Poštovani predsjedniče, tražim stanku o funkcioniranju Hrvatskog sabora i donošenju odluka.
Može. Ako nema više prijavljenih, nastavak sjednice je u 9 sati i 42 minute. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,40 SATI]] Nastavljamo sa radom. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvaženi kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, drage kolegice i kolege sazvao sam ovu stanku kako bih pokušao posvijestiti svima nama da su nam građani dali glas da štitimo njihove interese i interese naše Domovine. Ovaj Sabor mora biti centar političke moći i mjesto na kojem se donose najvažnije odluke za budućnost naše zemlje. Ne smije nam se događati da se odluke donose negdje drugdje, a da saborski zastupnici služe samo kao glasačka mašinerija koja izglasava te zakone, odluke i sporazume. Ne smije nam se dogoditi da ne čujemo glas naših građana, ne smije nam se dogoditi da ih ne poslušamo kao što su to tražili sa Zakonom o koncesijama da ga pošaljemo u treće čitanje i dobro razmotrimo sve odredbe kako bi smanjili njihovu bojazan i strahove, da će javna dobra, plaže, poljoprivredno zemljište, izvori vode doći u opasnost od uzurpacije. Ne smije nam se dogoditi drage kolegice i kolege da srljamo u sporazume dok nismo ispitali kakve sve implikacije i utjecaje ti sporazumi imaju na hrvatsko gospodarstvo. Zašto drage kolegice i kolege nismo zajednički podržali zahtjev MOST-a da se trgovinski sporazum sa Kanadom pošalje u drugo čitanje i da se napravi procjena učinaka propisana hrvatsko gospodarstvo. Zašto nam je bio problem uzeti si vremena, ako su tek dvije europske zemlje ratificirale taj sporazum. Ako je stvarno taj sporazum dobar za hrvatsko gospodarstvo kao što tvrde vladajući, zašto nismo mogli procjenom učinaka propisa to potvrditi i otkloniti sve sumnje. Što bi sada naš predsjednik Sabora Gordan Jandroković koji je u vrijeme ratificiranja arbitražnog sporazuma sa Slovenijom bio ministar vanjskih poslova dao da se može vratiti u 2009. godinu i upozoriti HDZ-ovu Vladu da se čvršće postavi prema Slovencima i ne pristaje na arbitražni sporazum. Što bi dao Plenkovićev glavni savjetnik Vladimir Šeks koji je tada bio potpredsjednik Sabora. Što bi dao naš kolega evo ne znam nije tu, Branko Bačić koji je tada bio glavni tajnik HDZ-a? Što bi dali svi HDZ-ovi zastupnici od sadašnje ministrice vanjskih poslova do našeg kolege Josipa Đakića? Molim vas kao kolege i kao narodne zastupnike nemojmo biti glasačka mašinerija, nego dobro provjeravajmo sve propise i sve sporazume koji nam ovdje dolaze na dnevni red. Nemojmo biti odgovorni Andreju Plenkoviću, Boži Petrovu, Davoru Bernardiću. Budimo odgovorni samo hrvatskom narodu i štitimo hrvatske interese. Povijest pamti svaki naš potez i svaki naš glas. Povijest pamti da je kolega Bulj, kolega Sladoljev i ja da smo 2009. kada se izglasavao ovaj arbitražni sporazum da smo bili u majicama Inicijative „More je kopno“ i skupljali potpise protiv arbitražnog sporazuma. Dok se taj sporazum ovdje u Saboru izglasavao nije prikupljeno dovoljno potpisa, pa referenduma nije ni bilo. Ali povijest pamti gdje je bio Miro Bulj 2009., gdje je bio Marko Sladoljev, a gdje je bio Gordan Jandroković. Povijest pamti tko je ovog petka bio na strani naroda kada se izglasavao Zakon o koncesijama, a tko je bio okovan stranačkom stegom. Vrijeme je drage kolegice i kolege za suverenu hrvatsku politiku koja će voditi računa samo o hrvatskim interesima i interesima hrvatskog naroda, a da bi se to dogodilo svaki od vas, svaki zastupnik mora biti svjestan da odgovara jedino i isključivo hrvatskom narodu. Da je tako bilo ovaj petak i da su samo dva zastupnika iz redova vladajuće koalicije poslušala glas naroda i glas naših građana i odbila glasovati za ovaj sporni Zakon o koncesijama taj zakon ne bi prošao. Hvala.
Zahvaljujem se. Ja bih samo podsjetio zastupnike da arbitražni sporazum nema važnost za Hrvatski sabor i da su zastupnici Hrvatskog sabora poništili taj arbitražni sporazum. I jedan značajan dio onih koje ste spominjali isto tako su sjedili u Hrvatskom saboru kad je on poništio taj sporazum. Samo da znadete i to.
Riječ je zatražila uvažena zastupnica Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo pozdravljam i ja se također priključujem pozdravima naših učenika. Kako ste i sami rekli, to je naša budućnost i upravo zbog toga Klub SDP-a traži stanku od 10 minuta, kako bi upozorio na štetne pojave vezane uz kurikularnu reformu, koje se događaju, sastanak koji će se dogoditi u 15,00 sati između premjera, ministrice obrazovanja i voditeljice povjerenstva na kojem će se itekako donositi odluke koje se tiču budućnosti naše djece. Stoga vas molim da nam odobrite stanku.
Naravno da vam odobravam stanku. Onda se vidimo u 11,50. Da li još netko želi stanku? Da. Uvažena zastupnice. Izvolite.
Poštivani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Klub HDZ-a, također traži stanku, po istoj problematici.
Hvala lijepa. Pridržat ćemo se poslovnika. Znate da se ja uvijek držim Poslovnika. Netko još stanku? Ne. Hvala. Onda se nađemo u 11,50. STANKA U 11,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,50 SATI]] Evo kolegice i kolege, vrijeme nam je isteklo stanke pa ću zamoliti tko će? Uvažena kolegica Sabina Glasovac govoriti će u ime kluba SDP-a. Izvolite
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Klub SDP-a tražio je stanku zbog toga što će se za tri sata održati jedan iznimno važan sastanak između premijera Plenkovića, ministrice obrazovanja gospođe Divjak i predsjednice posebnog Stručnog povjerenstva za praćenje provedbe Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije na kome će se usudit ću se reći krojiti budućnost našeg obrazovnog sustava i na koji će se donijeti neke odluke o tome kada će naša djeca u RH ići u novu školu. Ja ću podsjetiti ovdje u Hrvatskom saboru mi smo donijeli Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije bez glasa protiv i u toj strategiji mi saborski zastupnici u ime RH opredijelili smo se za to da ćemo što prije Hrvatskoj omogućiti obrazovanje moderno obrazovanje 21. stoljeća, da ćemo stare programe u kojima djeca vrlo često su prisiljena bubati faktografiju i činjenice napamet umjesto na taj način naučiti po novim programima koji će biti fokusirani više na ishode učenja. Opredijelili smo se na to da ćemo u gimnazijama dati učenicima više mogućnosti da kreiraju sami svoje programe odnosno da kroz izborne programe se nekako opredjeljuju za ono što im bolje leži, da iskoriste sve svoje potencijale. Opredijelili smo se za to da ćemo promijeniti način ocjenjivanja koji bi trebao biti puno učinkovitiji, koji bi trebao dati više povratnih informacija učenicima, opredijelili smo se za to da ćemo dati snažniju podršku učenicima odnosno djeci s teškoćama u razvoju, pripadnicima nacionalnih manjina koji su ranjive skupine i imaju malo drugačije startne pozicije od ostataka učenika. Opredijelili smo se i za to da ćemo unaprijediti upravljanje našim odgojno-obrazovnim ustanovama tako što ćemo licencirati ravnatelje i tražiti od njih da zadovolje određene kompetencije i da se cjeloživotno na neki način usavršavaju, isto to da ćemo tražiti od naših učitelja, nastavnika, profesora i stručnih suradnika. Opredijelili smo i za to da ćemo osuvremeniti nastavni proces i upravljanje školama kroz veliki projekt e-škole, znači ne samo da ćemo unaprijediti poslovanje škola nego da ćemo i nastavu osuvremeniti kako bi ona učenicima bila puno, puno zanimljivija. Isto tako opredijelili smo i za to da ćemo zaista uložiti velike napore da onog trenutka kada napustimo obrazovni sustav da se ne prestajemo cjeloživotno obrazovati odnosno da ne prestajemo cjeloživotno učiti. Međutim, Hrvatski sabor koji je najviše tijelo u RH koji je zakonodavno tijelo, koji donosi hrvatske zakone, koje donosi dokumente koji imaju snagu hrvatskih zakona kojih se moraju pridržavati svi građani RH, ali i sve institucije u RH netko je odlučio pod okriljem noć, negdje daleko od očiju javnosti potpuno izmijeniti pravac koji je dao Hrvatski sabor. Netko je napravio novi akcijski plan provedbe strategije, ali nije stao samo na tome da vidimo kako ćemo sve ovo za što smo se opredijelili kao RH u kojim rokovima i na koji način implementirati u hrvatske škole, neko si je netko uzeo za pravo da kroz taj dokument derogira, masakrira samu strategiji i da derogira odnosno negira odluke Hrvatskoga sabora. Pa je tako kroz taj dokument mijenjano čak 120 mjera koje je donio ovaj Hrvatski sabor, promijenjene su bez znanja Hrvatskog sabora. 11 ciljeva je izbačeno bez znanja Hrvatskog sabora, 12 novih je dodano bez znanja Hrvatskog sabora, 2 su modificirana bez znanja Hrvatskog sabora. Akcijski plan koji mora dobiti zeleno svjetlo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu ovaj nacrt nikada odbora vidio nije. Znači sve je učinjeno bez znanja Hrvatskog sabora. U akcijskom planu mijenjano je znači izbačeno je isto tako 129 mjera, dodane su 22 nove i 71 je modificirana. Netko je zaboravio pri tome na jednu vrlo važnu stvar, a to je da sva sredstva fondova EU koji mi u hrvatskom, našem proračunu nemamo gdje ovisimo uvelike o EU da sva sredstva ovise o strategiji. EU je ozbiljna ona da bi dala sredstva ona će dati ulagati u naš obrazovani sustav, ali samo u ono za što postoji nacionalna garancija, a nacionalna garancija je odluka Hrvatskog sabora i blagoslov Strategije znanosti, obrazovanja i tehnologije. Koristim ovu priliku da apeliram na sudionike sastanka u 15,00 sati da odustanu od ovoga, od masakra Strategije znanosti, obrazovanja i tehnologije. Dajmo obrazovnom sustavu da diše, raspravljamo o tome kako ćemo provesti ono što je već učinjeno i doneseno u Hrvatskom saboru, a nemojmo usporavati procese i sada donositi neke nove dokumente bez znanja Hrvatskog sabora za koje nam EU neće dati novce i koji neće doprinijeti bržoj modernizaciji hrvatskog obrazovnog sustava, naprotiv, usporit će je. Strategija je izmijenjena do neprepoznatljivosti. Ne znamo tko je autor toga dokumenta. Nitko na to nema pravo i ja još jedno apeliram na premijera Plenkovića neka upravlja procesima u RH i neka ne dozvoli da netko, a ne znamo tko negdje pod okriljem noći u tišini neke sobe daleko od očiju javnosti mijenja put Hrvatske za koji se opredijelio ovaj Hrvatski sabor i put Hrvatske koji je pozitivan i može donijeti samo dobro.
Hvala. Sljedeća će u ima Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege. Nastavno na istu temu o kojoj je govorila kolegica Glasovac, prije svega želim naglasiti da sve aktivnosti oko pripreme i provođenja kurikuralne reforme pa tako i aktivnosti o kojima danas govorimo, a to je prije svega oblikovanje akcijskog plana na temelju Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije odvijaju se svojom dinamikom. I to treba naglasiti. Kao što je već poznato, sastanak posebne stručne skupine za provedbu kurikularne reforme i pripremu svih ovih dokumenata treba se održati danas u 15h. Dakle i na tom sastanku će nazočiti i premijer Plenković i ministrica Divjak. A ja sam uvjerena da i želim da to zna hrvatska javnost i u interesu je hrvatske javnosti naglasiti da i premijer Plenković i ministrica Divjak vode računa o tome da se sve ove aktivnosti koje, o kojima je riječ, dakle prije svega provode u jednom ozračju pluralizma, u ozračju uključivosti svih zainteresiranih dionika i naravno u ozračju općeg konsenzusa svih koji su zainteresirani za provedbu kurikularne reforme. Jednako tako naglašavam da nastavak svih aktivnosti nije upitan, one imaju svoju dinamiku i provode se prije svega u interesu naše djece, i moje i vaše, u interesu naših učitelja, naših nastavnika, profesora, u interesu roditelja djece i u interesu svih građana RH. I stoga vas pozivam da prestanemo dizati tenzije, da ovu situaciju dodatno ne politiziramo, pozivamo vas da pričekamo da se održi ovaj sastanak u 15h. Pozivam vas da ne nasjedate na medijski linč koji se ponovno diže kada je u pitanju nastavak započete provedbe kurikularne reforme i da razmislite kome je u interesu ovaj medijski linč, kome je u interesu da ometa aktivnosti koje su trenutno u tijeku. Onima koji nisu bili u stanju napraviti sve da se kurikularna reforma nastavi i onda okrenuti priču na to, kurikulrana reforma je zaustavljena. Reforma nije zaustavljena, akcijski plan se oblikuje, temelji se na Strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije a samo za potpunu i pravu informaciju našoj javnosti, postojeći akcijski plan o kojem je govorila kolegica Glasovac i pozivala se na procedure i na ulogu Sabora nikada nije prošao saborsku proceduru i na razini Sabora nije usvojen. Toliko o procedurama. Stoga, još jednom vas pozivam na prestanak dizanja tenzija i na izbjegavanje i zaustavljanje politiziranja cijelog ovog procesa. Zahvaljujem.
Hvala lijepa.
Prelazimo sada na prvu točku dnevnog reda, evo samo ću je pročitati pa ćemo onda za stanke. Dakle to je: - Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o fondu za naknadu oduzete imovine, prvo čitanje, P.Z. br. 123 Pa prelazimo sada na Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o fondu za naknadu oduzete imovine, prvo čitanje, P.Z. br. 123. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Ja bih molio predstavnika predlagatelja, uvaženog Željka Tufekčića državnog tajnika u Ministarstvu financija da nam da dodatno obrazloženje. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici, pred vama je Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o fondu oduzete imovine. Ovim se zakonom propisuje prestanak važenja Zakona o fondu za naknadu oduzete imovine, odnosno prestanak s radom Fonda za naknadu oduzete imovine, te njegovo pripajanje Ministarstvu financija na način da poslove fonda u budućnosti obavlja zasebna ustrojstvena jedinica Ministarstva financija. Zakon ide u dva čitanja što je prilika za moguća dodatna poboljšanja samog prijedloga zakona. Fond za naknadu oduzete imovine osnovan je Zakonom o fondu za naknadu oduzete imovine i upisan u sudski registar u srpnju 1998. godine. Fond je osnovan radi isplate naknade u novcu i obveznicama u RH, kada je naknada u tim oblicima propisana Zakonom o naknadi o imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine. Fond obavlja sljedeće poslove, dakle isplaćuje naknadu u novcu i obveznicima ovlaštenicima naknade, temeljah zaprimljenih pravomoćnim rješenja o naknadi za oduzetu imovinu, prodaje nacionalizirane i konfiscirane stanove prijašnjim nositeljima stanarskog prava, odnosno danas zaštićenim najmoprimcima, te prikuplja sredstva ostvarene njihovom prodaju, sudjeluju u upravnim postupcima u kojima sukladno Zakonom o naknadi, fond ima status stranke, odnosno obveznika naknade. Sudjeluju u sudskim postupcima u kojima je ovaj fond tuženik u parnicama koje se odnose na prodaju nacionaliziranih i konfisciranih stanova i na primjerene mjere u vezi s istima i sudjeluje u provedbi ugovora između Svete stolice i RH o gospodarskim pitanjima. U razdoblju od osnutka pa do kraja 2016. godine, u fondu je ukupno zaprimljeno 11550 pravomoćnih rješenja kojima je utvrđena naknada za 26052 ovlaštenika naknade. U svim do sada zaprimljenim rješenjima, određena je naknada u novcu i obveznicama u visini oko milijardu i 967 milijuna kuna. A od navedenog iznosa do 31. prosinca 2016. godine, naknada je izvršena za 99% rješenja. S druge strane od 97' kada je započela prodaja nacionaliziranih i konfisciranih stanova, do kraja 2016. godine, ukupno je sklopljeno 21 tisuća i 58 ugovora o prodaji stanova. Od tog je broja ukupno otplaćeno 13079 ugovora. Ukupna vrijednost sklopljenih ugovora o prodaji nacionaliziranih i konfisciranih stanova iznosi oko 975 milijuna kuna. Preko 90% ugovora o prodaji rečenih stanova, odnosno njih oko 19 i pol tisuća, sklopljeno je u prve 3 godine, nakon osnivanju fonda u razdoblju od 97' do 99' godine. U posljednje 3 godine, od 2014. do 2016. sklopljena su samo 73 ugovora, od čega u 2016. njih samo 15. Smanjen intenzitet posljednjih godina bilježe i zaprimljena pravomoćna rješenja kojima je utvrđena naknada za ovlaštenika naknade. Sukladno smjernica ekonomskih i fiskalne politike od 2014. do 2016. tadašnja Vlada RH, a u okviru reformi koje su usmjerene na smanjenje javnog duga, od 1. siječnja 2014. godine, fond je uključen u sustav državne riznice, što znači da se sredstva za obavljanje poslova iz djelokruga fonda osiguravaju u državnom proračunu, a prihodi od prodaje stanova stanarima koji su pravo na otkup stana stekli u skladu sa odredbama Zakona o naknadi, prihodi su državnog proračuna i uplaćuju se u državni proračun. Bitni ciljevi nacionalnih programa reformi za 2016. su unaprjeđenje sustava javne uprave, te daljnja fiskalna konsolidacija. Osnovni cilj ove reformske mjere, za veću učinkovitost i transparentnost javnog sektora, je smanjiti broj agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Navedeno smanjenje moguće je provesti pripajanjem, spajanjem, ili ukidanjem pravne osobe ili prijenosom ovlasti na mjerodavna ministarstva, a na način da se postigne maksimalna učinkovitost i da se u isto vrijeme ne naruši kvaliteta pružene usluge krajnjem korisniku. Nadalje, strategijom upravljanje javnim dugom, za razdoblje 17'-19' predviđeno je objedinjavanje poslova vezano za upravljanje javnim dugom i jačanjem kapaciteta za upravljanjem javnim dugom. Naime, jedan od najznačajnih poslova, koje obavlja fond za naknadu oduzete imovine, je izdavanje obveznica i obavljanje poslova dodjela obvezničkih udjela. Ovo uključuje otvaranje računa vrijednosnih papira u Središnjem klirinško depozitarnom društvu, poslove … [[Govornik se ne razumije.]] obvezničkih udjela na račun vrijednosnica, isplate dospjelih anuiteta obvezničkih udjel, izvješćivanja, te edukacija imatelja obveznica, o pravima iz obveznica, poslove izdavatelja obveznica, što podrazumijeva, npr. promjenu vlasništva nad vrijednosnim papirima i nakon dodjele, u skladu sa Središnjim klirinško depozitarnim društvom kod isplate polugodišnjih anuiteta obvezničkih udjela itd. Fond samostalno izdaje tzv. globalne obveznice RH, što uključuje obavljanje svih poslova oko pripreme i izdanja. Do sada je fond izdao 5 serija globalne obveznice RH, a obveznice služe za isplatu naknada ovlaštenicima naknade. Sukladno svemu rečeno, Ministarstvo financija je provelo detaljnu analizu kojim je utvrđeno opravdanost pripajanja fonda za naknadu oduzete imovine Ministarstvu financija, na način da poslove fonda ubuduće obavlja zaseban ustrojstvena jedinica u Ministarstvu financija. Kako bi se navedeno pripajanje provelo, potrebno je donijeti ovaj zakon o prestanku važenja Zakona o fondu za naknadnu oduzete imovine. Prestankom važenja Zakona o fondu za naknadnu oduzete imovine mijenja se status fonda za naknadu oduzete imovine, kao obveznika naknade u novcu i obveznicima RH, glede ostale oduzete imovine, te će ubuduće poslove fonda obavljati zasebna ustrojstvena jedinica u Ministarstvu financija. Također, a kako je navedeno u čl. 4. prijedloga zakona, danom stupanja na snagu ovoga zakona Ministarstvo financija će preuzeti opremu, pismohranu i drugu dokumentaciju, sredstva za rad, financijska sredstva, te prava i obveze fonda za naknadnu oduzete imovine, kao i zaposlenike zatečene na preuzetim poslovima. U čl. 5., 6. i 7. utvrđuje se status zaposlenika fonda za naknadnu oduzete imovine kao i predsjednika i potpredsjednika fonda. Zaposlenici fonda za naknadnu oduzete imovine koji će u trenutku spajanja na snagu zakona, stupanja na snagu zakona biti zatečeni na obavljanju preuzetih poslova, nastavljaju s radom na poslovima na kojima su zatečeni i zadržavaju plaće prema dosadašnjim propisima, do donošenja rješenja o rasporedu na radna mjesta prema pravilniku u unutarnjem redu Ministarstva financija. Nadalje, ovim prijedlogom zakona, utvrđeno je kako će Vlada Republike Hrvatske u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona, dopuniti uredbu u unutarnjem ustrojstvu Ministarstva financija u skladu s odredbama ovog zakona, također utvrđena je i obveza ministra financija, da u roku od 15 dana, od dana stupanja na snagu rečene predmetne uredbe s istom uskladi Pravilnik o unutarnjem ustrojstvu. Slijedom svega rečeno, predlažem Hrvatskom saboru, da predloži ovaj prijedlog zakona, te očekujemo konstruktivnu raspravu koja će doprinijeti kvalitetniju izradi konačnog prijedloga zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ. Nema nikoga. Prije toga su replike. Imamo ih tri. Prvi uvaženi kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Dakle Klub zastupnika SDP-a podržava ovaj prijedlog zakona o čemu će više govoriti kolega Lalovac. Moja replika je više provedbene prirode i koliko god se to činilo čudno ne odnosi se na ovaj zakon jer u njemu nema ničega spornoga, već se odnosi na Zakon o naknadi. Naime, pitanje rada fonda nije uređeno samo ovim zakonom o kojem danas raspravljamo već i Zakonom o naknadi. Primjerice samo da spomenem, članak 13. stavak 3. zakona jasno kaže, obveznik naknade dakle obveznik naknade u novcu i obveznicama je Fond za naknadu oduzete imovine. Nadalje, imamo članak 24. Zakona o naknadi koji govori o nekim tehničkim aspektima rada fonda. Detaljno sam proučio odredbe ovog zakona i one idu u smjeru rješavanja ovoga problema, međutim činjenica je da vi jednim zakonom ne možete mijenjati tekst drugog zakona. I kako bi sve ovo što predlažete zaživjelo u praksi moja primjedba ne ide k tome da vi mijenjate bilo što u ovome zakonu, već da iskoristimo činjenicu da sada imamo prvo čitanje ovog zakona, da u potpunosti provedemo raspravu. Koliko vidim i koliko sam pratio dosadašnju u odborima oko ovoga ćemo imati dosta širok konsenzus i onda da u skladu sa tim konsenzusom koji se sada postiže kada se zakon bude slao u drugo čitanje paralelno sa njima pošaljete po hitnom postupku jer za to postoje apsolutno opravdani razlozi Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o naknadi kako bi se uskladilo i kako bi odredbe koje danas ovdje usvajamo ugradili u onaj zakon. Primjerice, članak 24. Zakona o naknadi vam je primjer članka kojeg ne možemo pokriti pa ni prijelaznim ni završnim odredbama Zakona o kojem sada raspravljamo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku ili ćete kasnije? Kasnije. Dobro, hvala. Druga replika uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Meni je žao što danas nije ministar ovdje, vjerojatno ima drugih obaveza, ali možda je to i slikoviti prikaz i upravo ovaj prijedlog zakona pokazuje ne samo kakav je odnos između Vlade i Sabora nego kako se Sabor doveo u situaciju. To je po mom mišljenju. Kaže neko da se zapleteš sam u zamku koju si skovao. Naime, vi danas vi ste rekli da se nadate da će se u dva čitanja ovaj zakonski prijedlog unaprijediti, ja se slažem s kolegom Grbinom, zapravo ne vidim šta se tu može unaprijediti. Ovaj zakon treba podržati i po mom mišljenju čak ne bi trebao ići u dva čitanja, … održati prvo i drugo čitanje, hitni postupak jednostavno to usvojiti to čim prije. Zakon je dobar, prijedlog je dobar. Jer ako ministar Zdravko Marić predlaže da se dokine fond radi drugačijeg ustrojstvenog oblika, a on je ujedno Zdravko Marić je predsjednik Upravnog odbora Fonda zapravo onda postoji tu suglasnost i onda čovjek zna što radi. čak nije potrebna detaljna analiza koja se ovdje spominje jer bi u suprotnosti ministar Zdravko Marić bio u sukobu sa predsjednikom upravnog odbora Zdravkom Marićem, a to ona ne bi bilo dobro, ali vjerujem da to nije niti slučaj. Dakle mislim da se ovaj zakon što prije treba donesti jer to pokazuje koliki je problem bilo koje reforme koju mi želimo poduzeti. Ako želimo reformu stvara se niz problema. Pa na kraju krajeva nisam znao i ovo što je spomenuo kolega Grbin, ali to onda treba rješavati da se promijeni i drugi zakon. Dakle trebamo što hitnije stvari mijenjati jer ovako ćemo raditi, raditi, a da ne bi bilo na kraju kao što su mnoge kolege rekli da ne gubimo ovdje vrijeme. Hvala.
Zahvaljujem. I treća replika uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče gospodine Tufekčić, vi ste u svom izlaganju vrlo jasno kazali određene stvari i predstavili da prestanak važenja ovoga Zakona o Fondu za naknadu oduzete imovine i da sada potpada pod Ministarstvo financija koja je posebna ustrojstvena jedinica. Onda ste rekli da je i vaša intencija smanjivati broj agencija, broj zavoda i broj fondova. Pa upravo zbog toga sam se javio, dakle opće poznata je činjenica da RH spada u krug najcentraliziranijih europskih država i da je tako taj centralistički upravni sustav postao jedna od kočnica kako gospodarskog tako i ukupnog društvenog razvoja RH. Jučer smo imali prigodu vidjeti i općine i gradove odnosno županije na sastanku u Požegi gdje se govorilo o financiranju jedinica lokalne samouprave i mišljenja sam da je sazrelo vrijeme za jednu sveobuhvatnu reformu javne uprave. Mislim da je dovoljno pokazatelja, koliko vidim i u ovome zakonu vi ste provodili jednu temeljitu analizu iz koje se iskristaliziralo ukidanje ovog Fonda za naknadu oduzete imovine i pripajanje ministarstvu. Oduvijek sam bio mišljenja da velika većina agencija jesu paralelizmi u RH i da kao takvi ne bi trebali biti samostalni već u okviru ministarstava. Nadam se da je ovo jedan dobar početak jedne cjelovite reforme javne uprave, a drago mi je što sam to čuo i dijelom iz vašeg izlaganja danas i Ministarstva financija. Hvala.
Zahvaljujem. I otvaram raspravu. Prvi se za riječ javio Klub zastupnika SDP-a i uvaženi kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Tajniče. Evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za naknadu oduzete imovine. Klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Fond za naknadu oduzete imovine, vrlo kratko, znači ono što je i uvaženi državni tajnik rekao da ima svojstvo pravne osobe, da je proračunski korisnik držanog proračuna te da je uključen u sustav Državne riznice, a nadzor nad tim fondom već sada obavlja Ministarstvo financija. Također je bilo rečeno koje su to osnovni poslovi fonda, a to su svakako isplate naknada u novcu i obveznicama RH, ovlaštenicima naknada temeljem pravomoćnih rješenja o naknadi za oduzetu imovinu, zatim prodaja nacionaliziranih, konfisciranih stanova nositeljima stanarskog prava odnosno zaštićenim najmoprimcima. Zatim dalje prikupljanje sredstava ostvarenim prodajom stanova, evidencija tih stanova, praćenje naplate, evidencija hipotekarnih dužnika i izrada brisovnih očitovanja te u konačnici izdavanje globalnih obveznica RH za naknadu oduzete imovine. Obrazloženje predlagatelja je da se ovim prijedlogom zakona predviđa provođenje aktivnosti utvrđeno nacionalnim programom o … [[Govornik se ne razumije.]] u cilju provođenja reformskih mjera za unapređenje sustava javne uprave te daljnja fiskalna konsolidacija. Ali ono što bih volio vidjeti je svakako, nigdje se ne objašnjava o kolikoj se uštedi radi. Ovdje samo na kratko vidimo da je fond imao 31 zaposlenog od 6,9 milijuna kuna su imali plaće i da su negdje bili materijalni rashodi milijun i pol kuna. Međutim, budući da se radi o zakonu koji govorimo da reformira javnu upravu bilo bi dobro da vidimo koliki će biti učinak efekata na proračun pogotovo kada se dole u ocjeni izvori i potrebnih sredstava za potrebu ovog zakona napisano je da će se postići uštede u državnom proračunu. Nigdje se ne vidi o kolikom iznosu novaca se radi pogotovo ukoliko znamo da će ti djelatnici biti raspoređeni i na druge funkcije ne samo unutar Ministarstva financija nego vjerojatno unutar drugog sustava državne uprave. Postavlja se pitanje gdje se u kojim, a tu je i navedeno da je napravljena detaljna analiza pa ne vidim razloga da možda kasnije u obrazloženju državni tajnik kaže i nešto nam iz te detaljne analize koliki je to učinak na proračun. Jer nije samo bitno deklarativno reći da želimo reformu javne uprave, tu se svi slažemo i tu nema nikoga u Saboru koji neće podržati takav stav. Međutim bilo bi dobro vidjeti koliki si stvarni ti efekti svakog ovog zakona i kada se on i predaje popunjava se onaj tzv. PFU obrazac, znači procjena fiskalnog učinka za svaki zakon i bilo bi dobro vidjeti o kojem iznosu novaca se radi pogotovo ako znamo da će ti ljudi biti raspoređeni na druge funkcije i hoće li se ovdje uopće raditi o ikakvim uštedama. Ali ne osporavamo pravo ministra i Ministarstva financija da samostalno uređuju njih ustrojstveni oblik kako će to organizirati taj dio poslova. Tu svakako, tu je puna podrška ministru da on odredi u tom svom dijelu kako će funkcionirati ta ustrojstvena jedinica. Ovdje dosta se govorilo, znamo o samom poslu fonda, međutim bilo bi dobro da čujemo ovaj fond je već dosta dugo posluje, da vidimo da li su, njihov obujam poslova koji više sada ne zadovoljava njihovu sadašnju organizacijsku strukturu pa vjerojatno će se oni prebaciti na nekakve druge poslove. Bilo bi dobro da čujemo koliko je još ostalo tu posla. Znači ako smo već govorili o njihovim poslovima da li tu više ima posla za 2, 3 godine, samo izdavanje obveznica, upravljanje obveznicama je u ingerenciji Ministarstva financija i ono je i do sada to radilo, znači nije fond samim time, znači bez Ministarstva financija, nisu ni mogli upravljati tim globalnim obveznicama. Međutim ovdje, ovdje postoje brojne druge, brojni drugi poslovi pogotovo ovdje kada govorimo o ovoj prodaji stanova, prikupljanju sredstava, da li će ti djelatnici prebačeni možda biti drugom ministru Mariću koji će upravljati državnom imovinom i na taj način će se zapravo ostvariti određene racionalizacije u tome sustavu ako već rade taj dio posla upravljanja nekretninama odnosno koji tim dijelovima isplaćuju naknadu možda sa drugim tim poslovima koji će upravljati državnom imovinom. Možda će se tu oni spojiti i napraviti određene njihove uštede, sada nećemo morati tamo dodatno ljudi zapošljavati. To bi bilo po meni smisleno jer ukoliko smo se opredijelili za upravljanje državnom imovinom na centraliziranom mjestu gdje imamo i ministra za to zaduženo mislimo da je dobro da se svi ti, upravljanje tom dijelu imovine tamo i prebaci. Slično je bilo i sjećam se kada sam bio ministar i u Ministarstvu obrane gdje ne znam da li u Ministarstvu branitelja ili također u MUP-u gdje imamo jako puno stanova koji se također otplaćuju koji taj dio stanova upravlja sada Ministarstvo obrane da se prebaci u Ministarstvo državne imovine, da se na taj način taj dio centralizira i da su ljudi koji su stručni i kompetentni na tim područjima možda da se ne opterećuju sama ministarstva koja nije to njihova osnovna djelatnost nego budući da sada imamo Ministarstvo državne imovine da se na taj način racionalizira taj dio poslovanja. Znači vrlo kratko, znači klub SDP-a podržava ovaj zakon pogotovo zato kažem jer ministar ima ovlasti da organizira svoju ustrojstvenu jedinicu i tu ne vidimo nikakvih problema. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Lalovac, vi ste u svom izlaganju spomenuli nešto što mislim da zaista zaslužuje jednu pažnju i raspravu a riječ je o vlasništvu odnosno imovini kojom upravlja RH. Mi sada imamo posebno ministarstvo, ja sam bila jedna od njih koja je rekla da mi se čini da je to dobro. No međutim još uvijek imamo situaciju da je imovina koja je vlasništvo RH nalazi se u ingerenciji različitih ministarstava. Tako da je dio u Ministarstvu obrane, dio je u Ministarstvu branitelja vezano za branitelje, dio se nalazi vezano uz Ministarstvo graditeljstva uz druge stvari a sada će očito biti u Ministarstvu financija. To sigurno nije dobro, mislim da treba težiti tome da je imovina na jednom mjestu jer se onda neusporedivo bolje može njom upravljati. Tim više što imamo i posebno ministarstvo pa imamo i ministra Marića koji tim timom upravlja. I nekako mi se čini da bi u jednom trenutku bilo dobro da možda i ovaj Sabor bude informiran barem na način koliko imovine, kako se upravlja, što se čini, koja je uopće dalje smisao svega toga zajedno. Pa glede toga apsolutno podržavam to što ste vi postavili kao temu i sigurno je i na ovakvom zakonu, zakon je relativno jednostavan i tu će očito biti konsenzus vezano uz taj zakon ali on otvara dublje probleme i jedan od tih problema je i taj. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice, pa da, znači ukoliko je svrha ovoga zakona znači da se taj dio, ne samo globalnom obvezom, globalnom obvezom inače upravlja Ministarstvo financija, međutim ovi drugi poslovi ako ostanu u Ministarstvu financija onda nismo ovim zakonom ništa riješili nego se nadamo da će svi ti ljudi koji su tamo vrijedno radili da će biti u Ministarstvu državne imovine, znači kod gospodina Gorana Marića. I da ovo što ste vi govorili, znači, na prvi put dobivamo na jedno ministarstvo, znači upravljanje cjelokupnom državnom imovinom, brojnim stanovima koji opterećivaju i Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo branitelja i Ministarstvo graditeljstva, da se napravi cjelokupna ta jer to je brojna jedna evidencija, brojna evidencija znači, vi morate imati stručne i kompetentne ljude da time upravljaju i kada se prebaci u Ministarstvo državne imovine i mislim da u tom kontekstu možemo govoriti o pravoj jednoj reformi, reformi javne uprave i da će se tada onda moći nekakvi i efekti fiskalni, fiskalni efekti onda i očekivati. Zahvaljujem.
Hvala. Druga rasprava je uvaženi kolega Tomislav Žagar, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajnici, kolegice i kolege, i moja rasprava će biti vrlo kratka, prije svega, moram reći da će klub MOST-a podržati ovaj zakonski prijedlog jer je on dobar jednostavno iz razloga što svaka inicijativa, svaki zakon koji poboljšava rad državne administracije, kojega olakšava i ubrzava jer dobar prijedlog. Evo fond je, mislim da će 16. srpnja, je navršio 19 godina od svoga osnutka, i mislim da u tom periodu je obavljeno dosta posla s obzirom i na zakone na oduzetu imovinu u bivšem sustavu ali na pretvorbu i privatizaciju koja je izvršena od devedesetih na ovamo. Mislim da je fond obavio dosta posla, nekako sad obrnutoj logici sad kad je stao na noge, sad ga ukidamo ali naravno s obzirom na one valove zahtjeva koji su išli za povrat imovine, ministarstvo i ministar Marić je procijenio da fond u ovom obliku više ne treba, istina je da sad treba vidjeti na koji način će dalje funkcionirati i obavljati svoju zadaću, bilo preko Ministarstva financija ili nekih drugi ministarstava. Ono što sam upozorio i kroz repliku i što sam evo sad bi još jedanput ponovio, neke zakonske prijedloge koji su vrlo važni, poput trgovinskog sporazuma sa Kanadom, čak nismo mogli imati drugo čitanje, bio je hitni postupak, vezano o Zakonu o koncesijama, nije bilo trećeg čitanja, a ovaj zakon nam ide u dva čitanja što mislim da nema potrebe ali eto, bit će prilike naravno, i ministarstvo možda da se, ove neke stvari koje su šire područje zakona da se reguliraju. Dakle, da zaključim, MOST će podržati ovaj prijedlog zakona, i nadamo se da će, da je to samo početak u jedan već dio reformi koji su nužne u svim sektorima. Hvala.
Zahvaljujem. Samo jednu sekundu vas molim, kolegica Grozdana Perić, koja je predsjednica Odbora za financije i državni proračun trebala bi stići svaku sekundu. Kolega Lalovac ju je otišao zamijeniti, takav je bio dogovor, pa je vaša rasprava malo kraće trajala. Evo očekujem samo sekundu da… jel se možemo zamijeniti, jel u redu to? Evo, može, može. Evo zahvaljujem se, može, zahvaljujem se, evo onda ćemo napraviti sad jednu malu zamjenu pa će govoriti prvo uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a, pa će nakon toga onda kolegica Perić. Hvala vam puno.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege, pred nama je Prijedlog Zakona o prestanu važenja Zakona o fondu za naknadu oduzete imovine, riječ je o jednom vrlo korektno napisanom zakonu, zakon koji ima relativno malo članaka, i Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a će apsolutno podržati. Mislim da je već netko u raspravi spomenuo, ja bih se mogla s time i složiti, to je jedan od onih zakona koji bi mogli proći prvo, drugo čitanje, no međutim ja zaista cijenim i svaki priliku koristim da to spomenem, odluka da zakoni idu u dva čitanja je dobra odluka. Dobra odluka iz jednostavno razloga što se može raspraviti, može se dobiti jedan šiti konsenzus i jedna šira priča. Jednako tako, apsolutno podržavamo činjenicu da se smanjuje broj agencija, odnosno broj fondova, jednostavno da se oni priključe pojedinim ministarstvima ili se međusobno povežu, ne zato što to formalno treba napraviti nego zato što treba gledati procese koji se obavljaju pa onda procese koji se obavljaju su dobro sa se obavljaju na jednom mjestu. I tu dolazim do jedne teme koja je već postavljena, koju bi zaista volila i s ove govornice još malo naglasiti je slijedeće. Tu je problem upravljanje imovinom. Ja sam bila jedna od onih koja se zaista zalagala i čini mi se da je dobro da Hrvatska ima posebno ministarstvo, ministarstvo koje upravlja državnom imovinom iz jednostavnog razloga je da taj način dajemo poruku i govorimo o tome što znači imovina, što znači način na koji se treba upravljati. I nije dobro da ona bude po pojedinim ministarstvima bez obzira što Ministarstvo obrane, dakle ono ima svoje nekretnine koje je je njihovo vlasništvo, odnosnu je sve u vlasništvu države. Jednako tako Ministarstvo unutarnjih poslova, to ima Ministarstvo branitelja, i sad po svemu sudeći će to imati i Ministarstvo financija. To je uvijek jedna neprilika. Neprilika iz razloga što za to morate imati posebnu službu, neprilika iz razloga što onda vam se uvijek dešava da se na različiti način upravlja, bazična imovina kad je riječ o zemljištima, kad je riječ o stanovima, kad je riječ o poslovnim prostorima treba biti na jednom mjestu. Mi zaista podržavamo ovu opciju da poslovi fonda prelaze u ministarstvo jednako tako da se preuzimaju i zaposlenici, na kraju 2016. to je bio 31 zaposlenik, pa pretpostavljam da će se to i rasporediti na odgovarajuće načine, no međutim prema onim saznanjima koje imamo, a to je da ministarstvo drugog ministar Marića, dakle koji upravlja imovinom ima dosta problema sa radnom snagom, odnosno bolje rečeno sa stručnjacima iz pojedine oblasti, čini mi se da bi bilo dobro razmisliti nakon što što se ovim zakonom ukine fond da možda i dio djelatnika ide tamo iz jednostavnog razloga da bude operativniji, da bude brže, jer sve ono kad razgovaramo, razgovaramo i vezano uz imovinu RH uvijek imaju određeni problemi i uvijek je karakteristika sporost procesa. Dugotrajni procesi možda bi na ovaj način to bilo i bolje napraviti. Stoga evo još jedanput zaista svi imamo vrlo kratke rasprave, a budući da je i gospođa Perić uspjela doći, pa ja sad ne moram puno govoriti i čekati nju. Mi ćemo podržati ovaj zakon. Cijenimo da je dobro da se smanjuje broj jedinica, dakle da se smanjuje i da se ovaj fond priključi Ministarstvu financija. Ali zaista treba razmisliti vezano uz poslove, vezano uz imovinu, da imovina prijeđe u Ministarstvo za upravljanje imovinom, a vjerojatno će biti i … [[Govornica se ne razumije.]] to može internim sporazumom, da možda i djelatnici koji su do sad radili na tim poslovima prođu i u drugo ministarstvo. Evo hvala lijepo.
Hvala i vama puno. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Ja se nisam javio da kupim vrijeme. Istina i vi ste govorili kratko ali jezgrovito i u tako kratkom vremenu može se puno toga reći, a zapravo rekli ste nešto što me potaknulo opet na jedno razmišljanje. Sjećam se da ste i vi to kad ste dolazili u ovaj Hrvatski sabor govorili o tome, ali dobro je to ponoviti da se to posviješćuje što je više moguće u našemu društvu. Zapravo govorili ste da je dobro da je formirano Ministarstvo državne imovine, da se upravlja državnom imovinom s jednoga mjesta, da nije dobro da to bude sektorski rascjepkano već da bude na jednome mjestu. Međutim, sjećam se vrlo dobro da smo razgovarali o tome da je dobro da Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom upravlja strateškim nekretninama za RH. Međutim, nije dobro da se to čini sa jedinicama lokalne samouprave i regionalne (područne) samouprave. Jer teško će ministarstvo upravljati sa određenim nekretninama, područjima od Konavala do Iloka, odnosno od Iloka recimo do Istre. Bilo bi kud i kamo bolje. Mislim da bi jedinice lokalne samouprave kud i kamo bolje upravljali tom imovinom nego ministarstvo o čemu ste govorili ovdje. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Možda se nismo do kraj razumjeli. Dakle, imovina koja je u vlasništvu RH je imovina kojom upravlja ministarstvo. Imovina koja je u vlasništvu jedinica lokalne samouprave tj. 556 općina i gradova upravljaju oni. Možda je uvijek zgodno spomenuti i neke druge stvari. Dakle, kad je bio otkup stanova onda je u startu zakon koji je donesen 90% sredstava je išlo jedinicama lokalne samouprave iz otkupa stanova, a 10% državi. Obvezu koju su imali jedinice lokalne samouprave da iz tih 90% što je dolazi li još uvijek, dolazi jer su ljudi uzeli na rate, da tim rješavaju problem stanova zaštićenih najmoprimaca, odnosno najmodavaca. I prema zadnjoj nekoj analizi koju sam ja vidjela pred jedno tri godine općine i gradovi su, neki su riješili. Recimo Rijeka je, ostalo je par stanova. Ali netko tko uopće nije rješavao je bio Split, netko tko uopće nije rješavao ili djelomično rješavao je bio Zagreb. I to vam ostaje problem i dalje. I sad se svi za taj problem javljaju državi, a problem je, zakonodavac je rekao iz tih sredstava izvolite to riješiti. Dakle, ono što trebamo voditi računa, dakle da država upravlja svojom imovinom na način na koji to treba. Ali jednako tako, ne samo kroz ona izvješća koja dobijemo revizora, nego i na drugi način da i općine i gradovi upravljaju svojom imovinom. Inače se to kontrolira na izborima, pa birate ili ne birate gradonačelnika ili gradonačelnicu koji dobro radi. No međutim, ima onih koji kad je riječ o imovini dobro rade, ima onih koji za razliku svatko od nas zna koliko ima imovine. Vjerovali ili ne još puno općina i gradova ne znaju koliko ima imovine, no međutim ne zna ni država. Hvala.
Hvala. Iduća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je prvo čitanje ovog zakona. Naime, Vlada RH je u travnju 2016. donijela i usvojila Nacionalni program reformi za 2016., te najavila racionalizaciju sustava i poslova u javnoj upravi. Dakle, osnovni cilj i mjera je smanjiti broj agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Smanjenje je moguće provesti prijenosom ovlasti na nadležna ministarstva, ali uz uvjet da se postigne maksimalna efikasnost i uz zadržavanje kvaliteta usluga krajnjem korisniku. Naime, kao što mnogi od vas znaju, prvi Zakon o prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo donesen je još davne '92. godine i on je kao takav doživio brojne izmjene i dopune i normalno život je tražio mnogo rješenja tijekom tog razdoblja. I moramo reći iz osobne prakse da je u tom periodu veliki dio poslova i ustrojavanje same baze podataka su napravili fondovi u stambenom i komunalnom gospodarstvu u jedinicama lokalne samouprave, dakle velikih gradova i većih gradova koji su zapravo imali i pretežito su imali najviše stambenih jedinica u svom sastavu. Dakle, svi ti djelatnici tih fondova su odradili veliki dio posla u smislu sklapanja ugovora i svih postupaka ovjera itd. Jer kao što znate ugovori su se mogli sklapati na način bilo jednokratno u konvertibilnim i otplatu u konvertibilnim devizama, a isto tako mogli su se otplaćivati obročno, dakle do maksimalno 32 godine otplate. Kako taj postupak još uvijek traje, dakle postoji mogućnost isto tako da se pojedine otplate zamijene na način da se jednokratno preostali iznos uplati. Tada postoje isto tako određene olakšice i benefiti, a tada vlasnici odnosno imatelji stanarskih prava mogu se prije uknjižiti na svoju nekretninu bez ikakvih tereta. Te baze podataka su u prvim godinama i otplata sama se vršila u samim gradovima, poslije nekog vremena, Fond za naknadu oduzete imovine, je preuzeo sve te baze i preuzeo kompletnu evidenciju vođenja postupaka i na kraju sve ono što je bilo potrebno za uređivanje tih odnosa. Sve ono što se događalo u tom periodu, otplata u konvertibilnim devizama, ono što je i kolegica Mrak-Taritaš spomenula, postojali su omjeri što je i koliko pripadalo gradovima, a koliko samoj državi. Od 97' godine, su zapravo počeli postupci otplate za, iz stare devizne štednje, odnosno izdate su obveznice koje su tada u tim prvim zakonskim rješenjima bile, da se obveznice, dakle nije se moglo sve isplatiti najedanput, nego je postojala obveza da od 97' se one otplaćuju u 10 polugodišnjih obroka, međutim, normalno, kako i do 2000. je, da bi se 2000. zapravo promijenio kompletno taj odnos, promijenio se zakon na način da se isplata obavljala u 40 polugodišnjih obroka i anuitetskih kupona. Od ukupne vrijednosti stanova, 55% odlazi u državni proračun, a 45% ostaje jedinicama lokalne samouprave. Upravo ovo što je spomenuto od tih 45% jedinice lokalne samouprave su trebale u pravilu rješavati sva socijalna, potrebe socijalnih stanova i rješavanje imovinsko pravnih odnosa u slučaju kada su se sporovi događali. Država i državni proračun je kroz Ministarstvo graditeljstva kojemu smo uplaćivali ta sredstva su rješavali po slovu zakona onako kako je strogo namjenski bilo i sve ostale, dakle potrebe koje su, kao što je … [[Govornik se ne razumije.]] i slično. Ono što je Fond za naknadu oduzete imovine radio i radi, dakle osim evidencije naplate i svih ostalih poslova, znamo da je u obuhvatu poslova imao i obvezu isplaćivati naknade u novcu i obveznicama, temeljem pravomoćnih rješenja o naknadi. Isto tako, od nadležnih ureda državne uprave, prema odredbama zakona, za vrijeme, o naknadu imovine oduzete, za vrijeme Jugoslavenske komunističke vladavine, isplaćivati prijašnjem vlasniku, osim toga, Fond je imao obvezu i prodaje nacionaliziranih i konfisciranih stanova, nositeljima stanarskih prava, odnosno zaštićenim najmoprimcima, pod uvjetima i na način propisan Zakonom o naknadi za oduzetu imovinu. Moramo reći da je prema podacima koje je Fond dao, da je u tom razdoblju od 97' do 2016. sklopljeno preko 21 tisuću ugovora, dakle nacionaliziranih i konfisciranih stanova, od toga je 8 tisuća i 381 ugovor su sklopljeni na obračun otplatu, a od čega je preko 4 tisuće i 900 se odnosi samo na Grad Zagreb. Od 97' do 2013. vrijednosti sklopljenih ugovora bila je preko 970 milijuna kuna. Fond je isto tako sudjelovao u svojstvu stranke u svim postupcima, u upravnim postupcima, koje se vode pri sudovima, dakle bio je i tužitelj ili tuženik i izdavao je te globalne obveznice RH, čime se zapravo nadoknađivalo sve ono što je trebalo se isplatiti u prethodnom razdoblju. Isto tako, Fond sudjeluju u provođenju ugovora između Svete stolice i RH, u gospodarskim pitanjima i ono što je važno da zaista sada kada je veliki dio samih postupaka završen i kada je prema predviđenom planu, ovi anuitetski kuponi su trebali biti isplaćeni zadnji do 1.1.2019. sada nakon analize koju je napravilo Ministarstvo financija, Fond, zaista na ovaj način je ostvario većinu svojih zadataka, gdje je Fond u 2016. ostvario preko 158 milijuna kuna prihoda i isto toliko rashoda, s tim da je višak ostvaren od 86 tisuća kuna i imao je ono što treba reći u 2015. bezuvjetno mišljenje Državnog ureda za reviziju. Fond je zapošljavao 31 zaposlenika, i najznačajniji troškova su rashodi za ugovorne kazne i naknade štete, koje su iznosile preko 148 milijuna i 900, a odnosile su se na naknadu u novcu i obveznica od preko 146 milijuna kuna, te naknadu Katoličkoj crkvi za oduzete stanove u iznosu od 2,3 milijuna kuna. Sami troškovi zaposlenika su bili, činili su 4,4% ukupnih rashoda i puno niži su bili materijalni troškovi. Dakle, u cilju naprijed spomenutog nacionalnog programa, smatramo da Ministarstvo financija je temeljem svih analiza zaista procijenilo da na ovaj način činimo kvalitetniju, efikasniju i racionalniju javnu upravu te je nakon odredbi zakona koji kaže da se preuzimaju zaposlenici i imovina, prava, obveze i pismohrana te financijska sredstva da Ministarstvo financija zaista preuzme takav fond i rasporedi zaposlenike na način kako bi ta nova ustrojstvena jedinica mogla što kvalitetnije obavljati i nastaviti posao koji je fond kvalitetno radio. I evo u ime Kluba zastupnika HDZ-a nadam se da ćemo ovakav zakon i usvojiti. Hvala lijepo.
Nije bilo replika. Iduća rasprava bi trebala biti pojedinačna rasprava kolege Mire Bulja, ali budući da nije u sabornici on gubi pravo na raspravu i prelazimo zato na završno obraćanje u ime predlagatelja državni tajni Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani saborske zastupnice i saborski zastupnici. Najprije doista želim zahvaliti na podršci i vrlo konkretnim i korektnim primjedbama i sugestijama koje ćemo svakako uvažiti u izradi konačnog prijedloga zakona, a jednako tako i korisnom savjetu vezano za drugi zakon koji je s ovim usko vezan, a to je Zakon o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine. Ono što samo kratko želim naglasiti, gospodin Lalovac je legitimno postavio nekakva pitanja vezana za buduće poslove fonda, do kada će oni postojati, da li postoje trenutno itd., dakle naravno fond i dalje obavlja značajan dio poslova, međutim ti poslovi jenjavaju i njihov intenzitet se smanjuje. Vidjeli smo da je u 2016. godini sklopljeno svega 15 ugovora o prodaji stanova. Zaprimljenih pravomoćnih rješenja kojima je utvrđena naknada za ovlaštenike naknada u 2016. je bio nešto veći, međutim ti poslovi jenjavaju. Fond obavlja poslove povezane sa upravnim i sudskim postupcima, vođenjem obveznica i obvezničkih udjela, međutim ti poslovi će prestati više-manje sredinom 2019. godine jer zadnji anuitet dospijeva u srpnju 2019. godine. Poslovi vezano za otplatu stanova naravno u tijeku je još otplata oko 7,5 tisuća stanova, međutim i ti poslovi će u naredne dvije, tri godine biti značajno smanjeni. Ono što je važno i što sam naglasio tijekom svoje uvodne rasprave jest da ljudi iz fonda imaju značajna iskustva u području komplementarnom upravljanju javnim dugom. Dakle fond je samostalan izdavatelj globalne obveznice, do sada ih je bilo pet i imaju iskustva u pripremi i izdavanju obveznica, vođenju obvezničkih udjela, praćenju naplate obveza po kreditima, suradnji sa središnjim … depozitarnim društvom itd. S druge strane Ministarstvo financija u svojoj nadležnosti ima poslove upravljanja javnim dugom i upravo ti poslovi u idućim godinama moraju dobiti na značaju. Ministarstvo financija je kao što sam rekao donijelo odnosno … Strategiju upravljanja javnim dugom, ali je slijedom nje i kroz brojne druge dokumente naše ali i Europske komisije i drugih institucija se naglašava jačanje značaja upravljanja javnim dugom u okviru Ministarstva financija. Dakle slijedom izmjene Uredbe o unutarnjem ustrojstvu poslovi upravljanja javnim dugom su dignuti na razinu uprave i ono što Ministarstvo financija želi jest i mora svakako, daljnje ojačat Upravu za upravljanje javnim dugom i upravo tu vidimo dobru sinergiju ljudi koji sada postoje u fondu, koji imaju određena znanja i iskustva, a potreba za njim će u okviru fonda prestati za oko dvije godine, iskoristiti te potencijale, iskoristiti ta znanja, pripojiti ih Ministarstvu financija i dati im prostor da ta znanja i iskustva primjene upravo u upravljanju javnim dugom. Dakle, cilj je povećati učinkovitost i integriranost sličnih i identičnih poslova koji danas postoje u različitim tijelima državne uprave. Evo to je ono što želim naglasiti. Kao što sam rekao uvažit ćemo ono što smo čuli danas ovdje i doći vrlo brzo sa konačnim prijedlogom zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prelazimo sada na glasovanje po raspravljenim točkama. Prvo je Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za naknadu oduzete imovine, prvo čitanje, P.Z. br. 123. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o prestanku važenja zakona o Fondu za naknadu oduzete imovine i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 126 glasova za, 1 suzdržan donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Kolege zastupnici, zastupnice. Danas na dnevnom redu imamo Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem sklopljenih u RH. Taj zakon je nastao kao posljedica ugroze građana s ciljem da ih se zaštiti te da se zaštiti njihova imovina, narušeni javni i ustavnopravni poredak. Težnja javnog i ustavnopravnog poretka je kada se ništetnošću naruši da se zakonodavnim putem kada je to potrebno ili putem sudova i drugih državnih institucija i tijela uspostavi. Upravo radi zaštite javnog i ustavnopravnog poretka i zaštite prava i vrijednosti zajamčenih Ustavom i zakonima RH radi zaštite i ostvarenja prava hrvatskih državljana zajamčenih Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Deklaracijom o pravima čovjeka i građanina sa ciljem reguliranja prava i obveza sudionika u pravnom prometu, građana, OPG-a i obrtnika sa prebivalištem i boravištem u RH te pravnih osoba sa sjedištem u RH te drugim sudionika sa pravnim osobama sa sjedištem izvan RH koji su na teritoriju RH neovlašteno obavljali djelatnost kreditnog poslovanja bez dozvole HNB-a iz članka 33 stavka 1. i 2., Zakona o bankama i Zakona o financijskim institucijama. Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, Ministarstva financija, Trgovačkog suda i drugih državnih tijela bez čije dozvole nije dopušteno kreditno poslovanje u smislu Zakona o bankama i Zakona o financijskim institucijama. Ovim zakonom se uređuju određeni kreditni i drugi odnosi nastali među takvim sudionicima. Jednakost i ravnopravnost svih sudionika pravnog posla obveznog odnosa utvrđeno Ustavom definirana je člankom 16. Zakona o obveznim odnosima koje regulira da su sudionici obveznog odnosa fizičke i pravne osobe. Kada god je to moguće i opravdano zakoni se donose radi njihove univerzalne primjene tj. u odnosu na sve sudionike. Ovaj slučaj je upravo takav. Određeni neovlašteni vjerovnici sa međunarodnim obilježjem iskoristili su pravne praznine i nespremnost države da se mjerodavnost samo zaštiti te su putem također neovlaštenih posrednika sivim upadom u devizni sustav u desetak godina svoga djelovanja napravili paralelni financijski sustav. Nakon što su razotkriveni prestali su sa tom ilegalnom kreditnom djelatnošću međutim iza svega ostale su izrazito složene posljedice u sudbenom, pravosudnom, socijalnom, financijskom sustavu te u drugim segmentima društva i države. Onima koji su štetu već pretrpjeli potrebno je omogućiti pravni okvir kako bi se zadovoljila tražena pravda i omogućila zaštita od strane hrvatskih institucija. Sve političke strukture i sva državna tijela nečinjenjem i indolencijom su ugrozile pravni poredak a građane ostavili nezaštićenom lovinom lihvara i prevaranata. Bitno je za reći da ovo nije politički ili stranački zakon nego se radi o zakonu namijenjenom za zaštitu građana. Problem sa štedno kreditnim zadrugama koje nisu imale dozvolu od nadležnih institucija za poslovanjem provlači se iz 7. saziva Sabora u 8. i sada u 9. saziv Sabora. Kreditne zadruge na scenu stupaju 2000. godine kada su počele nuditi ljudima kredite. Predstavnici zadruga nisu provjeravali kreditnu sposobnost što je uobičajena praksa kod svih financijskih institucija koje izdaju kredite, takva odredba je utvrđena i u Zakonu o potrošačkom kreditiranju, članak 8. Postavlja se ključno pitanje iz kojeg razloga to nisu radili. Kada bi svakoj kreditnoj instituciji temeljni cilj trebao biti naplata svojih potraživanja a ovdje se iz navedenog može zaključiti da su glavni motivi takvog poslovanja bili uzurpacija imovine i nekretnina prvenstveno onih uz more koji imaju veliku vrijednost. Na početku su kamate bile jedno 2% a s vremenom dolazi do nagle uzlazne tendencije te se kamate povećavaju i do 10%. Neinformiranje dužnika koji su uglavnom bili nezaposleni je stavljanje noge pred slijepca pogotovo kada znamo da takve kreditne institucije nisu uopće imale pravo poslovati u RH. Strategija poslovanja štedno-kreditnih zadruga bila je fokusirana na hrvatske otoke poput Raba, Hvala, Paga, Korčule itd., pa na otoku Rabu čak imamo i 10% od ukupnog broja stanovnika da je uzelo kredite od spornih štedionica. Same zadruge su priznale da ima oko 3 tisuće ugovora sa hrvatskim građanima iako mi smatramo da se radi o puno većem broju. U praksi radilo se o jednostranim obrascima ugovora iz Austrije koji su potpisivani u Hrvatskoj, novac je nošen u vrećama preko hrvatske granice a jako malo ljudi je dobilo uplate na bankovni račun. Takvi ugovori i jednostrani obrasci su protivni i direktivi Vijeća Europe 93-13/EEZ. Mnogi dužnici nisu niti dobili cijeli iznos kredita a terete se za cijeli iznos. Do sada je provedeno preko 500 deložacija čime je uništen velik broj obitelji uz čak 10-ak suicida. Mogli smo svjedočiti čak i jučer o jednoj deložaciji ovdje u Zagrebu u režiji od strane istih kreditnih zadruga. Veliki broj ljudi zbog financijskih problema je obolio i bilo kakve demografske politike gube smisao kada su hrvatski građani u dužničkom ropstvu kredita. Krediti zadruga ugovarali su se putem posrednika koji su za reketarenje i lihvarenje hrvatskih građana dobivali provizije od samih direktora kreditnih ureda. Neki posrednici su dobivali čak 30% od ukupnog iznosa kredita. Stvoren je paralelni, ilegalni devizni sustav kojeg su HNB, HANFA, Porezna uprava i DORH propustile uočiti, iskontrolirati i poduzeti kompatibilne mjere. Država je porezno oštećena za ogromni novac, djelatnici, direktori zadruga i njihovi suradnici su na području RH osnivali trgovačka društva putem kojih su kupovali nekretnine korisnika kredita koje su završile na držabama jer su znali u trenutku odobrenja kredita da korisnici kredita uopće niti nisu kreditno sposobni te neće u praksi moći vratiti te kredite. Ugovorene kamate bile su iznimno visoke, po dvostruko više od zakonskih zateznih kamata, u Republici Austriji, a korisnici kredita nisu dobili uopće otplatni plan niti su im nikada uručeni opći uvjeti poslovanja koji se prvi puta pojavljuju tek u sudskim postupcima. Vršena je gotovinska cash isplata u Austriji, a novci su ilegalno ulazili u Hrvatsku i nemoguće je bilo kontrolirati te tokove novca. I zbog nepoznatih formula za uvećanje glavnica i proračunavanje kamata te drugih podataka do kojih korisnici kredita nisu mogli doći, kredite u praksi nije bilo moguće otplatiti. Svrha donošenja ovog zakona je od višestrukog gospodarskog značaja, eliminirat će se sivi paralelni financijski sustav, odgoditi ili obustaviti ovrhe, a odgovorni za ništetne obvezno-pravne poslove, dobit će veliku opomenu da se po Hrvatskoj više ne može raditi ilegalno. Provedbom nezakonitih i ilegalnih akata, iseljavanjem građana iz njihovih domova bez da građani imaju potrebnu pravnu i ustavnu zaštitu u okvirima zakona i Ustava RH, direktno se krše ljudska prava i slobode zajamčene Ustavom RH, Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava, Deklaracijom o pravima čovjeka. Evo apeliram također na sve saborske zastupnike, da podrže ovaj prijedlog zakona jer ovaj prijedlog zakona je zaista namijenjen zaštiti građana koji su oštećeni od strane kreditnih zadruga. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Škiboli. Dvije su replike, prvi je uvaženi kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Škibola, pratio sam vašu raspravu i postavit ću vam jedno pitanje. Naime, kolega Aleksić i ja smo na ovaj zakon dali jedan amandman. Tim amandmanom u skladu sa uredbom EU-a, tzv. Uredba Rim I, o mjerodavnom pravu na ugovorne obveze, predvidjeli smo primjenu ovog zakona i na one potrošačke ugovore, naglašavam potrošačke ugovore kako se ne bi stvarale dvojbe da se to odnosi i na trgovačke ugovore koje su sklapale pravne osobe sa kreditorima koji su sklopljeni možda izvan granica RH, ali su sklopljeni kao posljedica djelovanja vjerovnika na teritoriju RH. Dakle, da razjasnimo. Ako je primjerice poljski državljanin u poljskoj banci uzeo kredit za kupnju vikendice u Hrvatskoj, ovaj se zakon na njega ne odnosi zato što se poljska banka nije reklamirala u Hrvatskoj. Ispričavam se, ne zakon, nego amandman. Poljska banka se nije reklamirala u Hrvatskoj niti je imala svoje posrednike, niti je imala svoje agente koji su ovdje vabili dužnike. Međutim, kreditne zadruge jesu. I one su dolazile ovdje, ovdje su ljude vukle za rukav a mnogi su ugovore u konačnici sklopili izvan granica RH. Ukoliko se ovaj amandman ne prihvati, jedan susjed koji se zadužio kod iste zadruge a solemniziraju je ugovor u Hrvatskoj će moći ga primijeniti i moći će se osloboditi okova, drugi susjed koji je otputova u Klagenfurt recimo, za sklapanje ugovora, neće. S obzirom na navedeno, nisam čuo vaš očitovanje. Molim vas da se kao predlagatelj očitujete da li prihvaćate amandman koji su podnijeli kolega Aleksić i ja. Hvala vam lijepa.
Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Grbin, što se tiče očitovanja o amandmanu, očitovat ćemo se u petak, kada bude glasanje o samom amandmanu, ali u kontekstu ove teme koje ste potaknuli, htio bi vas uputiti na nedavno rješenje Ustavnog suda koje kaže „Predmetni pravni poslovi sklapanju ugovora o kreditu, sklapani su na području Republike Hrvatske, pred hrvatskim javnim bilježnikom. Vjerovnik odnosno kreditni posrednik u Republici Hrvatskoj je profesionalno obavljao bankovne poslove, poslove davanja kredita. Dakle na predmetni pravni posao primjenjuju se odredbe hrvatskih propisao, odnosno hrvatski propisi određuju valjanost takvih ugovora o kreditu.“ Propisima Republike Hrvatske određeno je da vjerovnik odnosno kreditni posrednik mora imati odobrenje za pružanje usluga potrošačkog kreditiranja izdano od nadležnog tijela. Smisao takve odredbe je zaštita domaćeg bankovnog tržišta i njegovih poslova u cilju sprečavanja nesigurnog financijskog poslovanja i nestabilnosti domaćeg bankovnog tržišta. U pravo u ovom rješenju Ustavnog suda, odnosi se na vašu primjedbu, tj. na samu repliku. Hvala.
Druga replika uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Škibola, u jednom trenutku ste bili kontradiktorni, rekli ste da su kreditne institucije obavljale svoju djelatnost u RH neovlašteno i spomenuli ste nebrigu i nespremnost države a danas zapravo vidimo prijedlog ovog zakona u Hrvatskom saboru ovoga Zakona o ništetnosti ugovora u Hrvatskom saboru. Dakle, država jest institucija koja se brine posebice o ugroženim građanima, ugroženim kategorijama u našem društvu, i ja i svi mi imamo ovdje empatiju prema tim ljudima, međutim niste govorili o samim korisnicima, pa i samo korisnici su vajda trebali znati zbog javnosti je to dobro reći, i oni su trebali znati da nisu bili kreditno sposobni, da su te kredite dobivali uz kamatu od koliko ja znam, 2 ili 3% i to je također činjenica. Međutim, jedno pitanje za vas. Što kad je riječ o recimo ovršenim građanima, i što kada je ta ovršna nekretnina prodana? Što u tom trenutku, što će se dogoditi? Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Škibola.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Kolega Bačić prvo pitanje je bilo vezano za to da li su ugovori bili u Hrvatskoj ili Austriji koliko sam shvatio. Znači, uglavnom ugovori su bili potpisivani u Hrvatskoj. To znači da ako se puštalo kreditnim zadrugama da kreditiraju hrvatske građane, a te kreditne zadruge nisu imale relevantne dozvole, to znači da država kao regulator nije bila efikasna. Tako da ne možemo mi svaljivati odgovornost na građane. Normalno da oni imaju osobnu odgovornost, ali ta njihova osobna odgovornost što su oni potpisivali te kredite vjerujte da su oni to platili. Zaista su to platili jer živjeti u tim mukama i u tom strahu da vam svaki dan može doći policija pred kuću i deložirati vas to nikako nije ugodno. Evo ne mogu se još sjetiti tko je bio dio vašeg, vezano za ovršene građane. Znači, tamo u zakonu je regulirano da za one ljude di su zadruge već, jel' da deložirale građane i ovršile nekretninu, ako je nekretnina prodana nekoj trećoj osobi kada se utvrdi na sudu da je ugovor ništetan nekretnina se neće moći vratiti jer je jel' da već prodana trećoj osobi. Međutim, morat će se financijski obeštetiti oštečenika po tržišnoj vrijednosti koja nije bila utvrđena na javnoj dražbi nego prije same javne dražbe. Hvala.
Hvala. Sada ćemo vidjeti žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Pa bih onda zamolio dodatno obrazloženje predstavnika Vlade, državnog tajnika u Ministarstvu pravosuđa uvaženog Kristiana Turkalja. Izvolite.
Poštovani zastupnici, na Prijedlog zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem sklopljenim u RH s konačnim prijedlogom zakona, dakle navedeni zakon, donošenje navedenog zakona Vlada RH prihvaća, podržava. Ona podržava znači ovo što je predložio zastupnik da se utvrdi ništetnost ugovora o kreditu sa međunarodnim obilježjem sklopljenih u RH a koje su sklopljene od strane neovlaštenih vjerovnika, odnosno vjerovnika koji su se u RH nezakonito bavili kreditiranjem kao djelatnošću, odnosno za takvu djelatnost nisu imali potrebna odobrenja nadležnih tijela, a niti su u RH imali sjedište, prebivalište ili poslovnicu. Navedeno smatramo bitnim budući da je potrebno građane zaštititi od neovlaštenih vjerovnika. No, kako bi se i pravno i nomotehnički dodatno unaprijedio kvaliteta teksta, Vlada RH je predložila 11 amandmana. U prvom amandmanu, dakle predlaže se promjena naziva samog zakona, da on bolje odgovara sadržaju zakonskog teksta, pa se kaže da bi zakon trebao glasiti Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu sa Međunarodnim obilježjima sklopljen u RH sa neovlaštenim vjerovnikom. Drugim amandmanom se jasno propisuje na što se primjenjuje zakon, proširuje se ujedno polje primjene i na druge pravne poslove javno-bilježničke akte sklopljene u RH između dužnika i neovlaštenog vjerovnika koji su nastali kao posljedica ili se temelje na ugovoru o kreditu s međunarodnim obilježjem. U amandmanu, u trećem amandmanu, dakle definiramo pojmove koje smo smatrali nužnim da se definiraju. To su pojmovi dužnika, neovlaštenog vjerovnika i ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem. Što se tiče amandmana od 4. do 7. oni su prvenstveno pravno-nomotehnička poboljšanja teksta. Zatim amandman broj 8. On propisuje posljedice ništetnosti tako da se na posljedice ništetnosti iz ovog zakona na odgovarajući način primjenjuju odredbe o posljedicama ništetnosti ugovora prema zakonu kojim se uređuju obvezni odnosi. Onda amandman broj 9. U amandmanu broj 9. također pravno i nomotehnički uređujemo članak 8. Amandman 10. propisuje da su ugovori o kreditu sa međunarodnim obilježjem sklopljeni do dana stupanja na snagu ovog Zakona o RH između dužnika i neovlaštenih vjerovnika ništetni. I navodimo da je navedena odredba bila nužna jer se cilj nije mogao postići na drugi način. I konačno imamo amandman broj 11. koji uređuje stupanje na snagu na nomotehnički kvalitetniji način. Eto, zahvaljujem se.
Zahvaljujem državnom tajniku Kristianu Turkalju. Nije bilo replika, pa prelazimo onda na raspravu po klubovima. Prvi je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e kolega Goran Aleksić. Vidim da je Ivan Pernar nakon njega. Ili ćete sami, ne znam. Ne vidim kolegu Pernara.
Hvala poštovani predsjedniče. Dakle, ispred nas je prijedlog zakona koji se nadam da će biti donesen konsenzusom, da nitko neće biti protiv toga zakona, jer se tim zakonom štite građani koji su oštećeni djelovanjem, nezakonitim djelovanjem stranih zadruga u RH. Te zadruge nisu bile ovlaštene davati kredite u RH. Njihovi posrednici nisu bili ovlašteni djelovati na način na koji su djelovali. U vrijeme dok su djelovali, država nije ništa učinila da to spriječi, pa vjerujem da i zbog toga, što možda nije imala dovoljna ni saznanja o tome. Često se govorilo kako je HNB to trebala spriječiti, ovaj put, moram reći da HNB, uistinu to nije mogla spriječiti, jer HNB ima ingerenciju samo na legalnim institucijama, a ne na ilegalnim. Ilegalnim institucijama bave se neki drugi organi a ne HNB. Međutim, važno je da to rješenje konačno imamo na stolu i važno je da to rješenje konačno i donesemo. Ne znam koliko vam je poznato, ali udruga iz koje ja dolazim, Udruga franak je ustvari prva koja je započela s guranjem ideje da se to riješi da se to konačno zaustavi. Pa se moramo prisjetiti Zakona o izmjenama i dopunama, Zakona o potrošačkom kreditiranju, gdje je istodobno sa odredbama o konverziji CHF kredita riješen naizgled i problem stranih zadruga. Međutim, na sudovima se dogodio problem, sudovi su tumačili da se glava 4B Zakon o potrošačkom kreditiranju ne primjenjuje retroaktivno pa stoga nisu, takve ugovore, gdje su se tužitelji pozivali na tu glavu 4B, nisu takve ugovore proglašavali ništetnim, smatrajući da se te odredbe zakona odnose samo na ugovore koji su sklapani nakon donošenje zakona, što onda u stvari predstavlja određeni nonsens, jer nakon donošenje toga zakona, takvih ugovora više uopće niti bilo. Pa sam ja upravo ovdje u Saboru pokušavao lobirati kod svih zastupnika, da se ta glava 4B izmjeni na način da bude retroaktivna i da se primjenjuje na sve ugovore o kreditu, bez obzira na to koliki je iznos ugovoren u određenom ugovoru o kreditu. I išlo je to u nekom smjeru, međutim, nisam uspio doći do kraja. Između ostalog Zakon o potrošačkom kreditiranju govori samo o fizičkim osobama, ne govori o pravnim osobama i dogodila se situacija koja se dogodila, Marin Škibola je pokazao da je vješt političar i uspio je progurati to rješenje, da se ono donese i ja sam jako zadovoljan da je do toga došlo i drago mi je da je do toga došlo i osobno ću podržati taj zakon i vjerujem da će ga podržati i svi ostali zastupnici. Kolega Grbin i ja predložili smo jedan amandman na temelju uredbe koja je obvezujuća za RH. Taj amandman koji smo mi predložili, čak da se i ne prihvati, obvezujući je za RH, međutim bolje je prihvatiti i staviti takve odredbe u zakon, jer kada se nešto stavi u zakon ono je puno vidljivije, puno očiglednije i u tom slučaju se ne postavlja pitanja gdje to piše. Piše u hrvatskome zakonu. Što se tim amandman rješava? Rješava se jedna vrlo jednostavna situacija, koja može komplicirana. Na sudu će biti potrebno dokazati da je određeni ugovor sklopljen u RH. Moguće je da sud ne prihvati argumentaciju tužitelja, jer je činjenica da se tu svašta događalo. Ugovor je mogao potpisati predsjednik uprave zadruge, npr. u Austriji, a tužitelj koji je digao kredit, mogao je potpisati u RH. Zatim se događalo da je novac podignut u Austriji pa je prenesen u Hrvatsku, da je solemniziran u Hrvatskoj, a možda je solemniziran i u Austriji. Amandman je vrlo jednostavan. On govori o tome, da ukoliko je neka zadruga, imala svoje posrednike koji su nelegalno djelovali u RH i koji su, baš kako je kolega Grbin rekao, vabili dužnike da ugovore takve kredite, neće se postavljati pitanje, gdje je ugovor ugovoren, nego će automatski činjenicom da su ti posrednici vabili dužnike da potpisuju takve ugovore u RH, automatski će tom činjenicom postati jasno, da takav ugovor jest ništetan, da se takav ugovor nije smijo sklapati i da takav ugovor jednostavno ne vrijedi. I neće biti potrebe dokazivati gdje je on sklopljen. Biti će potrebno samo dokazati da je neki posrednik vabio tog konkretnog tužitelja da on ugovori svoj ugovor sa određenom zadrugom. I zbog toga je taj amandman vrlo bitan i vrlo potreban i u razgovoru sa nekoliko odvjetnika koji zastupaju tužitelje u takvim situacijama, oni su mi čak rekli, da je velika šansa ako se takva odredba ne uglavi u zakon, da veliki broj dužnika neće dočekati pravdu. Ja tim odvjetnicima vjerujem, jer oni dugo rade na tom problemu. Što se tiče, onog pitanja koji je postavljano gospodinu Škiboli u vezi sa onim dužnicima koji su već ovršeni i čiji je pravni posao već završio, nažalost, pravni poslovi koji su završeni, ne mogu biti dio toga zakona. Takva je odluka Ustavnog suda i kada je ocjenjivao ustavnost konverzije, gdje je on jasno rekao kakva retroaktivnost je dopuštena u određenim pravnim poslovima. Ako neki pravni posao još uvijek traje, onda se na njega smije primijeniti zakon. Ako je neki pravni posao završio, zakon se više na takav pravni posao ne može primijeniti. Dakle, oni ovršenici, koji su već ovršeni, svoje pravo moći će zahtijevati na sudovima na druge načine. I oni će se moći pozivati na ovu ništetnost, ali na način, da kažu evo vidite gospodine suče, moj susjed je isto takav kredit imao i njegov kredit je ništetan, njegov ugovor je ništetan, zbog toga jer je zakon na njega primijenjen. Na mene taj zakon nije primijenjen zato jer je moj pravni posao završio, ali isto tako biste vi gospodine suče trebali takav ugovor ništetnim i u skladu sa posljedicama ništetnosti dosuditi ono što ja tražim. Evo to će otprilike tako izgledati i žao mi je što su mnogi ljudi već ovršeni, žao mi je što su mnogi ljudi već deložirani, žao mije što je taj zakon došao relativno kasno za mnoge ljude, ali dobro je da je došao na dnevni red i sada i ja apeliram na sve zastupnike da glasaju za taj zakon. Apeliram na predlagatelja da prihvati amandman kolege Grbina i mene i želim dužnicima koji su podnijeli takve kredite sreću u njihovoj budućnosti i da uspiju u svojim nastojanjima da konačno zaustave nepoštenje koje traje prema njima već godinama. Prepuštam govornicu kolegi Peranru.
Hvala vam.
Uvažene dame i gospodo. U slučaju ovih kredita koje su davali neovlašteni vjerovnici bez dozvole HNB-a pojavljuje se jedan problem. naime, što se događa? Vjerovnik RBA zadruga npr. predosjeća da bi moglo u budućnosti doći do toga da ugovor bude proglašen ništetnim i što RBA po tom radi? RBA po brzinskim mjerama gura nekretninu na dražbu, na silu, na brzinu i prodaje tu nekretninu svojoj sestrinskoj firmi. Znači npr. u Motovunu odnosno kako se to mjesto pored Motovuna zvalo Brkač je firma ta Raiffeisen zadruga prodala na dražbi u ovršnom postupku nekretninu firmi koja se zove R.B.U. Nekretnine, a koja je vlasnik ista ta Raiffeisen zadruga. I šta se događa? Iako su recimo iste osobe te koje rade i u RBA zadruzi i u firmi R.B.U. nekretnine iako se u biti radi o istoj pravnoj osobi samo je ona pravno razdvojena, dolazimo do toga da čak i da se proglasi ugovor ništetnim te firme kćeri će nastaviti deložirati te ljude. zamislite koji je to paradoks. Znači mi dovedemo zakon čiji je cilj zaštita ovršenika od ilegalnih zadruga, a ilegalne zadruge putem firmi kćeri i nakon proglašenja ništetnosti nastavljaju s deložacijama. I zbog toga sam ja u ime kluba Živog zida predložio jedan amandman koji glasi sljedeće, on kaže da ukoliko je nekretnina već prodana na dražbi da se ne može deložirati ovršenik sve dok, pazite misao, sve dok se ne utvrdi jeli ugovor o kreditu prvotni bio ništetan ili nije. Ako je bio ništetan mora se vratiti nekretnina nazad ovršeniku. Sada neko će reći ok to nije pošteno možda gledajte, kupovali ste nekretnine na dražbama znali ste da su RBA zadruge odnosno ti neovlašteni vjerovnici poslovali na mutan način pa samim time i imovina koju ste stekli u takvim pravnim poslovima ne može biti sveta krava. Jer ovdje se pokušava implicirati tobože pravni posao je završen. Šta to znači za čovjeka kojeg čega deložacija, recimo za gospodina Milanovića koji je glasao za SDP iz Brkača? Njega ovaj zakon čak i da nije bio neki dan deložiran opet ga ne bi spasio. Znači mi smo predložili amandman da ukoliko je prodana nekretnina na dražbi neovlaštenog vjerovnika da se zaustavlja proces iseljenja, tj. da se ne može ovršenika deložirati sve dok se ne utvrdi jeli ugovor ništetan ili nije. Ukoliko se naša odredba ne prihvati, doći će do toga da će se zapravo deložacije sve nastaviti u praksi, znači deložacije firma R.B.U. Nekretnine i dalje će deložirati ljude, a upisali su se već na stotine nekretnina. I sada što ćete vi reći? Vi ćete rekli je Pernar ako kao ako se proglasi ništetnim njima će se vratiti novac. A znate što će se dogoditi, da sam ja ilegalna tj. zadruga RBA koja je poslovala bez odobrenja HNB-a što bi ja napravio, evo najbanalnije rješenje. Svoja potraživanja znači kredite koji mi se vraćaju prebacim na drugu osobu, kažem ustupi mi ih. Vi danas možete ustupiti svoja potraživanja drugome, a obveze sve ostanu na meni. I vi možete imati situaciju da te RBA zadruge postanu firme duhovi bez ikakve imovine, bez ikakvog kapitala i onda ovršenik se kao može naplatiti nazad od njih ali u suštini samo u teoriji jer u praksi te pravne osobe će biti bez ikakvog kapitala i neće se moći naplatiti. Drugim riječima, pojeo vuk magare. I to je scenarij koji nas čeka ukoliko se ne prihvati naš amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo četiri replike, tri su za kolegu Aleksića, jedna za kolegu Pernara. Pa krećemo, prvi je uvaženi kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Aleksiću. Tijekom rasprave govorili ste o amandmanu kojeg ste vi i ja podnijeli o razlozima koje stoje iza toga i zbog čega mislite da bi ga trebalo usvojiti. Međutim prije vaše rasprave ja sam replicirao kolegi Škiboli tražeći od njega da se kao predlagatelj očituje da li je suglasan sa takvim amandmanom i on je vezano uz tu repliku citirao jednu odluku Ustavnog suda. Međutim meni se osobno čini da se ta odluka ne odnosi na naš amandman zato što se u toj odluci govori o ugovorima koji su sklopljeni u RH, o tome uopće nema sporan, oni su obuhvaćeni ovim zakonom. A vi i ja smo s druge strane podnijeli amandman koji govori o ugovorima koji nisu sklopljeni u RH ali se na temelju europskog međunarodnog privatnog prava na njih zato što su potrošački ugovori, zato što je vjerovnik imao poslovnu aktivnost na teritoriju RH treba primijeniti pravo RH. E sad, budući da očito kod predlagatelja i ljudi s kojima surađuje prilikom donošenja ovog zakona postoje dvojbe oko toga bi li trebao prihvatiti ovaj amandman ili ne a imajući u vidu i ono što ste vi govorili tijekom sve rasprave molim vas za mišljenje da li smatrate da bi s obzirom na takvo očitovanje … i ja i dalje trebali inzistirati na prihvaćanju ovoga amandmana. Hvala vam.
Odgovor na repliku kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvaženi kolega Grbin slažem se s vama i svako trebamo i dalje inzistirati da se taj amandman usvoji jer ono što piše u odluci Ustavnoga suda nema baš veze sa našim amandmanom jer odluka Ustavnog suda govori samo o ugovorima koji su sklopljeni u RH. A problem nastaje ukoliko na sudu netko pokušava dokazati da je on sklopio ugovor u RH međutim sud će imati npr. mišljenje da nije sklopljen ugovor u RH zbog toga što je potpisan od strane predsjednika uprave zadruge npr. u Austriji. Pa će on reći, žao mi je ali on je sklopljen u Austriji. Dakle ta odluka Ustavnog suda je dobra ali ona nema veze sa našim amandmanom i naš amandman ustvari širi prava naših potrošača, naglašavam potrošača, ne pravnih osoba i nema razloga da se taj amandman ne prihvati. Zahvaljujem.
Druga replika uvaženi kolega Felak.
Štovani gospodine predsjedniče. Kolega Aleksić, ja u osnovi podržavam ovaj zakon i to sam rekao i na Odboru za financije, no ima dosta i pitanja vezano uz ovaj zakon. Stalno se govori da je netko vabio građane na to da uzmu kredite. Pa gledajte, stalno se nude krediti, istina, tvrdite i ja vam vjerujem da ove kreditne zadruge nisu bile ovlaštenje za poslovanje na hrvatskom tržištu ali u konačnici su ipak ti građani odlučivali da li će uzeti kredit. Jasno da je bilo prihvatljivije uzeti kredit uz 2, 3% kamate nego od kreditnih institucija koje su registrirane u RH gdje su krediti bili znatno viši. I to se događalo čitav niz godina, desetak godina. Ja ne mogu vjerovati da institucije države nisu znale da se to događa i očigledno je netko smatrao da je to na neki način legalno. Postavlja se i čitav niz ovih pitanja da li su krediti sklapani u Hrvatskoj, koliko u Hrvatskoj, sami ste to sada rekli, koliko eventualno u Austriji, da li mi ovim našim zakonom možemo nešto osporiti ako je naš građanin sklopio kredit u Austriji kod štedno-kreditne zadruge koje i danas posluju u Austriji, tako nam je barem predočeno na sjednici Odbora. Tako da se bojim da ne dođemo u jedan problem, ovdje se govori da Hrvatska država neće imati nikakve obaveze po ovom zakonu a ja se bojim da će Hrvatska država donošenjem ovog zakona preuzeti određene obaveze i da će oni koji su davali kredite a to su te štedno-kreditne zadruge imati mogućnost na osnovu ovog zakona potraživati svoja prava od strane Hrvatske države. Ja se nadam da tako nije pošto i u ovih 11 amandmana koje je predložila Vlada ja vjerujem da će ovaj zakon ipak biti donesen, da će ići na korist svim građanima ali da se ne dovedemo u poziciju da onda država vraća nešto što su građani dobili. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvaženi kolega, vidite radi se o tome da su oni uistinu vabili građane, oni nisu smjeli to raditi u RH kao što nije legalno prodavati drogu, tako nije legalno niti nuditi kredite ako nemate za to dopuštenje. I druga stvar, prava potrošača su nešto veća nego prava pravnih osoba, daleko veća ustvari. Naime, onaj tko nudi kredite, on mora upozoriti potrošača na rizike koji iz toga kredita na njega proizlaze. Ovakve kreditne institucije koje ne rade legalno to nisu radile. A što se tiče kamata 2, 3%-tna boda, pa ja sam vidio kredite sa 8%, 9% kamatnih bodova, dakle ne samo 2,3%, ja takve nisam vidio 2, 3% nego sam vidio baš sa 8%, 7%, 6%, znači nisu bile niske kamatne stope nego se radi o tome da ti ljudi nisu bili kreditno sposobni. Dakle kreditne institucije u RH ne smiju davati kredite onome tko nije kreditno sposoban. A ovi su naprotiv vabili ljude i davali im kredite iako ljudi nisu bili kreditno sposobni. Potrošači prije svega nisu obavezni znati o tome što je to kreditna sposobnost nego su to obavezne kreditne institucije. I upravo zbog toga što kreditne institucije koje su legalne institucije imaju pravila ponašanja one ispituju kreditnu sposobnost dužnika koji dižu kredite. I one neće dati kredit onome tko nije kreditno sposoban. Dakle upravo i u tome leži kriminal da su te institucije davale kredite ljudima koji nisu bili kreditno sposobni. Zahvaljujem.
Idući je na redu sa svojom replikom uvaženi kolega Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Aleksić, dignuo sam repliku na vašu konstataciju i mogu se s njom složiti da svi dobri zakoni dolaze pomalo kasno ili prekasno jer već ima puno oštećenih ljudi. I sam sam par puta u Hrvatskom saboru predlagao zakone koji su bili, ispravili su nepravde ali su došli kasno i ima puno oštećenih ljudi. Ono što sam htio dodati na vaše izlaganje je da je interesantna ta žuta institucija o kojoj mi raspravljamo kako ima visoku kreativnost i ambicija baviti se sa svime i svačime. Naime, javnosti je manje poznato da se ta institucija odnosno jedno njihovo dijete bavili i dokupom mirovine i to neovlašteno zato što u Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima nigdje nema upisano, bilo je pokušaja da se to upiše, da se ta mirovinska osiguravaju društva mogu baviti dokupom mirovine. I oni su to radili na jedan način da su to nudili neograničene dokupe mirovina, da su to primili kao dokup mirovine, a plasirali kao treći mirovinski stup, znači radili su svojevrsnu poreznu prijevaru, odnosno poreznu utaju i sve ove godine nikom ništa. Umjesto njih da su na neki način nadrapali, nadrapao je onaj koji se time bavio legalno a o tom ćemo raspravljati ovdje u ovom Saboru, onih 3 tisuće 850 građana RH koji su se odlučili na dokup mirovine a nisu imali drugog izbora ili to ili ništa i na kraju su oštećeni za te svoje iznose. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvaženi kolega Hrelja, kreditne institucije u RH koje su legalne, također na svaki mogući način pokušavaju izbjeći ono što u zakonu nije točno propisano. Pa imamo tako činjenicu da su te kreditne institucije između ostalih i ova žuta o kojoj govorite, tijekom ere CHF kredita iznijele iz RH ukupno 7 i pol milijardi kuna ekstra profita kroz van bilancu, kroz derivate, tih 7 i pol milijardi kuna je ustvari trošak konverzije jer to je ta razlika tečaja, ali tih 7 i pol milijardi kuna banke majke, nisu izgubile. To su izgubile domaće banke jer to je završilo na kraju bankama majkama i to bez ijedne kune poreza, jedne jedine kune poreza. I sad se još njima na tih 7 i pol milijardi kuna dopustilo da imaju oprost poreza na dobit. Naravno, to se moralo napraviti jer država je morala na neki način kad je osiguravala konverziju CHF kredita, morala je na neki način i bankama dati nekakvu olakšicu i to je u redu. Ali ne smijemo zaboraviti ipak činjenicu da banke na svaki mogući način pokušavaju zaraditi ekstra profit koji nije legalan. Nažalost, ovo sa derivatima je legalno, ali nije moralno. Nije moralno uzeti ljudima 7 i pol milijardi kuna, uzet državu 7 i pol milijardi kuna i ne naplatiti na to porez. Druga stvar koja je kriminalna i koja je dokaza u kolektivnom sudskom sporu su bile nezakonite kamatne stope. Banke su kroz nezakonito povećanje kamatnih stopa zaradile oko 10 milijardi kuna. Tih 10 milijardi kuna građani mogu dobiti na sudu ali nažalost, sudovi su spori. Zato sam ja pripremio zakon za vraćanje preplaćenih kamata koji ste i vi potpisali kao podršku. Zahvaljujem na tome.
Hvala. I sad imamo jednu repliku uvaženog kolege Škibole upućenu kolegi Pernaru. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Evo htio sam samo Pernaru replicirati u smislu ovoga što je govorio da bi se moglo desit da se deložacije nastave dok se ne utvrdi da je ugovor bio ništetan. Članak 6. amandmana Vlade koji smo jel da, skupa dogovorili, kaže da podstavak 1. kaže „ ako se radi ostvarena tražbine iz ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima u smislu ovog zakona, vodi ovršni postupak protiv dužnika koji je podigao tužbu radi utvrđenja ništetnosti ugovora o kreditu ili utvrđenja ništetnosti javno bilježničkog akta utemeljenog na ništetnom ugovoru sud će na prijedlog dužnika, odgoditi ovrhu do pravomoćnog okončanja postupka radi utvrđenja ništetnosti, ne ispitujući poslije drugim zakonima propisanih pretpostavki o odgodi ovrhe na prijedlog ovršenika.“ To znači da neće se događati da dok se utvrđuje, jel da, ništetnost da se ovršni postupak vodi nego točno, tek kada je da, ako ovršenik tj., oštećenik preda prijedlog za obustavljanjem ovrhe, do utvrđenja ništetnosti, ovrha će se obustaviti do utvrđenja ništetnosti, tako da itekako smo na te stvari pazili. A što se tiče treće osobe, ako je već nekretnina predana nekoj trećoj osobi, onda se ne može ta treća osoba uključivati u sve to skupa i ne možemo trećoj osobi uzimati nekretninu jer ona nije bila uopće sudionik tih jel da, niti ilegalnih pravnih radnji, niti ičega drugoga, tako da, to je definirano člankom 7. di kaže „svako ugovorna strana dužna je vratiti drugoj sve ono što je primila na temelju ništetnog ugovora, a ako to nije moguće ili ako se narav onoga što je ispunjeno protivi vraćanju, ima se dati odgovarajuća naknada u novcu prema cijenama u vrijeme donošenja sudske odluke.“
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala. Kolega Škibola, vi ste spominjali treće osobe. Evo ja ću vam iz tog razloga navesti primjer jedne treće osobe. Znači, firma RBU Nekretnine d.o.o., registrirana u Burle 7, Medulin, njen vlasnik stopostotni je Reiffeisen bank… [[Govornik se ne razumije.]] Austrija. Članovi uprave su tri Austrijanca… [[Govornik se ne razumije.]] O čemu se radi? Radi se o tome da te treće osobe kao koje nisu pojma imale su u biti itekako dobro znale o čemu se radi, jer su ubiti ovrhovoditelj, znači i RBA zadruga i firma RBU Nekretnine u suštini ista pravna osoba, odnosno oni su formalno pravne, dvije pravne osobe… [[Govornik se ne razumije.]] ali de facto su ista ekipa odnosno ista družina i ako vas deložira RBU Nekretnine, kao da vas deložira RBA i obratno, to hoću reći. I mene zanima, suštinsko pitanje. Što ako je već prodano trećoj osobi? Npr. firmi RBU Nekretnine. Dal će firma RBU nekretnine moći deložirati ovršenika usprkos tome što sa RBA zadrugom kredit u budućnosti će biti recimo proglašen ništetnim. Mislim da trenutni zakon nedovoljno jasno definira taj dio i da će jednostavno po principu što nije kako se to ono kaže, što nije izričito napisano će se moći zaobilaziti, odnosno reći će se gledaj to je bila rupa u zakonu. I upravo zato da bi se izbjegla mogućnost tzv. rupe u zakonu ja sam htio da se izričito jasno da do znanja da u takvim situacijama ovrha nije moguća, tj. deložacija. Hvala.
Prelazimo na iduću raspravu Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista i uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo na početku ću odmah reći da će klub MOST-a podržati ovaj zakonski prijedlog jer svaka inicijativa koja ide u smjeru pomoći onima koji su najugroženiji je dobro došla. Isto tako, osobno sam stava da treba podržati amandman kolege Aleksića i Grbina. Ali naravno, klub MOST-a će još razmotriti zajedno sa amandmanom koji je predložio i kolega Pernar. Naime, činjenica je, to je ovdje više puta spomenuto da su određeni vjerovnici neovlašteni iskoristili pravne praznine, te su preko svojih neovlaštenih posrednika sklapale kreditne odnose, ugovore o kreditima i to na taj način što je upozorio kolega Aleksić čak da su često puta sklapali sa onim ljudima koji nisu imali kreditnu sposobnost bilo na način da su ih mamili ili su ljudi bili u toj situaciji da dalje ne mogu dobiti kredit, pa su ovaj kredit koji im je bio ponuđen i dostupan prihvatili. Ono što želim upozoriti unatoč tome što ćemo podržati ovaj zakonski prijedlogu u prijedlogu je navedeno kako ovaj zakon će sanirati i znatno umanjiti nastale neželjene posljedice prema najmanje 100 tisuća građana. Mi moramo biti vrlo oprezni, ono što svakako ovdje u ovom Visokom domu ne smijemo raditi ulijevati ljudima nadu za nešto što možda u praksi neće biti provedivo, a na to su kolege upozoravali. Naime, imamo i praksu sudova do sad, na to je upozoreno u ovom zakonskom prijedlogu i piše da ovaj prijedlog zakona otklanja svaku dvojbu u pogledu ništetnosti ugovora sklopljenog od strane neovlaštenog vjerovnika s međunarodnim obilježjem i da je takav ugovor ništetan. Međutim, prošlo je dosta vremena, uvođenje retroaktivne primjene iz gore navedenih odredaba ovog prijedloga zakona uređeno je iz naročito opravdanih razloga jer su sporni ugovori sklapani u periodu od 2000. do 2010. godine. Dakle, prošlo je znatan tok vremena i sad je pitanje ovdje spominjato i što je sa nekretninama koje su prodane trećoj osobi, što će se u tom slučaju poduzimati. I u tom smislu smatramo i da je članak 7. zapravo najproblematičniji, jer u njemu je definirano ovi odnosi o kojima se govori. A ja ću pročitati obrazloženje. Naročito značajne posljedice u cilju ostvarenja pravne sigurnosti i uspostave vladavine prava propisane su člankom 7. ovoga prijedloga zakona. Ugovaratelj koji je kriv za sklapanje ništetnog ugovora razmjerno pravičnoj obvezan je vratiti stvari u stanje koje je prethodilo sklapanju ništetnog ugovora, a naročito ovisno o tome u kojoj fazi jeste ovršni postupak u koji su se upustili ili je ovršni postupak okončan. Zaključna strana koja nije kriva za sklapanje ništetnog ugovora morala bi dobiti zadovoljštinu i osjećaj pravne sigurnosti i osjećaj uspostavljene vladavine prava zajamčeni Ustavom. Međutim u članku 7. stavak 2. kaže: „Ugovaratelj koji nije kriv za sklapanje ništetnog ugovora dužan je drugom ugovaratelju koji je kriv za sklapanje ništetnog ugovora vratiti ukupno primljeni iznos na kojeg se ne obračunava kamata.“ I sad se postavlja pitanje zapravo ako je u trenutku i sklapanja ovakvog jednog ugovora ništetnog kako će uopće biti moguće da taj čovjek sad u ovom trenutku ili pravna osoba vrati taj novac koji je dobio u onom trenutku ako je već i tad bio kreditno nesposoban. I na kraju zaključio bih samo sa jednim razmišljanjem koje je kolega Aleksić otvorio. Znači, riječ je o proteku vremena, riječ je o mnogim fazama koje su nastupile, a zapravo se postavlja logično pitanje koje nije ni pravno. Kako nešto što je nezakonito počelo može biti u bilo kojoj fazi zakonito. Ono što vjerojatno u zakon se ne može ugraditi, a trebalo bi o tom razmišljati kad nešto počiva na nezakonitim temeljima jednostavno to treba poništiti i to bi bio konačni sud. Međutim, kolega Aleksić je upozorio da to tako neće ići, da one stvari koje su u postupku, u proceduri će se morati nastaviti onim tempom kojim su započete. I u tom smislu zapravo još jedanput želim upozoriti da moramo biti vrlo oprezni da ljudima ne bi dali nadu koja neće onda biti u praksi ispunjena. Evo u svakom slučaju klub MOST-a će podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala vam lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Žagar, Ustavni sud je dao jednostavno takvu odluku, Ustavni sud je odlučio na temelju EU prava, jer to je EU pravo koje mi moramo poštivati da pravni poslovi koji traju mogu bit, na njih se može primjenjivati zakon a pravni poslovi koji su završeni na njih se više zakon primijeniti ne može. To je tako, to su pravila igre koja mi moramo poštivati. Kada ne bismo poštivali takva pravila igre, onda bi Ustavni sud proglasio takvu jednu odredbu neustavnom i onda bi to palo na Ustavnom sudu i nema smisla unaprijed propisivati nešto što neće proći na Ustavnom sudu. Ako već imamo pravorijek Ustavnog suda moramo ga poštivati, a on je u skladu sa EU pravom, kažem. O tome se radi. Međutim, to ne sprječava ljude koji su oštećeni bilo kakvim postupanjem bilo kojih nepoštenih sudionika u pravnom prometu u RH da na sudu pokušaju dokazati da je njihov ugovor ništetan od početka. A jedan ovakav zakon će im u tome biti svakako pomoć. I sudovi bi mogli unatoč tome što se zakon ne primjenjuje na pravni posao koji je završen primijeniti logiku da ako je nešto bilo ništetno za onoga koji još uvijek ima takav ugovor, onda je ništetno i za onoga koji takav ugovor više nema. To meni govori moja logika, moja pravna logika. Nisam pravnik ali svi mi moramo biti na neki način pravnici jer zakoni vrijede za nas sve. Dakle, iako nismo pravnici, moramo čitati zakone, moramo ih razumijevati i moramo ih primjenjivati logičkim načinom i teološkim načinom. Jer strogo ograničeno gledanje zakona nije dobro. Sve zakone treba promatrati teološki, dakle, treba ih promatrati u duhu zakona, a ne birokratski, ograničeno i isključivo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Aleksić i ja tako smatram. Postoje ljudi koji imaju više znanja nego stručne spreme. A često puta to izvire iz toga što se služe elementarnom logikom. Dakle, ovdje je logika jasna i tu se s vama slažem. Ako je nešto nezakonito, ovdje se spominje u zakonu, prijedlogu zakona, da je kriv vjerovnik koji je sklapao takve ugovore. Ali ovdje se ne spominje, netko je to rekao, krive su institucije, kriva je država koja je dopustila to. I to je zapravo problem. Ujedinio koristim priliku da čestitam i kolegi Škiboli na ovom prijedlogu, sam sam bio potpisnik ove inicijative. I duboko vjerujem i nadam se da ćemo uspjeti ovo što ste vi rekli, da će ovaj zakonski prijedlog pomoći tim ljudima, da koriste sva sredstva koja su im na raspolaganju, da bi na kraju krajeva zaštitili svoja osnovna ljudska prava. Hvala.
Hvala lijepa. Prije nego što dam riječ dalje, htio bi sam vam skrenuti pozornost, da su na galeriji trenutno djeca članova dječjih foruma saveza društva Naša djeca Hrvatske, sa članovima saveza, pa ih srdačno pozdravljamo … [[Pljesak.]] Kako ste obavješteni putem Klubova zastupnika, danas će se održati 12 susret dječjih foruma sa zastupnicima u Hrvatskom saboru, pa molim one koji imaju mogućnost da se u 12,00 sati u dvorani Josipa Šokčevića, odnosno u maloj vijećnici uključe u ovaj program susreta, da čuju poruke koje nam djeca, članovi dječjih foruma donose. Ponekad je dobro saslušati i poruke mladih, odnosno djece. Sada ćemo se vratiti na točku o kojoj je bila rasprava. I sada će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala vam lijepa uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo ja želim nešto reći o Prijedlogu zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem sklopljenih u RH u ime kluba HDZ-a. Mislim da je potrebno možda i u raspravi reći kako smo uopće došli da raspravljamo znači o ovako jednom zakonu danas ovdje u Hrvatskom saboru. Mislim da je kroz raspravu važno istaknuti i probleme koji su se pojavljivali u proteklim vremenima i koji bi se mogli pojavljivati u budućnosti. Kada bi se susreli znači sa odnosima koje smo imali između financijskih institucija koje nisu imale licencu za poslovanje a plasirali su kredite na području RH. Želim nešto reći i zašto mi u klubu HDZ-a podupiremo donošenje ovog zakona i što je Vlada uz zastupnika koji je napisao osnovni nacrt predložila kroz svoje amandmane da bi taj zakon imao jednu jasnu strukturu i da bi ga mogli u Saboru donijeti kao jedan novi dio u pravnom sustavu RH. Ono što svakako želim reći na početku da mi ne želimo niti suditi niti arbitrirati danas ovdje u sabornici što nismo radili ni prije u smislu tko je u pravu, tko je u krivu u tim odnosima, tko je bolje ili gore prošao, mislim da je to zadatak svih nas kao zastupnika nego da zaista jasno raspravimo sve odredbe zakona koji bi trebao konačno riješiti ono čemu smo težili u proteklom vremenu. A to je da se utvrdi na neki način legalnost ili nelegalnost posla koji se događa u prošlosti a koji bi se možda mogao dogoditi i u budućnosti. Jer ja danas neću naravno imenovati nikoga niti države, niti banke jer i sam zakon jasno govori da toga i ne treba biti. Ja ću u svom uvodu samo pročitati jedan izvadak nekolicine dužnika, svjedoka, od njih stotine koji su se obraćali u proteklim godinama hrvatskim institucijama i tražili su zaštitu države i tih institucija. Tražili su ono osnovno a o tome smo puno raspravljali u ovoj sabornici da se upravo utvrdi legalnost ili nelegalnost posla koji se dešavao u tom financijskom odnosu vjerovnik i dužnik sa međunarodnim ugovorom, tj. ugovorom koji ima međunarodno obilježje. Pa evo samo citati od nekih svjedoka koji su podnosili kaznene prijave policiji, koji su dolazili u državno odvjetništvo, koji su iznosili to vrlo često i javno pa da steknemo određeni dojam zašto je ovaj zakon potreban. Citiram: Pojedine ugovore o kreditu samo su potpisani, pojedini su potpisani i pečatirani. A kod nekih ne postoji niti potpis niti pečat. Po dolasku posrednika koji je primao proviziju sa ugovorima o kreditu, korisnik kredita iste je potpisivao bilo kod posrednika u njegovom uredu, bilo kod odvjetnika u uredu, bilo u samom javno bilježničkom uredu bilo u ugostiteljskom objektu, kafić, restoran i sl. Po izvršenoj uknjižbi tereta i zadobivanja vlasničkog lista sa upisanim teretom, korisnik kredita pozvan je u drugu državu kako bi zaprimio novac na ime kredit. Mnogi dužnici naknado su saznavali da im se umjesto jedne nekretnine i zemljišta ispod te nekretnine koja se davala kao zalog ili hipoteka kreditu, da se netko uknjižio na čitav zk uložak koji je nekad brojio i 20 nekretnina. Znači uknjižio se na sve. Prilikom dolaska u tu drugu državu, dolazi do isplata na način da se u zasebnoj prostoriji isplaćuje na ruke iznos kredita umanjen za posredničku proviziju bankara i posrednika. Isplate pojedinih kredita u manjem postotku su vršene isplatom na račun u RH, a dio se isplaćivao gotovinom u RH na način da su predmetni iznos na ime kreditnog iznosa u RH unosili u torbama posrednici ili djelatnici banaka. Također je bilo slučajeva u kojem su pojedini odvjetnički uredi zaprimali dokumentaciju za kredit, te potom iznos kredita isplaćivali u svojim uredima kada su pozivali korisnike kredita da pristupi u njihov ured radi isplate. O ovakvim ponašanjima, vjerujem da se danas mogu prepoznati mnogi dužnici koji su sa međunarodnim vjerovnicima sklapali određene financijske odnose. Kako su se vršila plaćanja rata kredita? Plaćanjem rata kredita u hrvatskim odvjetničkim uredima, primanjem od strane odvjetnika, gotovinske uplate na ime rata kredita. Plaćanjem na ruke posrednicima, bilo u nekretninama korisnika samih kredita bilo u raznim ugostiteljskim objektima. Plaćanjem izravno zaposlenicima banaka, direktorima ili samo službenicima banke prilikom njihovo dolaska u RH. Plaćanjem uplatom u drugoj državi kod njihovih poslovnih banaka ili posrednicima i djelatnicima banke bilo u uredima posrednika, bilo u ugostiteljskim i inim objektima. Plaćanjem u samoj banci, davatelja kredita u drugoj državi ili plaćanjem preko računa banke davatelja kredita u RH. Upravo ovakvo ponašanje rezultiralo je brojnim sudskim tužbama. Na ovakva svjedočenja sudovi u RH reagirali su na način na koji su oni smatrali da je to najpravednije. Međutim, očito da to nije funkcioniralo kako treba jer sudovi očito nisu ulazili u dubinu zakonskih odredbi poglavito u odredbe članka 28. stavaka 4. Zakona o deviznom poslovanju koji je bio na snazi do 2011. godine kada je do toga dana gotovo 95% svih ugovora o kreditu bilo potpisano ili uknjiženo u zemljišnim knjigama, a već je bio pokrenut dobar dio ovrha. Tada sudovi proglašavaju da ništetnosti nema, tj. da ona ne postoji. Nakon toga reagirala je HNB. Jasno je izdala dokument iz kojeg je vidljivo da pravne osobe sa sjedištem u drugoj državi ne sve, nego samo neke, o kojima se najviše govorilo u ovoj sabornici ali i u javnosti, nikada nisu imale niti su zatražile dozvolu da obavljanje poslovanja tj. za obavljanje djelatnosti na području RH. Koja problematika se tu u takvim odnosima tu pojavila? Pravne osobe sa sjedištem u drugoj državi za obavljanje svoga poslovanja u RH nisu ishodovale potrebnu dozvolu te su putem mreže posrednika obavljale poslovnu djelatnost plasiranja kredita i to kako zakon navodi, neposrednog pružanja usluga a koje je bilo zabranjeno do ulaska RH u EU. Iako postoji obveza na ime plaćanja poreza i drugih davanja i ste obveze nisu vršene. Ili možda jesu. Iako postoji odredba zakona o obveznu nadležnost sudišta u RH zbog statusa nekretnine, koja se nalazi u RH, i samog stvarnog prava koje je nastalo sklapanjem ugovora o kreditu, sudovi su se oglasili nenadležnim jer smatraju da treba primjenjivati austrijsko pravo. Iako postoji opasnost od gubitka nekretnine i nestanka teško nadoknadive odnosno nenadoknadive štete, sudovi odbijaju prijedloge za odgodu ovrha iako postoji priloženi dokazi kojima se jasno upućuje na ništetnost pravnog posla. Samim time, iz samog ovršnog postupka, navodeći da šteta nije dokazana, kao i da nekretnina za stanovanje ne predstavlja socijalnu kategoriju odnosno kategoriju nužnu za stanovanje. I onda ono najgore što se njima svima dešavalo, postojanje obračuna kamata koje ne prati točan izračun već predstavlja kamatu na kamatu spajajući ugovornu kamatu, ugovornu zateznu, kao i zakonsko zateznu kamatu na iznos duga bez ikakvog smanjenja uplaćenih iznosa te slijedom istog, u praski kod dužnika proizlazi iz obračuna kamate i glavnice da dužnik nakon više godina ništa nije podmirio. Pitanje se mnoga na taj način otvaraju, a i nama se otvara pitanje da li RH u vremenu u kojem živimo u 21. stoljeću, koja je članica EU-a, smije ili može gledati na ove stvari a da ne reagira? Ulaskom u EU, 01. 07. 2013. godine, nestali su razlozi za neke od ovih svjedočanstava. Ali su se kao i u slučaju Franak, ostali su kao nasljeđe nepošteni i nepravedni odnosi između banaka i njihovih klijenata i zato Vlada RH kao i u slučaju Franak, reagira i prihvaća prijedlog zakona kojeg je predložio jedan zastupnik u Hrvatskom saboru i popravlja isti sa svojim amandmanima. Ona jasna poruka koja se želi poslati prijedlogom ovoga zakona jest i banke i dužnici na hrvatskim sudovima moraju imati jednaki tretman i jednaku polaznu poziciju ne ulazeći u svaki slučaj pojedinačno. Što je ponuđeno kao rješenje kroz prijedlog ovog zakona, kroz amandmane Vlade. Kao prvo Vlada smatra da ovaj problem treba riješiti sveobuhvatno, da treba riješiti pravnu situaciju u kojoj je vjerovnik, kreditor neovlašteno i bez odobrenja valjanog za obavljanje takve djelatnosti plasirao kredite. Izmijenila je zbog toga i sam naziv zakona. Vlada određuje na što se sve zakon odnosi. Na ugovor koji postaje ništetan ili na ostale poslove sklapane u svrhu ostvarenja tog ugovora. Propisuje se i jasno tumačenja što to znače pojmovi dužnik, neovlašteni vjerovnika, ugovor s međunarodnim obilježjem. Propisuje se kada je ugovor ništetan, a kada je ugovor u cijelosti realiziran jasno se daje do znanja da ništetnost nije nastupila. Propisuje se i kada je javno-bilježnički akt ništetan. Propisuje se način obustave ovrhe, a to bi išlo nakon pravomoćnosti presude potvrđenosti ništetnosti ugovora ili javno-bilježničkog akta. Propisuje se i to da podizanjem tužbe za utvrđenje ništetnosti ugovora sa međunarodnim obilježjem počinje razdoblje u kojem nema mogućnosti ovrhe i za predmete u kojima je ovrha veću određenoj fazi primjene. Propisuje se da je ugovorna strana dužna vratiti sve ono što je dobila na dan potpisivanja. Presudom o ništetnosti vraća se glavnica bez kamata. Ukoliko to ne učini dužna je ispoštovati potpisani ugovor sa kamatom. Propisuje se i da dužnik može pokrenuti sudski postupak pred sudovima u državi svoga prebivališta. Propisuje se i povratni učinak odredbi zakona od dana sklapanja ugovora s međunarodnim obilježjem. Povratni učinak je dozvoljen radi jednakopravnosti, odnosno jednakog statusa ugovora koji su potpisani do zakona i koji će možda biti potpisani poslije donošenja ovog zakona. Želim ovdje reći i ono što je već danas rekao kolega Aleksić zašto je važan konsenzus? Kada smo donosili izmjene Zakona o potrošačkom kreditiranju i kada se rješavalo pitanje konverzije franaka dijelom i pitanje ovih kredita koji tada nisu jasno riješene kroz odredbe tih izmjena, jasno je iskazano zajedništvo prepoznavanja rješavanja problema hrvatskih građana. Naknadne potvrde sudova pokazuju da je takav posao i takav zakon koji je donesen jednoglasno i konsenzusom bio je snažan akt. Zašto HDZ podupire donošenje ovog zakona? Rekao sam dodatno i po prvi puta unosimo u pravni sustav jedan zakon koji treba riješiti dilemu koja se pojavljivala godinama. Želimo jednake pozicije i banaka i dužnika pred sudovima RH. HDZ jasno slijedi svoju poziciju i kad je bio u oporbi i kad je sada na vlasti ponudio je u suradnji sa zastupnikom određena rješenja koja trebaju biti dio onog i našeg predizbornog obećanja koji smo jasno dali, da želimo riješiti probleme upravo ovakve naravi. Mislim da više nije potrebno da imamo dovoljno ili previše dana ispred sebe da sjedimo i gledamo na ovakav jedan problem, već da jednostavno donošenjem ovog zakona pokušamo dodatno urediti naš pravni sustav i uvesti određenu dozu sigurnosti i među naše mlade obitelji, među one koji imaju određene probleme, koji žive s time svaki dan. Ono što želimo još jasno reći, donošenjem ovog zakona ništa nije riješeno. Nitko ne može ili nema pravo očekivati da je stupanje na snagu ovog zakona sve riješeno. Tek tada počinju mogućnosti koje treba iskoristiti dužnici, ali i banke ako smatraju da su u pravu i da je njihova pozicija ovim zakonom možda došla u drugačiji položaj. Mislim da će svatko za sebe od tih dužnika koji su prošli sve ovo što su prošli u proteklom razdoblju razmisliti i ponuditi svoja rješenja temeljem dokumentacije koju ima, temeljem iskustava kojih ima i da ćemo jednostavno konačno krenuti sa rješavanjem tog problema s obzirom da određene institucije od kojih smo to očekivali u proteklom vremenu nisu se jasno izjasnile na mnoge molbe koje su pred njih postavljene. Mislim da smo evo i ovim načinom i na ovaj način pokazali da znamo slušati svoje građane, da ova Vlada ima kapacitet i snagu da se uhvati u koštac sa mnogim problemima i da ćemo primjenom ovog zakona konačno krenuti rješavati jedan problem koji se pojavljuje već jedan duži niz godina. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa evo kolega Borić, rekli ste u samom početku da je cilj ovog zakona utvrditi, citiram: „Cilj je utvrditi legalnost ili ilegalnost posla.“ Ako je posao bio ilegalan što je onda sa ljudima koji su već izgubili nekretnine? Upravo iz tog razloga ja ću vam navesti jedan drugi primjer. Primjer kaže sljedeće. Kaže čovjek ovako: „Ako kupite ukradeni auto iz druge ruke gubite auto. Kako to ne vrijedi za nekretnine dobivene na osnovu odnosno osnovi nelegalnog rada? Kaže krađa je primjer nelegalnog rada. Znači isto i ovi ugovori sklapani bez odobrenja HNB-a su isto primjer nelegalnog rada, odnosno nelegalnog posla, pravnog. E sad, netko će reći, da kaže Pernar jesu, ali kao pa stvar je već gotova, nekretnine su već prodane na dražbi. O.k. Prodane su na dražbi, međutim ja postavljam pitanje jedno suštinsko da li je u trenutku kad je bila dražba postojala zabilježba da postoji spor i da postoji tužba za utvrđenje ništetnosti? Jest. To vam je kao da recimo ja na prijevaru upišem vlasništvo na nekretninu od recimo hajmo reći kolege Lalovca hipotetski na neku prevaru se upišem kao vlasnik i onda prodam njegovu nekretninu. Je li sad taj novi kupac, jel' to njegova nekretnina? Ja smatram da nije. I zbog toga sam predao amandman još jedan koji glasi sljedeće. On kaže ovako. Ukoliko je nekretnina već prodana na dražbi trećoj osobi a ugovor, znači o kreditu naknado proglašen ništetni, sud mora naložiti brisanje novog vlasnika i vraćanje vlasništva prvotnom vlasniku kojem je nekretnina oduzeta na osnovu ništetnog ugovora. To je suštinska stvar [[Upadica Rainer: Hvala.]] jer. Hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolega Pernar, zasigurno da će biti situacija koju ste i vi naveli, koja će se danas ćuti tokom rasprave, neke su riješene kroz amandmane Vlade, kada govorimo o ništetnosti ili ništetnosti ako je pravni posao završio, znači nema ništetnosti, ako smo konzumirali cjelokupni ugovor, za te ugovore ovaj zakon nema velike pomoći. Dali će se dogoditi to, da li će predlagati, gospodin zastupnik ili Vlada prihvatiti jedan od tih amandman, ja vam to danas ovdje u ovoj raspravi ne mogu reći, jer je to pitanje koje će se svakako razmotriti do dana kada će se glasovati o ovom prijedlogu zakona.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine Borić, vi ste u vašoj raspravi spomenuli da podržavate ovaj zakon, kao što podržavaju velika većina ili vjerujem gotovo svi zastupnici u Hrvatskom saboru, ali ovdje si moramo postaviti jedno pitanje, koje je vrlo ozbiljno i koje moramo izanalizirati kako se takve stvari ne bi dešavale u budućnosti. Kako je moguće da netko zadruga, organizacija, firma, bilo šta, upadne u platni sustav Hrvatske sa preko 2 milijarde kuna, podjeli preko 3 tisuće kredita, napravi shemu, gdje, evo sad smo ćuli, mnogi od tih kredita, su kao potpisani, isplaćeni vani, a u biti su ovdje odrađivali cijeli posao u Hrvatskoj, novac je donošen ovdje. Kako je moguće da država to predvidi i da dopusti da se na neki način na našim građanima vrši jedna nelegalna djelatnost koja završava sa poraznim podacima. Znači, kada vidimo preko 3 tisuće tih kredita, a ima ih sigurno i više nego šta je ovdje navedeno, i kada vidimo koliko je ovrha i sa kojim su iznosima ljudi ostajali bez vrijednih nekretnina i kada vidimo na koji se područje RH skoncentrirala ta aktivnost, u biti sada retroaktivno nam sve biva jasno. Znači, to je po meni vrlo jedna priča koja je išla za time da se vrlo vjerojatno opere dio novca iz Austrije na našim nekretninama. Kako je moguće, da 10 ili 5 ili 6 ili 7 godina država ne reagira, HNB ne reagira, nitko de facto ne reagira, dok se, ne ne gospodine Babiću, nije bitno sad ovdje čak ni tko je bio na vlasti. Nemojte podlijegati najnižim stranačkim strastima. Nebitno je tko je bio na vlasti. Bitno je da vidimo kako je došlo do toga i da se to više nikad ne dešava. To je ono šta je bitno. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Maras, mi smo imali isti slučaj s pričom o kreditima o francima i tada su se postavljala pitanja, kako je moguće da su ljudi ili korisnici ili dužnici sklapali takve ugovore, zašto je to bilo dozvoljeno i naravno, Vlada u kojoj ste i vi bili ministar i kolega do vas reagirala je i pokušala je riješiti problem kada je on eskalirao. Ovaj problem je došao u fazu da on isto eskalira sada, možda najjače nego u bilo kojem razdoblju do sada. I Vlada, kažem, uz prijedlog jednog zastupnika pokušava normiranjem doći do određenih rješenja koje bi trebali biti garancija samo jedne stvari. A to je, da se konačno utvrdi što je bilo legalno ili nelegalno u tom odnosu ili poslovanju koje je teklo od početka, ne znam 2000. godine pa sve do tamo 2011., 2012. godine. Imamo naslijeđe kao problem i mislim da sam jasno objasnio zašto taj problem moramo riješiti. To traže građani, to smo obećali i to mislim da ćemo podržati svi danas, svi klubovi i da će se kroz moguće i neke druge amandmane možda još više to doraditi kako bi se maknule sve moguće sumnje. Naravno da će banke i dalje imati sve svojem mogućnosti da ili osporavaju zakon ili da traže određene ocjenu ustavnosti ili da postupaju po onome što one misle da trebaju, ali osobno, ja osobno mislim da je ovo konačno jedna pozicija koja na sudu danas može i dužniku i vjerovniku pomoći. Ne trebamo unaprijed reći jedan je u boljoj ili goroj poziciji od drugog, nego to će reći hrvatski sudovi temeljem odredbe ovog zakona i tužbi koje će se podnositi ili neće a onda će se utvrđivati tko je i za što kriv, ili je krivo radio ili nije ništa krivo radio.
Hvala lijepa. Slijedeća replika uvaženog zastupnik Ante Babića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Borić, rekli ste da ne želite arbitrirati glede ovoga zakona i da je intencija bila da se zapravo utvrdi legalnost ili nelegalnost ovih rani u poslovnom procesu i da su podnošene kaznene prijave da su utvrđene prijevare, prijevare nisu samo kod nas. Prijevare se svugdje događaju, HNB je i tada reagirao i rekao da nisu imali dozvolu za poslovanje. Možda su sudovi trebali drugačije reagirati, preispitati zapravo prirodu tih sklopljenih ugovora. Ja se vrlo dobro sjećam 2015. godine i zbog toga sam to i možda rekao, upadica je bila gospodin, kolegi Marasu, sjećam se 2015. godine kada smo donosili one izmjene i dopune ovog Zakona o potrošačkom kreditiranju, kada ste vi u nekoliko navrata govorili o tome, jer je veliki broj tih korisnika bio sa otoka Raba, kada su se tražile stanke, bilo je i zastupničko pitanje, zapravo gotovo svakodnevno ste upozoravali na ovaj problem vezano sa kreditiranjem. Naravno, svi mi imamo empatiju prema tim ljudima i jako je teško i tužno gledati kada gledamo deložacije, zapravo ono što su ljudi stjecali cijeli svoj život nestane im preko noći i sigurno je da to nije dobro i da to nije pravedno. A ono što želim reći, a to je da recimo takvih ugovora nije bilo u Slavoniji, takvih ugovora nije bilo u Lici, nije bilo u Imotskome, dakle te su nekretnine bile neatraktivne tim ljudima iz RBA zadruge, već su upravo događale u Istri, događale su se na otocima ondje gdje su bile atraktivne nekretnine. Želim također reći da su i oni koji su bili u tom poslovnom procesu dakle i građani su suodgovorni za takve kredite, dobiti to sa 2%, ne biti kreditno sposoban, tada znali su ili su trebali pretpostaviti da su mogli ulaziti u takav poslovni odnos vrlo rizičan, a to znači da ih i neznanje od toga ne oslobađa od odgovornosti. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Borića.
Hvala lijepo. Kolega Babić, ja jesam zaista govorio kao i drugi naši kolege tada u tom vremenu jer smo prolazili put od toga da smo svjedočili kroz razne presude da su sudovi najprije su se proglašavali nenadležnim za opće rješavanje tog pitanja, pa su donosili presude u kojima su proglašavali nadležnost austrijskih ili sudova drugih država za ta pitanja, pa kada se izmijenio zakon 2015. konačno su se počeli proglašavati nadležnim za ta pitanja i sada kroz ovaj prijedlog zakona mislim da pitanje nadležnosti uopće više neće biti upitno. Sada će se u pravnom sustavu pojaviti novost i mislim da ta novost konačno daje jednake šanse i banci ili kreditnim institucijama i dužnicima koji imaju ovakve ugovore s međunarodnim obilježjem. I tu kažem ne treba uopće dolaziti u raspravu ni mi danas u Saboru niti da mi govorimo tko je više ili manje kriv jer svatko za sebe će najbolje procijeniti da li je tada mogao ili nije mogao kao i banka. Da li je ona smjela ili nije smjela davati ne znam kredit od milijun eura odokativnom ili nekakvom svojom vrstom procjene nekretnine ako već nije bilo drugih mogućnosti da se osiguraju potraživanja i naravno da su sa svakim takvim poslovanjem i oni sami došli u određeni problem. Mislim da ćemo mi kroz našu raspravu danas jasno raščistiti što je namjera Vlade i predlagatelja, što nudimo kao rješenja i što mogu očekivati i dužnici i vjerovnici koji su sklapali ovakve ugovore s međunarodnim obilježjem. Mislim da su pozicije jednake, važeći papiri, važeća svjedočanstva, svjedoci i nek se onda utvrđuje što je bilo uredu, a što nije. Mi nismo ti i mislim da je dobro i da rasprava teče u jednom kvalitetnom tonu i mislim da će tako biti tokom cijelog dana.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Borić, pa nebrojeno smo put tu u ovom visokom domu govorili o ovom problemu, predlagali određene zaključene kada RH nisu htjele riješiti problem, predlagali smo zaključke da ovaj visoki dom obustavi neke stvari. Međutim, ništa se tu nije slučajno dogodilo. Neko je iskoristio vrijeme kada poslovne banke su imale stroge uvjete za dodjelu kredita, došlo je … da je visoka vrijednost nekretnina, ponudio je ljudima nešto, ljudi su se ulovili za to. I sada gledajte Zakon o deviznom poslovanju je jasan, ne treba obični građanin RH znati Zakon o deviznom poslovanju, oni zato imaju odvjetnika imaju nekog drugog koji je dužan provoditi nešto. Međutim ono što je po meni i o tome sam nebrojeno puta govorio ovdje i u razgovoru sa tim nesretnim ljudima koji su uzeli te krediti, posrednici nisu dobili dozvolu HNB-a za rad. Prema Zakonu o deviznom poslovanju točno se zna što mora napraviti fizička, a što pravna osoba. Međutim ono što ovaj zakon treba riješiti, a ono što nažalost tada većina u Saboru nije htjela usvojiti, treba obustaviti ovrhe dok se jasno ne utvrdi tko je šta napravio i tko je šta pogriješio. Nažalost, događalo se da su ti posrednici ili to već uzimao novce u Austriji u koferu ih unosio unutra, davao ih građanima RH i iskreno govoreći automatski s time napravio jedan devizni prekršaj, napravljen je carinski prekršaj, ali ti ljudi nisu znali od kud. Oni čak niti nisu znali kolika im je provizija. Međutim ono što meni nije jasno u ovoj cijeloj priči da te Raiffeisen zadruge kroz ove sve probleme nisu našle za shodno da osobno kontaktiraju sa svakim tim građaninom RH koji se zadužio i da pokuša s njim na miran način to riješiti jel ja sa većinom ljudi s kojima sam razgovarao nitko uopće ne spori od toga da je svjestan da mora vratiti dug. Ali mu je sporno to što je davao nekom novce da uplaćuje umjesto njega njegov anuitet ovaj to nije uplatio i sporno mu je to što se kamatna stopa stalno mijenjala. I zato mislim ono što sam govorio i prije nekoliko godina, neću promijeniti mišljenje, samo jednu rečenicu molim vas, da institucije, Ministarstvo pravosuđa prije svega, MUP, Ministarstvo financija, HNB i Vlada RH mora doći i bilateralnim sporazumom riješiti to jer drugačije mi to nikako nećemo riješiti. Uvijek će sudovi, ovi ili oni ovako presuđivati, a u Strasbourg će se na kraju donositi pitaj Boga kakve …
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Borića.
Hvala lijepo. Kolega Šuker ja sam spomenuo u svojoj raspravi u ime kluba Zakon o deviznom poslovanju i njegovu vrijednost koju je imao dok je bio na snazi do 2011. i temeljem tog zakona sudovi su postupali, ali su svaki puta utvrdili da ništetnost ne postoji, baš upravo temeljem tog zakona. A onda su imali na raspolaganju neke druge zakone, međutim očito opet smo došli iz one faze ništetnost ne postoji, nismo nadležni pa smo nadležni, ali opet nema ništetnosti jer treba to suditi u Austriji i sada dolazimo do toga nakon izmjena 2015. da utvrđujemo nadležnost i sada tek kroz ovaj zakon mislim da ga više-manje i sudovi sami čekaju jer i njima nudi određena rješenja i dužnicima, ali vjerovnicima. Ne treba slabiti ničiju poziciju u ovom trenutku da će konačno se utvrditi što jest ili nije bilo legalno s obzirom na ono što se ispred sudova stavi kao dokaz. I mislim da je to najveća vrijednost ovog zakona i mislim da je još veća vrijednost ako se on donese konsenzusom tada će biti puno lakše mnogima da se kaže, konačno jedna priča raspetlja i da ti ljudi ili dobiju svoju zadovoljštinu ako žele pokrenuti postupke naglašavajući još jedanput donošenje ovog zakona, oni koji su bili dužnici, ništa im se neće desiti ukoliko ne pokrenu sami svoje postupke primjenom zakona samo ili stupanjem na snagu opet se ništa neće desiti. Oni moraju pokrenuti sukladno vlastitim promišljanjima što je za njih u tom trenutku povoljno, nije povoljno, da li trebaju izaći iz odnosa ili tražiti nekakvu zadovoljštinu na sudu. To ovaj zakon nudi i mislim ako bude još nekih amandmana za situacije koje su se pojavljivale u međuvremenu mislim da je vrijedno da ih se razmotri i naravno ako Vlada misli i zastupnik koji je predložio zakon da treba prihvatiti da ih se prihvati.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti uvaženi kolega Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo ova problematika već duži niz godina muči hrvatske građane i danas smo čini mi se tu jedinstveni da ovakav zakon treba biti implementiran u hrvatski pravni sustav. Prije nego što krenemo o samom zakonu koji mislim da je dosta pravno, dosta dobro, pogotovo Vlada svojim amandmanima da je poboljšala taj zakon. Nema veze što je, kod mene nema problema iako su promijenili koliko članaka bitno je da suština se ne mijenja i ono što god možemo ovdje popraviti dapače dajmo da razgovaramo i da to popravimo. Jedno pitanje kada govorimo, cijelo vrijeme smo ovdje govorili o tim zadrugama, nije bitno. Ja samo postavljam pitanje kako je moguće, nije sad kako su došli u Hrvatsku i tako su poslovali i tako znam, kako moguće da austrijska nadzorna tijela nitko nije pitao te zadruge šta ste vi to radili tamo u Hrvatskoj. Nedavno smo ovdje usvajali Zakon o stambenom potrošačkom kreditu. Znači mi tada kada su oni plasirali ova sredstva u RH Hrvatska nije bila članica EU, znači nismo bili dio jedinstvenog tržišta. Austrija je tada bila dio jedinstvenog tržišta i austrijski financijski sustav je funkcionirao po svim direktivama EU. A direktive a nedavno smo jednu takvu usvojili, Zakon o potrošačkom kreditiranju, stambenom potrošačkom kreditiranju izričito navodi da ne možete plasirati takve kredite ukoliko nemate informaciju, davanje pune informacije prema dužniku ukoliko niste definirali kreditnu sposobnost dužnika itd.. Znači svim ovim direktivama koje Republika Austrija već dugi niz godina štiti svoje građane, postavlja se pitanje kako njihove institucije nisu došle i reći ej ljudi moji, šta vi to tamo radite po Hrvatskoj. Kako su vaše procjene rizika jer gledajte, u konačnici ovoga same zadruge jer njihov financijski sustav je ugrožen. Zašto? Jer ukoliko im se ne budu vraćali ti krediti tko će morati reagirati? Morati će reagirati Austrijska narodna banka. I sada se postavlja pitanje odakle ne samo na našem tržištu nego nam nitko iz Republike Austrije reagirao i rekao gledajte postoje nekakve direktive EU, ne možete se tako ponašati bez obzira je li se vi to ponašali u Austriji ili se ponašali u Hrvatskoj ili nekoj drugoj zemlji. To je jedno pitanje. Znači ne samo naši što su radili, ja postavljam pitanje je li to bila a vrlo jasno kada Austrijska narodna banka vrlo jasno, precizno prati izloženost austrijskih financijskih institucija ne samo u Hrvatskoj nego i prati u BiH, Srbiji, Crnoj Gori i drugim zemljama. I sada se postavlja pitanje da li su oni pratili i ove njihove zadruge i koja je njihova u konačnici odgovornost jer oni su također morali znati šta se radi sa njima, sa njihovim financijskim institucijama koji su radili nered u drugim državama. Druga stvar, kako je to moguće da jedna takva financijska institucija bez obzira bila ona kreditna ili ne kreditna financira, ulazi na tržište po kamatnoj stopi od 2%. A njihova matica koja isto to radi u RH financira hrvatske građane po 6% ili 7, ili 8, u to doba je. Znači zamislite, znači sve financijske institucije, austrijske koje znamo da imamo bankocentrične sustave negdje 80% ili 60% su tada bile, znači financiraju u redovnim plasmanima 7, 8%, zadruge dolaze po 2%. Kako je to moguće? Kako je to moguće a govorimo o istim, kamatnim stopama koje su vrlo bitne, kako tu nije bilo rizika države? Kako tu nisu svi ti kada su govorili da tu treba procijeniti rizik države itd., kako su se pod jednom našle po 2% pa su ih onda kasnije dizali na 10% itd.? Znači to je vrlo, vrlo signifikantno da su zapravo svi oni koji su sudjelovali u ovom postupku ne samo da li su bile u hrvatskim institucijama … [[Govornik se ne razumije.]] vidim kako su se sklapali ti ugovori što je govorio i kolega Borić nego postavljam pitanje iz svih tih institucija austrijskih koje su zapravo trebale reagirati a zadruge spadaju pod regulaciju austrijskih institucija su rekli ljudi moji šta vi radite tamo u Hrvatskoj po 2%, šta vi tamo radite ne procjenjujete uopće kreditnu sposobnost dužnika. Kada govorimo o procjeni kreditne sposobnosti, ovdje je vrlo gospodin Babić rekao kako je moguće da su isključivo financirani hrvatski otoci, hrvatska obala? Znači nigdje drugdje niste imali takve oblik nego isključivo je bilo hipotekarno, znači da će tržišna vrijednost nekretnine, da će na tom načinu tržišta vrijednost nekretnine da će pokriti njihovo financiranje. To je isključivo zabranjeno. Zašto danas banke tako ne posluju? Zašto danas ako je ovo sve bilo normalno, legalno, zašto danas sve te iste financijske institucije ne posluju po 2%, zašto ne daju bez ikakve kreditne sposobnosti, evo dođemo, uzmemo račune? Nego kada uzmete, kada vam treba prekoračenje preko računa, 10, 15, 20 tisuća kuna vas oderu pa vas traže ove podatke, traže one podatke. Kako je moguće da nekome date 100 tisuća eura, uopće nije bitno što su primili, pa ljudi su pokušavali rješavati svoja nekakva egzistencijalna pitanja i ne možete ljude u tom kontekstu uopće dovoditi u situaciju da li su nešto, da li su bili u tom kontekstu uzimali prema zakonu ili ne. Apsolutno meni u tom kontekstu apsolutno nebitno. Ja postavljam pitanje onaj koji je nudio te stvari, onaj koji je nudio te stvari, koji je nudio kredite a znali su da će zapravo te građane dovesti, znači u isključivo, možemo govoriti, da su znali da će preuzeti nekretnine. Znači cijeli njegov posao je bio preuzimanje nekretnina na Jadranu, preprodaja nekretnina iz ekstra zarada. Nije isključivo bilo da bi on, vidite kasnije ovdje, čini mi se i predlagatelj u samom zakonu govori, vrlo malo a čini mi se skoro nijedan, nije uredno vraćen. Znači, cijeli model uopće nije bio definiran da netko vrati kredit. Model je takav stvoren da netko dođe do nekretnina, da te nekretnine preproda, vidite kako vrlo brzo imaju svoje d.o.o. povezana poduzeća koja će oni to kupovati, znači imaju uhodani mehanizam. Sad se postavlja pitanje kako je moguće da on RBA zadruge, nije bitno kako se zovu te zadruge, dolaze u posjed puno većeg broja nekretnina nego što dolaze banke u redovnom postupku? Ajmo sad uzeti koliko banke koje posluju pod regulatom HNB-a i svim zakona RH, imaju manje nekretnina u posjedu, imaju puno veći portfelj, imaju 99% plasiranih sredstava. Puno teže dolaze do sredstava kako ovi zadruge imaju do 3 do 5 tisuća nekretnina u svom vlasništvu kad uzmete cijeli portfelj svih tih banaka, nema ih nekoliko stotina. Nema ih nekoliko stotina. Znači cjelokupni model ovakvog poslovanja je bilo i zato je dobar ovaj zakon o ništetnosti takvih ugovora jer smatramo da ni direktive po kojima su Austrijanci poslovali, nisu ih plasirali u svoj zemlji. Nisu ih plasirali u svoj zemlji, jer ne bi ih smjeli plasirati u svojoj zemlji zato što nisu imali procjenu kreditne sposobnosti, a vrlo jasna je regulativa, bankarska regulativa kod procjene kreditne sposobnosti. To vam je najrigidnija procjena kada dajete nekome kredit pa onda jel to 1/3 plaće, pa 1/2, itd., pa kakvi su vam prihodi, da li radite u kompaniji itd., to je vrlo rigidni proces koji moraju zadovoljiti prema kriterijima Basela s obzirom na njihovu adekvatnost kapitala. Procjena kreditne sposobnosti je najvažnija, ovdje u ovom kontekstu apsolutno nije bilo nego samo ste došli na Jadran, vidjeli ste nekretninu, dajte im novce itd. rješavaj. Znači, osnovno elementarna njihova poslovnost nisu poslovali, i to me čudi, i ukoliko bi govorili kad se došlo do sporova, znači samo nek odgovore na ta pitanja. Znači, i zato mislim da je jako bitno da ovaj zakon donesemo jednoglasno ovdje u Saboru, zato što nam je ušao tzv. vrući kapital na hrvatsko tržište koji jednostavno nije bio pod nadzorom, jel mogao biti, nije mogao biti, pod nadzorom, vjerojatno u trenutku sklapanja svih tih ugovora vrlo je teško mogao netko, pogotovo ukoliko se to sklapali u ugostiteljskim objektima itd. itd., vrlo teško su možda pojedine institucije u tom trenutku i mogle znati za to. Kasnije kada se to sve završilo, jednostavno nije se nitko snašao u tom… [[Govornik se ne razumije.]] jer jednostavno imali takvih situacija prije u prošlosti, međutim bitno je da se napokon regulira tržište nekretnina u RH, zato što i po ovome pokazujemo da smo atraktivna zemlja za ulaganje, znači nisu Austrijanci tek tako, međutim na taj dio posla koji su organizirali i radili u Hrvatskoj, ne da je bio nelegalan, ne samo da je bilo ilegalan, nego zapravo cijeli model nije bio da ti ljudi zapravo u konačni vrate, jer ja nisam nijednoga čuo građanina RH koji je rekao da on ne želi vratiti taj dio, nijednoga nisam čuo. Nijednoga. I Kada vidite sve statistike, sve statistike HNB-a, vidjet ćete da hrvatski građani su najurednije platiše svojih financijskih obveza, najurednije platiše. Htio bih reći da su čak čini mi se s obzirom na krizu koliko smo imali 6 godina recesije da su urednije platiše nego austrijski građani ili neki drugi građani. Jer morate shvatiti da 6 godina recesije utječe svakako na prihod, utječe na cjelokupnu ekonomi i da je samo 6% hrvatskih građana koji ne mogu vraćati svoje kredite da su uredni svoje platiše. Znači ovdje ne dolazi se u obzir da se govori da netko ono nešto što je uzeo da ga ne želi vratiti, međutim, način na šta je to sve bilo organizirano i kako vrlo uspješno sada se preprodavaju te nekretnine i vidite šta sad cvijeta u RH. Šta sad cvijeta u RH, rekao sam ono što je ministar dao onu odredbu Zakona poreza na dobit da mogu očistiti bilance, preprodaja duga. Preprodaj duga je sada najbolji biznis u RH. Čini mi se da su bankari oko 6 do 10 milijardi samo prošle godine isknjižili svog tog duga iz svojih bilanci i sada vam se javljaju raznorazne kompanije, raznorazni kapital, ovako, onako se zove, i preprodaju i trguju dugom. To je najveći dio tržišta i bojim se da je ovo samo jedan od početaka, i zato kažem pozdravljam ovaj zakon i pozdravljam amandmane Vlade koji mislim da su korektni… [[Govornik se ne razumije.]] da nas se za 2, 3 mjeseca ne javi ponovno problem sa preprodajom duga koji ponovno možemo reći da legalna, koji ponovno možemo reći da postoji na tržištu, međutim ukoliko vam se od 42 milijarde blokiranih građana, vjerujte… [[Govornik se ne razumije.]] sigurno se nalazi opreko 20 milijardi onih koji su sada otkupili te dugove od banaka, negdje po 20% te vrijednosti da će krenuti i daljnju preprodaju tog duga i postavlja se pitanje da li ćemo uopće moći i na koji način riješiti to pitanje blokiranih građana? Vidim da Vlada ide sa tim novim zakonom i amandmanima i to ćemo također razmotriti i nadamo se da ćemo i ovdje biti jedinstveni to podržati jer ovo je ključno pitanje koje ćemo sigurno morati rješavati nažalost još narednih nekoliko godina jer tržište duga koje se sad otkupio za vrlo jeftine novce još izdaleka nije riješeno i bojim se da ćemo morati nekim novim zakonima uređivati i njihova područja, da li oni i kako posluju, po kojim uvjetima i na koji način i pitanje hoće li ste i da dio rješavati kako će se rješavati ti građani koji su pod tim problemima. Tako da tržište duga u Hrvatskoj na žalost cvjeta ukoliko uzmete zadnjih četiri, pet godina. Mislim da tu ima preko 20 milijardi što su banke u tom dijelu otpisale i prodale po vrlo niskoj diskontnoj određenoj vrijednosti. Međutim, problem za hrvatske građane nije riješen i čini mi se da će ponovo morati intervenirati Hrvatski sabor, odnosno hrvatska Vlada i vidjeti na koji način rješavati njihove probleme. Zahvaljujem. Znači klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Iako se svi slažu i vaše izlaganje je izazvalo cijeli niz replika, pa krenimo redom. Prvi je uvaženog zastupnika Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lalovac, u stvari vi ste postavili ključno pitanje što su radile austrijske kontrolne institucije? Jer ova cijela priča nije slučajna, jer oni u trenutku čim su počele prve krize s otplatom kredita na jedan puta su se u Hrvatskoj pojavili fondovi koji su osnivači te stambene zadruge koje su budi iskreno rečeno u Austriji ukinute godinu ili dvije nakon što su napravile to. I oni su se javili kao ti koji otkupljuju na sudu potraživanje zapravo te nekretnine od hrvatskih građana. Međutim, ono što je vrlo bitno, dakle ti su ljudi preko onih koji su bili posrednici imali jako dobro informacije kad će bit dražbe. Svi mi iz iskustva znamo da u Hrvatskoj Hrvati na žalost, ne na žalost nego naprosto takav je nekakav način života, nisu željeli nikada na … [[Govornik se ne razumije.]] kupovat nekretnine ničije jer ne žele biti zluradi u nečijoj nesreći. To je u našem habitusu i to je naprosto činjenica koju nitko ne može poreći. Međutim, kolega Lalovac iz kojeg financijskog miljea je došao švicarac u Hrvatsku? Iz kojeg financijskog miljea je švicarac došao u Hrvatsku? Je li iz potpuno identičnog? Jer se praktički iz jednog da tako kažem pojavili i onda su ostali počeli ići, a koja je europska zemlja u tom trenutku imala najviše angažiranih sredstava u švicarcima? Dakle, ništa se ne događa slučajno. Koja zemlja je zadnja oformila Ured za sprječavanje pranja novca od članica EU? I govorit o tome zašto neke druge hrvatske institucije nisu reagirale čujte mi danas ne znamo tko sa kilom droge ili nečega ide prema hrvatskoj granici. Ne znamo tko sa koferom novaca ide preko hrvatske granice. To je nešto što se naprosto nije znalo, ali ponavljam sve one koji su posredovali u ovome je trebalo ispitati. I mislim da je Austrijska narodna banka morala stupiti u kontakt sa Hrvatskom i poimenično sa svakim hrvatskim građaninom napraviti ugovor, jer nitko ne spori da želi vratiti taj kredit.
Odgovor poštovanog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šuker, pa da ono što bih volio čuti od naših institucija je, znači od guvernera HNB-a da li je poslao upit Austrijancima i pita li u tom kontekstu da li ste radili nadzor njih? Da li su cijelo vrijeme poslovali u skladu sa direktivama i njihovim propisima. Ali ovo je vrlo signifikantno. Znači, negdje dvije tisućitih godina mi znamo da u Hrvatsku ulazi jedna austrijska banka koja isključivo, isključivo ima cilj financiranje nekretnina u RH, isključivo ima cilj financiranja u RH. I ona prva izlazi, prva izlazi sa tom pričom o financiranju za švicarskim frankom. Ni jedna druga banka nije krenula sa švicarskim frankom nego ta austrijska banka koju kasnije sanira austrijska država i čak neke austrijske pokrajine, vrlo bogate austrijske pokrajine skoro dolaze pod bankrot. Ali u Austriji o tome je vjerojatno bilo i nekakvih istražnih povjerenstava i šuti se itd. Međutim, šta su napravili Hrvatskoj i na koji način su poslovali to će se na žalost hrvatski građani, bit će još puno godina da se riješimo tih problema. I onda je bilo prvo su krenuli sa švicarskim frankom. I onda kada jednostavno ispuhao se, kada su izbacili taj dio paralelno se javljaju tzv. zadruge. Paralelan način financiranja tzv. prikrivenog financiranja se javljaju njihove zadruge. I jednostavno iskreno kada vam dolazi toliko silno milijardi kuna ne možete imati ovo što ste vi rekli i toliko carinika i sve te inspekcije kada jednostavno jedna organizirana ne samo u ovom obliku zadruga, nego jedna organizirana njihova politika gdje mora se pratiti koliko ulazite na tuđe tržište, da li ćete napraviti jedan potpuni nered na tome tržištu. Međutim, ta preprodaja, ta špekulacija, ti bonusi koji su jednostavno pohlepa cjelokupnog njihovog sustava, ovo je sustavno bilo. Ovo nije bilo pojedinačno. I zato smatramo da Sabor ima pravo donositi ovakve zakone, ima pravo i štititi svoje građane. I ja se nadam i ukoliko bude itko više raspravljao o tome da će i hrvatski sudovi napokon početi suditi onako kako Hrvatski sabor donese zakone i da ćemo zapravo biti na istoj strani i mi i sudovi za zaštitu hrvatskih građana. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Hajdaš Dončića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lalovac, dakle apsolutno ste u pravu što se tiče da država, suvremena država mora štititi svoje građane. Jer ponekad one jednostavno nemaju i dovoljno informacija o tome što se događa. Osobito nemaju informacija o financijskoj da tako kažem o pismenosti. I ne moraju imati, ali ih mora netko zaštititi. Dakle, taj sustav dakle nije slučajan. Dakle, ja kažem da je povijest reverzibilna. Dakle, naravno da su prvenstveno u Hrvatsku dolazile austrijske banke, dio talijanskih banaka i njihovih derivata isključivo zbog povijesnih razloga i povijesne interesne sfere, financijske. Na koji način zapravo vrlo jednostavno zaradit novac, u kom dijelu? Otoci dakle, jedan dio bivše, da malo karikiram bivše Austro-ugarske. Naravno da građani ne znajući rade prekršaj carinski, uzimaju gotov cash i plaćaju posrednicima. Ali se postavlja ovdje pitanje što je s javnim bilježnicima u Hrvatskoj? Tko je to sve provodio, osim što je naravno definitivna odgovornost Narodne banke Austrije dakle, koja je to dopuštala. A kao što smo u nekom zajedničkom europskom tržištu. Međutim, nemojte vi očekivati da će ritelovci, dakle oni koji prodaju proizvod, to je bila prodaja proizvoda uopće upozorit osobu koja to uzima. Govorim o sektoru u bankarstvu. Pa naravno da ih neće upozorit jer su oni plaćeni, dobe bonus ako uspiju prodat proizvod. Još ako imate umrežene osobe na terenu u ovom trenutku u Hrvatskoj koje to provode kroz zemljišne knjige. I to vam je ključni problem. I zato definitivno Sabor, mora biti vrlo jasan u tome, kao što ste i napomenuli. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Lalovac, spominjali ste državu i ovaj sustav u kojem se danas i u proteklom vremenu više govorilo, ali ste sada u jednoj replici spomenuli i drugi sustav koji je također na ovom području, također bio namijenjen tome da se više od povrata uloženog, tj. plasirano dolazi do samih nekretnina. I taj sustav je također na ovom području prošao vrlo loše. Znači da imamo situaciju, kada govorimo o sustavu ili namjeri da je to bilo osmišljeno. Znači da to nije bila samo slabost pojedinca da reagira na proizvod, nego da jednostavno sustav razradio kompletnu mrežu koja odraditi da taj proizvod bude prodan. Naravno da građani koji nisu imali po zakonima u RH mogućnosti da ovdje ulaze u kreditni odnos s nekim bankama koje su mogle pružiti kredit, jer nisu imali financijsku sposobnost, jer nisu bili zaposleni, jer nisu imali plaću dovoljno veliku visoku, došlo je do toga da je taj sustav to prepoznao. I ponudio je samo nekretninu kao jedinu mogućnost koju treba iskoristiti da bi se plasirao kredit. I tu dolazi do problema. Kada dolazi problem? Problemi dolaze 2010., 2011. godine. U prvim godinama nije bilo problema. Kada se pojavljuje recesija, kada se ostaje bez posla, pojavljuju se problemi i građani shvaćaju da su ušli u odnos iz kojeg je vrlo teško izaći. I sva ova borba, nekoliko godina, jasno pokazuje, evo tek danas, da imamo priliku govoriti o zakonu, koji je možda mogao biti i prije napravljen, ali jednostavno, evo pojavila se mogućnost da to sada svi na neki način prihvatimo i da pružimo mogućnost da se s tim sustavom, svaki pojedinac, dužnik suoči na to mjerodavno mjesto, a to je sud, i da dokaže je li to bilo ok, legalno ili se dokaže nešto drugo. Ako je nelegalno, svatko zna što mu je činiti. Mislim da je to jedino pravedno, a nikome se ne slabi ovdje pozicija.
Odgovor uvaženog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa slažem se s vama kolega Borić. Pogotovo kad, kako se definira kamatna stopa kada idete, pogotovo što bi trebalo tako prema svim tim propisima koje strogo nadziru supervizori. Znači nemate kreditnu sposobnost, nemate kreditnu sposobnost jer oni nisu ni procjenjivani i dajete nekome kamatnu stopu od 2%. Tko je tu lud? Dajete nekome, sada bi ja postavio pitanje, znači kada Austrijanci kažu, znači kamatna stopa vam se definira, znači svakom individualno, gledaj sad, kakva su vam primanja, da li radite u nekoj stabilnoj firmi ili ne radite, koliko ste godina ste uredno, itd. Znači ulaze brojni ti nekakvi kriteriji i onda se na tu kamatnu stopu, znači ona ocjenjiva vaš individualni rizik. Individualni rizik. I na temelju tog individualne analize, vi dobijete nekakvu kamatnu stopu, to je ono što su radili u Hrvatskoj negdje oko 4 do 5% ili 6 ili 7, kako su oni dodavali dodatne marže. E sad, kakav je njihov sustav bio postavljen da ljudima koji su na neviđeno, znači uopće ga nisu vidjeli, dali mu kamatu od 2%? Evo samo to postavljam pitanje. Svim institucijama, pogotovo austrijskim nadležnim institucijama, Austrijskom narednoj banci, kada bude revidirala, poslovanje svojih zadruga, samo neka odgovore na to pitanje. Da li su radili po Bazelskim standardima njihove institucija? Jesu li ih upozoravali jer oni su to više godina radili, više godina su radili. To nije odjednom da se dogodilo, to se radilo 5, 6, 7 godina. Oni su za svaki novac koji je prelazio … [[Govornik se ne razumije.]] granice, nije samo cilj carine, carinika da gleda, otvara torbe i da gleda je li netko prenio novac ili nije. To je posao Austrijske narodne banke, koja kaže, njihovog novca, austrijskog novca, koliko se širi u regiju, i da li će taj rizik kasnije biti na austrijskoj državi. Jel šta je problem Hypo banke? Hypo banke je problem, da austrijska država plaća njihovu ekspanziju, njihove ludosti, što su radili svugdje oko nas. Austrijska država i zato je austrijski ministar financija bio protiv Zakona o konverziji, zato što je njihova Vlada morala platiti dodatnih 100 milijuna eura ovoj banci Hypo, jer su garantirali za njihovo poslovanje. Sad postavljam pitanje, ako su garantirali za Hypo kako je moguće da nisu radili kontrolu ovih drugih zadruga. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Lalovac, vi ste onako iskreno moralizirali i pitate se kako je moguće da takve zadruge prođu ispod tog financijskog nadzor austrijskih institucija. Dakle, po nekom difoltu, vi onako mislite da sve što dolazi iz takvih zemalja, uređenih zemalja, sa dobrim institucijama, da je po defoltu dobro, pošteno i sa dobrim namjerama. Ja imam neka drugačija iskustva i ne mislim da je to tako. Rekli ste da je model tako definiran, ako sam vas dobro razumio da zapravo i služi da bi se te zadruge domogle, što je moguće većeg broja nekretnina. A onda ste rekli kako je moguće, da recimo, banke, slične banke, zapravo ne mogu doći do tog broja nekretnina je daleko manje, dakle imali su očito tržište za takve nekretnine i na takav način su to radili. Očito je da su se uhodali u tome. A što zapravo čini naša država? Naša država donosi ovaj zakon da bi zaštitila svoje korisnike. Je li mislite da bi Republika Austrija donijela ovakav zakon? Oni bi vam o ovakvom zakonu rekli da je on populistički i da zapravo na jednom otvorenom tržištu ponude i potražnje svatko nosi svoj rizik. I kada ste govorili o Zakonu o faktoringu. Slažem se s vama u cijelosti, pogotovo kad ste rekli da određene banke i institucije i financijske prodaje svoja potraživanja za nekih 20 i 30%. Pa se onda pitamo, ako je tome tako, zašto te iste banke ili financijske institucije nisu to ponudile klijentima koji su im zapravo dužni, to je nekakva logika. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa svakako ovo se slažem sa zadnjim ako su isknjižili u svojim bilancama sve te vrijednosti i sada vidimo po izvješćima HNB-a da su to prodali od ne znam 6 milijardi za milijardu kuna itd. zašto to nisu preprodali klijentima da zatvore svoja dugovanja po tim vrijednostima, a ne prodali su ovima za određenu milijardu, a ovi će to kasnije naplatiti za 4, 5 milijardi. A vidjet ćete to će se pitanje sigurno otvoriti ovdje, nažalost vrlo brzo i morat ćemo vidjeti kako ćemo i kod takvih situacija reagirati i zato kažem zadnji put sam tu podržao ministra Marića kada je isključivo to napisao da ukoliko dođe do otpisa potraživanja i dobiju poreznu olakšicu i u tom kontekstu da bi oni taj dio potraživanja trebali otpisati prema klijentu barem u ovoj razini da se ta razina pokrije. I sada ćemo vidjeti da li će u tom slučaju HNB napraviti analizu tog portfelja prodanoga i da će vidjeti da li je to sve sukladno zakonima. A vezano kada smo govorili o ovom dijelu kako bi austrijske vlasti reagirale, pa gledajte čini mi se da nijedna hrvatska institucija vrlo teško koji se bave normalnom proizvodnjom vrlo teško dolaze na tržište i Austrija. Ja bih vrlo volio da vidim da imamo i naše ne samo bankarske nego i druga poduzeća da mogu poslovati, međutim nažalost događa se obrnut da u Hrvatskoj imamo i Spar i Lidl i Bauhaus itd., a nažalost naših trgovačkih lanaca u Austriji vrlo malo, nažalost i u drugim zemljama. Ali barem ako znamo da ne možemo dolaziti na druga tržišta, barem da se znamo zaštititi od onih koji dolaze na hrvatska tržišta jel niko ovdje ne želi, ja bi samo volio da posluju isto onako kako posluju u svojim zemljama. Evo isto onako kao što posluju u svojoj zemlji da tako posluju i u Hrvatskoj i mi danas takve rasprave ovdje u ovom Saboru ne bi imali. Nažalost, radi se o preprodajama i radi se o vrlo brzim zaradama novca i ovo što sam rekao za te nekretnine, gledajte [[Upadica Reiner: Hvala.]] kasnije ću završiti. Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo gospodine Lalovac, moram vas pohvaliti i reći da ste jako dobro eksplicirali ovaj problem, detaljno ste ga analizirali i također moram reći da ste vi jedan od rijetkih ministara koji je spominjao ovaj problem još prije pet godina. Dobro ste ustvrdili, nisu provjeravali kreditnu sposobnost i to je jedan apsurd apsurda kada znamo da sve kreditne institucije moraju utvrđivati kreditnu sposobnost. Ako to one ne rade postavljaju se pitanja koji su im motivi, znači da li je motiv u suštini otplata tih kredita ili je motiv uzurpacija imovine. S obzirom na druge činjenice kada znamo da su krediti uglavnom plasirani uz more, gdje su privlačne nekretnine itd. imamo apsolutno pravo sumnjati da je jedina njihova namjera bila uzurpacija tih vrijednih nekretnina. Još jedna stvar, evo tu mi je jedna odvjetnica koja se bavi tim problemom i zastupa oštećenike napisala jedno iskustvo, ona kaže u sudskim postupcima koji se vode radi proglašenja ovrhe nedopuštenom redovito tražim knjigovodstvo financijsko vještačenje kako bi se ustvrdila stvarna visina duga. Uobičajeno da u takvim postupcima banke ili kreditne institucije dostave bankarsku dokumentaciju kreditni dosje koji obuhvaća otplatni plan, specifikaciju uplata i ostale bankarske dokumente, ali kreditne zadruge iako se predstavljaju kao banke isto ne dostavljaju. Zbog potreba provođenja financijskog vještačenja sud im naloži da isto dostave u određenom roku, ali one ne postupaju po nalogu suda. Nakon toga postupak zastane i ništa se ne dešava. Tako ona kaže bar u njenim predmetima, to znači da ne postoji niti jasni otplatni planovi gdje kreditni dužnici uopće znaju koliko su oni vratili, a koliko još trebaju vratiti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovana zastupnica Grozdana Perić. Izvolite.
Poštovani kolega Lalovac. Spomenuli ste i kako i spomenuli ste retoričko pitanje kako austrijske institucije nisu vodile računa o tome tko i kako plasira sredstva vani. Iz mojih saznanja nekih i tvrde mi neki da su dapače austrijske vlasti imali saznanja i da su te banke imale mogućnosti imale odobrenje od svojih nadležnih tijela te države da plasiraju ta sredstva na području Hrvatske, znači nerezidentima sa sjedištem u Hrvatskoj. Ono što mene još isto tako zabrinjava da do sada nijedan sud u Hrvatskoj i svi izvidi DORH-a i drugih tijela po službenoj dužnosti ili po prijavama građana, nisu utvrdili elemente kaznenog postupka i kaznenog djela što je recimo vrlo čudno s obzirom da se toliko takvih slučajeva dogodilo. A poznato je i iz tih nekih podataka da su banke i neke pravne osobe do sada otkupile oko 240 nekretnina na području Hrvatske, dakle od onih dužnika da bi spasila svoja potraživanja. Dakle evo vrlo je čudno da nikada nije niti donešena nikakva presuda o kaznenom djelu koji je nastao iz takvog postupka.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa o tome ćemo vjerojatno pitati ovdje te ljude koji budu državnog odvjetnika ili te institucije koje budu raspravljale u Saboru i o ovome pitanju. Znači da, kažete imali su odobrenje vjerojatno su se tako i pokrivali. Pa i Hypo banka je imala odobrenje za rad, pa šta sada rade? Plaćaju silne milijune, da ne kažem milijarde Austrijska država za ludovanje, ne samo u Hrvatskoj. Pa znamo da su njihove pokrajine umalo nisu bankrotirale zbog toga itd., a sve je bilo legalno, je li tako? Sve je bilo što se tiče Austrijske narodne banke sve je bilo legalno a država im bankrotirala zbog toga. Država im bankrotirala zbog toga koliko su bili moralni, šta su radili. Ovo što je rekao kolega Šuker, jedina Zemlja, još uz Švicarsku kada imamo razmjenu podataka o bankovnim računima koji ne daju podatke Austriji. Još jedina zemlja. I sada se postavlja pitanje EU ih je stisnula, čini mi se do 2018. godine morati će davati te određene podatke. Tako da, sve je to njihovo, oni lagano peru ruke, međutim u konačnici postavlja se pitanje da li bi i mi trebali tužiti i reći napravili ste štetu, niste radili, vaši i njihovi kontrolni mehanizmi. I mislim da je ovo pitanje ukoliko ga budu dalje otvarali, ukoliko ga Austrijanci dalje budu otvarali, ovo pitanje mislim da može samo njima više štetiti. Trebaju zatvoriti, isplatiti ljudima, vratiti ovaj dio, vratiti što ti ljudi traže i biti sretni da ih ti ljudi kasnije ne tuže. Hvala lijepa.
Hvala. I zadnja replika poštovanog zastupnika Marka Vešligaja. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo kolega Lalovac, puno ste puta u svojoj raspravi a i u replikama spomenuli Austriju, zemlja koja nam je nekako svima bila da velim tako uzor, ne samo zbog povijesnih veza nego nekako bili su nam tu i željeli smo taj njihov zapravo ekonomski model preslikati na Hrvatsku. Sada vidimo zapravo da stvari zapravo nisu tako ružičaste kako su nama izgledale, jer bili smo im očito, ne svima njima ali očito ne svima njima ali očito nekim njihovim institucijama, poduzećima poligon za financijske inovacije koje nisu, ne da su ih oni samo odbacivali nego ih nisu nikada kod sebe niti implementirali. Nažalost i povijest cijele samostalne Hrvatske države je puna problema koje smo imali na ovom području počevši od onoga financijskoga inženjeringa do afere sa našim domaćim bankama, do recentnih primjera sa švicarcima i ovom o kojem danas ovdje raspravljamo. Ja bih rekao regulacija je ključna riječ. Ne možemo jednostavno sve prepustiti tržištu, država se prvo mora brinuti o svojim građanima a onda tek osluškivati ono što će reći Beč, Milano ili Berlin. Naravno bitna je i financijska pismenost ljudi, ljudi se moraju i samoeducirati. Međutim i obrazovni sustav bi imao tu isto nešto za reći jer ljudi moraju biti svjesni ukoliko uzimaju kredite da preuzimaju određene rizike. I za kraj reći ću da mi je drago da ste na vrijeme upozorili na potencijalni problem sa jednim novim tržište koje je sada tu … to je tržište duga. Nažalost vjerojatno ćemo ga opet ovdje u Hrvatskom saboru rješavati onda kada taj problem eskalira. Volio bih da sam u krivu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku govoriti uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani građani koji nas pratite. Evo, nekoliko godina sam upoznat i aktivno sudjelujem u rješavanju ovog problema kako ga mi zovemo popularno RBA štedno-kreditnih zadruga u Hrvatskoj. I drago mi je, jako mi je drago da je konačno ovaj zakon, pa evo možemo ga nazvati, već su ga mediji nazvali Škibolin zakon da konačno bude usvojen i da zaštitimo konačno naše građane koje je ova država odnosno njene institucije ostavile već godinama na cjedilu. Ovo je samo jedan i to značajan primjer nereda na kreditnom tržištu, samo jedan značajan primjer kako državne institucije odnosno regulatori u RH ne funkcioniraju, ne obavljaju svoj posao. Vidimo danas u ovim raspravama, spominje se odgovornost, ovih, onih, Austrijanaca itd., vrlo je jasno, ako vam netko vršlja po kreditnom tržištu, torbari, nema licencu za obavljanje takvih poslova da je prije svega nadležna središnja banka u toj zemlji a to je HNB. Tu je odgovorno Ministarstvo financija, devizni inspektorat, MUP. Pa ne mogu vjerovati da je MUP-u i bilo kojoj ovoj instituciji svejedno tko hoda po ovoj zemlji, što nudi, pokušava prevariti građane, u tome uspijeva. A posebno je ovdje bilo fokus na lukrativnim nekretninama, dakle po Istri i po Dalmaciji. Znači iz ovog se može zaključiti da je ovo bila vrlo jedna zanimljiva, zanimljiv jedan program. Ali pogledajte kolegice i kolege, i umjesto da se ta institucija koja najviše odgovorna HNB i ona pozove na odgovornost zašto je to dopustila HDZ je Prijedlog zakona o, Izmjene zakona o HNB-u gdje je jedna od najvažnijih promjena da se uvede revizija, državna revizija, oni su to glatko odbili. Pa ne bi ni sada stavili ovaj zakon na dnevni red da nisu uslijed preslagivanja u Saboru obećali građanima ali eto tu se vidi sada snaga nas, znači malih stranaka, nezavisnih zastupnika, pojedinaca jer mi smo jedino jamstvo da se u ovoj zemlji može nešto mijenjati. I na tome ćemo ustrajati vidim pored stranke Promijenimo Hrvatsku i druge manje stranke, prije svega Političkog centra. Dakle potpuno je bilo jasno da ti ljudi, ti agenti tih kreditnih zadruga austrijskih nemaju odobrenje za rad i da prodaju, odobravaju kredite bez ocjene kreditne sposobnosti, bez licence, bez ičega, a HNB je morala raditi svoj posao. I oni nama redovito pišu u polugodišnjim i mjesečnim izvještajima da imamo financijsku stabilnost. Pa molim vas, ovim je problemom nekoliko desetaka tisuća ljudi obuhvaćeno. Imamo 330 tisuća građana koji su blokirani, imali smo onaj nered sa švicarskim frankom i kreditima, je li to financijska stabilnost? To ugrožava temelje sustava gospodarstva, monetarnu, kreditnog sustava i same države. Time se balkaniziralo hrvatsko financijsko tržište a ovdje je netko rekao da ništa drugo ne tražimo nego da se europeizira i da se isti standardi provode i da postoje kao što postoje u matičnim zemljama. Ovaj zakon nade, ovaj zakon budi nadu građanima, da će biti zaštićeni da institucije ove države da će stati na njihovu stranu ali ovo je poruka svim onima koji na ovaj način budu mislili u Hrvatsku dolaziti, tezgariti, da ne dolaze. Neka takve proizvode prodaju drugdje i nemojmo prozivati druge zemlje, druge središnje banke i njihove institucije nego učinimo ovu državu da bude efikasnija i da njene institucije rade svoj posao. Jer kakva je ovo država koja proteklih godina u raznim ovim slučajevima koje smo imali, svoje građane ostavlja nezaštićene i doslovno ih izručivala dakle onima koji su provodili lihvarenje i na kraju dolazili u dužničko ropstvo, bili blokirani, postali predmet ovrha a onda u tim ovrhama oni su opet koji su inicirali ove sve poslove, dolazili do jeftinih nekretnina. Stoga mi kao stranka Promijenio Hrvatsku podržavamo ovaj Škibolin zakon, pa prema tome, tražimo i želimo da se on provede, kaže ovo će sigurno biti jedno veliko ohrabrenje, ne samo ohrabrenje, velika pomoć našim građanima, ovdje sam osobno u Saboru u proteklih godinu i primao, dolazili su oštećenici, predstavnici udruge koja znači promiče njihova prava, puno smo o tome razgovarali, i konačno je došao taj trenutak. Danas je ovdje i kolega Lalovac i još neki rekli mi gospodo, mi smo sve više zarobljenici dugova, mi ne možemo biti suverena zemlja, a narod odnosno građani ne mogu biti slobodni ako su u dugovima. Jer zadužen čovjek nije slobodan čovjek. Mislim da je to poznato još od antičkih vremena, pa sve do danas. I na kraju, postavljam pitanje uloge Vrhovnog suda u ovoj čitavoj priči. Vidite, kada nešto postane masovna pojava, kao što je to bio švicarski franak, kada su to ove kreditne zadruge iz Austrije, onda znači mi u zemlji imamo masovni problem. A što se onda treba raditi u pravosuđu? Onda vrhovni sud kao najviša instanca pravosuđa, on je morao reagirati također, proanalizirati, zauzeti stajalište. Zašto? Pa to je funkcioniralo i funkcionira u drugim zemljama, funkcioniralo je molim vas, i u bivšoj Jugoslaviji. Zašto je to važno? Da je Vrhovni sud zauzeo stajalište i proglasio ovakve poslove ništetnim, onda bi svi sudovi u Hrvatskoj po tužbama imali jedinstvene presude jer bi zauzimali stav Vrhovnog suda. Postavljam pitanje i Vrhovnom sudu, svima vama, nama, zašto to nemamo u zakonu o funkcioniranju Vrhovnog suda? Učinimo to na temelju ovih teških loših iskustava, napravimo nešto korisno da Vrhovni sud konačno počne davati tzv. prethodna mišljenja ili priopćenja koji će biti ustvari obrasci, naputci nižim sudovima kako će suditi po istom predmetu. U takvom slučaju i u takvim slučajevima građani će imati više povjerenja u ovaj Sabor, u pravosudni sustav i to je put izlaska iz ove žabokrečine, iz ove neodgovornosti i evo izražavam svoju radost da će ovaj zakon, koliko vidim, biti usvojen i da će tisuće građana zaista moći mirno spavati. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo i na vaše izlaganje dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Tomislav Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lovrinović, dakle htio bih vašu raspravu nadopuniti još jednom činjenicom koju ja mislim da je danas isto važna spomenuti. Naime, osim ovih kreditnih institucija koje su nezakonito poslovale na teritoriju RH, a mislim da je netko od kolega spomenuo i kako su hrvatske banke koje su inače sanirane s novcem hrvatskih građana, prešle u ruke stranih vlasnika, na neki način ovdje u RH postaje El Dorado za te banke u smislu plasmana kredita koji nisu bili ni na koji način provjeravani. Mislim da je tek 2011. zaživio Registar kreditnih obveznika, tzv. HROK. Prije toga s u mnogi pojedinci koristeći bilo političke bilo nekakve druge interesne veze, dolazili do kredita i to u više banaka, posve neopravdano, čak je tu bilo i nekakve riječi o kaznenih djela, a RH nije poduzimala ništa, njene institucije, nego sve prevaljivalo na leđa onih ljudi koji su bili ili jamci ili sudužnici i na taj način su mnogi ljudi došli u velike probleme. A onima koji su uzrokovali te probleme ništa se nije dogodilo, a banke su se pravdale kad su ljudi davali tužbe ili pritužbe na takva postupanja, banke su se pravdale nisu imale registar u kojem bi mogle vidjet da su takve stvari zapravo neopravdane. I mislim da je tu i odgovornost hrvatske države posebno u tom vremenu do 2011. netko je spomenuo, mislim kolega Borić da tek onda na 2011. kad dolazi kriza onda se polako stvari počnu polako stvari počnu otpetljavati i ovoga, dolaze stvari na vidjelo. Još ću spomenuti jedan slučaj gdje čovjek koji je bio prezadužen, u više banaka nije bilo registra čak je natjerao svoga podređenoga mislim da je to bio slučaj u školi, domara da podigne kredit i da njemu opreda novac, pazite, to se znalo i nitko nije, ni Državno odvjetništvo, nitko nije po tom pitanju postupao.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Lovrinovića.
Uvaženi kolega Žagar, vi ste ovaj jedan problem koji znači postoji u Hrvatskoj, a on je samo jedan istaknuli. Ovo je, a i problem ovih kreditnih zadruga je samo jedan u nizu problema u monetarnoj, odnosno kreditnoj sferi tih devijacija koje postoje u Hrvatskoj. Sad ste otvorili pitanje kako, dakle kreditne institucije koje imaju ovlaštenje za rad u Hrvatskoj, kako one mogu odobravati na taj način kredite. Pa upravo ono što smo malo prije rekli. One se ponašaju na jedan način, njihove matične banke majke u svojim zemljama na jedan način europski, a ovdje kod nas Bugarskoj, Rumunjskoj, Bosni na jedan balkanski način. Pa pored toga sami ste mogli pročitati proteklih mjeseci i godina kako su pojedina poduzeća koja su imala jednog ili ni jednog zaposlenog samo osnovana sa 20000 kuna u gubitcima mogli dobivati desetine milijuna kuna kredita, odnosno kumulativno je to nekoliko milijardi. Tko su ti ljudi koji stoje iza tih poduzeća koji su dobivali takve kredite? Jesu li banke zabilježile gubitke? Pa mi imamo slučaj nepokrivenih mjenica, znači mjenica bez pokrića u slučaju Agrokor zbog kojih se ide u zatvor, zbog kojih znači to jedno od dijelova pravnog sustava u svakoj zemlji koji je najkonsekventniji. Mogao bih nabrajati još prilično puno toga, ali nadam se da ćemo se naći na jednoj plenarnoj raspravi o problemima bankarskog sustava u Hrvatskoj, monetarnog sustava jer to je rak rana ovoga društva. I drago mi je da djelovanjem nas novih stranaka i ljudi koji misle svojom glavom, da smo otvorili prava pitanja koja brinu građane i na kojima smo spremni se žrtvovati i raditi do kraja.
I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Furia Radina.
Hvala lijepa. Ja zapravo više nego repliku bih htio postaviti pitanje kolegi Lovrinoviću. Slažem se sa većim dijelom onoga što je iznio, što je govorio, ali najviše mi se dojmio onaj dio da su građani ostavljeni na milost i nemilost određenih financijskih subjekata koji su djelovali u Hrvatskoj. I sada pitanje koje si ja postavljam budući da odavno imam mišljenje da financijske institucije nisu ni strane ni domaće. O ne se ponašaju sve na isti način, na način profita i zato su i zapravo postavljene. Tako da teorija o tome da strane banke izrabljuju, a naše ili naša banka se ponaša drugačije prema svojim klijentima ja mislim da ne stoji. Moje pitanje upravo zato što ne želim polemizirati je sljedeće: Da li vi mislite da je nemoguće, da će bit nemoguće u budućnosti, da će bit moguće u budućnosti to obuzdati zabranama ili bi bolje bilo ustanoviti doista jedan sustav informiranja naših građana da zapravo znaju što rade. Jer ja znam da najveća većina naš8ih građana koji su išli zapravo u, koji su se stavili u ruke tih institucija to su napravili iz neznanja zapravo i bili su zato prevareni.
Odgovor uvaženog zastupnika Lovrinovića.
Poštovani kolega Radin, pa ne bih se složio da isto, na isti način posluju banka odnosno njena kćer i njena majka. To bih mogao na nekoliko primjera pokazati. Ali se nadam da će u ovom Saboru biti plenarna rasprava, sjednica konačno na tu temu. Ali što se tiče ovoga što govorite, dakle da li je netko prepušten sebi na milost i nemilost tim institucijama to je u stvari potpuno jasno. Mi možemo reći, da se s vama slažem da kapital nema granica. Ovo je, mi smo u EU. Postoji određena liberalizacija tržišta novca i kapitala. Međutim, kada pitate jesu li zabrane pravo rješenje. Zabrane nisu učinkovite, međutim zakoni kao preventivno sredstvo jesu. Ali još jedna je stvar, tu preventivno najvažnija, a to je da državne institucije štite područje na kojem žive njeni građani. Pa u tom slučaju su to regulatorne institucije. Koji je smisao postojanja regulatornih institucija kao što je HNB, HANFA? Ne da štite bogate i one koji su dobro upućeni, već one male ljude i oni koji nemaju dovoljno znanja čitav smisao regulatornih institucija je prije svega usmjeren i okrenut na tu stranu. Zato smatram da što više i što prije moramo raditi konkretno na donošenju ovakvih zakona kako bismo naše građane zaštitili da ne postanu i ostanu dalje objekti na kojima će se ovaj financijski kapital iživljavati. Pa pogledajte koliko postoji još kreditnih ureda po Hrvatskoj? Po banderama vidite oglase da se daju krediti. Je li to uređena država? Kad idete na tramvaj pogledajte što radi. Jel' to država? Neka se odgovori na to pitanje, nek' odgovore institucije koje sam prozvao.
Hvala lijepa. Sada bismo prešli na pojedinačne rasprave. Prva je uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Znači, mi smo tu sa štitimo građane. Ovih dana me često građani zovu i kažu zaštite nas male ljude. Ja ne bih htjela reći da mi danas ovdje štitimo male ljude, jer svaki naš građanin je veliki čovjek. Ali mi ne smijemo dopustiti da oni budu mali, da budu žrtve kršenja pravnog sustava RH, da budu žrtve nekakvih dugih procesa u pravosudnom sustavu. Tako da svakako ovdje ovaj zakon je dobar. I kao što smo rekli on nije usmjeren na jednu vrstu financijske institucije, nije usmjeren na nešto samo što je bilo u prošlosti, već je umjeren da se to ne ponavlja u budućnosti. Znači, identificirali smo da se dešavalo puno sklapanja ugovora o kreditu koji imaju nekakve odredbe koje ih čini ništetnim. Ja bih ovdje samo naglasila, možda bi malo ispravila i kolegu Lovrinovića i kolegu Antu Babića. Kolega Ante Babić je rekao da takvih ugovora nije bilo u Imotskome, a vi ste spomenuli da se nisu sklapali po cijeloj Hrvatskoj, već u Istri i Dalmaciji, mi atraktivnih objekata imali po cijeloj Hrvatskoj i oni su se doista sklapali na području cijele Hrvatske. Ali tu je ključno koje nam govori da cilj, možda takvih nekakvih ugovora, više su bile te nekretnine koje su atraktivne a ne davanje samo usluge kredita koji je od tog ostvarivanja nekakve zarade. I to je ono što dijeli ovu situaciju na dvije razine. Znači možemo se tako postaviti i u svakodnevnom razgovoru raspravljamo o tome, je li u redu štiti nekoga koji je preuzeo nekakve obveze i onda ih ne izvršava. Ali ovdje nije o tome riječ. Ovdje je riječ da doista, ovi ugovori su imali elemente ništetnosti, da nisu radili po pravilima, da nisu imali dozvolu HNB, ministarstva i puno drugih su stvari radile koje su nemoralne, ali možda ih ne možemo otkloniti. Mi smo prije dva tjedna raspravljali u prvom čitanju o Zakonu o stambenom potrošačkom kreditiranju, gdje smo jasno tu naglasili, na žalost, to ne može ići retroaktivno, da cilj davanja kredita nikako ne smije biti nekretnina, odnosno kod davanja kredita ne možemo procjenjivati da li osoba, znači da li je osoba u stanju, moramo procjenjivati da li je osoba u stanju vratiti neki kredit, a ne ima li onoliko nekretnina koja bi možda pokrile taj dani dug. Stoga želim naglasiti ovdje da Vlada je ovdje dala dosta amandmana, skoro na svaki članak, ali oni se ne odnose na suštinu, oni samo pomažu da ovaj zakon bude što bolji i da se što lakše provodi i tako želim reći da se uistinu na ovom primjeru vidi kako svi pušemo u isto jedro i da doista svi od strane svih klubova se daju amandmani koji pridonose ovom zakonu i da oni doista će imati učinak i da je danas jedna situacija, kada nema one ružne politizacije, koju smo imali i prošli tjedan, kod donošenja određenih zakona. Tako da, želim naglasiti da podršku ovom zakonu je dala i Vlada, Ministarstvo financija i Ministarstvo pravosuđa je odgovorilo na one bojazni da ćemo imati pravne posljedice, odnosno da našim građanima, možda da će oni vraćati dugove one koje nisu određeni dio građani vraćali. Tako da želim ovdje naglasiti svim građanima, da će svi koji su uzeli određena sredstva, da će te sredstva vratiti. Ali nažalost, pošto su potpisali ništetne ugovore, ovim zakonom ćemo im omogućiti da oni ne plaćaju ono što je temeljeno na takvom ništetnom ugovoru. Znači sav novac koji je netko, a on ga mora vratiti, ali ne nepošteno ono što je bilo uz to posuđivanje novca. I definitivno ne smijemo dopustiti stranim bankama da posjeduju u RH onako kako se ne bi usuđivale poslovati u svojim matičnim državama. Hvala.
Hvala lijepa. S time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo otići na stanku i vidjeti se opet u 15,00 sati ovdje. Hvala. STANKA U 13,30 SATI.
Konačni prijedlog zakona o ništetnosti Ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem sklopljenih u REPUBLICI Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. 121. Predlagatelj je zastupnik Marin Škibola, rasprava je zaključena. Pregled amandmana je podijeljen na klupe, članak 121. stavak 1. Poslovnika određuje da se o amandmanima izjašnjavaju predlagatelj, te Vlada ako nije predlagatelj zakona. Članak 202. stavak 4. Poslovnika određuje da ako konačni prijedlog zakona nije podnijela Vlada o amandmanu s kojim se nije suglasila Vlada, glasuje se odvojeno. Sukladno gore navedenim člancima Poslovnika da bi amandmani bili prihvaćeni moraju biti prihvaćeni i od predlagatelja i od Vlade RH. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima, predstavnik predlagatelja uvaženi kolega Marin Škibola. Predstavnik Vlade je kolega Josip Salapić, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Pa idemo redom, prvi amandman, amandman Vlade RH. Prvo dakle molim očitovanje predlagatelja, kolege Marina Škibole.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj dva Vlade RH.
Amandman na članak 1. prihvaća se u izmijenjenom tekstu koji glasi: Članak 1. mijenja se i glasi: „Ovaj zakon se primjenjuje na Ugovor o kreditu sa međunarodnim obilježjem sklopljene u Republici Hrvatskoj između dužnika i neovlaštenih vjerovnika, osim na ugovore koje je kao dužnik sklopila Republika Hrvatska ili jedinica područne regionalne ili lokalne samouprave. Pravna osoba koja je na dan sklapanja ugovora vlasnik ili pretežiti vlasnik Republika Hrvatska ili jedinica područne, regionalne ili lokalne samouprave. Pravna osoba koja je na dan sklapanja ugovora proračunski ili izvanproračunski korisnik državnog proračuna ili proračuna jedinica područne, regionalne ili lokalne samouprave. Pravna osoba koja je na dan sklapanja ugovora veliki ili srednji poduzetnik u smislu zakona kojim se uređuje računovodstvo poduzetnika. Ovaj zakon se primjenjuje i na druge pravne poslove sklopljene u RH između dužnika i neovlaštenih vjerovnika koji su nastali kao posljedica ili se temelje na ugovoru o kreditu s međunarodnim obilježjem iz stavka 1. ovog članka. Obrazloženje. Amandman se prihvaća iz razloga kojeg je navela Vlada RH u svojem mišljenju s tim da se radi pravne sigurnosti propisuju iznimke kada se ovaj zakon neće primijeniti. Iznimke kada se ovaj zakon neće primijeniti potrebno je propisati da bi se od primjene ovog zakona izuzeli dužnici koji su imali ili mogli imati dovoljno znanja o pravnim posljedicama obveza koje preuzimaju. Riječ je o dužnicima koji zbog svoje veličine uobičajeno posluju i sklapaju poslove sa međunarodnim obilježjima.
Molio bih sad predstavnika Vlade da se očituje o ovome.
Hvala lijepo. Vlada prihvaća izmijenjeni oblik amandmana.
Dakle ovaj amandman postaje sastavni dio zakona u izmijenjenom obliku kako je obrazložio predlagatelj. Prelazimo na amandman broj 3. To su zastupnici Goran Aleksić i Peđa Grbin.
Ne prihvaća se. Obrazloženje. U izmijenjenom sadržaju prijedloga zakona utvrđeno je u članku 8. stavak 2. isključiva mjerodavnost prava RH na predmetne ugovore, pa to nije potrebno posebno dodatno propisivati kako je predloženo ovim amandmanom. Ovaj prijedlog zakona odnosi se na ništetnost ugovora o kreditu nastalih uslijed kreditne emisije pravnih osoba koje nisu imale odobrenje za rad u RH, te stoga predloženi amandman izlazi izvan dosega prijedloga ovog zakona.
Molim državnog tajnika da se očituju u ime Vlade.
Vlada ne prihvaća sa istim obrazloženjem kao i predlagatelj.
Hvala. A sad idemo na predlagatelja amandmana. To je uvaženi kolega Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Obrazloženje koje je dao predlagatelj nema veze sa amandmanom. Naime, da je predlagatelj pažljivo proučio amandman shvatio bi da se ovim popravlja jedan nedostatak zakona, a to je da je ovaj zakon vezan isključivo i jedino uz one ugovore koji su fizički sklopljeni na teritoriju RH. Među nama ovdje ima kolegica i kolega na čijem području je bilo intenzivirano djelovanje ovih zadruga. I znamo da nisu svi ugovori sklopljeni fizički na teritoriju RH već o čemu se radilo. Posrednik je došao u RH, nagovarao, prodavao svoj proizvod koliko god to bilo nelegalno jer niti to nisu smjeli raditi na teritoriju RH, a potpisnika ugovora o kreditu bi navabili da dođe primjerice u Austriju, primjerice u Klagenfurt ili gdje drugdje i tamo fizički potpiše ugovor o kreditu. Uredba na koju smo se pozvali je samo indikator kako europsko pravo rješava ovu situaciju, a to je da kada su ovakve situacije u domeni potrošačkih ugovora. Dakle, kada su sklapane sa fizičkim osobama izvan njihovih djelatnosti tada se primjenjuje pravo RH. I da, ta uredba vrijedi, ali ako ne usvojimo ovaj amandman pravo RH kaže da će ništetni biti samo oni ugovori koji su fizički sklopljeni na teritoriju RH, a oni gdje su ljudi bili toliko naivni da se dodatno zeznu jer nemam riječi pa da još odu i u Austriju njima popapala maca. Vjerujte mi poštovani kolega, ima čitav niz sporova pred hrvatskim sudom koji se u odnosu na onoga koji je sklopio ugovor u RH razlikuje u samo tom jednom detalju. Sve ostalo je isto, sve ostalo je podjednako nelegalno. Zbog toga inzistiram na glasovanju o ovom amandmanu. Hvala.
Dobro. Glasujemo dakle o ovome amandmanu koji ne prihvaća niti predlagatelj, niti Vlada RH. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa prelazimo na amandman broj 4. Vlade RH.
Amandman 3. na članak 2. prihvaća se u izmijenjenom tekstu koji glasi: Iznad članka 2. dodaje se naziv članka koji glasi: „značenje izraza“. Članak 2. mijenja se i glasi: „Članak 2. u smislu ovog zakona izraz „dužnik“ označava fizičku ili pravnu osobu koja je ugovorom o kreditu s međunarodnim obilježjem odobren kredit, odnosno osobu koja je u korist osobe kojoj je odobren kredit sudjelovala kao sudužnik, založni dužnik, založni sudužnik ili jamac. Neovlašteni vjerovnik označava pravnu osobu koja je ugovorom o kreditu s međunarodnim obilježjem odobrila kredit dužniku, a na dan sklapanja ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem ima upisano sjedište izvan RH i nudi ili pruža usluge odobravanja kredita u RH i ako za pružanje tih usluga ne ispunjava uvjete propisane posebnim propisom, odnosno ne raspolaže propisanim odobrenjima i/ili suglasnostima nadležnih tijela RH. Ugovor o kreditu s međunarodnim obilježjem označava ugovor o kreditu, ugovor o zajmu ili drugi ugovor kojim je neovlašteni vjerovnik odobrio dužniku određeni iznos novčanih sredstava, a dužnik se obvezao plaćati ugovorene kamate i iskorišteni iznos novca vratiti u vrijeme i na način kako je ugovoreno. Obrazloženje. Amandman se prihvaća iz razloga kojeg je navela Vlada RH u svojem mišljenju s tim da se definicija neovlaštenog vjerovnika dodatno poboljšava.
Zahvaljujem. Molim očitovanje državnog tajnika.
Vlada prihvaća.
Dakle i ovaj amandman u izmijenjenom obliku postaje sastavni dio zakona. Prelazimo sada na amandman broj 5. isto tako Vlade RH.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 6. Vlade RH.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 7. Vlade RH.
Prihvaća se.
I on postaje sastavni dio zakona. Amandman 8. Vlade RH.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 9. Kluba zastupnika Živi zid i SNAGA-e.
Ne prihvaća se. Obrazloženje. Stavak 2. amandmana ne precizira kome je nekretnina prodana, neovlaštenom vjerovniku, ovrhovoditelju pod dug ili trećoj osobi, a ta okolnost utječe na način kako primijeniti ovaj zakon. Ukoliko je nekretnina prodana po dug, neovlaštenom vjerovniku, ovrhovoditelju, primjenjuje se članak 7. ovog zakona. Stavak 3 amandmana je nemoguće ugraditi u ovaj zakon, sporan je njegov sadržaj u odnosu na Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima jer savjesnost 3 osobe kao kupca ne smije biti unaprijed zakonom dovedena u pitanje. Nesavjesnost treće osobe kao kupca rješava se posebnim zakonima i u posebnim postupcima uključivo i kazneni zakoni.
Vlada.
Vlada ne prihvaća s istim obrazloženjem.
Hvala. Molim u ime predlagatelja amandmane, uvaženi kolega Pernar.
Uvažene dame i gospodo, veliki broj građana već ima prodane svoje nekretnine na dražbama, kao obitelj Milanović iz Brkača ili recimo obitelj Dukić iz Zagreba itd. I ukoliko se ne prihvati ovaj amandman, njihove nekretnine nikad njima neće biti vraćene, te ovim prijedlogom koji sam dao, zapravo, štitim njihov interes i u slučaju da se dokaže ništetnosti tužbama, vraća im se nekretnine nazad, a što se tiče kupaca na tim dražbama, smatram da su oni znali zapravo što kupuju, jer u pravilu su se javljali ili izravno te zadruge ili njihove tvrtke, kćeri ili osobe povezane s njima, a na kraju krajeva bile su i zabilježbe sporova na nekretninama i problem je zapravo u sucima koji su išli sa dražbama usprkos zabilježbama spora i požurivali ih pod svaku cijenu. Te stoga, naravno tražim da se glasa o mom amandmanu. Ovom prilikom pozivam sve zastupnike kojima je stalo do tih ljudi, kojima su nekretnine oduzete od strane tih ilegalnih zadruga, zadruga koje su poslovale bez odobrenja HNB-a da ga podrže i tako zaštite sve te ljude koji su kao obitelj Milanović, gdje smo imali neki dan deložaciju, ljudi su postali beskućnici, bez krova nad glavom, bez svog posla jer su imali obiteljsko gospodarstvo u sklopu svoje kuće koja je bila pod hipotekom i ovo je, ovo je amandman koji zapravo daje, štiti sve te ljude. Hvala.
Hvala kolega Pernar. Dakle, dajem na glasovanje amandman koji ne prihvaća predlagatelj i koji ne prihvaća Vlada RH. Glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na amandman broj 10. to je amandman Vlade RH.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 11. Vlade Republike Hrvatske.
Amandman 9 na članak 8. prihvaća se u izmijenjenom tekstu koji glasi članak 8. mijenja se i glasi, članak 8. u sporovima koji nastanu u vezi ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima u smislu ovog zakona, dužnik može pokrenuti postupak protiv neovlaštenog vjerovnika, bilo pred sudovima države u kojima neovlašteni vjerovnik ima sjedište ili neovisno o sjedištu neovlaštenog vjerovnika, pred sudovima, mjesta gdje dužnik ima prebivalište odnosno sjedište“. Neovlašteni vjerovnik u smislu stavka 1. ovog članka, može pokrenuti postupak protiv dužnika samo pred sudovima države, u kojoj dužnik ima prebivalište, odnosno sjedište. Za ništetne ugovore u smislu ovog zakona isključivo je mjerodavno pravo RH, a sud će po tužbi za utvrđivanje ništetnosti ugovora, ne ispitujući postojanje drugim zakonima, propisanih pretpostavki o mjerodavnosti prava u odnosu na mjesto sklapanja ugovora primijeniti ovaj zakon. Obrazloženje, amandman se prihvaća iz razloga kojeg je navela Vlada Republike Hrvatske u svom mišljenju, s tim da se dodatno propisuje da je za ništetne ugovora u smislu ovog zakona, isključivo mjerodavno pravo RH, te da će sud po tužbi za utvrđenje ništetnosti ugovora, ne ispitujući postajanje drugim zakonima, propisanih pretpostavki o mjerodavnosti prava u odnosu na mjestu sklapanja ugovora primijeniti ovaj zakon. Ovaj dodatak je potreban da bi se izbjegle eventualne dvojbe u sudskoj praksi.
Molim očitovanje Vlade.
Prihvaćamo.
Zahvaljujem. Dakle, i taj amandman postaje sastavni dio u izmijenjenom obliku. 12. amandman je amandman zastupnika Marina Škibole. O njemu se mora očitovati Vlada.
Vlada prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. 13. amandman je Odbor za zakonodavstvo.
Ne prihvaća se. Obrazloženje. U svijetlu rješenja Ustavnog suda kojim je preispitivana ustavnost Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o potrošačkom kreditiranju, te u svjetlu već prihvaćenih amandmana Vlade Republike Hrvatske, ne prihvaća se.
Očitovanje Vlade.
Vlada ne prihvaća amandman.
I Odbor za zakonodavstvo kao predlagatelj.
U skladu sa danim obrazloženjem obzirom da je promijenjen izvorni tekst, mi povlačimo ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem se. 14. amandman je amandman Vlade Republike Hrvatske.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. I 15. amandman ponovno Vlade Republike Hrvatske.
Prihvaća se.
I on postaje sastavni dio zakona. Dakle, prelazimo sada na glasovanje o samom zakonu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem sklopljenih u Republici Hrvatskoj, zajedno s prihvaćenim amandmanima koje su obrazložili predlagatelj i Vlada Republike Hrvatske. Molim glasujmo. … [[Pljesak.]] Utvrđujem da je jednoglasno sa 134 glasa za, 0 suzdržanih i 0 protiv, donesen Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem sklopljenih u RH zajedno s prihvaćenim amandmanima.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. I sada dolazimo na točku: - Prijedlog zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU, prvo čitanje, P.Z.E. broj 131. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu i njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja Matko Glunčić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Dakle radi se o zakonu o Agenciji za mobilnost i programe EU. Sama agencija osnovana je Zakonom o Agenciji za mobilnost i programe EU kao javna ustanova u čijoj je nadležnosti provedba programa EU za obrazovanje i mlade sukladno pregovaračkom stajalištu u sklopu pristupnih pregovora RH i EU. Agencija je osnovana sa svrhom upravljanja programima EU iz područja obrazovanja i mladih. Ministarstvo obrazovanja i agencija od 2008. kada je sama agencija ustanovljena u nadležnost dodjeljuju niz dodatnih programa, mreža i inicijativa iz područja obrazovanja, osposobljavanja i znanosti te tako značajno prošilo njezinu djelatnost. Naime, agencija u siječnju 2014. godine postane nacionalna agencija za program Erasmus plus, novi program EU u području obrazovanja, osposobljavanja mladih i sporta. Osim toga od siječnja 2014. agencija ustrojava veći dio nacionalne potporne strukture za novi okvirni program EU za istraživanje i razvoj Obzor 2020 te dobiva u nadležnost čak 17 od 23 tematska područja ovog samo programa. Osim ovih ključnih proširenja djelatnosti Ministarstvo znanosti i obrazovanja agenciji je dala nadležnost provedu regionalnog programa mobilnost u visokom obrazovanju tzv. CEPUS program zatim provedbu bilateralnih sporazuma za područje visokoškolske suradnje te promicanje visokog obrazovanja RH u inozemstvu. Također s obzirom na članstvo RH u EU te mogućnosti i obvezu korištenja fondova EU agencija u sklopu svojih djelatnosti planira prijavljivati projekte na natječaju drugih tijela vezanih uz spomenuta područja. Agencija je dužna raditi na jačanju i nadgradnji svoje temeljne djelatnosti koristeći sredstva iz Europskog socijalnog fonda. Slijedom ovog navedenog potrebno je donijeti novi zakon o agenciji radi usklađivanja sa stvarnim stanjem. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su proširenje opisa djelatnosti te redefiniranje ustroja i tijela agencije sukladno novoj generaciji programa EU i ostalih međunarodnih programa. Sukladno širenju djelatnosti zakonom se jasno razgraničavaju tri glavna područja djelatnosti agencije. To su obrazovanje, osposobljavanje, sport zatim područje mladih te na kraju znanost. Također predloženim zakonom stvorit će se prijeko potreban pravni okvir za omogućavanje ostvarenja funkcije agencije. To su prije svega učinkovito integriranje postojećih budućih programa u cilju otvorenosti prema građanima radi osiguranja pravodobne točne i provjerene informacije zatim to je osiguranje stručne potpore u procesu prijave na natječaj kao i provedbe projekata iz programa i strukturnih instrumenata EU. I na kraju, ovim zakonom se usklađuje rad agencije s uredbom o uspostavljanju programa Erasmus plus. Također naglasio bi da za provođenje ovog zakona nisu potrebna dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH, sredstva dostatna za rad agencije i provedbu programa u smislu nadležnosti obveza agencije planirane su u državnom proračunu za 2017. i projekcijama za 2018. i 2019. godinu u sklopu proračuna Ministarstva znanosti i obrazovanja.
Hvala. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Sabine Glasovac. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče. Evo nije replika ali je u svakom slučaju što ste završili ono što smo mi započeli 2013. godine zajedno naravno sa predstavnicima Agencije za mobilnost i programe EU, a to su toliko nužne izmjene postojećeg zakona. Ovo je jedna od agencija koja može biti svjetal primjer drugim državnim institucijama, ne samo u sustavu obrazovanja i znanosti nego i drugdje koja pokazuje kako se na kvalitetan način može upravljati određenim procesima, kako se na kvalitetan način može surađivati sa europskim institucijama i koristiti sve beneficije koje nam pretpristupnost u članstvu pa danas i punopravno članstvo u EU može donijeti koristi za naš obrazovni sustav, za sve one mjere i iskorake koje nažalost u našem državnom proračunu novaca nemamo. Zakon je bio taj koji je na neki način možda kočio samu aktivnost agencije, ona je narasla, pred njom su novi izazovi, postali smo punopravna članica EU i vjerujem da će ove izmjene doprinijeti tome da otkočimo sve one prepreke odnosno uklonimo sve one prepreke koje su nam eventualno stajale do sada na putu i da sve benifite našeg članstva u EU, a i koristi za sustav multipliciramo tako da pozdravljam izmjene ovoga zakona.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Pa otvaram raspravu. Prvo će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, gospođo ravnateljice Agencije za mobilnost i programe EU, uvažene kolegice i kolege. Evo kao što ste čuli uvodno pred nama je Prijedlog zakona novog zakona ne izmjena i dopuna nego novog Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU u prvom čitanju. Kao što je već rečeno prijedlog zakona raspravila su matična radna tijela, Odbor za zakonodavstvo i Odbor za znanost, obrazovanje i kulturu uz evo jednoglasno prihvaćanje i primjedbe koje ste dobili, koje se nalaze u materijalima. Dakle samo da evo podsjetim, Agencija za mobilnost i programe EU osnovana je Zakonom o agenciji za mobilnost iz 2007. godine kao javna ustanova u čijoj nadležnosti je provedba programa EU, sklopu tada pristupnih pregovora RH i EU u poglavlju 26 koje se odnosi na obrazovanje i kulturu a sa svrhom upravljanja programima EU a to upravljanje podrazumijeva prije svega raspisivanje javnih natječaja za financiranje aktivnosti međunarodne suradnje i mobilnosti u svrhu učenja, zatim informiranje i savjetovanje potencijalnih prijavitelja, pripremu natječajne dokumentacije, provjeru formalnih kriterija i ocjenu kvalitete zaprimljenih prijava a onda kasnije ugovaranje na temelju toga odobrenih projekata i njihovo financiranje i jednako tako praćenje i savjetovanje kao i nadzor ugovorenih financijskih projekata. I sukladno o Zakonu o agenciji, djelatnost agencije obuhvaća i druge programe EU koje su u nadležnosti Ministarstva znanosti i obrazovanja koje se odnose prije svega na mobilnost istraživača u europskom istraživačkom prostoru, na ugradnju komponenti Europassa u obrazovni sustav RH i također na uspostavljanje međunarodnih združenih diplomskih studija Erasmus Mundus. Ako malo pogledamo djelatnost i razvoj agencije u proteklih 10 godina njezina rada i ako analiziramo podatke onda možemo uočiti što je naravno pohvalno da je agencija tijekom 2009. i 2010. u okviru pripremne faze sudjelovanja RH u programima EU u području obrazovanja započela s provođenjem pilot natječaja za financiranje sudjelovanja pojedinaca, ustanova i organizacija u programu za cjeloživotno učenje i u programu mladi na djelu. I u toj pripremnoj fazi tijekom 2009. i 2010. godine posredstvom agencije je tada ispred pristupnih fondova financirano ukupno 110 projekata u ukupnom iznosu od 2 milijuna i 800 tisuća eura a dakle u aktivnostima međunarodne suradnje i mobilnosti tada je sudjelovalo 2400 pojedinačnih sudionika. Nadalje od 2011. godine kada je RH ušla u punopravno članstvo EU ova pripremna faza je bila završena a RH je u navedenim programima nastavila sudjelovati sa jednakim pravima i mogućnostima kao i ostale zemlje koje su države članice EU i punopravne sudionice programa. I tako je u razdoblju od 2011. do 2013. u sklopu programa za cjeloživotno učenje i programa mladi na djelu posredstvom dakle Agencije za mobilnost financirano ukupno 1579 projekata u ukupnom iznosu o 26 milijuna 980 tisuća eura a u aktivnostima međunarodne i suradnje i mobilnosti sudjelovalo je 22 tisuće 724 pojedinačna sudionika. Naravno i nakon toga, početkom 2014. godine kada započinje nova, provedba nove generacije programa EU Erasmus+ za područje obrazovanja mladih i sporta Agencija za mobilnost nastavlja sa svojim brojnim aktivnostima. Pa je tako tijekom 2014. i 2015. godine u okviru programa Erasmus+ kao nastavka programa Erasmus posredstvom agencije ugovoreno i financirano ukupno 587 projekata u iznosu od 20 milijuna i 43 tisuće eura a u svim tim aktivnostima koje se odnose na mobilnost i međunarodnu suradnju sudjelovalo je 10 tisuća 239 pojedinačnih sudionika. I naravno do završetka programa Erasmus+ a to je negdje ako se ne varam 2020. godine očekuje se da će u Hrvatskoj za aktivnosti i mobilnosti međunarodne suradnje na raspolaganju biti još negdje oko milijardu kuna. A isto tako završetkom prijašnje generacije programa EU u području mladih, obrazovanja i znanosti agencija je od 2014. godine zapravo postala nacionalna agencija za program Erasmus+ kao trenutno najveći program u području osposobljavanja i obrazovanja mladih te ustrojava veći dio nacionalne potporne strukture za novi okvirni program EU za istraživanje i razvoj Obzor 2020. I kao što je već rečeno agencija u nadležnost dobiva 17 od ukupno 23 tematska područja programa Obzor 2020. i sukladno tome Ministarstvo znanosti i obrazovanja je Agenciji za mobilnost u nadležnost dalo i promicanje RH u inozemstvu primjerice kao što je to promicanje programa brenda a onda i portala … [[Govornik se ne razumije.]] Croatia ako se ne varam. I naravno evo iz svih ovih podataka koje sam u okviru vremena koje mi je dozvoljeno navela razvidno je kontinuirano širenje djelatnosti agencije od 2008. do danas preuzimanjem svih ovih nadležnosti. I naravno razvidno je da se broj dakle prijavljenih i ostvarenih projekata iz godine u godinu kontinuirano povećava, raste broj ugovorenih i financiranih projekata a time i visina povućenih sredstava iz EU a naravno samim time i broj pojedinačnih korisnika uključenih u programe mobilnosti što je naravno i krajnji cilj. I upravo toga radi usklađivanja sa stvarnim stanjem u odnosu na 2007. godinu kada je donesen prvi, dakle i jedini do sada Zakon o Agenciji za mobilnost i programe EU potrebno je zapravo donijeti novi Zakon koji će prije svega regulirati djelatnosti i nadležnost agencije nad novim programima koje ćemo dobiti od strane EU u području znanosti i obrazovanja, osposobljavanja mladih i sporta. A jednako tako dakle ovo proširenje dakle odnosno reguliranje prijedlogom ovim zakonskim prijedlogom razvidno je u članku 5. prijedloga zakona kojim se regulira djelatnost agencije i njena nadležnost. Sukladno širenju djelatnosti agencije isto tako potrebno je i njene izvore financiranja uskladiti sa stvarnim stanjem pri čemu se uz državni proračun kao izvor financiranja navodi i EU, koja agenciji osigurava financijska sredstva. Ova je problematika u prijedlogu zakona regulirana člankom 6., također sukladno sirenju djelatnosti agencije isto je potrebno i redefinirati njen ustroj i ustroj tijela agencije kako bi se osigurala primjerena i učinkovita organizacijska struktura a jednako tako i jasno razgraničila tri glavna područja koja djelatnost agencije obuhvaća a to je prije svega područje obrazovanja, osposobljavanja i sporta, zatim područje mladih i naposljetku, područje znanosti. I stoga je problematika ustroja i tijela agencije regulirana u člancima 8., 9., 10., 11., 12., i 13. prijedloga zakona. Jednako tako s obzirom da je agencija zadužena i za provedbu projekata i strukturnih instrumenata EU-a i strukturu agencije potrebno je uskladiti sa zahtjevima nove generacije strukturnih instrumenata EU-a za razdoblje od 2014. do 2020. te i to u skladu s uredbama EU-a koje se odnose na programe Erasmus plus i Obzor 2020., i ova je problematika regulirana člankom 5. stavkom 1. predloženog prijedloga zakona, a obuhvaća djelatnost agencije u smislu upravljanja projektima u okviru programa Erasmus plus, programa Europass, CEPUS-a, zatim programa bilateralnih sporazuma namijenjenih provedbi mobilnosti u visokom obrazovanju, programa promicanja visokog obrazovanja i jednako tako, programa u području znanosti Obzor 2020. i Euraxess. Provedba dakle uredbi EU-a o kojima sam govorila koje se odnose na programe na Erasmus plus i Obzor regulirana je člankom 2. prijedloga zakona. I naposljetku, predloženi zakon u Agenciji za mobilnost i programe EU-a, treba i to mu je dakle i osnovna svrha, stvoriti pravni okvir prije svega za razvojne potrebe vezane za jačanje i nadogradnju djelatnosti agencije projektima financiranima iz fondova EU-a i jednako tako za učinkovito integriranje postojećih i budućih programa u području obrazovanja, osposobljavanja mladih sporta i znanosti, osobito primjerice onih koji vezani za razvoj obrazovnih politika a jednako tako i za unapređenje sustava strukovnog obrazovanja a ova je problematika regulirana člankom 5. stavcima 2., 3. i 4. prijedloga zakona, pritom naravno, osnovni cilj usmjeren je prije svega na otvorenost prema građanima RH radi ostvarivanja prava na korištenje prava mobilnost i međunarodne suradnje i naravno, učinkovito i svrhovito korištenje sredstava iz fondova EU-a. Kako je već napomenuto, za provođenje ovog zakona nisu potreba dodatna sredstva financijska sredstva u državnom proračunu, a sredstva za rad agencije i provedbu programa u okviru njene nadležnosti, u državnom su proračunu planirana za 2017. godinu sa projekcijama za 2018. i 2019. u okviru proračuna Ministarstva znanosti i obrazovanja. I zaključno, sukladno svemu što sam dosad navela, Klub zastupnika HDZ-a, podržati će prijedlog Zakona o agenciji za mobilnost i programe EU-a. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Marka Vešligaja. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo ga, kolegice, u svom izlaganju, stvarno ste iznijeli brojne pozitivne podatke kojima se agencija u ovih 10 godina svog rada može podičiti. Zapravo, možemo vidjeti da je svoj na neki način, rad u onom jednom dobrom smjeru uspostavila još dok Hrvatska nije bila članica EU-a, a nastavila ga je zapravo otkada smo postali članica EU-a, od broja korisnika, broja projekata koji su realizirani do jednog zadovoljstva korisnika. Pronašao sam na samim stranicama agencije jedno istraživanje koje je provedeno i visoke ocjene, mislim da je prosječne ocjene, 4,2 u svim onim područjima, od transparentnosti, od razumijevanja, propisa itd. Reći ću samo jedan primjer na koji bi trebale raditi i ostale javne institucije u RH, posebno one koje rade sa fondovima EU-a, i nažalost znamo svi da kaskamo previše, ovo je jedan svijetli primjer i nadamo se da će i ove izmjene zakona koje idu u smjeru da se zapravo podijele na tri ona najvažnija područja od obrazovanja i sporta, dakle mladih, pa do znanosti, doprinijeti tome da naši evo mladi, koji najvećim dijelom i koriste ove programe, još više se povežu sa svojim vršnjacima unutar EU-a, da još više i bolje komuniciraju, da idu na razmjene u EU, zapravo da u budućnosti doprinesu tome da Hrvatska bude država i društvo kakvo svi želimo. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika uvažene zastupnice Sanje Putice.
Hvala potpredsjedniče Hrvatska sabora. Cijenjena zastupnice Bedeković, ukazali ste na djelokrug rada ove agencije i rekla bi da je ona jedna od svjetlijih točaka u hrvatskom obrazovnom sustavu, no ukazala bi i na još nekoliko perspektiva kroz koje se može promatrati rad Agencije za mobilnost i program EU-a. To je pitanje prvenstveno vidljivost te agencije, institucijama hrvatskog obrazovnog sustava, školama, sveučilištima, visokim učilištima, ali i na mobilnost samog nastavnika, učenika i studenata. Mobilnost studenata možemo reći obzirom na naše nedavno priključivanje rekla bih EU-u, je na zadovoljavajućoj razini, no smatram da treba poraditi na mobilnosti nastavnika i profesora, posebice obzirom na procese koji nas očekuju u kurikularnoj reformi i na sve ono na što bi se hrvatski obrazovni sustav mogao ugledati na ostale primjere u državama članica EU-a. Ovdje bih posebno upozorila na nedostatak kadrova, odnosno nedostatnu kadrovsku ekipiranost škola i sveučilišta, odnosno cijele timove koji bi mogli sustavno pratiti programe Agencije za mobilnost i programe EU-a obzirom na to da su obično i škole i sveučilišta svedene na svoj postojeći kadar i da se do sada na žalost u hrvatskom obrazovnom sustavu nije pronašlo načina da se u okviru tih programa strateški zapošljava ljude koji bi pratili te programe. Isto tako, treba kazati da je pohvalno da se broj studenata u programu Erasmus plus povećava i da bi trebalo također ukazati na u budućnosti možda bolju suradnju agencija unutar Ministarstva znanosti, obrazovanja između sebe. Dakle, Agencije za odgoj i obrazovanje, Agencije za strukovno obrazovanje, Agencije za mobilnost i programe EU. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Bedeković.
Pa evo kolegice zahvaljujemo vam na ovoj primjedbi i naravno vjerujem da je ona bila izrečena doista u prilog jedne konstruktivne rasprave i poticanja agencije da o ovome povede računa. Naime, kako i sama sam posljednjih deset godina svog radnog iskustva provela u sustavu visokog obrazovanja i doista mogu svjedočiti da je itekako potrebno razvijati, dakle i poticati naše studente na mobilnost i odlazak na studiranje barem na jedan semestar van i na povratak natrag. I u našem sustavu visokog obrazovanja ovaj trend doista sve više raste. Nešto manje imamo to ste dobro primijetili zastupljeno odlazak, dakle mobilnost nastavnika. Da bismo osnažili, dakle ove trendove svakako osim Erasmus koordinatora u visoko školskim ustanovama, na fakultetima, visokim učilištima držim da je potrebno otići korak dalje i doista osnivati odjele ja ću ih tamo nazvati, dakle timove za mobilnost i međunarodnu suradnju s primjerenim brojem zaposlenika što je vo u današnje vrijeme teško provedivo s obzirom na potrebu zapošljavanja novih ljudi. U svakom slučaju mi se čini da je sve ovo vezano za mobilnost i poticanje mobilnosti jedan trend koji je u sustavu našeg visokog obrazovanja uzima, dakle uzlaznu putanju i svakako smatram da bi Agencija za mobilnost tu dodatno još trebala poraditi na kako na vidljivosti, tako i na obuci, dakle kadrova koji će na tome raditi. Dok mi se čini da srednje škole u ove trendove uzlaze za sada tek sporadično sa nedovoljnom potporom stručnih službi. I tu ćemo morati uložiti dodatne napore osobito u sustavu strukovnog obrazovanja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govorit uvažena zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici Agencije za mobilnost programa EU i predstavnici Ministarstva znanosti, obrazovanja. Klub SDP-a podržat će prijedlog novog zakona Agencije za mobilnost i programe EU. Agencija kao što sam već rekla i u samoj uvodnoj replici je primjer kako bi zapravo javne institucije, javne ustanove u RH koje na neki način uz samo ministarstvo servisiraju pojedine dijelove sustava trebale funkcionirati. Ovo je agencija vjerojatno znate u sustavu Ministarstva znanosti i obrazovanja koja promovira programe EU i druge međunarodne programe iz sustava obrazovanja, znanosti, osposobljavanja mladih. Njezine zadaće su informiranje i savjetovanje iz njezinog portfelja o svim međunarodnim mogućnostima na području formalnog i neformalnog učenja, gdje je Hrvatska na žalost u ovom segmentu na samom začelju zemalja članica EU. Znači u onim parametrima u kojima se mjerimo. Na žalost u postotku, odnosno udjelu građana koji na bilo koji način sudjeluju u cjeloživotnom učenju Hrvatska je tu na neki način najgora u odnosu na sve parametre u kojima se mjerimo u odnosu na ostale države članice EU. Agencija sve ove promotivne informativne aktivnosti što je vrlo značajno za naše društvo obavlja potpuno besplatno. Dakle, sve svoje usluge daje građanima besplatno. Jednako tako ona ima i drugi segment osim ovog informiranja i savjetovanja, a to je da provodi i cijeli postupak natječaja odnosno raspisivanje i dodjele sredstava za korištenje potpora, odnosno za sudjelovanje u programima mobilnosti, savjetuje korisnike, pruža im potporu prilikom same prijave, odabire i dodjeljuje novčana sredstva te nadzire dodjelu samih sredstava. Ona se dokazala već u samom ovom predpristupnom periodu prije ulaska u EU. Od 2009. godine pa do samog ulaska u EU u sklopu programa za cjeloživotno učenje i programa „Mladi na djelu“ osigurano je financiranje čak 2089 projekata u iznosu višem od 29,3 milijuna eura, te 25124 građanina RH sudjelovalo u nekom vidu međunarodnih aktivnosti koje su namijenjene učenju i usavršavanju. Nadalje, u 2104. i 2015. godini u sklopu programa Erasmus plus osigurano je financiranje 587 projekata u vrijednosti ugovorenih sredstava 28,43 milijuna eura, te 10239 građana RH sudjelovalo u međunarodnim aktivnostima namijenjenim učenju i usavršavanju. I važno je napomenuti, to je zaista iznimno bitno da se agencija u cijelom ovom svom djelovanju svih ovih 10 godina isticala u poštivanju visokih standarda transparentnosti i javnosti rada što dozvolit ćete mi da to iznesem nije nezanemarivo. Znači, da obavlja svoju inicijalnu funkciju, ali da pri tome se za njome ne vuku nikakvi repovi, da je vrlo transparentna u svom radu. I da je ono što je bitno, jer je ona servis građanima, ona je sustav koji pruža određenu podršku, da je njena javnost i vidljivost što je rekla i kolegica Putica iznimno očigledna. Najbolji dokaz tome je i samo ispitivanje. O tome je nešto rekao u replici kolega Vešligaj. Ispitivanje zadovoljstva među korisnicima programa za cjeloživotno učenje i programom mladi na djelu. Visoke ocjene koje su ostvarene u navedenom istraživanju upućuju na to da korisnici koji su zapravo krajnji konzumenti zbog kojih agencija i postoji. Iskazuju visoke ocjene za svaku od kategorija mjere u sklopu anketnog upitnika, te su prosječne ocjene usluga kreću od 4,20 što je najniža ocjena, do 4,58 što je najviša ocjena kao što se može vidjeti, bez obzira radilo se o radu o kategorijama usluge, radu i skladu s pravilima, odgovore na potrebe korisnika, kvalitetna informacija, radni učinak, odnosno ostvarenje rezultata upravljanje problemima, rad u skladu s rokovima i transparentnost. Riječ je dakle o iznimno pozitivnoj percepciji rada jedne javne agencije, što nije uobičajeno stajalište javnosti pri davanju mišljenja o radu i učinkovitosti javnih agencija, nažalost, ali to je tako i to je činjenica s kojom se moramo suočiti. Riječ je isto tako i o ispitivanju koje do sada nije provedeno među javnim ustanova, te ga smatramo primjerom dobre prakse, koje ne bi trebao ostati nezapažen, a sličnu praksu bi trebalo širiti, možda početi sa agencijama u sustavu odgoja i obrazovanja onda širiti i na neke druge. Ono što mislim da je važno istaknuti u ovom Hrvatskom saboru je i da pri samoj Agenciji za mobilnost i program EU, djeluje i Hrvatski Eurodesk centar, kao besplatni info servis Europske komisije i iznimno je važan za informiranje mladih i onih koji rade s mladima jer im pruža informacije o europskim programima i politikama za mlade, mobilnost, učenju i usavršavanu. U 34 europske države i više od 1200 Eurodesk multiplikatora, čak 17 njih nalazi se u Hrvatskoj. To je podatak koji isto nešto govori sam o sebi. Proširenje organizacije civilnog društva koji su Eruodesk multiplikatori, donijelo je dodanu vrijednost, što se vidi u broju provednih aktivnosti, broju, korisnika, Eurodesk mreža, odnosno organizaciju koje čine tu mrežu, stručne su u mnogim područjima, te se dodatno educiraju kako bi prožili kvalitetnije, točnije informacije svojim korisnicima. To je dokaz odlične suradnje Agencije Eurodesk Hrvatske, ali i Eruodesk multiplikatora, koji su ovaj važan dio civilnog društva. Neke od aktivnosti koje se provode su i time to move kampanja, u Hrvatskoj su upravo multiplikatori organizirali više od 60 aktivnosti u skoro 30 gradova i naselja. Tu su još i dodatne aktivnosti, a utjecaj multiplikatora, vidi se i kroz dodatni angažman, informiranja mladih, pri čemu smo od 19 zemalja, čak 3 po broju organiziranih događanja u time to move kampanji, a druga po pregledu web stranice, te smo dobitnica u nagradnoj igri iz kapanje iz Hrvatske. Te i mnoge druge brojke, govore o naporima koje organizacije kao multiplikatori i Eurodesk Hrvatske ulažu u bolje informiranje mladih, a prepoznati su u drugim zemljama, kao primjer dobre prakse. Broj, fleksibilnost, uključivanje i stalni angažman na važnim programima koje uključuju mlade, obrazovanje, istraživanje i programe poput Erasmus+, Obzora.2020, Mlade na djelu itd., polučili su kao što vidimo velike uspjehe i dokaz su koliko je dobro što je RH, članica EU, i primjer su dobre prakse. Agencija u potpunosti opravdala svoje postojanje. Dokaz toga je i visok postotak iskorištenosti programskih sredstava od prosječno 98,6% što predstavlja osobit uspjeh agenciji i svih korisnika programa. Poanta je da sve ono što nam se stavlja na raspolaganje, sve one benefite, koje možemo koristi iz EU, da imamo toliko hrabrosti, znanja, strpljenja, ali i ustrajnosti, da ih što je moguće više koristimo. Stoga, smatramo da sve ove dodatne aktivnosti koje će se provoditi, odnosno čijem će se provođenjem otvoriti prostor donošenjem novoga zakona, će doprinijeti još učinkovitiju povlačenju sredstava i još boljem radu same agencije. Ono što je bitno istaknuti kroz sam prijedlog novoga zakona, agencija će se konačno moći, ona je malo kadrovski kako bi rekla, neću reći zakinuta, ali podkapacitirana, ne mislim u smislu, stručnih ljudi koji u njoj radi, nego mislim u broju ljudi koji je zaista nužno povećati kako bi se i sam učinak agencije mogao poboljšati. Drugo, dosadašnja sama struktura, upravljačka struktura agencije je poprilično usporavala određene procese, znači, zapravo svih 74 djelatnika ili koliko ih je tu negdje oko tog broja, direktno su bili odgovorni samoj ravnateljici agencije, jer naprosto nije postojala takva struktura koja bi osigurala za pojedina područja sektorsko ili odjeljku nadležnost i funkcioniranje. Tako da će se kroz donošenje novog zakona omogućiti brži, ekspeditivniji rad i ta odgovornost će se na neki način spuštati na niže razine odlučivanja, odnosno postojati će i ta mogućnost, što će dovesti do ubrzanja određenih poslovnih procesa, što je naravno potrebno ako znamo da širimo djelokrug samoga rada agencije. Podržavam i prijedlog u samom zakonu, da se upravno vijeće, broj članova upravnog vijeća smanji sa 6 na 4, možda će i to dovesti do bolje učinkovitosti rada. Jer kako smo imali prilike čuti i na odboru, vrlo često se znalo događati, da upravno vijeće ne može održati svoje sjednice zbog nepostojanja kvoruma. E sad, je li problem u broju članova upravnog vijeća ili u neodgovornosti osoba koja se imenuju u ta upravna vijeća, ne bih sada ulazila u te dvojbe, odnosno raščišćavanja tih dvojbi. Ali zasigurno da će upravno vijeće koje će brojati samo 4 člana nakon usvajanja ovog zakona doprinijeti tome da se može radit na puno kvalitetniji i učinkovitiji način. Jednako tako, članovi upravnog vijeća, morati će zadovoljiti puno više standarda, nego li je to bio slučaj sada. Ja neću sada nabrajati, koji su to uvjeti koje će morati zadovoljiti svi oni koji će htjeti aplicirati za, voditi agenciju kroz upravno vijeće, a zasigurno, morati će zadovoljiti vrlo stroge kriterije koje su propisane ovim zakonom. Svi ste ga vidjeli, vidjeli ste koji su to kriteriji. Jednako tako pozdravljam i postroženje, sad ću se tako kolokvijalno izraziti, samih kriterija za izbor ravnatelja, odnosno ravnateljice, odnosno osobe krovne osobe koja vodi samu agenciju ali i njenih pomoćnika. Uz dužno poštovanje ljudima koji misle da bi to mogli, znali i htjeli, mislim da je iznimno važno da se ovdje traže neki formalni uvjeti kao što je obrazovanje itd., ali da je iznimno važno i da postoji jedno snažno, snažno iskustvo u upravo ovim poslovima sa institucijama EU pa i kroz ovaj period predpristupnih pregovora RH sa EU jer ako osoba koja vodi agenciju razumije sve procese, ako u tim procesima od tog predpristupnog perioda do danas sigurno može na puno, puno kvalitetniji način voditi jednu ovakvu organizaciju ima puno više sluha i za potrebe sustava s jedne strane odnosno krajnjih korisnika, ali s druge strane i za sve ono što država od nje očekuje da bude brza učinkovita jer ove stvari ne mogu čekati. Vjerujem da će rad agencije u budućnosti polučiti veliku apsorpciju sredstava iz programa i fondova EU, da ćemo imati još mnoštvo dobrih i kvalitetnih projekata, da ćemo imati još širi raspon krajnjih korisnika jer riječ je o onim skupinama ljudi koji će kroz svoje obrazovanje steći neko iskustvo i u nekoj drugoj članici EU, razmijenit će iskustva sa svojim kolegicama i kolegama u drugim zemljama EU, a kroz implementaciju tih znanja kada se vrate u Hrvatsku vjerujemo da će znati obogatiti i naš sustav, a to jest zapravo poanta da sve ono što je dobro sva ona znanja koja imaju neke druge države članice da ih upijemo i da ih primijenimo, ali da isto tako na tom putu vidimo gdje su oni eventualno griješili, da na njihovim greškama učimo, da ne griješimo i sami na tom putu. Mislim da će u obliku inovacija, da će agencija kroz svoj rad pomoći obrazovanju naših ljudskih potencijala, da ćemo postati inovativnije društvo ali da ćemo kroz to stvoriti bolje i tolerantnije društvo koje prihvaća različitost u budućnosti i da ćemo evo i kroz ovu agenciju i kroz njezin rad biti ponosna članica EU jer možemo zaista reći kroz ovu agenciju da ako ju usporedimo s nekim drugim sličnim agencijama u nekim drugim državama možemo reći da smo tu al pari ako ne i bolje od njih. Znam da se u ovom Hrvatskom saboru ne čuju često ovakve riječi pohvale možda na rad bilo pojedinih ministarstava bilo pojedinih agencija ali upravo kada dobijemo priliku govoriti o onim institucijama koje dobro rade svoj posao onda trebamo to iskoristiti i pokazati da u Hrvatskoj ipak nije sve tako većina da nije tako crna, a da sve nije tako sivo da ima i svjetlih primjera koji nam trebaju biti zvijezda nekakva vodilja i za druge. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvažene kolegice. U svom izlaganju ste pohvalili rad agencije i aktivnosti u privlačenju sredstava iz EU i kao one multiplikatore kroz sticanje znanja i vještina svih onih koji su sudjelovali u različitim programima. I dobro ste spomenuli da u okviru 200-njak agencija koje djeluju u RH nekima ne znamo ni ime, ni zašto služe, ali ovdje svakako treba podržati donošenje ovog zakona i reći da je ova agencija opravdala svoje postojanje. Međutim uvijek si moramo postaviti pitanje što možemo učiniti još više da bi bilo bolji i efikasniji, a govorim to iz razloga što mnogi osnivači jedinice regionalne samouprave i neki gradovi nemaju dostatno sredstava da pomognu svojim obrazovnim institucijama, osnovnim i srednjim školama da sudjeluju u različitim EU projektima jer nemaju dostatnog novca za predfinanciranje i sufinanciranje ovakovih projekata. Pa možda u tom pravcu osnivanje fonda za sufinanciranje i predfinanciranje EU projekata bi tu pomoglo pa možda da se agencija u tom dijelu uključi. Što vi mislite? Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Glasovac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vlaoviću, da dobro ste detektirali to nije samo problem ovih mikro nazovimo projekata gdje osnivači što su većinom jedinica lokalne i regionalne samouprave nemaju u svojim proračunima sredstava za taj tzv. nacionalni doprinos. Mi imamo taj problem i sa nekim puno bitnijim kapitalnijim državnim projektima gdje jednako tako imamo velike, velike probleme kako bismo moramo vagati što su nam neki prioriteti da bismo mogli osigurati onaj nacionalni doprinos za sami prvi korak u korištenju fondova. Međutim, ni to nije najveći problem. imamo mi i projekte u kojima mi ne moramo osigurati apsolutno ništa pa naši osnivači ravnatelji škola osnivači pojedini gradovi, županije zapravo te novce i onako bacaju u smeće. Shema školskog voća recimo to je jedan projekt zajednički Ministarstva znanosti i obrazovanja i Ministarstva poljoprivrede pokrenut 2013. godine gdje smo kroz fondove EU uspjeli osigurati sve pretpostavke da naše škole koriste sredstva i da roditelji i djeca potpuno besplatno jedan zdravi obrok u školama, dobiju nekakvo voće, povrće i sada sljedeći korak su trebali biti mliječni proizvodi. Međutim, evo prije nekoliko dana je u jednom mediju objavljena informacija i to je točna nažalost informacija da vam više od 50% škola u Dalmaciji apsolutno ne koristi te benificije, ne želi ili ne želi ili ne zna ili neće. Potrebno je uložiti samo malo napora, tu čak ne trebaju ni sredstva iz proračuna. Sve je besplatno, sve je osigurano iz EU, međutim ta jedna inertnost, neosjetljivost ili nonšalantnost nas dovodi u situaciju i tamo gdje je sve besplatno da nismo u stanju uzeti nešto što je dobro za našu djecu što je dobro za naše škole što je dobro za naše gradove, za naše županije. Imamo mi tu puno problema, ali korak po korak valjda ćemo ih uspjeti riješiti i rješavati.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika nezavisnih i HSU-a govoriti uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ravnatelju, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Ja se prvo zahvaljujem našem uvodničaru, a i kolegicama koje su govorile prije mene na oslikavanju cjelokupnog sustava i rada agencije i pridružujem se čestitkama s obzirom da su meni ovo prve informacije u jednom ovako kvalitetnom radu. A ja nisam tako doživio svoju ulogu danas. Ja bih želio vrlo kratko nešto reći o ovom postojećem zakonu. Prvo moram kolegicu Glasova korigirati jer nismo ipak u ovom zakonu učinili presedan i ovo upravno vijeće ima 5 članova. Naime u članku 8. u stavku 3 u prvoj alineji kaže da predsjednik i 1 člana iz Ministarstva nadležnog za obrazovanje i znanost, znači ukupno ih ima 5, ne bi bio neparni broj i inovacija nije uspjela. Ali, dobro, lapsus se dogodi, natjerali ste me da idem vidjeti. Dakle ono što bi mene u ovom zakonu interesiralo je u dijelu obrazloženja zakona s obzirom da se predlagatelj često poziva na sustav cjeloživotnog učenja, zaista podatak koji nisam nigdje našao koliko u tom cjeloživotnom učenju sudjeluju građani stariji od 50 godina. Mislim i intencija je bila cjeloživotnog učenja da se uključi stariji dio populacije da mogu i dalje još konkurirati svojih 15-ak godina i na tržištu rada ali ne samo to nego zbog podizanja same razine obrazovanja u ukupnom građanstvu. Dakle to me interesira pa ću vas moliti s obzirom da je ovo u prvom čitanju ako imate taj podatak da nam na neki način izvučete te podatke ili ga ako znate da nam u završnoj kažete, u završnoj riječi. Drugi je prijedlog vezano uz odnosno primjedba vezana uz članak 9. Naime ove godine što provodim ovdje nekako mi je zapelo nomotehnički za oko u članku 9. stavak 3 koji na neki način spada u članak 14. Naime, govori se o upravnom vijeću i nadležnostima upravnog vijeća i stavak 2 kaže odlučuje većinom glasova i onda dolazi stavak 3 koji je zabrana nadzora od strane članova upravnog vijeća. Nekako mi to spada u članak 14. koji govori o nadzoru gdje se članovima upravnog vijeća zabranjuje da provode nadzor. Jer članovi upravnog vijeća u pravilu su zaduženi donositi odluke i rukovoditi, odnosno kontrolirati rad agencije odnosno zakonitost rada i svih odluka agencije i pod moralnom i materijalnom odgovornošću su odgovorni za zakonitost odluka. Tako da mi ovaj doista stavak 3 spada negdje u članak 14. koji definitivno govori o nadzoru, tko provodi nadzor, kako se provodi nadzor i tko, i onda bi bilo kompletno i tko ne smije provoditi nadzor. Pa vas molim ako spmatrate ovo primjedbom koja je prihvatljiva da to eventualno preuredite prilikom uređivanja zakona za drugo čitanje. I treće što sam želio reći da ako imamo agencije a imati ćemo ih vjerujem sa ovakvim ajmo reći uspješnim radom onda bi možda bilo dobro da njihova izvješća ne završavaju samo na Vladi RH. Možda bi bilo dobro razmisliti i u kontekstu promjene Poslovnika o radu Hrvatskoga sabora da takva izvješća završavaju na matične odbore i da ih matični odbori usvajaju sa ili bez mogućnosti rasprave na plenarnim sjednicama. Ne zato da bi mi se pravili važni nego jednostavno da bi, ne samo izvršna vlast, ne samo Vlada imala na neki način uvid u uspješnost ili neuspješnost rada pojedinih agencija, to su isto tako naše agencije i mi kao narodni zastupnici kako bi se reklo bi bilo dobro da smo što više uključeni u ta izvješća a ne da ono Vlada prihvatila izvješće i pročitali smo tu odluku i nikome ništa i ništa o tome ne znamo. Dakle želio bih da i saborski zastupnici budu na neki način više uključeni u ove spoznaje o radu agencija jer što ćemo pronositi prema vani ako nemamo pojma o onome što dobro funkcionira. Evo to je kao sugestija, o tome, ne znam ako smatrate da je vrijedno razmisliti, možemo razmišljati i kod promjene Poslovnika Hrvatskoga sabora a možda i kod zakonskih odredbi. Klub Nezavisnih zastupnika i Hrvatske stranke umirovljenika podržati će ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala. I vaše izlaganje izazvalo je dvije replike. Jedna je, prva je uvaženog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja, kratko sam se javio za repliku, na temelju ovog vašeg zadnjeg prijedloga kojeg smatram vrlo kvalitetnim, ne samo za ovo što ste rekli nego i za neka druga izvješća o kojima raspravlja Sabor u polupraznoj sabornici i sa premalim interesom a čekaju nekoliko i godina da bi došli na dnevni red, mi još imamo izvješće iz 2014. godine. Stoga ja osobno podupirem vaš prijedlog i u svom klubu ću predložiti da se u nekakvim izmjenama Poslovnika malo drugačije odredi način rada posebno kada je riječ o izvješćima.
Odgovor uvaženog zastupnika Hrelje.
Uvaženi kolega Jovanović, zahvaljujem na vašoj replici i samo ste mi dali priliku da do kraja kažem misao. Znači temeljna ideja je bila da izvješća dođu na odbore, da upoznamo što širi krug ljudi sa konkretnim poslovanjem agencijama, da sudjeluju, u raspravi se moraju pripremiti za rasprave ako će o takvom nečem raspravljati na odboru. Ali bih isto tako ostavio mogućnost da odluku odluči s obzirom na važnosti teme, važnosti izvješća, njegove pozitivne ili loše strane da konačno to završi u raspravi na plenarnoj sjednici. Hvala lijepa.
Hvala. I sljedeća replika je uvažene zastupnice Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja, hvala vam što ste me ispravili, točno, ja sam u izlaganju u ime kluba pogrešno rekla podataka da upravno vijeće će prema novom zakona brojiti 4 članova, da 4 člana plus predsjednik, hvala vam lijepo. I drugo, tehnički, ja podržavam ovaj vaš prijedlog da se zapravo barem matični odbor upozna sa izvješćem o radu agencija koje su nekakvom njenom djelokrugu, jer vjerujem da, ne želim nikoga uvrijediti, nemojte me krivo shvatiti, ali mislim da i današnja rasprava o ovom zakonu će biti poprilično informativna za većinu zastupnika i da možda neki zastupnici nisu ni znali da imamo ovakav dragulj u samom sustavu kojim se možemo pohvaliti, kojim možemo parirati mnogim modernim europskim zemljama. Znam da je to teško, s obzirom na činjenicu koliko agencija u Hrvatskoj imamo, ovdje jest osnivač agencije Vlada RH, ali sve zapravo ovlasti osnivača nosi resorno Ministarstvo znanosti i obrazovanja, agencija nije čak ni dužna čini mi se niti Vladi podnositi izvješće o svom radu, ona je to dužna učiniti prema ministru znanosti i obrazovanja, ali treba možda vidjeti postoji li nekakav način da članovi matičnih odbora koji itekako vode računa, mislim ovo je ipak sastavni dio i proračunski je korisnik u sustavu Ministarstva znanosti i obrazovanja, mi usvajamo taj proračun, i nije loše da se mi kao zastupnici barem u matičnim odborima upoznamo sa radom agencija, i da vidimo zapravo u kom pravcu samo ministarstvo ide ali i ovi ključni sastavni dijelovi bez kojih ministarstvo ne bi moglo funkcionirati, ne samo ministarstvo nego ni cijeli sustav, konkretno u ovom slučaju obrazovanje i znanost.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Hrelje.
Poštovana kolegice Glasovac, ne trebate mi zahvaljivati, moja je dužnost da zajedno i kolektivno ne prođe u javnost što je, pa mi je dužnost reagirat, nisam to radi vas, niti umanjivanje vašeg znanja svog područja, ja tu ne mogu vama ni blizu konkurirati, ja vam priznajem tu superiornost, ali znajte da je ovo bila gesta dobre namjere. A upravo sam bio i ponukan što sam predložio da bi se takva rasprava održala po saborskim odborima, po matičnim radnim tijelima, upravo zato što je i meni djelovalo isto tako vrlo informativno ovo danas o radu agencije pa se prosto pitam zašto bi mi to držali za sebe, zašto dobre stvari ne bi građani, ljudi posredstvom zastupnika ili pak odlukom zastupnika da se tako nešto, da se takva rasprava održi na plenarnoj sjednici, učinilo dostupnim svim građanima RH.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Nema ga ovdje, gubi pravo na govor, i onda bi smo završno čuli uvaženog državnog tajnika u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, gospodina Matka Glunčića. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, dakle zahvaljujem se na svim ovim ugodnim riječima i pohvalama. Što se tile ovog vašeg pitanja, znači, što se za korisnike iznad 50 godina, to ćemo se pismeno očitovati, tako da će oni izvidjeti evidenciju. A što se tiče ovog nadzora, ovo što ste spojili članak 9. sa člankom 14., jednostavno unutar Erasmus plus programa je ugovorena, tako da ministarstvo ne sudjeluje u evaluaciji, odnosno kontroli tih projekata da ne bi kroz politički pritisak jednostavno djelovalo na izbor pojedinih članova, ali to možemo pismeno obrazložiti. Ništa, to je to, ovaj, vidim ose na drugom čitanju onda. Đenja.
Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Malo kasna, ali u redu, samo izvolite, samo izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, znam da ste tolerantni. Ja nisam državni tajniče, ja nisam reagirao na to da imam nešto protiv toga da se zabrani nadzor. ja sam samo rekao da tu ne spada u taj članak 9., nego u članak 14., dakle [[Upadica Glunčić: Vi bi to stavili tamo.]] e, upravo tako, dakle, da otklonim svaku dilemu, nemam ja ništa protiv toga što je propisano raznim ugovorima i svime ostalom, nego jednostavno mi ne spada u taj članak. Hvala lijepa.
Dobro, hvala. Time bih ja zaključio raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Drugo, Prijedlog zakona o Agenciji za mobilnost i programe Europske unije, prvo čitanje, P.Z.E. br. 131. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o Agenciji za mobilnost i programe Europske unije, 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 129 glasova za donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
I sad ćemo prijeći na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca u Republici Hrvatskoj, prvo čitanje, P.Z.E. br. 140. Predlagatelj je Vlada RH, na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince, prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odredbe na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu i socijalnu politiku, njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstva zdravstva, doktor željko Plazonić. Izvolite.
Poštovani gospodo zastupnici i zastupnice, danas imamo prvo čitanje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca u Republici Hrvatskoj, to je zakon kojim se uređuje obvezna zdravstveno osiguranje stranaca sa odobrenim stalnim boravkom u RH. Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju stranaca koji imaju odobreni privremeni boravak u RH te zdravstvena zaštita stranaca koji se nisu obvezno zdravstveno osigurali u RH, a troškovi njihove zdravstvene zaštite snose osobno. Zakon sadrži odredbe koje se odnose na posebne skupine, koje čine stranci, državljani trećih zemalja u RH, kojima se sredstva za zdravstvenu zaštitu osiguravaju u državnom proračunu RH, a to su stranci koji se zateknu nezakonito, koji podnesu zahtjev za odobrenje azila ili supsidijarne zaštite, te kojima je odobrena međunarodna zaštita, azilant ili stranac pod supsidijarnom zaštitom. Radi se o kategorijama stranaca od kojih najviše pripada ranjivim skupinama djeci, trudnicama, osobama sa invaliditetom, te djeci bez pratnje. Predloženim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca u RH izvršeno je potpuno usklađivanje sa pravnom stečevinom EU. Uvedena je kategorija stranaca djece i stranaca žrtava trgovanja ljudima kojima se sredstva za zdravstvenu zaštitu osiguravaju u državnom proračunu na poziciji Ministarstva zdravstva, preciznije definirani stranci koji nezakonito borave u RH. Terminološki je usklađeno sa Zakonom o međunarodnoj i privremenoj zaštiti. Također se uspostavlja i zakonodavni okvir za donošenje podzakonskih propisa kojima će se tražitelju međunarodne zaštite, azilantu strancu pod supsidijarnom zaštitom, te članovima njihovih obitelji kao i djetetu bez pratnje osigurati kontinuirana i dostupna zdravstvena zaštita. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. Prvo u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvaženi zastupnik Miro Bulj je tu prijavljen. Molim? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Dobro, izvolite. Ali ja vas lijepo molim pravila postoje da ih se poštuje.
Dobro, ja se ispričavam. Neće se više dogoditi.
Jer kolega Bulj je prijavio se za sve točke odmah prvoga dana i pojedinačno i u ime kluba, a onda se ili mijenja ili ne mijenja itd. To nije baš dobar pristup stvarima. Evo izvolite uvažena kolegice Strenja-Linić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani kolege. Samo par riječi. Ovo je prošlo i kroz saborski odbor i to su svi prihvatili, ali samo bih par napomena zapravo još o tome kako je za Hrvatsku jako bitno da i ovaj dio uredi s obzirom da želimo reći da smo jedna moderna europska zemlja koja se može suočiti sa ovakvim problemima u ovom trenutku, a to je i da omogući adekvatnu zdravstvenu zaštitu i strancima u RH. Dakle, obvezno zdravstveno osiguranje i zdravstvena zaštita stranaca u RH uređena je Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca koji je donesen i primjenjuje se od 1. srpnja 2013. godine. Smatramo da je prijedlog, da ovaj prijedlog koji danas imamo na stolu predstavlja poboljšanje u odnosu na važeći zakon i što se između ostalog i ogleda u proširenju prava na zdravstvenu zaštitu određenim kategorijama stranaca kao i tražiteljima međunarodne zaštite. Naime, tražiteljima međunarodne zaštite uz hitnu medicinsku pomoć koja podrazumijeva pružanje dijagnostičkih i terapijskih postupaka koji su nužni za otklanjanje neposredne opasnosti za život i zdravlje osigurano je pravo na prijeko potrebno liječenje bolesti i ozbiljnih mentalnih poremećaja. Dok je strancima u nezakonitom boravku pravo na hitnu medicinsku pomoć prošireno i pravom na prijeko potrebno liječenje što je bitno. Nadalje, člankom 2. ovog zakona kojim se nadopunjuje članak 6. prošireno je i pravo na zdravstvenu zaštitu iz državnog proračuna RH s pozicije Ministarstva zdravstva za dijete do navršene 18 godine kojemu je odobren privremeni boravak u RH zbog humanitarnih razloga, a koja je žrtva trgovanja ljudima, odnosno ako je maloljetnik koji je napušten ili je žrtva organiziranog kriminala ili je iz drugih razloga ostao bez roditeljske zaštite, skrbništva i pratnje. Međutim, imajući u vidu da ovaj zakon razrađuje prava na zdravstvenu zaštitu ranjivih skupina tražitelja međunarodne zaštite koji najčešće imaju specifične zdravstvene potrebe kao i pravo na zdravstvenu zaštitu djece bez pratnje smatramo da je ove odredbe ipak trebalo još i jasnije normirati. U stavku 7. članka 19. predloženo je ostaviti stavak 7. iz dosadašnjeg zakona i to pozdravljamo šta se ipak učinilo. Znači, odnosno stranca do navršene 18 godine života koji se zatekne u RH bez roditeljske skrbi, odnosno bez pratnje roditelja ili druge odrasle osobe koja je odgovorna skrbiti o njemu uz dodatak da ostvaruju pravo na zdravstvenu zaštitu u istom opsegu kao osigurana osoba iz obveznog zdravstvenog osiguranja prihvaćeno. I to su zapravo sve bile najčešće primjedbe i pravobraniteljice za djecu i svih onih koji skrbe o toj djeci, da ta djeca kao i sva naša djeca imaju pravo kao osigurana osoba iz obveznog zdravstvenog osiguranja temeljem Povelje o djeci. Međutim, ovim zakonom predloženo je da se opseg prava na zdravstvenu zaštitu za tražitelje međunarodne zaštite i strance pod privremenom zaštitom kojima su potrebna posebne prihvatna ili postupovna jamstva osobito žrtve mučenja, silovanja ili drugih teških oblika psihičkog, fizičkog ili spolnog nasilja naknadno dodatno utvrđuje pravilnikom kojeg će donijeti ministar nadležan za zdravstvo uz prethodno mišljenje ministra nadležnog za unutarnje poslove, a takav pravilnik je predviđen Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju itd. još iz 2013. Međutim, taj pravilnik nije donesen čak ni tri godine nakon što je ovaj zakon odnosno četiri bio stupio na snagu, pa su tako te ranjive skupine tražitelja međunarodne zaštite kao i oni s posebnim prihvatnim ili postupovnim jamstvima ostavljeni bez odgovarajuće zaštite, te stoga smatramo da je navedeno pravo nije trebalo uopće predvidjeti da se regulira podzakonskim aktima već ovim zakonom. Također, potrebno je jasno definirati osobe koje ulaze u definiciju ranjivih skupina tražitelja međunarodne zaštite, te stoga je trebalo definirati sukladno kako je zapravo to zakonom i regulirano o izbjeglicama, a to je ranjive skupine kao osobe lišene poslovne sposobnosti, djece bez pratnje, starije i nemoćne, teško bolesne osobe, osobe sa invaliditetom, trudnice, samohrani roditelji s maloljetnom djecom, osobe s duševnim smetnjama, te žrtve trgovanja ljudima, žrtve mučenja, silovanja ili drugog psihičkog, fizičkog i spolnog nasilja kao što su žrtve sakaćenja ženskih spolnih organa. Dakle, smatramo da bi se ranjivim skupinama tražitelja međunarodne zaštite trebalo osigurati pravo na zdravstvenu zaštitu u istom opsegu koje ima i osigurana osoba iz obveznog zdravstvenog osiguranja. Jasnim definiranjem ranjivih skupina kao i proširivanjem njihovih prava na zdravstvenu zaštitu u istom opsegu kao i osiguranih osoba iz obveznog zdravstvenog osiguranja, nema potrebe da mi onda posebno navodimo djeci bez pratnje kao posebne kategorije i kao i uvođenje prava na prijeko potrebno liječenje ozbiljnih metalnih poremećaja, jer bi im ono bilo osigurano kao ranjivim skupinama, tražitelja međunarodne zaštite. Što smo mi isto tako zakonom riješili. Navedenim bi se osigurala i zdravstvena zaštita djece i trudnica, koji su ovim zakonom također izostavljeni kao skupina sa specifičnim potrebama, osim u slučaju djece bez pratnje. S obzirom, isto tako na trajanje postupka donošenje ovog pravilnika za hitnu potrebu i hitnu potrebnu rješavanja problema ostvarivanja prava na zdravstvenu zaštitu, osobe sa odobrenim međunarodnom zaštitimo koji zbog administrativnih prepreka i neupućenost zdravstvenih djelatnika ne uspijevaju ostvariti svoja prava, koja imaju ili su prisiljeni sami snositi troškove liječenja, mislim da je trebalo uvažiti i primjedbu da pravo na zdravstvenu zaštitu ostvaruju predočenjem osobne iskaznice, stranca, odnosno dozvole boravka što nije prihvaćeno. Dakle, zakon nije idealan, mislim da ćemo ga kroz određeno vrijeme ponovno također morati mijenjati, zadovoljava ovaj dio što se tiče djece, ali je prvenstveno trebalo razmišljati i o drugim kategorija ranjivih skupina u koje također spadaju one koji trebaju dobiti ono što proizlazi iz osnovnog zdravstvenog osiguranja, jer mi to kao zemlja u ovom trenutku, način na koji želimo i kakva zemlja želimo biti, trebamo moći i ostvariti i osigurati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Marka Sladoljeva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana Ines Strenja-Linić, vi ste u svom izlaganju istakli neke pozitivne i negativne strane ovoga zakona, međutim želio bi pitati da li ovaj zakon uređuje jednu šokantnu činjenicu koju ste vi spomenuli i danas na odboru, za koju nisam znao bez roditeljske pratnje, a zapravo su izbjeglice, u našoj državi su smještena u domovina ne za nezbrinuti djecu, nego u tzv. popravnim domovina. I da li taj zakon, ovaj sadašnji zakon može urediti taj njihov status u toj domeni i kako vi mislite da bi trebalo biti riješeno?
Odgovor uvažene zastupnice Strenja-Linić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] i o tome zapravo planiram otvoriti cijelu jednu priču, jer je za mene to bila jedna strašna činjenica, da imamo djecu bez pratnje odraslih. Djecu koja dođu posebno su ranjiva skupina, za njih bi trebalo biti poseban pristup s obzirom da dolaze u nepoznatu zemlju gdje ne poznaju jezik. Ako se unutar prihvatnih centara može organizirati za tu djecu poseban dio, gdje će imati svu potrebnu potporu, ta djeca umjesto toga i umjesto toga da se iznimno smjeste u dječje domove, domove za nezbrinutu djecu, na moje zaprepaštenje, ta djeca su smještena u dječje domove za pred odgoje, znači one prijašnje popravne domove. Trenutno u Ivancu, koliko znam je čak 50 djece. I sad vi zamislite dijete koje je stigmatizirano, koje je zlostavljeno i koje uspjelo se spasiti, doći, maloljetno dijete, bez pratnje i doći u našu zemlju, umjesto da svim svojim mogućnostima koje možemo, omogućimo na neki način da to dijete zbrinemo, da mu damo potporu, da počne, na neki način, ukoliko i zatraži azil, da se na neki način privikava na ovu sredinu. To dijete je stavljeno među onu djecu koju su u principu delikventi koji ima, ni jednom drugom odgojnom mjerom se nije moglo pomoći nego su smješteni u takve domove za odgoj. Mislim da je to nešto što naša zemlja apsolutno ne smije dozvoliti i što treba hitno početi rješavati. Ali to je realnost. Ta djeca bez roditeljske pratnje, koja ništa nisu učinila, ta djeca su trenutno u takvim domovima. Ovim zakonom se to ne rješava.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba nezavisnih zastupnika HSU-a govoriti uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo, pred nama je kolegice i kolege Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranca u RH, dakle, nešto što usklađujemo naše zakonodavstvo sa europskim direktivama, sa pitanjima sadašnjeg trenutka i nešto što načelno pozdravljamo, što ne znači da ne bi imali oko čega razgovarati i problematizirati vezano uz zakon. Naime, nedavno je ministar zdravstva rekao da imamo problem u osnovnom zdravstvenom osiguranju, jer jedan plaća, a 3 koriste. Znači jedna trećina plaća na plaću, doprinos za zdravstvo plaća poslodavac na plaću radnika, inače jedna trećina građana RH je zaposlena, dvije trećine ili su umirovljenici ili nezaposleni ili nisu nikada radili, a svi koriste zdravstveno osiguranje. Ovim se taj broj još povećava, jer sad imamo na trošak obveznog zdravstvenog osiguranja, solidarni trošak onih građana koji plaćaju i strance, opet ponavljam, nemam ništa protiv toga, ali kad država ne plaća sve obveze za osnovna zdravstveno osiguranja, onda nastane problem, onda nastaje problem gomilanja, akumuliranja duga u sustavu zdravstva. Naravno nastaje problem u neuređenim odnosima, nastaje problem i za građane same RH a i ove konkretne tražitelje azila, žrtve, trgovine ljudima, dakle sve ono što, one koje na neki način dodiruju, odnosno čiji status dodiruje ovaj zakon. Jer imamo sljedeću situaciju, dakle oni će biti, dobiti će hitnu medicinsku pomoć, dobiti će zdravstvenu zaštitu, što je s njihovim boravkom u bolnici? Da li će za njih kao što i za sve siromašne u RH boravak u bolnici, specijalističke preglede plaćati država RH s obzirom kroz DZO inače moraju plaćati participaciju? Ne možemo im dati osnovnu zdravstvenu njegu, a za boravak u bolnici da će plaćati participaciju jer mi te stavke nemamo sada u dopunskom zdravstvenom osiguranju. Tamo su studenti, dobrovoljni davaoci krvi, tamo su branitelji umjesto kojih se plaća i osnovno zdravstveno osiguranje, ali tamo nemamo stavku stranaca ni u projekcijama. Prema tome, ukazujem na to da moramo cjelokupno urediti materiju, a ne gledati samo jedan segment i ovaj zakon prilagoditi direktivama EU. Drugo, suspektan mi je članak 4. stavak 10. gdje kaže „prijavu na obvezno zdravstveno osiguranje nisu obvezni podnijeti stranci, državljani države članice EU kojima je odobren privremeni boravak u RH, a koji posjeduju dokaz o sveobuhvatnom privatnom zdravstvenom osiguranju“. Time uvodimo jednu diskriminaciju, dakle ima i građana Hrvatske koji imaju tzv. iako nijedno privatno zdravstveno osiguranje nije tako sveobuhvatno kao što je to državno osiguranje, ali ima građana RH koji imaju policu sveobuhvatnog zdravstvenog osiguranja. E sada oni na svoju plaću moraju plaćati doprinose, a stranci na svoju plaću, a imaju privremeni boravak ovdje itd. neće plaćati zdravstveno osiguranje. Bojim se da ćemo uvesti diskriminaciju za naše građane po ovoj osnovi. No ne tvrdim da će to biti tako, ali ja vas molim u pripremi drugog čitanja da o ovim detaljima vodite računa. Naravno ovdje ima puno dobrih stvari i mi ćemo kao klub Nezavisnih zastupnika i HSU-a ovo podržati u prvom čitanju, ali molim ukazuje na oprez da ne dođemo do nekih situacija koje baš i nisu pohvalne. I zadnju stvar koju bi imao reći je sljedeće, ako idemo u dva čitanja u članku 16. kaže da „ministar nadležan za zdravstvo donijet će pravilnike iz članka 8., 9. i 11. ovog zakona u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovog zakona“. Dakle zašto mi moramo radi se o pravu na hitnu medicinsku pomoć itd., itd. zašto mi moramo čekati ta tri mjeseca po usvajanju zakona? Može trajati ova rasprava još tri mjeseca, u ta tri mjeseca se može donijeti prijedlog pravilnika ili ono što je rekla uvažena kolegica STrenja-Linić zašto moramo to pravilnikom uređivati? Možemo imati sve u tekstu zakona, prema tome onda nemamo nikakvu dilemu nemamo nikakvo naknadno donošenje akata koji ili smanjuju opseg prava ili povećavaju. Obično smanjuju opseg prava. Prema tome, apeliram da kada već ide ovako, ja bi ovo razumio da ide u hitni postupak, onda ok nešto je hitno, ne stignemo riješit ćemo pravilnicima u naredna tri mjeseca, ali ovo doista ima vremena da se ili ugradi sve u zakon ili da se kod rasprava kaže aha u pravilniku je to uređeno tako i tako da glasamo za nešto što će cjelokupno biti poznato, a ne samo djelomično poznato. Ali u svakom slučaju cijenimo dobru namjeru, cijenimo potrebu da se europske direktive integriraju u naš pravni sustav odnosno da tu materiju koju smo obvezni prihvatiti uredimo na kvalitetan način i klub Nezavisnih zastupnika i HSU-a podržat će donošenje ovog izmjena i dopuna ovog zakona u prvom čitanju.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Siniša Varga.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče i kolegica. Evo pred nama je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju stranaca u RH koji kao što ste čuli od prethodnih govornika radi se o usklađivanju sa direktivom EU odnosno sa cjelokupnom acquis communautaire. Dakle ja neću puno dužiti o tome obzirom da će klub SDP-a podržati donošenje ovog zakona obzirom da se radi o usklađivanju sa europskim zakonima, ali bi ukazao na nekoliko pitanja za provedbu i pogotovo da se to možda i razjasni do sljedećeg čitanja. Ima nekoliko pitanja koje se tu mogu postaviti koji proizlaze iz primjene ovog samog zakona. Jedno pitanje je pogotovo u članku 4. gdje se mijenja članak 6. na što je kolega Hrelja ukazao je pitanje privatnog zdravstvenog osiguranja. Naime, ja pokrećem sumnju ovdje da se radi o nešto što je izgubljeno u prijevodu. Naime tu se nevjerojatnije radi o privatnom putnom osiguranju što se u Hrvatskoj zove putno osiguranje, a ne ono što se zove privatno zdravstveno osiguranje koje je zamjensko za osnovno u mnogim zemljama EU je omogućeno da imate opciju da ne želite i iskažete nepovjerenje prema nacionalnom osiguravatelju i kao … u Velikoj Britaniji ili … u Irskoj npr. i možete onda imati privatno zdravstveno osiguranje. Dakle pitanje privremenog boravka u RH do sada je bilo regulirano tako da bez obzira ako ste imate zdravstveno osiguranje u svojoj matičnoj zemlji, za sve dulje boravke morate prijaviti svoje boravište. Prijavom boravišta prijavljuje se onda Ministarstvu financija i počinju stizati uplatnice za uplatu paušala zdravstvenog osiguranja HZZO-u. S ovim se ovo miče i na taj način da onaj tko ima tzv. privatno zdravstveno osiguranje da nije onda obvezan to učiniti. Ne spominje se europska kartica za zdravstveno osiguranje za sve kraće boravke a pitanje same direktive 24 iz 2011. godine u mnogo čemu spominje i duljine boravka i što se smatra dulji boravak, kraći boravak, privremeno izmještanje radnika pogotovo građevinskih tvrtki, to je nešto što možebitno će jako utjecati na provođenje ovog zakona. U konačnici HZZO prilikom utvrđivanja cijena zdravstvenih usluga razlikuje one cijene zdravstvenih usluga koje su za, odnosno utvrđuje cijene zdravstvenih usluga za sve a utvrđuje onda popust za osiguranika HZZO-a odnosno za državljane članice EU, a taj popust 78%. I onda je pitanje da li onda one koji potpadaju ovdje pod ovim zakonom pod pojam stranaca po kojoj onda se cijene zdravstvene usluge naplaćuju od zdravstvenih ustanova, odnosno od pružatelja zdravstvenih usluga prema HZZO-u, po kojem cjeniku, moje pretpostavke onda prema uvećanoj odnosno potpunoj cijeni. Dakle evo još jedanput ću ponoviti da je izrazito bitno pitanje provedbe ovoga. Čak se može nešto što ja dulje vremena postavljam pitanje vezano evo konkretno nogometaši koji privremeno borave u Hrvatskoj kao stranci. Ako izguglate njihova primanja iz sportskih novosti ili bilo kojeg portala vidite da se to kreće između 100 i 600 tisuća kuna mjesečnih dohodaka. To kada bi se računalo punih 15,5% doprinosa koliko mi plaćamo plus naplate za dopunsko osiguranje to bi bio lijepi prihod za HZZO. Međutim koliko je meni poznato porezna uprava njima utvrđuje paušal od 278 kuna mjesečno i to je nešto na njihova primanja u odnosu koliko građani RH plaćaju i ja smatram da je to onda nepovoljni i nepošteni odnos prema hrvatskim građanima naspram tim strancima koji se privremeno bore u RH. Evo dakle, mi ćemo podržati u prvom čitanju donošenje zakona uz to da predlagatelj zakona preispita ovih nekoliko stvari na koje sam ukazao. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo i jednu repliku, uvaženog zastupnika Hrelje.
Uvaženi kolega Varga, podsjetili ste me u svom izlaganju na jednu, jedan događaj, jedan susret koji sam imao sa jednom gospođom koja je Amerikanka, nastanila se u Hrvatskoj i naravno mora plaćati zdravstveno osiguranje. Dakle imamo tu logičnost i to je meni logično da ona koja je svoju mirovinu zaradila negdje drugdje, nastanila se ovdje uredno plaća zdravstveno osiguranje. Međutim, pitam se zašto RH za 100 tisuća umirovljenika koji primaju mirovinu iz Njemačke i plaćaju porez u Njemačkoj mora snositi troškove zdravstvenog osiguranja. Ili pošto ste vi bivši ministar zdravlja ili bi možda trebalo te naše socijalne sporazume malo mijenjati, pokrenuti inicijative. Jer doista ako plaća porez u Njemačkoj a zašto bi ja, on je radio tamo 20, 30 godina, uplaćivao i mirovinsko i zdravstveno i sve skupa a ja sada zato što je umirovljenik, zato što živi ovdje, zato što možda ima 5 godina staža u Hrvatskoj on plaća, odnosno dobiva besplatno zdravstvenu zaštitu zbog toga što ima taj status. Ja ne bih želio na njega više bilo što na njegova leđa, na tog umirovljenika staviti ali pitanje je da li su ti socijalni sporazumi između dviju država pravični.
Odgovor uvaženog zastupnika Varge.
Zahvaljujem. Evo malo da iščačkam pamćenje prema natrag, prema dobu kada sam bio ravnatelj HZZO-a, radi se o tome da sa 1. srpnjem 2013. godine ulaskom u EU svi bilateralni i multilateralni socijalni sporazumi između članica EU su ukinuti i primjenjuju se zakoni iz područja socijalnih usklađivanja između zemlja na temelju europskih zakona. Dakle, koliko se ja sjećam sve liječenje koje se vrši za te osiguranike koji imaju taj posebni status, iskaznicu HZZO-a a HZZO regresira onda od njihovih primarnih osiguravatelja iz Njemačke iznos. Međutim, opet kažem da je to nešto i ne fer prema zdravstvenim ustanovama zato jer se radi de facto, neću reći o stranim državljanima jer jesu naši državljani ali se radi o stranim osiguravateljskim kućama koji onda plaćaju po diskontnoj cijeni hrvatskoj zdravstvenoj ustanovi umjesto da plaća po punoj cijeni koji je još uvijek daleko ispod cijene koju bi plaćali za isto tako liječenje u nekoj njemačkoj ili austrijskoj ustanovi. Prema tome, ima tu puno posla na tom dijelu usklađivanja i smatram da ima pogotovo i tu kada s radi o definiranju stranaca, može se itekako napraviti ono što je korisno i za poreznu upravu i za HZZO ali isto tako i za hrvatske građane da imaju dobru i kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Vlatko Kopić. Izvlite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Poznato je da obvezno zdravstveno osiguranje i zdravstvena zaštita stranaca u RH je uređena Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca u RH Narodne novine br. 80 iz 2013. Zakon sadrži odredbe vezane uz obvezno zdravstveno osiguranje stranaca sa odobrenim stalnim boravkom u RH i stranaca koji imaju odobren privremeni boravak u RH te zdravstvenoj zaštiti stranaca koji nisu obvezni zdravstveno se osigurati u RH, kao i odredbe kojima se sredstva za zdravstvenu zaštitu stranaca osiguravaju u državnom proračunu RH. Zakonom je propisano da su se na obvezna zdravstveno osiguranje obvezni osigurati stranci s odobrenim stalnim stalnim boravkom u RH državljani drugih država članica EU-a, koji u RH imaju odobren privremeni boravak pod uvjetom da nisu obvezno zdravstveno osigurani u jednoj od država članica, te državljani države članice koja nije nadležna država, to se podrazumijeva pod članove država kojih su iz nekih trećih država sa odobrenim privremenim boravkom u RH. Tim istim ljudima je potrebno, znači osigurati obvezno zdravstveno osiguranje, ako propisima EU-a, o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti Međunarodnim ugovorom o socijalnom osiguranju, odnosno posebnim zakonom nije drukčije definirano. RH osigurala je u državnom proračunu sredstva za zdravstvenu zaštitu, za tražitelja azila, stranca pod privremenom zaštitom, azilanta i stranca pod supsidijarnom zaštitom te članova njihovih obitelji ako im zdravstveno osiguranje ili zdravstvena zaštita nije osigurana po drugoj osnovi. Nadalje, maloljetnom strancu koji se zatekne u RH bez roditeljske skrbi, odnosno bez pratnje roditelja ili druge osobe koja je odgovorna skrbiti o njemu. Nadalje, stranca koji boravi u RH na poziv njezinih tijela državne vlasti, stranca koji je obolio od kolere, kuge, virusnih, hemoragijskih groznica ili trbušnog tifusa, te stranaca koji nezakonito borave u RH, tu se prvotno misli na strance u prihvatnim centrima za strance, strance na privremenoj odgodi prisilnog udaljenja i stranca kojem je određen rok za povratak u zemlju njegova državljanstva, odnosno u zemlju iz koje je došao. Zbog potrebe usklađivanja nacionalnog zakonodavstva s propisima EU-a na području zdravstvenog osiguranja, i zdravstvene zaštite stranaca, ovim zakonskim prijedlogom se propisuje da će državljanin države članice EU-a, kojim je odobren privremeni boravak u RH, a koji posjeduje dokaz o privatnom zdravstvenom osiguranju, biti oslobođen prijave na obvezno zdravstveno osiguranje i plaćanje doprinosa. Važeći se zakon u potpunosti usklađuje sa Direktivom iz 2011. br. 95. Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. godine, o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite u dijelu opsega zdravstvene zaštite. Također, radi otklanjanja spomenutih nedostataka, predloženim zakonom se uređuje pitanje postupka ostvarivanja prava na punu zdravstvenu zaštitu azilanata i stranaca pod supsidijarnom zaštitom te članova njihovih obitelji. Tu se isto navodi i kategorije stranaca, djece i stranaca, žrtava trgovanja ljudima kojima se sredstva za zdravstvenu zaštitu osiguravaju u državnom proračunu RH. Preciznije se tu definiraju i stranci koji nezakonito borave u RH. Donošenjem ovoga zakona omogućit će se ostvarivanje prava na zdravstvenu zaštitu državljaninu države članice EU-a kojem je odobren privremeni boravak u RH, a koji posjeduje dokaz o privatnom zdravstvenom osiguranju na način kako je propisano Direktivom 2004. br. 38 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine, o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice. Nadalje, donošenjem ovoga zakona te uspostavom zakonskog okvira za donošenje podzakonskih propisa, tražitelju međunarodne zaštite, azilantu, strancu pod supsidijarnom zaštitom, te članovima njihovih obitelji kao i maloljetnom djetetu koji se zatekne u RH bez roditeljske skrbi, odnosno bez pratnje roditelja ili druge osobe koja je odgovorna skrbiti o njemu, osigurat će se kontinuirana i dostupna zdravstvena zaštita. Propisuju se slučajevi kada se iznimno osiguravaju sredstva u državnom proračunu za stranca, dijete do navršene 18 godine života, kojemu je odobren privremeni boravak u RH, iz humanitarnih razloga a koje je žrtva trgovanja ljudima odnosno ako je maloljetnik koji je napušten ili je žrtva organiziranog kriminala, ili je iz drugih razloga ostao bez roditeljske zaštite, skrbništva ili bez pratnje. Također, propisuje se iznimka koja se odnosi na strance državljane države članice EU-a, kojima je odobren privremeni boravak u RH te koji posjeduju o sveobuhvatnom privatnom zdravstvenom osiguranju u smislu da nisu obvezni podnijeti prijavu na obveza zdravstvena osiguranja. Ovim zakonom određuju se stranci koji su se obvezni osigurati na obvezna zdravstvena osiguranja u RH. Na obvezno zdravstveno osiguranje obvezni su osigurati se stranci sa odobrenim stalnim boravkom u RH, državljani drugih država članica EU-a, koji imaju odobren privremeni boravak u RH pod uvjetom da nisu obveznom zdravstveno osigurani u jednoj od država članica i državljani države koja nije država članica EU-a na privremenom boravku u RH. Ako propisima EU-a o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti Međunarodnim ugovorom o socijalnom osiguranju odnosno posebnim zakonom nije drugačije određeno. Navedenim strancima osiguravaju se prava i obveze iz obveznog zdravstvenog osiguranja, na načelima uzajamnosti, solidarnosti i jednakosti, na način i pod uvjetima utvrđenim propisima EU-a o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju, ovim zakonom te propisima donesenim na temelju tih zakona. Iz svega ovoga navedenog, Klub zastupnika HDZ-a će poduprijeti daljnju proceduru donošenja ovoga zakona jer smatramo da će se cjelovito riješiti problem zdravstvene ne zaštite i osnovnog zdravstvenog osiguranja stranaca u RH. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Siniše Varge.
Evo ja se zahvaljujem. Evo kolega Kopić, … [[Govornik se ne razumije.]] KBC Osijek pa evo ja bih vama replicirao samo sa decidiranim pitanjem. Što je interes KBC Osijek po pitanju naplate zdravstvenih usluga pruženim strancima sukladno ovom zakonu. Jel' se naplaćuju usluge po cijeni 78% diskontirana za HZZO osiguranike ili naplaćujete za punu cijenu koje se ne odnose na državljane RH odnosno za državljane članice EU. Govorim o zemljama trećeg svijeta. Evo u Slavoniji smo prije par godina izrazito puno boravili zbog Tovarnika i prolaska migranata. Zdravstvena zaštita je i tada besprijekorno funkcionirala. Ovim putem bih pohvalio slavonske liječnike, medicinske sestre, sve tehničare, djelatnike hitne medicinske pomoći koji su odradili herojski posao di de facto niti je trpila zdravstvena zaštita hrvatskih građana, ali isto tako i na visokoj razini bila zdravstvena zaštita tih stranaca koji su prolazili kroz Hrvatsku, a tu su bili i porodi i ozljede i samo ozljeđivanje i prostrijeli i ubodi nevatrenim oružjem. Ozljede svakojake od minornih stvari poput žuljeva, ali bilo je i jako teških zdravstvenih stanja koje KBC Osijek i OB Vukovar i Vinkovci svi su to herojski odradili. I evo, još jedanput pohvaljujem sve zdravstveno i nezdravstveno osoblje koji su u tome sudjelovali. Ali je pitanje u konačnici kako kažu Dalmatinci „Ki će to platit?“. Tko će to platit na kraju dana i po kojoj cijeni i koji je interes KBC-a Osijek? Hvala lijepo.
Evo zahvaljujem kolega Varga. Drago mi je da jednostavno prepoznajete kvalitetu u radu kliničkog bolničkog centra i zdravstvene zaštite naših kolega u istočnoj Hrvatskoj. Primarno moram jednostavno biti suglasan sa vama kad kažemo da je to bilo kvalitetno i vrhunski odrađeno u ovom vremenskom periodu koji je iza nas. Naravno mi kao i liječnici kao osobe kojima primarno mora biti, rješavati problem zdravstvene zaštite ljudi, nekakva empatija sa problemima na koje oni nailaze kad se nalaze na našem području. Na taj način je i ugled Hrvatske Republike, na taj način je i ugled ustanove kojoj ja konkretno sad trenutno pripadam. I smatram da u svakom slučaju treba čovjeku pripomoći. Iz ovoga svega što ste rekli koliko je to financijski isplativo siguran sam da nekakav veliki novčani iznos s obzirom na pružanje primarne zdravstvene, pružanje prvotne i hitne zdravstvene zaštite neće kliničkom bolničkom centru kao ni drugim ustanovama takve kategorije dovesti do nekakvih financijskih problema. Ali evo cijenim isto tako i vašu potporu u daljnjem ojačavanju samog ovog zakonskog prijedloga i siguran sam da ćete i vi sa određenim vašim prijedlozima pripomoći da i ovaj sam zakonski okvir bude i bolji i kvalitetniji u drugom čitanju, pa tako na neki način iznaći i bolja i kvalitetnija rješenja. Siguran sam da će i Vlada koja je predlagatelj ovoga zakona imati određene mogućnosti proiznaći određena sredstva i za nekakve veće moguće financijske probleme s obzirom na to da je u pripremi i novi sustav o, novi Zakon o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju kao što je i rečeno od strane ministarstva u zadnjem kvartalu ove godine.
Hvala. Imamo još jednu repliku, a to je uvaženog zastupnika Domagoja Mikulića.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Kopić, pošto i sami dolazite iz Slavonije svjesni ste da je upravo Slavonija platila najveći teret emigrantske krize u Hrvatskoj. Taj izbjeglički val se donekle je smanjio, no definitivno nije prestao jer svakodnevna naša policija po poljima u transportnim vlakovima, kamionima pronalazi emigrante. Čak i čitave obitelji sa djecom. Meni je drago da ovaj zakon uređuje pitanje ostvarivanja prava azilanata i stranaca, te članove njihove obitelji poglavito problematike djece bez pratnje koje se zateknu u Republici Hrvatskoj, a koje se osigurava zdravstvena zaštita u istom obujmu kao i osiguranim osobama obveznog osiguranja. Primarna zaštita je nužna kako bi se izbjegli daljnji zdravstveni problemi, prevenirale bolesti i virusi koji prijete nekontroliranim ulaskom osoba u našu zemlju. Naravno, kolega Varga dotakao se i ekonomske strane, naravno da ona postoji, trošak postoji. No, smatram kako ovaj zakon prevenira još veće proračunske troškove koji bi se mogli dogoditi u slučaju da nema prevencije koju upravo ovaj zakon i omogućava. Hvala.
Hvala lijepa. I zadnja pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Ivana Ćelića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa vezano za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca u Republici Hrvatskoj treba istaknuti da se zapravo u pravni poredak implementira šest direktiva Europske unije. I ovaj zakon se zapravo može podijeliti na neki način u dva dijela, prije svega onaj dio koji je vezan uz glavnu direktivu koja se implementira u ovome zakonu koja je od 9. ožujka 2011. o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj zaštiti. Dakle, to je glavna direktiva koja se sada implementira, ali tu su i direktiva još iz 2001. o minimalnim standardima za dodjelu privremene zaštite u slučaju masovnog priljeva raseljenih osoba, te o mjerama za promicanje uravnoteženih napora država članica pri prihvatu i snošenju posljedica prihvata tih osoba. Svi znamo, dakle vezano za migrantsku krizu ova Direktiva iz 2001. je itekako aktualna. I isto tako Direktiva iz 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom. Kakva je situacija konkretno. Dakle, ja radim u Klinici za psihijatriju Vrapče i nerijetko smo imali situacije hitnih psihijatrijskih prijama tih migranata iz dalekih zemalja. Puno puta je bio problem sa jezičnom barijerom, ali što se tiče ovih financijskih aspekata, mislim da Ministarstva zdravstva neka me tu ispravi primarius Plazonić, državni tajnik ako griješim Ministarstvo zdravstva ima posebnu stavku za financiranje takvih slučajeva kada se radi o hitnoj medicinskoj pomoći za strance. Ono što treba isto tako istaknuti da ugovor o financiranju EU, osigurava visoku zaštite zdravalja ljudi pri utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Unije. Zapravo postići čitavi niz načela funkcioniranja koja su zajednička zdravstvenim sustavima diljem Unije, no ta direktivna ne isključuje autonomiju i pravo da svako nacionalno zakonodavstvo regulira svaka država članica, odluči koju vrstu zdravstvene zaštite smatra prikladnom. Vezano za direktivnu, koja govori što se može koja govori o obvezama nadoknade troškova prekogranične zdravstvene zaštite, tu se govori isto tako i o određenim ograničenjima. Dakle ta direktiva se ne odnosi na pitanje transplantacijske medicine, dakle pitanje, pristupa organa i dodjele organa i isto tako, ona se ne primjenjuje na usluge dugoročne skrbi, dakle kao što su one usluge koje pružaju službe za kućnu njegu u vidu cjelodnevne pomoći u osobnim i kućanskim poslovima, i na taj način bez obzira kada se ta direktiva ne primjenjuje, kada se primjenjuje sustav socijalne sigurnosti, to štiti države članice od nekakvih prekomjernih troškova, kada bi određene osobe, osobito starije životne dobi, mogle ići iz jedne države članice, u drugu državu članicu. Ova direktiva zapravo ne bi trebala dati pravo bilo kojoj osobi da u neku državu članicu uđe, u njoj ima boravak ili boravište samo radi dobivanja zdravstvene zaštite u toj državi. Tu isto tako treba dakle, razlikovati pitanje putnog osiguranja koje je vezano uz privremeni boravak koji je više turističkog karaktera i pitanje raščlanjivanje tih privatnih zdravstvenih osiguranja iz pojedinih država članica, kako bi došlo do određenih preklapanja vezano za naše obvezno zdravstveno osiguravanje. Mislim da je zakon dobar, da zakon osim implementacije ovih 6 direktiva EU, omogućava kvalitetnu zdravstvenu zaštitu i pružanje svega onoga što hrvatski zdravstveni sustav može pružiti ne samo našim državljanima nego i strancima koji se na krače ili dulje vremensko razdoblje nađu u RH. Hvala.
Hvala lijepa. S time bih zaključio raspravu. A sad ćemo dati riječ u ime predlagatelja uvaženom državnom tajniku Željku Plazoniću.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Ja vam se prije svega u ime predlagatelja zahvaljujem na vašoj dosadašnjoj diskusiji, na vašim prijedlozima, na vašim stavovima, na vašim željama da unaprijedimo ovaj naš zakon i da ga uradimo tako da bude što je moguće bolji. Molio bih vas da sve vaše primjedbe ako možete dati na pismenom obliku tako da bi mogli o njima detaljno razmatrati ih i na taj način primijeniti ili korigirati već neke naše donesene članke. Što se tiče situacije u Ivancu, ja nisam bio u Ivancu, moram priznati, pa ne mogu davati nikakvu kvalifikaciju o situaciji koja se tamo nalazi, ne znam, da li je uvažena zastupnica Strenja-linić bila u Ivancu, međutim ono što mogu kao predstavnik ministarstva, mogu poslati u Ivanac zdravstveni nadzor, pa ćemo onda na osnovu nalaza koji će ta naš nadzorna komisija tamo utvrditi, vas izvijestiti o tome kakva je situacija i o čemu se tamo doista radi. Hvala vam lijepa i vidimo se na drugom čitanju.
Hvala. Evo ga imamo 1 repliku, uvaženi zastupnik Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo ako mogu pomoći, znači trenutno u Ivancu nema izbjeglica. U odgojnom domu Pahinsko trenutno nema, bilo ih je nekoliko svega i uglavnom zadržavaju se u jednom vrlo kratkom vremenskom periodu od nekih 20-tak dana. Mi smo imali jednu građansku inicijativu i temeljem koje smo nastojali informirati svoje građane. Nema nikakvih problema, jer praktički svi oni koji jesu, izvršene su i promjene, a ono prema izjavama i osobe koje je zadužena za to i od strane Ministarstva unutarnjih poslova, isto tako sve je u najboljem redu i pod nadzorom. Znači, sve je u najboljem redu. Trenutno nema migrantskih, radi se o maloljetnim osobama, nema ni jedne osobe smještene u odgojni dom Pahinsko u Ivancu.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženog.
Ja vam se zahvaljujem na vašoj invenciji, to znači da ste nas oslobodili potrebe nadzora u Ivancu, tako da ako dođe do bilo kakvih problema, mi ćemo uvijek postupiti na ovaj način, najprije da se uvjerimo o situaciji pa tek onda nakon toga donosimo nekakav sud i kvalifikaciju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Time ćemo zaključiti raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obaveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranca u Republici Hrvatskoj, prvo čitanje P.Z.E. br. 140. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obaveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranca u Republici Hrvatskoj. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 128 glasova za donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
I sada ćemo preći na sljedeću točku a to je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju minamatske konvencije o živi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 150 Predlagatelj akta, možemo nastaviti, slobodno? Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda, prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, a njihova izvješća primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Opet uvaženi državni tajnik u Ministarstvu zdravstva doktor Željko Plazonić. Izvolite.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi, sa Konačnim prijedlogom Zakona, zakonskim prijedlogom potvrdit će Minamatska konvencija o živi koja je prihvaćena u japanskom gradu Kumamotu 10. listopada 2013. godine u izborniku na arapskom, kineskom, engleskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku. Do sada su 69 država zajedno sa EU položile svoje isprave o ratifikaciji prihvatu ili odobrenju pa će konvencija stupiti na snagu 16. kolovoza 2017. godine u skladu sa svojim člankom 31. stavak 1. EU je svoju ispravu o odobrenju položila 18. svibnja 2017. čemu je prihodilo donošenje odluke Vijeća EU o sklapanju u ime EU Minamatske konvencije o živi od 11. svibnja 2017. godine. Cilj zakona je osigurati provedbu konvencije koja uređuje zaštitu ljudskog zdravlja i okoliša od antropogenih emisija i ispuštanja žive i njenih spojeva u vode, tlo i zrak te utvrditi djelokrug središnjih državnih tijela koji su uključeni u provedbu ove konvencije. Hvala vam lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prva će u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih slita govoriti uvažena zastupnica Ines STrenja-Linić. Izvolite.
zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I ja bih isto par riječi o ovom zakonu ratifikacije Minamatska konvencija o živi jer je potrebno da se u javnosti o tome i prigovori, a to je da je živa vrlo otrovna tvar koja ako se emitira ispusti u zrak, tlo i vodu može uzrokovati ozbiljan rizik za ljude, za ribe, za ekosustave, divlju floru i faunu. S obzirom na to da može prijeći velike udaljenosti zrakom i vodom živa predstavlja globalnu prijetnju koja se može otkloniti samo suradnjom na međunarodnoj razini. Znači Minamatskom konvencijom pruža se međunarodni regulatorni okvir s ciljem zaštite zdravlja ljudi i globalnog okoliša o štetnih učinaka žive. EU je sa svojim članicama dakle potpisala 10. listopada kao što smo čuli 2013. u Kunamotu u Japanu konvenciju i obvezala se da će osigurati njenu ratifikaciju i provedbu diljem Unije. 21 članica potpisala je konvenciju do 10. listopada 2013. Cipar, Hrvatska, Latvija i Poljska potpisale su 24. rujna 2014., Malta 8. listopada 2014. itd., ali i trenutno čeka se da se potpiše, do sada ju je potpisalo 128 država svijeta diljem svijeta i organizacija za gospodarsku integraciju i nakon što je 50 zemalja potpiše to se tako traži prema UN-u to će biti prekretnica nakon čega će se od 24. do 29. rujna 2017. u Ženevi održati i prvi sastanak konferencije svih tih zemalja. Dakle konvencija će biti širom svijeta prihvaćena, a ono što treba reći da je i Vijeće u Europi 25. travnja 2017. donijelo Uredbu o antropogenim emisijama i ispuštanju žive i živinih spojeva u zrak, vodu i zemljište. Ovom uredbom osigurava se visoka razina zaštite i ograničava onečišćenje nastalo aktivnostima i postupcima povezanim sa živom. Ovom uredbom predviđaju se mjere i uvjeti na razini EU radi kontrole i ograničavanja uporabe i skladištenja žive, živinih spojeva i smjesa žive te trgovine njima, proizvodnje i uporabe proizvoda kojima je dodana živa te trgovine njima, uporabe žive u zubnom amalgamu te osiguravanja primjerenog gospodarstva otpadnom živom. Nama u našem svakodnevnom životu najviše nedostaju toplomjeri na živu, ono što je činjenica to je da će nestati tlakomjeri na živu i mislim da ćemo morati naš život malo drugačije prilagoditi, ali s obzirom na njenu toksičnost sasvim je jasno da se u tom smjeru moralo ići. Znači aktivnosti kao što su rudarenje žive, uporaba žive u proizvodima i proizvodnim procesima, tradicionalno rudarenje zlata i rudarenje zlata u malom opsegu jer uvijek se u tim rudnicima onda nalazi i živa, izgaranje ugljena i gospodarenje otpadnom živom mogu biti izvor emisija ispuštanja te opasne tvari i dovesti do rizika za okoliš i zdravlje. Dakle u MInamatskoj konvenciji obrađeni su svi aspekti povezani sa uporabom žive i utvrđuju se mjere za zabranu otvaranja novih i postupno zatvaranje postojećih rudnika žive, smanjene uporabe emisije i ispuštanje žive u okviru tradicionalnog rudarenja zlata i rudarenja zlata u manjem opsegu, ograničavanje trgovine, kontrola i smanjene emisija u zrak itd. Dakle živa je otrovna tvar ali zašto kažemo MInamatska konvencija čisto radi vaše informacije, dakle što je minamatska bolest? Minamatska bolest ponekad se zove … ili minamatska bolest je neurološki sindrom uzrokovan teškim trovanjem žive. Dakle živa se pojavljuje u tri oblika elementarna živa, neorganske soli i organski sastojci. Možda je najsmrtonosniji oblik žive metil živa samo 2 do 10% žive se apsorbira u crijevima, a pojedena elementarna živa se uopće ne apsorbira već se apsorbira 90% metil žive. Dakle organski živini sastojci osobito metil živa koncentrirani su u hranidbenom lancu i u ribi iz zagađenih voda. Industrijsko zagađenje živom obično je u anorganskom obliku ali vodena vegetacija i organizmi konvertiraju je u metil živu. Riblji proteini vežu više od 90% uzete metil žive i to tako čvrsto da je ni najbolja termička obrada ne može otkloniti. Dakle trovanjem metil živom poznato kao minamatska bolest i zato se ovo zove Minamatska konvencija, jedno je od najsmrtonosnijih poznatih oblika izlaganja živi. Bolest je imenovana prema Minamata zaljevu u Japanu gdje su ribe sadržavale visoke koncentracije metil žive zbog zagađenja iz obližnje tvornice. Dakle tvornice koja je kontinuirano u taj zaljev izbacivala tvari među ostalim i živu i lokalno stanovništvo je jelo ribu iz tog zaljeva i počeli su pokazivati klasične simptome, neke neurološke simptome u smislu smetnji sa vidom, gubitak osjeta u rukama i nogama, gubitak sluha, izrazito zanošenje, odnosno ta ataksija. Djeca, već djeca intrauterino znači novorođena su bila zahvaćena, plod je bio već zahvaćen intrauterino. Metil živa se također nalazila i u mlijeku majke pa su bili već od dojenačke dobi djeca izložena. Tako da se izlaganje kontinuirano od rođenja i do starije dobi bili su izloženi svi stanovnici i svi su imali istovremeno ove neurološke smetnje. I ono što treba znati da nakon apsorpcije metil žive u krvotok ona se veže za mnoge sulfdrilne grupe i toksičnost zbog toga zahvaća sve organske, mnogobrojne organske sustave. Zahvaćeni su mnogi strukturalni proteini, membrane, enzimi a ono što je najrazornije da počinju zapravo i psihičke smetnje, psihijatrijska manifestacija. I zbog toga što ona je zapravo lipofilna i prolazi i krvnu moždanu i placento fetalnu barijeru. Dakle neurološka šteta je difuzna i sve te osobe smo tada bili svjedoci jako teških oštećenja zbog čega je to prepoznato kao jedno teško oboljenje ali na kraju je povezano i sa trovanjem živom. Zbog toga je potrebno govoriti o ovoj bolesti, o njoj čujemo samo u knjigama, mi to danas više toliko ne možemo i sresti, to je bio jedan najeklatantniji primjer, po tome je i nazvana onda ova konvencija. Ali je dobro da je na kraju i EU ali i UN su zapravo smatrali da ovakvu jednu priču treba završiti, znači potpisivanje ove konvencije i ovim zakonom zapravo i ratificiranje u svim parlamentima. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Ivan Ćelić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi u hitnom postupku. Deklaracijom o okolišu i razvoju UN-a čiji je tekst prihvaćen u Rio de Janeiru u lipnju 2012. godine. Utvrđena je potreba za donošenjem globalnog pravnog okvira o živi radi zaštite ljudskog zdravlja i okoliša od antropogenih emisija ispuštanja žive i njenih spojeva u vode, tlo i zrak. Posljedično tome nastao je tekst Minamatske konvencije o živi. Razlog za usvajanje navedene uredbe na razini EU jest postizanje potpune usklađenosti zakonodavstva EU sa Minamatskom konvencijom o živi te omogućavanje da EU i države članice ratificiraju i implementiraju konvenciju. Nakon što Konvencija za RH stupi na snagu RH će plaćati godišnju članarinu u iznosu od 3,5 tisuće američkih dolara. Hrana je neophodno potrebna za život svakog organizma jer se preko nje osigurava unos stvari potrebnih za metabolizam. Isto tako u hrani se može pronaći i čitav niz xenobiotica koji mogu negativno utjecati na zdravlje ljudi a najčešći su pesticidi, metali, furani, dioksini i radioaktivni elementi. Velika pozornost posvećuje se kontaminaciji hrane tijekom proizvodnje, transporta i skladištenja dok se rijetko uzimaju u obzir čimbenici kojima je hrana podvrgnuta prije ulaska u lanac proizvodnje kao i toksikanti s kojima je prije toga došla u kontakt. Živa je kemijski element koji pripada teškim metalima te je jedini metal koji se na sobnoj temperaturi nalazi u tekućem stanju. U okolišu je široko rasprostranjena a otrovanje živom naziva se merkurijalizam. Otrovanje živom najpoznatije već je spomenuto, zabilježeno je u Japanu u zaljevima Minamatan i Niigata. Tako je u razdoblju od 1932. do 1969. godine u tom zaljevu ispušteno 27 tona žive koja se koristila kao katalizator u proizvodnji acetaldehilda. Otrovanje je nastalo kao posljedica konzumiranja ribe koja je u sebi sadržavala visoke koncentracije metilirane žive a bolest je dobila kako je već prije spomenuto naziv minamata bolest. Na području RH zabilježeno je zagađenje mora sa povećanom koncentracijom žive u Kaštelanskom zaljevu zbog izravnog ispuštanja otpadnih voda iz nekadašnje tvornice Jugovinil u kojoj je elementarna živa korištena kao katoda u elektrolizi za proizvodnju lužine i klora. U more je ispred tvornice desetljećima su se ispuštale otpadne vode sa elementarnom živom a tragovi žive mogu se još uvijek naći u tom području pogotovo u morskom sedimentu koji je svojevrsni spremnik svakog zagađivala koje se u njemu akumulira do ponovnog otpuštanja u vodeni stupac i zatim ulazi u organizme. Iako je to bilo jedno od najvećih zagađenja mora na našoj obali sretna je okolnost bila to što ljudi nisu konzumirali puno ribe i školjaka iz ovog područja te što je u Kaštelanski zaljev ispuštanja elementarna a ne metilirana živa kao u Japanu. Zbog bioakumulacije i biomagnifikacije najviše koncentracije žive u morskim organizmima mogu se zabilježiti u predatorima kao što su tune, sabljarka, morski psi, kitovi. Riba je bez sumnje kvalitetna i korisna namirnica koju je nužno koristiti u prehrani međutim pri odabiru vrste i količine ribe treba voditi računa o mogućnosti intoksikacije metiliranom živom. Osobito treba biti oprezan u prehrani trudnica zbog izrazite toksičnosti na živčani sustav fetusa te se preporuča odabiranje male ribe tipa inčuna i srdele u hranjenju trudnica. Zbog svijesti da je živa kemikalija koja izaziva globalnu zabrinutost zbog svojeg dalekosežnog atmosferskog prijenosa svoje postojanosti u okolišu nakon što se jednom antropogenu uvede, svoje sposobnosti bioakumulacije u eko sustavima i svojih značajnih negativnih učinaka na zdravlje ljudi i okoliš, pokrenuta je međunarodna aktivnost za gospodarenje živom na učinkovit djelotvoran i koherentan način. Konvencija između ostalog govori i o tradicionalnom rudarenju i obradi zlata, s obzirom da se amalgan žive upotrebljava za izdvajanje zlata iz rude, krajnji cilj ove Konvencije jest ukidanje uporabe žive i živinih spojeva u rudarenju i obradi zlatom kao i emisija ispuštanja žive u okoliš. Konvencija osim toga govori o kontroli i smanjenju emisija žive i živinih spojeva, koje se često naziva ukupna živa u atmosferi, potom o ispuštanju žive ili živinih spojeva na zemlji što ide u vodu. Nužno je utvrditi postojeće stanje pa je potrebno izraditi strategiju za utvrđivanje i procjenu lokacija onečišćenih živom ili živinim spojevima. Konvencija uključuje pružanje javnosti dostupnih informacija o učincima žive i živih spojeva na zdravlje i okoliš kao i o alternativama žive i živim spojevima. Osim toga, važno je razvijati i provoditi strategiju i programe za utvrđivanje populacija u opasnosti i njihovu zaštitu, donijeti znanstveno utemeljene i zdravstvene smjernice koje se odnose na izloženost žive i živinim spojevima te se savjetovati sa Svjetskom zdravstvenom organizacijom, Međunarodnom organizacijom rada i drugim mjerodavnim međuvladinim organizacijama. Člankom 4. ne dopušta se više proizvodnja, uvoz ni izvoz proizvoda kojima je dodana živa u što spadaju određene baterije, sklopke i releji, potom kompaktne i linearne fluorescentne žarulje, visoko tlačne živine žarulje, neki kozmetički proizvodi kao sapuni, i kreme za izbjeljivanje kože, barometri, higrometri, već spomenuti tlakomjeri i toplomjeri. Datum nakon kojeg nije dopuštena proizvodnja, uvoz ili izvoz ovih proizvoda je 2020. godina. S toga će Klub zastupnika HDZ-a, podržati Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi. Hvala.
Dobro, u ime kluba SDP-a, Damir Mateljan.
… [[Govornik nije uključen.]] gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Moje kolege prije mene su vrlo detaljno i vrlo stručno govorile zapravo o problemu žive i o važnosti prihvaćanja ovog Zakona o prihvaćanju Minamatske konvencije, međutim neke stvari zbog njihove pragmatičnosti, upečatljivosti, dobro je ponoviti više puta. Dakle, Minamatska konvencija o živi svoj naziv duguje Minamata sindromu, ili Minamata bolesti koja je pak duguju svoj naziv ekološkoj katastrofi koja se dogodila u oblasti Minamata u Japanu, gdje 1956. godine zbog ispuštanja acetil aldehid iz obližnje tvornice u taj morski zaljev, nastradalo gotovo, nastradalo je zapravo po službenim podacima 1000 ljudi, a po neslužbenim procjenama zbog konzumacije ribe iz tog zaljeva više od 10 tisuća ljudi je nastradalo konzumacijom zaražene ribe anorganskom živom. Minamatska konvencija o živi nastala je dakle kao rezultat zajedničkih usklađivanja i dogovaranja između država članica UN-a a sam sadržaj Konvencije dogovoren je u Kumamotu, u Japanu, 10. listopada 2013. godine. Države članice EU-a, njih 26 potpisalo je Konvenciju do listopada 2014. godine, između ostalog i RH koja je potpisala Konvenciju 24. rujna 2014. godine, dvije države koje fale dakle ove od tih 26. koje nisu potpisale su Estonija i Portugal, međutim one su se obavezale da će ratificirati ovu Konvenciju. Minamatska konvencija o živi dakle uređuje zaštitu ljudskog zdravlja i okoliša antropogenih emisija ispuštanja žive i njezinih spojeva u vodu i tlo i zrak, što je izuzetno važno s obzirom da je živa kemikalija koja predstavlja globalni problem, a globalni problem prije svega predstavljaju iz tog razloga jer je mogućnost dakle širenja žive na velike udaljenosti vrlo jednostavan, vodom i zrakom, dakle atmosferilijama. I nakon što se živa jednom ljudskim utjecajem unese, ispusti, doveze ili slično u okoliš, ona je vrlo postojana, i ima sposobnost bioakumulacije u ekosustavima, što znači da se taloži u živim organizmima prije svega u vodenim, morskim, ima izuzetno negativan učinak na ljudsko zdravlje i na okoliš. Recimo, važno je reć da ne postoji mehanički način, ne postoji toplinski način, ne postoji kulinarski način kojim bi vi zaraženu ribu ili neki drugi jestivi morski organizam uspjeli učiniti jestivim, a vrlo su male količine dovoljne za razvojne učinke na ljudsko zdravlje. Te stoga Hrvatska kao pomorska, kao turistička zemlja, ali kao zemlja koja je bogata vodnim resursima, trebala bi biti iznimno zainteresirana za prihvaćanje ratifikaciju, ali prije svega za primjenu ove konvencije. RH kao članica EU-a od 01. srpnja 2013. godine primjenjuje uredbe EU-a koje se odnose na registraciju, evaluaciju, autorizaciju, i ograničavanje kemikalija tzv. Reach uredbama tog kemijskog kompleta koji se odnosi na živu i primjenjuje se od 10. travnja 2014. godine. Propisano je da se od toga dana, od toga datuma, barometri, higrometri, toplomjeri i ostali instrumenti koji sadrže živu te su namijenjeni u industrijski i profesionalne svrhe, ne smiju stavljati na tržište. Ujedno navedena direktiva napominje da se proizvodi sa dodanom živom ukoliko postoji održiva alternativa odnosno tehnologija, trebaju što brže i u najvećoj mjeri postupno ukinuti sa krajnjim ciljem konačnog ukidanja svih proizvoda sa dodanom živom. Uzimajući u obzir tehničke i gospodarske okolnosti, potrebu za znanstvenim istraživanjem i razvojem. Ovaj zadnji dio rečenice, dakle uzimajući u obzir tehničke i gospodarske okolnosti odnosno potrebe daje mogućnost prije svega tijelima državne uprave nadležnim za zdravstvo, zaštitu okoliša, vodnog gospodarstva, poljoprivredu i gospodarstvo, da budu i pragmatični i objektivni i realni kako sami sebi ne bismo nametnuli obaveze koje nismo niti dužni, a niti smo ih u stanju provesti jer se mi često volimo na neki način dodvoravati kako Europskoj komisiji ili nekim uvoznim lobijima. I koristimo zapravo taj položaj da se neki puta činimo većim Katolicima od samoga Pape. Ali kad govorimo o zaštiti hrvatskih gospodarskih interesa, odnosno interesa općenito ovdje prije svega mislim na Hrvatski državni hidrometeorološki zavod koji sustavno i sa dugom tradicijom prati, nadzire, proučava i izdaje upozorenja vezano uz klimu i vremenske promjene kako na moru tako i na kopnu, te kao takav raspolaže sa instrumentima, odnosno sa sustavima koji sadrže određeni dio žive. Rješenja koja bi bila ad hoc koja ne bi uzimala u obzir složenost i specifičnost pojedinih sustava koji koriste navedene instrumente mogao bi dovesti do problema na području praćenje vremenskih prilika i klime, te ugroziti sigurnost prometa, ljudi i imovine. Slično je dakle i sa živom koja se koristi u rasvjetnim tijelima. Ogroman broj naših jedinica lokalne samouprave koristi živina rasvjetna tijela. Fondovi koji nam omogućuju zamjenu tih rasvjetnih tijela za novu led rasvjetu ili natječaji kasne ili nema dovoljno novaca. Stoga se ujedno i bojim, dakle da nećemo moći ispoštivati one datume, one dakle graničnike u toj konvenciji koji nam govore o tome da je nužno zamijeniti sve one instrumente koji koriste živu do tog određenog datuma. Stoga apeliram, dakle na državne institucije da i taj dio uzmu u obzir. Ali naravno klub SDP-a će prihvatiti ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I na kraju sad prelazimo na pojedinačne rasprave. Gospodin Željko Jovanović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa ja ću vrlo kratko budući su kolegice i kolege rekli sasvim dovoljno vezano za ovu konvenciju. Ja sam dobio inspiraciju da se javim čitajući konvenciju i držeći se onog mota misli globalno, djeluj lokalno. Naime, ono što je vrlo važno za ovu konvenciju tiče se edukacije. I u članku 18. i članku 19. navodi se kako je bitno informiranje, podizanje svijesti i edukacija javnosti. U ovom slučaju o učincima žive, živinih spojeva na zdravlje i okoliš, alternative živi i živinim spojevima odnosno edukaciji, osposobljavanje i podizanje svijesti javnosti u pogledu učinaka izloženosti žive i živinih spojevima na zdravlje ljudi i okoliš u suradnji sa mjerodavnim međuvladinim, nevladinim organizacijama te ranjivim skupinama stanovništva prema potrebi. I članak 19. istraživanje, razvoj i praćenje gdje je između ostalog potrebno posebno pratiti modeliranje i geografski reprezentativno praćenje razina žive, živinih spojeva u … [[Govornik se ne razumije.]] skupina stanovništva, te u okoliš uključujući biotičke skupine kao što su ribe, morski sisavci, morske kornjače, ptice kao i suradnju u prikupljanju i razmjeni relevantnih odgovarajućih uzoraka. Dakle, zašto sve to govorim? Naravno da ne smijemo strašiti ljude da ne jedu plavu ribu na primjer, jer dozvoljena količina tjedna unosa metil žive je 1,3 mikrograma po kilogramu tjelesne težine, što znači da jedan muškarac od 100 kg smio bi tjedno unijeti u svoje tijelo 130 mikrograma metil žive. A na primjer ako pogledamo kako to u svijetu izgleda u Njemačkoj je dnevni unos 5 mikrograma, a u Japanu 80 mikro grama. Dakle, hraniti se našom plavom ribom sigurno nije opasno i dapače treba je poticati. Ovo samo usput. Zašto sam sve ovo rekao? Dakle, mi smo ovdje bili svjedoci nekoliko stanki nedavno vezano za arsen. Dakle, arsen je također teški metal. I na žalost sve ono što ćemo primjenjivati kada je riječ o ovoj Konvenciji za živu nigdje ne piše da moramo raditi na primjer za arsen. Stoga ja apeliram na Ministarstvo zdravlja da upravo to čini i za druge metale i metaloide za koje nemamo konvenciju, a mi imamo neprekinuto trovanje ljudi koji žive u Slavoniji zbog povećane količine arsena u vodovodu koje može dovesti do izuzetno teških oštećenja. Pa prema tome, sve što vrijedi za Minamato konvenciju za informiranje, edukaciju, praćenje, istraživanje vezano za živu trebalo bi primijeniti u ovom slučaju na primjer za arsen, a nije se činilo sve ove godine. Eto smatrao sam ovu intervenciju važnom upravo radi zaštite zdravlja građana koji žive u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I na kraju u ime predlagatelja državni tajnik Željko Plazonić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Prvo da se osvrnem na arsen. Mi u ministarstvu odnosno našoj Sanitarnoj inspekciji redovito kontroliramo sve one vode koje mogu biti sumnjive na povećanu količinu arsena u njima, a to je naročito u nekim mjestima Slavonije, tako da te podatke imamo i znamo točno kakvo je stanje sa tim pitkim vodama. Što se tiče žive očito ja se zahvaljujem svima koji su diskutirali u ime klubova i pojedinačno. Međutim, ja bih htio da neke stvari znam ovako s obzirom da je klinička slika pa i rasprostranjenost žive u ljudskom organizmu poprilično ovdje obrađena s obzirom na specijalnosti koje naši kolege zastupnici imaju. Ja bih naglasio činjenicu da osim neuroloških simptoma i bolesti kao takve koja je najvidljivija i klinički najprezentnija pa se najlakše dijagnosticira. Jednako tako živa oštećuje i pluća i bubrege i imunološki sustav. To je jedna strana. Druga strana što je jako, jako bitno i zašto je uopće potrebna ova konvencija Minamatska. Minamatska konvencija je nastala na osnovu jednoga incidenta. Međutim, činjenica jeste da se oko 80% žive praktično nastaje ljudskim djelovanjem sagorijevanjem fosilnih goriva. I to je onda problem, jer ta goriva kad dođu u atmosferu mogu napraviti tisuće i tisuće kilometara i mogu zagaditi područja koja praktično nemaju nikakve veze sa mjestom nastanka, odnosno lučenja tih produkata u atmosferu. Zato je to globalna konvencija koja djeluje upravo globalno i o tome moramo razmišljati. Samo onih 20Ž5 je praktično postotak koji je vezan ili uz incidente. Najčešće uz tvornice koje proizvode razne oblike plastike kojih eto srećom imamo sve manje i manje. Prema tome, ne postoji nikakav strah od zagađenja ili otrovanja nas ukoliko konzumiramo ili naše jadranske ribe, plave ribe, pa našu jadransku tunjevinu itd. itd. Najveći problem je u emisijama fosilnih goriva i to poglavito nekih oblika ugljena. I to moramo znati, jer znamo da u nekim trećim zemljama se taj tip goriva isključivo koristi u njihovoj industriji i to bi ustvari bilo sve. Ja se nadam da ćete vi podržati da i mi kao Hrvatska budemo potpisnici ove konvencije, jer to će onda neke stvari riješiti po pitanju našeg odnosa prema živi, kao jednom od vrlo neurotoksičnih i inače toksičnih metala za ljudski organizam. Hvala lijepo.
Imamo jednu repliku, gospodin Striček. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. U biti imam jedno pitanje, naime prije 2, 3 godine, uz cestu Zagreb-Varaždin, pronađena je jedna količina žive. Znači ju je nesavjesno ostavio na jednom parkiralištu. Sad me zanima, da li postoji gdje, odlagalište uređeno za prihvat odložene i odbačene žive. Hvala lijepo.
To bi pitanje trebalo uputiti nekim drugim ministarstvima, ne nama u Ministarstvu zdravstva, ali ja duboko vjerujem da postoji nekakvo organizirano prikupljanje toksičnih metala, pa uključujući i živu. Inače ne bi bilo dobro da to mi nemamo i da na taj način ne možemo kontrolirati i uništavati živu kao takav jedan toksični element. Vjerujem, al to bi trebalo pitati Ministarstvo okoliša itd.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 150, predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 127 glasova za donijet Zakon o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi.
Sljedeći je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 152 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članaka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen svim zastupnicima i zastupnicama. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuje se odredbe Poslovnika koji se odnosi na prvo čitanje zakona. Rasprava je su proveli Odbor za zakonodavstvo, za zdravstvo i socijalnu politiku i za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li gospodin Željko Plazonić, državni tajnik, uzeti riječ u ime predlagatelja? Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. S obzirom na ovu sliku koju sam vidio na monitoru, obavezno moram barem dvije rečenice reći u uvodu. Dakle, ovim zakonom, usklađuje se naše nacionalno zakonodavstvo, sa propisima EU, na način da se propisuje pravna osnova mogućeg ograničavanja ili zabrane uzgoja GMO, na dijelu ili na cijelom području RH. Zakonskim prijedlogom propisuje se pravna osnova, za potrebe ovlašćivanja laboratorija za ispitivanje, kontrolu i praćenje GMO, proizvoda koji se sastoje, sadrže ili potiču od GMO-a, službenih laboratorija za GMO, referentnih laboratorija za GMO i nacionalnog referentnog laboratorija za GMO. Zakonskim prijedlogom revidiraju se odredbe o nadležnosti u provedbi upravnog stručnog i inspekcijskog nadzora službene kontrole nad implementacijom mjere za ograničavanja ili zabranu uzgoja GMO na dijelu ili na cijelom državnom području, te nadzor gospodarenje otpadom nastalog od GMO-a. S obzirom da će zakonskim prijedlogom u nacionalno zakonodavstvo biti prenesene samo neke ključne odredbe Direktive vijeće Europe 2015/412, način podnošenje zahtjeva za izuzeće dijela zemljopisnog područja ili cijelog državnog područja RH od uzgoja GMO-a za vrijeme postupka odobravanja određenog GMO, ili za vrijeme obnove, suglasnosti ili odobrenja na ciljem ili dijelu državnog proračuna, detaljnije će se propisati uredbom koju donosi Vlada Republike Hrvatske, na prijedlog Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za poslove poljoprivrede. Zakonskim prijedlogom razrađuju se prekršajne odredbe vezane uz nedopuštene uvođenje GMO-a u svrhu različitu od stavljanja na tržište ili u svrhu nedopuštenog uzgoja GMO-a. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo 2 replike. Prva gospodin Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege, gospodine Plazonić, mene čudi, da vi nemate stida donijeti jedan ovako zakon u Hrvatski sabor i raditi budalama cjelokupni hrvatski narod, koji je 90% protiv GMO-a, i vi sad ovdje poput, naj nekakvog birokrata, bez ikakve logike, donosite zakon, prijedlog zakona pred nas koji mislite uvesti u Hrvatsko GMO. A dajte mi molim vas lijepo recite, da li ste vi i oni koji su vas ovdje poslali toliko neinformirani o željama i namjerama hrvatskog naroda ili ste vi jednostavno loši ljudi? Ja ne znam od kud vam pravo uopće ovaj zakon ovdje donijeti? Od kud vam pravo donijeti zakon koji kaže da se u Hrvatskoj može ograničeno ili namjerno uvoditi GMO? Jeste li vi uopće svjesni posljedice ovoga zakona? Ovaj zakon se ovdje nije smijo uopće niti pojaviti, a kamo li da o njemu raspravljamo. Jeste li se ikada informirali o tome što je GMO, kakve su posljedice u svijetu, što je to tvrtka Monsanto, kakve su posljedice bile u Indiji, u Vijetnamu, u Brazilu, čitate li novine, slušate li glas naroda, razgovarate li s bilo kojim stručnjakom, poljoprivrednima? Ovaj zakon, koji ste donijeli, ja ću vam to dokazati tijekom rasprave, ne samo da je protivan interesima hrvatskim naroda, protivan njegove volje, on je protu Ustava. Recite mi što vi osobno mislite o tome?
Hvala lijepo gospodin Bunjac … [[Govornik se ne razumije.]] od dvije minute. Odgovor. Želite li odgovoriti odmah? Dobro.
Bolje da odgovorim odmah, jer nisam siguran da ću sve zapamtiti što sam čuo od kolege saborskog zastupnika. Prije svega moram reći da ja nisam ovdje navikao razgovarati na osobnom nivou, nego isključivo u okviru onoga što sam ja pročitao u ovoj svojoj promemoriji. Duboko sam uvjeren da vi to niste dobro slušali jer da ste dobro slušali onda ne biste rekli ovo sve što ste rekli, a o tome da li ćete vi mene učiti šta je to GMO mislim da bi stvar mogla biti uopće obratna s obzirom da ja o GMO jako, jako puno znam i nije meni u interesu sve ono o čemu ste vi ovdje na neki način pokušali to meni nametnuti ili Ministarstvu zdravstva kao takvog. Tako da bi molio ako možemo razgovarati o zakonu kao takvome, a ne o nekom osobnom odnosu mene i vas i tko je mene ovdje stavio i tko me ovdje doveo i da li ja govorim nešto protiv interesa ovih, onih ili protiv ustavnih mjera. Mislim govorimo o zakonu kao takvom bit će nam puno bolje jer to nam je u krajnjoj liniji zadaća.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Jovanović.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedavajući, državni tajniče. Pa evo ja vam želim postaviti tri pitanja obzirom da su me zamolili građani da iskoristimo ovu raspravu, a možda da i ipak malo olakšamo atmosferu koja je trenutačno prisutna u sabornici. Dakle to su sljedeća tri pitanja vrlo jednostavna. Po informacijama Ministarstva zdravstva i Ministarstva poljoprivrede ima li na hrvatskim policama GMO hrane, ako ima koliko ima? Kako se često provode sanitarne i ostale inspekcije? Drugo pitanje, kako reagirati na to da se na policama može naći hrana koja ima oznaku GMO free hrana, uvozna hrana i na taj način zapravo stvara nelojalnu konkurenciju hrvatskoj GMO free hrani budući da mi još nemamo riješeno taj dokument pa građane dovodi u zabludu? I treće, najvažnije pitanje, da li ovom direktivom i zakonom koji donosimo ovom direktivom se na bilo koji način ugrožava stav i ovog Hrvatskog sabora i Odbora za zdravstvo i poljoprivredu koji je u proteklom mandatu donio odluku da će Hrvatska biti GMO free zemlja na cijelom svom teritoriju? Možda će olakšati sljedeće rasprave odgovori na ova tri pitanja.
Želite li sada odgovoriti? Sada, dobro.
Što se tiče GMO free hrane na našim policama za to je praktično zaduženo Ministarstvo poljoprivrede, međutim ja znam da i Ministarstvo poljoprivrede i mi vršimo redovito provjeru svih zelenih pripravaka i općenito hrane na sadržaj GMO-a i za sada mi nemamo nikakvih naznaka o tome da neka hrani GMO sastojke. Ako treba ja mogu govoriti o tome šta su mnoge naše županije donijele kao svoj stav, svoj odnos, svoje pravilo, dali će biti GMO free ili neće biti GMO free to je praktično riješeno i zna se točno koji su naši stavovi. Ovo je ponavljam, samo jedan dio zakona koji mora se urediti i uskladiti sa europskim direktivama, a one nama daju pravo i slobodu da mi odlučimo kako god mi kao samostalna RH donesemo našu odluku. Znači, nitko nas na ništa ne prisiljava, mi možemo donijeti zakonu o GMO free zemlji, međutim ovaj zakon nam omogućuje u Europi pravnu proceduru koja će se onda u Europi prihvatiti da je Hrvatska GMO free country ili slobodna zemlja. To je ono poanta onoga svega skupa. Znači usklađivanje našeg zakona sa europskom direktivom omogućuje nam pravnu provedbu naše odluke. A kakva će naša odluka biti, to zavisi samo od nas samih.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi se javio gospodin Miro Bulj Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi tajniče sa pomoćnicima, uvažene kolegice i kolege. Govorimo o jednoj vrlo ozbiljnoj temi GMO-u. Činjenica je da je ovaj zakon direktiva kako je rekao tajnik EU i usklađivanjem sa zakonima EU što je za nas iz MOST-a neprihvatljivo jel je da u EU također pokušavaju progurati GMO proizvode, a to je vidljivo iz ovog našeg parlamentarca koji je sam kazao da je Hrvatska bila suzdržana kod glasanja o GMO u biti protivimo se, a u biti glasala je suzdržano kod donošenja tih propisa u EU. S tom činjenicom znamo da je to bilo u siječnju, da je EU krajem ožujka ove godine je iznijela prijedlog kojim bi omogućili autorizaciju dvije GMO sorte kukuruza i … postojećega sjemena od Monsanta za daljnju kultivaciju na području EU. Činjenica da je hrvatski narod protiv, činjenica da treba puno ozbiljnije razgovarati o ovoj temi. Da li je već poglavito MOnsanto koji želi preuzeti cijelu sjeme cijelu proizvodnju sjemena i hrane pod svoju kontrolu koja je GMO. Prije bi Hrvatska država trebala zaštititi svoje sjeme, svoje kulture međutim očito tako nije nego pod direktivama EU u biti nama se nameće i ovisnost o toj nezdravoj hrani koja je genetski modificirana a nismo zaštitili svoje smjene u biti doći se s vremenom do toga da naše bakice mi u svoje vrte nećemo smjeti saditi svoje sjeme nego jedino MOnsanto sjeme koje je interes poglavito Amerike, pod krinkom da se stvori hrana da bude hrana da se proizvodi hrana za cijelu Afriku i glad što je američki predsjednik 2003. godine da se riješi problem gladi u trećim zemljama u zemljama koje nemaju dovoljno hrane. U biti to je samo krinka da MOnsanto preuzme komplet kontrolu nad sjemenom, znači kontrolu nad životom i smrti, a znamo što je sjeme. Sjeme je bogatstvo, sjeme je ono što trebamo zaštiti, znači naše domaće proizvode, a ne ponašati se na ovaj način kao što ste vi sada ovim prijedlogom. I još naglašavate umjesto da se usprotivimo ili da bar dobijemo mogućnost glasanja ili da narod dobije mogućnost glasanja vi kažete mi ćemo jednom uredbom, ne ovim prijedlogom zakonskim nego će Vlada i ministarstvo uredbom odlučiti o tome, o ovome prijedlogu i na koji će se način provoditi. Još jednom, za ovu temu treba puno ozbiljnija rasprava, puno šira rasprava, o ovome treba narod odlučiti. Ovdje se radi o mogućnosti ugrožavanja zdravlja ljudi naše proizvodnje, naše ovisnosti o sjemenu koje je GMO proizvedeno, znači koje je modificirano i koje Monsanto želi znači nama nametnuti. Još jednom evo na kraj bih kazao da sve ono što se događa i malo prije su kolege i postavljale pitanje a i tijekom sjećamo se i same Gunje i događaja oko poplave toga područja da se poslije pojavilo, čak i da je donirana hrana, tj. sjeme Monsanto za ta područja. Sjećam se tih priča, da li je to iskontrolirano, da li je to istina, da li Monsanto ima već sad utjecaj da se namjerno preko svojih lobista i preko EU naravno i činovnika njihovih uništi naše sjeme i što činimo mi da zaštitimo naše autohtono sjeme i da li smo mi kontaminirani GMO sjemenom, tj. već na naša polja da li su dospjeli GMO proizvodi i da li mi jedemo tu hranu a znamo da je u Europi to i svijetu već sve više i više pojavljuje se na policama brojnih trgovina. Zbog toga, još jednom, mi se protivimo na ovaj način ovome zakonu da se donosi pod direktivom EU, da se uz jedno šturo obrazloženje koje ste vi dali da je to isključivo direktiva EU koju ćete vi prenijeti na uredbu a mi saborski zastupnici smo ovdje samo oni koji će dignuti ruku. Još jednom, moramo zaštiti naše sjeme, našu zdravu hranu, zaštiti od znači i uvoza, a poglavito od proizvodnje i na najmanjemu dijelu RH, ovo što govorite na dijelu, ili cijelom teritoriju, i na najmanjemu dijelu proizvodnju genetski modificirane hrane. Eto, znači klub MOST-a se protivi na ovaj način uopće da se ova direktiva donosi pred saborske zastupnike i da se ne razgovara puno ozbiljnije o ovome ogromnome, ogromnome problemu koji može uništiti i našu poljoprivredu i zdravlje svih ljudi na području RH. Hvala lijepo.
Hvala gospodine Bulj. I imamo dvije replike, prva je gospodin Bunjac. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine Bulj, doista cijenim vaše izlaganje a posebno stav vašega kluba da nećete podržati donošenje ovoga zakona. Vidim da ste upoznati sa glavnom tvrtkom koja uvozi GMO tehnologiju u Hrvatskoj a to je Monsanto. Nažalost nije ona jedina koja ima dozvolu, tu je još BASF Pioneer i BASF. To su tvrtke koje su zločinačke tvrtke, recimo to otvoreno. Monsanto je tvrtka koja je u Vijetnamskom ratu izumila „Agent Orange“ za uništavanje prašuma gdje se u Vijetnamu još dan danas zbog posljedica korištenja tog bojnog otvora dešavaju abnormalnosti kakve svijet nije vidio, ne znam da se rađaju žabe s 5 glava i takvi užasi, još sada. To je najkancerogeniji spoj na kugli zemaljskoj. Monsanto proizvođač bojnog otvora, npr. bijeloga fosfora koji se još danas koristi na mnogim bojištima diljem svijeta. Monsanto zbog kojega se samo u Indiji 300 tisuća poljoprivrednika ubilo. 300 tisuća poljoprivrednika u Indiji je napravilo samoubojstvo nakon što je potpisalo smrtonosni ugovor sa Monantom jer jedini način da iziđete iz toga ugovora je da izvršite samoubojstvo, drugoga načina nije bilo. I sada nam taj Monsanto, gospodin veliki stručnjak ovdje dovodi u Sabor. A ja bih vas pitao tom prilikom gospodine Bulj, imate jedan pokušaj. Tko je glavni suradnik Monsanta u RH? Samo jedan pokušaj imate. Ako je vaš odgovor Ivica Todorić, pogodili ste. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Jeste se javili? Dobro, javili ste se, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Da, Monsanto želi ovladati svijetom na način koji je očito kako ste opisali ne samo bojni otrov, nego ovo je ogromna opasnost ako ćemo mi kazati za RH, našu državu, za našega seljaka, za običnoga čovjeka jer će mu biti zabranjeno bez kontrole Monsanta ili njegovih činovnika, tih koje vi nabrajate u biti da se uopće koristi naše domaće sjeme. Mi bi morali imati strategiju očuvanja našega sjemena, tj. banku našega sjemena šta naravno sve države koje su jake one žele to napraviti. Ali Monsantu je interes 100% preuzeti znači s tim zagađenim bolesnim sjemenom koji je nezdrav, koji je modificiran i životinjski i za hranu i za hranu za čovjeka, želi uzeti kontrolu nad svim državama u biti, na proizvodnju hrane, ako kontrolira hranu i vode u biti kontrolira sve. Prema tome naravno da i Todorić i koji ostali koji to su … [[Govornik se ne razumije.]] naravno da je to jedna suradnja tih interesnih skupina. A Monsanto dalje iz Hrvatske, to treba zabraniti i očuvati našu tradicionalnu proizvodnju, naše ljude koji se bave proizvodnjom i to sjeme očuvati, modificirati ga, ne GMO nego naprednim tehnologijama biološkim ali imamo i stručnjaka za to dovoljno. Hvala lijepo.
Druga replika gospodin Mišić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj, ja bih vas pitao da li mi već jedemo GMO hranu već duže vrijeme u Hrvatskoj državi i u svijetu? Ja znam da mi možemo ovdje iz Sabora populizam širiti i govoriti mi nećemo ali će biti onako kako će biti. Ja bi volio eminentne stručnjake Hrvatske da tu temu razgovaraju, pa da bi onda ja shvatio ustvari shvatio šta je to i kako to izgleda. Koliko mi je poznato, da svijet vjerovatno danas koliko nas ima na ovom svijetu ne bi ni preživjeli da nije takve jedne hrane, jer se svijet koliko znamo povećava, stanovništvo u svijetu svake godine sve više. Ja osobno sam protiv GMO hrane i volio bi da ne dođe na naše police, i volio bi da ne bude u našoj državi Hrvatskoj, mi imamo po prilici zdravo tlo i upozoravam i govorim da naši građani trebaju koristiti naše proizvode, ne američke, ne njemačke, ne zapadne, prema tome mi smo narod koji ima svoju svijest, koji treba voditi računa šta kupujemo, šta jedemo i šta će biti na našim policama. Nadam se da ćemo što manjim količinama uvesti takve hrane, a to opet ovisi o našim građanima koji će kupovati i da li će htjeti prihvatiti one jabuke, ono grožđe koje vidimo već na našim policama, sve isto što prosto ne možemo ni vjerovati kada gledamo svojim očima da može tako izgledati. Prema tome, odreknimo se takvih proizvoda i odmah ćemo znati da ćemo lijepo i zdravo živjeti, kupujmo hrvatske proizvode, a ja sam protiv svakako GMO hrane. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Bulj.
Kolega Mišiću, vjerojatno evo kolega Jovanović je maloprije postavio isto pitanje, da li je kontaminirano tj., ima li na našim policama i da li je kontaminirana naša polja tj., naši proizvodi koji su u poljoprivredi jesu li kontaminirani. Vjerojatno jesu. Ali mi tu informaciju nemamo, ali o ovoj odluci na ovaj način, govoriti kao što je tajnik maloprije prezentirao, da će oni kroz direktivu a da će to prenijeti na uredbu, preko nekakvog činovnika na koga donese uredbu o ovome, to je neozbiljno. Činjenica je da je 2003. George Bush, tadašnji predsjednike Amerike kazao da će se pokušati prevladati glad u Africi na taj način, međutim to je samo bila magla da sam preuzme sve to sjeme u svijetu i da kontrolira ono što je malo prije kazao kolega Bunjac, da kontrolira ne samo seljake u Americi, u Africi, nego u Indiji, također gdje su ljudi dovedeni bili na rub propasti. Prema tome, o ovome se treba razgovarati ozbiljno, ovo je modificirana hrana, međutim, u nas u Hrvatskoj očito o tome se ne razgovara nego se dođe ovdje sa gotovom nekakvom direktivom, od nekakvih europskih činovnika i tu naš tajnik, nama saborskim zastupnicima daje da mi o tome glasamo za ili protiv. Ja sam kazao stav kluba MOST-a da će biti protiv da se na ovaj način razgovara o genetski modificiranoj hrani, o GMO-u, prema tome, mi moramo štititi svoje sjeme, svoje usjeve od kontaminacije, imati banke sjemena, kao što rade druge zemlje koje drže do sebe, a ne da imamo kontaminiranu hranu GMO proizvoda koja u biti, šteti i ljudima i životinjama. Hvala.
Hvala lijepa. Ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, gospodin Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Dopustite mi da ovu raspravu započnem jednim citatom, publicista… [[Govornik se ne razumije.]] „Širenje genetskih modificiranih usjeva i hrane diljem svijeta danas je toliko uhvatilo maha da ga se može i proglasiti zločinom protiv čovječanstva.“ Ja doista moram ponoviti svoju tvrdnju a vidim da rasprava ide u tom smjeru, da oni koji donose ove zakone u ovaj visoki Dom, i oni koji o njemu raspravljaju, su ustvari ne samo potpuno bez svijesti, što znači ovaj zakon, nego su nažalost, i potpuno neinformirani. Evo mi smo čuli od gospodina državnoga tajnika da nema naznake da bi se u Hrvatskoj koristila GMO hrana, a evo proguglajte malo, imate te Androide mobitele, Croatia control, Hrvatska agencija za nadzor hrane, 12% hrane je već GMO, 8% usjeva je GMO, i više od 80% stočne hrane vam je GMO. O čemu mi uopće trebamo pričati dalje, imali naznaka ili nema naznaka. Pogledajte po policama hrvatskih dućana kao što je rekao zastupnik Jovanović, zašto piše na nekoj hrani, ili na nekom kozmetičkom proizvodu free GMO, a na drugom ne piše. Zbog čega? Svi ti brendovi, 2, 3 stotine brendova koji se u Hrvatskoj prodaju, bilo da je hrana, bilo da je piće, bilo da je kozmetika, deterdženti, to je sve već sama GMO, uvozni GMO, naravno, prije svega. Dakle, konkretno što je to GMO? GMO je dakle, genetičko inženjerstvo koje predstavlja horizontalni prijenos gena između dvije različite vrste. Takav prijenos gena priroda ne prihvaća. Jer da bi priroda prihvatila takav prijenos, ona bi stvarala nakaze, a priroda nakaze ne stvara, nego ih uništava. I zahvaljujući tome, svijet postoji. Priroda ima dakle svoj, model, svoj vlastit idemo reći duh, dušu, s kojima štiti kompletu prirodu na kugli zemaljskoj da opstane. Ti genetički inženjeri neće vjerovati, prenose gene ribe u kukuruz i obrnuto, životinju u ljude, njihove gene, ljudske u biljne, biljne pokušavaju nadograditi, stvoriti suvremene Frankensteine, i oni smatraju da je to za dobrobit čovječanstva. A to što oni rade to je kaos, to je smrt. To je protivno svim civilizacijskim i ljudskim vrednotama, jer poznato je, vjerujem da vam je toliko poznato ovima koji su veliki stručnjaci da se sve u prirodi stvara postupno. Čovjek nastaje milijunima godina. Živa bića stotinama milijunima godina. Ne može živo biće nastati eksperimentom koji traje pet minuta. I sada ako GMO nastane brzo, tako i ove naše Vlade nastoje brzo ozakoniti sve ovo što dolazi u vezi GMO-a. Ako GMO nastane brzo, tako i ove naše Vlade nastoje brzo ozakoniti sve ovo što dolazi u vezi GMO-a. Ja bih htio doista pitati ako ova Direktiva iz 2015. dozvoljava europskim državama da u potpunosti budemo GMO free i ako su sve hrvatske županije, svih 20 hrvatskih županija se proglasilo GMO free područjem o čemu mi sada pričamo. O čem imamo dalje pričati? Imate volju hrvatskog naroda jasno i glasno. Svih 20 županija je protiv, a vi donosite u članku 7. ovako izmjena zakona. „Prekogranični prijevoz ograničena uporaba“ pazite sad ovu rečenicu „namjerno uvođenje u okoliš, namjerno uvođenje u okoliš i stavljanje na tržište GMO proizvoda koje sadrže ili se sastoje ili potječu od GMO-a propisan je ovim zakonom i posebnim propisima.“ Pa kako je to moguće? Znači cjelokupna hrvatska javnost usudio bih se reći 99% hrvatskih građana je protiv, sve županije su protiv. Europska direktiva nam nudi da se oslobodimo, a vi idete s namjernim uvođenjem u okoliš. Jel' to to znanje o kojemu vi želite mene podučavati ili vaš nalogodavac? Gospodin Mišić kaže GMO daje više hrane. Netočno, ne daje više hrane. GMO daje 7% manje uroda. GMO koristi pet puta više herbicida nego konvencionalna poljoprivreda, ne ekološka, konvencionalna poljoprivreda. GMO daje 12% manju zaradu uz nesagledive posljedice po ljudsko zdravlje i po depopulaciju sela. Pitajte gospodina Kišića, jednog od najvećeg stručnjaka za poljoprivredu u Hrvatskoj, evo imate priliku njega pitati s obzirom da s menom ne želite razgovarati ja sam, jel' da nebitan. Pa ga pitajte, on je bio u SAD-u, vozio se tzv. kukuruznim pojasom dugim 2400 km u SAD-u. I znate što je rekao? Nakon 2400 km na mom autu nije bio jedan jedini insekt. Nula. Ni leptira, ni komarca, ni muhe, ni bilo kojeg drugog kukca. Auto je bio čist kao da ga je malo prije oprao. Pa si vi zamislite kakva je strahota taj GMO i kakve posljedice on ostavlja na prirodu, a posljedično kažem još jednom i na samo ljudsko zdravlje. U Kanadi GMO polja pobila su skoro sve pčele. Nema više, ne leptira nego nema ptica koje slijeću na polja. Mikro organizmi u tlu u potpunosti su uništeni. U jednoj žličici čajnoj zemlje, zdrave čiste zemlje ima više mikro organizama nego je ljudi na kugli zemaljskoj. Vi sa vašim GMO-om ubijate sve do zadnjeg, pretvarate zemlju u mrtvu zemlju. U jednom metru kvadratnom zemlje žive grinje, žive nematodi, žive različite životinjske vrste poput pužića, poput kukaca, glista, stonoga. Sve to umire od GMO-a. I onda se pitamo zbog čega ove sve boleščine navaljuju masovno se šire. Ne znam, išao sam i na taj Odbor za zdravstvo i na Odbor za poljoprivredu celijakija, astma, alergija, auto imune bolesti, Parkinson, Alzheimer, Cronova bolest, bolesti koje hrvatski narod nije poznavao. Mi smo šesti u svijetu ponovit ću i deseti puta, šesti u svijetu po umiranju od raka, a nemamo Nacionalnu strategiju umiranja od raka. To nemamo, ali imamo ovo ovdje. Evo to imamo, evo to će nas izliječiti od raka. I svatko od vas tko god tu sjedi poznaje nekog tko ima rak ili je umro od raka, a često su to na žalost članovi naših obitelji. I umjesto da ova Vlada poduzme nešto, a znate što je rekao ministar Kujundžić na Odboru za zdravstvo kad sam ga pitao što je uzrok tih bolesti. Znate li što je ministar Kujundžić rekao? Odgovorio mi je s jednom jedinom riječi – hrana. To su njegove riječi. A tko je bio čuo je. Odgovor je tu. I što poduzima? Namjerno uvođenje u okoliš, e to je odgovor. Monsanta ćemo dovest. … [[Govornik se ne razumije.]] i Pioneer, baš to treba hrvatskom narodu u ovom trenutku. Jako velika pomoć. I Monsantno između ostalog, ne znam jeste li čitali intervju koji je dao njihov šef za Hrvatsku, je rekao mi ćemo doći postupno kod vas. Preuzet ćemo vam 35% poljoprivrednoga zemljišta. Imamo vrlo snažan utjecaj među političarima i pobrinut ćemo se da u sva vijeća između ostaloga i ovog pretpostavljam tajništvo uđu ljudi koji su pro GMO orijentirani. Uzmite Wikileaks, čuli ste za gospodina Assanga, pogledajte ono što je uhvaćeno … [[Govornik se ne razumije.]] iz američkog veleposlanstva u Zagrebu i pogledajte što tamo piše. Još je 2004. godine američko veleposlanstvo vrši snažni pritisak na Hrvatsku Vladu i sva ministarstva da dozvoli upotrebu GMO-a. To nisam ja rekao. Imate dokumente. Pogledajte. Ne samo to, nego je, imam i taj citat, američki veleposlanik u Parizu, Stapleton, po također uhvaćenoj … [[Govornik se ne razumije.]] je rekao otvoreno ovo: „Država koja neće uvesti GMO, njoj ćemo objaviti trgovinski rat.“ Trgovinski rat, ako ne uvedemo i sad hoćemo li uvesti ili nećemo. Naravno, ako smo kukavice, poslušnice hoćemo, itekako, provest ćemo sve. Ali ako ćemo slijediti interese hrvatskoga naroda, onu njegovu želju, onda naravno da nećemo. Ovaj zakon između ostaloga u svom članku 55. govori da je moguća koja egzistencija GMO-a i ekološke poljoprivrede. Aj sad mi recite, još jedno pitanje, ako se sve županije u Hrvatskoj protiv GMO-a u kakvoj koegzistenciji uopće teoretski možemo razgovarati? A drugo pitanje koje upućujem velikim stručnjacima, koliko pčela daleko može odnijeti cvjetni prah? A vi doista mislite da je dovoljan jedan ovakav prored od metar, dva ili svejedno 100 metara, da se GMO sjeme ne bi širilo na sva okolna polja? I ako razmislimo malo o tome znati ćemo da će onog trenutka kada GMO polja budu uvedeno u Hrvatskoj, a već sad su uvedena, već sad postoje, sva ekološka poljoprivreda i druga poljoprivreda vremenom biti potpuno uništena. Dakle članak 55. izvinite na izrazu, govori gluposti. To je nemoguće, to ne postoji. Nama se ovdje donosi nekakav mit, koji u stvari u praksi ima za cilj dakle, ići na ruku, korporacijama poput Monsana. I naravno svemu onomu što uz to slijedi, a to su dakle, njihovi herbicidi, njihovi pesticidi … [[Govornik se ne razumije.]] koji se kod nas zove cidokor, jeste kad vidjeli kak se taj cidokor koristi, kada prođe? Zemlja je crvena ko na Marsu, ništa ni živo ni mrtvo više ne postoji, jasno piše na tome cidokoru, da izaziva užasne bolesti, da se morate obući u oklop, staviti skafander na glavu, da izaziva užasne opekline očiju, teške bolesti dišnih puteva i to nama taj Monsanto daje da mi prodajemo u Hrvatskoj. A ovakvi stručnjaci, vrli, kažu ajde Bunjac šuti, nemaš ti pojma, da te ja podučim. Iako je taj isti Bunjac, slučajno organizirao okrugli stol o GMO, na kojemu su sudjelovali svi vodeći hrvatski poljoprivredni stručnjaci, profesori, doktori i jasno i glasno rekli, da Hrvatska ni pod koju cijenu ne smije uvesti GMO. Jer GMO između ostaloga dovodi i do strašnih bolesti, dovodi do oštećenja jetra, bubrega, smanjuje otpornost na antibiotike, uništava centralni živčani sustav, uništava kosti, vodi do pobačaja, vodi do neplodnosti. 20% parova u Hrvatskoj danas je neplodno, pitajte veterinare, da li se neplodnost u zadnje vrijeme povećala ili se smanjila, da li je moguće na takav način intervenirati u prirodu. Evo recimo križanjem konja i kobile dobije se mula, a mula što? Neplodna. Hvala što ste me saslušali [[Upadica: Hvala lijepa imate 3 replike.]] a sada ću reći u [[Upadica: Imate 3 replike, pa ćete moći nastaviti.]] pojedinačnoj raspravi i završnoj riječi.
Gospodin Miro Bulj, prva replika.
Kolega Bunjac, u vašoj iscrpnoj raspravi u biti pogodili ste srž, kad ste kazali da se pred nas donese nešto što je već odrađeno da glasujemo i raspravljamo o nećemo što je već odrađeno. Da budemo znači mi ono što je direktiva naredila, nama se donese, ovdje kao moramo mi to prihvatiti. Mi ćemo to nekakvim uredbama zamaskirati i činjenica je to što ste rekli, ako je a vjerojatno je Monsanto proizvodi, ovdje to je sjeme zasađeno, da pčela, ne možete reći nemojte na taj cvijet sletjeti ili ne sletjeti. Činjenica je ako se pojavi u bilo kojemu dijelu Monsatu proizvodi ili GMO proizvodi koji su usjevi koji su sadili da će silom prirode, vjetrom, pčelom, pčela ili netko će prenijeti to i jednostavno biti će kontaminirano cijela naša poljoprivreda i tome treba reći ne. A ne na ovaj način, tu se s vama slažem, da se provlači, jedan proizvođač, tj. više proizvođača … [[Govornik se ne razumije.]] Monsantno koji želi u biti, koji je već preuzeo najveći dio proizvodnje hrane i tome treba reći ne ili da. Hrvatski narod nitko ne pita. Ovdje se dođe sa nekakvom direktivom, pa se mi ne možemo riješiti jedan osnovni problem oko granice, oko sporazuma, a svi se pozivaju na Yunkera, prijatelja, naš premjer, na Tuska, međutim nama je jedino što dolazi kao pred saborske zastupnike, stručnjaci, kao što ste rekli, koji nam nalažu te direktive, koji su protiv interesa naroda i u biti, proizvodi koji siju smrt hrvatskog društva i hrvatskom narodu nisu prihvatljivi. Hvala.
Hvala lijepa gospodin Bulj. Gospodin Bunjac, odgovor na repliku.
Hvala lijepa uvaženi kolega Bulj. Znači ponavljam još jednom, ako ste ikada bili u prilici čitati … [[Govornik se ne razumije.]] pogledajte, 2004. je odlučeno da će ovaj zakon doći u Hrvatski sabor 2017. to je napravljeno na jedan mudar način. Naime, ta vijeća koja su nadležna za GMO, pazite mi imamo zemlja bez GMO-a četiri vijeća za GMO, a nemamo GMO su vam oduzeta iz Ministarstva poljoprivrede i Ministarstvo zaštite okoliša i znate li u ingerenciju kojega ministarstva su prebačena ta vijeća? Ona su prebačena nećete vjerovati na Ministarstvo kulture. I onda vam Ministarstvo kulture rješava pitanja u poljoprivredi, to bi bilo recimo kao da Ministarstvo poljoprivrede izabire filmove za Filmski festival u Puli, ona vam izabire te ljude, a te ljude vam stavljaju isključivo koji su pro GMO znači strogo se pazi da ne bi slučajno došao neki stručnjak koji nije za to. Naravno ti svi ljudi su u vezama sa tim tvrtkama, od njih dobivaju stipendije i koje kakve druge beneficije i onda vam oni 1.7.2013. daju preporuku Vladi da masovno uvozi GMO hranu za stoku preko Luke Kopar i što je još bitnije da zakon vrijedi retroaktivno što znači da svi oni koji su u međuvremenu švercali GMO stočnu hranu budu abolirani. Konačni cilj korporacija je da se odlučivanje o GMO-u u potpunosti oduzme Hrvatskome saboru u potpunosti i da se prebaci na ta vijeća po čijim preporukama će onda Vlada donositi uredbe. Gospodine Bulj ovo je možda zadnji put da vi i ja imamo priliku o tome uopće raspravljati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Marin Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo gospodine Bunjac, Henry Kissinger je jednom prilikom rekao „Tko kontrolira hranu, kontrolira ljude“. Zapravo što mi imamo danas u ovom 21. stoljeću, stoljeću globalizacije korporacija? Imamo centralizaciju moći, kako po pitanju ponude hrane tako po pitanju financija i kapitala, tako i po pitanju same političke moći. Hrana je jako bitna i vidi se ta progresija tj. uzlazna tendencija sve više rakova, bolesti, ne zdravog društva, ali tko je tu sve kriv? Nisu tu krivi samo političari, snose oni dobar dio odgovornosti, tu su krivi mediji, tu je kriva intelektualna zajednica, tu su krivi svi faktori u društvu koji zapravo ne educiraju ljude, ne informiraju ljude i kapital je preuzeo tu ulogu propagande i zatupljivanja, a nema moralne odgovornosti prema društvu u cjelini.
Hvala lijepa. Gospodin Bunjac odgovor.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Škibola. Naravno dovoljno je malo razmisliti, malo analizirati stvari, malo pogledati podatke Zavoda za statistiku i vidjeti da Slavonija kao zemlja sa najviše obradive površine u RH sustavno propada. Mi bismo mogli reći da se radi o stanovitim igrama slučaja, međutim posve je jasno da tu postoji i namjera. Nemojmo zaboraviti da nam je prošle godine za premijera ovdje instaliran lobist korporacija čiji je jedan od prvih zadataka bio da u Slavoniji nađe 10 tisuća hektara za Monsantova polja odnosno da ta ista slavonska polja proda kanadskim, jel je slučajno on iz Kanade kanadskim naftnim korporacijama. Ako Hrvatska izgubi svoju poljoprivredu, a mi od 56 tisuća kvadratnih kilometara imamo 35 tisuća kilometara obradive površine, ako mi izgubimo svoju poljoprivredu, mi ustvari gubimo onaj glavni resurs na temelju kojega je Hrvatska uopće postojala u povijesti. Nedavno prije stotinjak godina pojavio se i turizam i ispada da će nam još jedino taj turizam ostati nekakva gospodarska grana na vrlo klimavim nogama od koje ćemo mi moći dalje živjeti. Govorim o vrlo klimavim nogama jer nikada ne znate da li ćete biti interesantni stranim gostima ili nećete zbog ovog ili onoga poremećaja na tržištu. Znači mi se ne smijemo odreći, vi ste u pravu naše hrane, mi se ne smijemo odreći Slavonije, mi moramo inzistirati na tome da Hrvatska zaštiti domaću proizvodnju, da proizvodi zdravu hranu i siguran sam da ćemo na taj način, ne samo demografski sačuvati naša sela, ne samo imati dovoljno hrane za cijelu Hrvatsku nego ćemo razviti i vrlo veliki izvozni potencijal. Znači, glasajmo za hrvatsko, a ne za korporacijsko. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Treća replika gospodin Jovanović.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolega Bunjac, ja nisam zagovornik nikakvih teorija zavjera. Bio sam i član vlade Zorana Milanovića kada smo također kao vlada jasno rekli da se zalažemo da Hrvatska bude GMO free i Odbor za poljoprivredu koju sam spomenuo Hrvatskog sabora donio je te zaključke. I ne volim teške riječi u sabornici, zato sam na početku zamolio državnog tajnika da nam kaže radi rasprave koja će teći i radi javnosti koja nas gleda, da li se išta mijenja za Hrvatsku sa ovom direktivom i ovim zakonskim prijedlogom koji ide jer koliko sam ja uspio, a ja sam oporba pa ne branim sada državnog tajnika i nisam zagovornik GMO-a, koliko sam ja shvatio ova direktiva zapravo jača slobodu svake države da donese odluku sukladno onoj odluci koju građani koji u toj zemlji žive imaju. Prema tome, ona daje Hrvatskoj potpuno slobodne ruke da i dalje bude GMO free. I ja bih volio da vi razuvjerite sve nas ako nije to tako, ja bih volio da između dva čitanja ponovo se sastane i Odbor za poljoprivredu i Odbor za zdravstvo i dovedu stručnjake i jedne i druge. Dakle mi smo danas ovdje čuli vaše stavove koji su stavovi ljudi koji su potpuno protiv GMO tehnologije. Ja mislim da nije tako baš crno bijela slika i da postoje stručnjaci koji će govoriti potpuno suprotno od ovog što ste vi rekli. Ja sam liječnik i ja pratim također, posebno mi je područje hrana. Dakle, nije točno ovo što ste vi rekli, nije točno. Ne postoji niti jedan znanstveni dokaz da je GMO hrana dovela do porasta oboljenja, ne postoji. I to je istina, to je jedina istina. Dakle držimo se znanstvenih činjenica. Ovo što ste vi govorili, to govore ljudi koji podržavaju anti GMO struju, opet drugi koji podržavaju GMO struju kažu da ništa od toga nije točno. I ja vas, evo apeliram donesite nam znanstveni članak koji je objavljen u svijetu relevantnom časopisu koji kaže da GMO hrana uzrokuje karcinome i smanjuje životni vijek. Nema ih nažalost.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Jovanović. A naravno vi ste na tragu one oporbe koja je uvijek u bitnim stvarima na strani HDZ-a. Mi smo vidjeli to i u petak kada ste digli ruku za CETA-u, vidjeli smo kada ste digli ruku za slanje Hrvatske vojske za Rusiju, vidjeli smo kada ste dignuli ruke za Zakon o koncesijama u prvome čitanju i u svim drugim bitnim stvarima uvijek kada se glasa HDZ i SDP glasuju isto. Vi se naravno, vi kažete ne, ne, nismo mi isti, mi smo za druga Tita ali da vam taj Tito ustane iz groba nisam baš siguran kako biste prošli vi koji zagovarate slanje hrvatskih vojnika na rusku granicu. Prema tome, te vaše tvrdnje da ja nisam u pravu, vi meni dokažite jer ja sam organizirao dakle znanstveni skup sa vrhunskim stručnjacima, imate sve relevantne podatke o njemu gdje su oni govorili, napisali članke. Izvolite se informirajte npr. o studiji Seralini u Francuskoj oko koje je vođen dugogodišnji sudski spor i gdje je za razliku od hrvatskog pravosuđa donesena ispravna odluka a ta ja je studija Seralini dakle potpuno ispravna i točna. Po toj studiji 93% miševa koji su hranjeni GMO hranom u drugoj godini života dobilo je tumor. Imate i fotografije pa pogledajte malo. Žao mi je što stojite na strani korporacija i ljudi koji u biti rade na porobljavanju ove zemlje ali ponavljam to je u skladu sa vašom navodnom oporbenom, oporbenim djelovanjem.
Povreda Poslovnika gospodin Jovanović.
Članak 238. neistinit i omalovažavajući istup kolege Bunjca. Dakle ja sam vrlo korektno razgovarao sa njime, on me vrijeđa ovdje, iznosi neistine, spominje da sam zastupnik nekih korporacija što je apsolutna neistina i ja vas molim da ne govorite na taj način, time zapravo smanjujete uvjerljivost svog nastupa. A i studija koju spominjete je bila lažna studija i povućena je iz časopisa u kojem je objavljena. Prema tome nemojte govoriti neistine.
Hvala lijepa. I pređimo na drugi klub zastupnika gospodin Josip Križanić, Klub zastupnika HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Čuli smo danas svašta već, da svi smo mi apsolutno za to da cijela Hrvatska bude GMO free. Osobno sam zagovornik isto toga ali ja ću se ipak za razliku od mojih prethodnika malo uhvatiti merituma. Dakle pred nama je Prijedlog zakona u izmjenama i dopunama Zakona o GMO-u kojim se nacionalno zakonodavstvo usklađuje sa novom pravnom stečevinom EU i određuje pravni, službeni i inspekcijski aspekt u poslovanju sa GMO-om. O GMO-u raspravljalo se i u prethodnim sazivima saziva Sabora u okviru matičnog radnog tijela odbora za zdravstvo, te Odbora za poljoprivredu, Odbora za zaštitu okoliša, iz razloga utjecaja odredbi ovoga zakona o GMO-u nad propisane nadležnosti. Prije rasprave o prijedlogu zakona osvrnuo bih se na mišljenje koje u okviru političkog dijaloga u lipnju 2015. saborski Odbor za poljoprivredu uputio je Europskoj komisiji o mogućnosti država članica da ograniče ili zabrane uporabu GMO hrane i hrane za životinje na svojem državnom području. Izraženo je mišljenje kako je prijedlogom uredbe koja je bila tada u proceduri donošenja bilo potrebno propisati jasnije mjere izuzeća od uporabe GMO-a i hrane za životnije ali i ostaviti pravo odlučivanja državama članica za izuzeće od uporabe bez navođenja posebnih uvjeta. Komisija je u svom odgovoru uputila predlagatelja na odredbe Povelje o temeljnim pravima EU posebno članak 15. Sloboda poduzetništva i članak 41. Pravo na dobru upravu. Tada se radilo o uporabi GMO hrane i hrane za životinje a danas mi raspravljamo o Izmjenama i dopunama Zakona o GMO. Generalno govorimo o sveobuhvatnom postupanju sa GMO-om. Nadalje, prenošenje ključnih odredbi Direktive EU 2015/412 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu mogućnosti država članica da ograniče ili zabrane uzgoj. Dakle danas govorimo o tome, GMO-u na svojem državnom području. Ovim prijedlogom zakona uređujemo postupanje, ograničenu uporabu ili namjerno uvođenje u okoliš GMO-a, stavljanje GMO-a i proizvoda koji sadrže GMO i/ili se sastoje ili potiču od GMO-a na tržište, rukovanje, prijevoz i pakiranje GMO-a, gospodarenje sa otpadom nastalim uporabom GMO-a, odgovornost za štetu nastalu nedopuštenom uporabom GMO-a propisuju tijela nadležna za provedbu odredbi zakona način postupanja izvješćivanja središnjih i koordinativnog tijela i Europske komisije, metode i tehnike službenih kontrola i prekršajne odredbe. Direktiva 412/2015 Europskog parlamenta i Vijeća omogućila je više fleksibilnosti državama članicama vezano uz mogućnost uzgoja GMO ukoliko to ne utječe na proceduru rizika na procjenu rizika predviđenu u sustavu EU za odobravanje GMO-a. 17.9.2015. RH uputila je 9 pisama izuzeća u skladu sa navedenom direktivom kojima je zatražila prilagodnu geografskog područja za 9 GMO biljnih kultura. 03.10.2015. 19 država članica podnijelo uz RH zahtjev za ograničenje ili zabranu kultivacije GMO-a na svojim državnim područjima. Početkom ožujka 2016. službenom listu EU objavljena je provedbena odluka Europske komisije za jedni odobreni GMO namijenjen uzgoju EU kukuruz… [[Govornik se ne razumije.]] 810, koja uključuje izuzeće RH. Bitno je naglasiti kako je RH kao država članica EU-a, preuzela prava i obaveze koje trebamo ispoštivati ukoliko želimo bitni odgovorna i punopravna članica EU-a i izbjeći moguće povrede europskog prava a istovremeno pri tome zaštititi interese koje RH zastupa vezano uz temu GMO-a. Navedeno se ne odnosi i na preuzimanje ključnih odredbi gore naveden direktive ugrađene u prijedlog zakona. Želim ovdje podsjetiti kako određenja hrvatskih jedinica regionalne područne samouprave koja su se odlukama svojih tijela proglasile slobodnim od GMO-a, potvrđuje smjer RH kao GMO free države. Prijedlogom zakona predviđeno je donošenje uredbe Vlade RH na prijedlog Ministarstva poljoprivrede kojom će se propisati ograničavanje ili zabrana uzgoja GMO-a na dijelu ili cijelom području RH. Slijedom navedenog , u proceduri u kojoj će RH podnositi Europskoj komisiji zahtjev za izuzeće od uzgoja GMO-a ostavljeno je dovoljno prostora za određivanje razloga na koje se RH može pozvati u svezi navedenog zahtjeva. Dakle, nedvojbeno smo protiv uzgoja GMO-a. Govorim protiv uzgoja GMO-a na cijelom području RH sukladno stavu svih 21 županije u RH. Neovisno o tome, donošenje ovog zakona izaziva s pravom ogromni interes javnosti ali i određenih opravdanih sumnji u mogućnost sprečavanja utjecaja globalizacija posebice jedinstvenog europskog tržišta na čuvanje državnog suvereniteta po pitanju unošenja GMO-a u RH, u vidu sjemena te zabrane uzgoja istog. Tu moramo biti vrlo energični, rezolutni jer bi sama pomisao u mogućnosti nekakvog pokusnog polja pa i u kontroliranim uvjetima mogla izazivati posljedice ako tako GMO sjeme izmakne kontroli. Hrvatska je mala država i stoga sam i sam što se tiče unosa bilo kakvog i najmanjeg GMO sjemena makar i za pokusa u najstrožim uvjetima uzgoja, strogo protiv. Dakle, poduzeti sve mjere zaštite od sjetve GMO sjemena kao i mjere strogog kažnjavanja prekršitelja. S druge strane, sukladno već u naprijed navedenom, RH je članica jedinstvenog europskog tržišta. Samim time je preuzela i prava i obaveze, tako da je nemoguće zabraniti uvoz mesa od životinja hranjenih GMO granom iz EU-a. Tu i nema uvoza, nego je to tzv. uvoz i kontrole nema. S toga nije korektno niti ekonomski dopustivo zabraniti našim seljacima GMO hranu za životinje koju nesmetano koriste njihovi kolege u EU-u, i koja je takva puno jeftinija. Takvom zabranom naš bi stočar uz sve druge benefite, koje koriste seljaci EU-a bio u dodatno nekonkurentnim uvjetima na jedinstvenom europskom tržištu. Primjerice, postavljam pitanje svima vama, poštovani kolege. Kamo ide GMO soja s onog broda kojega ste vi, kolega Bunjac, spomenuli, koji pristane u luci Koper, iz Brazila koje je GMO? Ide na tržište EU-a, ne vraća se ponovno u Južnu Ameriku. Za hranu životinjama čije će se meso između ostalog nesmetano bez ikakve kontrole stići na police naših trgovačkih lanaca. Zato je izuzetno važno, po uzoru na druge članice EU-a, maksimalno poticati na sve moguće načine GMO free proizvodnju. Nadalje, dodatno jasno propisati obvezu označavanja i deklaracije prehrambenih i poljoprivrednim proizvoda pa tako i GMO ili GMO free te strogo kontrolu provedbe iste. U tom slučaju izbor je na potrošača. Na kraju još jedanput, vrlo čvrsto ne uzgoju GMO, pa čak ni za pokuse i u najstrožim kontroliranim laboratorijskim uvjetima. Klub HDZ-a će ovaj zakon podržati. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo četiri replike. Gospodin Bunjac, već ste digli prije pa onda, već sam vas zabilježio. Prvi je gospodin Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Križanić, na Odboru za poljoprivredu u raspravi o ovom zakonu, uputili smo pitanje da li imamo u RH usjeva ili nasada GMO proizvodnje. Dobili smo odgovor da Ministarstvo poljoprivrede još nije izišlo sa izvješćem za 2016. da li ste u međuvremenu kao potpredsjednik odbora dobili odgovor iz ministarstva, da li je ta analiza napravljena, da li u RH utvrđeno usjevi i nasadi sa GMO porijeklo ili nije? Dal i se ti podaci skrivaju od javnosti i zašto, i od koga? Mislim da se to ne smije skrivati, da se mora objaviti, a isto tako moram replicirati na ovu vašu tvrdnju da naši stočari bi imali jeftiniju proizvodnju ako koriste i koriste u proizvodnji hranu GMO porijekla, konkretno sa velikim udjelom soje, odnosno sojinih saće. Da li imate podatak koliko je uveženo soje u Hrvatsku? i da li je zbog toga pojeftinila hrana. Ima li naši stočari jeftiniju proizvodnju ili i dalje propadaju ili i dalje imaju od tih korporacija skupu stočnu hranu? Hvala.
Želite li odgovoriti?
Zahvaljujem.
Želite li odgovoriti?
Ispričavam se, nisam digel. Ali kolega mi je postavil pitanje, pa korektno je da mu odgovorim.
Izvolite.
Dakle, kao Odbor za poljoprivredu jasno smo se svi odredili da smo za GMO free državu što se tiče uzgoja svi do jednoga. Nismo dobili odgovor do današnjeg dana na odboru da li imamo u Hrvatskoj GMO pokusna polja ili nemamo. Ja za to ne znam. Kao potpredsjednik odbora sigurno ću se zalagati za to da to nema, to ne radimo. To sam vrlo jasno rekao u svojoj raspravi. Što se tiče proizvodnje, stočarske proizvodnje odgovorno tvrdim da se u Hrvatsku uvozi soja iz Brazila, odnosno ne uvozi, unosi s brodova iz Kopra i da je takva soja 30% jeftinija od GMO free soje. Prema tome, samim time je 30% jeftiniji unos u stočnu hranu, dakle samo stočnu hranu vjerojatno pojeftinjuje za desetak posto. Nisam se bavio točnim analizama koliko je tu posto, ali ovo tvrdim odgovorno da je 30% jeftinija da se u Hrvatsku uvozi, odnosno unosi GMO soja iz Kopra i da hrvatski seljaci s takvom GMO sojom hrane svoje životinje. Čast izuzecima. Ima i onih koji ne hrane, koji hrane hrvatskom sojom i koja je GMO free. Hvala.
Hvala i vama. Kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Hvala dopredsjedniče. Kolega Križanić, vi ste ovdje jasno naglasili ono o čemu danas ovdje govorimo to je da je u Hrvatskoj zabranjen uzgoj GMO hrane. A s druge strane bili ste iskreni prema građanima i rekli da se našim policama već nalaze namirnice, odnosno meso koje je uzgajano, znači GMO prehranom. Tako je važno i ovdje istaknuti da jednostavno iznijeli ste dosta razloga zbog kojih je to nemoguće kontrolirati i zabraniti, ali je važno etiketirati. Znači da se i na mesu i svakoj hrani koja u svom procesu koristi GMO namirnice da se jasno naznači, da se etiketira, kontrolira i da građane isto tako informiramo kada uzimaju neku namirnicu koja je GMO free, a koja ne. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem vam kolegice na ovom pitanju. Mi ne možemo zabranjivati ništa. Hrana koja dolazi iz EU slobodno prolazi granice Hrvatske, dakle to je slobodni, to je jedno tržište, inter trade, nema zabrane. Čak i hrana koja dolazi iz trećih zemalja pri čemu mislim na meso iz južne Amerike hranjeno je GMO sojom ili GMO kukuruzom ili GMO proizvodima. Takvo meso dolazi na tržište Hrvatske države u trgovačke lance. Ako nemamo kvalitetnu deklaraciju na namirnici, a izuzetno se zalažem da se takve deklaracije uvedu ne samo da se uvedu, one imaju, one su uvedene ali se ne vrši dovoljna kontrola nad deklaracijama. Izuzetno je važno kontrolirati deklaracije i onda svaki kupac će imati izbora. Ili će kupiti GMO free koja je deklarirana i koja onda kao takva mora biti ili će se odlučiti za GMO namirnicu koja ne znači, doktori su tu govorili malo prije mene da nigdje do sad ja nisam naišao na niti jedan članak naišao da netko govori o tome da je GMO hrana po bilo kojem zdravstvenom aspektu patogena, da ne velim da utječe na sve one bolesti koje je govoril kolega Bunjac prije i plašio hrvatsku javnost.
Treća replika gospodin Branimir Bunjac.
Hvala lijepa zastupniče Križanić. Ja vam isto čestitam na iskrenosti. Vi ste jedan od rijetkih zastupnika HDZ-a koji u biti je rekao sve ono što je točno. Jer ste u stvari samo potvrdili sve ono što sam ja govorio i drago mi je da se slažemo u tom dijelu. Dakle, rekli ste da vi kao potpredsjednik Odbora za poljoprivredu ne možete dobiti nikakvu informaciju o GMO-u, da morate čekati godinu dana. Pa koliko bih ja morao čekati kao oporbeni zastupnik onda do kraja svijeta? Drugo što ste rekli da Vlada o GMO-u odlučuje uredbama, to sam također ja rekao. Znači ne odlučuje Sabor, nego odlučuje Vlada, a Vlada donosi uredbe na temelju mišljenja onih odbora pod ingerencijom Ministarstva kulture koji o poljoprivredi nemaju blage veze. Također ste rekli da ste protiv usjeva GMO-a, ali da niste protiv uvoza jer Hrvatska ne može ništa zabraniti. Pa da! Mi ne možemo ništa zabraniti. Oni nama ako pošalju, ako kažu da ljudi pasu travu mi ni to ne možemo zabraniti, jer evo mi smo u takvoj poziciji da jednostavno ne možemo nikome ništa. To je sad i popularna pjesma, jel' da ne može nitko ništa. Zatim ste rekli da dolazi stočna hrana iz Brazila i preko luke Kopar da ulazi u Hrvatsku i da to, dakle ljudi jedu. Ja bih vas htio pitati recimo kakvo je vaše mišljenje o zika virusu i što mislite o tome koji su uzroci na primjer te strahote koja u Brazilu se masovno pojavila. Da li to ima kakve veze sa time što je Brazil vodeći proizvođač GMO soje na svijetu ili je možda isto to teorija zavjere kak' veli ovaj zastupnik Jovanović? Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na kraju gospodin Anđelko Stričak. Izvolite. A odgovor na repliku, oprostite gospodine Križanić.
Zahvaljujem na vašim pitanjima. Vlada donosi uredbu na temelju zakona koje donese ovaj Sabor, ovaj Parlament. Prema tome, Vlada sama po sebi ne može donositi uredbe ako im to mi ne damo u mandat. Kad govorite o hrani prošli put ste rekli i danas govorite o tome trebalo bi, da trebalo bi. Vi smatrate, zbilja mislite da bi Hrvatska država mogla preživjeti dva mjeseca, jedan mjesec bez uvoza? Vi zbilja to mislite? Ako ste toliko hrabri, ne znam, s kojim podacima vi raspolažete, ali znam da vrlo dobro ste tu govorili o enormnom uvozu hrane. Prema tome, mi to spriječiti ovog momenta uvoz hrane ne možemo, jer će hrvatska nacija biti za mjesec dana gladna. To smo mi napravili, takva je situacija zadnjih 25 godina. To je činjenica, prema tome uvozimo hranu iz EU, unosimo, ne uvozimo, ona nema kontrolu, mi ju ne možemo zabraniti. Nema nikakvog načina da ju zabranimo. Nikakvog. A hrana koja dolazi iz prekomorskih zemalja, što sam vam prije govorio, ima nekakvu kontrolu sporadično. Međutim, ona slobodno dolazi u naše trgovačke lance, vama i meni na stol. S druge strne pitali ste me za Brazil i GMO. Pa ja sam sad rekao, ja nisam pobornik GMO-a, nisam nikad bio, samo govorim vrlo jasno o činjenicama i o živom životu kojega živimo. Mi možemo biti idealisti, međutim, život nije takav i nisam našao, naišao na spoznaje o svim ovim strahotama o kojima ste vi govorili. Niti jedan znanstveni članak o tome nepobitno ne govori i nema za to dokaza. Zahvaljujem.
Hvala i vama. I sad na kraju stvarno Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Križaniću, vi ste u svojoj raspravi istaknuli da je nedvojbeno da je naša država protiv uzgoja GMO hrane. Također naveli ste da smo dio jedinstvenog europskog tržišta i da je doslovno nemoguće zabraniti da neko meso iz europskih država koje je uzgojeno stočnom hranom, naveli ste čak primjer GMO soje, završi na našim policama. Naravno, da se slažem da svako takvo meso treba biti posebno deklaracijom označeno. Međutim, postoje još dodatne mogućnosti, da se zaštitimo od mesa i sličnih prerađevina iz europskih država, a to je Zakon o javnoj nabavi, omogućuje da sve naše institucije, koje su dužne raspisati kod nabave, znači, natječaj, da koriste kratke lance dostave. A to znači, da mogu u natječaju navesti, da od sata klanja ili ubiranja u roku par sati mora završiti na stolu naručitelja. Znači to je još jedna mogućnost na koji način izbjeći takvu hranu iz europskih država. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Stričak na ovom pitanju. Da, Zakon o javnoj nabavi, predviđa takvu mogućnost, kratki lanci, dosta su izrazito važna stvar, koje smo sad ugradili u ovaj zadnji Zakon o javnoj nabavi. Ja to volim reći zavičajna prodaja. To znači, da naši vrtići, škole, naša vojska, naša policija, ne mora se nužno koristiti onim klasičnim modelom javne nabave i da im nitko za to poslije ne može prigovoriti idealno bi bilo kada bi to mogli sprovesti da naš poljoprivrednik, naš seljak iz područja … [[Govornik se ne razumije.]] županije bilo koje prodaje svoje proizvode na području svoje županije, u svoje vrtiće, škole ili ustanove. Naša djeca bi dobila svježu hranu, za tim treba težiti, to treba promovirati. Isto tako, treba promovirati da jedemo domaće hrvatske proizvode, sigurne. Izuzetno je važno to govoriti, vrlo je mala mogućnost, odnosno puno je veća mogućnost kontaminacija, ako to tako mogu nazvati, GMO, proizvodima iz prekomorskih zemalja, gdje se GMO proizvodi puno više ugrađuju u životinje, u životinjsku hranu, a tu je još i Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi, koju će još više doprinesti ovom, poboljšanju ove teme Hvala.
Hvala i vama Iscrpili smo replike, gospodin Željko Jovanović ispred Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegice i kolege, pa ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o GMO jedna je ozbiljna tema, tema kojoj se mora zaista prići sa argumentima, bez politiziranja, bez uvreda, drugačijeg mišljenja, jer kao što sam rekao na početku, nije crno bijela slika. Dakle, vi nakon što se ova Uredba donijela, pokušao sam pročitati razne dokumente, imali ste odmah potpuno crno bijelu sliku, podijeljenu. Dakle, dio ljudi je smatrao da sa ovom uredbom se uvodi još stroža pravila za GMO. Drugi je smatrao da su pravila olabavljena, a zapravo, istina je opet u sredini, i jedno i drugo, zašto jedno i drugo? Zato što po ovom novom, toj direktivni, spektar razloga na temelju koji će država članica moći zabraniti uzgoj GMO-a na svom teritoriju, se proširio. Prema tome, zemlje koje ne žele GMO, sa ovom direktivom su dobile još jače oružje da GMO neće ni biti. S druge strane, zemlje koje su i ranije imali GMO, koje žele proširiti proizvodnju, koje tek sa uzgojem žele početi, zapravo, ova direktiva daje mogućnost da to i učine i da ih nitko u tome ne može zaustaviti. Ono što treba biti presudno i kod jednih i kod drugih su znanstveno utemeljeni podaci i uvažanjem mišljenja javnosti koji u toj zemlji žive. Ja smatram da upravo to i im imamo. Ja sam pitao i na odboru i danas ovdje na početku ove naše sjednice, da li se za Hrvatsku uvažavanjem ove direktivne nešto mijenja? Da li Hrvatska zaista sada mora promijeniti sve svoje odluke i slušati nekakav GMO lobija? Dobio sam odgovor da to nije točno. Dakle, da je jasno da Hrvatska i dalje ostaje na cijelom svom području, GMO uzgojem slobodna zemlja i to nitko ne može promijeniti i mislim da radi javnosti je to važno i reći. Prema tome ja sad neću ponavljati što sve ova uredba donosi, ali je to najbitnija poruka. Dakle, Hrvatska se odlučila da bude GMO uzgoj free država i nitko je ne može nametnuti drugačiji stav. Sve drugo govoriti, nažalost nije istina i dezinformiranje javnosti. Naravno da sada u provedbi treba biti oprezan i ne dozvoliti da se nešto provuče suprotno onome što smo čuli danas ovdje od državnog tajnika i od svih onih koji su zastupali na odborima ovu tematiku. Ono što ja želim posebno naglasiti je da svaki čovjek ima pravo na odabir i da je zato bitno da hrana koja se unosi u Hrvatsku, ali sukladno propisima da se zna da li je GMO free ili nije GMO free i da naša hrana bude jasno deklarirana, a ovog trenutka nije deklarirana kolegice i kolege, po meni je to važan problem, da građani Hrvatske koji želi GMO free hranu može kupiti hrvatsku hranu koja je GMO free. I to je ono što bi trebalo hitno riješiti i osigurati kroz provedbene akte. I zaista bi zamolio kada govorimo na javnim mjestima, kada nas sluša javnost da ne baratamo neprovjerenim podacima o tome kako pojedina hrana ugrožava ljudsko zdravlje ako ti podaci nisu znanstveno utemeljeni. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo samo jednu repliku gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Jovanović. Kako komentirate izjavu bivšeg ministra zdravstva Andrije Hebranga da Hrvatska ne može objaviti uvoznike GMO hrane i proizvođače u Hrvatskoj jer bi to ugrozilo njihov profit? Znači to je službena izjava koju je dao ministar zdravstva. I kako komentirate izjavu našeg zastupnika Križanića potpredsjednika Odbora za poljoprivredu da on ne može godinu dana već koliko je Sabor dobro nešto malo manje, skoro godinu dana, dobiti podatke o tome koliko je stočne hrane uvezeno u Hrvatsku i koliko se te GMO hrane koristi, a član je vladajuće većine? Hvala lijepo.
Gospodin Josip Križanić povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. Članak 238. kolega Bunjac ne iznos neistinu, ja od vas to nisam očekivao. Nema nikakvog razloga ako sučelimo mišljenje onda mi recite s čim se ne slažete. Vi ste rekli da ja godinu dana nisam dobio informaciju kao potpredsjednik odbora, ja to nisam rekao i to nije točno nego sam rekao da od prošle sjednice, gospodin Vlaović me pitao da li smo od prošle sjednice do danas dobili informaciju, a rekao sam da nisam. A mi smo prošlu sjednicu imali prije dva, tri dana. Prema tome, ne radi se o godinu dana nego se radi o dva, tri dana. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Odgovor na repliku gospodin Jovanović.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Pa kolega Bunjac evo ja vas pozivam da zajednički formuliramo to zastupničko pitanje i pošaljemo nadležnim pa da vidimo da li ćemo dobiti odgovor.
Hvala lijepa. Bili su svi jako kratki. Gospodin Davor Vlaović Klub zastupnika HSS-a.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Pozdravljam vas u ime kluba HSS-a i u svoje ime odmah kažemo da je HSS i ja osobno protiv uvođenja GMO u RH i što se tiče proizvodnje, provoza, uporabe i prerade. Većina županija odnosno 20 županija je donijelo odluku da su protiv proizvodnje GMO na njihovom području. Pokrenuta je inicijativa od strane RH da zajedno sa Slovenijom, Italijom, Austrijom kroz grupaciju Alpe-Adria osnažimo taj svoj stav da Hrvatska bude slobodno od GMO-a i pokrenute su inicijative oko toga. Ne znam volio bih ako bi mi državni tajnik i stručne službe mogu dati odgovor u kojoj smo fazi oko toga, ali činjenica je da ovaj zakon i ova direktiva omogućuju članicama EU da reguliraju GMO na svom području odnosno da zabrane, dozvoli i u kojim oblicima dozvoli. Hrvatska je jasno rekla kroz stav županija i drugih tijela da je protiv GMO na svom području i ova direktiva i ovaj zakon treba biti alat RH da osnaži taj svoj stav. Dilemu koja je ovdje iznešena je vjerujem unio članak 7. u kojem se govori da će tijelo koje je zainteresirano za GMO podnijeti zahtjev nadležnim ministarstvima da im se dozvoli ispitivanje itd., itd. Mislimo da ako smo donijeli odluku da smo protiv GMO-a u RH onda nam ni ovo ne treba, da treba taj članak brisati i jednostavno reći mi smo protiv GMO-a u Hrvatskoj. A ako treba neko državno tijelo neki laboratorij ispitivati da li u nekom uzorku postoji GMO-a onda to jasno treba tako i napisati i reći koje je to državno tijelo, koji je to referentni laboratorij, a ne da se ovdje na mala vrata ostavi mogućnost da neke znanstvene institucije zbog ispitivanja ili zbog nekih drugih pod krinkom ispitivanja i stručnih analiza uvede GMO u RH. U svijetu je to jedna pošast, Amerika, Južna Amerika preko 90, 95% soje, kukuruza, uljane repice je genetski modificirano i sada se rade različita ispitivanja, istraživanja i strašno su jaki ti kemijski lobiji koji ne dozvoljavaju da se utvrdi povezanost takove hrane genetski modificirane sa povećanjem broja karcinoma, astmi, kardiovaskularnih problema, alergija. Ali činjenica da Amerika ima povećan postotak oboljelih od ovih bolesti i da to mnogi povezuju upravo sa korištenjem GMO hrane. Iz tih razloga smo mi protiv unosa GMO-a u Hrvatsku. Drugo što je agronomska struka i te kemijske kompanije htjele nametnut stav da se genetskim modificiranjem će se postići veći prinosi kod soje, kukuruza, uljene repice u odnosu, šećerne repe na konvencijalni uzgoj. Istraživanja koja su u međuvremenu rađena pokazuju da tome nije tako da su ti prinosi podjednaki i kod konvencijalnih proizvodnji i GMO-a. Rečeno je da će se smanjiti uporaba pesticida, nije točno, postoje analize i u Francuskoj i u nekim drugim državama i u Americi tko je radio, stručni i znanstveni časopisi koji se bave poljoprivredom i proizvodnjom hrane gdje kaže da se nije povećala proizvodnja i uporaba pesticida, ni u jednom ni u drugom slučaju, to je opet al pari. Znači ne postoji znanstveno utemeljenje ni stručno utemeljenje da mi moramo uvesti GMO kultiviranih sorti da bi na taj povećali rodnost, smanjili uporabu pesticida u Hrvatskoj. Uostalom od milijun i 600 tisuća hektara u Hrvatskoj mi trenutno koristimo svega 800 tisuća hektara oranica i oko 500 tisuća hektara pašnjaka. Tu imamo strašan potencijal da dignemo proizvodnju i ono što se u zadnje vrijeme događa da upravo nam raste ekološka, površine pod ekološkom proizvodnjom i broj obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i tvrtki koje su se prijavile za ekološku proizvodnju. I to je upravo to šansa Hrvatske i komparativna prednost u proizvodnji hrane. Međutim, ono što nam nedostaje to je u ovom trenutku to je da zaštitimo tu domaću proizvodnju. Postoji i više načina, prvo da stimuliramo proizvodnju domaćih sorti, imamo BC institut, imamo Institut Osijek i neke druge kuće koje se bave proizvodnjom sjemena, pšenice, soje, kukuruza. Zašto im ne dati institucionalnu veću i financijsku podršku da dignemo nivo proizvodnje. Drugo, možemo povećati svijest kod naših poljoprivrednih proizvođača da koriste domaće sjeme i stimulirati ih na isto. Pojačati savjetodavnu službu koju smo pretvorili u administrativce, pojačati službe Hrvatske poljoprivredne agencije da stimuliraju upravo i kroz razgovor i pripremu projekata našim gospodarstvima da koriste domaće sjene koje je evo dokazano kroz niz pokusa da može dati istu rodnost kao i ovi genetski modificirani hibridi. Da li mi to činimo? Ne. Da li ozbiljnije potičemo ekološku poljoprivredu u Hrvatskoj? Ne. Osuđujemo i one naravno koji su iskoristili ekološku poljoprivredu pod parolom ekološki pa pašnjake dizali poticaje a ništa na njima nisu radili. I dobro je da se tu uvede reda i da se zna tko je proizvođač i tko nije proizvođač. A mi upravo kao Hrvatska tu imamo šansu. Inspekcijski nadzor, zato sam pitao kolegu Križanića da li imamo, da li smo dobili podatak, postoji li u Hrvatskoj koji usad ili nasad sa genetski modificiranim sjemenom, sortom ili nasadom. Još ga nismo dobili, nije dobro da ga nemamo, moramo pod hitno tražiti da to ministarstvo iznese jer je činjenica da postoje insinuacije zbog poroznosti naših granica, zbog granice kakva jest sa BiH-a da naši poljoprivredni proizvođači zbog neimaštine odlaze kupovati sjemensku robu u susjedne zemlje i nitko im to ne može zamjeriti. Ali se mora kontrolirati i mora se i njih osvijestiti da ne znaju što kupuju i da ti GMO-i nisu kvalitetno označeni što je i kolega Križanić rekao. Mi već imamo u Hrvatskoj hranu GMO, to nije tajna 1630 tona soje u prošloj godini uvezeno a i ove godine će se uvesti. Međutim, postoji potencijal u Hrvatskoj da mi proizvedemo dovoljne količine soje za onoliko stočnog fonda koliko je ostalo u Hrvatskoj. I nije zbog toga što uvozimo sojinu sačmu koja je 30% jeftinija i GMO je, pojeftinilo meso našim potrošačima a nije ni označeno da je hranjeno sa GMO sojom. Mi varamo naše potrošače i to se mora označiti. Mi moramo uvesti označavanje GMO-a, moramo označavanje hrane koja nema GMO-a kao što smo napravili mlijeko sa hrvatskih farmi i slično. To država i Ministarstvo poljoprivrede moraju uvesti i pomoći našim proizvođačima da na taj način dignu konkurentnost naših poljoprivrednih proizvođača. Da, naravno i Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi, da i podhitno ovaj kroz javnu nabavu, kroz Zakon o kratkim lancima opskrbe, smanjiti rokove isporuke roba i na taj način svježa roba mora doći do naših bolnica, vrtića, škola, što se već čini kroz EU projekte. Znači voće i povrće i mlijeko u škole i vrtiće. Ali zašto ne i meso, zašto ne i drugi proizvodi na taj način? Možemo zaštiti domaću poljoprivrednu porizvodnju. Eto to su razlozi zašto ne GMO u Hrvatskoj. Označavanjem, inspekcijskim nadzorom, strožim više kontrola. Nemoguće da jedna ili dvije kontrole godišnje kod velikih kuća bude dostatna da oni ne uvezu i da na mala vrata nam ne uvezu GMO u naše dvorište. I naravno jasnije definirati ovaj zakonski dio da ne može nitko se baviti proizvodnjom, prometom, preradom GMO-a u Hrvatskoj. A evo Uredba da proizvodi koji imaju više od 0,9% GMO porijekla moraju biti označeni, da li su označeni i zašto baš 0,9, tko je to odlučio? To je kompromis tih kompanija i državnih tijela. Zašto nije bilo 1,1, 1,5 ili 0,5. Mislim da nije ni to znanstveno utemeljeno nego su evo dogovorili se da to bude 0,9 a niti tih 0,9 nije označeno. I to treba biti u našim propisima jasnije definirano tko kontrolira to označavanje, kako mora biti i kolikim slovima a ne da to bude nevidljivo pa da i ona grupacija ljudi koji su vegani koji ne jedu meso u biti jedu sojin tofu koji je GMO. I ne znaju da koriste nešto s životinjskim porijeklom. Evo to su razlozi zašto HSS u ovom trenutku u prvom čitanju neće biti za ovaj zakon. Mi tražimo da se on doradi, da se preciznije definira ovaj članak 5 predloženog zakona, da se ne može niti radi ispitivanja unositi GMO u Hrvatsku. Hvala.
Imamo dvije replika. Prva gospodin Josip Križanić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Vlaović, vi ste rekli da imamo dilemu da li se u RH uzgaja GMO hrana, da nismo dobili podatke i nismo do dana današnjeg. Evo sad sam ih dobil na stol i sad ću vam pročitati. Međutim, ponovno želim reći vrlo jasno i glasno ja osobno i klub HDZ-a vrlo snažno je protiv uzgoja GMO-a u Hrvatskoj. Amen. I o tome više ne želim raspravljati s nikim. Dakle ovako. Ministarstvo zdravstva, Uprava za Sanitarnu inspekciju, govorim o prvom polugodištu 2017. godine od 3.7.2017. uzrokovane 126, dakle Uprava za Sanitarnu inspekciju, govorim o Ministarstvu zdravstva. 126 uzoraka hrane analiziranjem navedenih uzoraka niti u jednom uzorku hrane nije utvrđena prisutnost GMO-a. Dalje. Govorimo o Ministarstvu poljoprivrede, poljoprivredne kulture, kukuruz 20, soja 8, šećerna repica 5, suncokret 3. To je 36 nasumično uzetih uzoraka, 36 na razini ovako, ukupno uzrokovan 37 uzoraka zeljane mase na hrvatskim poljima. Niti u jednom uzorku nije detektirana prisutnost GMO-a. Evo.
Replika, odgovor na repliku gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Križanić, evo hvala što smo dobili tu informaciju i pozdravljam naravno i stav kluba HDZ-a da je protiv genetski modificiranih organizama u Hrvatskoj, znači i u proizvodnji i u prometu i u provozu i u preradi. Dobro je da nemamo u Hrvatskoj trenutno, da nemamo trenutno u Hrvatskoj po ovom inspekcijskom nalazu ni jedan usjev ni nasad. Međutim, ovaj broj inspekcija je puno premali obzirom na probleme u graničnom pojasu. Ja sam to upravo tražio zbog hrvatske javnosti, da se ne dezinformira hrvatsku javnost jer su pojedinci počeli pričati da imamo neke usjeve i nasade koji jesu GMO, koje su tretirali greškom sa totalnim herbicidima svoju soju, a ona je ostala pa su posumnjali da je GMO. Evo sad smo čuli službeno da nije i meni je drago da nije. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika. Gospodin Križanić.
… [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, ja neću reći da je moj prijatelj Vlaović rekao neistinu, ali je rekao netočan navod moj. Ja i dalje govorim, ako govorimo o ovom sadašnjem zakonu da je stav HDZ-a protiv uzgoja GMO-a o tome danas razgovaramo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Anđelko Stričak.
Uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Vlaoviću, vi ste naveli da je potrebno što više poticati domaću proizvodnju, domaće sorte i od biljne proizvodnje pa do mesa. Apsolutno se s time slažem. O tome mnogi zakoni koji se donose ovdje u zadnje vrijeme idu u prilog toj konstataciji. Između ostalog i Zakon o javnoj nabavi. Prošli tjedan smo izglasali Zakon o nacionalnoj sigurnosti, gdje se to također striktno navodi. Pa između ostalog, pa evo jedan podatak do kojeg smo došli sad u pripremama za lokalne izbore. Na području Varaždinske županije svega se proizvede pet do sedam posto potreba za ribom vlastite proizvodnje, pet do sedam posto. A sad zamislite koliko je područje Varaždinske županije bogato vodama. Naravno evo slažem se, znači s vašom tezom da bi trebalo što više poticati domaću proizvodnju. Hvala.
Odgovor gospodina Vlaovića. Izvolite.
Hvala kolega Stričak, hvala potpredsjedniče na mogućnosti da odgovorim. Potencijal u Hrvatskoj postoji. Rekao sam da od milijun i 600 tisuća hektara koristimo 800 tisuća hektara za oranice i oko 500 tisuća hektara za pašnjake. Znači potencijal postoji. Kako potaknuti domaću proizvodnju? Rekao sam koji su modeli. Naravno da se o tome još treba sa strukom i sa terenom razgovarati, ali činjenica da genetski modificirani organizmi nisu nigdje u svijetu donijeli povećanju proizvodnji hrane, niti smanjili upotrebe pesticida. Tako da mi u tom dijelu se slažemo. Ali evo iskoristit ću priliku pa pozvati Ministarstvo i zdravlja i poljoprivrede da kontaktiraju do drugog čitanja hrvatske županije. Jer kad smo donosili one odluke da smo županija GMO free nismo imali baš puno uputa ni saznanja, pa smo se snalazili sami. A temeljem toga je 10 županija donijelo odluku o zabrani uporabe genetski modificiranog sjemena, zabrani proizvodnje proizvoda GMO i zabrani stavljanja u promet, 9 županija zabranu upotrebe GMO sjemena i dvije županije zabranu upotrebe sjemena i zabranu proizvodnje hrane. Trebalo bi ujednačiti to i pozvati županije da te odluke sukladno novim direktivama i ovom zakonu prilagode novim zakonskom okviru i da na taj način imamo jednoobrazan stav Hrvatske prema ovom stavu. Hvala.
Hvala lijepa. Iscrpili smo klubove. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi je Ivan Ćelić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa čini mi se da je rasprava nekih klubova zastupnika kao da smo u 2005. godini. Dakle, Zakon o genetski modificiranim organizmima donesen je davne 2005. godine u RH. Nakon toga su bile izmjene 2009., 2013., 2014. vezane za usklađivanje pravne stečevine EU. Ako ste pročitali što piše u direktivi to je jedino naglasio profesor Jovanović. Dakle, europska direktiva implementacija ove europske direktive omogućava državama članicama da ograniče ili zabrane uzgoj genetski modificiranih organizama na svojem državnom području. Žao mi je gospodine Vlaoviću što niste malo proučili inicijative zastupnice u Europskom parlamentu Marijane Petir koja je govorila o svemu onome što postoji na području Republike Hrvatske, o regiji Alpe Adria kao GMO free regiji. Mislim da bi bila puno konstruktivnija vaša rasprava. Ja razumijem da ste vi u oporbi i kao takvi uvijek tražite dlaku u jajetu, da bi bili protiv određenog zakonskog prijedloga. Ali ove izmjene zakona omogućavaju da Hrvatska bude GMO free zemlja. Puno govora je bilo o potencijalnim zdravstvenim rizicima. Dakle, primjena genetskog inženjeringa u medicini i farmaciji je opće prihvaćena i već dugi niz godina proizvodi se humani i rekombinantni inzulin, proizvodi se cjepivo protiv hepatitisa B, zatim faktor zgrušavanja krvi. Tu nema nikakvih prijepora, međutim, činjenica jest da u proizvodnji namjernica, primjena genetskog inženjeringa je izazvala velike reakcije javnosti i stručnih krugova, radi potencijalne opasnosti za okoliš i zdravlje ljudi. Radi ocjene neškodljivosti genetske modificiranih i drugih novih namjernica, Svjetska zdravstvena organizacija je razvila poseban pristup, koji se temelji na dokazivanju ekvivalentnosti u bitnoj mjeri. Zašto? Zato što nisu dopuštena istraživanja, klinički pokusi na ljudima koji su vezani uz GMO namjernice, zato se koriste znači podaci vezani uz indirektna proučavanja. Ocjena opasnosti GMO namjernica provodi se iz više aspekata, odnosno ispituju se izravni učinci na zdravlje, odnosno toksičnost, alergenskog, specifične komponente za koje se misli da imaju prehrambena ili toksična svojstva. Dakle, prehrambeni učinci vezani uz genetske modifikacije, mogao bih sad mnoštvo različitih istraživanja, ali spomenuti ću samo, dakle rezultati koji su provedeni u Norveškom institutu za ekologiju gena, koji su ukazali na potencijalne zdravstvene opasnosti namjernica i cjepiva po zdravlje. Tako, utvrđeno je da je na Filipinima BT kukuruz u vrijeme polinacije, izazvao bolest u ljudi koji su živjeli u blizini polja navedenog kukuruza. Isto tako, prije spomenuta Monsantova genetska modificirana soja, nakon uvoza u Veliku Britaniju, porastao je trend alergija na soju, za 50%. Međutim, sve to, dakle postoji velika zabrinutost, da GMO žitarice pridonose porastu alergija i imunološke osjetljivosti u populaciji, međutim, zaključci, sadašnji zaključci o potencijalnim opasnostima, koji su dijelom temeljeni na pokusima sa životinjama, govore o tome da mi ne možemo još u ovome trenutku utvrditi nikakve potencijalne opasnosti po ljudsko zdravlje. Dakle, izravnu povezanost GMO namjernica sa štetnosti na ljudsko zdravlje. Tako, da ja razumijem da je to zanimljiva tema i za medije, i da će to mediji dobro prenijeti i treba govoriti, treba ponuditi sve informacije, ali ne informacije na osnovu nekakvih natpisa u žutim tiskovima, nekog ipak treba vidjeti znanstveno utemeljene činjenice i te znanstveno utemeljene činjenice koristiti u argumentiranoj raspravi prigodom donošenja ovoga zakona. Dakle, ja mislim da su ove izmjene zakona korisne i da Hrvatska i nadalje može biti GMO free zemlja i možete biti sigurni, ako glasujete, ako ste sad već odlučili nakon prvog čitanja, ali ako nakon drugog čitanja promijenite svoje mišljenje, možete mirno spavati jer neće se ništa dramatično dogoditi u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Imamo 2 replike. Prva gospodin Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ivane, predlažem da me ubuduće preciznije slušate, jer ja nisam rekao da sam protiv zakona, nego sam rekao da zakon mora biti precizniji i ne smije ostaviti mogućnost nedoumice da li se u Hrvatsku može uvesti GMO hrana radi ispitivanja, bilo da je riječ o pokusima ili kliničkog ispitivanja u laboratoriju, a to i članak 3 i članak 5 i članak 7 ostavlja mogućnost. Tražio sam da se to ili briše ili preciznije stavi, a gospodina Petri je govorila stav HSS-a i Hrvatska seljačka stranka zajedno sa udrugama Zelenih i Ekoloških udrugama je pokrenula inicijativu da se onaj zakon donese o GMO u Hrvatskoj. I ona je govorila stavove HSS-a u Europskom parlamentu i ne znam šta se dogodilo u ožujku da su predstavnici RH, bili suzdržani kod zahtjeva Monsanta da se 2 nove sorte dozvole uzgoj u EU. Toga se mi bojimo, da Hrvatska opet ne bi bila suzdržana i da ovako nedorečen zakon ne bude podloga za unos GMO organizama u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Mislim da je dobro da se o tome govori, ali pogledajte u ovome samome uvodu, gdje govori Zakon o GMO, tu se zapravo, recimo konkretno namjerno uvođenje GMO u okoliš. To je u zakonu od 2005. dakle, tu se ništa ne mijenja s time. Implementacija Direktivne iz 2015. godine, samo omogućava da mi još izričitije, kao što je koliko mi se čini 19 država članica EU, ograničeno, odnosno zabranilo uporabu GMO-a, da Hrvatska i dalje ostane u toj kategorije i to je i kolega Križanić rekao, dakle apsolutno ne uzgoju i Klub zastupnika HDZ-a nije za uzgoj, a mislim da nije nitko u ovoj sabornici.
Hvala lijepa. Druga replika, gospodin Branimir Bunjac. Digli ste, ali imate riječ kao pojedinačna rasprava. Izvolite gospodin Branimir Bunjac, imate pojedinačnu raspravu, onda, tamo.
Dakle, hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Htio bih još neke stvari reći u vezi svega ovoga što se danas reklo i naravno, prije svega u vezi ovoga samoga zakona. Čuli smo, žalosne stvari, doista žalosne iz redova zastupnika HDZ-a koji su rekli da bi Hrvatska bez uvoza hrane bila gladna. Gladna bi bila. I doista, kad se mi provezemo Slavonijom, a ovdje ljudi nisu bili gladni 1400 godina, gdje vidimo prazna polja, prazne kuće. U Osijeku 1000 ljudi jedu u javnoj kuhinji. Zar to nije žalosno? Pa ta Slavonija bi mogla hraniti cijelu Hrvatsku i još 3 okolne države. A mi sad ovisimo o uvozu hrane. Pa gdje su nestale te krave, svinje, kokoši ovce, koze, ta polja, pšenica. Tko je za to kriv? Koja politika? Čija? I sad kažu oni zastupnici HDZ-a, ne ne mi smo za poticanje proizvodnje. Pa šta ćete s ovim poticati proizvodnju? S ovim vi potičete proizvodnju u Hrvatskoj? To je mjera, uvođenje GMO soje preko Kopra, da bi ste vi bili konkurentni? S tim ćete biti konkurentni. Pa dobro koga vi nasmijavate s takvim tvrdnjama? Pa jel vi uopće same sebe slušate? Hrvatska domaća proizvodnja se štiti na sasvim druge načine. Hrvatska ima sve, ali apsolutno sve kapacitete, da hrani ne 4, nego 8 milijuna ljudi. Ovaj zakon sigurno neće tome doprinijeti. Niti najmanje. Ovaj zakon je sluganski, kao što ste sami priznali u interesu, dakle stranih korporacija i EU, i vi ćete ga uvesti samo zato, što se bojite. Bojite se za svoje foteljice, jel da, 76 hrvatskih rodoljuba, u velikom su strahu da ne bi izgubili plaću koja stiže na vrijeme i ugodne beneficije. Čak i Srbija ima deklaracije na GMO hranu. Oh kako gordo zvuči ta riječ, pa zar i oni. A mi nemamo. Pa šta čekamo. Evo čekati ćemo dok gospodin Križanić dobije odgovor tako, za jedno 50 godina, taman ćemo dobiti markice dok sva hrana bude GMO. Kaže zastupnik jedan, dokažite mi da je GMO štetan. Pa šta ja imam dokazivati. Vi ga uvodite. Vi dokazujte gospodo. Vi ste ti koji donosite zakon u Hrvatski sabor, pa izvolite vi dajte reference, da je dobra i da je zdravo. Ja ću vrlo rado pročitati te članke koji kažu da je ovaj zakon ok i da nema nikakvih dokaza da je bilo kome naštetio. Da li znate, da je u Rusiji, koja je velesila, naravno, za razliku od nas, uvođenje GMO-a po zakonu terorističko djelo, za koje se može dobiti do 20 godina zatvora, jer potiče na masovno ubojstvo … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala vam lijepa što mi upada u riječ ali javite se za repliku. Naravno, da Rusija, to je isto vama uopće sve što oni rade to je bezveze, oni su jel da isto ljudi koji nisu tako učeni ko vi i vaši važni tajnici, ali oni su to zabranili, riješili. Tamo nije samo zabranjeno, sijati GMO usjev. Zabranjeni su bilo kakvi eksperimenti s GMO, bilo kakav uvoz hrane i budite sigurni da oni će imati u budućnosti i već sad imaju daleko manjih zdravstvenih problema, nego mi, a njihova poljoprivreda, sasvim sigurno neće propasti niti će Rusi biti gladni. Mađarska je spalila sva GMO polja. Sva GMO, naši susjedi, evo tu su možemo za sat vremena do njih doći. Oni su to spalili. Zašto su spalili. Isto nisu čitali ove vaše vrle članke o dobrobiti za poljoprivrednike i zdravlju za ljude. Evo uzmite večeras, vjerujem da ćete imati vremena nakon ove rasprave, trebati ćete malo opuštanja, film Bitter seeds nisam ga ja snimio, snimili su ga vrlo ozbiljni novinari, istraživači. Pogledajte malo, kakvu dobrobit je Monsanto donio u Indiju, gdje se 300000 moralo ubiti, ubiti da se spasi toga zla. S takvim ljudima vi trgujete i poslujete i govorite da oni imaju znanstveno utemeljene dokaze. S ubojicama? Ja ne razumijem. Ako vi smatrate da su oni znanstvenici, da su oni dobri ljudi, ja ponavljam još jednom, ako ste stvarno neinformirani, onda ste doista loši ljudi. Sredine nema. Izaberite. I uvijek taj ali, da, da mi smo svi protiv, ali ovo, ali ono, odlučite se za ili protiv. Pogledajte recimo ovaj čl. 27. dozvoljavate osnivanje laboratorija za nadzor GMO-a ali dajete im dozvolu za samo 2 godine, da samo 2 godine, svake 2 godine moraju obnavljati dozvolu. Zašto? Zašto tako kratak rok? Da li možda zato, što ako bi oni slučajno, davali te informacije u javnost, da bi im se mogla uskratiti dozvola? Zašto je taj rok tako kratak, možete li mi objasniti? Molim vas. Za kraj, želim reći još ovo. Vidim da kod većine klubova, prevladava razum i da će oni glasati protiv ovog zakona u prvom čitanju, nadam se da će glasati i u drugom i u konačnici, isto kao što ćemo i mi zastupnici Živog zida i SNAGA-e biti protiv, ali želim vam jasno poručiti, ako ovaj zakon bude donesen, da ćemo ga mi poslati na ocjenu ustavnosti, jer je on protuustavan. Ne može se prenositi direktiva, nikakva iz EU ako je svih 20 županija reklo da su protiv GMO-a niti za uzgoj, niti za uvoz hrane ljudske, niti za uvoz stočne hrane, niti za laboratorije, niti za pokuse, niti za bilo što nećete uspjeti. Hrvatski narod je protiv i činit ćemo sve što je potrebno da ovaj zakon ne prođe. A vi slobodno donesite i drugo i treće i peto čitanje koliko god hoćete amandmana ali ponavljam još jednom, nećete uspjeti. Onog trenutka kada podnesemo prijedlog za ocjenu ustavnosti, toga časa ćemo zabraniti potpunu zabranu namirnica koje sadrže GMO u ljudskoj i životinjskoj prehrani, zabranu bilo kakvog GMO sjemena u okoliš i zabranu provođenja bilo kakvih eksperimenata u vezi sa GMO-om. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Jedna je replika gospodin Bulj.
Kolega Bunjac, citirali ste malo prije jednoga zastupnika koji je rekao, može li Hrvatska bez uvoza. Pa naravno da je sve napravljeno da ne može bez uvoza. Nećemo spominjati samo Slavoniju, spominjat ću ja Cetinsku krajinu, Sinjsko polje, Imotsko polje, Vrgoračko polje, mala polja ali koja su ogromna kroz koje prolaze rijeke kroz Sinjsko polje rijeka Cetina, čista, bistra, pitka, ali nema sustav navodnjavanja, ciljano nema sustav navodnjavanja. I sada će valjda napraviti sustav navodnjavanja, ali je donesen Zakon o koncesiji pa možda Monsanto bude dobio tu koncesiju, vjerojatno je moguće da bude najbolji ponuđač. Znači imamo prazna polja, imamo vode, imamo sve uvjete da imamo dobru i zdravu hranu, proizvodimo. Lika kada idem put dolje svoje kuće, Lika ne moš vidjet nigdje krave, nigdje ovce, nigdje koze, znači da je ciljano sustav napravio da nemamo dovoljno hrane i da uvozimo hranu. Znači uvozni lobiji u ministarstvima, poslušnici koji samo prepisivaju direktive. Ovo što je kazao kolega borimo se protiv GMO-a pa dođemo pa budemo suzdržani za dva ova nova GMO modificirana proizvoda koja su trebali uvesti, prema tome mi nismo jasno, nismo dosljedni, nemamo nekakav načelo jasno niti je narod upoznat sa svim ovim što se sada događa. A Hrvatska bi samo sa Slavonijom proizvodima mogla imati dovoljno hrane. I ne samo to, začuđujuće je da hrvatska tvrtka Podravka gdje je Hrvatska u vlasništvu većim dijelom da uvozi iz Mađarske repromaterijal, tj. ove manje proizvode mrkvu, papriku … to je više nego organizirani kriminal protiv sela, seljaka. Jel ako imamo siromašno selo imamo siromašno stanovništvo, imamo i grad siromašan i zbog toga ljudi odseljavaju. Planski i ciljano je sve napravljeno. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Bulj, pa da vi ste pogodili upravo u srž stvari, a srž stvari je da se hrvatsko selo i poljoprivreda namjerno zatiru. Znači evo danas čitamo da možete kupiti u Baranji kuću jeftinije nego polovni auto. Tko je doveo do takvog stanja? Pa oni ljudi koji su nekada živjeli u Baranji pa Baranja je bila pojam bogatstva. A šta danas imamo? Danas imamo monopol stranih tvrtki recimo kakva je Dukat ali nije Dukat nego je ustvari francuski Lactalis koji su jednostavno hrvatske mljekare uništili gotovo do temelja, da oni moraju prodavati mlijeko za nekakav sitniš koji im ne dozvoljava da opstanu pa onda prodaju krave. Ponavljam još jednom, mi imamo DZS, pogledajte broj stoke, goveda, peradi u Hrvatskoj to imate jedan strmoglavi pad koji ne prestaje, isto tako urod poljoprivrednih proizvoda. Ovdje je netko spomenuo da Hrvatska više od pola svoje zemlje, pola obradivih površina ne obrađuje. Kome je to u interesu? Naravno, evo vi ste reli kome je to u interesu, pa to je u interesu Monsantu, njima je to u interesu, Lactalisu, Nestleu, gazdama njima to treba. I što radi ova naša Vlada za spas Slavonije? Donosi nam zakon o GMO-u, a umjesto da se bavi stvarnim problemima. Iz Slavonije svakog dana odlaze autobusi, a oni nam kažu to je zato što vi ustvari ne znate dobro činjenice, ne poznajete znanost, nemate pojma pa ćemo vas mi podučiti nakon 1500 godina što je to poljoprivreda. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nemojte sjest, dođite ovdje imate zadnjih pet minuta u ime kluba.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Na kraju rasprave ovog u prvo čitanje, želim još jednom podsjetiti da je ovaj zakon potpuno štetan i da je protiv njega cjelokupna hrvatska javnost. Ovaj zakon je zlonamjeran, ovaj zakon radi protiv naše domovine. Kada je bio Zakon o koncesijama isto tako smo kolega Sinčić i ja jedini smo glasali protiv i onda su govorili, a opet oni sami su sebi protivni ne znaju što pričaju, da bi ljudi na kraju kada je sada već bilo kasno shvatili o čemu se radi. shvatili su na kraju, na kraju su se ljudi pobunili, ali je prekasno zakon je donesen. Izručeni smo stranim bankarima, naša obala i stranim korporacijama. Hajdemo molim vas informirati se o ovome. Evo ponavljam, imate film „Bitter Seeds“, pogledajte recimo taj film, jako je zanimljiv sigurno će vam držati pažnju. Sada slušajte kao što kaže zastupnik Jovanović je jednu i drugu stranu i jednu i drugu i razmislimo o ovome što nam se ovdje nudi, da li su nam potrebni ovakvi zakoni, ovakvo prenošenje direktiva, da li ovo doprinosi doista konkurentnosti hrvatske poljoprivrede, da li ovo doprinosi zdravlju hrvatskih ljudi, da li ovo doprinosi našem suverenitetu, spasu Slavonije ili ovo je Zakon koji je u službi jedne uske klike koja nam se otvoreno smije u lice poput gospodina iz Monsanta zaduženog za jugoistočnu Europu koji kaže radite vi što god hoćete, mi ćemo preuzeti 35% Hrvatske jer mi imamo jake političke veze? Intervju vam je dostupan javno. Hoćemo li to dopustiti? Da li je za Hrvatsku bitnije mijenjati neke ploče, ne znam baviti se imenima ovakvim, onakvim ili je za Hrvatsku bitnije imati svoju hranu koja nas je hranila cijelo vrijeme otkada smo se ovdje doselili prije 1400 godina i koja nas može hraniti i narednih 100 tisuća godina samo trebamo dobro gospodariti sa svojom zemljom sačuvati i floru i faunu i mikroorganizme i sve ono što ova zemlja pruža a pruža nam jedno neizmjerno bogatstvo, jednu veliku ljepotu, mogućnost da dobro živimo dugo i zdravo. Molim vas, informirajte se svi, neka se informira cjelokupna hrvatska javnost do drugog čitanja makar mislimo u stvari da je javnost već svoj pravorijek donijela da je ustvari više stvar o tome da oni koji, oni birokrati koji ovdje bezglavo donose ovakve direktive da oni u biti prije svega bi trebali osvijestiti taj problem. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku gospodin Bulj.
Kolega Bunjac, slažem se s vama da dobrim gospodarenjem i održivim razvojem našim resursima moramo imati dovoljno hrane i možemo ono što smo 1400 godina, što nas je držalo, može i sljedećih rekli i još dugo, dugo godina. Naravno da je žalosno, malo prije sam spomenuo Podravku, pa evo Vegetin proizvod sve je uvezeno, čak i zrak isiše se kada se vakumira. Znači ništa apsolutno nije hrvatsko a država je vlasnik te znači tvrtke Podravka. To govori sve, govori da je činjenica da nije nekome interes kazati Podravki treba toliko i toliko paprika, pomidora ili će biti dobro da nam bude GMO modificirani proizvodi, da budu, recimo može biti paradajza ili pomidora u nas, biti će kao dinja, lubenica. Možda će to Monsanto puno lakše riješiti i to će biti zdravo, to će biti prihvatljivo. Naravno do sada se nije dobro upravljalo, nije se strateškim resursima upravljalo, nije se mislilo na održivi razlog nego isključivo naše poljoprivredno zemljište i ostalo što imamo služilo je kao znači eksploatacijsko polje za neke moćnike a zaboravila se i Slavonija i Podravina i Dalmatinska zagora i Gorski kotar i odakle vi dolazite, sve je zaboravljeno i zbog toga mladi odlaze a resursi i potencijali se mogu iskoristiti jer imamo dovoljno poljoprivrednog zemljišta da budemo, i za izvoz. Toliko, evo poruka Podravki, znamo da je novi menadžer na čelu, da je žalosno što u Vegeti, prepoznatljivom proizvodu, hrvatskom nema niti jedan proizvod, poljoprivredni ih Hrvatske. To je dovoljna poruka koliko mislimo na hrvatske proizvođače. Hvala.
Želite odgovoriti? Ne. I na kraju gospodin Željko Plazonić, u ime predlagača. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo na kraju ipak par riječi. Ja se zahvaljujem svim učesnicima u raspravi jer je velikim dijelom rasprava bila apsolutno korektna i konkretna i ticala se suštine ove točke dnevnog reda. Zahvaljujem se i onima koji su sa svojim verbalnim vratolomijama pokušali omalovažiti, uvrijediti i prebaciti tematiku na neke druge pojmove i predmete i sadržaje koji nemaju ama baš nikakve veze sa ovom točkom dnevnog reda i sa ovim zakonom. Pošto imam dosta vremena a vidim da je situacija bila poprilično uzbudljiva i uzburkana tijekom ove diskusije onda ću reći da od ožujka 2015. godine kada je na snagu stupila nova Direktiva EU famozna 412/215 RH kao i ostalih 27 država članica EU u cilju zaštite nacionalnog teritorija od mogućeg uzgoja GMO-a u obvezi je uskladiti se sa odredbama novog EU zakonodavstva te da sve nove postupke odobravanja GMO-a, biljnog materijala namijenjenog za kultivaciju, uzgoj, kao i za 9 ranije podnesenih zahtjeva za odobravanje i stavljanje na tržište GMO biljnog reprodukcijskog materijala ona je u obvezi je zatražiti prema propisanoj proceduri u predmetnoj direktivi izuzeće hrvatskog teritorija od mogućeg uzgoja GMO-a na svom teritoriju prema imperativnim razlozima koji su navedeni u toj istoj direktivi. Ja mislim da sam bio poprilično jasan i da je jasno zašto mi i donosimo ovaj zakon. Predmetnom direktivom, državama članicama EU po prvi put je na nivou EU dana mogućnost da na supsidijarnoj osnovi na nacionalnom nivou donesu odluku o ograničavanju uzgoja GMO-a u dijelu provedbenih odluka EU gdje će se navoditi države članice kojima je taj uzgoj onemogućen. Zbog toga je Vlada RH predložila da se u predmetni prijedlog zakona unesu odredbe koje će definirati način izuzimanja hrvatskog teritorija od mogućeg uzgoja GMO-a na nacionalnom nivou i akt kojim će se propisati procedura izuzimanja hrvatskog teritorija od moguće GMO kultivacije. Odredba kojom će se definirati središnje tijelo državne uprave koje će u ime RH provoditi taj cjelokupni postupak izuzimanja cjelokupnog teritorija od mogućeg uzgoja GMO-a, kultivacije za svaku vrstu ili tip genetski modificirane biljke, te odredba kojim će aktom Vlada RH donositi odredbu kojom se zabranjuje i izuzima hrvatski teritorij od mogućeg uzgoja GMO-a. U predmetnom zakonu istovremeno su unesene odredbe koje striktno propisuju inspekcijska tijela nadležna za provođenje službenih kontrola u području GMO-a s naglaskom na ona inspekcijska tijela nadležna za provođenje službenih kontrola u cijelu uvoza, unosa reprodukcijskog biljnog materijala i same primarne proizvodnje, te prekršajne odredbe kojima se specificiraju prekršajne odredbe vezane uz opis prekršaja navedene tematike kao i mjere zaštite od moguće neželjene kontaminacije okoliša sa GMO-om, te odredbe kojom se definira obvezno i implementiranje mjera koegzistencije u zakonodavstvo RH. Trenutno je Direktivom 2001./2018. Uredbom 1829/2003. uspostavljen sveobuhvatni pravni okvir za odobravanje genetski modificiranih organizama koji je u cijelosti primjenjiv i na GMO-e koji se trebaju upotrijebiti u svrhu uzgoja širom Unije kao sjeme ili drugi biljni reprodukcijski materijali. Jednom kada je GMO odobren u svrhu uzgoja u skladu sa pravnim okvirima Unije, države članice nisu ovlaštene zabraniti, ograničiti ili omesti njegov slobodan protok na svojem državnom teritoriju. Kako bi ograničile ili zabranile uzgoj GMO-a pojedine države članice su u prošlosti primjenjivali zaštitne klauzule, a to je radila i RH ili hitne mjere na temelju članka 23. Direktive i članka 34. Uredbe što bi na kraju padalo na Europskom sudu pravde. To je i odgovor na ono naše suzdržano glasovanje, jer bi inače glasovali sami protiv sebe. Navodno nastavno na navedeno na neučinkovitost postupka odlučivanja u svezi odobravanja GMO-a pri EU u skladu sa načelom supsidijarnosti, objavom i stupanjem na snagu Direktive 2015./412, te implementiranjem iste u nacionalna zakonodavstva država članica EU-a dana je po prvi put mogućnost odlučivanja u svezi GMO-a na nacionalnom nivou na načelu supsidijarnosti u vidu zabrane i ograničavanja uzgoja GMO-a na vlastitim teritorija izuzimanjem cjelokupnog ili pak djelomičnog teritorija država članica od mogućeg uzgoja GMO-a kultivacija GMO-a na vlastitom području. Znači može biti kako koja država članica želi ili će kompletno imati svoj teritorij izuzet od GMO nasada ili će imati samo dijelove. Gledajući određene hrvatskih županija i hrvatskog stanovništva u svezi GMO-a i u cilju zaštite domaće poljoprivredne proizvodnje sa željom da i dalje ostanemo država koja zabranjuje uzgoj GMO-a u RH. Potrebno je da u trenutno postojeće zakonodavstvo ugradimo najnovije odredbe EU zakonodavstva koje će nam omogućiti pravnu zaštitu našeg hrvatskog teritorija od mogućeg uzgoja GMO-a. U skladu s tim potrebno je usvojiti ovaj prijedlog zakona. Znači ovaj zakon mi moramo usvojiti samo da bi kroz pravnu proceduru i mogli svoj teritorij zaštititi od GMO uzgoja. To je poanta svega i to je bit ovoga zakona. I ja vjerujem da će mnogi dobronamjerni koji žele čuti ovo doista čuti i uvažiti. I na kraju, mogu završiti? Mogu. Meni je drago da svi koji su danas diskutirali ovdje praktično su na istim stanovištima, stanovištima Vlade RH, Ministarstva zdravstva Republike Hrvatske, pa i moje osobno stanovište da smo apsolutno protiv uzgoja genetski modificiranih oblika na našem teritoriju samo da bismo to ostvarili. Mi kao članica EU moramo poštivati određene europske pravne procedure. Što se tiče kolege Bulja i onih 0,9% ili vi ste pitali 0,9 to je zbog toga što je to mogućnost kada laboratorij može dijagnosticirati GMO oblike u danom uzorku. Ispod 0,9 ne može, a preko 0,9 može. Ali to je minimum je 0,9%. To je jedna stvar. Druga stvar, u 2017. za dobivanje poticaja od strane Ministarstva poljoprivrede za sjetvu i uzgoj ne GMO soje hrvatski ratari su morali dostaviti dokaz da je sjeme koje će zasijati na GMO-u, na non GMO tako da je analizirano ukupno 481 uzorak soje na početku 2017. godine. Prema tome, vršila se analiza da bi dobili poticaj. I broj analiziranih uzoraka je ukupno hrane sjemena i hrane za životinje u 2016. godini bili 396, te podatke imamo točno po sjemenima, zelenoj masi, hrani i hrani za životinje. Prema tome, vrši se ta analiza, vrši se ta kontrola. Ona se točno zna, ali je stav svih koji su involvirani, sva ministarstva, Vlada RH da mi želimo da Hrvatska bude GMO slobodna država. Ali kažem i ponavljam da bismo to uspjeli realizirati potrebne su određene pravne procedure, a jedna od tih je i usvajanje ovih dopuna i izmjena ovoga zakona. Prema tome, mi se nalazimo svi na istom ja bih rekao startnom položaju. Mi svi isto želimo samo očito da se interpretacija tih naših želja vrši svakome na specifičan način. Ali u svakom slučaju ja se zahvaljujem svima onima koji su bili apsolutno konstruktivni u ovoj diskusiji i nadam se da će tako dalje biti zajedno sa svima nama koji imamo iste takve ciljeve i zadatke. Hvala vam lijepo.
Hvala gospodine državni tajniče. Dvije posljednje replike večeri. Prva gospodin Bulj.
Uvaženi tajniče ova je tema preozbiljna i kad mi govorimo ovdje o europskim direktivama ili kako vi kažete verbalnim našim vratolomijama ili kako mi saborski zastupnici znamo govoriti o tim temama, ali je činjenica da Hrvatska kod svih direktiva vrlo malo i svih sporazuma, svih arbitraža uglavnom gubi, tj. sve gubi. Zbog toga smo u mom odakle ja dolazim cetinskoj krajini kažu koga zmija ujida i guštera se boji. Prema tome, sve te direktive koje mi svakodnevno dobivamo na stol, u ovome slučaju dobivamo oko GMO oko modificirani organizama, sumnjam da je nema već na našim poljoprivrednim površinama. Možete li vi garantirati… [[Govornik se ne razumije.]] sada sjeme zasijano na našim poljoprivrednim zemljištima? Ja vjerujem da to nije tako, ali osjećam i znam da je sigurno provučeno to sjeme jer to je sjeme zla, to je sjeme koje uništava našu kulturu, našu tradiciju bavljenja poljoprivredom i koji ima namjeru ovladati 100% sjemenom u svijetu. I on će to uspjeti ako budemo mekana politika, ako budemo poslušnici raznim direktiva, ali je činjenica da kod provlačenja dva pokušaja izglasavanja Europske komisije dva Monsanto proizvoda, da je Hrvatska bila suzdržana. To je činjenica, mogu vam navesti kako se zovu ovdje. Prema tome, ja smatram da ovo je ozbiljna tema, tema u koju se treba uključiti struka, sigurno da je dosad struka radila svoj posao, visoko obrazovani ljudi tj., oni koji bi trebali znati sve, puno nas ovdje nas ovdje ne bi iz naroda sjedilo u ovome Parlamentu, nego bi stvari išle svojim tijekom a ne u ovome lošemu putu kao što je išlo dosada. Hvala lijepo.
Hvala gospodine Bulj. Odgovor državnog tajnika Plazonića.
Pa evo meni je drago da ste vi iz Cetinske krajine, jer i ja sam od tamo, pa smo nekako jednako ovako ustrašeno od zmija i bojimo se da nas one ugrizu. Ja se inače ne bojim zmija i ne bojim se njihovog ugriza ali na ovim riječima i na ovim stavovima koje sam izveo, ja ću itekako inzistirati jer je to meni moja osnova, ja bi rekao, zadaća u okvirima moga djelovanja u Ministarstvu zdravstva. Da li se mi možemo kao pojedinac boriti protiv zloporabe u nekim segmentima u ovoj državi, ja to ne znam ali ja priznajem da ne mogu. Zloporabe su uvijek moguće, uvijek se može desiti da će uzgajati na ovaj ili onaj način, da će probati, to je moguće, ali mi kao država, kao ministarstva, kao Vlada moramo imati svoj stav, koji je jasan i koji je komuniciran sa cijelim našim građanstvo, a to je da smo mi protiv GMO uzgoja i točka. A da li će netko to zlorabiti, e to ja ne znam. Zato će postojati druge strukture ove države druge inspekcijske službe, pa i one koje nisu inspekcijske nego neke malo jače i žešće, pa će to one utvrditi. Ali mi kao ministarstva i poljoprivrede, i zdravstva i Vlada smo protiv GMO sadnje na našim njivama koje su i ovako velikim, velikim dijelom zapuštene i mislim ako netko želi jesti zdravu hranu, onda mora raditi, to je jedini problem, da treba raditi, treba saditi, treba kopati, treba gnojiti, treba zalijevati, pa ćemo svi živjeti zdravo. Ako mene pitate, to ja radim u mom vrtu, u mojoj kući.
I stvarno na kraju gospodin Bunjac.
Pa poštovani tajniče, dakle vi ste rekli da ste vi protiv uzgoja, odnosno vaš predlagatelj, nažalost, u Hrvatskoj se uzgaja GMO, evo recimo zašto u Hrvatskoj nisu zabranjeni Monstantovi kukuruzi, MON 810, MON 863 i 725, ako kod nas dakle, ta sadnja nije zabranjena, odnosno zabranjena je, a u većini država Europe je dakle to zabranjeno. I ovoga, dakle vi ste protiv uzgoja, ali niste protiv uvoza. Znači niste protiv uvoza, to je vrlo bitno, da ste vi sada rekli hrvatskoj javnosti da vaša Vlada i vi osobno podržavate masovni uvoz GMO hrane, a također, i znanstvene eksperimente koji proučavaju GMO. Meni osobno, vi kažete imate vrt, imam i ja, hvala Bogu, najbolje da bi jeo ovu uvozno smeće, ali kako je meni razlika da li ja jedem ne znam, GMO brašno iz Brazila ili iz Osijeka? Ja razliku ne vidim, meni je to u biti svejedno, ja u Osijek ne idem, tamo se neće tako često, pa ne znam, neću biti u blizini tih polja, ali opet ako jedem, dođe mi ga na isto. Vi sad kažete, ne, ne nećete vi jesti GMO meso iz Požege, nego jesti iz Rio de Janeira i to je sad kao veliki plus. GMO hranu treba u potpunosti zabraniti, u potpunosti. Nema GMO hrane. Kao Rusija, točka. Nećemo to jesti, jesti ćemo domaće, vremenom ćemo preći na ekološku poljoprivredu i vidjet ćete kakva će biti dobrobit od toga. I da ćemo imati veći izvoz, i da će Ministarstvo zdravstva imati daleko manje troškove, i da se selo neće propadati, i da će poljoprivrednici biti zadovoljni. To vam je odgovor a ne ovaj vaš zakon. Hvala vam lijepa.
Odgovor. Izvolite.
Evo, meni je jako drago da ste spomenuli i ovaj Monsantov oblik kukuruza, za kojega tvrdite da nije zabranjen i da mi nismo reagirali. Drugo, da vam prije svega kažem, ja nisam niti jednom jedinom rečenicom govorio da sam ja za slobodni uvoz GMO proizvoda biljnog podrijetla u RH. To je druga tematika, drugi zakoni, to nema veze sa ovim tu momentalno kojima mi razgovaramo. Ako me pitate osobno, ja sam protiv uvoza tih GMO bilo koji proizvoda, bilo soja ili nešto drugo. Što se tiče ovoga kukuruza, moram pročitati, jer to ne mogu sve zapamtiti, početkom ožujka 2016. godine, u službenom listu EU-a, objavljena je provedbena Odluka komisije 2016/321 o prilagodbi zemljopisnog područja odobrenja za uzgoj GMO kukuruza Z maize L Monstanto 810, u prilogu te odluke navedena su područja na kojima je zabranjen uzgoja GMO kukuruza ovoga istoga na sedmom mjestu. U prilogu odluke komisije navedena je RH kao država članica u kojoj je zabranjen uzgoj jedinog odobrenog GMO kukuruza namijenjenog za uzgoj u EU-u. Prema tome, mi smo već onda reagirali i zabranili uvoz tog sjemena u RH. Mi inače u medicini se volimo, a to ste vidjeli od kolege Jovanovića, služiti informativnim stavovima i informativnim odlukama. Pa prije što nešto izjavimo, najprije dobro proučimo i najprije se dobro informiramo, pa onda tek onda to u javnosti kažemo. To je naš inače tipični medicinski znanstveni stav. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, što znači najvjerojatnije u petak. Sutra u 9,30 nastavljamo sa Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU-a, prvo čitanje, to je zakon br. 146. Doviđenja, laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19,30 SATI
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 152. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 108 za 10 suzdržanih i 10 protiv donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro, poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici. Nastavljamo sa sjednicom, prva točka: Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske Unije, prvo čitanje, P.Z.E. br. 146 Ali prije toga, vidim ruke u zraku. Prvi je kolega Panenić.