністерствам розробити план заходів на виконання цієї програми”? Тому що, якщо ми у парламенті зараз будемо план заходів затверджувати у міністерстві, ніхто ж нас не зрозуміє. Тому дві позиції. Перша. Як погодити всі міністерства і позицію Кабміну, бо там же фінансування передбачається, ми є не повинні прийняти закон, воно не буде фінансуватися. І друге. Чи вважаєте ви, що можна план заходів перенести, окремо зняти і, скажімо, записати, що Кабмін окремо затвердить?
Дякую, Миколо Володимировичу, за ваше запитання. Я хочу сказати, що даний законопроект погоджений всіма міністерствами і відомствами, по відношенню до яких є конкретні заходи. Більше того, я ще раз кажу, що це перепогодження відбувалось на рівні міністерств і відомств тричі, тричі при зміні уряду кожен раз відбувалося перепогодження позицій. І, без сумніву, коли та чи інша позиція сюди входила, то розраховувалося і фінансування. Я розумію, що сьогодні, звичайно, можна було б значно більше позицій сюди дописати тих, які потребує дитинство, але даний документ максимально враховує бюджетні можливості і фінансові можливості сьогодні України. Більше того, я переконаний, що кожен рік можна буде і потрібно буде вносити зміни до даного законопроекту, враховуючи нові можливості держави фінансові, а також враховуючи те, що та чи інша проблема буде вирішуватись, але буде з’являтися знову ж таки нова проблема. На жаль, це досвід роботи показує. Тому тут нема жодних проблем з точки зору непогодження чи.
Дайте завершити.
суперечності потій чи іншій нормі з тим чи іншим відповідальним міністерством чи відомством. Що стосується план заходів, то я просив би, щоб даний план заходів був частиною закону, бо це і наше зобов’язання перед організацією об’єднаний націй, і даний законопроект з ними спільно відпрацьовувався і погоджувався. А, по-друге, це все-таки посилить відповідальність уряду за виконання даного законопроекту чи після його ухвалення даного закону. Тому я пропонував би все-таки погодитися з тією пропозицією, комплексною пропозицією, яка враховували інтереси всіх органів влади, враховувала інтереси політичних сил, враховувала інтереси громадських організацій як українських, в першу чергу, так і міжнародних організацій, а також пропозиції Організації Об’єднаних націй як ініціатора прийняття відповідного законопроекту. Дякую.
Прошу сідати. Катерина Євгенівна Лук’янова, будь ласка.
Шановні колеги, комітет на засіданні розглянув законопроект і прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти його за основу та в цілому. Проект Загальнодержавної програми „Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини” був прийнятий в цілому 27 червня 2007 року Верховною Радою України попереднього скликання. Але в зв’язку з достроковим припиненням повноважень Верховної Ради України він не набрав чинності. Запропонована програма визначає стратегічні напрями щодо захисту прав дітей і інтересів дітей в Україні. Прийняття законопроекту дасть можливість системно вирішувати проблеми дитинства, уникнути розпорошеності дій різних відомств, здійснювати чіткий моніторинг ефективних заходів. Основними напрямами виконання програми є формування здорового способу життя дітей, реалізація права кожної дитини на оздоровлення та відпочинок, створення рівних умов для доступу кожної дитини до високоякісної освіти, розвитку творчого потенціалу дітей, протидія ВІЛ/СНІДу, туберкульозу та наркоманії. Значну увагу в програмі відведено захисту прав дітей різних категорій, запобіганню соціального сирітства, подоланню бездоглядності та безпритульності серед дітей, боротьбі з використанням дитячої праці, торгівлі дітьми, сексуальною експлуатацією, іншими формами жорстокого поводження з ними. Важливо, що законопроектом передбачено низку заходів нормативного врегулювання питання впровадження ювенальної юстиції в Україні. Зокрема, програма містить два розділи, що стосуються ювенальної юстиції: це захист прав дітей, що вчиняють правопорушення, і створення системи ювенальної юстиції. Ми маємо знати, що в міжнародних стандартах існує положення, відповідно до якого в кожній державі необхідна окрема система судочинства стосовно дітей, тобто існування і функціонування ювенальної юстиції. У світовій практиці чітко застосовується норма, що суддя, який засудив дорослого злочинця, не може судити неповнолітнього. В цілому, зважаючи на вище викладене, варто зауважити, що це перший такий законопроект і такий перший досвід в Україні. Комітет з питань економічної політики, Комітет у закордонних справах, Комітет з питань охорони здоров’я та Головне науково-експертне управління підтримують прийняття законопроекту за основу з подальшим врахуванням визнаної пропозиції. Комітет з питань європейської інтеграції у своєму висновку зазначає, що прийняття цього законопроекту сприятиме виконанню в 2008 році Плану дій Україна-ЄС і просить прискорити його розгляд у Верховній Раді України. Також хочу сказати, для стенограми, що в зв’язку з тим, що відповідно до висновків розробників законопроекту його прийняття потребує додаткових видатків з Держбюджету в сумі 300 мільйонів гривень. Тому пропонуємо ввести його в дію з 1 січня 2009 року. Хочу звернути увагу колег на те, що ця програма в принципі вже діє. Зважаючи на важливість існування в правовому полі держави зазначеної програми, прошу підтримати рішення комітету щодо прийняття законопроекту за основу та в цілому. Дякую.
Три хвилини – запитання і відповіді. Володимир Йосипович Матвєєв.
Матвеев, фракция Компартии Украины. Ну мы будем голосовать за этот законопроект, потому что чисто политически он сегодня необходим для того, чтобы показать, что Украина хоть что-то хочет сделать для этих детей. Но я хотел бы обратить внимание на то, что не решается главная проблема, которая сегодня есть, вот этой программой. Не решается основа почему детей разделили на 4 категории. Прежде всего разделили на бедных и богатых, а, во-вторых, разделили на жителей города и села. Потому что уже с момента зачатия ребенок, который будет рожден в селе, лишен постоянного наблюдения фельдшера, потому что уничтожены фельдшерско-акушерские пункты и потому что сегодня нет социальных условий для нормального развития ребенка в селе. Понимаете? Пока мы в Украине не преодолеем вот эти вот основные причины неравенства детей, счастливого детства у наших детей не будет. Будут ли какие-то предложения.
Дайте завершити.
Я задал вопрос: будут ли какие-то предложения комитета по этому поводу?
Комітет з питань молодіжної політики, дитинства, спорту і туризму весь час розглядає питання стосовно того, як покращити життя усіх дітей, незважаючи на те: місцеве це населення чи сільське населення, - в Україні. Питання в іншому: сьогодні уряд України має додати до кожної програми, а це є програма глобальна, свої пропозиції стосовно того, як закінчити цю, ну, це розділення, як ви правильно виразилися, тому що немає дітей міських, немає дітей сільських – є діти України. Я думаю, що ця програма якраз, саме тому що ми звітуємо перед Організацією Об’єднаних Націй, воно не ділить дітей на тих чи інших, я думаю, саме ця програма має об’єднати Україну: і уряд, і парламент, і Президента, і всі гілки влади – стосовно того, щоб ми покращили якраз життя дітей і приступили – це не голослівно, - а до виконання цієї програми.
Кармазін.
Юрій Кармазін. Шановна доповідач, я вас попросив би висловити своє бачення щодо зовсім, скажем так, неоригінальної назви закону, починаючи поки що з цього: „Національний план дій щодо.” і так далі. Очевидно, що треба змінити назву закону. Він має називатись: „Про Загальнодержавну програму реалізації конвенції ООН про права дитини в Україні”, як про це і наполягало Головне науково-експертне управління. І я не розумію, чому ми цього сьогодні не ставимо. Крім всього іншого, передбачалося і говорилося про те, що треба передбачити, як захищати права дітей в разі, коли вичерпані можливості вітчизняної медицини, і щоб передбачити захист їх на лікування у зарубіжних медичних закладах; як зробити, ще врегулювати інші аспекти, які не врегульовані тут, і, очевидно, це і забезпечення харчування, одягом, профілактика і лікування дітей, очевидно, треба приймати тільки в першому читанні?
Я хочу відповісти. Перше, стосовно назви. Я розумію, що вдосконалювати назву можливо декілька разів, але від цього зміст законопроекту не змінюється, це перше. Стосовно другого, відповім одним реченням російською мовою: лучшее - враг хорошего. Чем больше мы будет вдосконалювати, тем меньше шансов принять вообще какую-то программу. Поэтому я дуже хотіла закликати парламент прийняти цей законопроект за основу і в цілому. Тому що, якщо ми будемо вдосконалювати, вдосконалювати і вдосконалювати, то врешті решт в нас не буде жодної програми.
Дякую. Прошу сідати. Колеги, записуємося від фракцій і від народних депутатів. Від народних депутатів виступи - 5 хвилин і виступи від фракцій. Александр Сергеевич, я надеюсь, что вы не на память фотографируетесь, нет? Спасибо. Олег Зарубінський.
Олег Зарубінський. „Блок Литвина”. Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги, ви знаєте сама назва: реалізація Конвенції ООН щодо прав дитини, говорить про те, що, очевидно, не багато знайдеться в цій залі людей, які не проголосують сьогодні за прийняття цього законопроекту. Але я думаю, що причиною голосування буде не тільки те, а в ньому є достатньо багато позитивних моментів. От я для прикладу я хотів би сказати такий, запровадження механізму фінансування потреб дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування за принципом: гроші ходять за дитиною. Це дуже важлива норма, яка зраз не завжди виконується. І коли потерпає від неї дитина, коли вона переїжджає на іншу територію, коли з’являються інші опікуни і так далі. Це міжнародне правило, до речі, і стосовно пенсійного забезпечення має бути так, гроші йдуть за людиною. Але тут було сказано, що досконалості немає меж, а мені здається, тут є і деякі недосконалі моменти. От, наприклад, „забезпечити до 2010 року проведення обов’язкового медичного огляду всіх дітей”. Так от, я знаю про те, що ніхто не відміняв обов’язковий медичний огляд всіх дітей сьогодні. І якщо так ставиться питання, то що буде в 2008 році? Сьогодні це вже не обов’язково робити? А що буде в 2009 році? Я вважаю, що це не точна норма, некоректна, бо обов’язковий медичний огляд дітей має здійснюватися і зараз. Його ніхто не відміняв. Наступний момент, „забезпечити до 2016 року за рахунок коштів Державного бюджету лікарськими засобами для лікування ВІЛ-СНІД не мене, як 90 відсотків хворих дітей”. До 2016 року 90 відсотків, а хто буде цими десятьма відсотками? Як відбувалися прорахунки таким чином, що не можна надати допомогу дітям стовідсотково, тим більше, коли це мова йде не про 2008 рік, а аж до 2016 року? Вважаю це некоректним. Точно так же, як некоректним забезпечити до 2010 року доступ не менш, як 95-ти відсоткам ВІЛ-інфікованих жінок до послуг і запобігання ВІЛ від матері до дитини. А 5 відсотків? Чому так рахується? Я думаю, що це неточні прорахунки. І ще один позитивний момент, тут сказано: „Створення безпечного та сприятливого середовища для розвитку дитини, збереження її здоров’я та життя”. Можливо, це зараз на знайде свого відображення, але я прошу подумати і вас, і Міністерство освіти: а хто подумав, що дитина має в шість років приходити в школу і мати те навантаження, яке вона зараз має? 50 відсотків шестирічних дітей фізіологічно не готові до такого навантаження. А може, хтось подумає для того, щоб реалізувати цю норму, що дитина не повинна кожен день по 10 кілограмів портфель нести, а два комплекти зробити підручників – які є в школі, і які він із собою має додому. А хто подумав, що вже з 4-5 класу по сім уроків кожен день у кожної дитини? Я.
Дайте завершити.
Я думаю, що над цим теж треба думати. І тоді це не буде абстракцією – забезпечити здорові умови. Ось вам здорові умови: не носити по 10 кілограмів дітям у восьмирічному віці ранці оці, не приходити, хто не може в шість років фізіологічно не підготовлені до школи. І врешті-решт, ви знаєте, коли 12 років придумали, і при них залишаються по 7-8 уроків, очевидно ці 12 років теж нікому не потрібні. Дякую.
Кілінкаров. Симоненко.
Шановні колеги, Фракція комуністів підтримує цю програму. Але ми наголошуємо, що звітуватися треба не перед Організацією Об’єднаних Націй, а перед власним народом і перед власними дітьми, тобто майбутнім нашої України. І ця програма залишиться на папері, ми в цьому переконані, комуністи, бо прийняти її неважко, але що буде зроблено. І я про це кажу, щоб ми зробили перший висновок: за роки самостійності дитина стала об’єктом експлуатації. На дітях заробляють сьогодні гроші і цим багатіють. Чому? Тому що саме націоналісти, спекулюючи на загальнодемократичних гаслах, за роки самостійності, реалізуючи свою політику, позбавили дітей права на відпочинок. Куди подівалися піонерські табори і доступність відпочинку? Я звертаюся до вас, шановні колеги, ви тут є власниками потужних підприємств, цілих галузей, сидите в кріслах посадовців, то скажіть, будь ласка, чому забрали у дітей право на відпочинок, право на лікування? Позабирали санаторії для дітей, для лікування дітей, хворих на туберкульоз. Про це ми, комуністи, говорили. Що ж тут говорити про програму, коли це не вирішується? Діти стали об’єктом проведення експериментів. Вакцинацію проводите. Вбиваєте дітей своєю політикою, а говорите, що вам треба звітуватися перед Організацією Об’єднаних Націй. Використовуєте дітей для того, щоб збагачувати дитячу працю, вона заборонена Організацією Об’єднаних Націй, а ви тут її тут нав’язуєте і культивуєте. Дитяче сексуальне рабство, торгівля дітьми. Що вам треба було зробити, приймаючи цю конвенцію чи підтримуючи? Три роки тому ПАРЄ засудило Україну за торгівлю дітьми і жінками. Про що можна говорити, про яку тут програму? Ми сьогодні бачимо з вами, що знищуються спортивні майданчики і дитячі площадки для того, щоб будувати маєтки і житло для багатіїв тільки. Знищені кімнати школярів за місцем проживання і немає того, що було за роки радянської влади створено. Гуртки технічної творчості та художньої самодіяльності взагалі сьогодні практично недоступні і цим ніхто не займається. Україна продовжує торгувати дітей і я про це вже казав. Дитяча безпритульність. Фінансування дитини при народженні 130 гривень, потрібно за законом 470. Що вам ще потрібно, для того щоб ви думали про дітей, а не писали ці програми? Що ми, комуністи, пропонуємо зробити? І терміново треба відновити функціональне призначення тих приміщень, якими користувалися наші діти, повернути дитячі садочки дітям, повернути піонерські табори дітям, а не для того, щоб за містом створювати бази для розваг. Ми повинні сьогодні повернути дітям будинки піонерів, відновити безкоштовне використання закладів культури і спорту. Будівництво житла для молодих сімей сьогодні безкоштовне треба.
Дайте завершити.
Тому ми, комуністи, пропонуємо сьогодні не тільки приймати папери, а чітко визначити, яке буде фінансування, яка установа буде за це відповідати і, в першу чергу, відзвітуватися перед власним народом, змінивши політику. Бо, ще раз наголошую, дітей перетворили на рабів, на яких сьогодні заробляють статки ось ті багатії, хто якраз і знищує незалежність України. Дякую.
Юрій Кармазін.
Шановні народні депутати, я підтримую прийняття цього законопроекту, але я прошу вас глибоко задуматися, як зробити так, щоб цей документ не залишився на папері. Чому? Починаючи з форми подачі цього документа, у нас уже йде непорозуміння. Непорозуміння між урядом і президентом. Наприклад, уряд приймає Постанову, яка називається „Державна програма подолання дитячої безпритульності і бездоглядності на 2006-2010 рік”. Затверджується 11 травня 2006 року ще постановою уряду. Там ставляться питання щодо того, що треба і забезпечити харчуванням, одягом, ефективним лікуванням дітей, тут ми його не враховуємо. Більше того, Закон про державні цільові програми зобов’язує саме уряд розробляти для того, щоб був комплексний підхід, саме уряд і щоб багато міністерств приймало участь у цьому, і уряд мав подавати, а Верховна Рада мала затверджувати. Ми подаємо від Президента. Добре. Тоді я дивлюся, коли, на якому засіданні уряду це підтверджено. Адже цей документ уже приймався, приймався у цій залі тоді, коли була розпущена Верховна Рада. Я хотів би, щоб ми з вами розглянули такі дуже серйозні питання, які тут записані. Ну, наприклад, у пункті 4.9 на сторінці 9-й ви побачите, забезпечити до 2016 року для кожної дитини, яка вчинила або підозрюється у вчиненні правопорушення право на правову допомогу. Шановні, ви що, ви хочете сказати, що зараз право на допомогу не треба надавати? І оце сырье ви хочете приймати як закон зразу і у цілому? Давайте ми перестанемо так підходити до прийняття законів. Це закони? Це можна шльопнути наказ, указ, все що завгодно і не продумати. Закони так прийматися не можуть. Закони мають прийматися у першому, другому і коли треба, у третьому читанні, все має бути виважено і продумано, щоб не було того, що сьогодні, про що говорили мої колеги, що забиралися приміщення. Тому, шановні друзі, я просив би вас дуже виважено підійти до цього документу і добавити туди положення про те, щоб розглянути питання на всіх рівнях у містах, міських радах, обласних про повернення цих дитячих центрів і будинків культури, і інших, які відібрані, щоб не було так, що приїжджаю у Смілу, там було колосальний гурток станції юних техніків, а зараз вже розпродали одне, друге, третє і намагаються більше продати з аукціону. Давайте це повертати, тому давайте це передбачувати також пунктом, але вносити зміни у тому числі, назви, можна тільки тоді, коли закон буде прийнято за основу. Я прошу, давайте приймемо за основу, а потім у другому читанні ми добавимо.
Ганна Герман.
Шановні колеги, ми тут чуємо про те, що дітей в Україні використовують. Мені здається, що кращої ілюстрації того як використовують дітей з цієї трибуни не знайти, кожен використав дітей для свого: комуністи, щоб повернути піонерські табори; "Наша Україна”, щоб сказати, який Кабмін поганий; БЮТ, щоб сказати, який поганий Президент. Давайте на хвилинку просто забудемо, до якої партії і до якої фракції кожен з нас належить. Давайте подумаємо про те, що навіть поганий цей закон, це все-таки, принаймні, крапля в морі для допомоги тих дітей бездомних, нещасних, яких ми з Юрієм, отут, котрий сидить міністром, не раз за руки водимо, щоб влаштувати до школи. Я розумію, що цей закон недосконалий, я розумію, що можна ще три роки його приймати, іще три роки поправки давати, я розумію, пане Ярославе, що він відірваний від цілого комплексу, який би мав, мало би і підтримуватися сім’ї, а потім дітей і так далі. Ми знаємо про ті 10 кроків на зустріч людям, зробімо один крок на зустріч дітям, поможімо їм, поможімо нам, поможімо всім разом, забудьмо до яких партій ми належимо, проголосуємо сьогодні цей закон і складімо іспит перед дітьми, якщо ми перед собою і перед суспільством його скласти не можемо. Прошу вас, зробімо цей перший крок, а далі як ми зможемо, будемо удосконалювати, але завжди легше дати те, що вже є на папері, аніж дати те, що ми приймемо ще через рік чи два. Я прошу вас, забути про всі поділи і в цілому проголосувати зараз і допомогти тим дітям, хоть ні в чому, хай це буде недосконала допомога, хай це буде краплина в морі, але це буде краплина і ми її ввіллємо, і ми ввійдемо, знаєте, з чистим сумлінням вийдемо з цього залу навіть якщо будуть дострокові вибори, хоча б за це, що ми тут хоть трошки дітям помогли. Прошу вас зробити це.
Володимир Карпук.
Вельмишановний Головуючий, вельмишановні народні депутати! Володимир Карпук, ”Наша Україна - Народна Самооборона". Я також хочу підтримати ту тезу, що цей закон треба приймати і в першому читанні, і в цілому, тому наша відповідальність перед дітьми на сьогодні надзвичайно велика. І завжди коли буваєш особливо в невеличких селах, скрізь є проблеми з дошкільною освітою, з охороною здоров’я, з позашкільною освітою, з функціонуванням цих гуртків і так далі. І основна біда оцих загальнодержавних проблем, що є недостатнє фінансування, перше. А разом з тим, є фінансування, що ці кошти використовуються неефективно і нераціонально. Я думаю, що щорічне зростання фінансування на 300 мільйонів для такої системної програми недостатньо, як і недостатньо те, що значний тягар бюджетного фінансування цієї загальнодержавної програми знову переноситься на плечі місцевих бюджетів. А місцеві бюджети не в силі забезпечити і розширення сільських дитячих садків, нормальне оздоровлення, охорону здоров’я, позашкільну освіту і так далі. Тому ми повинні думати над тим, як дійсно ефективно використовувати ці кошти. Разом з тим, пропоную проводити постійний парламентський моніторинг виконання цієї важливої програми. Це і комітет відповідний, і парламентські слухання, щоб ми десь через рік заслухали як використовується ця програма, як вона фінансується і як раціонально і ефективно використовуються кошти. Ще раз закликаю всіх депутатів підтримати цей закон як в першому в читанні, в цілому і дійсно скласти іспит перед дітьми України. Дякую.
Петро Цибенко.
Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, шановні виборці! Конституція України говорить про те, що Україна є демократичною, правовою, соціальною державою. Це, так би мовити, гасло. А що є насправді? Ми всі маємо усвідомити, що ступінь цивілізованості держави, ступінь цивілізованості суспільства залежить від того, як у цьому суспільстві почувають себе діти і люди похилого віку. От завтра ми будемо відзначати День ветерана, День людей похилого віку, і відповідна тематика буде одною з провідних [[я сподіваюсь, принаймні, на це]] у порядку денному Верховної Ради України. А сьогодні ми говоримо про національний план дій. Дуже парадоксально, але я хотів би задати собі запитання і запитання своїм колегам. А від кого ми збираємось захистити дітей прийняттям цього національного плану дій? Виявляється, що ми збираємось захистити дітей від влади, від держави, від тієї держави, в якій вони сьогодні живуть. Що сталося з Україною, коли в ній буйно розквітла дитяча безпритульність, без батьківство, сирітство? Зрозуміло, що, скажуть, після найбільшої в історії людства війни – після Другої світової, Великої Вітчизняної війни, це було природно, потому що батьки загинули на війні, і тому сирітство було досить поширеним. А чому сьогодні це відбувається, що відбувається з нами, що відбувається навкруги нас, ми маємо всі сьогодні задати це запитання собі. І ще одна проблема, вона сьогодні вже звучала щодо назви цього документу. Ви знаєте, шановні колеги, у мене складається таке враження, що ми поняття „національний” дуже часто до міста і не до міста використовуємо, як-то мовиться, всує. То я хотів би сказати, що, мабуть, було б доречніше, якби цей документ отримав назву „План дій України щодо реалізації Конвенції про права дитини”. Тому, шановні колеги, фракція комуністів наполягатиме на тому, що цей документ приймати треба, але приймати його треба у першому читанні, бо навіть ті зауваження, застереження, які звучали під час запитань на адресу міністра, які звучали у виступах, вони все-таки мають бути враховані для того, щоб документ був максимально досконалим. Дякую.
Шмельова. З місця, будь ласка.
Дякую. Тут колега сказала про те, що всі партії пропіарились, турботою про дітей використали дітей. Я би що хотіла сказати, який у нас піар є? Відкриваються, вкладаються шалені гроші в діагностичні центри, онкологічні центри для дітей. А скажіть, будь ласка, що далі? Де батьки візьмуть гроші після того, як навіть поставлять правильний діагноз, вилікувати свою дитину? Тому мені здається, що все-таки треба і це питання теж розглядати. Наступне питання. Є таке хвороба як фенілкетонорія. Якщо дитина живе в селі, щоб ви знали, вона взагалі не підлягає ніякому діагнозу, тим паче, що ця хвороба не лікується. Там єдине, що вимагається, це – дієте, це – харчування. Україна не завозить цих харчів для дітей. А якщо цю дитину не тримати на дієті, вона до 18 років стає, вибачте, дебілом. А якщо її правильно харчувати, а це наші з вами діти, оце все треба враховувати. А піар-акцію легше за все зробити – сказати і все, і не треба, щоб ця програма стала теж піар-акцією, треба згадати про всіх дітей. І, звичайно, цю рису між селом і містом, вона би має зникнути, тому що в селі діти взагалі не лікуються. Дякую.
Колеги, час на обговорення завершений. Петро Миколайович Симоненко, будь ласка, одна хвилина.
Симоненко, фракция коммунистов. Уважаемые товарищи, я взял слово для реплики в связи с тем, что о нас говорили и говорили в части того, что якобы мы используем детей. Я хочу подчеркнуть, что наши предложения имели отношение, прежде всего, к тому, чтобы очередные программы не были на бумаге. А весь этот комплекс уже реализован за годы советской власти в реальных строениях. И пионерский лагерь. Имелось в виду, те здания и сооружения, в которых ребенок находился за 10-12 рублей 24 дня летом і 5 раз его в сутки кормили этого ребенка. Мы говорим о том, чтобы вот эти детские учреждения, имеется в виду дома творчества, художественной самодеятельности, они были доступны. Мы-то с вами кто здесь присутствует, вы что, забыли сколько платили за то, чтобы в кинотеатр попасть?! 10 копеек или 15. кружки творчества вообще бесплатно были. Значит, мы могли воспитываться и так бесплатно получать, а детям сегодня это нельзя вернуть. Почему? Потому что эти дворцы культуры и клубы – это казино уже сегодня. Развлекаловку сделали. Я буду настаивать, чтоб мы и этот вопрос рассмотрели.
Колеги, тепер щодо процедури голосування. Даний законопроект ми розглянули за повною процедурою і, на превеликий жаль, ціла низка зауважень щодо другого читання по даному законопроекту. Я почив би напевне з базового зауваження, це так званий додаток до даного законопроекту – План заходів. Тут треба розібратися, при його прийнятті в цілому, яким чином сформатувати План заходів. Або зробити відсилочну норму на Кабінет Міністрів – Кабінету Міністрів розробити план заходів – це, напевне, було би найлогічніше, тому що включати його в тіло законопроекту, щоби Верховна Рада України приймала План заходів – ну, ми ж. до мишей дійдемо. Тому пропозиція наступна, яка обговорювалася сьогодні на засіданні керівників фракцій. Давайте проголосуємо даний законопроект за основу, в комітет, комітет його доопрацює, і ми будемо мати можливість у найкоротші терміни прийняти його в цілому. Приймається? Приймається. Колеги, я прошу голосувати даний законопроект [[реєстраційний номер 2564]], внесений Президентом України про Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини за основу. [[11:38:19]] За-383 Рішення прийнято. Дякую. Колеги, переходимо до наступного законопроекту 2635. Це проект Закону про Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкта "Укриття" на екологічно безпечну систему. Володимир Миколайович, будь ласка. Шандра Володимир Миколайович, міністр.
Шановний пане Голово, шановні народні депутати! Проект Закону України [[реєстраційний номер 2635]] від 10 квітня 2008 року про Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему розроблений Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на виконання доручення Кабінету Міністрів від 12.03.2004 року та від 26.05.2005 року. Був поданий він Кабінетом Міністрів до Верховної Ради у серпні 2004 року та у березні, грудні 2006 року. Однак через збіг обставин та зміну ситуації він жодного разу не розглядався парламентом. Таким чином, законопроект запропонований вчетверте і подається на розгляд Верховної Ради. На сьогодні проект не втратив актуальності і є основоположним для забезпечення робіт на майданчику Чорнобильської атомної електростанції. Проект Загальнодержавної програми зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему доопрацьовано з урахуванням термінів, з урахуванням часу, який пройшов, а також враховані зауваження, висловлені деякими організаціями та окремими громадянами до попереднього проекту під час його опрацювання в комітетах Верховної Ради. Прийняття закону України дозволить затвердити єдиний документ щодо визначення діяльності і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему і бюджетне фінансування цієї діяльності. Блоки Чорнобильської АЕС і об’єкти „Укриття” розташовані на одному промисловому майданчику, мають спільну інфраструктуру, будівельні конструкції, системи електропостачання, водопостачання, теплопостачання, вентиляції, каналізацій тощо. Експлуатація обох об’єктів здійснюється персоналом одного підприємства: Державне спеціалізоване підприємство „Чорнобильська атомна електростанція”. Для виконання робіт і зняття з експлуатації блоків і перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему розроблено єдині регламентуючі документи. Діяльність і зняття Чорнобильської АЕС з експлуатації та діяльність перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему нерозривно зв’язані, оскільки передбачають використання єдиної інфраструктури, транспортної системи, системи поводження з радіоактивними від ходами тощо. Розмежування робіт із зняття з експлуатації блоків та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічну безпечну систему є, практично, неможливим. І з метою оптимізації процесу зняття Чорнобильської АЕС з експлуатації, економії бюджетних коштів, необхідно розглядати зазначені роботи комплексно і отже розробляти загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему. Зважаючи, що процес зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС є досить тривалим і відбуватиметься протягом кількох десятиліть запропонована загально державна програма визначає основні етапи цього процесу та необхідні першочергові заходи на найближчі 5 років. Виконання першочергових заходів забезпечить припинення експлуатації блоків – це підготовчий етап до зняття з експлуатації, під час якого буде здійснено вилучення ядерного палива з блоків і переміщення його у сховище відпрацьованого ядерного палива та побудовано безпечний конфаймент об’єкту „Укриття” для перетворення в подальшому цього об’єкту на екологічно безпечну систему. Розробка заходів з реалізації подальших етапів буде здійснюватися при їх наближенні. В результаті виконання програми в період до 2013 року передбачається: припинити експлуатацію першого, другого і третього енергоблоків Чорнобильської АЕС та розпочати роботи з їх остаточного закриття і консервації; створити ефективну систему поводження з радіоактивними відходами Чорнобильської атомної електростанції; завершити будівництво та введення в експлуатацію нового сховища відпрацьованого ядерного палива; завершити будівництво та введення в експлуатацію конфаймента над об’єктом „Укриття”; удосконалити систему соціальних гарантій працівникам Чорнобильської АЕС; забезпечити прозорість висвітлення питань, пов’язаних з безпекою діяльності з підготовки до зняття і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему. Прийняття Закону України дозволить затвердити єдиний документ щодо визначення діяльності і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС, забезпечити законодавче підґрунтя для подальшого розроблення і реалізаціях комплексу заходів з цих питань та їх бюджетне фінансування. Шановні народні депутати, законопроект в цілому отримав позитивний висновок Головного науково-експертного управління, розглянутий профільним Комітетом з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і рекомендований Верховній Раді для прийняття у першому читанні. Я прошу підтримати. Дякую за увагу.
Записуємося на питання, будь ласка. Народний депутат Зарубінський, будь ласка.
Дякую. Шановний пане міністре! Я думаю, всім моїм колегам буде потрібно, і недарма, якщо ви поясните, от перетворення об’єкту „Укриття”, ви це кілька разів повторили, в екологічно безпечну систему. Скажіть, будь ласка, сьогодні об’єкт є екологічно небезпечний? Як це кореспондується з усіма заявами, в тому числі, і вашого відомства з приводу того, що жодної небезпеки він на становить для населення України? Дякую.
Чорнобильська атомна станція була розрушена внаслідок катастрофи, якої не знав світ. Це – техногенна катастрофа. І ми розуміємо, що четвертий енергоблок, звідти не вигружено паливо, і воно знаходиться в якості як палива, так і паливомістких матеріалів. Безумовно, там багато зроблено за цей час, вже пройшло майже 22 роки. Встановлені датчики, встановлені процедури, які забезпечують контроль за станом паливомістких матеріалів, які знаходяться на четвертому енергоблоці. Також проводилися роботи щодо вигрузки палива з енергоблоків. До речі, у квітні цього року була завершена вигрузка з першого, другого і третього енергоблоків атомної станції. Але, безумовно, це небезпечний об’єкт і, безумовно, туди потрібна дуже серйозна увага держави для того, щоб його, дійсно, зробити безпечним для навколишнього середовища.
Ярослав Сухий.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, Партія регіонів. Володимире Миколайовичу, я хочу звернутися до вас. І ви пам’ятаєте, коли ми були депутатами четвертого скликання, як нагніталися пристрасті у цьому сесійному залі, як викручували руки різним фракціям з тим, аби ми дали добро на зняття з експлуатації четвертого блоку атомної електростанції. Тоді всі задавалися питаннями: яких збитків ми зазнаємо, чи зазнаємо ми збитків, звідки брати кошти на те, щоб поставляти туди електроенергію, воду, водовідведення, екологічну безпеку і тому подібне. Дуже багато говорилося про те, що Сполучені Штати Америки та інші ті країни, які нам обіцяли райське життя і райські кущі, коли ми закриємо цю Чорнобильську станцію, будуть фінансувати процедуру закриття і перетворення в екологічно безпечну систему. У мене запитання до вас, але то мав би на цьому місці стояти міністр фінансів. Скажіть, будь ласка, чи є такі кошти для закриття Чорнобильської станції, і хто буде фінансувати цю нову програму, про яку ви сьогодні говорите?
Дякую за запитання. Питання велике. Я скажу, що ви запитали про четвертий енергоблок, але четвертий і третій енергоблоки припинили свою діяльність в квітні 1986 року. Працював перший, другий енергоблок, який був зупинений у другому році. На моє глибоке переконання, я скажу як фахівець, як спеціаліст з атомної енергетики такі реактори типу „РБМК”, безумовно, вони несучасні і їх дійсно потрібно закривати. Як це було зроблено, це вже друге питання. які компенсації, це нам мають дати світове товариство за це закриття. Це знову ж таки питання. я думаю, що це можливо питання до тих урядів. Я єдине, що можу сказати, що світова спільноти дійсно нам досить серйозно допомагає. І в липні місяці було останнє засідання ради донорів, воно проходило в Лондоні, і було виділено гроші. Є дві проблеми фінансування – це рахунок ядерної безпеки, який зараз фінансується в розмірі порядку 250 мільйонів.
Дайте завершити.
і об’єкт „Укриття” – це фінансується по другому фонду і там це зараз, на даний момент це 500 мільйонів євро. І після того, як буде завершений проект і відповідно кошторис, якщо буде збільшення, то донори зобов’язуються до кінця профінансувати будівництво цього об’єкта. Але, безумовно, велика частина лягає також на Державний бюджет України.
Валентин Матвєєв.
Прошу передать слово Симоненко Петру.
Петро Симоненко.
Симоненко, фракция коммунистов. Уважаемый Владимир Николаевич, я вот заслушал вашу информацию, сверил с тем, что вы бездействовали во время катастрофы, связанной с наводнением у нас в Украине, я вообще бы вам рекомендовал самому уйти с этой должности, чтобы и себя не мучить, и мы четко получали ответы. В 2000 году сняли с эксплуатации атомную электростанцию. Вот здесь, в этом зале, единственная фракция – коммунисты предупреждали, чем это закончиться. Вашу информацию мы выслушали. Я не услышал, что сделано. Об этом, о чем вы говорите, давно уже все было сказано. Мы предупреждали, что вы затягиваете строительство того же хранилища сухих ядерных отходов, и так ничего не делаете. Вы скажите, в конце концов, откровенно здесь как государственный человек, может быть вы все-таки станете националистом, представляя Рух и будете защищать национальные интересы, а не американские, почему у нас не выполнена та программа, которая была принята еще в 2000 году? Почему сейчас народ Украины снова будет страдать от того, что вы не умеете.
Дякую за запитання. Тут два запитання. Перше. Я все-таки, добре, Петре Миколайовичу, що ви відвідали Івано-Франківську область, і там люди побачили, ви побачили, як працювали рятувальники в тих складних умовах. А щодо моєї оцінки, то є оцінка досить висока і представника ООН в Україні, і представників ОБСЄ. Що стосується другого запитання щодо Чорнобильської станції, я можу сказати, що за цей рік зроблено, вивантажено ядерне паливо з першого, другого і третього енергоблоків. Це я вважаю, що значний крок. Друге. Завершено будівництво об’єкта „Вектор” для зберігання низькоактивних і середньоактивних радіаційних відходів. А те, що це велика програма, це доказує, що ця програма вноситься вже четвертий раз у Верховну Раду і я надіюсь, що ця Верховна Рада все-таки прийме цю загальнодержавну програму, щоб можна було прозоро, згідно плану, згідно закону, який несе ця програма, щоб можна було.
Дайте завершити. Прошу сідати. Семинога.
Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги народні депутати, у квітні місяці цього року Верховна Рада за результатами парламентських слухань прийняла постанову Верховної Ради про стан заходів, перспективи подолання наслідків Чорнобильської катастрофи. У даній постанові було записано доручення Кабінету Міністрів підготувати єдину державну програму про зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему. Сьогодні ми розглядаємо даний законопроект, який запропонований Кабінетом Міністрів, а, зокрема, МЧС. Запропонований законопроект покликаний оптимізувати процес зняття Чорнобильської АЕС з експлуатації і перетворення об’єкта „Укриття” на екологічно безпечну систему шляхом затвердження єдиного документу щодо визначення напрямків діяльності зі зняття з експлуатації енергоблоків станції та перетворення об’єкта „Укриття” на екологічно безпечну систему і бюджетного фінансування цієї діяльності, а саме, цільової загальнодержавної програми, яка передбачає здійснення першочергових заходів згідно з додатком до неї. У результаті виконання програми в період до 2003 року передбачається прийняття. припинити експлуатацію першого, другого і третього енергоблоків Чорнобильської АЕС та розпочати роботи з їх остаточного закриття і консервації. Друге. Створити ефективну систему поводження з радіоактивними відходами Чорнобильської АЕС. Третє. Завершити будівництво та введення в експлуатацію нового сховища відпрацьованого ядерного палива. Четверте. Завершити будівництво та введення в експлуатацію нового укриття над об’єктом укриття. П’яте. Удосконалити систему соціальних гарантій працівникам Чорнобильської АЕС. І шосте. Забезпечити прозорість висвітлення питань пов’язаних безпекою діяльності і з підготовки до зняття, і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту укриття на екологічно безпечну систему. Головний розробник законопроекту Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи провів громадські слухання запропонованого проекту, також відповіді зауваження та пропозиції до проекти надійшли від комітету після реєстрації його у Верховній Раді. Конкретний характер висловлених під час розгляду законопроекту зауважень і пропозицій свідчать про можливість їх врахування при підготовці проекту до другого читання. Узагальнюючи висновок Головного науково-експертного управління за результатами розгляду в першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу з урахуванням зауважень і пропозицій. Комітет Верховної Ради України з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді прийняти за основу проект Закону України про Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему, внесений Кабінетом Міністрів України подальшим доопрацюванням його в комітеті. Прийняття законопроекту буде сприяти реалізації державної політики щодо підготовки до зняття і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему та забезпечення захисту персоналу, населення та довкілля від впливу іонізуючого випромінювання. Прошу підтримати даний законопроект.
Три хвилини запитання-відповіді.
В першому читанні.
Валентин Матвєєв, Володимир Матвєєв.
Прошу передать Петру Николаевичу Симоненко.
Петро Симоненко.
Симоненко, фракция коммунистов. Я и к вам, уважаемые коллеги, хочу обратиться с одним вопросом. По какой причине у нас не выполняется программа, которая утверждена, в том числе и Верховным Советом? И в данной ситуации речь идет о том, что невыполнение программы по причине либо отсутствия средств, либо это саботаж, приводит к тому, что у нас остается очагом очень опасных последствий Чернобыльская атомная электростанция для народа Украины. Те, кто не выполняет программу, они, по сути дела, совершают преступные деяния. Потому что они продолжают далее развивать вот эти все последствия. Я вам хочу напомнить, уважаемый коллега, что я был в это время, в 86-том году здесь, и я видел, что без всяких законов, без всяких законов вся страна работала. И, как вы помните, здесь все было подчинено тому, чтобы ликвидировать последствия этой катастрофы и аварии. Сегодня же, получается, только разговариваете об этом, а делать не хотите. Почему, по чьей причине не выполняют?
Дякую за запитання, шановний Петро Миколайович. Я не погоджуюся з вами з цього приводу, що програма сьогодні не виконується. Сьогодні працюють міжнародні інституції, є міжнародний договір, який фінансується групою міжнародних донорів. Є рада донорів, яка приймає рішення, якою затверджена програма, яка сьогодні працює і виконується. Згідно цієї програми є фінансування на суму 750 мільйонів доларів і ведеться будівництво як мінімум 4 об’єктів, це самого „Укриття”, заводу по переробці жидких відходів, промисловий комплекс поводження з твердими радіоактивними відходами і саме сховище для радіактивного палива. Всі ці напрямки сьогодні рухаються вперед, відбувається. робота. Погоджуюсь з вами, що є певне відставання. Сьогодні десь на 4 роки ми відстаємо від тих графіків, які були прийняті раніше. Але, на жаль, тут є суб’єктивні причини. Проект, який відбувається, перший раз в світі. І проблеми, з якими сикаються сьогодні фахівці, які там працюють; потрібне і наукове забезпечення, і величезні фінанси. Тому.
Дайте завершити.
Робота у цьому напрямку йде, робота на площадці Чорнобильської АЕС відбувається, на жаль, не так ефективно і бистро, як хотілося б. І результати, до речі є.
Юрій Кармазин.
На відміну від попередніх виступаючих, я позитивно оцінюю діяльність МЧС, у тому числі по ліквідації наслідків з підтопленням. А по цьому питанню хочу вас запитати. Тут у програмі написано, що очікувані результати виконання програми та її ефективність, що очікується у період до 2013 року завершити будівництво та введення в експлуатацію нового сховища відпрацьованого ядерного палива. Це такий пункт розпливчатий – до 2013 року, хоча має бути, коли йде підготовка цього сховища, то коли перший етап здійснено, другий і все і потім, коли туди завантаження. Тобто може треба конкретизувати ці речі? Чи розглядали ви на комітеті якусь конкретизацію, тобто ближче до нашої реалії сьогоднішнього? І друге питання, яке пов’язане з реалізацією статті 50 Конституції про те, щоби люди повідомлялися про те, що відбувається на цій ядерній станції і на іншій, чого блоки по зупинені зараз, коли в зиму йдемо. Хто винен у тому? Дякую вам. Це вже іншого міністерства.
Дякую. Відповім спочатку н друге питання. В самій програмі заложений пункт і фінансування цього пункту про інформацію і науково-технічне забезпечення діяльності на цій площадці. То єсть, є фінанси, які будуть забезпечувати інформацією населення, що відбувається саме на даному об’єктів. Це перше. Що стосується розпливчатих термінів, комітет звертав у вагу на те, що термі, дійсно, розпливчаті, і вони не відповідають, як мінімум, реаліям. Ми знаємо, що перший етап введення в експлуатацію сховища уже має відбутися у 2009 році, у наступному році, і для цього, як мінімум, сьогодні багато зроблено. МИ до другого читання ці пункти підправимо і внесемо конкретні цифри, конкретні дати для завершення етапів будівництва і сховища інших об’єктів, які сьогодні будуються на атомній електростанції.
Дякую. Прошу сідати. Колеги, на ваше рішення два варіанта розвитку подій. Перший варіант – продовжити засідання на 15 хвилин, дати тільки тим депутатам, які піднімуть руку і бажають висловитися, і проголосувати цей законопроект. Друге рішення – оголосити перерву і після перерви завершити розгляд законопроекту. Перший вам подобається? Мудро. Хто хоче висловитись з приводу законопроекту? Ну, вже забагато, вже, товариші, 15 хвилин, уже 15 хвилин. Раз так, тоді оголошується перерва. Після перерви будемо розглядати законопроект. Запишіться до перерви, колеги. Та Лавринович буде вести другу половину, тому запишетесь вже при Лавриновичі. Все, оголошую перерву.
Продовжуємо ранкове пленарне засідання. Будь ласка, записуємося на питання до голови комітету. Семинога Анатолій Іванович, будь ласка, на трибуну. Шановні народні депутати, як мене поінформували поки перед завершенням запитання вже задали. І записались на виступ. Будь ласка, запис на виступи представників фракцій, народних депутатів. Розпочинаємо обговорення. Народний депутат Григорович, будь ласка.
Шановні народні депутати! Шановні виборці! Шановні мешканці чорнобильської зони! Буду абсолютно об’єктивна, якщо скажу, що, починаючи від 1986 року, безпечність самої Чорнобильської атомної станції, а тим більше безпечність і екологічність укриття на Чорнобильську АЕС – це була та тема, яка не тільки об’єднувала всіх політиків, яка об’єднала всю Україну, яка об’єднувала зрештою всю планету, тому що більш масштабної техногенної катастрофи ми не бачили і, зрозуміла річ, що екологічно безпечне укриття – це є найголовніший фактор мінімізації наслідків Чорнобильської катастрофи. Якщо розглянути програму, яка сьогодні пропонується, до речі, прийняти в першому читанні, то ми побачимо, що вона дає відповіді на дуже багато запитань. Не тільки про те, що має бути екологічно, підкреслюю, екологічно безпечне укриття, але вона дає відповіді на запитання: що робити із тим паливом, яке є на енергоблоках, як, яким чином захистити працівників Чорнобильської атомної станції, які повинні отримати соціальні пільги, соціальні виплати, соціальні преференції від держави. І, насамкінець, ми отримаємо повний перелік робіт, заходів, які до другого читання можна перечитати і вдосконалити. Мені видається, що ті запитання, які сьогодні лунали в залі, були ще одним підтвердженням тому, що дана програма є тим законодавчим актом, який об’єднає зусилля усього парламенту, тому що іншого способу мінімізувати наслідки Чорнобильської катастрофи і убезпечити громадян України: і тих, що мешкає у третій чорнобильській зоні, і тих, що мешкають в Україні на загал – є просто іншим способом неможливо. Тому фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”, безумовно, підтримує прийняття цієї програми в першому читанні із доопрацюванням і врахуванням усіх пропозицій, які будуть йти від народних депутатів, для другого читання.
Цибенко Петро Степанович, будь ласка.
Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, шановні громадяни України! Безумовно, фракція Компартії України проголосує за цей документ, за підтримку його в першому читанні, але є ряд запитань, без відповіді на які нам зробити це буде дуже і дуже складно. От я хотів би собі і вам, шановні колеги, задати таке запитання. Те, як повела себе так звана цивілізована Європи, так званий цивілізований світ по відношенню до України, наполягаючи на терміновому, негайному закритті Чорнобильської АЕС, повністю укладається у відому мудрість: „Обіцянка – цяцянка, а дурневі – радість”. До чого я це говорю? А до того, що Україна, приймаючи доленосне рішення, в черговий раз капітулювала перед Європою. Мабуть, ми були б значно кращими господарями, якби використали у повному обсязі, скажімо, те ядерне паливо і лише потім приймали рішення щодо закриття Чорнобильської АЕС. Між іншим в той момент, коли приймалося рішення про закриття Чорнобильської АЕС один наш колега, тоді ще й депутат фракції комуністів Володимир Михайлович Яценко, вносив проект постанови щодо поетапного закриття. Що це нам давало? Це давало кілка речей, ну, по-перше, по-перше, у нас не виникло б проблем із невикористаним ядерним паливом. Ми могли спокійно не прибігати, не вдаватися до вивантаження ядерного невикористаного палива, по-перше. По-друге, це давало можливість за рахунок використання того ядерного палива виробити в Україні, я зараз називаю по пам’яті цю цифру, але здається мені, що називалася тоді цифра десь 100 мільйонів кіловат/годин електроенергії. Ну, і кінець кінцем, врешті-решт, ми могли, у нас була можливість подивитися, а як же Європа і світ будуть виконувати свої обіцянки перед Україною. Бо, знаєте, Україну змусити виконати свої обіцянки – це лише частина справи, а як Європа, бо її ця проблема теж стосується, як світ, бо їх теж стосується ця проблема, виконає свої обіцянки? Тому я ще раз хочу наголосити на тому, що сьогодні, очевидно, через кілька років про те, що треба було вдаватися саме до такого механізму закриття Чорнобильської АЕС. Я ще раз підкреслюю, фракція комуністів в першому читанні підтримає цей документ. Дякую.
Кравченко Микола Васильович.
Кравченко, фракція комуністів. Я вам скажу, что бесспорно Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС нужно утверждать.К сожалению, она будет очередной программой, которая не выполняется. И тревогу вызывает, в первую очередь, то, каким образом был представлен даже этот законопроект. Но как бы там. пусть Владимир Николаевич не обижается, но так представлять законопроект, так не владеть вопросом, ну, это просто бросает тень на профессионализм Кабинета Министров и министерства конкретно. Ну, ничего абсолютно вы не сказали, что же эта программа. Голова комитета больше сказал, чем министр, который должен владеть этим вопросом безупречно. И именно вот этот непрофессионализм и порождает то, что у нас проблемы эти появляются. Давайте будет так говорить: пидтоплення мы прозевали благодаря Министерству чрезвычайных ситуаций, просто прозевали, не смотря на то, что предупреждения были. Давайте будем так говорить, что сегодня. мы с вами съехались тогда в июле, выделили сумасшедшие деньги, сколько просили, столько выделили. Что же вы думаете? Уже сегодня первые идут сигналы: в Ивано-Франковской области 25 миллионов украли уже, в Тернопольской – 10. Так это ж только то, что, ну, будем так говорить, сверху нашли. А если копнуть вниз, так мы найдем там людей, к которым вообще никто не приходил. Вот о чем я говорю, что если мы вот эту загальнодержавну программу таким же образом будем непрофессионально внедрять, то мы просто выбросим деньги на ветер. И я вам должен сказать, что мы рассматривая вопросы чисто технические в этой программе, мы не должны забывать о тех людях. Каким образом сегодня чернобыльцы оказались брошены государством? Те льготы, которые у них, они сегодня в судах отстаивают, сегодня создают специальные организации, которые им помогали бы отбиваться от государства. Поэтому мы. я за то лично, чтобы принять, и фракция будет голосовать за эту программу. Но единственное, что ее должны исполнять профессионалы, и должен быть очень жесткий контроль за использованием денежных средств. Спасибо.
Шуфрич Нестор Іванович.
Дякую. Шановний головуючий, шановні колеги, шановні громадяни України! Безумовно, ми сьогодні стоїмо перед вирішенням без всякого перебільшення історичного рішення. Програма, про яку ми сьогодні говоримо, щодо зняття з експлуатації Чорнобильської станції розроблялася багатьма урядами і багато років. Врешті-решт уряду вдалося виробити ту концепцію, ту конкретну програму, яка була сприйнята і науковою думкою, і фахівцями-практиками, які будуть втілювати її в життя. Я повністю погоджуюся зі своїми колегами щодо необхідності контролю при виконанні цієї надзвичайно важливої для нашої країни програми. Але при цьому не можу не згадати про те, що саме нашим урядом, урядом Віктора Федоровича Януковича, було вирішено питання, з яким не могли впоратися всі помаранчеві уряди разом взяті, щодо досягнення домовленостей про виділення більш ніж мільярду доларів від країн-донорів та вкладників для виконання чорнобильських програм. І, безумовно, те, що сьогодні уряд приймає відповідну програму, це означає, що не тільки за рахунок міжнародної спільноти, а й, враховуючи розуміння і можливості нашої країни, ми йдемо зараз назустріч щодо вирішення цієї проблеми. Я би хотів відзначити певний символізм події, яка відбувається сьогодні, саме в дні, коли політиків звинувачують у тому, що вони не здатні домовитися, що вони не здатні розробити єдину концепцію, єдине рішення на благо нашої країни. Саме урядом Януковича була розроблена програма, яка сьогодні пропонується для голосування. А уряд Тимошенко вносить її на розгляд парламенту, і ми зараз, я абсолютно переконаний, близько до 400 голосів, приймемо відповідну програму. Я хотів би, щоби громадськість України бачила, що коли є бажання працювати, коли є відчуття відповідальності перед власними діями і перед власною країною, то народні депутати України, Верховна Рада в цілому здатна об’єднатися заради прийняття надзвичайно важливого рішення і прикладів таких було в цій залі багато. І прийняття цього закону є ще одним підтвердженням того, що ми розуміємо власну відповідальність і незалежно від політичних кольорів діємо на захист інтересів України та наших громадян. Дякую. І прошу підтримати цей законопроект.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Шановний пане Голово, Юрій Кармазін, я прошу передати слово першому голові чорнобильського комітету Верховної Ради першого скликання Володимиру Яворівському.
Яворівський Володимир Олександрович. Будь ласка.
Шановні колеги, народні депутати, шановні наші виборці, звичайно, я відчуваю, що в цій залі вже нема жодної людини, яка б звичайно не проголосувала за цей довгостраждальний, а як на мене, то чесно вам скажу, можливо навіть і малоймовірний для виконання, бо вже стільки разів ми про це говорили, стільки рішень уже приймали, цей законопроект. Тут наче голосувати за нього, звичайно, потрібно, і потрібно обов’язково. Я хотів би, маючи присутнього нашого міністра, порушити ось яку тему. Добре що ми виробили план закриття Чорнобильської атомної станції. Але за дужками цього законопроекту залишається архіважливе, можливо навіть важливіше від самого закриття Чорнобильської атомної станції, питання-де ми будемо переховувати ті радіоактивні відходи, які накопичилися в 30-кілометровій зоні. Ми маємо на сьогоднішній день, якщо не помиляюся, близько 800 тимчасових, так званих тимчасових, ядерних поховань, куди скидано по території 30-кілометрової зони і рештки цього уран-графіту, які були розкидані по всій території і військової і не військової техніки, яка не підлягала вивезенню із 30-кілометрової зони, все це по тиху. У нас в Україні немає нічого вічнішого ніж те, що робиться тимчасово. Через те ці тимчасові поховання давно вже стали хронічними, довготривалими, їх підтоплюють ґрунтові води, це все зрозуміло, є ще крім всього, рудий ліс, є ще ця сама Прип’ять, яку рано чи пізно все одно колись доведеться її розбирати, або вона сама буде саморозбиратися. На превеликий жаль, склалася така ситуація, що колишній Радянський Союз, всіма силами будувалося під Красноярськом сховище ядерних відходів. Але сталося так, що ми у цій ситуації знову залежимо багато у чому від Росії. При наших дуже складних і часто химерних стосунках між цими двома країнами. Це колосальна проблема. Через те, я вважаю, що конче потрібно було би нам або обговорити це питання, або підготувати якийсь законопроект, або підготувати окрему програму, ще одну програму про те, де ми будемо, я просто не почув від нашого міністра, шануючи його і те, що він робить, але я не почув від нього, як Україна буде розв’язувати цю проблему. Ми будемо будувати своє сховище ядерних відходів чи ми будемо шукати все-таки десь цього у сусідах. Це просто колосальна проблема, яка сьогодні є перед Україною. І я вважав за необхідне просто наголосити сьогодні про неї, щоб почули наші виборці, що така колосальна проблема існує і ми повинні її обов’язково розв’язати.
Гордієнко Сергій Володимирович.
Шановні колеги, шановні громадяни України, я хотів би вас сьогодні привернути до подій, які відбулися декілька років тому і коли виводилася в урочистій обстановці з експлуатації станція Чорнобильської АЕС, Комуністична партія України і її фракція у Верховній Раді застерігали і попереджали, що виведення у такий спосіб і у такі темпи такого об’єкта воно пов’язано із великими ризиками. І сподівання на величезну міжнародну допомогу, яку тут так і з цієї трибуни, і з інших ратували в нас в Україні, на превеликий жаль, виявилося мильною бульбашкою. Я розумію, що ця програма – це великий державний документ і вона потребує етапів і шляхів самореалізації, ми це чули у виступі і хочу підкреслити, щоб громадяни України не думали, що він буде виконаний завтра, а він розрахований на декілька десятиліть наперед. Він потребуватиме значних саме коштів, як фінансуються усі програми, давайте ми подумаємо, оскільки ми їх тут приймали у Верховній Раді і в інших органах, чи вони всі виконуються чи ні. Тому у нас є дуже велике застереження як буде виконуватися і фінансуватися ця програма у майбутньому. Мені хотілося б ще і ще раз повернутися до міжнародної допомоги, до тих, хто тут декларував, що вона буде, де ця саме допомога, як ведуть питання переговорів і реалізації попередніх домовленостей абсолютно не зрозуміло. Ми повинні для виконання цієї програми об’єднати інтереси багатьох міністерств і відомств, і, можливо, настав саме час, щоб ми створили окремо якийсь орган уповноважений за виконання саме цієї проблема і створення дійсно безпечного укриття. Як буде розвиватися місцевий регіон, бо це пов’язано саме дуже тісно із цими проблемами, це і місто Славутич, і всі ті проблеми, які навколо нього чи вони виконуються і реалізуються чи ні, також є питанням. І сьогодні звичайно, що фракція Компартії України в першому читанні цю програму підтримає. Але нам необхідно не забувати і провести серйозне громадське обговорення, щоб те, про що ми тут говоримо у залі не було проблемою вузького саме кола людей, а щоб це було обговорено і вирішувалося тими, хто потерпів від цього, хто живе і, хто житиме в цих умовах. Якщо ми зуміємо на це сконсолідуватися, то безперечно є якась надія, що ця програма буде виконана.
Дякую. У доповідачів є необхідні в заключному слові? Немає. Анатолій Іванович Семинога, є необхідність в заключному слові? Немає. Таким чином, переходимо до прийняття рішення. Я ставлю на голосування про прийняття в першому читанні законопроекту про Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об’єкту „Укриття” на екологічно безпечну систему. Реєстраційний номер 2635, прошу голосувати. [[12:53:04]] За-354 Рішення прийнято. Прошу профільний комітет, профільний комітет пропонує прийняти за основу. Я прошу тепер доопрацювати відповідно до тих пропозицій, які вже лунали, з тим, щоб ми могли винести на голосування в другому читанні і в цілому. Переходимо до наступного питання порядку денного. Проект Закону України про затвердження Загальнодержавної програми забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції, лікування, догляду та підтримки ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД на 2009-2013 роки. Прошу до слова Валерія Григоровича Бідного, заступника міністра охорони здоров’я.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні народні депутати! Дозвольте мені перше, привітати вас всіх з великим святом – святом Віри, Надії і Любові. І в цей день презентувати вперше в історії Верховної Ради законопроект про Загальнодержавної програми забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції, лікування, догляду та підтримки ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД на 2009-2013 роки. Я думаю, сьогодні день, якраз суспільство, яке дуже чекає цього закону, вірить і надіється, що депутати Верховної Ради сьогодні проголосують, не тільки приймуть за основу, а й приймуть його в цілому. Під час розробки даного законопроекту програми враховано вкрай несприятливу епідемічну ситуацію з ВІЛ-інфекцією СНІДу та стосовно застосованого комплексний підхід до вирішення даної проблеми. Реалізація нині діючої національної програми не дала змоги реалізувати її мету – взяття під контроль та обмеження поширення ВІЛ-інфекції, СНІДу в Україні, про що свідчать наступні показники. За накопиченими даними з 1987 року [[початок реєстрації ВІЛ-інфекції]] станом на 01.09.2008 року в Україні офіційно зареєстровано 134 тисяч 717 ВІЛ-інфікований громадян України: 25 тисяч 333 особи з них захворіли на СНІД; 14 тисяч 232 особи, у тому числі 245 дітей, померли від захворювання. СНІДу. Кількість нових випадків ВІЛ-інфекції тільки за вісім місяців 2008 року у порівнянні з аналогічним періодом приріст становить 8,4 відсотка. На кінець 2007 року оціночна кількість людей, які живуть з ВІЛ-інфекцією в Україні, – майже 440 тисяч осіб. Розрахунковий рівень поширеності ВІЛ-інфекції серед дорослого населення України становить у 2007 році 1,63 відсотка порівняно з 2005 – 1,46. Погіршення ситуації захворювання на ВІЛ-інфекцію та збільшення кількості хворих на СНІД обумовлено рядом соціально-економічних причин: невідповідність темпів розвитку інфраструктури медичної та соціальної допомоги темпам поширення епідемії; недостатнє фінансування заходів щодо профілактики та лікування, недосконала система інформування населення з питань запобіганню інфікуванню. Метою нової програми є стабілізація епідемічної ситуації, зниження рівня захворюваності та смертності від ВІЛ-інфекції, СНІДу. Заходи проекту програми розподілені з трьома основними напрямками. Перший розділ. Законодавство, управління та кадрова політика, в рамках якого передбачається здійснювати вдосконалення законодавства у сфері протидії ВІЛ-інфекції та контроль за його дотриманням; підготовка медичних, педагогічних та соціальних працівників з питань протидії ВІЛ-інфекції; розвиток наукового напрямку з вдосконаленням лікування хворих на ВІЛ-інфекцію, СНІД; створення національного центру протидії ВІЛ-інфекції, СНІДу. Другий розділ програми. Профілактичні заходи. В даному розділі вперше представлені заходи, виконання яких дозволить нам зменшити темпи поширення епідемії СНІДу у країні. Насамперед ми робимо акцент на первинній профілактиці, яка передбачає широке інформування загального населення, соціальну роботу з дітьми та молоддю, пропаганду здорового способу життя, формування толерантного ставлення до людей, які живуть з ВІЛ-інфекцією та групами високого ризику, це людей, які споживають ін’єкційні наркотики, з дітьми та підлітками з ризиковою поведінкою, дітьми вулиці, також серед засуджених та осіб, взятих під варту. Основним із пріоритетних напрямків проекту програми є забезпечення профілактичних заходів щодо передачі ВІЛ від матері до дитини раннього виявленого ВІЛ-статусу у всіх дітей народжених ВІЛ-інфікованим матерям та забезпеченні їх лікування 100 відсотків. Пріоритетом програми також є заходи щодо безпеки донорства та забезпечення профілактичних осіб, які мали контакт з кров’ю ВІЛ-інфікованих під час виконання своїх професійних зобов’язань. Третій розділ програми „Лікувально-діагностичні заходи та соціально-психологічні послуги”. Держава бере на себе зобов’язання забезпечити доступ до безкоштовного тестування на ВІЛ загального населення, а також до лікування хворих на ВІЛ-інфекцію, СНІД, які його потребують. Вперше планується значне збільшення кількості пацієнтів, які отримують антиретровірусну терапію, діагностику та лікування опортуністичних інфекцій за рахунок Державного бюджету. Для досягнення мети програми та виконання поставлених завдань визначено необхідний обсяг фінансування. Всього за програмою планується 3 мільярда 651 847 тисяч гривень. В тому числі з Державного бюджету 2 мільярда 905 тисяч гривень, місцевого бюджету – 270 тисяч. мільйонів гривень. Інші джерела – допомагає нам грант Глобального фонду, це 480 мільйонів 572 тисячі гривень. Які ж основні нові програми, що. особливості нової програми, що дадуть змогу все ж таки стабілізувати епідеміологічну ситуацію, знизити темпи захворюваності та смерті від ВІЛ-інфекції СНІДу. Проект нової програми підготовлений з урахуваннями кращих міжнародних практик та рекомендацій українських, міжнародних експертів. Підготовка проекту програми здійснювалась за широкої участі громадських та міжнародних організацій, а також людей, які живуть з ВІЛ і СНІДом. Проект програми визначає більш конкретні та вимірювальні результати кількості та якісні показники відповідно до вимог законодавства України про державні цільові програми. Профілактична спрямованість програми. Враховуючи концентрований характер епідемії, проектом програми передбачені різноманітні профілактичні заходи як серед загального населення, так і серед груп ризику: споживачів ін’єкційних наркотиків, дітей-сиріт, безпритульних і тому подібне. Також розширення спектру лікувально-діагностичних заходів та збільшення кількості пацієнтів, які отримують медичну допомогу за рахунок Державного бюджету. Проект програми передбачає низку заходів з удосконалення системи управління, створення системи моніторингу та оцінки на національному, регіональних рівнях, підсилення потенціалу і підготовки педагогічних, соціальних працівників, заходи з наукового супроводу програми, зокрема, передбачають пошук лікарських засобів проти ВІЛ-інфекції, СНІДу нового покоління. Для виконання запланованих завдань і заходів передбачено збільшення обсягів фінансування з Державного та місцевих бюджетів. Заплановані обсяги фінансування у кілька разів перебільшують відповідні обсяги діючої програми. Враховуючи вищезазначене та соціальну значимість даної програми, я прошу підтримати, Міністерство охорони здоров’я просить підтримати представлений законопроект. Представлений законопроект розглянутий на профільному комітеті, який одноголосно був підтриманий. Дякую за увагу.
Будь ласка, питання до доповідача. Народний депутат Каплієнко, будь ласка.
Народний депутат Каплієнко, „Блок Юлії Тимошенко”. У мене декілька питань. Перше питання. Будь-яка програма має початок і кінець, тобто має певні строки і ризики, які вона обігує. До вас питання: ви не назвали будь-яких термінів. То перше питання. Друге. Чи ведуться будь-які дослідження в Україні на протидіючі засоби проти СНІД. Тому що із вашої доповіді виходить, що всі дії, які залучені до цієї програми, то це, фактично, моніторинг та будь-які заходи щоб люди, які мали певні стосунки з кров’ю, не захворіли, це друге питання. І третє, якщо то є програма, то, будь ласка, скажіть, які антикризові заходи щодо її виконання були враховані при її розробці? Дякую
Дякую. На перше запитання на початку своєї доповів я озвучив, що програма розрахована на 2009-2013 рік. Тому що програма, Національна програма по профілактиці, лікуванню ВІЛ-інфекції, яка була розроблена до 2008 року, 2004, 2008 - вона закінчує свою дію. Інше питання щодо моніторингу і цілі програми, ця програма унікальна тим, що, дійсно, вона набагато бачить перспективніше обхват, практично, стовідсотково забезпечення проведення антиретровірусної терапії, знову ж таки вперше включаю лікування опортуністичних ВІЛ-інфекцій. І сьогодні майже мільярд гривень передбачено в цій програмі на профілактику, це в історії України за період проблеми ВІЛ і СНІД-інфекції вперше, тому що, на жаль, ота ситуація, яка виникла із епідеміологічною ситуацією, не було передбачено розвитку профілактичних напрямків цього захворювання. Якщо говорити по. моніторирингу і ризиковість ситуації я хочу сказати, що програма дій.
Дайте завершити.
Щоб передбачити повністю, в повному обсязі сьогодні виконання програми так, як це працює система в Європейському союзі, в інших країнах світу, звичайно, цих коштів мало. Для цього потрібно мінімум шість мільярдів гривень.
Я бачу велике пожвавлення в сесійній залі, відповідно до того, як ми зустрічаємо високих гостей в Україні. Володимир Олександрович Яворівський, будь ласка.
Я прошу передати слово видатному українському парламентарію – Юрію Кармазіну.
Я щиро дякую за таку оцінку. Я хотів би запитати. Це Юрій Кармазін. Я хотів би запитати, яким чином вийти з тієї ситуації, що зараз все ще не передбачається фінансування заходів забезпечення функціонування чотирьох уже діючих і створення інших обласних державних центрів ресоціалізації наркозалежної молоді, виділення коштів на створення Національного центру протидії ВІЛ-інфекції СНІДу? І чому зараз в місцях позбавлення волі перестали робити дослідження і з’ясовувати, хто хворий на цю страшну чуму? Тому що там утримуються люди в окремих камерах по 50 чоловік, ви знаєте, в слідчих ізоляторах, і потім розноситься це все. Можливо, треба передбачити кошти і повернутися до тієї практики, яка раніше існувала? Бо ми ж просто не розуміємо, що відбувається.
Дайте завершити питання.
Я повністю погоджуюсь, і хочу сказати, за цей період – 2004-2008 року багато відпрацьовано те, що було опущено, тому що створені центри СНІДУ, практично, у кожному регіоні України, передбачено все-таки тестування, хоча воно на добровільній основі, і ми плануємо в цій програмі все-таки зміни до законодавства. Але й тестування сьогодні, добровільне тестування на ВІЛ-інфекцію. І в цій же програмі передбачено розвиток, тому що програма зобов’язує не тільки на державному рівні, а вона зобов’язує на рівні регіонів України створити свої регіональні програми щодо профілактики боротьби із СНІДом, які також будуть передбачені підтримкою фінансування. І в цих програмах якраз буде передбачено розвиток лікувально-профілактичних установ організації надання медичної допомоги як у профілактичному напрямку, так і в системі лікування. Дійсно, сьогодні є проблема в місцях перебування людей, де вони перебувають по виконанню покарань. Хочу сказати, що це знаходиться також під контролем Міністерства охорони здоров’я. І в цій програмі окремою строкою передбачено фінансування Управління по профілактиці боротьби із СНІДом якраз у програмі.
Григорович Лілія Степанівна.
Шановний Валерій Григоровичу! Дійсно, якщо в 90-91-му році ми слухали про перші випадки такого захворювання сьогодні, на жаль, з сумом констатую, змушення приймати комплексну програму. Хочу зазначити, що вона адекватна, дійсно комплексна і дійсно всеохоплююча. Є, передбачено все: і антиретровірусна терапія, і догляд за тими, що потребують. Я хочу запитати про найголовніше, воно найдешевше, але найефективніше, - про профілактику через просвіт-роботу, через школи. І там ви згадували про освітян, про те, що значно легше дітям повідомити від першого по четвертий клас що це є смерть, аніж потім витрачати купу коштів на дороговартісних і при чому на все життя. Тому я попрошу вас проанонсуйте цей момент, наскільки він ефективний, наскільки він обходиться. Дякую.
Дякую. Дуже слушне питання. Я хочу відповісти, що досвіду на території України і в тому числі у медичної спільноти не було щодо проведення заходів по профілактиці якраз ВІЛ і СНІДу. І, звичайно, досвід набувався із співпраці з міжнародними організаціями. Тільки у 2008 році виділено мільйон євро урядом Федеративної Республіки Німеччини для допомоги щодо вивчення і орієнтації на профілактичні напрямки щодо якраз конкретної проблеми профілактики СНІДу. Але я хочу сказати, що якщо говорити з 1997 року по сьогоднішній день, на профілактику не було ніколи виділено ні копійки. У цьому році передбачено майже мільярд гривень для забезпечення профілактичної орієнтованості направлення профілактики ВІЛ і СНІД-інфекції.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Співдоповідач від комітету В’ячеслав Григорович Пєрєдєрій.
Глубоко уважаемый Председатель, глубокоуважаемые народные депутаты! Я попробую только осветить очень коротко те вопросы, на которых не остановился представитель министерства, который докладывал эту программу Кабинета Министров. Первое. Это у нас первая программа по СПИДу, которую финансирует правительство, не в полном объеме, правда, но достаточно много денег? Нет. Это пятая программа. Вдумайтесь, пятая программа – и никакого эффекта. В настоящее время министерство просит шесть с половиной миллиардов на то, чтобы были какие-то позитивные сдвиги. Речь идет в законе о трех с половиной миллиардов. Огромные деньги, если вот только что наша коллега Лиля Григорович говорила о том, что в начале 90-х годов мы говорили о единичных случаях, то сейчас никто не знает, сколько больных и вирусоносителей находится на территории Украины. И это стало возможным благодаря принятию того закона, который вышел из этих стен. И поэтому, поддерживая целую программу, комитет принял такое решение – поддержать ее только в первом чтении. Почему? Потому что нужны очень, на наш взгляд, значительные доработки в этот закон. То, что он нужен, и то, что нужна такая программа, это бесспорно. Но она должна быть направлена на конкретные цели, чтобы через пять лет депутаты в этом зале опять не говорили о том, что три с половиной миллиарда ушли, никто не виноват, а воз не только ныне там, а он далеко продвинулся вперед. Тем более, я хочу вам сказать, что все сидящие в этом зале и все, кто нас видит и слушает, ни один человек сегодня не застрахован от этой инфекции. Почему? Потому что она в Украине давным-давно вышла за группы риска, и сегодня, когда вы приходите, не буду говорить, у нас у всех есть большие шансы заболеть. Поэтому программа должна быть принята, но она должна быть серьезно доработана, с тем чтобы она дала эффект такой, как есть в Европе. Благодарю за внимание.
Будь ласка, запитання до співдоповідача. Народний депутат Гордієнко.
Шановний доповідачу, Гордієнко, фракція Компартії України. Я, звичайно, розумію, що не підтримувати цю программу – це злочин. Але вам доповідаю, що на місцевому рівні, воно ж спуститься до місцевого, там вона буде вартувати рівно стільки, скільки витрачено паперу і фарби на цю саме програму, бо вони, якправило, не реалізовувалися ніколи і реалізовуватися не будуть. Чи правильно я зрозумів попереднього доповідача і вас, що причиною, однією із причин такого бурхливого розвитку цього негативного явища є розвал економіки, закладів охорони здоров’я, те, що абсолютна бездіяльність нашої держави у вихованні підростаючого покоління і населення, і інше, це маса парамедичних проблем, а не суто медичних, я вірно розумію?
Верно.
Народний депутат Шевчук, будь ласка.
Дякую. Шевчук, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Шановний В’ячеслав Григорович, як я зрозумів, профільний комітет позитивно оцінив проект урядовий щодо цього закону, але у мене питання наступне. Чи ваш комітет пропонуючи положення нового бюджету 2009 року врахував ці величезні суми, три мільярди з половиною на декілька років, чи буде вона фінансуватися уже з наступного року, чи знову таки бюджет буде окремо голосуватися, а загальнодержавна програма голосуватися окремо. Дякую.
Я уже сказал, что это не первая программа и не последняя, что это пятая программа и в этом году есть ее финансирование, и в следующем году будет ее финансирование. Но я уже сказал, что министерство просит больше шести миллиардов, а выделяется три с половиной, огромные деньги, поэтом программа должна работать. Деньги учтены.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Я представляю місто-герой Одесу, де розповсюдження цієї зарази не.
Лидер Украины.
найбільша. І ми криком кричали тут раніше, я писав звернення, мінялися міністри, але, на жаль, не змінилася ситуація. І зараз очікується всього охопити медичними послугами з профілактики ВІЛ-інфекції тільки шістдесят відсотків представників груп ризику, а треба сто відсотків груп ризику охоплювати і зараз намічається ще все поки що не так. Але давайте ми визначимося концептуально. Я хотів би, щоб зараз комітет підтримав цю позицію Національний інститут щодо СНІД. У нас його немає, у нас є відділення маленьке при такому обсягу, розвитку цієї інфекції ми маємо маленьке відділення на орендованих площах. Я просто кажу, це сором для всіх міністрів, хто тільки не був за ці роки, що це у нас поки що немає такої спеціалізації. Прошу вас, давайте це включимо в програму. Дякую.
Ну это включено в программу уже. Включено, включено в программу, включено. Ну вон, посмотрите, на заступника министра.
Карпук Володимир Георгійович.
Так вот центр. Глубоко уважаемые коллеги, я врач и я вам скажу так как врач, от того, что мы создадим с вами и создаем центры онкологии, скажем, вы что, думаете, что-то изменится с онкологии в стране если нет первичной медицинской помощи для того, чтобы человек пришел в какой-то роскошный центр, ему кто-то должен поставить первый диагноз и направить туда, а когда его направляют уже, когда у него 3-4 стадия опухоли или когда у него уже СПИД зашел так далеко, что ничем помочь нельзя, то кроме выброшенных денег, на мой взгляд, ничего мы не добиваемся, понимаете. Почему мы и говорим о программе, что ее нужно изменить, если мы будем давать деньги только на лечение, то еще через 10-15 лет мы уложим полстраны и кто будет ее лечить, и кто будет зарабатывать деньги для этих больных, вы вдумайтесь, что происходит в здравоохранении и здесь мы никогда не поднимаем эти вопросы от тюрьмы, от сумы и от болезни, никогда не зарекайся, а мы давно зареклись от этого, у нас как есть деребаны и больше ничего нет!
Сумна оцінка.
Так что центр, я думаю, надо делать везде, маленькие такие вещи и там, вы знаете, когда вы попадаете в огромную больницу, какое там к вам отношение.
Останнє питання народний депутат Карпук.
Шановний В’ячеславе Григоровичу, ви досвідчений лікар, організатор охорони здоров’я, ви говорите, що це дійсно не перша програма, яка приймалася.
Пятая.
Так. Які, на ваш погляд, причини того, що ці програми не досягли того ефекту, який ставили ці програми.
Здесь однозначно ответить на ваш вопрос нельзя. Вы знаете, что вот, наш комитетчик провел аудит и увидел, что закупка лекарств, в том числе и по ВИЛ, СНИДу, она уходит от реальной в 10-20 раз. Поэтому до тех пор, пока мы не наведем порядка и в эту программу не впишем достаточно разума, ничего не будет.
Дякую, В’ячеслав Григорович. Прошу сідати. Записуємось на обговорення. Будь ласка, Зарубінський Олег Олександрович.
Олег Зарубінський, "Блок Литвина". Шановний Олександр Володимирович, шановні колеги! Я послухав медиків, наших колег і представників виконавчої влади. І хотів би підійти до цієї програми з точки зору і через призму законодавців. Власне, те, що ми і потрібні, повинні робити. От сьогодні ми вже слухаємо, здається, третю загальнодержавну програму, а ще буде сьогодні кілька загальнодержавних програм, і у мене виникає таке питання. Якщо це загальнодержавна програма реалізації, або, скажімо так, досягнення тих чи інших результатів в тій чи іншій галузі, і приймаємо ми її, затверджуємо парламентом. То, очевидно, як сегмент цієї програми має бути пропозиція тих, хто її розробляє, а як змінити законодавство? Які прийняти законодавчі акти, які пропонувати законодавчі ініціативи, щоб ці цілі благородні, які є в цій програмі, були реалізовані? Бо без відповідного корегування законодавчого поля це робити неможливо. І я пропоную, щоб ті, хто це готував, все-таки думали і над цими пропозиціями. Перша позиція. Друга позиція. Ви знаєте, тут у пояснювальній записці у мене є таке, що за період функціонування попередньої національної програми [[2004-2008 рік]] фактично кількість тих, хто захворіли на ВІЛ-СНІД не тільки не зменшилася, а збільшилася на 10 відсотків. І у мене тоді, шановні колеги і шановний доповідач таке запитання. Якщо ми зараз маємо затвердити нову програму – Загальнодержавну програму боротьби з ВІЛ-СНІД, чому б нам не послухати, а як виконана попередня програма? І якщо та програма – це 2004-2008 рік, то, очевидно, було б доцільно почути сьогодні, або щоб був роздатковий матеріал, щоб була інформація, яка проаналізувала в чому позитиви і в чому не виконана попередня програма, перед тим, як приймати нову програму? Так робиться у нормальних парламентах нормальних країн. Це друга позиція. Третя позиція. От тут зазначено таке, коли я виступав з приводу Програми охорони прав дітей, сьогодні була і така, аналогічна помилка або просто непрофесіоналізм, очікувані результати [[зачитую]] : „Забезпечити навчання школярів у 90 відсотках загальноосвітніх навчальних закладів за Програмою формування здорового способу життя і профілактики ВІЛ, СНІД”. Що це за 90 відсотків? Хто буде обирати ці 90 відсотків шкіл? Якщо це є загальнодержавна програма, то має бути охоплено 100 відсотків шкіл. Чи може на якісь школи ви не хочете поширювати цю програму? Не можна таке закладати у загальнодержавні програми. Взагалі мені здається, що краще щоб щось було, ніж чогось не було. Але дуже хотілось би, щоби ми, ще раз хочу сказати, щоб чули звіт про попередню програму перед тим, як приймали нову. Дякую.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні друзі, очевидно, що програму треба прийняти зараз, але я бачив, що представник комітету абсолютно правильно і слушно зауважив, що тільки у першому читанні, бо треба внести туди поправки. Я категорично погоджуюсь з колегою Зарубінським, який сказав, що треба побачити і почути звіт і, очевидно, не тільки Міністерство освіти. Міністерство охорони здоров’я як виконана попередня програма. Саме через те, про що нам заявили, що закупка ліків була по цінам, які в 10-20 разів були завищені. Це страшно. В бідній державі ще на ліках отак підвищувати ціни і забирати ці кошти! Тому, шановні друзі, я бачив як розвивалися ці центри на прикладі Одеси. Криком кричали ми, що давайте передбачимо групи ризику, зокрема місця позбавлення волі, бо це надзвичайно серйозно. Але я побачив, що чим далі йшла програма, тим далі ми відходили від того, щоби всіх забезпечити перевіркою цих людей. Просто прийшли до висновку, спочатку збирали їх в одній колонії 14-й в Одесі, тих, хто уже засуджений, бо з слідчого ізолятора переводили, а потім взагалі відмовились від того, щоби перевіряти. Так краще люди коли не знають. Але вони зустрічаються з рідними, близькими на цих побаченням короткотермінових. Все. Вони захворюють, розноситься ця зараза. Це терміново. цього пункту у нас немає щодо місць позбавлення волі, то треба нам його записати. Нам треба записати на сторінці 4-й, де є забезпечення не менше як 80 відсотків хворих на ВІЛ-інфекцію антиретровірусною терапією, щоб забезпечити 100 відсотків, а не 80. А що 20 відсоткам робити тоді? Вішатись? Стрілятись? Та ні. Ми зобов’язані, держава, і далі. В Конституції написано, що держава зобов’язана створити безпечні умови для громадян України. Тому, шановні друзі, тут ми маємо ставити питання набагато ширше. Це стосується абсолютно правильно і перукарні, і бані, і служби донорства крові, і всього абсолютно. І я категорично не сприймаю того, що ми сьогодні в державі не можемо знайти при. понад десяток резиденцій, які є сьогодні у нас державні, то ми не можемо знайти більше, ніж 242 метра для Центра профілактики і боротьби зі СНІДом. Я звертаюсь до Секретаріату Президента. Пане Балого, підготуйте, будь ласка, указ про те, щоби одна з резиденцій Президента відійшла на ці центри! Вистачить може інших. Підготуйте, будь ласка. Отут, може, спрацюєте добре. Тому, шановні друзі, я переконаний, що треба, щоб був національний інститут по вивченню цієї страшної хвороби. І 6 мільярдів потрібно на 5 років – давайте будемо 6 мільярдів планувати, але з тим щоб.
Сухий Ярослав Михайлович.
Шановні колеги, перше. Безумовно, фракція Партії регіонів буде підтримувати Загальнодержавну програму з забезпечення профілактики. Але я відразу хочу продовжити ту думку, яку, можливо, хтось не почув чи не уяснив, про що сказав професор Пєрєдєрій. Колеги, звіт Рахункової палати у вас у всіх на руках. Міністерство охорони здоров’я не забезпечило освоєння медичних заходів по боротьбі з туберкульозом, профілактики та лікування СНІДу на79,3 мільйонів гривень. Може скластися таке враження, що вони не освоїли ті кошти, які їм давали. Ні, кошти не надійшли. Зрозуміло. Значить, потрібно побільше давати грошей. Якщо ми будемо з вами з таких позицій підходити, ми ніколи і нічого путнього в системі охорони здоров’я не зробимо і не змінимо. Ще цифри називаю вам. За даними відкритого Інституту суспільного здоров’я Європи, за останні 6 років в Україні витрати на охорону здоров’я виросли в 4 рази, споживання ліків в грошовому виразі виросло в 3 рази, а в 4 рази вище смертність материнська, повільними темпами зменшується смертність дитяча, населення катастрофічно вимирає, в півтора рази вища, ніж в Європі, смертність від захворювання туберкульозом, в тому числі захворювання на СНІД. В чім справа? Та справа в тому, що проблематика охорони здоров’я давно вже не є вузькопрофесійною, вузькоклановою, тільки медиків - це суспільно-політична проблематика, це вимирання нації, це деградація нації. Ви подивіться уважно на наші телеканали, що там рекламується. Де ж таке можна, аби на телеканалі рекламувалися ліки?! Та хіба ж це допустимо?! І воно собі бідне починає там лічитися, то він „Віагрою” голову мастить, то він там гіпс їсть, то ще щось. Люди! Та ми давайте повернемося до системи охорони здоров’я обличчям і зрозуміємо, що нам необхідний комплексний підхід, такий комплексний підхід, системний підхід. П’ятий рік не вносяться в сесійний зал закон про загально обов’язкове державне соціальне, медичне страхування. Професор Пєрєдєрій вам сказав: „Ну, як ми можемо говорити вже про лікування наслідків, коли первинна система загублена, де ті наші ФАПИ, де ті дільничні лікарні, номерні лікарні, де то первинне звертання і де та профілактика?” Я пам’ятаю, як перший тендер, який поламав Поліщук Микола, пам’ятаєте, 12 мільйонів гривень на закупівлю презервативів і 300 тисяч. Де ті презервативи одягати і носити? Якщо ми підемо дальше такими методами, то ці презервативи треба на голови надягати тим, які сьогодні відповідають за систему охорони здоров’я, щоб не розмножалися.
Народний депутат Кілінкаров, будь ласка. Кілінкаров.
Уважаемые народные депутаты, фракция коммунистов, безусловно, поддержит национальную программу борьбы со СПИДом. Но я хотел бы поставить несколько вопросов. Мы в очередной раз выписываем программу, не зная базовых данных. А сколько реально у нас больных СПИДом? И эти 3,5 миллиарда гривен, они будут выделяться на что? На развитие инфраструктуры, там строительство центров по борьбе со СПИДом или непосредственно направляться в лечебные учреждения для того, чтобы вести реальную борьбу со СПИДом? Поэтому я думаю, что на сегодняшний день очень важно знать, сколько количество, какое количество людей сегодня больны в нашей стране СПИДом, и финансировать нужно в первую очередь лечебные учреждения. Может быть, даже провести, скажем, тотально по всей стране, там обязательную сдачу там крови на ВИЧ и так далее. Потому что я думаю, что через такие центры, вот здесь звучала информация в отношении того, что отмываются и средства и так далее, и тому подобное. В условиях того дефицита финансовых средств, который есть в нашей стране, я считаю, что это вообще-то говоря, по большому счету, как бы напрасно выброшенные будут деньги. А теперь еще одна проблема. Если мы сегодня говорим о борьбе со СПИДом, то я абсолютно согласен с тем, что необходимо сегодня вносить изменения в другие законы, в том числе, и в Уголовный кодекс в отношении торговли наркотиками и так далее, ужесточать меру ответственности, вводить нормы там до 15-ти лет. Я не знаю, если необходимо бороться с этим, давайте вернемся к смертной казни, потому что то, что сегодня происходит с молодежью, и то, как сегодня через наркоманию просто-напросто убивают будущее нашей нации, я думаю, что на это смотреть спокойно нельзя. Спасибо.
Унгурян Павло Якимович, будь ласка.
Шановний Головуючий, народні депутати! Павло Унгурян, народний депутат України, "Блок Юлії Тимошенко", представник міста Одеси. Як представник молодого покоління, дуже гостро розумію підняту проблему, і ми дуже гостро відчуваємо цю проблему, тому що саме молодь України опинилася під прицілом цієї страшної небезпеки. І саме тому я хотів би підтримати серйозність тональності, яку задав нашій розмові Володимир Григорович Пєрєдєрій, коли звернув увагу на причини, на головні причини. Ось дивіться, що відбувається: виділяються кошти, приймаються програми, концепції, проводяться конференції, але у підсумку – зростання страшної хвороби. Тому однозначний висновок: ми боремося з наслідками, а не з першопричинами цього страшного лиха. Тому що головна проблема і головна першопричина сьогодні розповсюдження ВІЛ-СНІДу – це деградація моральних, духовних цінностей людей, інституту сім’ї, здорового способу життя. Подивіться, що відбувається в засобах масової інформації, подивіться, які телепередачі і які фільми можуть подивитися наші діти і підлітки! Що несе з собою реклама, який стиль життя рекламується сьогодні з каналів телебачення? Акції, які проводяться за рахунок благодійних коштів і направлені не на попередження захворювання, а на розповсюдження засобів контрацепції. Хіба ми не штовхаємо молодь саме до того, щоб вона йшла і жила бездуховним, аморальним життям, а потім боремося із захворюваннями? Тому духовність, моральність, сімейні цінності – головна запорука безпеки і здоров’я нації, головна запорука безпеки і здоров’я молодих людей. Тому я закликаю весь зал, всіх депутатів підтримати програму у першому читанні. Але головного розробника я закликаю разом із комітетом, з депутатами Верховної Ради серйозно проаналізувати саме першопричини, залучивши до підготовки до другого читання і Мінмолодь дуже активно, і Міносвіти, Державний комітет телебачення і радіомовлення. Потрібно і заборонюючі норми встановити щодо розповсюдження аморальних ідей через телебачення, через Інтернет, залучити місцеві громади, залучити церкви, залучити громадські організації. Саме тоді програма буде дійсно відповідати головному своєму завданню - боротися і долати першопричини цієї проблеми. Тому „Блок Юлії Тимошенко” підтримує цю програму в першому читанні і сподіваємося на те, що вона до другого читання знайде справжню свою реалізацію. Дякую.
Шевчук Сергій Володимирович.
Шановний головуючий, шановні колеги народні депутати! Декілька про історію цієї проблеми. Коли у 2000 році формувався глобальний фонд боротьби із малярією, туберкульозом і СНІДом, українська держава зробила максимум зусиль, аби зацікавити цей фонд, який би виділив кошти, безповоротні кошти, на подолання епідемії СНІДу. Тоді керівникам уряду, Міністерству охорони здоров’я це вдалося. Через декілька років трапилася ситуація, коли глобальний фонд висловив недовіру Міністерству охорони здоров’я за корупційні дії і позбавив його права бути розпорядником величезних коштів, які обраховувалися сотнями мільйонів доларів. Але постало питання: коли завершиться транш глобального фонду, що тоді буде робити Україна з проблемою епідемії ВІЛ-СНІДу. Існувало, дійсно, декілька національних програм, планів дій. Але вони носили характер цільових програм, які не належно фінансувалися. Вперше запропонована цим проектом закону загальнодержавна програма, яка має свій відбиток в законі про бюджет на наступні 4 роки. Існувало декілька варіантів цієї програми. Міністерство охорони здоров’я нарешті узгодило і подало на наше затвердження сьогодні проект загальнодержавної програми. Я хотів би звернутися до вас, шановні народні депутати, очевидно є загальна думка залу – підтримати в першому читанні, але моя пропозиція полягає в іншому, щоби ваша активність не завершилася сьогодні розглядом цього питання. Йдеться про величезні кошти, три з половиною мільярди гривень. Я можу сказати, що раціональність використання цих коштів поки що досить сумнівна. З цієї програми свідомо применшене значення такого розділу як „боротьба з наркоманією”. Зменшене фінансування на контингент, який ми називаємо „діти вулиці”. Недостатня увага приділена проблемі вірусних гепатитів, яка іде поруч з ВІЛ-інфекцією. А максимум уваги приділено лише профілактиці і так званим групам ризику. Група ризику – це сексуальні меншини, які дійсно мають найбільший ризик захворіти. Але я хотів би привернути вашу увагу, ми повинні толерантно ставитися як парламентарі до етнічних і соціальних меншин, але ні в якому разі не погоджуватися на те, щоби величезні кошти направлялися в ті групи., які не відомо як проводять профілактику. Краще їх направити на донорство, краще направити для дітей вулиці, а не мільйони, мільйони гривень направляти для осіб, які називаються „чоловіки, що живуть з чоловіками”. Коефіцієнт віддачі цих коштів буде в такому випадку мінімальним.
Карпук Володимир Георгійович.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні народні депутати, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона" підтримує прийняття цієї програми в першому читанні. І я хочу сказати, що це дійсно велике питання, питання національної безпеки, тому що наскільки стрімко розвивається ця епідемія, що ті дані, які наведені у пояснювальній записці, уже застарілі і на сьогодні в Україні налічується 135 ВІЛ-інфікованих і 25 тисяч хворих СНІД. Тобто ви бачите, наскільки за ці місяці практично змінилася ситуація в Україні. Це дійсно, перша загальнонаціональна програма, державна програма, яка приймається законом. Але без, дійсно, я погоджуюсь із тими виступаючими, які казали, що без глибокого аналізу, чому ті програми, які були в Україні не дали адекватної відповіді на поширення ВІЛ СНІД в Україні. Називалося і те, що гроші нераціонально використовувалися як на медикаменти, так і на обладнання, а також на загальну таку державну проблему, тому що немає розуміння важливості цієї епідемії як у керівництва держави, так і у керівництва на місцях. Щодо фінансування. Дійсно, 3,67 мільярда гривень, це всього 70 відсотків від потреби. Із цих тільки 72 відсотки фінансується за рахунок державного бюджету. Інша частина фінансування знову перекладається на місцеві бюджети і на міжнародні фонди. Наскільки раціонально, наскільки відповідально використовуються ці кошти також є великим питанням. Тому, дійсно цю програму, важливу програму треба доопрацювати. Перше, провести той аналіз, про який ми говорили і внести корективи у цифрові показники, які закладені. І дуже ще важливо, це програма, яка стосується практично кожного міністерства, Міністерство молоді і спорту, Міністерство освіти, Міністерство охорони здоров’я, хоча відповідальним за програму є Міністерство охорони здоров’я. Але при Кабінеті Міністрів працює відповідна комісія міжвідомча, яку очолює віце-прем’єр з гуманітарних питань, якраз вона повинна на рівні України координувати цю роботу. На жаль, ця робота, можна сказати, останніми роками активно не проводиться. Тому ще раз закликаю вас проголосувати за цей закон у першому читанні і відкоригувати його, щоб він був дієвим і дійсно забезпечив адекватну відповідь України на цю важливу епідемію. Дякую.
Томенко Микола Володимирович, будь ласка.
Дві тези я хотів би сказати надзвичайно важливі, оскільки йдеться про те, що ми
Секундочку, Микола Володимирович, будь ласка. У нас час для виступу завершено. Репліка заступника Голови.
Оскільки у нас останнім часом ситуація є непростою, у нас є як мінімум три інституції, які опікуються в Україні цією проблемою. Нам в 2005 році вдалося з Глобальним фондом і з громадськими організаціями домовитися, що з цією проблемою можна працювати і боротися, і лікувати виключно одним фронтом. Так сталося, що в останній період міністерство охорони здоров’я і чиновники вирішили, що найкраще знають проблеми, і якоюсь мірою громадські організації і міжнародні відійшли в сторону. Я абсолютно переконаний, якщо не буде єдиної Національної ради, до якої будуть входити і громадські інституції тих людей, що живуть з ВІЛ/СНІД, і міжнародні структури, і урядові, нам нічого з цього, з цього ніякого добра не буде. Тому що фактично кожен реалізує свій проект, вони вступають в конфлікт і немає інтегрального показника. Тобто ми якісно не знімаємо ситуацію. Ми дивимося на статистику, вона все гірша і гірша в Україні. Тому я переконаний, що після того, як в першому читанні буде ухвалена дана програма, треба подумати інституційно, хто буде реалізувати ці цифри, які закладені, ці завдання, які стоять. Ще раз хочу сказати, це може зробити не міжвідомчі комісії, а статус Національної ради, де на рівних правах входить уряд, місцеве самоврядування, міжнародні інституції і громадські організації. Тоді можна буде говорить про якісного характеру вирішення цієї біди.
Обговорення завершено. Всі фракції висловились на підтримку і затвердження програми. Я ставлю на голосування проект закону номер 2695 Про затвердження Загальнодержавної програми забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції, лікування, догляду та підтримки ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД [[на 2009-2013 роки]]. Прошу голосувати. Голосується в першому читанні. [[13:41:44]] За-367 Рішення прийнято. Прошу профільному комітету доопрацьовувати для прийняття в цілому. Починаємо розгляд наступного питання законопроект номер 3061, про затвердження Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2008 - 2012 роки. Я запрошую до слова заступника генерального директора Національного космічного агентства Едуарда Івановича Кузнєцова.
Шановний Олександр Володимирович! Шановні народні депутати! Вашій увазі пропонується Загальнодержавна цільова науково-технічна космічна програма на 2008-2012 роки. Програма підготовлена Національним космічним агентством разом з Національною академією наук, узгоджена з міністерствами і відомствами, проведено її громадські обговорення. Ця програма є четвертою в історії незалежної України, вона значно відрізняється від попередніх, які виконали історичну місію збереження космічної промисловості і науки України, їх реформування в нових умовах, виходячи із завдань, які необхідно вирішувати в інтересах економіки, науки, національної безпеки та оборони держави. Характерною рисою нової програми є її інноваційне спрямування, використання в повному обсязі інтелектуального науково-технічного та виробничого потенціалу України, всі наукові технічні проекти відповідають рівню європейського та світових розробок. В новій програмі всі ракетоносії, космічні апарати, прилади та системи управління виготовленні, модернізовані в умовах незалежної України. Значна частина проектів, які включені до програми є міжнародними, що говорить про високу конкурентоспроможність української ракетно-космічної техніки, космічних технологій та наукових розробок на світових ринках. Специфіка сучасного стану космічної діяльності України полягає в значній невідповідності досягнутого рівня космічних технологій, ефективності їх використання. У зв’язку з цим актуальним є розроблення якісно нової моделі упровадження космічної діяльності відповідно до сучасних умов та національних інтересів, яка дасть змогу втілити в життя взаємозв’язані інноваційні рішення, узгодити питання, що виникли у зв’язку з багатофункціональністю космічної діяльності. Саме ці питання є ключовими у розроблюваній на разі стратегії космічної діяльності України на період до 2030 року. При розробці нової космічної програми ми виходили з того, що космічна діяльність в сучасному світі значною мірою визначає майбутнє країни. В умовах економічної глобалізації та взаємозалежності визначальну роль відіграють фактори, які забезпечують конкурентну спроможність країн, створення ефективного виробничого і соціального механізму. Більше того, розвиток високих космічних технологій, як фактор інтенсифікації розвитку внутрішніх джерел прогресу, постає однією із умов існування суверенної держави у сучасному світі. Розробка програми, яка запропонована вашій увазі, велася з врахуванням того, що Україна вже присутня на світових ринках надання пускових послуг, створення сучасних ракет-носіїв, космічних апаратів, наукових досліджень. Наші ракети-носії „Зеніт-3СЛ”, „Зеніт-3СЛБ”, „Дніпро”, майбутній „Циклон-4” і „Вега”, космічний апарат „.”, участь у програмах „Еxploration”, „GMS”, „Galileo” говорить про наш високий потенціал. Питома вага всіх пускових послуг у світі на Україну лягає біля 8 відсотків, про що показано у тій брошурі, яка роздана всім народним депутатам. У 2008 році ми вже здійснили 7 пусків. Наших ракети-носії запустили певну кількість космічних апаратів. Реалізації цих проектів сприяла активна робота Національного комічного агентства по формуванню договірно-правової бази з передовими космічними державами світу. Тільки за останній рік підписані угоди про співробітництво з Французьким, Німецьким космічним агентством, Європейським космічним агентством, НАСА, здійснюється проект „Твінінг” за фінансування Єврокомісії. Це перший проект у Європі в галузі космічної діяльності. Крім того, на 2008-2009 роки і наступні передбачені значно більші кошти на виконання космічних програм – в 4 рази більше, ніж це було у 2007 році. Шановні народні депутати, на початку XXI століття у світі відбувся глибокий перегляд підходів до космічної діяльності, наслідком якого є динамічна зміна національних космічних програм, структурні зрушення космічної індустрії, нові підходи до міжнародного співробітництва, розширення кола космічних держав. Принциповими причинами та наслідками зазначених змін стала комерціалізація космічної діяльності: космічні телекомунікації, дистанційне зондування землі, космічна навігація. Впровадження нових системних та технічних рішень, мініатюризація апаратури, використання мікро- та макро. та наносупутників, інтеграція за призначенням проектів, концепція подвійного використання. Метою нової програми є забезпечення розвитку та ефективного використання космічного потенціалу України для забезпечення сталого розвитку, розв’язання нагальних потреб в сфері безпеки держави, впровадження високих технологій, а також підвищення рівня науки і освіти. Завданням програми є проведення наукових космічних досліджень, здійснення дистанційного зондування землі, розвиток супутникових систем, телекомунікацій та навігацій, впровадження космічної діяльності в інтересах національної безпеки і оборони, створення нових космічних комплексів, розроблення перспективних космічної техніки і технологій. Розвиток наземної інфраструктури. Забезпечення розвитку міжнародного співробітництва та аналітична підтримка. Сучасний світовий ринок космічних послуг дає можливості вести прибутковий бізнес. Космічні телекомунікації стали першим заснуванням космічних технологій, які в значній мірі комерціалізовані. Ємність світового ринку супутників найближчі 10 років складатимуть 25-30 мільярдів доларів. Обсяг послуг щодо їх запуску оцінюється в 20-22 мільярди доларів. Зазначені фактори є свідченням того, що космічна діяльність набула нової якості. Відбувся перехід від демонстраційного етапу до цілеспрямованого використання ресурсів космосу. Космічна індустрія функціонує за законами реальної економіки, а критерії її ефективності визначаються соціально-економічними та науково-технічними результатами. Тому космічна політика розвинених держав наразі сформувалась як один із пріоритетів державної політики. Після відмови від ядерних озброєнь космічна технологія залишилася одним з небагатьох які визначають стратегічну вагу держави, наявність засобів стримування. Доступ в космос об’єктивно підвищує значимість України у відносинах із стратегічними партнерами в процесах інтеграції в європейські структури. Космічна діяльність України може стати інструментом активної регіональної політики, зокрема з країнами Балтійсько-Чорноморського регіону. Зазначені обставини вимагають їх врахування при формуванні національної космічної політики. Які ж очікувані результати від реалізації нашої космічної програми? Це перше: створити постійно діюче угрупування вітчизняних космічних апаратів для спостереження Землі в оптичному діапазоні класу „Січ”, забезпечити його експлуатацію і використання. Створити національну систему геоінформаційного забезпечення як частину європейської системи „GMS” та світової „Geo-SS”. Удосконалити систему координаційно-часового та навігаційного забезпечення України за участю Російської Федерації та Європейського Союзу в програмах „Glonas” та „Galileo”. Створити умови для організації комерційного використання українських ракет-носіїв в проектах „Циклон-4” з бразильського космодрому „Алькантара”, наземний старт з „Байконуру” і „Дніпро” – з „Байконуру” і космодрому „Ясне”. Створити супутникові телекомунікаційні мережі зв’язку та мовлення загального користування і спеціальні телекомунікаційні мережі з використанням національного супутникового зв’язку. Забезпечити виробництво ракетоносія „Зеніт”, „Циклон”, „Дніпро”, розробити перспективні космічні ракетні комплекси та космічні апарати нового покоління, зокрема вже ведеться робота по участі України у виробництві європейського ракетоносія „Вега” та американського „Таурус”. Провести космічні дослідження у сфері сонячно-земних зв’язків, астрофізики, космічної біології та матеріалознавства. Модернізувати технічні засоби Національного центру управління та використання космічних засобів в місті Євпаторія. Забезпечити Збройні сили, інші військові формування та правоохоронні органи сучасними космічними засобами та інформацією. Реалізувати освітні космічні проекти, зокрема проект створення супутників за участю молоді. Яка ж економічна ефективність виконання програми? В тій брошурі, яку ми роздали, видно, що за 2002-2007-й роки ми реалізували продукції на 8,7 мільярда гривень. Тільки в 2007 році наші внести в бюджет України у вигляді обов’язкових платежів та податків становили 105 мільйонів гривень. Це було більше, ніж виділялося на Національну космічну програму. Прямий дохід до Державного бюджету із комерційних проектів очікуємо від 400 до 65 мільйонів гривень. Непрямий дохід - через впровадження космічної діяльності, спрямованої на зміцнення національної безпеки, впровадження розробок і новітніх технологій – ми оцінюємо від 3 до 4 з половиною мільярдів гривень. Соціальний аспект – це нові робочі місця, це покращення якості життя населення, зайнятість молоді в науково-технічних спеціальних проектах. Шановні народні депутати, просив би вас підтримати закон України про загальнодержавну цільову науково-технічну космічну програму України на 8-й – 12-й рік як важливий документ, який забезпечить дальший розвиток космічної діяльності в Україні, а також високий міжнародний авторитет і імідж держави в світі. Дякую за увагу.
Записуємося на питання. Я продовжую пленарне засідання на 15 хвилин. Народний депутат Карпук, будь ласка.
Шановний Едуарде Івановичу, за тою, за даними тієї брошури, які ви нам роздали, дякуємо за цікавий матеріал, є. свідчити, що за числом пусків носіїв ракет Україна займає п’яте місце в світі. І це, дійсно, є прикладом, яскравим прикладом конкурентноздатності нашої економіки і наявністю великого технологічного, інтелектуального потенціалу в Україні. Якщо, але ми знаємо, що о той відсоток фінансування, яке має Національне космічне агентство для вас є недостатній. Які би перспективи були саме в цих напрямках вашої діяльності при відповідному збільшенні фінансування?
Дякую за запитання. Дійсно, космічна галузь України займає пристойне місце в світі і це 4-те, 5-те місце серед космічних держав. І, звичайно, чим більше коштів вкладається в космічну галузь, тим буде більший ефект. Але ми розуміємо ситуацію економічну в Україні, тому вишукуємо інші методи і способи фінансування наших космічних проектів і покладаємося в першу чергу на реалізацію комерційних проектів. Це „Циклон-4”, „Вальконтаро” , це „Дніпро”, це наземний старт на Байконурі, це ті проекти, які дозволяють заробляти нам гроші. А потім вкладувати в розвиток інфраструктури космічної галузі і здійснення нових космічних проектів.
Народний депутат Гордієнко.
Шановний Едуарде Івановичу, Гордієнко. Фракція Компартії України. Ми всі, звичайно, гордимося високими досягненнями радянської космонавтики, де значний відсоток наукоємкої технології робилося на Україні і українськими вченими, і українськими підприємствами. Ви сказали, що дана Національна програма відповідає інтересам нашої держави на перспективу. Але дайте мені відповідь, бо ми тут дискутували і ви були свідком, по іншим програмам, що вони не виконуються, не реалізовуються, ніхто не звітує про них, нікому це із нинішніх чильників нашої країні не цікаво. То ви скажіть мені, чи ви особисто вірите, що нинішня влада здатна реалізувати цю загальнонаціональну програму? З погляду на те, що вона потребує значних саме кошт.
Дякую. Я вважаю, що Національне космічне агентство систематично звітує перед громадськістю про ту діяльність, яку вона здійснила, виконуючи чергову космічну програму, і одним із прикладів є якраз та брошура, яку ми вам роздали. Я хочу відзначити, що ми, не зважаючи на складнощі в політичному житті нашої держави, докладемо всіх зусиль – наші вчені, інженери, конструктори – для того, щоб та програма, яку ви сьогодні розглядаєте, була повністю виконана і економіка нашої країни отримала ще один позитивний поштовх в розвитку такої високотехнологічної галузі і інших галузей, споріднених з космічною.
Народний депутат Кармазін.
Юрій Кармазін. Як представник Партії захисників Вітчизни, я хочу звернути увагу на таку річ: у наших сусідів є космічні війська, у нас таких війсь немає. Я хотів зрозуміти. щоб вся країна зрозуміла, що нам не можна стояти осторонь цього, тому що ми демонстрували зараз на військовому параді застарілі ракети минулого сторіччя. Нам треба йти до створення інших. Це перше буде питання, що ви тут робите. Що робить, як співпраця у вас з Міноборони. Я запитую, чому як співпраця? Тому що мені здається, що після закупівля, скажемо, безпілотного літака-розвідника виробництва Ізраїлю, некосмічної держави, далеко не кращих технологій, про яке я писав, що не треба робити [[я не говорив про це свідомо, я просто писав для службового користування – все, але терпець урвався!]], чи ми можемо чимось долучитися? Я як підвищує престижність вашої праці, ваших людей, яким я просто щиро хочу подякувати.
Спасибі за питання. Я хочу сказати наступне. Що потенціал наших конструкторських бюро і науково-дослідних інститутів такий, що ми, незважаючи на те, що наша космічна програма цілком цивільна, космічна, ми можемо виконати любе замовлення Міністерства оборони з питань створення сучасного ракетного комплексу. Ця робота у нас ведеться, у нас є повне взаєморозуміння між Міністерством оборони, і ми над цією проблемою працюємо. Щодо престижності нашої професії. Я хочу відзначити, що це болюче питання. Тому що середня заробітна плата наших працівників – і науковців, і інженерів, і конструкторів – складає 1540 гривень на місяць. Це надзвичайно мало, і нам не вдається утримувати на наших підприємствах, установах молодь, і це катастрофа. Тому що, якщо кілька років назад ми вели політику, що треба зменшувати кількість працюючих і.
Дайте завершити.
І приймали якісь адміністративні міри по скороченню чисельності працюючих, то останні три роки ми спостерігаємо катастрофічну картину, коли ми вже, природний є відтік наших ветеранів, людей старшого віку з наших підприємств. Молодь, яка приходить, на 50 відсотків звільняється з підприємств щороку.
Дякую, Едуарде Івановичу. Сідайте, будь ласка. Від комітету співдоповідь – Кузьменко Петро Павлович.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні колеги! Комітет з питань промислової і регуляторної політики та підприємництва на своєму засіданні 17 вересня 2008 року розглянув проект Закону України про затвердження Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми на 2008-2012 роки, поданий Кабінетом Міністрів України. Метою зазначеного законопроекту є законодавче забезпечення розвитку та ефективного використання космічного потенціалу України, для вирішення нагальних питань сталого розвитку безпеки, впровадження високих технологій та підвищення рівня науки й освіти. Головне науково-експертне управління апарату Верховної Ради України у своєму висновку від 10.09.2008 року відзначило, що за результатами розгляду в першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу з урахування висловлених зауважень та пропозицій. Під час обговорення законопроекту народні депутати України, члени комітету наголосили, що космічна галузь забезпечує поступальний розвиток економіки держави, підтримує необхідний рівень її науково-технічного потенціалу, забезпечує вихід на міжнародні ринки високотехнологічної продукції, і одноголосно підтримали представлену космічну програму України. Враховуючи наведене, члени комітету прийняли рішення про те, що проект Закону України „Про затвердження загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2008-2012 роки” внести на розгляд Верховної Ради України та пропонувати Верховній Раді прийняти його за основу та в цілому як закон. Дякую за увагу.
Дякую, Петре Павловичу. Є запитання до співдоповідача? Нема запитань. Обговорювати будемо? Є бажання висловитися? Є бажання, будь ласка, записуймося. Папієв Михайло Миколайович. Будь ласка.
Дякую. Шановні народні депутати України, шановні колеги, фракція Партії регіонів пропонує проголосувати цей проект закону і за основу, й в цілому. Тому що сьогодні розвиток науки і технології, який передбачається в загальнодержавній цільовій програмі науково-технічного розвитку космічної програми України, передбачає, що необхідно залучати широкий міжнародний досвід. Програма є збалансованою. В програмі передбачено розвиток наукового співробітництва в космічній сфері з такими іноземними державами як Російська Федерація, Сполучені Штати Америки, Європейський Союз, Китай. Також, як бачимо, ми з програми, також підтримана участь України у перспективних наукових програмах міжнародних, які найбільш є актуальними і престижними в наших ініціативах. Це можна відзначити як позитивний фактор, бо з одного боку, це дає можливість вітчизняним науковим школам інтегруватися до світової наукової спільноти і проводити наукові дослідження на світовому рівні. А, з іншого боку, поступово інтегруватися до світових ринків космічних послуг і запровадити космічну діяльність на комерційній основі. Зараз ми знаємо, що в Україні є величезні можливості і унікальні є наукові технічні засоби, це, наприклад, радіотелескоп в Євпаторії РТ-70, вітчизняні наукові школи, наприклад, з дослідження іоносфери до речі, у цій програмі якраз і передбачається у тому числі, участь українських вчених у міжнародному проекті з доставки на землю ґрунту супутника Марса Фобоса, це так звана програма, „Фобус ґрунт”. Крім того, передбачена і комерціоналізація космічної діяльності, відображено тут у програмі сприяння комерційним пускам ракет „Зеніт-3СЛ”, це з морської платформи, так званий, морський старт. Ракет-носіїв „Зеніт-3СЛБ”, „Зеніт-2СЛБ” з космодрому „Байконур”, це наземний старт, а також пуски конверсійних ракет „Дніпро”. Треба окремо звернути увагу на те, що це буде робитися переважно за рахунок кредитних коштів, а також передбачено ще і запуск ракети-носія „Циклон-4” для бразильського космодрому „Алкантара”. Загалом, проект програми носить комплексний характер, охоплює більшість напрямків космічної діяльності, є завершеним продуктом зусиль колективу науковців, які причетні до його розроблення. Фракція Партії регіонів України пропонує схвалити проект закону у першому читанні і в цілому. Дякую.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Шановні народні депутати, я хотів би звернути вашу увагу на те, що сьогодні цими днями Китай демонстрував всьому світу як його космонавти вийшли у відкритий космос. Китай був, далеко від нас відставав, сьогодні ми з тим фінансуванням, яке передбачене цією програмою навіть приймемо, навіть забезпечимо, ми будемо дуже далекі не тільки від Китаю, ми дуже далекі будемо від дуже таких країн, що розвиваються, тому що це фінансування, от дивіться, з бюджету ми на 4 роки передбачаємо до 2012 року 1460 мільйонів гривень, тобто всього мільярд 460. Це ж нормально, передбачити на функціонування апарату Секретаріату Президента мільярд 600, а тут мільярд 460. Я просто хочу, щоб ви співставляли і думали просто, думали і все! Тобто треба збільшувати ці суми, серйозно збільшувати, за рахунок чого, це вже інше питання, я взяв до прикладу, я можу взяти фінансування Верховної Ради і де, яке буде приблизно таке, я взяв до прикладу те. Так от, шановні друзі, я категорично проти того, категорично проти того, щоб ми давали сьогодні змогу нашим мізкам, найталановитішим людям від’їжджати з цієї країни і працювати на інші економіки, тому що 1500 середня заробітна плата в космічній галузі це я для нас з вами, законодавців, сигнал, що не все добре, це зрозуміло, що нам треба розглянути питання про престижність наукової праці, яка дає свою віддачу і якщо ці розумові наші інтелектуальні здібності забирають за кордон. Це надзвичайно важливо, на мій погляд, треба підвищити ці оклади людям. І інше питання, яке надзвичайно важливо. Це оновлення виробничих потужностей на цих заводах, які є державними, в тих таблицях, які вам видали там написано, що це всі державні підприємства. Треба поставити і ставити це питання перед урядом, я звертаюсь до уряду Тимошенко, що давайте це робити зараз. І наступне питання. Наші сусіди мають космічні війська, ми таких військ не маємо. Тому я просив би вас, щоб ми передбачили і доручили бюджетному комітету, доручили комітету з питань науки і освіти, з питань оборони і національної безпеки передбачити щорічне, поки буде Верховна Рада, фінансування і дотації на те, що, я кажу так, дотації, на розробки наукових нових комплексів. В тому числі військових комплексів ракет, для того, щоб ми могли забезпечити своїми вітчизняними розробками, а не закуповували те старьйо, яким зараз сьогодні користуються. Я за те, щоб прийняти в першому і другому читанні. І наша фракція також підтримує цю позицію. Дякую.
Прокопчук Юрій Володимирович.
Юрій Прокопчук, "Блок Юлії Тимошенко", полковник авіації. Безперечно, дану програму потрібно підтримувати. І я погоджуюсь з попереднім виступаючим, що коштів на космічні програми виділено, ну, недостатньо. Це м’яко кажучи. Тому що космос, це є не тільки престиж України. Це не тільки технології, це не тільки телекомунікації, це і практично захист України як держави. І тому, безперечно, звернуть увагу потрібно на фінансування. І підтримати цю програму як закон в цілому. Решту невикористаного часу передаю своєму колезі Гасюку Петру Петровичу.
Шановні колеги, я хочу звернути вашу увагу на наступне. На сьогоднішній день до сфери управління Національного космічного агентства України відноситься більше ніж 30 підприємств і організацій. Загальна численність працюючих на цих підприємствах і в установах галузі складає біля 36 тисяч чоловік. І тут є такий момент, що НКУ має, крім тих підприємств, які входять безпосередньо до відношення космічної діяльності, ще є некосмічні підприємства, які виробляють, значить, майже 38 відсотків загальної продукції. Вони виробляють комбайни, виробляють трактори, виробляють тролейбуси і так далі. Я пропоную, щоб в результаті того, щоб поліпшився фінансовий стан і ми, я думаю, проголосуємо за виділення цих грошей, щоби від цих невластивих функцій галузь звільнити. І також хочу сказати, що на сьогоднішній день велика проблема є в галузі з приводу того, що середній вік працюючих складає 49 – 52 роки. І крім цього, що є ступінь зносу основних засобів в середньому 62,9 відсотків. Вважаю, що проект цілком задовільний в підтримую пропозицію щодо схвалення проекту закону в першому читанні і в цілому. Дякую.
Едуард Іванович, у вас є необхідність заключного слова? Немає. У співдоповідача? Немає. Я ставлю на голосування про прийняття в першому читанні проекту закону номер 3061 про затвердження Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2008 – 2012 роки. Прошу голосувати. [[14:10:30]] За-364 Рішення прийнято. Профільний комітет і виступаючі від фракції народні депутати України вносили пропозицію про прийняття програми в цілому. Є заперечення у народних депутатів? Заперечень немає. Я ставлю на голосування про прийняття в цілому проекту закону номер 3061 про затвердження Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2008 – 2012 роки. Прошу голосувати. [[14:11:17]] За-365 Рішення прийнято. На цьому у нас час, відведений для ранкового пленарного засідання, завершується. Ранкове пленарне засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Завтра продовжуємо роботу о 10-ій годині.