Poštovane zastupnice, zastupnici nastavljamo s radom plenarne sjednice. Za stanku se koliko vidim javio zastupnik Lovrinović.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora. Tražim stanku od deset minuta da upozorim javnost o štetnosti aktiviranja poreza na nekretnine na sve građane.
Zastupnik Vlaović.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Tražim stanku u ime kluba HSS-a da upozorim na opasnost od širenja genetski modificiranih organizama u Europi i Hrvatskoj i katastrofalnog suzdržanog stava Hrvatske na ovu temu.
Zastupnik Pernar.
Koristim stanku da bi progovorio o situaciji sa Agrokorom odnosno o vijestima o nevjerodostojnim financijskim knjigama.
Zastupnik Mrsić.
Tražim stanku u ime kluba SDP-a zbog aktualne političke situacije u Hrvatskoj.
Zastupnik Dodig.
Gospodine predsjedniče Sabora. Tražim stanku od deset minuta u ime kluba da bi progovorio o proizvodnji nepovjerenja u državu i državne institucije.
Zastupnik Bačić.
Poštovani gospodine predsjedniče. U ime kluba HDZ-a tražim stanku kako bi progovorio o aktualnoj političkoj situaciji u Hrvatskoj.
Ako nema drugih zainteresiranih određujem stanku od deset minuta za konferenciju za tisak. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Nekoliko klubova se javilo i zatražilo stanku. Prvi klub koji je zatražio stanku je klub Promijenimo Hrvatsku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Tražio sam stanku u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku da upozorim javnost na ono što je loše u ideji da se uvede, početkom 2018. godine porez na nekretnine. I odmah da iskažem stav da je naša stranka Promijenim Hrvatsku protiv uvođenja poreza na nekretnine jer to neće riješiti problem pravične raspodjele poreznog tereta a to bi trebao biti cilj prema tom zakonu. Laički rečeno Hrvatska treba zakon koji će regulirati to pitanje ali da se ostvari učinak da bogatiji ipak plaćaju više od građana koji nemaju dovoljno za život a to nije znači sada na sceni. Također čini se da je Vlada podlegla nekoj vrsti lobija koji su ponovno preko leđa najsiromašnijih odlučili zaštiti svoje interese. No, nisam izašao za ovu govornicu da samo kritiziram nego da nudim argumente i rješenja. Umjesto poreza na nekretnine mi predlažemo bolju pripremu cijele porezne reforme. Podsjećam, krajem prošle godine u ovom Saboru usvojen je paket poreznih izmjena, tada je donesena odluka, većina koja je sada na vlasti HDZ i MOST-a, usvojili su to i rekli su evo uvodimo i jednostavni porez na promet, ustvari porez na nekretnine neće više biti porez na nekretnine i komunalna naknada, zvati ćemo to sada porez na nekretnine. Međutim, mi vidimo da je tim zahvatom znači mijenjaju se, porezni sustav a to ne vole investitori i to je destimulativno. Međutim, poštovana gospodo i građani koji nas prate putem medija prelazak sa jedne vrste poreznog sustava na drugu je vrlo kompliciran i težak, naš se porezni sustav godinama već temelji na porezima i trošarinama, prirezi. Dvije trećine državnog proračuna tako se pune, otprilike. Mi bismo sada htjeli preko noći da se uvodi porez na nekretnine, nisu riješene zemljišne knjige, imovinsko pravni odnosi a nije ni sustav spreman na to. Prelazak sa poreznog sustava koji se temelji na porezima i trošarinama, prema poreznom sustavu koji će se temeljiti na oporezivanju imovine je kompliciran proces i on traži dobru pripremu. Pa uostalom zar već sada ne plaćamo porez na nekretnine u kojima nemamo prebivalište ali i komunalnu naknadu? Zašto je ovaj sistem postojeći bolji od ovog koji se traži? Pa plaćanjem poreza na nekretnine u mjestima gdje nemamo prebivališta i naknada komunalnih, mi kada platimo komunalnu naknadu mi točno znamo za koju svrhu odlazi taj novac. Ako sada platimo sve u jednom porezu na nekretnine mi nemamo pregleda, to se može trošiti za maltene, za bilo što. Želimo zaštiti građane koji su mukotrpno ulagali novac prethodnih desetljeća u izgradnju nekretnina, platili porez na promet materijala, radnu snagu a sada ih se želi ponovno oporezovati. U tom smislu, dakle treba reći da ne želimo daljnje destabiliziranje poreznog sustava. Zamislite npr. koliko će morati platiti kada bi se aktivirao ovaj porez na nekretnine, koliko bi morala platiti neka obitelj koja živi u Slavoniji, teško i mukotrpno proživljava od poljoprivrede a sada će morati plaćati porez na nekretnine na kuću i sve objekte koje mora imati da bi se bavila poljoprivredom. Druga stvar, sve ono što su oni naslijedili, nema gotovo nikakvu vrijednost jer nitko ne želi kupiti. A ako bi željeli pokloniti tu nekretninu jer nekretnine, dobar dio ljudi je već od tamo otišao, nemaju skoro nikome ni pokloniti a obvezni su platiti porez na nekretnine. Odakle gospodo pitam ja vas? Naše selo jednostavno više ne može izdržati ovakvu poreznu presiju i moramo naprosto reći da je to tako. To ako bi se provelo, ja ću sada reći jednu uobičajenu da ne kažem mantru ali ona je istinita, to bi bio posljednji čavao u lijes hrvatskog sela a to je temelj održavanja i očuvanja demografije, to je hrvatsko selo. Moram podsjetiti da je već sada čak petina obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava dugotrajno blokirano u Hrvatskoj, oni su opterećeni dugovima koje ne mogu plaćati. I da završim, uskoro dolaze i nova poskupljenja plina, struje itd., ne želimo da porezna reforma koja je provedena, ona je dakle nije pokazala iščekivane rezultate. Hvala.
Klub zastupnika HSS-a također je zatražio stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Davor Vlaović.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Zatražio sam stanku u ime Kluba HSS-a jer želimo poslati jasnu poruku da mi u HSS-u ne podržavamo genetski modificirane organizme i njome onečišćenu hranu i da se prvenstveno zalažemo za zdravlje naših građana, naše zdravlje ali i naše selo i naše seljake čije voće i povrće, uvjeren sam nije genetski modificirano. Da li su ove jagode genetski modificirane koje su uvezene iz Španjolske, ne znamo. Problem je što je sve manje naših proizvoda, što našim proizvodima ne dajemo dovoljnu zaštitu, ne dajemo dovoljnu reklamu a činjenica je da ne znamo ni što jedemo a mnogi nažalost se trude da niti ne saznamo. Imali smo priliku čuti da su se hrvatski predstavnici u Briselu početkom ovog tjedna, da su bili suzdržani na prijedlog Europske komisije o autorizaciji dvije nove GMO sorte kukuruza i reautorizaciji postojećeg Monsanto GMO sjemena za uzgoj na području EU, te odobrenju uvoza niza genetski modificiranih sorti kukuruza za uporabu u hrani i stočnoj hrani. Podsjetio bih da smo prošle godine imali raspravu o Zakonu o genetski modificiranim organizmima, da nam je to trebao biti alat da zaštitimo Hrvatsku od genetski modificirane hrane i organizama, da su svi klubovi bili za to. Na žalost nije došlo do drugog čitanja u usvajanja ovog zakona, da je 20 županija u RH donijelo odluku na svojim skupštinama da su GMO free. A što čine naši predstavnici u Bruxellesu? Oni su suzdržani. Koga oni zastupaju? Čije interese brane? Danska, Irska, Francuska, Luxembourg, Mađarska, Austrija, Poljska, Slovenija i Švedska, te Italija samo su neke od onih koji su glasovali protiv. Mi nismo. Zašto su još dva glasa za ovu odluku trebala da bi ova odluka bila odbijena, a naši su bili suzdržani? Da li smo mogli mi biti protiv i još lobirati kod naših prijatelja i partnera i na taj način odbaciti i ovu mogućnost da to ne ide dalje na raspravu na Europsku komisiju. Da li je zakazala i naša vanjska politika? Koga mi uopće zastupamo u Bruxellesu? Interese pojedinih lobija. U ovom slučaju GMO industrije. Zašto onda ne kažemo jasnije u Bruxellesu, a i ovdje u Hrvatskoj mi smo za GMO, kupujmo GMO rajčice, jagode. One mjesecima ne propadaju, stoje u hladnjaku kao da su jučer ubrane. Zašto nismo više učinili na kontroli i inspekcijama da se kvalitetnije označava hrana u kojoj postoje sadržaji GMO? Nismo li upravo ovim suzdržavanjima na prijedlog Europske komisije poslali poruku da nam ne treba naše selo, naša proizvodnja, da se uzalud hvalimo našom biološkom raznolikošću, našim autohtonim sortama, autohtonim životinjskim vrstama, crnom slavonskom svinjom, slaninom, kulenom i drugim proizvodima ako ćemo dozvolit uvoz, provoz, uzgoj GMO proizvoda. Zaštitimo i naše potrošače, jer rekao sam već da je premalo inspekcija, da se sitnim slovima piše od čega je što proizvedeno, gdje je proizvedeno i da naši to kupci nedovoljno prepoznaju i da postoje dokazi kroz inspekcije Ministarstva zdravlja da su na hrvatskom tržištu prisutni proizvodi sa udjelima GMO hrane. Znači GMO nam ulazi na mala vrata htjeli mi to priznati ili ne. Samo u 2014. godini uvezli smo 43000 tona kukuruza, uvezli smo 1630 tona soje. O sojinoj sačmi nema pravih podataka. A znamo da je sojina sačma i soja i kukuruz uvežena iz južne Amerike, iz SAD-a gdje 90% ove proizvodnje je genetski modificirano. Postoje i istraživanja Ministarstva zdravlja u Americi kako to utiče na zdravlje građana, pa imamo tamo veliki broj pretilih građana, kardiovaskularne probleme, problemi sa astmom, problemi sa alergijama. Želimo li to mi u Hrvatskoj? Tko štititi naše domaće kupce i proizvođače? Tko štiti potrošača i čovjeka u Hrvatskoj od ovakvih proizvoda? S druge strane slavonske njive stoje nam prazne dok uvozimo stočnu hranu prepunu GMO-a, sramota. A što još malo možemo učiniti? Mislim da ni Ministarstvo poljoprivrede nije odradilo svoj posao, [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] da je moralo zaštititi domaću proizvodnju i dogodit će nam se sad i da državno poljoprivredno zemljište u vlasništvu u korištenju Agrokora [[Upadica predsjednik: Vrijeme isteklo. Hvala.]] ode stranim kompanijama, a naša proizvodnja će propasti [[Upadica predsjednik: Zastupnik Vlaović isteklo je vrijeme. Hvala.]] Mislim da ministar Marić isto ima tu svoju odgovornost. Oprostite. Izvolite ovu GMO jabuku.
Hvala lijepo. Izvolite na svoje mjesto. Izvolite na svoje mjesto i molim vas nemojte raditi predstavu u sabornici. Klub zastupnika Živog zida javio se također za stanku. U njihovo ime govorit će zastupnik Ivan Pernar.
Dobar dan. Uvažene dame i gospodo, danas odnosno jučer saznajemo nove detalje vezane uz Agrokor, odnosno uz gazdu Ivicu Todorića. Naime, posljednje informacije kažu da je dug Agrokora prije oporezivanja i dobiti oni to kažu EBITDA bio prije pola godine, znači 6 puta veći, a sada javljaju da je dug Agrokora 13 puta veći od dobiti prije plaćanja kamata i oporezivanja. Što to znači? to znači da bi recimo dug, tj. da sa dobiti koju u stvari firma na godišnjoj razini, prije bi trebalo znači firma ostvarivati 6 godina dobit da bi pokrila obveze iz jedne godine. To znači da je taj dug veći od EBITDA. A sad oni kažu da je 13 puta dug veći od EBITDA što bi značilo prevedeno da bi Agrokor 13 godina morao ostvarivat znači tu kumulativnu dobit iz 13 godina potrošit da bi sanirao dug, odnosno dug iz jedne godine. Što će reći da je financijsko stanje u Agrokoru neizdrživo i zbog toga su ruski investitori rekli u suštini, da nije moguće da u pola godine skoči zaduženost za duplo sa 6 puta na 13 puta i da je vrlo očito, odnosno vjerojatno da su financijska izvješća bila krivotvorena, odnosno frizirana da nisu prikazivala stvarno stanje. U novinama u vlasništvu masona Marijana Hanžekovića piše sljedeće: „Jedan drugi sugovornik iz Vlade rekao nam je da je bilo jasno da je u poslovanju Agrokora bilo mogućih zlouporaba, a navodno je i Božo Petrov, čelnik MOST-a i šef Sabora na sastanku u Vladi s Ivicom Todorićem pitao šefa uprave koncerna jesu li se lažirala poslovna izvješća na što je Todorić burno reagirao, prepričavaju sudionici tog sastanka.“ A zašto vam to govorim? Zato jer trenutni ministar financija Zdravko Marić je bio izvršni direktor u Agrokoru prije negoli je došao u Vladu, što će reći i još je bio zadužen za investicije odnosno za financiranje, što će reći da je on zapravo bio upućen u stanje kakvo je u Agrokoru. I usprkos tome što je znao kakvo je stanje u Agrokoru je dozvolio da se u prosincu prošle godine Agrokoru da kredit od HBOR-a u iznosu od 283 milijuna kuna, hineći da on nema ništa s tim, kao izuzeo je sebe iz odluke, a znao je da je Agrokor pred bankrotom, čime je HBOR oštećen za 283 milijuna kuna koji nikada neće biti vraćeni. I zato kada su ga pitali krajem siječnja da li je Agrokor pred bankrotom, on je odgovorio kao vjerojatno nije, što znači da on ne može reći sa sigurnošću da nije, a to bi mogao reći sa sigurnošću da je sve bilo ispravno, znači da se nije muljalo. E sad, ako je Zdravko Marić znao da su izvješća lažirana, zašto je dao kredit Agrokoru preko HBOR-a, zašto je dozvolio da se to da? S druge strane ako nije znao da su izvješća lažirana, postavlja se pitanje kako su njegove kompetencije kao ministra ako u vlastitoj firmi ne zna kako posluje? E sada dolazimo do jednog suštinskog pitanja, a to je ono čime se bavi DORH, čime se bavi Porezna uprava, čime se bavi Ministarstvo financija i Državna revizija? Znači DORH se bavi ovog trenutka mojim slikanjem s učenicima po školama, idu po Međimurju čak hodočaste od učenika do učenika, pitaju ga što sam mu ja govorio, da li sam ga tjerao da se slika itd. Međutim za ovu veliku mućku koja će dovesti do bankrota, do kolapsa i katastrofe to DORH ne zanima. Znači DORH ne zanima da li su se krivotvorile poslovne knjige u Agrokoru, kako je moguće da u šest mjeseci se dug udvostruči tj. obveze po osnovi duga itd., što će reći da državne institucije prikrivaju kriminal koji se događa u Agrokoru, a one zapravo samo meću stvari pod tepih, a stvari se sakrit u suštini neće moći, sve će isplivati van. I ja pozivam ovom prilikom Ministarstvo financija da krene u nadzor nad gazdom odnosno nad Ivicom Todorićem. Hvala.
Klub zastupnika SDP-a također se javio za stanku. U njihovo ime govorit će zastupnik Stjepan Kovač.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, zastupnici. Tražio sam stanku u ime kluba SDP-a da upozorim na teže položaje radnika koji su se stečajem firme u kojoj su radili ostali bez posla. Evo Udruga Međimurski brend je ovdje gore danas na galeriji pa svi koji će nakon moje ove stanke željeti malo se više upoznati s tim problemom mogu dobiti ovakav letak, mogu popričati s ljudima. Udruga Međimurski brendovi zamolila me da vam pročitam njihovo pismo kako biste se pobliže upoznali s kakvim se problemima susreću radnici koji prilikom stečaja poduzeća u kojima su godinama radili ostaju bez posla. „Poštovani, Udruga Međimurski brendovi okuplja preko tisuću članova. Dugi niz godina žrtve smo pravno potpuno neefikasnog sustava za zaštitu radnika kao stečajnih vjerovnika. Štetu nam nanose nedomišljeni propisi koji omogućuju da neodgovorno postupanje uprava i nadzornih odbora trgovačkih društava, te pojedinaca u pravosudnom sustavu ostaje nekažnjeno. Nitko od tih aktera ne odgovara za štetu koju prouzroči prekasnim pokretanjem stečajnog postupka. Ne postoji ni interes efikasno provoditi kaznene postupke. Posljedično, stečajna masa nikad nije ni približno dostatna za isplatu vjerovnicima svim tražbina koje su im priznate. Kao stečajni vjerovnici teret smo poreznim obveznicima koji među ostalim moraju financirati djelovanje Agencije za zaštitu radničkih potraživanja, isplate agencije u pravilu su jedini prihod koji bivši radnici stečajnog dužnika dobiju u stečajnom postupku. Nakon otkaza ugovora o radu zbog pokretanja stečajnog postupka, radnici postaju i trajno ostaju socijalni problem. primjera rada, žene koje su u trenutku pokretanja stečaja u društvu MTČ sustava imale uvjeta za priznavanje prava na mirovinu, ostvarili su mirovine u visini od oko 1500 kuna za 30 godina radnog staža, što je nesporno, nedostatno za život pojedinaca, a još manje za dostojan život višečlane obitelji. Novo zaposlenje ne moguće je pronaći, poslodavci ucjenjuju isključivom ponudom rada na crno koji unatoč naporima inspektora rada i dalje ima zabrinjavajuće razmjere. O jalovosti kaznenopravne zaštite predlažemo da zatražite podatke Općinskog državnog odvjetništva u Čakovcu, posebno podatak o tome koliko su radničkih odnosno sindikalnih kaznenih prijava odbacili. Svrha tih prijava bila je pravodobno prekinuti gospodarski kriminal koji neupitno vodi trgovačka društva u stečaj i zaštititi sve vjerovnike. Međutim, uprave i nadzorni odbori ostali su nekažnjeni, a stečajni postupci poreknuti su tek kada su u stečajnom masi ostale samo mrvice s trpeze. Mirno i nekažnjeno su sve uništili, a neki su se od sudskog progona neometano dodatno osigurali bijegom u inozemstvo. Pravna neefikasnost na koju ukazujemo posljedica je loše države, vlasti odnosno sustava koji vlast trajno održava, umjesto da ga hitno i korjenito mijenja. Mi bivši radnici stečajnih dužnika u tim smo okolnostima potpuno nemoćni zaštiti svoja prava. Molim vas da odricanjem države od stečajnih tražbina ili na neki drugi način koji nalazite ogovarajućim ispravite propuste na koje ukazujemo, te da osigurate nama bivšim radnicima odgovarajuću isplatu stečajnih tražbina koje su nam priznate. U nedostatku tih sredstava i mogućnosti ponovnog legalnog zaposlenja, osuđeni smo biti dužnici koji ne mogu podmirivati osnovne životne troškove, štedjeti za starost, školovati djecu, pokrenuti vlastiti posao ili na drugi način pridonijeti kvaliteti života. Namijenjeno nam je isključivo preživljavanje i vrlo vjerojatno efikasna primjena propisa o osobnom stečaju za razliku od krajnje neefikasne primjene propisa o stečaju trgovačkih društava“. S poštovanjem, predsjednik udruge gospodin Antun Mikec koji je evo trenutno ovdje na galeriji, samo za primjer, da vam pročitam neke od tih firmi, MTČ tvornica rublja d.d. Čakovec, 425 radnika, tražbina bivših zaposlenika iznosi 19,8 milijuna kuna, do sada su dobili 7 milijuna, Međimurje Beton d.d. Čakovec 135 radnika tražbina bivših zaposlenika iznosi 5,8 milijuna a nisu dobili ništa, Međimurje Visokogradnja 973 radnika tražbina bivših zaposlenika 45,5 milijuna kuna, svi radnici su dobili samo po 4 tisuće kuna. Uvaženi kolege, je li u redu da radnici koji su uglavnom do zadnjeg dana vjerovali pričama o postojanju rješenja [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] koji su poduzeće u kojima su radili doživljavali kao svoja, jedini novac. Pozivam vas da svi zajedno [[Upadica predsjednik: Zastupnik Stjepan Kovač isteklo je vrijeme.]] pronaći rješenje za ovaj problem, zahvaljujem jer vjerujem da nam je to posao. Hvala.
Klub zastupnika HSLS, HDS, HDSSB također zatražio stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Goran Dodig.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Ja sam smatrao potrebnim i da u ime kluba govorim, izrečem par rečenica koliko mi dopušta vrijeme o jednom fenomenu koji je u Hrvatskoj prisutan a to je fenomen nepovjerenja prema Vladi, prema institucijama države i prema onome što se trenutačno događa na tom planu smatrajući da je to katastrofalno za društvo u cjelini. Tema svih tema danas je Agrokor i s pravom, s pravom jer Agrokor previše znači za ukupno gospodarstvo u Hrvatskoj. I sama najava Vlade da će se uključiti u tu priču postala je gotovo odijozno kod nekih ljudi da što se Vlada ima s time baviti. Ja smatram da je to iznimno odgovoran potez Vlade kako i na koji način će se s time baviti, to ćemo tek vidjeti ali da ona stoji po strani i pušta sve da se događa bez imalo odgovornosti za to, bilo bi nedopustivo. Dakle u trenutku kada je pokazala interes već sada je se napada. Ja ću vam samo reći to da je u najvećoj američkoj krizi od '29. do '33. kada je bio predsjednik Herbert Hoover koji je bio najpopularniji predsjednik Amerike da je nakon, koji je zagovarao isključivo tržište kao regulator svih odnosa u društvu, da je nakon svog mandata postao najnepopularniji državnik i američki predsjednik a bio je najpopularniji državnik i američki predsjednik a bio je najobrazovaniji on i njegova supruga da bi iza njega došao Roosevelt koji je uključio državu u rješavanje tih kriza i postao jedan od najpopularnijih. Dakle da Vlada i država se uključi u ovako velike probleme to im je naprosto posao. Sjećate se kada je Angela Merkel Hrvatskoj davala lekcije o tome kako trebamo se ponašati prema njihovim poduzećima, Telekomu, kada smo kupovali Airbusove, kako su Francuzi pritisak vršili na predsjednika Tuđmana itd., a mi smo pod utjecajem vijesti i ja mislim destruktivne politike koja je strašna. U tom kontekstu navesti ću samo jedan primjer do čega je to dovelo. Japan ima najveći vanjski dug oko 235% BDP-a, Hrvatska ima 84%. Međutim, međunarodne institucije Japanu daju puno bolje rejtinge jer kažu da oni mogu vraćati dug. Zašto? Japanci se zadužuju i kupuju japanske proizvode, zadužuju se u japanskim bankama. A ja ću vam navesti samo šta se događa, do čega je dovelo ovo nepovjerenje. Mi izdajemo obveznice, Hrvatska država i na londonskoj burzi kupuju ih Amerikanci, Danci, Nijemci, Englezi a Hrvatska ima štednju, Hrvatski građani imaju ogromnu štednju otprilike negdje 15-ak milijardi kuna kažu da tako i štede u stranim bankama. I što je sada zanimljivo? U tim bankama gdje štede hrvatski državljani kamata je 0,5%, u obveznicama je 3,75%, mogu dobiti. I mi više vjerujemo propalim Unicredit grupa u kojoj je jedna hrvatska banka, gdje hrvatski građani štede, je pred bankrotom. Mi više vjerujemo stranoj banci koja je pred bankrotom nego svojoj državi. To je nešto nedopustivo. I gospodo završiti ću samo s time da kada kupimo frižider u Gorenju nema ništa protiv tržišnog modela natjecanja ali moramo biti svjesni da smo u tom trenutku financirali hitnu pomoć i vatrogasce u Mariboru. Dakle važno je voditi računa o tome gdje kupujemo i kome vjerujemo i čiji smo mi Parlament. I treća stvar, ima jedna arapska basna koja govori o žirafi i škorpionu koji prelaze rijeku, moli škorpion žirafu da joj on dopusti, da dopusti da se popne na njenu grbu, da prođe rijeku, ona mu dopusti, gdje je bilo najdublje, škorpion je ubode i poginu oba, oba se potope i žirafa i škorpion. I pita njega žirafa pa zašto? Kaže takav sam. Nemojmo biti škorpioni gospodo. Hvala vam lijepa.
Klub zastupnika HDZ-a također se javio za stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što je i kolega Dodig već maloprije rekao stav kluba već je jutros i sabornici a i u hrvatskoj javnosti je itekako riječ o problemima oko Agrokora. Agrokor kao jedna od najvećih hrvatskih kompanija a svakako najveća privatna hrvatska kompanija ima značajan, veliki utjecaj na nacionalno gospodarstvo s jedne strane a s druge strane na financijski sustav u RH. Stoga je posve legitimno, opravdano, rekao bih i dužnost hrvatske Vlade da u ovom slučaju reagira i to kako? U skladu, upravo u skladu sa zakonom koji može omogućiti Vladi da reagira u ovim situacijama kada dolazi u pitanje funkcioniranje tako jednog velikog sustava koji nas oko sebe vezuje. Samo u Hrvatskoj oko 40000 zaposlenika sve zajedno možda i preko 150 tisuća građana Hrvatske koji su interesno povezani na Agrokor. Stoga je Vlada odlučila napraviti zakon kojega ćemo ja se nadam vrlo brzo moći raspraviti u Saboru i kako je to i sam premijer i predsjednik Vlade rekao taj zakon će biti u potpunosti u skladu sa Ustavom i njegova će svrha biti štititi nacionalno gospodarstvo i financijski sustav Republike Hrvatske. I to, već smo i čuli, to nije neka novost na europskom prostoru, pa i na prostoru EU. Sličnim su modelima, zakonima, intervencijama u zakonodavnom smislu reagirali i brojne europske države. Prema tome, cilj tog zakona i namjera je Vlade da očuva, stabilizira hrvatski nacionalni gospodarski sustav s jedne strane, a s druge strane vrlo važno stabilizira financijski sustav koji bi mogao biti poremećen ovakvim problemima koji su sada oko Agrokora. I ono što je vrlo važno za reći nije cilj Hrvatske niti braniti, niti štititi Ivicu Todorića, odnosno obitelj Todorić, niti je cilj državi preuzeti njegove obveze, niti će taj zakon prebaciti dio tih obveza na teret poreznih obveznika. Dapače, cilj je da se kroz vjerovnike, kreditore, dobavljače zajedno sa vlasnikom i menadžmentom tvrtke pronađe načina kako bi se moglo nadići ovu situaciju. Dakle, s time ću ovaj dio završiti. Rekao bih da je cilj štititi i gospodarski sustav Hrvatske, a u provom redu jasno i zaštititi radna mjesta. Ono što je također posebno istaknuti to je izjava prvog potpredsjednika ruske državne banke gospodina Solovjeva koji je, pa tako prenose mediji, izjavio kako je bilo lažiranja u financijskim rezultatima Agrokora. I jasno da je to vrlo ozbiljna optužba i da bi se o toj optužbi trebalo i očitovati uprava, odnosno menadžment, odnosno vlasnik tvrtke kako bimo čuli i što oni o tome imaju reći. No, ono što je ovdje posebno bitno s obzirom da su tvrtke iz koncerna Agrokor izlistane na Zagrebačkoj burzi to onda za sobom podrazumijeva da takve tvrtke moraju provoditi vrlo ozbiljne, stručne, sustavne kontrole, nadzor i reviziju. I s obzirom da te tvrtke koje su kao jedne od najjačih, najpoznatijih tvrtki u Hrvatskoj kao što sam rekao koje su izlistane na Zagrebačkoj burzi posve sigurno da njihovu reviziju provode renomirane Agencije za reviziju pa bi bilo dobro i bilo bi poželjno čuti što i te renomirane agencije imaju reći o ovako jednoj ozbiljnoj izjavi koju je dao potpredsjednik ruske državne banke. U tom smislu čuli smo već jutros i optužbe na račun ministra financija. Ja samo mogu reći ono što je i on rekao, a to je da dok je radio u Agrokoru da u njegovoj zoni odgovornosti nisu bile financije Agrokora. Prema tome, ja bih tu stao i stavio bih točku što se tiče izjava ministra financija i optužbi koje idu na njegov račun. Dakle da zaključim. Potpuno je legitimno očekivati da Vlada napravi zakon koji će stvoriti zakonodavni i institucionalni okvir kako bi se omogućilo rješavanje problema u tvrtci Agrokor. Ne samo u tvrtci Agrokor, nego u svim sistemskim tvrtkama koje imaju značajan utjecaj i značajno participiraju u nacionalnom gospodarstvu i financijskom sustavu republike, države. Dapače, bilo bi neodgovorno kada Vlada sa zakonom ne bi pokušala reagirati [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] i napraviti sve da se očuva cijeli hrvatski financijski sustav. Hvala.
Hvala. Zastupnik Bauk.
Gospodine predsjedniče, znam da nije uobičajeno i truditi ćemo se da bude jako, jako velika iznimka, klub SDP-a moli stanku od 10 minuta da bi progovorili o problemu neisplate plaća.
Ne isplate plaća? Određujem stanku. Ima li drugih zainteresiranih za stanku? Nema. Određujem stanku od 10 minuta. STANKA U 10,55 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,55 SATI]] Nastavljamo sa radom. Klub zastupnika SDP-a bio je zatražio stanku. Zastupnik Mirando Mrsić obrazložit će razloge.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Danas dok se Vlada bavi Agrokorom i lex Agrokorom zaboravila je na radnike u Hrvatskoj, zaboravila je na radnike Borova. Napominjem da je Borovo tvrtka koja je prije godinu dana proslavila 85 godina postojanja, tvrtka koja u toj županiji je jedna od najvećih koja zapošljava najveći broj radnika. To je tvrtka koja je važna za gospodarstvo Vukovarsko-srijemske županije na kojoj vlasti je HDZ od samih početaka, koji je očito sustavno uništavao Borovo. Jer kako se moglo desiti da Borovo koje je nakon mirne reintegracije se pokrenulo je dospjelo u teškoće, pa je 2012. godine došlo u dubiozu od preko 180 milijuna kuna. Očito da HDZ u toj županiji ne želi ili neće da ta tvrtka stane na svoje noge. No, promjenom vlasti 2012., promjenom menadžmenta u toj tvrtci napominjem da je prijašnji direktor Borova imate i jedan članak u novinama je gradio brod za sebe u Borovu dok su radnici gladovali i nisu imali ništa za plaće. Krenula je predstečajna nagodba, Borovo je u 2013. završilo sa minusom od 47 milijuna kuna. 2014. 5 milijuna, a 2015. je poslovalo sa pozitivnom nulom. Bilo je problema u isplati plaća. Tadašnja Vlada je znala na koji način reagirati i omogućiti da radnici dobiju ono što su zaradili. Jer moramo priznati to su male plaće. To su plaće na razini minimalca i radnici su dobivali plaće. Što se desilo u 2016.? Što se dešava sada u 2017. da ponovno Borovo ostaje bez sredstava, da ponovno radnici u Borovu ne mogu dobiti ni taj minimalac? Krivac je očito HDZ koji je danas na vlasti koji očito ne zna što bi sa Borovom, jer Borovo je mali. 700 radnika ali 700 radnika o kojem ovise sudbine mnogih obitelji i taj minimalac koji primaju je ono što ti ljudi zarade i to je prihod u pojedinim obiteljima, jedini prihod koji imaju. Vlada zaboravlja na Borovo ili možda želi namjerno otežati situaciju, jer joj se ne sviđa menadžment Borova koji je izvukao Borovo iz gliba duga i omogućio da Borovo krene naprijed. Naša predsjednica države reklamira startasice, reklamiraju se dakle borosana se vraća natrag. To je sve ono što mi znamo za te proizvode Borova i Borovo ima perspektivu, ima perspektivu da na tržištu u Hrvatskoj zaradi, da izvozi i da ti ljudi dobiju i veću plaću od minimalne plaće. Ali evo, mjesec i pol dana radnici u Borovu nisu dobili plaću. I jučer na zboru radnika direktor kaže ja tu ne mogu ništa, jer Vlada ne želi stati iza Borova. Napominjem da je Borovo u sto postotnom vlasništvu države. Kako će oni radnici koji putuju svaki dan dolaze platiti i autobusnu kartu kada nemaju. Oni financiraju državu, jer država je stopostotni vlasnik. Pa ljudi gdje vam je srce? Borovo je ponos Hrvatske i Borovo treba opstati. Gospodo u županiji, gospodo u Vladi nemojte se baviti samo Agrokorom bavite se i radnicima, bavite se i Borovom pa donesite i lex Borovo ako donosimo lex Agrokor jer to su ti radnici zaslužili. Nije dobro da država koja je stopostotni vlasnik Borova ne isplaćuje plaće. To su minimalne plaće, a to je sramota Vlade gospodina Plenkovića, župana Galića i [[Upadica predsjednik: Vrijeme. Hvala.]] gradonačelnika Penave. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nastavljamo sa radom. Ono što ćemo danas raspravljati su: Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. BR. 113., Prijedlog odluke o izboru zamjenika pučke pravobraniteljice i Prijedlog zakona o minimalnoj plaći, prvo čitanje, predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Prva točka je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 113., Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se i ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Državni tajnik u Ministarstvu mora i prometa, infrastrukture gospodin Tomislav Mihotić. Izvolite.
Cijenjeni predsjedniče Sabora, saborski zastupnici u Nairobiju se od 14. do 18. svibnja 2007. pod okriljem Međunarodne pomorske organizacije održala međunarodna konferencija o uklanjanju podrtina rezultirajući donošenjem Međunarodne konvencije o uklanjanju podrtina iz 2007. godine. Konvencija je stupila na snagu 14. travnja 2015. Budući da je konvencija stupila na snagu i RH pristupa pritvrđivanju ovog međunarodnog ugovora kako bi njegove odredbe postale dijelom unutarnjeg pravnog poretka RH. Konvencija naime predstavlja međunarodni instrument kojim se propisuju unificirana pravila o lociranju, označavanju i otklanjanju podrtina koje mogu predstavljati iznimnu opasnost za sigurnost plovidbe i morski okoliš i čija sanacija često iziskuje veliki financijski trošak. Radi pokrića takvih troškova konvencija predviđa obvezno osiguranje ili drugo financijsko jamstvo, kao što je garancija banke ili druge relevantne institucije za sve upisane vlasnike plovila bruto tonaže 300 i više. Obzirom da su države stranke u skladu s ovom konvencijom ovlaštene izdavati svjedodžbe o postojanju takvog osiguranja. I hrvatska bi nadležna tijela po stupanju na snagu konvencije za RH mogla izdavati takve svjedodžbe. RH je već ranije preuzela neke temeljne odrednice ove konvencije. Naime, odredbama glave 6 Pomorskog zakonika uređena su pitanja vađenja i uklanjanja podrtina i potonulih stvari, te su propisana pravila koja se primjenjuju na podrtine koje se nalaze u teritorijalnom moru, unutarnjim morskim vodama zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu ili u epikontinentalnom pojasu RH. Navedene odredbe Pomorskog zakonika velikim dijelom su već kako je prethodno rečeno usklađene s konvencijom. Ovim se zakonom stoga konvencija potvrđuje s ciljem da ista postane dijelom unutarnjeg pravnog poretka RH kako bi između ostalog i hrvatska nadležna tijela mogla izdavati svjedodžbe o postojanju osiguranja u skladu s konvencijom, što je važno za poslovanje hrvatskih brodara u međunarodnoj plovidbi. Ujedno ovim zakonom se proširuje primjena konvencije i izvan konvencijskom područja i to na teritorijalno more i unutrašnje morske vode RH, a o čemu će RH prilikom polaganja svoje isprave o postupku priopćiti izjavu vezano uz članak 3. stavak 2. konvencije. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Prvi klub koji se javio za sudjelovanje u raspravi je Klub zastupnika HDZ-a je sljedeći klub koji je javio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će Prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine. Kao što je i državni tajnik u svom uvodnom obraćanju i rekao, svrha i zadaća ovog zakona je osigurati brzo i učinkovito uklanjanje podrtina smještenih izvan vanjskih granica teritorijalnog mora uz mogućnost proširenja primjene u skladu s konvencijom i na državno područje stranaka koje područje uključuje teritorijalno more. Dakle, ovim zakonom odnosno samom konvencijom, omogućuje se proširenje jurisdikcije RH na definiranje, lociranje pa i uklanjanje podrtina koje se nalaze izvan granica teritorijalnog mora RH na gospodarski pojas odnosno u slučaju RH na zaštićeno ekološki-ribolovni pojas. Dobro je da je osim prostora, osim područja primjene koje se odnosi na zaštićeni ekološki ribolovni pojas člankom 3. ovog zakona prilikom polaganja izjave o prihvaćanju ove konvencije koju će RH uputiti glavnom tajniku Međunarodne pomorske organizacije i činjenica da ćemo s posebnom izjavom definirati kako Hrvatska proširuje područje primjene, dakle ne samo na ZEP što predviđa sama međunarodna konvencija, već da će se taj prostor i područje primjene odnositi na hrvatsko teritorijalno more što je jako dobro. Svakako da je potrebno napomenuti i naglasiti da će se temeljem Pomorskog zakonika, a što nije obuhvaćeno ovom konvencijom to područje primjene odnositi i na unutarnje morske vode što je itekako značajno jer je prostor između hrvatskih otoka, dakle obale i hrvatskih otoka predstavlja unutarnje morske vode, a ne teritorijalno more. A upravo su to područja prostori plovidbe gdje u pravilu i dolazi do ovakvih havarija sa brodovima, pa je onda dobro da se zbog sigurnosti morskog okoliša, sigurnosti zaštite Jadrana prvenstveno kažem unutarnjih morskih voda, a to je prostor između otoka i … posebno uz obalu može i na ovaj način štititi RH odnosno štititi i očuvati morski okoliš. Svakako da se ovom konvencijom također omogućuje i zaštita brodarima. Naime, već je nekoliko puta pokazano da polica osiguranja koju imaju brodari, redovna polica osiguranja kada dođe do havarije, kada dolazi do potonuća broda nasukavanja broda nije dostatna kako bi pokrila sve one troškove koje nastaju brodaru koji mora ukloniti takvu podrtinu, takav brod koji je nasukan i onda nastaju problemi i za obalnu državu koja želi i hoće ukloniti takvu jednu podrtinu, a s druge strane zbog toga što financijska situacija odnosno polica osiguranja nije dostatna da bi mogla pokriti sve troškove, nastaju problemi u uklanjanju takvih podrtina. Upravo ovom konvencijom se sada stvara obveza i brodarima da mogu kroz svoju policu osiguranja uvrstiti i podrazumijevati i uklanjanje podrtina. Ta obveza nastaje za sve brodove preko 300 tona nosivosti, tako da će jasno obuhvatiti i vrlo veliki broj brodova koji plove pod hrvatskom zastavom. Ono što je također dobro spomenuti jer postavlja se pitanje troškova, hoće li provedbe ove konvencije stvarati dodatne troškove u prvom redu hrvatskim brodarima. Iz naših razgovora sa hrvatskim brodarima, već sada njihove police osiguranja su takove da omogućuju pokrivanje i ove nove obveze tako da to neće dodatno opteretiti financijsko poslovanje brodara, a jasno da je to jedan od najvažnijih segmenata je financijsko poslovanje samih brodara. Premda je danas sigurnost plovidbe s obzirom na sofisticiranost i opreme, navigacijske opreme su vrlo rijetke, ipak u ovom trenutku prema podacima Međunarodne pomorske organizacije govori se da će ovom Konvencijom biti obuhvaćeno oko 13 tisuća podrtina diljem svjetskih mora tako da to dovoljno govori o potencijalnim ekološkim problemima koji mogu nastati u slučaju da se dio goriva, pomorskog goriva, dio tereta iz tih brodova izlije u jedno od mora u kojima se nalaze takvi brodovi. Ono što je vrlo važno to je da ova Konvencija podrazumijeva da se i označe sve one podrtine koje se nalaze na prostoru i području primjene ove konvencije tako da očekujemo jasno da će i hrvatska pomorska administracija na isti način reagirati iako je već sada u brojnim pomorskim kartama su označene podrtine koje mogu dovesti do ugrožavanja sigurnosti plovidbe tako da sada, jer se na ovaj način i stvara taj zakonodavni okvir kako bi se i taj dio moga riješiti. Dakle sve u svemu, mi u klubu HDZ-a podržavamo donošenje ove Konvencije odnosno usvajanje i ratifikaciju ove Konvencije koja će jasno omogućiti daljnju zaštitu Jadranskog mora, koja će dakle štititi morski okoliš a s druge strane će obvezati sve brodare kako naše nacionalne brodare tako i sve druge brodare da imaju sa sobom odgovarajući dokument koji će omogućiti osiguravanje svih onih troškova potrebnih za uklanjanje takvih podrtina. Također je potrebno da se Hrvatska pomorska administracija i pripremi za izdavanje svih onih svjedodžbi koji će našim brodarima jasno jamčiti da su ispunjene obveze koje proizlaze iz ove Konvencije tako da jasno bude moguće, jasno poslovati na svjetskom brodarsko tržištu. U tom smislu će Klub HDZ-a iz svih ovih razloga podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Klub zastupnika HNS, HSU također se javio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govoriti će zastupnica Božica Makar.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče sabora, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolege i kolege. Pa danas govorimo o potpisivanju Konvencije iz Nairobija o podrtinama. Podrtine, ukoliko se ne uklone predstavljaju veliku opasnost, postavljaju opasnost za plovidbu ali naravno i za okoliš, prvenstveno morski. Kada se radi o teritorijalnim vodama svaka obalna država na čijem se području, odnosno u čijim se vodama podrtina nalazi pokušavala je što prije i na siguran način da ukloni te podrtine. Međutim, one su predstavljale veoma visoke troškove i uvijek se javljao problem tko će snositi te troškove. Polica osiguranja koju su imali brodari često nije bila dovoljna a ponekada se dešavalo i da se ne zna ili se jako dugo ne može utvrditi o čijoj se podrtini, odnosno kojeg vlasnika radi i pod čijom zastavom je to plovilo jer znamo kakve su situacije sve se događale. Države su imale različite zakone i prema tim zakonima su se onda vodile i nije bilo i jednog unificiranog, jedinstvenog pravila usklađenosti o lociranju, označavanju i uklanjanju podrtina. I upravo zato se razgovaralo dosta o tome i na tragu toga 2015. stupila je na snagu ta Konvencija o uklanjanju podrtina gdje se sada predlaže da ju i mi potpišemo i primijenimo kod nas. Što je još veoma važno u tome, danom potpisa, odnosno nakon donošenja ovoga zakona da će i RH moći izdavati svjedodžbe o postojanju osiguranja. Naime, svi brodari, odnosno vlasnici brodova moraju čija je težina iznad 300 tona bruto, tonaže, osigurati na neki način kompletno i taj dio rizika od uklanja podrtina. Da li će to biti polica osiguranja samo ili neko drugo jamstvo izdano od neke banke ili druge kreditne institucije, bitno je da ono u potpunosti pokriva i ovaj rizik. Mi u klubu HNS-a i HSU-a podržati ćemo naravno ovaj dio jer on sigurno doprinosi tome da se te podrtine mogu što lakše, što brže ukloniti naročito iz tog razloga jer više neće biti toliko bitno koja država ima novaca, odnosno koji brodar i kakvo osiguranje ima i da li se to pokriva. Koliko je važna nam zaštita okoliša znamo svi. I neki put upravo zbog toga jer nije bilo dovoljno sredstava, nije se išlo u rješavanje tih problema. Tu je u ovom zakonu točno izdefinirano i sve navedeno, odnosno prevedeno s engleskog po člancima što to znači, stvarno detaljno je razrađeno inače i u našem smo imali Pomorskom zakonu i do sada neke dijelove već uvažene iz tog dijela. I evo sada imamo još u članku 3. Područje i primjene gdje se Konvencija primjenjuje na podrtine koje se nalaze na konvencijskom području, dakle proširuje se da država stranka primjenjuje Konvenciju i na području koje se nalazi na njezinom državnom području uključujući teritorijalno more. uključujući i teritorijalno more. Dakle, smatramo da je ovaj dobar zakon, odnosno da ova Međunarodna konvencija iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine je ono što treba primijeniti i u hrvatskom zakonodavstvu. Hvala lijepa.
Klub zastupnika SDP-a je povukao sudjelovanje u raspravi. Slijede pojedinačno sudjelovanje u raspravi za koji se prvi javio zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Pa mislim da svi zajedno trebamo prihvatiti ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju ove Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina. Mislim da i konvencija i zakon koji je potvrđuje zaista ima važnost za svaku državu koja sebe naziva pomorskom državu, a biti pomorska država znači da smo sposobni graditi svoje brodove, da imamo za to potrebnu infrastrukturu, da imamo potrebnu infrastrukturu da se možemo brinuti o izgrađenim brodovima znači brodogradilišta, prostore na kojima ih možemo održavati, da imamo svoje brodare koji su u svojoj floti naravno imaju određeni broj brodova. I svakako da imamo škole koje školuju mornare, koje školuju kapetane, pomorce i svakako ono što je važno da bi bili pomorska država jest i bogata tradicija, povijest koju Hrvatska zasigurno kao država, pomorska država, prava pomorska država ima. Mislim da su uvijek svi zadovoljni kada sustav pomorskog prometa funkcionira i kada se izbjegava ono što je možda najvažnije, a što nitko ne želi, a to su pomorske havarije, brodolomi, sve ono što se može desiti u pomorskom prometu, prijevozu i što može izazvati na žalost i ljudske nesreće. I naravno ne samo nesreće, nego i brojne žrtve. Iako je taj sustav pomorskog prometa u svijetu podosta normiran svjesni smo da postoje države koje nemaju takvu normiranost pomorskog prometa. Republika Hrvatska zasigurno ima svoj krovni Ustav – Pomorski zakonik, ali i mnoge podzakonske akte, ali i brojne zakone koji uređuju sustav pomorskog prometa. Upravo u državama koje nemaju to dolazi do brojnih nezgoda i nesreća. Na žalost kažem i sa brojnim žrtvama. Svježa su pamćenja na 2014. godinu, na južnu Koreju. Jedan trajekt koji je prevozio 470 putnika mahom srednjoškolaca koji se prevrnuo na jednom turističkom putovanju gdje poginulo recimo 304 osobe. Ovih dana svjedočimo upravo o izvlačenju tog trajekta iz voda. Sjetimo se samo Costa Concordie koja se nasukala tu blizu u susjednoj državi, brodolom od 13.1.2012. godine na kojem su poginule 32 osobe, a na kojem je u tom trenutku havarije bilo 3229 putnika i 1023 člana posade. Izvlačenje iste iz mora je bilo jedno od najzahtjevnijih pomorskih operacija u povijesti. Svakako da svi pamtimo i znamo onu najzvučniju pomorsku havariju broda Titanic o kojem su snimljeni brojni filmovi na kojem su stradali tisuće ljudi. Mi u Jadranskom moru na koji se odnosi i ova konvencija također pamtimo neke havarije i tragedije trgovačkih brodova. Na svu sreću, na zadovoljstvo svih naš brodar Jadrolinija, državni brodar svoje povijesti bilježi to da nije imao nikada ni jednu jedinu žrtvu i to je nešto s čime se svaki brodar može podičiti, pa tako i Jadrolinija. Pamtimo 1999. godinu i brod Borak koji je potonuo blizu Obunjana. Prevozio je tada cement, na žalost i dvije osobe su tada poginule. Tu su i slučajevi, zvučni slučajevi kao što je slučaj broda Brigita Montanari iz 1984. koji je prevozio opasne terete. Pamtimo mi i kažem u državi u našem unutarnjem dijelu, unutarnjem moru brojne havarije kao što su brodovi Marko Polo Seline, ali i nedavni slučaj koji se dogodio recimo na otoku Čiovu koji je dosta interesirao hrvatsku javnost. To su bili nasukana tri broda koja su bila privezana u Kaštelima. Nakon velike bure odvezali su se i sva su nasukana na obalama Čiova tri broda Vranjic, Krka i Orebić. Njihovo izvlačenje i sav posao je trajao zaista dosta dugo. Ova konvencija upravo pomaže u takvim situacijama i jasno navodi opasnosti koje prijete od podrtina i za plovidbu, ali i za morski okoliš. Mislim da je zbog toga potrebno i usvojiti, jer nam nudi ujednačena pravila i postupke za uklanjanje i ono što je važno i plaćanje samih troškova koji su često razlog zbog čega podrtine ostaju na mjestima havarije. Ova konvencija podrtinu definira kao posljedicu pomorske nesreće. To znači potonuli brod ili dio broda ili samo jedan predmet sa tog broda i brod za koji očito da će se skoro ili potonuti ili će se nasukati. Mi u Hrvatskoj imamo podosta onih ili takvih brodova koji bi mogli ući u ovu definiciju i od kojih je moguće u budućnosti očekivati da će se desiti nešto od navedenog. Postoje povezani interesi o kojima govori ova konvencija, a navodi ih prije svega u pomorskim aktivnostima države. Te podrtine često znaju biti iskorištene u dijelu turizma kao određene turističke atrakcije. Postoje interesi u odobalnoj i podvodnoj infrastrukturi. Prije svega se interes odnosi i na zdravlje stanovništva, ali i zaštitu okoliša gdje opet navodim primjer sa Čiova gdje je bilo važno maknuti te brodove ne bi li je znači stvorili uvjeti da ljudi mogu tamo normalno funkcionirati. Ona u svom sadržaju određuje područje primjene, o tome je nešto govorio kolega Bačić i više znači državno područje uključujući teritorijalno more, a vrlo važna su nam unutarnje more o kojem sam naveo nekoliko primjera koji su se upravo desili na području plovidbe između hrvatskih otoka kojih imamo zaista u velikom broju. Ova konvencija definira izuzeća, prijavljivanje samih podrtina, njihovo lociranje i označavanje svakako i odgovornost vlasnika, a svakako i ono što je najvažnije osiguranje i jamstvo za brodove koji su teži ili su iznad 300 bt. Mislim da je to nešto što zaista moramo prihvatiti kao i ovu odredbu koja govori o zastari, a to je da se pravo na naknadu troškova može tražiti u roku od tri godine od prijave same ili utvrđivanja opasnosti. Mislim da ova konvencija nam pomaže kao pomorskoj državi i očekujem da je prihvatimo u ovom Domu jer imamo zaista primjera koji danas postoje i koji će se dešavati u budućnosti, a koji će onda moguće olakšati i našim brodarima, ali i državi da mogu spremno i kvalitetno reagirati u području koji definira upravo ovaj zakon. Hvala lijepo.
Za repliku se javio zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Borić, s pravom ste spomenuli i pohvalili rekao bih nacionalnog brodara koji Jadroliniju koja uglavnom plovi u nacionalnoj plovidbi duž hrvatske obale koja je jedna od najrazvedenijih obala i usprkos činjenici da dnevno brodovi Jadrolinije imaju preko tisuću i pol, dvije tisuće operacija priveza i odveza što bi mi rekli manovara, nije do sada u povijesti Jadrolinije koja je veća i duža od 60 godina bilo takvih jednih havarija koje bi prouzročile smrt njenih putnika ili članova posade, to svakako treba pohvaliti. Spomenuli ste i ovaj dio koji se odnosi na brojne havarije, pomorske nesreće koje su se dogodile u Jadranskom moru i činjenica je da bi trebalo, to sam nešto i uvodno rekao u ime kluba, trebalo bi izraditi jednu listu katalog, svih tih podrtina koje s jedne strane su opasnost za sigurnost plovidbe, a s druge strane su potencijalna opasnost za zaštitu okoliša. Vjerojatno na tome i ministarstvo radi, ali mislim da bi osim evidencije koja je najvećim dijelom već i napravljena u pomorskim kartama i u službenim evidencijama ministarstava odnosno lučkih kapetanija da bi bilo dobro da se napravi svojevrstan akcijski plan u kojemu bi se na određeno vrijeme mogle bar one podrtine koje doista su u ekološkom smislu neprihvatljive jer one koje su opasnost za sigurnost plovidbe su uglavnom i uklonjene, ali one koje predstavljaju opasnost za očuvanje bio raznovrsnosti Jadranskog mora da bi trebalo te iste podrtine čim prije ukloniti. Ja znam da to financijski košta, to su značajni izdaci, ali to je jedan od načina kako dodatno zaštititi i učiniti kvalitetnijim okoliš Jadranskog mora. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, slažem se, iako kažem ova konvencija u jednom dijelu predviđa da je upravo područje na koje se primjenjuje i koje govori o podrtinama možda i turistički vrlo lako valorizirati tj. iskoristiti. I mislim da i Ministarstvo mora zajedno i sa Ministarstvom turizma mogu napraviti jedan takav katalog da mi zaista znamo što se u području našeg mora događalo i što još možemo ponuditi onima koje želimo da dolaze u našu državu, a to su svakako turisti, pri tom vodeći brigu o onome što je najvažnije, o zaštiti okoliša, zdravlju ljudi i onome što ova konvencija rješava, a to svakako i prihvatljivi troškovi i za brodare, ali i za sve one koji se bave pomorskim prometom. Hvala.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi također se javio zastupnik Goran Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kada govorimo o Međunarodnoj konvenciji iz Nairobija o uklanjanju podrtina moram istaknuti da je ono šta je bitno za RH da takve konvencije prihvati zbog izloženosti i rizika koje naša obala ima za određene potencijalne i ekološke probleme. Mi smo vidjeli u nekoliko navrata situacije gdje se mjesecima pa čak i više mjeseci dešavalo da se određene podrtine se ne miču, one postaju i postanu turistička atrakcija u neko vrijeme i možda su interesantne mjesec, dva dana, ali naravno da dugoročno to treba znati moći sanirati, pogotovo ako se radi možda i o nekoj havariji gdje se potencijalno valja iza toga i ekološka katastrofa. Sa te strane pitanje je zašto se u biti deset godina od ove Međunarodne konvencije iz Nairobija dolazi do prijedloga zakona? Bilo bi dobro da smo možda i ranije reagirali, ali bitno je reći da Hrvatska sa svojom obalom, otocima i razvijenom flotom da li turističkih brodova ili trgovačkih odnosno brodova koji prevoze određene robe po cijelom svijetu, mora imati ovakav dokument razrađen na najvišem mogućem standardu. I definitivno kao zastupnik i kao predsjednik Odbora za zaštitu okoliša ga podržavam i podržat ću ga naravno prilikom donošenja. Hvala lijepo.
Za završnu riječ u ovoj raspravi prijavio se također Klub zastupnika SDP-a u njihovo ime govorit će zastupnik Siniša Hajdaš Dončić.
Potpredsjedniče Sabora. Dobar dan svima! SDP će naravno podržati Zakon o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine. Iz, reći ću nekoliko razloga. Dakle osim što je Konvencija sam instrument kojim se propisuju unificirana pravila o lociranju ali i uklanjanju podrtina koje mogu predstavljati iznimnu opasnost za sigurnost plovidbe a i za zaštitu okoliša, tj. morski okoliš i gdje sanacija zapravo traži ili iziskuje veliki financijski trošak. E upravo kroz svjedodžbe, upravo kroz ratifikaciju Konvencije, zastave zemalja, dakle koje viju brodovi obvezne su imati osigurane i reosigurane brodove. Dakle nama se isto prije 2, 3 godine dogodio jedan sličan sustav, evo tu je gospodin Lukša, sjedi desno od državnog tajnika i vrlo je veliki problem dakle iskordinirati osiguravajuća društva iz Holandije najčešće, osobito ako postoje 1. i 2. hipoteke o poslovnih banaka na brodovima i onda nam se događa ono što se događalo u RH na Čiovu. Dakle da je prošlo 6, 7 mjeseci da ste vi mogli zapravo zakonski, legalno, podrtine koje su … [[Govornik se ne razumije.]] u jednom trenutku čak postale i turističke atrakcije ili atraktivnosti jer su turisti naravno ih koristili za skakanje u more pa su se čak i mještani u jednom trenutku požalili da će im jedan dio turističke sezone propasti jer su postali onako reći ću regionalno prepoznatljivi. Ali naravno da to nije riješilo problem. Problem je riješilo to što je na našu sreću u tom trenutku dakle postojao, dakle plovidba čiji su se brodovi nasukali, znači da je imala osiguranje i reosiguranje i da je upravo u toj borbi dakle koja će se dalje nastavljati bila vrlo važna i dominantna uloga Ministarstva pomorstva sa ministarstvom mora koje zapravo onda koordinira utjecaj sa osiguravateljima i reosiguravateljima. A ovdje bih samo htio za kraj možda istaknuti još jednu važniju temu gdje ne znam kako ćemo naći svi zajedno odgovor na to a to vam je zapravo problem malih podrtina u malim lučicama dakle gdje ne postoji nažalost do sada nikakav financijski instrument da se one otklone. Dakle i nažalost i najčešće padaju pod teret lokalne uprave i samouprave osobito u maritimnom dijelu koji baš nema previše sredstava za uklanjanje tih brodova. Dakle to je možda jedan novi izazov za ministarstvo ili novi-stari izazov za ministarstvo kako riješiti problem manjih brodova koji zapravo ostaju potopljeni u jadranskim lukama. Evo zaključno, dakle Klub zastupnika SDP-a podržati će ratifikaciju Konvencije iz 2007. godine. Hvala lijepa.
U ime predlagatelja državni tajnik Tomislav Mihotić također će dati završnu riječ.
Zahvaljujem. Konvencija inače kroz Pomorski zakonik 2013. je implementirana u pravni sustav RH. Prema tome odonda se počelo po njoj postupati a sama je stupila na snagu 14.4.2015. Mogu reći neke rezultate i neke aktivnosti koje su od 2013. do 2017. provele lučke kapetanije. One su locirale ukupno 41 podrtinu od kojih j 6 u potpunosti napušteno od strane vlasnika. Uspješno su provele i nadzirale provedbu aktivnosti uklanjanja 5 podrtina dok je na 3 podrtine izvršena sanacija radi sprečavanja onečišćenja mora. Trenutno su u postupku mjera nadzora uklanjanja ili uklanjaju 10 podrtina. Od ovih 3 koje su lutale Kaštelanskim zaljevom 2 su završile u Park šumi Marjan tako da su postale posebna opasnost a moji prethodnici su iznijeli na kakav način su riješene i sanirane. Eto, samo toliko, hvala.
Zastupnik Branko Bačić javio se za repliku.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, ja sam i uvodno rekao a vi ste sada to i potvrdili da je pomorskim zakonikom kao područje primjene ove Konvencije već definirano unutarnje morske vode. To sam naglasio iz razloga što to nisam rekao uvodno a vrlo je važno za istaknuti. Naime prema podacima Europske agencije za sigurnost plovidbe utvrđeno je promatranjem i analizom u posljednje 3 godine da je 3 puta više pomorskih nesreća bilo u unutarnjim morskim vodama nego na otvorenom moru a što ova Konvencija propisuje nego čak i u teritorijalnom moru. Dakle negdje oko tisuću i stotinjak, što nije malo, jako puno je pomorskih nesreća koje se događaju na otvorenom moru, negdje toliko isto je otprilike i oko tisuću i sto u teritorijalnom moru. Ali ono što je za spomenuti to je da unutarnjim morskim vodama koje su najbliže obali, gdje su takva onečišćenja najviše ugrožavaju i obalu a i pomorski okoliš 3030. Dakle u 3 godine se najviše takvih pomorskih havarija, nesreća dogodilo u unutarnjim morskim vodama. Pa je stoga vrlo važno da Pomorski zakonik u tom dijelu bude propisivao postupanje prema brodarima čiji brodovi dožive havariju upravo u tim prostorima, na tim morskim prostorima. Hvala.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 113. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je završena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine. Molim vas glasujmo. Glasovanje je završeno. 112 glasova za, jedan suzdržan i nitko protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Nastavljamo sa radom. Sljedeća točka je - Prijedlog odluke o izboru zamjenika pučke pravobraniteljice Predlagatelj je pučka pravobraniteljica na temelju članka 12. Zakona o pučkom pravobranitelju. Materijal je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Lora Vidović, pučka pravobraniteljica. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Javni poziv za izbor jednog zamjenika pučke pravobraniteljice objavljen je u Narodnim novinama broj 7/17 od 25. siječnja 2017. Postupak je proveden u skladu sa Zakonom o pučkom pravobranitelju kojim je propisano da pučki pravobranitelj predlaže Hrvatskom saboru kandidate za zamjenike pučkog pravobranitelja u roku od 30 dana od isteka roka za prijavu na javni poziv. Na taj javni poziv javilo se devet kandidata, a nakon provedenog postupka ja predlažem Hrvatskom saboru da za zamjenicu pučke pravobraniteljice izabere Maju Kević. Gospođa Kević je diplomirana pravnica koja ispunjava sve uvjete propisane Zakonom o pučkom pravobranitelju. Ona je zaista visoko motivirana i pokazuje izražen senzibilitet za područje ljudskih prava i ja sam sigurna da će ona biti veliko pojačanje u radu ureda. Hvala lijepo.
Žele li izvještaji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Za raspravu se prvi javio Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, budući da njih nema, gube pravo. Sljedeći klub zastupnika koji se javio za raspravu je Klub zastupnika HDZ-a, u njihovo ime govorit će zastupnica Irena Petrijevčanin-Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Nadležni odbor podržao je izbor zamjenice Ureda pravobraniteljice tako da će to podržati i klub HDZ-a. Znamo da Ured pučke pravobraniteljice djeluje u okviru svojih nadležnosti koje su propisane Ustavom, Zakonom o pučkom pravobranitelju, Zakonom o suzbijanju diskriminacije, Zakonom o nacionalnom preventivnom mehanizmu. U zadnje vrijeme bilo je određenih pritužbi na rad ureda, međutim to sada nije tema, samo spominjem. U tom smislu bi htjela reći da što se tiče generalno rada kao za svaki ured tako i za Ured pučke pravobraniteljice legitimno je preispitivati djelotvornost sustava, ali vidimo da je ovo imenovanje potpuno transparentno i u skladu s procedurom. Jedno od važnih pitanja je kada govorimo o pravobraniteljstvu je koliko ta tijela, a znamo da imamo četiri ureda pravobranitelja u Hrvatskoj i tri vladina ureda odgovorna za ljudska prava, a ljudskim pravima se i antidiskriminacijom bavi i Ured pučke pravobraniteljice, dakle legitimno je postaviti pitanje, koliko ta tijela međusobno surađuju? Ono što je ovdje još bitno reći budući da je tema pravobraniteljstvo je da na razini EU postoji tendencija združivanja tijela koja se bave ljudskim pravima i antidiskriminacijom, međutim ne postoji obveza za to. A po meni od formalnog spajanja tijela važnija je praktička suradnja i zajednička funkcionalnost jer to su temeljna ljudska prava koja su nedjeljiva. Dakle u svakom slučaju ovo je šira tema, klub HDZ-a prihvaća prijedlog imenovanja. Hvala lijepo.
U ime klub SDP-a govorit će zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o ovom prijedlogu sigurno i ekipiranje samog tima pučke pravobraniteljice odnosno svega onoga što oni odrađuju može ići u korist tome da naši građani imaju i veću mogućnost da zaštite određena prava koja kao građani RH imaju odnosno da se pospješi rad pravobraniteljice koji mi u Klubu zastupnika SDP-a ocjenjujemo izvrsnim i zadovoljni smo kako pravobraniteljica radi. Ali s obzirom na popunjavanje mjesta odnosno odlaska jednog kolege nova kolegica koju ovdje imamo kao prijedlog gospođa Maja Kević sigurno će omogućiti da se taj rad upotpuni odnosno da se još više unaprijedi u odnosu na ono šta je bilo do sada. Klub zastupnika SDP-a će podržati odluku o izboru zamjenika pučke pravobraniteljice i sa te strane želimo dati i punu podršku radu cijelo tima. I smatramo da hrvatski građani imaju još puno stvari kojima država ne udovoljava odnosno jako puno zakona koji se nažalost pozitivnih primjenjuje u RH ali se u praksi ne primjenjuju. Znači mi imamo i situacija kod zapošljavanja, imamo situacija kod ekologije odnosno kod zaštite okoliša, vidimo da mnogi ljudi tu traže svoja prava odnosno zaštitu od pučke pravobraniteljice. Imamo klasičnu situaciju kod osoba lišenih sloboda, znači tu također treba raditi na tome da se unaprijede određene stvari. Znači naši ljudi moraju imati kvalitetnog pučkog pravobranitelja i njegov tim koji može odgovoriti na sve one potrebe koje oni imaju. Mi smo dosta često u poziciji da kao država nažalost ne reagiramo dovoljno brzo na neke stvari na koje bi trebali reagirati. Evo primjerice kod zapošljavanja u državnoj službi na ona prava koja naši građani imaju, koja se nažalost ne poštuje. Kada gledamo kod ekologije odnosno zaštite okoliša, situacija koja još uvijek nije dovoljno u svijesti ljudi doprijela odnosno zakone koje smo primijenili pa onda ponekad se desi da neke stranke gledaju sve kroz prizmu trenutnog troška. Znači kada govorimo o obnovljivim izvorima energije odnosno onoga što se troši u ovom trenutku, a što će dugoročno našim građanima donesti već koristi nego šta trenutno trošak je i sa te strane ja mislim da građani RH pogotovo u pogledu zaštite okoliša još uvijek imaju velike prigovore na rad državnih tijela i institucija i inspekcija. Reći ću još jedan primjer za koji me konstantno građani zovu, a vjerujem i pučku pravobraniteljicu, radi se o zagađenju zraka u Slavonskom Brodu gdje evo još uvijek čekamo mišljenje Vlade kao da je to neka zadnja rupa na svirali, zadnja tema na koju građani imaju pravo, a to je da imaju čist zrak i da im to država osigura u njihovom gradu i da ljudi ne obolijevaju. Znači tu nema razumijevanja Vlade RH da se radi o hitnosti iako je ovaj Dom, zastupnički Dom Hrvatskog sabora odnosno Hrvatski sabor donio odluku da se zakonom ide u hitnom postupku u prvom i drugom čitanju. Hrvatska Vlada jednostavno još uvijek ignorira taj zakon i ne šalje mišljenje I ja s ove strane evo i pučku pravobraniteljicu molim i građani je mole i ka zastupnik da se i ona angažira da naši građani u Slavonskom Brodu konačno zasluže da žive u gradu gdje je čisti zrak, gdje ljudi ne obolijevaju zbog onečišćenja koje se nažalost dešava zbog rafinerije u Slavonskom Brodu. I da kada zastupnici u Hrvatskom saboru u ovom slučaju Klub zastupnika SDP-a predloži zakon koji će to omogućiti da se to i desi da se sve ne prebaci na političko nadmudrivanje, prihvatili smo ubrzani postupak ali evo nećemo dati mišljenje, prihvatili smo ubrzani postupak ali će taj zakon doći na raspravu za pola godine, znači jednostavno se stvari ne dešavaju. A ekologija i zaštita okoliša je po meni područje koje je možda u ovom trenutku jedno od najaktualnijih vezano uz zaštitu prava naših građana na kvalitetan i zdrav život, govorim o Slavonskom Brodu, govorim o mnogim drugim situacijama koje se dešavaju u RH i uvjeren sam da će i pučka pravobraniteljica sa svojim timom pa možda i sa ovom gospođom koja će biti zamjenica pučke pravobraniteljice preuzeti dio odgovornosti i na tom području više reagirati. Pozivam ovdje sve građane i građanke Slavonskog Broda da pišu pučkoj pravobraniteljici, da pišu Vladi, da pišu Hrvatskom saboru. Jer ako sad to ne naprave pred lokalne izbore, vjerujte mi kao što je predsjednica prošetala kod gospodina Lavrova na jednom sastanku u Njemačkoj, zaboraviti će se stvari vrlo brzo i sada je vrijeme da pokažu svoj glas i da podrže one koji žele riješiti problem u Slavonskom Brodu i Brodsko-posavskoj županiji. Znači sada u ovom trenutku, u ovom trenutku je vrijeme da se reagira. Ukoliko pišete pučkoj pravobraniteljici, ukoliko pišete, ukoliko pišete Hrvatskom saboru, zastupnicima, sada reagirajte, izađite na ceste, recite svoje mišljenje i pokušajte se izboriti da imate pravo na čist zrak. Mi smo napravili šta smo mogli, predložili smo zakon ali nas ignorira Vlada RH, nadam se da nas neće ignorirati i predsjednik Sabora i da ćemo taj zakon u raspravi imati prije lokalnih izbora. Jer signal da taj zakon ide u raspravu poslije lokalnih izbora je signal da se u biti povlače za nos hrvatski građani i da se nije stavio javni interes ispred privatnog interesa. I to je ono što želim ovdje reći i to je ono što je bitno da ljudi znaju, da se mogu obratiti pučkoj pravobraniteljici, njenoj zamjenici gospođi Maji Kević koja će biti vjerojatno u petak izabrana i da su to mjesta gdje oni mogu podnijeti svoj legitimni zahtjev da žive u gradu sa kvalitetnim životom bez straha da njihova djeca obolijevaju, da njihova djeca imaju problema jer oni podaci koje slušamo svaki dan u medijima su upravo podaci koji moraju zabrinuti i pučku pravobraniteljicu i buduću njezinu zamjenicu. A političari se ne bi trebali ponašati otprilike do prilike, znači rekao sam, usvojiti zakon u ubrzanu proceduru a onda ga nikada, gotovo pa nikada staviti na dnevni red. I zato u budućnosti ću podržati još i više a bitno je ovdje reći da neki u Hrvatskom saboru veliki klubovi i ne podržavaju pučku pravobraniteljicu nažalost mada gospođa radi izvrstan posao zbog toga što ne uzima selektivno stvari i ne gleda selektivno stvari nego rješava stvari na način na koji to očekuju od nje građani i građanke RH a tih stvari je nažalost u našoj zemlji svakim danom sve više i više. I od onečišćenja zraka i ekologije i od nažalost ljudi koji ne mogu ostvariti pravo da žive u Hrvatskoj, da rade ovdje, da zarađuju svoju plaću. Ne mogu ostvariti svoju perspektivu ovdje pa odlaze u RH, tu sam se dosta često slagao i sa kolegom Buljom kada je govorio o tim stvarima. Nažalost malo sada govori o tome a problem je sve veći i veći bez obzira što si u poziciji i što sada imaš veću odgovornost, o tome se i dalje treba nastaviti govoriti a pogotovo mijenjati stvari kako bi naši ljudi u RH ostajali i kako bi ovdje zasnivali svoje živote i obitelji i kako bi na kraju krajeva perspektiva Hrvatske bila bolja a ne samo da se povremeno netko sjeti Ministarstvo demografije i onda misli da je riješio problem. Nismo nažalost dame i gospodo riješili ništa, nažalost se ne rješava ništa, ima preko 300 tisuća blokiranih u RH, ni tu se ne radi ništa, HDZ je dao najavu u predizbornoj kampanji da će napraviti određeni zakon i izmjene u odnosu na ono što je bilo prije, ništa se nije napravilo. Ljudi zovu, pišu, gospođi pravobraniteljici a sutra će pisati i gospođi zamjenici pravobraniteljice da ih se pokuša zaštiti da oni naprave sve kako bi imali određena prava koja nažalost danas u RH nemaju. I sa te strane što jači bio tim, što bolji i kvalitetniji bio tim koji će pomoći pučkoj pravobraniteljici da napravi svoj posao, on će sve više i više dobivati našu podršku. Hvala vam lijepo i mi podržavamo, Klub zastupnika SDP-a podržava prijedlog da se gospođa Maja Kević imenuje za zamjenicu pučke pravobraniteljice. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Imamo tri replike. Prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, upozorili ste na vrlo bitnu stvar a to je ekologija. I kada kažete a imali ste mogućnost da se poduzmu brojne mjere, pa tako vam mogu evo ispričati jedan detalj, ne tako davno dok ste vi bili ministar. Uz samu rijeku Cetinu planirano je odlaganje otpada u jedan rudokop iz Dugoga Rata, industrijska … koja bi zatrovala cijeli cetinski kraj, tj. cijeli sliv pitke vode gdje pola milijuna ljudi koristi tu vodu pitku, a u turističkoj sezoni čak i više. Tada je vaš ministar gospodin Zmajlović u biti kazao da je ta … [[Govornik se ne razumije.]] kancerogena, da je zdrava i da je to u biti dobro je bio povezan sa tada … [[Govornik se ne razumije.]] mafijom dok je narod prosvjedovao 7, 8 godina. Jedva smo mi to izborili se. Ja sam predvodio prosvjede i na to sam ponosan. Danas ne bi imali pitku vodu. Pa kad upozoravate ovu Vladu morate znati da je Plan gospodarenja otpadom donesen u Vladi Republike na prijedlog ministra Dobrovića vrlo dobar zakon i prihvatljiv zakon gdje ono što je trebalo donijeti ima desetak godina. To je od odvajanja otpada, od očuvanja okoliša. Prema tome, pravobraniteljica je tu. Trebamo joj dati potporu da štiti građane i da reakcije te reakcije građana da se obrati građanima i treba ojačati tim. Ja ne znam sad točno strukturu, nisam to pogledao. Vi bi to morali bolje znati. Ali napadati isključivo nekoga tko je ovdje od nedavno, a vi sebe pravdati sa svime što je napravilo u prethodnom periodu, pa i slučaj Agrokor događao se za vrijeme vas. Nije Todoriću naraslo gubitak jučer od kad smo mi nego za vrijeme vas je rastao [[Upadica Reiner: Hvala.]] Niste ništa poduzimali, prema tome nemojte krivnju prebacivati na druge. Najprije krenite od sebe. Hvala.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Gordan Maras, izvolite.
Pa gospodine Bulj u biti je u pravilu u demokracijama da oporba traži od pozicije da rješava stvar. Vi ste sada napravili jednu logičku inverziju. Znači tražite od oporbe da ne traži od pozicije da nešto napravi. A od kog da tražimo? Mislim to je logika stvari od jučer. Ma niste vi baš od jučer gospon Bulj? Znači vi ste došli na vlast prošle godine, znači godinu i dva mjeseca. Jedino ako se odričete Oreškovićeve Vlade i kažete ne, ti nemaju veze sa nama. A vidim da ste pošten čovjek i da se ne odričete. Znači, godinu i dva mjeseca ste vi već u poziciji pa recite kad je taj trenutak onda kad bi mi vas trebali početi nešto pitati. Recite kad? Za dve godine? Za tri? Kad se sretnemo na alki? Kada? Pa vi imate odgovornost. Logično je da ćemo mi tražiti to da Vlada nešto napravi, mada je nelogično da se vi pravdate uvijek na jedan te isti način kao bili ste na vlasti. Bili smo na vlasti. Je, bili smo 4 godine i situacija u Hrvatskoj je puno bolja nego što je bila 2011. godine. A što se tiče privatizacije tu imate kolege iz HDZ-a koji su bili vrlo aktivni devedesetih godina kada je hrvatska privatizacija nastajala. Pogledajte slike iz vlaka slobode, imate, bili ste na promociji ovog filma oko Agrokora. Pogledajte slike, pa ćete vidjeti članovi koje stranke su se tu najviše veselili i tiskali i skupljali u šešir novce, pa ćete onda vidjeti da opet krivoj osobi govorite i krivoj stranci govorite. To su vaši pajdaši, tako da s te srane molim vas gospodine Bulj, kritizirat ćemo vlast jer je to normalno, a vaše pajdaše nemojte nama davat na dušu nego vama. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Josipa Borića, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, vi ste i ovu raspravu o zamjenici pučke pravobraniteljice iskoristili da otvorite i proširite temu na nešto što vi smatrate da je važno i to je u raspravama sasvim dozvoljeno, iako se ovdje radi čisto o imenovanju gospođe Kević kao zamjenice pučke pravobraniteljice. I onda ste pozvali građane Slavonskog Broda da pišu Vladi, jer da Vlada ništa ne radi po pitanju zagađenja u Slavonskom Brodu i po pitanju rada Rafinerije Brod. Činjenica je da Vlada radi. Imamo zastupničko pitanje gospodina Tomislava Panenića od 23.3. odgovor Vlade koje su jasno pobrojane sve aktivnosti Vlade u proteklih 6, 7 mjeseci i što je Vlada u 8 aktivnosti napravila da se to pitanje počne rješavati. Ja bih volio zaista da vi meni sad kažete što ste vi radili u tom razdoblju jer to nije problem od jučer. Što ste kao Vlada i vaš ministar zaštite okoliša gospodin Zmajlović učinili i vi kao ministar, podržali na Vladi da ti ljudi danas imaju bolji ili kvalitetniji zrak. Čisto da nam odgovorite i da ne bude po onoj čuvenoj rečenici drži vodu dok majstori odu. Evo pa mi sad vi odgovorite što ste vi to radili bez obzira što nas to ne oslobađa od naše odgovornosti da tamo učinimo poboljšanja za sve stanovnike tog grada. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Marasa.
Hvala vam lijepo gospodine Borić što ste mi dali da poentiram. Kao da smo se dogovorili prije šta ćete mi reći da poentiram, dok je kolega Panenić pisao pisma i pitanja Vladi, a ona njemu odgovarala, ja sam napisao zakon i uputio ga u proceduru i tražim i vašu podršku da riješimo problem Slavonskog Broda. On je u proceduri i Klub zastupnika SDP-a je predložio zakon kojim se omogućuje JANAF-u da ukoliko se dokaže štetnost utjecaja na zdravlje ljudi u Slavonskom Brodu da ne distribuira tu naftu koja ide u Bosanski Brod. Evo vrlo konkretno. Hvala vam lijepo na pitanju. Odgovor koji sam vam dao vjerojatno vas zadovoljava i podržat ćete ga, jer ja se ne zadovoljavam sa pisanjem upita i tješenjem i tapšanjem po ramenu. Znači ja konkretno želim stvari napravit i želim da ljudi to osjete na svojoj koži. Znači sa te strane ovo što je gospodin Panenić pitao gospodina Dobrovića i netko tamo složio odgovor da oni se sastaju. Vjerojatno ima 5, 6 sastanaka koordinacije između partnera, pa onda ideja o plinifikaciji koja će se desiti do 2020. godine. Znači to je poruka ministra Dobrovića, premijera Plenkovića i HDZ-a građanima Slavonskog Broda. Strpite se do 2020. godine. Pa ja to ne želim! Ja želim odmah da riješimo stvar. I zato dok vi pišete pitanja i upite i tješite jedne, druge kao evo vidite mi tu nešto radimo, bilo je puno sastanka, izražavate solidarnost itd. ja sam konkretno napisao zakon, uputio ga u proceduru, hvala vam na tome što ste podržali ubrzanu proceduru da ide prvo i drugo čitanje objedinjeno. Ali sada upozoravam da Vlada ne odgovara na taj zakon već treći tjedan. Želim da se to raspravi u Hrvatskom saboru i da prije lokalnih izbora to usvojimo i da omogućimo ljudima da se riješi problem. To je ono šta ja želim. Ne želim se dopisivati, želim rješavati probleme. Hvala lijepa.
Hvala. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Maras, slušajući vaše izlaganje koje doduše nije bilo u vezi sa imenovanjem zamjenice pučke pravobraniteljice, stekao sam dojam, a vjerujem i cijela hrvatska javnost da je problem sa Brodskom rafinerijom započeo prije pet mjeseci jer vi govorite o tome u ime kluba kako ste podnijeli zakon, s pravom kako je zrak u Slavonskom Brodu i slavonsko-brodskoj županiji onečišćen, ali smetnuli ste s uma da je taj problem sa Brodskom rafinerijom već duži niz godina. Bilo bi korektno iako ne očekujem od kluba SDP-a korektnost, da je to govorimo recimo bivši ministar Zmajlović koji je četiri godine znao za taj problem i meni kao predsjedniku Odbora za zaštitu okoliša i prirode što ste vi sada, četiri godine nije dostavljao izvješća. I ja četiri godine sam kao predsjednik Odbora za zaštitu okoliša i prirode čekao da mi se smiluje ministar Zmajlović i vlada i dostavi ne samo to izvješće nego i izvješće o upravljanju odnosno gospodarenju otpadom u RH. I nisam dočekao ne plenarnu sjednicu nego nisam dočekao niti da mi se udostoji ministar zaštite okoliša i prirode gospodin Zmajlović u čijoj je nadležnosti upravo bilo postupanje sa mjerama oko očuvanja okoliša i zraka u Slavonskom Brodu nije postupao. A kada govorite o vašemu zakonu kojega ste predložili i predbacujete predsjedniku Sabora da taj zakon još nije došao na red, ja ću vas podsjetiti nakon što mi završimo ovu raspravu ćemo raspraviti o jednom zakonu kojega je predložio klub SDP-a. A onda se opet vraćam na svoj položaj bivšeg oprobanog zastupnika, da sam nekoliko zakona ja osobno napisao u vrijeme vaše vlade i nisam u mandatu dočekao da ih raspravimo. A mi ćemo evo nakon mjesec dana raspraviti o zakonu kojega je klub SDP-a predložio upravo sada kada završi ova točka. Prema tome, malo korektnosti, malo udaljimo se, ja znam da je predizborna kampanja da nam svima ova pozornica služi za vlastitu promidžbu, ali budimo malo korektniji kada govorimo onda malo promatrajmo kako ste vi radili kada ste bili na vlasti. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Marasa.
Gospodine Bačić, ja neću sada ulaziti u činjenice koje ste iznijeli i stvari koje ste iznijeli u svojoj replici jer ne želim pričati o tome tko je kriv. Nemojmo pričati više u Hrvatskoj tko je kriv, pustimo tko je kriv. Neko može pogriješiti, pa pogriješili smo. Evo ako vas sada to zadovoljava, nek je Maras za sve kriv u Hrvatskoj, samo ako ćemo riješiti problem. evo ja sam kriv zato što se u Brodu nije riješio problem pet godina, Maras je kriv što nismo napravili ništa, Maras nije napravio šta je mogao, ali dajte da sada napravimo šta možemo. Jel prihvaćate moju žrtvu i da ja prihvaćam da sam ja kriv? Ali samo dajte da pomognemo ljudima. Evo ja vas to molim. Molim vas to, evo gledam vas u oči i molim vas da napravite sve da taj zakon, ja prihvaćam i to da niste dobili odgovor na vaše upite i prije tri godine kome god da ste pisali, Zmajloviću, Franku Vidoviću bilo kome, Predragu Matiću, bilo kome, ja ću preuzeti tu krivnju. Ali ono šta ja želim ja želim da danas se dogovorimo ovdje da pomognemo ljudima u Slavonskom Brodu i da ne pričamo više tko je kriv. I ne želim da se ja nađem za četiri godine u vašoj situaciji i da se vi onda negdje dignete i da ja kažem evo vidite gospodine Branko Bačić ja sam pisao zakone, a vi ih niste stavili. Ja to ne želim. Ajmo promijeniti ovu Hrvatsku gospon Branko, ajde pomozite da raspravimo to i da pomognemo ljudima u Slavonskom Brodu da im zrak bude čist. Stavimo taj zakon da se raspravi i da više konačno jer ljudi nemaju ništa od toga. Znači ljudi u Slavonskom Brodu nemaju ništa od ove vaše replike tko je kriv. Ajmo raspravljati tko je zaslužan. A ja ću evo opet prepustiti svoje zasluge za ovaj zakon vama i svima ću pričati gospodin Branko Bačić je zaslužan. Hvala vam lijepo.
Hvala. Kada sam preuzeo ovo mjesto sada prije koliko, pola sata od predsjednika Sabora učinilo mi se da sam u jednom drugom filmu jer znao sam da je sada na redu Prijedlog odluke o izboru zamjenika pučke pravobraniteljice. A koliko čujem svi pričaju o svemu drugome osim o tome. Lijepo molim, ajmo se skoncentrirati ipak na temu, nažalost to se odnosi samo na zadnjeg govornika i na replike koje će biti vjerojatno na njega. Pa ću dati riječ u pojedinačnoj raspravi uvaženom zastupniku Miri Bulju. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvažena pučka pravobraniteljice. Govorimo o imenovanju zamjenice, a sama riječ pučka pravobraniteljica znači braniti puk. Danas u pravnoj nesigurnosti i nepovjerenju u pravosuđe i ostale institucije naravno da će građani imati brojne reakcije i upite prema pučkoj braniteljici. I mene osobno kao zastupnika interesira da li može kapacitet kako ljudski resursi i ostali kao potencijal koji ima pučka pravobraniteljica odgovoriti na sve zahtjeve naših građana? Jel činjenica je evo kolege prije što su govorili, da ljudi brojne reakcije, brojne nepravde, brojna prava koja ne mogu ostvariti jednostavno šalju pučkoj pravobraniteljici. I naravno da bi mi kao Parlament, a poglavito Vlada svi zajedno trebali vidjeti da li je u mogućnosti sve to da uopće riješi ili da sagleda pučka pravobraniteljica, sada govorimo o zamjenici, o zamjeniku ali je vrlo bitan taj kapacitet u nesigurnosti ljudi jer vidimo šta se događa po svim pitanjima. Evo maloprije je kolega govorio o samoj ekologiji i okolišu, ljudi su naravno razočarani, ako je Zakonom 2015. na samom kraju Vlade Zorana Milanovića donesen jedan zakon gdje se pogodovalo vjetroelektranama, obnovljivim izvorima energije šta naši građani će puno više platiti nego da se je ostvarilo pravo što su naši brojni sugrađani na svojim kućama ili zgradama napravili solare i da je unutar tih kvota, da su solari znači na osobnim kućama i zgradama. Međutim, oni nisu ušli u tu kvotu koja se inače propiše 31. 12. u pola noći nego naravno pogoduje se stranim investitorima. I naravno da te, lobiji kako u ovome pitanju energetike tako i u drugim pitanjima oni kao interesne skupine imaju puno veći utjecaj nego naši građani koji bi npr. htjeli imati solar na svome krovu i na taj način funkcionirati. Pa imam tako primjer da čovjek je prije 3 godine o svom trošku bez ikakvih poticaja napravio solarnu centralu na svome krovu i jednostavno ne može upasti uza sve zahtjeve ne može upasti u tu kvotu ali zato je upao, vjetroelektrane su upale uredno i na briznu i to 31. 12. u pola noći. Znači jedna velika nepravda prema ljudima koje bi trebala država poticati da imamo svi na krovovima solare tako da bi ispunili tu kvotu a naši građani bi bili puno rasterećeniji u ovoj teškoj situaciji jer sigurno da bi ta energija im bila puno jeftinija međutim pogoduje kao što je vidljivo u ovom slučaju stranim investitorima. Naravno nedavno sam spomenuo i brojne nepravde unutar trgovačkih odnosa, unutar a svih tih odnosa jer ljudi se žale svakodnevno na sudske, meni kao zastupniku a najvjerojatnije i kolegi, pučkoj pravobraniteljici na sporo pravosuđe, na ostvarivanje radničkih prava, imovinskih prava, razno raznih drugih prava. Naravno tu je i ključ ostvarivanja, kapacitet pučke pravobraniteljice. Imate li vi uopće mogućnost da se bavite sa ovim problemima? Imate li mogućnost koliko je tih zahtjeva danas u Hrvatskoj da to sve skupa pročitate. Jer nepravde su ogromne. Evo samo ovaj zakon koji je donijela Vlada Zorana Milanovića, na zadnjoj sjednici kroz socijalne mjere koje su trebale biti da se pogoduje stranim investitorima tj. vjetru, vjetroelektranama koje ove godine Hrvatska država iz proračuna mora platiti milijardu kuna, iduću godinu milijardu i pol kuna a 2019. milijardu i 600. Znači 5 milijardi kuna da se je uložilo, da na svakoj kući, svako naše kućanstvo bi moglo imati solarnu centralicu malu, mogli bi imati svoj izvor energije, puno bogatija obitelj, ispunili bi kvotu obnovljivog izvora energije. To je samo jedan primjer kako se ponaša. A pogledajmo evo i u slučaju samoga sad događanja oko Agrokora, vidimo da naše bakice koje sade, to sam rekao nedavno, ljudi koji se bave poljoprivredom ako ih se uhvati na tržnici da prodaju svoj luk, kapulu, grah ili ostalo, svoje domaće proizvode da završe u zatvoru dok ti tajkuni koji su, kojima je politika omogućila da to budu jednostavno dovedu državu u kolaps ali sustav na kraju se traži rješenje da se njih spasi. Njih se ne treba spašavati, njih treba staviti gdje im je mjesto, njima treba oduzeti sve a i tada će se osjećati pravna sigurnost svih naših građana i to je temelj i ulaganja i proizvodnje jer vidimo da je uništeno sve baš isključivo zbog pogodovanja i pravne nesigurnosti. Još jedan primjer poljoprivrede, primjer, naši su se brojni OPG-ovi javili za EU fondove i to su sredstva bila za OPG-ove male da bi opstali naši ljudi u Slavoniji. Međutim, sličan kao šta je gospodin Todorić i njemu slični su otvorili sestrinske brojne OPG-ove i tada je ministar Jakovina naravno dodijelio ta sredstva protupravno tim velikim koncernima a zbog toga je 50 tisuća ljudi zatvorilo svoje farme i otišlo sa cijelim obiteljima u druge države. Znači tu se je kršio zakon i naravno da ministar poljoprivrede kada se to potpisalo na kraju se je tražio imunitet gospodinu ovdje Romiću da se njemu skine imunitet zbog toga što tu nije htio dozvoliti što je prethodni ministar uništio Slavoniju. I takvih brojnih imamo situacija. I naravno da seljak, radnik ne ostvaruje svoja prava. Uopće pitanje imamo li danas radništvo i radnika kao radnika. I tko se bori? Da li imamo sindikate i da li se bore dovoljno za sindikalna prava ili postoje brojni sindikati koji su unutar, u biti više bore za poslodavce? Znači jedan kaos. I naravno da je vama vrlo teško uopće odgovoriti na dnevne upite. Pa možete li ovdje nama kazati koliko imate dnevnih prigovora? Vi ste pučka pravobraniteljica, vama, imate te nekakve podatke. I koliko bi trebala vama država osigurati ljudi, potencijala i resursa kao kako u centrali tako i na cijelom području regionalne RH. Jer znam osobno odakle ja dolazim koliko ima nepravda prema brojnim … [[Govornik se ne razumije.]] tvrtkama Dalmatinke, Autoprijevoza, Cetinke i brojnih drugih tvrtki gdje ljudi nisu ostvarili svoja prava gdje im procesi traju po 10-ak godina. Evo sada primjer Splitske … [[Govornik se ne razumije.]] neki su ostvarili prava na svoje plaće a neki nisu. Znači tako imamo bezbroj tvrtki i naravno da kome će ići, pučkoj pravobraniteljici a sve su to kao što je kolega Maras rekao, traže nepravdu ljudi, međutim to su nepravde svih vlada i ne riješenih stvari. Pa i danas. Ako danas mi vama ne riješimo vaše zahtjeve određene da bi vi uopće mogli to odrađivati Ustavom propisanom zakonom svoju ulogu, znači ova rasprava je besmislena. Ključni problem je znači da li vi možete uopće na dnevnoj bazi sve to primiti i pročitati a kamoli riješiti i analizirati slučaj po slučaj. I od vas javnost očekuje naravno šta češću reakciju prema medijima, javnosti da ljudi vide probleme koji se ne mogu riješiti nepravde i nesigurnosti koje oni osjećaju u ovome društvu gdje vi možete dosta, dosta utjecati na pozitivne procese kao samo na ovo zakonodavno tijelo tako i na izvršne vlasti na svim razinama. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa gospodine Bulj. U vašem ste izlaganju spomenuli neke stvari koje sam mislio da se možda koriste iz političkih razloga, a sada vidim da ste u njih ste sve više i više u njih uvjereni i ne znam da li je to sad zbog osjećaja nekog subjektivnog ili zbog neinformiranosti. Jer imam osjećaj da ste vi jedan od najvećih protivnika obnovljivih izvora energije u Republici Hrvatskoj. Znači naši građani imaju pravo živjeti u održivom društvu koje će u budućnosti voditi računa o ljepoti zemlje, o kvaliteti zraka, o okolišu itd. A vi u svakoj raspravi nasrćete na obnovljive izvore energije. Znači govorite o pravnoj sigurnosti, a onda vaš ministar priprema trošarine na obnovljive izvore energije. Zamislite tu varijantu i pravnu sigurnost za investitore u Republici Hrvatskoj i to ne samo oko vjetroelektrana. On misli obuhvatiti bio masu i sve živo oporezivati dodatno sa trošarinama i poskupiti proizvodnju ljudima, odnosno da ne bude na onoj razini na kojoj je bilo kako su planirali i kako su se zaduživali. I to nisu marže ne znam kakve. Ali hoću vam reći, znači probajte shvatiti da nije trošak samo trenutni. Znači trošak može biti i u budućnosti za 10, 15, 20 godina onečišćenje kad budemo otkupljivali kvote i plaćali kvote koje moramo kao država vezano uz onečišćenje zraka. Znači to sve treba ukalkulirati. Nije sve samo trošak te sekunde. A s druge strane volio bih također da u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike se malo bolje pozabave matematikom, jer onda vjerojatno ne bi govorili da neće poskupjet struja i plin, a onda ipak plin i struja poskupe a naš premijer Plenković to relativizira kao ma nema veze. To je samo 230 kuna godišnje. To su stvari kojima bi se vi trebali baviti, a manje time da se borite protiv obnovljivih izvora energije. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Pa baš održivi razvoj i obnovljivi izvori energije su nešto što je najbitnije i što Hrvatska ima potencijal i resurs. Znači, pošto dolazim iz samog kraja gdje su potencijali obnovljivih izvora vrlo veliki i kako rijeke Cetine i ostalih rijeka, tako i ostali obnovljivi izvori. Međutim, ja sada govorim pravnu nesigurnost pa primjera sam naveo kako čovjek prije 4 godine metnuo solar na svoj krov 30 kW i tražio je zahtjevom da bude unutar te kvote. Nije mogao ući čovjek. Međutim vrlo brzo se pogoduje ogromnim korporacijama koje rade za vjetar, bar da se dostigne ta kvota. I sad ćemo mi morati iz proračuna, tj. Vlada RH, građani ove godine milijardu kuna platiti, a u tri godine 5 milijardi kuna. Znači u cijeloj RH mogla je Hrvatska država staviti na krovove, tj. ljudima omogućiti da imaju na svojim krovovima, privatnim kućama ili zgradama obnovljivi izvor energije, da imaju solar. A mi smo, znači pogodovali stranim investitorima a na ovaj način da su na krovovima ljudima omogući kvota, a ne omogućuje im se, u biti pogoduje se velikim investitorima. A ovako bi svaka obitelj, svako kućanstvo imalo manje troškove i bilo bi neovisnije pučanstvo. Neovisno pučanstvo, šta veći broj energetski i energetike je manji trošak u ovoj situaciji i zadovoljili bi kvote, a ne pogodovati stranim investitorima šta Hrvatska država mora plaćati. A da obični čovjek koji metne na svoju kuću ne može upasti u kvotu, jer se to otvori 31.12. kvota i dijeli se naravno onima koji imaju više novca, oni koji su izlobirali ministarstvima i to je tako funkcioniralo i to možete provjeriti. Ja ovo navodim primjer evo iz svoga kraja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Posebno zahvaljujem što su se i dalje kolege striktno držale teme vezane uz izbor zamjenika pučke pravobraniteljice. A sad ću zamoliti uvaženu pučku pravobraniteljicu, gospođu Loru Vidović koja će imati završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici. Prije svega iskreno zahvaljujem na podršci i na povjerenju što se tiče donošenja odluke o izboru gospođe Kević za zamjenicu pučke pravobraniteljice. Što se tiče vašeg pitanja o mogućnostima, odnosno o kapacitetu rada ureda apsolutno vam zahvaljujem na tom pitanju. To je jako važno i važna mi je i ova prilika da na njega mogu odgovoriti. Iako je rok za predaju mog godišnjeg izvješća Hrvatskom saboru sutra za 2016. godinu u njemu su spomenute sve teme koje su i danas ovdje bile spomenute i njih još jako puno više uključujući i zaštitu okoliša i zrak i problem u Slavonskom Brodu i pitanje otpada i poljoprivredu i pravosuđe. I zaista brojne, brojne druge teme posebno što se tiče dostupnosti ljudskih prava u ruralnim područjima u Hrvatskoj gdje vidimo veliki nesrazmjer i neujednačeni razvoj. I svakako je dio izvješća i pitanje o kapacitetima ureda, tako da ja sad ne bih jako detaljno ulazila u taj odgovor. Ali mogu reći da unatrag ove četiri godine od kad sam ja imenovana pučkom pravobraniteljicom broj predmeta po kojima radimo u uredu u odnosu na 2012. godinu je u 2016. bio preko 85% veći. Naši kapaciteti jesu kontinuirano rasli sve ove godine, ali ne za 85%. Dakle, da li nam treba više kapaciteta, više sredstava, više ljudi apsolutno i svakako da. Ovaj veliki broj porasta u pritužbama je rezultat sigurno našeg proaktivnog rada. Činjenica da su otvoreni područni uredi, da puno aktivnije radimo sa medijima pažljivo se trudeći da taj pristup ne bude senzacionalistički nego sadržajan i kad za tim stvarno postoji potreba, terenskim obilascima, razgovorima s ljudima koji dolaze, pišu, zovu svakom se trudimo pomoći koliko god možemo i sami kada je neko područje u kojemu pomoć, kada ne odmah upućujući na nadležno tijelo koje je najbolje pozicionirano za to. Moram onda odmah iskoristiti i priliku zahvaliti se timu u uredu i u Zagrebu, Osijeku, Rijeci i Splitu koji se zaista jako trude. Izuzetno puno snage ulažu u to da adekvatno odgovore građanima u tako povećanom broju pritužbi. I evo ja se nadam da će kapaciteti u smislu izdvajanja iz državnog proračuna i odobrenja koja nam trebaju kako bismo zaposlili dodatne djelatnike pratiti potrebu koja kroz povećan broj pritužbi i dolazi. A kao što sam rekla puno više detalja o svim tim temama bit će u godišnjem izvješću. Jedino što još možda mogu dodati i zahvaliti se i sama pozvati građane ovom prilikom da se jave što je više moguće kada trebaju mom uredu i da ćemo zaista napraviti sve što možemo da pomognemo jer činjenica da se ne javlja puno ljudi ne znači da je povreda ljudskih prava malo, samo znači da mi o tome ne znamo dovoljno. Dakle nama je u interesu imati što više posla jer to znači da na najbolji mogući način možemo davati prijedloge i preporuke odnosno upozorenja i pomagat ljudima u ostvarenju njihovih prava. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada je na redu Prijedlog odluke o izboru zamjenika pučke pravobraniteljice. Predlagatelj je pučka pravobraniteljica. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o izboru zamjenika pučke pravobraniteljice. Molim vas glasujmo. Glasovanje je završeno. 107 glasova za, 3 suzdržana, niti jedan protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donesena odluka o izboru zamjenice pučke pravobraniteljice. Člankom 13. Zakona o pučkom pravobranitelju određeno je da pučki pravobranitelj, odnosno pravobraniteljica i njeni zamjenici prije stupanja na dužnost daju prisegu pred Hrvatskim saborom. Nakon što pročitam tekst prisege zamjenica pučke pravobraniteljice izgovara riječ: „Prisežem“. Tekst prisege glasi: „Prisežem da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštivati pravni poredak Republike Hrvatske i da ću svoju dužnost obavljati pravično, časno i savjesno u najboljem interesu građana“. Uvažena Maja Kević. Izvolite.
Prisežem. [[Pljesak]]
Čestitam novoj zamjenici pučke pravobraniteljice i želim joj uspjeh u obavljanju ove časne i odgovorne dužnosti. Mi ćemo sa sjednicom nastaviti u srijedu 5. travnja u 9,30 sati sa dopunom dnevnog reda a nakon toga raspravom o točci Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije i Prijedlog odluke o imenovanju dijela člananova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Hvala lijepa i ugodan vikend. SJEDNICA JE PREKINUTA U 12,45 SATI Sada ćemo prijeći po dnevnom redu na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o minimalnoj plaći, prvo čitanje, P.Z. broj 57. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju članka 84. Ustava RH i članka 172. Poslovnika. Materijal vam je dostavljen u pretince. Rasprava o ovom zakonskom prijedlogu provest će po odredbama Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje, budući prilikom utvrđivanja dnevnog reda nije prihvaćen prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi zastupnik DAvor BErnardić. Izvolite. Ujedno pozdravljam ministra rada i mirovinskog sustava.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Prije svega građani i građanke RH koji nas gledaju i koji dijele sudbinu onih ljudi u Hrvatskoj, a to je petina naših građana koji žive ispod granice siromaštva. Toga u Hrvatskoj danas moramo biti svjesni. Preko pola milijuna ljudi živi ispod granice siromaštva, 40 tisuća djece u Hrvatsko barem jedno tjedno ode gladno na spavanje. Njihovi roditelji ne mogu im omogućiti adekvatno obrazovanje, a ljudi koji rade za minimalnu plaću, njih 76 tisuća u Hrvatskoj ne mogu svojoj djeci omogućiti niti ravnopravno obrazovanje, a niti da upisuju, a kamoli završavaju fakultete, velik dio njih. I takvu sliku Hrvatske mi moramo promijeniti. Ako zaista želimo biti zemlja jednakih mogućnosti onda mogućnosti u Hrvatskoj trebaju biti jednake za sve, bez obzira kolika je dubina džepa njihovih roditelja i bez obzira na koji način se u Hrvatskoj dijele benefiti rasta. I zato smo uputili u saborsku proceduru Zakon o minimalnoj plaći kojim želimo konačno sustavno u RH urediti da kada rastemo, dijelimo benefite rasta i svi imaju koristi od toga što Hrvatska raste kroz to što osiguravamo već od 1.1.2018. 50% prosječne plaće u RH za ljude koji sada rade za minimum ljudskog dostojanstva. I zato smo uputili zakon koji će omogućiti da upravo u tim radno intenzivnim industrijama složimo i ponudimo još dodatnu mogućnost za pregovore, za one poslodavce koji žele s radnicima potpisati kolektivni ugovor. I to je odgovor na pitanje da će zbog povećanje minimalne plaće i sustavnog rješenja minimalne plaće u Hrvatskoj pasti naša konkurentnost. Neće pasti konkurentnost. Mnogi trgovački centri, mnoge tvornice već bi i digle minimalnu plaću da imaju tu zakonsku mogućnost. Jer kada to nije propisano zakonom onda ako jedan digne, drugi je zbog toga manje konkurentan. Prema tome, ukoliko ne podignemo minimalnu plaću, mi ćemo biti u poziciji da ćemo biti kao država, kao društvo manje konkurentno. A cilj nam je da budemo uspješni i cilj nam je da ljudi koji rade primaju plaću. Danas smo vidjeli da radnici u Borovu još nisu primili plaću i takvih ljudskih sudbina je u Hrvatskoj 10 tisuća. 10 tisuća ljudi u ovom trenutku kod oko tri tisuće poslodavaca radi i ne prima plaću. Zamislite kako je tim ljudima? Da li se možete staviti u njihovu kožu? Kao da živimo u dva svijeta. U jednom svijetu u kojem je sve normalno u kojem sve funkcionira, u kojem ljudi primaju visoke plaće i drugom svijetu u kojem ljudi spajaju kraj s krajem, u kojem se poskupljuje struja, u kojem se poskupljuje plin, u kojem porezna reforma već sada utječe na dizanje cijena u RH, što se osjeti. Prema tome, jedini način da sustavno riješimo siromaštvo i da se borimo za društvo jednakih mogućnosti, je da ljudima koji rade za minimum ljudskog dostojanstva omogućimo povećanje minimalne plaće, već od 1.1.2018. I apeliram na vas sasvim sigurno mnoge stvari u prošlosti nisu bile sjajne, sasvim sigurno bilo je grešaka sa obje strane, bilo je grešaka tko god da ih je radio, ali važno je što ćemo napraviti za ljude da od 1.1.2018. godine pružimo barem taj mali tračak nade, da mogu bolje živjeti, da se mogu nečemu nadati, da mogu reći djeci neke stvari su se u Hrvatskoj su se počele mijenjati. Meni plaća raste i možda nećeš morati otići van raditi izvan granica naše domovine zato jer ti ja ovdje ne mogu pružiti nikakvu perspektivu. Zato vas pozivam sve zastupnike, pogotovo vladajuće da na ovom zakonu se ne dijelimo, da prihvatite Prijedlog zakona o minimalnoj plaći, da pokažete solidarnost i da pokažete srce, a ako već nemate srce da pokažete zdravi razum za sve ljude koji u Hrvatskoj žive i da dijelimo uspjeh kada rastemo i dijelimo neuspjeh kada padamo. Ja bih na kraju volio da ovaj zakon dobije široku podršku i da bez obzira na političke razlike zajedno pošaljemo jednu važnu poruku da je u Hrvatskoj neke stvari moguće promijeniti. Jer ukoliko tim ljudima koji tad rade za minimalnu plaću i minimum ljudskog dostojanstva ne omogućimo da vide svjetlo, neću reći na kraju tunela nego na početku tunela dovesti ćemo se u situaciju da će iz Hrvatske više nego prošle godine za vrijeme ove Vlade, znači iseliti ljudi, a bilo je 50 tisuća ljudi koji su napustili granice naše Domovine, sada je u ovom trenutku 270 tisuća ljudi na Zavodu za zapošljavanje. U ovom trenutku 76 tisuća ljudi radi za minimalnu plaću. I ono što je najgore i najporaznije ljudi iseljavaju i mnoga djeca idu gladna na spavanje. Da se to ne dogodi molim vas imajte razuma ili imajte srca i podržite Zakon o minimalnoj plaći. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo više replika na vaše izlaganje. Prvo je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Zastupniče Bernardić, govorili ste o minimalnoj plaći, između ostaloga ste spomenuli i 10 tisuća ljudi, tj. radnika koje poslodavci ne plaćaju što je ne samo kazneno djelo, to je i po Bogu i po čovjeku kažnjivo. I činjenica je da brojni ljudi ne samo što ne ostvaruju plaće nego brojni koji su radili izgubili su svoj posao dok su pojedinci stvarali svoja carstva od karata, kule od karata na štetu od blagajnica koje nisu smjele na wc, koje su bile obilježene u slučajevima nekakvih drugih potreba jer nisu smjele doslovno maknuti se sa svoga radnoga mjesta radeći i nedjeljom i ponedjeljkom i svetkom i petkom. Ali je činjenica ako ćemo gledati kroz povijest, možete li kazati ovdje javnosti za vrijeme Vlade vaše koliko je u postotku dignuta minimalna plaća. Ja sam osobno … [[Govornik se ne razumije.]] 10 tisuća kuna, minimalna plaća, međutim kolika je pravna nesigurnost i do čega se dovela i vaša Vlada i prethodne, kolika je pravna nesigurnost da brojni poslodavci uopće ne uplaćuju plaću, najprije pravni sustav ne funkcionira. Toga poslodavca bi trebalo odmah zatvoriti a ne plakati nad njim. A uglavnom zatvaraju bakice koje prodaju luk na tržnici. Ako imate bilo kakav podatak ja vidim da je u 2017. sada 5% povećano minimalna plaća od 1.1. a evo iznosite javnosti da zna javnost koliko je, vi ste povećavali minimalnu plaću u proteklom mandatu jer da je svake godine bilo po 5, sada bi taman bilo negdje oko 4,5%. Samo znam da je 2013. godine bilo 0%. O.K. hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Minimalna plaća u prošlom mandatu je rasla barem 10%, to je to i to nije dovoljno. To nije dovoljno. Ali ono što me zabrinjava kao čovjeka koji živi u Hrvatskoj, uz to što me zabrinjava situacija oko Agrokora gdje se pokazuje da dugoročni uspjeh nije moguć preko tuđeg znoja i tuđeg rada, zabrinjava me da su dugovi u zdravstvu eksplodirali za vrijeme 15 mjeseci vaše Vlade, Vlade HDZ-a i MOST-a, koji su skočili sa 2,4 milijarde na 7,7 milijardi kuna. Dakle zdravstveni sustav u ovom trenutku postaje neodrživ, ne znam da li ste toga svjesni. Dakle svaka stvar u Hrvatskoj nažalost postane i postaje financijski neodrživa. Da, odblokirali smo mnoge građane, da riješili smo problem švicarca, da, minimalna plaća je narasla ali nije dovoljno narasla. I zato tražimo danas da se minimalna plaća u Hrvatskoj poveća i da iznosi barem 50% prosječne plaće u RH. Da nitko u Hrvatskoj ne radi za manje od 3 tisuće i nešto kuna, to je malo ali za neke ljude to je sve.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić, svakako da je hvale vrijedna inicijativa koja ide za povećavanje minimalne plaće, što bi svakako doprinijelo kvalitetnijem, boljem životu hrvatskih građana. I tu vjerujem nikog u ovoj sabornici nema tko ne bi podržao povećanje minimalne plaće. No, ne djeluje previše uvjerljivo s vaše strane kada s ove govornice predlažete zakon kojim se povećava minimalna plaća, pazite za 20%, sadašnja minimalna plaća je oko 3 tisuće i 200 i nešto kuna a vi je planirate povećati za 20%. U isto vrijeme u replici kolegi Bulju govorite da je vaša Vlada povećala za 10% plaću. Kada to nije točno, kad je sve zajedno u tom mandatu nije se mogla povećati plaća više od 4%. Prema tome, mislim da treba biti prilikom ovakvog predlaganja zakona u prvom redu treba biti realan, treba sagledati mogućnosti je li ono što predlažemo moguće, treba sagledati cjelokupno stanje gospodarstva. Govorite o povećanju cijene struje i cijene plina, ja ne znam sjećate li se a morate se sjećati, bili ste saborski zastupnik, sjedili ste ovdje u ovoj sabornici, da smo 2012. svjedočili povećanju cijene struje od 25%, pazite 25% povećanje cijene struje, 30% povećanje cijene plina, 2 kune povećanje cijene jednog metra prostornog vode u RH se dogodilo sve u roku od nekoliko mjeseci. I sada vi govorite o povećanju cijene plina koji prema podacima koje smo čuli iz Vlade, iz ministarstva govori se o jednoj lipi po metru, o jednoj lipi po metru prostornog plina i 7 lipa povećanje cijene struje temeljem odluke vaše Vlade zbog korištenja obnovljivih izvora energije. Mislim da nema onoga tko ne bi podržao inicijativu da se poveća minimalna plaća, ali tu treba biti razuman, treba biti odmjeren, treba sagledati sve mogućnosti reperkusije koje takav prijedlog sam po sebi donosi, a ne da bude isključivo u funkciji predizbornih aktivnosti. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Pa ne možete me uvjeriti da je 3000 kuna, nešto više od 3000 kuna velika plaća koju gospodarstvo ne može izdržati. Ne možete me uvjeriti da je to veliko povećanje. Ne možete me uvjeriti da je plaća u Hrvatskoj od 3000 i nešto sitno kuna velika i neodrživa plaća. Ne možete me u to uvjeriti. Vi ste u vrijeme vaše Vlade do 2011. godine, ne želim se vraćati u prošlost ali moram to reći zamrznuli minimalnu plaću. U vrijeme krize mi smo je odmrznuli i omogućili povećanje minimalne plaće za preko 10%, za više od 300 kuna. I sada želimo napraviti dodatni iskorak, dodatni iskorak sa par stotina kuna za te ljude koji nemaju apsolutno ništa. Oni nemaju dostojanstven život, oni se nemaju čemu veseliti, oni ne mogu svojoj djeci platiti školovanje ukoliko ne studiraju i ukoliko se ne školuju u gradu koji ima srednju školu ili fakultet. Oni za to nemaju uvjete. Njihova poruka njihovoj djeci može biti gledaj možda je samo negdje drugdje bolje. Prema tome, ne možete me uvjeriti da je 3000 kuna, 3000 i nešto sitno kuna velika plaća koju Hrvatska i hrvatsko gospodarstvo ne može izdržati. To me ne možete uvjeriti.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Bernardić, ja ne znam da li vama vaše kolege podmeću danas ili se vi niste baš dobro dogovorili, ali vi ste danas tražili kao klub dvije stanke. Jedna je bila za neisplatu plaća u MTČ-u, znači u tekstilnoj industriji. Druga je stanka bila za Borovo i neisplatu plaća u toj industriji. I sada vidimo da imamo problem i sa tom minimalnom plaćom, ne može menadžment tih tvornica jednostavno isplatiti tu plaću, a vi sad tražite da je čak i dignemo za još više. Znači da vjerojatno te industrije u tim gradovima praktički uništimo. Mi znamo otprilike koliko ljudi radi u tim nisko profitnim industrijama i sada je pitanje hoćemo li sada sa vašim prijedlogom dovesti na rub održivosti, uništiti ili ćemo pokušati mudro, pametno razgovarati i sa socijalnim partnerima i sa ljudima koji su nositelji tih industrija, da nađemo rješenja iz godine u godinu na koji način spasiti da nešto radi, proizvodi i isplaćuje plaću ili da ovako jednim zakonom to riješimo pa tko preživi neka preživi a i tako nemaju gdje doći nego na Markov trg. Jer mene čudi zašto vi iz oporbe niste onda osim ovih 50% s obzirom na vašu odgovornost predložili da ta minimalna plaća iznosi recimo 70% bruto plaće u Hrvatskoj pa biste bili još veći ovako frajeri kako se to kaže. Jer ti radnici sigurno u tom trenutku neće doći na Ibler, nego će doći ovdje ispred Vlade i pitati a gdje je moje radno mjesto i gdje je moja plaća. Znači, dajte se odlučite što želite zastupati, jer lijepo je ovo slušati. Međutim, budimo realni i pogledajmo što zaista upravo te industrije nisko profitne mogu ponuditi radnicima, a o tome ste danas ovdje govorili dva puta u ime kluba i čini mi se da niste baš usklađeni sa zakonom koji predlažete.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bernardić.
Pa nitko sretniji od mene da je plaća u Hrvatskoj 70% prosječne plaće i trebala bi biti barem 60%. Ali smo realni, nismo nerazumni. Zato smo predložili 50%, odnosno 3000 i nešto sitno kuna za ljude koji sad rade za minimum dostojanstva i nisu primili plaću u Borovu, nisu. Prvo smo sanirali mi, država je većinski vlasnik. Čim ste vi upali u Borovo ljudi ne dobivaju plaće. Pa nemojte priče pričati o gospodarstvu. Uprava Borova je politička, o tome vam pokušavam reći. Čim ste ušli tamo odmah kasne plaće, odmah ljudi nemaju za kruh. Pa kako je to moguće? To vas pitam. Pa di će doći? Pa doći će na Markov trg. Apeliram na zdrav razum. Dakle, u Hrvatskoj moramo se boriti da ljudi koji rade za minimum dostojanstva, bar taj minimum dostojanstva imaju. Nemojte to raditi.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Bernardić, vi danas pozivate na nekakvo jedinstvo sa HDZ-om i MOST-om. Vidim da nudite im i koaliciju u nekim županijama, da pozivate i predsjednicu da preuzme određena ministarstva. Ali ja ne razumijem kako vi ne shvaćate da HDZ nikada neće pristati na te zakone koje vi sada predlažete, a predlažete ih jedino dok ste u oporbi. Nisam primijetio da ste u vrijeme dok je SDP bio na vlasti vodili neku drugu politiku od HDZ-a. S tim ljudima nema dogovora. Oni zastupaju interese krupnoga kapitala, uske elite od 0,5% hrvatskih građana i stranih interesa. Misliti da će oni podržati prava radnika, da će oni podržati prava seljaka, studenata i učenika, ja se doista pitam da li ste u ovih 27 godina shvatili kuda vodi HDZ-ova politika? Od njih jednostavno takve stvari ne možete očekivati. I mislim da bi ako zaista se smatrate, a nerijetko to govorite da je SDP lider oporbe trebali drukčije postaviti stvari. S ovim ljudima nema dogovora, oni su takvi kakvi jesu, vode tu politiku kakvu vode i ta politika jednostavno mora se promijeniti. Meni je jako žao dok je SDP bio na vlasti da ste provodili Ovršni zakon, da ste vi predlagali porez na nekretnine, da ovo pitanje minimalnih plaća tada niste riješili i onda se zaista čovjek mora zapitati, doista kakva je razlika između SPD-a i HDZ-a. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Pa prije svega odmrznuli smo minimalnu plaću i omogućili rast minimalne plaće za preko 300 kuna u Hrvatskoj, to smo napravili. Riješili problem švicarca, pokušali rješavati blokirane, izvadili Hrvatsku iz gliba pa to su sve rezultati koji se ne vide. Pa ne pozivam ja ovdje na jedinstvo, ja pozivam na zdrav razum da sustavno riješimo problem sa minimalnom plaćom u Hrvatskoj. Nije smiješno kolega Borić, nije smiješno što ljudi u Hrvatskoj rade za 2500 kuna, kako vam to može biti smiješno? To je tužno, to je žalosno. Majke plaču, djeca kada idu gladna na spavanje, nekad njihovi roditelji su nesretni. Pa kako nekom to može biti smiješno? Prema tome, sada želimo zakonski uredit upravo kako nikada više u Hrvatskoj ne bi došli u situaciju da kada je teško sve ide preko leđa sirotinje i sve ide preko leđa onih koji nemaju. Nego kako bi vezali minimalnu plaću na prosječnu plaću i omogućili ljudima da kada rastemo dijelimo uspjeh, a kada smo neuspješni da i to dijelimo. Prema tome, u Hrvatskoj moramo dijeliti sudbinu jedni s drugima, inače nemamo šanse … ukoliko to ne budemo shvatili, ukoliko se ljudi budu ponašali na način kao što se ponaša aktualna Vlada, gledam, ne vidim, čujem, ne čujem, pričam, ne radim na taj način Hrvatska ne može naprijed.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bernardić. U jednom momentu ste rekli, citirat ću „ja vas pozivam da dijelimo uspjeh i kada rastemo i dijelimo odgovornost kada padamo“. Ja znam da bi vi voljeli dijeliti uspjeh ove Vlade, ali u demokraciji vam je jasno tko je zaslužan za uspjeh kao i to je odgovoran za neuspjeh. To će kao i do sada na izborima procjenjivati građani. Prošla su vremena kada smo za uspjehe bili svi zaslužni, a za neuspjehe nitko odgovoran. Naravno, konstruktivno je realno i objektivno suradnja je moguća ali na način na koji propagira vaš prethodnik, mi ili oni, a ne kao ovaj vaš prijedlog. Evo primjera, na lokalnim izborima će se mnogi kandidati koji ne pripadaju vašoj stranci odvažiti pomoći vam poput u Vukovarsko-srijemskoj županiji, u Šibeniku, u gradu Zagrebu da bi ipak pokazali i vi jedan dio odgovornosti prema građanima barem na lokalnoj razini. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Pa to je točno, zato jer vidimo šire i želimo više za Hrvatsku, zato jer nam nije važno ono što je možda vama važno, da neko isključivo bude član vaše stranke, zato jer nam je nacionali interes hrvatskih interes, interes ljudi ove zemlje ispred stranačkog interesa zato je to. Dijelimo uspjeh, ove Vlade, pa da zaslužni ste za uspjeh. Uspjeli ste poskupiti plin u Hrvatskoj, uspjeli ste poskupiti struju u Hrvatskoj, uspjeli ste u samo godinu dana utrostručiti dugove u zdravstvu, uspjeli ste zaustaviti obrazovnu reformu, uspjeli ste poreznom reformom onemogućiti one najpropulzivnije ugostitelje, sve ste to uspjeli. Prema tome, ako je to uspjeh vaše Vlade ona se nemate baš čime ponositi.
Hvala lijepa. Sada bih pitao žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje Vlade? Uvaženi ministar rada i mirovinskog sustava Tomislav Ćorić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, poštovani predlagatelji. Ja bih prije nego što se osvrnem na neke od teza koje su danas iznijete pokušao prije svega dati viđenje Vlade RH na ovaj prijedlog zakona. Dakle, prije svega jedna važna napomena, važeći Zakon o minimalnoj plaći donesen je 2013. godine, to je vrlo važno za znati gospodine Bernardiću. Temeljem tog važećeg Zakona o minimalnoj plaći, a također i temeljem predmetnog zakona visina minimalne plaće za svaku sljedeću kalendarsku godinu uredbom utvrđuje Vlada RH na prijedlog ministra nadležnog za rad. Važećim Zakonom o minimalnoj plaći propisano je da se minimalna plaća ne može utvrditi u iznosu manjem od iznosa koji je bio predviđen za prethodnu godinu. Nadalje, propisano je isto tako i da će ministar nadležan za rad imajući u vidu povećanje udjela minimalne plaće u prosječnoj plaći nakon konzultacija sa socijalnim partnerima Vladi RH predložiti visinu minimalne plaće i to smo učinili za 2017. godinu. Ujedno Zakonom o minimalnoj plaći predviđena je iznimka temeljem koje se kolektivnim ugovorom može ugovoriti minimalna plaća u iznosu manjem od propisanog uredbom donesenom na temelju ovog zakona i to ne manje od 95% iznosa propisanog ovom uredbom, to ćemo posebno problematizirati u našem odgovoru na vaš prijedlog zakona. Dakle u predmetnom prijedlogu Zakona kluba zastupnika Socijal-demokratske partije predlagatelj definira usklađenje minimalne bruto plaće sa prosječnom bruto plaćom kroz 2 godine. Dakle u potpunosti derogira trenutnu zakonsku osnovu. I to na način da se prijedlogom zakona utvrđuje minimalna plaća za 2017. godinu u iznosu od 45% od prosječne bruto plaće po zaposlenom u pravnim osobama u RH te za 2018. godinu u iznosu od 50%. Postavlja se uistinu pitanje zašto to nije bilo 60 i 90% s obzirom na logiku ovog prijedloga zakona. Nadalje, utvrđuje se i minimalna plaća za 2019. godinu i svaku sljedeću kalendarsku godinu u iznosu od minimalno 50% prosječne bruto plaće po zaposlenom u pravnim osobama u RH. Ujedno predlaže se izmjena iznimke koja postoji koja se kolektivnim ugovorom može ugovoriti minimalna plaća u iznosu manjem od propisanog uredbom na način da se ista snizi na 90% iznosa propisanog uredbom Vlade. Ne znamo zbog čega ukoliko idemo sa idejom da povećamo životni standard naših građana. U postupku propisanom u zakonu tijekom prosinca 2016. godine već je stupila na snagu Uredba o minimalnoj plaći za 2017. godinu u kojem se udio minimalne plaće u prosječnoj bruto plaći porasta u odnosu na prethodnu 2016. sa postojećih 38,8% udjela podignut je na 42,9%. Posljednje povećanje iznosa minimalne plaće za 2016. godinu iznosilo je 90,45kuna, odnosno 90 kuna, 45 lipa u odnosu na 2015. dok uvećanje za 2017. godinu u odnosu na 2016. iznosi 156 kuna. Ono što bih svakako želio podsjetiti je sljedeće, od donošenja Zakona o minimalnoj plaći, ona je dignuta nekoliko puta, Vlada Socijal-demokratske partije je plaću za 2014. godinu digla za 1,1%-tni bod. Plaću za 2015. godinu za 0,4%-tna boda, plaću za 2016.-tu godinu za 2,9%-tnih bodova. Vlada Hrvatske demokratske zajednice i MOST-a je plaću za 2017. godinu digla za 5%-tnih bodova u odnosu na one ranije. Također ono što svakako valja naglasiti je sljedeće, Vlada RH ne podržava donošenje predmetnog prijedloga zakona iz razloga što je neprihvatljiv predloženi način povećanja plaće obzirom da predviđa dugoročan način određivanja njezinog odnosa što jednostavno nije u skladu sa zakonom ni sa zdravom ekonomskom logikom nije moguće gospodine Bernardiću. Naime neizvjesnost budućih makroekonomskih okolnosti te općenito okolnosti te općenito okolnosti projiciranog gospodarskog rasta u RH koje mi u ovom trenutku nisu u potpunosti poznate primjerice za 2019. godinu a kojima bi minimalna plaća trebala predloženom dinamikom rasti ne daju osnovu za predmetno zakonsko rješenje koje ste predložili. Sporan je isto tako i prijedlog da se iznimkom putem kolektivnog ugovora može utvrditi minimalna plaća u iznosu od 10% manje od utvrđenog iznosa zato što to predstavlja snižavanje donje granice iznosa minimalne plaće. Ujedno Vlada RH izražava zabrinutost u svezi ovog prijedloga zakona kojim se predviđa dugoročan te činjenično nepotkrijepljen način određivanja iznosa minimalne plaće u RH. Također isto tako mi ne možemo podržati sužavanje prostora za dijalog Vlade RH i naših socijalnih partnera. Na samom kraju osvrnuo bih se i na neke teze koje su iznijete tijekom vašeg elaboriranja prijedloga ovoga zakona. Vi u jednom trenutku elaborirate da trgovački centri i tvornice da bi podigli minimalnu plaću u RH odnosno kod sebe da to mogu. Pa oni mogu podići minimalnu plaću, odnosno mogu podići plaću, to nema veze sa minimalnom plaćom, to ima veze sa plaćom gospodine Bernardiću. Dakle, govorimo to tome da svaka tvornica, svaki poduzetnik može podići plaću u svom poduzeću, međutim pitamo se gdje se dovodimo u tom trenutku. Dakle u ovom trenutku postoje grane, odnosno sektori u RH koji o svom trošku 80% troška nose kroz plaće. To je prije svega taj sektor tekstilna industrija u RH. Što vam nalaže ekonomska logika u kontekstu podizanja njihovih minimalnih plaća, odnosno njihovih plaća sa 20 i više postotnih bodova. Ono što bih svakako apelirao da se u konkretnom slučaju, u slučaju drugih prijedloga obratite onima koji na ovu temu nešto više znaju, oni postoje u Socijal-demokratskoj partiji. I da u tom kontekstu ti prijedlozi imaju prije svega ekonomskog smisla i logike. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo uistinu impresivan niz replika na vaše izlaganje pa ćemo krenuti od prve a to je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Prosto je nevjerojatno s kojom lakoćom i nadmenošću predstavnik Vlade ovdje objašnjava nama a posredno putem televizije i svim građanima RH da je plaća koju mi ovdje predlažemo neutemeljena ekonomskom logikom, da je to previše. 3800 kuna bruto previše? To je danas rekao član najužeg tima gospodina Andreja Plenkovića. Neka svi čuju, građani RH da je Vladi HDZ-a 3800 kuna bruto ili 3 tisuće i nešto kuna neto previše. I da nema nikakve ekonomske logike da Hrvatska to isplati odnosno da Hrvatska ima takav zakon a da poslodavci to isplaćuju u RH. Kao da je to svjetsko čudo i u drugim zemljama Europske Unije. Pa pogledajte preko puta, tu, u Sloveniju, pogledajte tamo koja je minimalna plaća. Pogledajte iznos tamo koji je minimalne plaće. Pa ja jednostavno se ne mogu načuditi ovdje bešćutnošću Vlade HDZ-a gospodina Plenkovića, na kraju gospodina Ćorića koji je tako u stanju nešto ovdje reći. I kao da se ništa nije desilo i kaže nemojte ni predlagati više, nema smisla, nećemo ništa prihvatiti. Pa hoćemo predlagati, jer će onda ljudi bar znati sljedeći puta kad glasaju da je HDZ-u previše 3800 bruto, 3050 neto, pardon. Znači sa te strane ja bih vas molio nemojte raditi ljude ovcama, nisu ljudi toliko naivni i znaju ljudi da imaju veća prava nego šta im vi dajete i da bi mogli imati viša prava nego što im vi dajete. I zato molimo ovdje da se svi složimo oko elementarne logike da 3050 kuna neto u Republici Hrvatskoj nije visoka plaća šta tvrdi HDZ i ministar Ćorić. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog ministra Tomislava Ćorića. Izvolite.
Gospodine Maras, uz dužno poštovanje vaše skromnosti koju izražavate u raspravama u odnosu nad našu nadmenost ja bih vas molio prije svega da shvatite da u ovom trenutku i sami ste naveli 70000 radnika u RH prima minimalnu plaću. Najveći dio u sektorima koji su ovdje spomenuti. Njihovi poslodavci već godinama su na rubu egzistencije i rentabilnosti poslovanja. To je poznato osobi koja sjedi iza vas, bivšem ministru gospodinu Mrsiću i upravo zbog toga u vrijeme prošle Vlade nije dolazilo do ovakvih prijedloga. Dakle, imajte to na umu molim vas kod ovakvih istupa. Hvala vam lijepo.
Evo sad će replicirati uvaženi zastupnik Mirando Mrsić.
Uvaženi gospodine ministre, vi ste ekonomista pa me zato čudi da kažete da je ovo ekonomski neodrživo da se odjedanput podigne minimalna plaća za 50% u vrijeme kad se ekonomija u Hrvatskoj oporavlja, kada nam se otvaraju radna mjesta. A kako je to bilo moguće u Sloveniji 2010. zakonom koji je stupio na snagu u Sloveniji, dakle 11.2.2010. gdje je minimalna plaća fiksirana na 50% odjedanput i svake godine se usklađuje sa porastom plaća. Prema tome, očito da je ekonomski moguće. I tamo ima industrije koja je industrija sa vrlo malom marginom koja ima najniže plaće. S druge strane čudi me da kao ekonomista ne baratate cijelim činjenicama oko minimalne plaće, pa se zaboravlja da je u vrijeme HDZ i ona minimalna plaća koja je bila definirana onim zakonom gdje je potpredsjednik Vlade na neki način prevario sindikate bila zabetonirana na 38% i kroz 3 godine se nije uopće micala. Da smo mi 2011. odblokirali tu minimalnu plaću i da je bruto minimalna plaća sa 2800 kuna što je izuzetno malo 2011. odnosno 2012. skočila na 3100. To je 10%, toliko oko ovih, gospodine Boriću oko tih 10%. Ona je porasla 10%. To je još uvijek premalo. I treća stvar, vi kao ministar bi se trebali zalagati za socijalni dijalog i bilo bi najbolje u Hrvatskoj da imamo ono što imamo u skandinavskim zemljama, da se minimalna plaća dogovara između poslodavaca i radnika. Ali vi ovdje kažete da to što je stavljeno u zakon da se sindikat i poslodavac dogovore da zbog toga što je margina mala da ne može se podnijeti ovakva minimalna plaća, da ju onda možete kolektivnim pregovorom smanjiti je nešto što je meni neshvatljivo i ne bi to jedan ministar rada trebao govoriti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog ministra Tomislava Ćorića.
Uvaženi zastupniče Mrsiću, dakle nitko se od ove Vlade RH neće više složiti o potrebi rasta minimalne plaće tijekom njezinog mandata. Dakle, ova Vlada RH je nakon mjesec i pol dana svog mandata povećala minimalnu plaću više nego što je to vaša Vlada učinila u tri godine. Molim vas budimo toga svjesni u ovoj raspravi. Nitko se od nas neće više složiti da je to povećanje minimalne plaće potrebno nastaviti i u narednom razdoblju i mi ćemo to učiniti. Međutim, isto tako valja imati na umu činjenicu da ekonomske okolnosti u ovom trenutku u RH još uvijek ne dopuštaju značajnija povećanja. Ja ću vam samo, samo ću vas podsjetiti na neke brojke budući u pravilu spominjete Republiku Sloveniju. Dakle u ovom trenutku minimalna plaća u Bugarskoj je 214 eura krajem 2016. U Češkoj 364 eura, u Estoniji 430, u Latviji 370, u Litvi 380, u Mađarskoj 350, u Portugalu 417, u Rumunjskoj 276, u Slovačkoj 405. Neću govoriti o zemljama u regiji. U ovom trenutku minimalna plaća u Republici Hrvatskoj je 440 eura i to nije malo u odnosu na ove zemlje. Zašto vam to govorim? Zbog čega vam to govorim? Bruto. Zbog čega vam to govorim? To vam govorim zbog toga što u ovom trenutku bruto domaći proizvod Hrvatske per capita je pretposljednji u EU. Dakle, mi moramo učiniti sve da učinimo dodatni rast gospodarstva i to smo najavili u našem mandatu i učinit ćemo sve da uz taj rast gospodarstva raste isto tako iznos minimalne plaće. Naravno da treba težiti rastu minimalne plaće i naravno da ćemo to i činiti. Međutim, mi to možemo raditi u granicama ekonomske logike i naših mogućnosti i to smo učinili na samom početku svog mandata. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Davora Bernardića, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Ovo sve što ste rekli ne daje mi razloga za optimizam. Pa kao da vi ni sami ne vjerujte u uspjeh. Nestabilnost gospodarskih pokazatelja, nestabilnost gospodarskog rasta, nestabilnost, neizvjesnost i sami ste to nekoliko puta izgovorili. 2019. godine, ove godine nema prostora. Ja sam zabrinut. Umjesto da širite optimizam, vi širite ovdje defetizam, širite paniku i ne možete nas uvjeriti da je 3000 kuna, nešto više od 3000 kuna velika i nemoguća plaća u RH. Neće vam to proć. Pa ne možete nas uvjeriti u to. Pa vi nas uvjeravate da je plaća od tri tisuće i nešto sitno kuna za ljude u Hrvatskoj velika i nemoguća. Pa ne možete i onda nabrajate zemlje redom iz istočnog bloka koje su nekad bile u Sovjetskom Savezu. Pa s kim nas želite uspoređivati? Pa kakvi su vam to podaci? Pa dajte Hrvatsku usporedite s onim zemljama s kojima se želimo uspoređivati u čije društvo smo došli. Nemojte tu vaditi neke paušalne ocjene i sijati defetizam i paniku. Ne može se, nećemo uspjeti, 2019. je nestabilna, plaća je velika. Iz ovog svega ja jedino što mogu shvatiti je veliko ili nepoznavanje onoga o čemu razgovarate ili veliku nesigurnost. Ja bi volio da uspijemo kao zemlja i kao društvo, ali ja sa zabrinut, duboko sam zabrinut zbog vaših riječi sada. Tužan i zabrinut.
Hvala lijepo. Evo odgovor uvaženog ministra Ćorića.
Gospodine Bernardiću, ja ću vam samo kratko replicirati. Jedino čime ja mogu biti zabrinut je zapravo razina populizma i demagogije, frazeologije kojom nastupate u prijedlogu najveće oporbene stranke o vrlo važnom zakonskom prijedlogu. To je zapravo nevjerojatno. Stopa rasta BDP-a u 2017. trebala bi biti između 3,1 i 3,3%, hrvatske javne financije su stabilne. Mi jurišamo k gospodarskom rastu ove godine, povećanjem životnog standarda naših građana, minimalna plaća o kojoj bi ovdje trebali razgovarati ekonomisti su negdje iza vas pa vam oni to mogu pojasniti u redovima iza vas, rasla je 5%-tnih bodova od 1.1., 2018. godine rasti će opet, a vi ćete vjerojatno i 2018. godine ići sa nekom svojom novom inicijativom kojom pokušavate ući u politički prostor i u Dnevnik HRT-a ili neki drugi. Hvala lijepa.
Hvala. Evo sada … replike uvaženog zastupnika Branka Grčića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine ministre. Znači kad govorite o rastu minimalne plaće, o rastu napominjem minimalne plaće u mandatu naše vlade, onda je očigledno i naravno to uspoređujete s ovim prijedlogom vašim onda polazite od toga odnosno ne polazite od toga da je to bilo bitno različito razdoblje, razdoblje u kojem se naša vlada borila s krizom, vrlo teško, vrlo mučno i uspjela u drugoj polovici mandata izvući zemlju iz krize i postići i uspostaviti ovaj trend koji sada daje rezultate. Nažalost, ne nalazim baš puno argumenata da bi ova nova Vlada u ova četiri mjeseca učinila bilo što za ove stope od 3, 3,2% o kojima pričate. Prema tome, to je nasljeđe, to je nasljeđe onog trenda koje smo mi uspostavili, to svaki ekonomist zna da se takve stvari u makroekonomiji na taj način odvijaju, a posebno ako ne vidimo niti jednog razloga da bi neke mjere vaše Vlade taj rast dodatno potaknule. Ono što želim reći i da bude sasvim jasno, minimalna plaća mora rasti više od prosječnog rasta plaća u Hrvatskoj koji se sada događa. Ako je taj rast između 3,5, 4, 4,5% generalno onda minimalna plaća da bi stigli onaj gep koji je u međuvremenu nastao mora rasti značajno više, o tome mi govorimo. Dakle tih 5% za tako nisku plaću nije dovoljno. 5% na tri tisuće kuna je 150 kuna istina, ali 5% na deset tisuća kuna je 500 kuna, novi gep od 350 kuna između ovog sa deset i ovog sa tri tisuće kuna. To je ono što je načelo socijaldemokracije da se borimo protiv nejednakosti koja je u Hrvatskoj sve veća i veća. I to su evo i studije sindikata neki dan pokazale vrlo jasno i to moramo shvatiti. Zbog toga tražimo jači i veći rast ovih plaća, a naravno u okvirima zadržavanja konkurentnosti tih firmi.
Hvala. Odgovor uvaženog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Grčiću, dakle potpuno ćemo se složiti sa tezom da udio minimalne plaće u prosječnoj plaći u RH treba rasti. Pa upravo se to i dogodilo. Ja sam na samom početku svog izlaganja naveo podatak da je tijekom 2016. godine udio minimalne plaće u prosječnoj plaći bio 38,8%. U ovom trenutku on je preko 42% i tim putem ćemo ići u tome se svakako možemo složiti. Međutim ja se nadam da ćete se vi kao ekonomist, kao vrstan ekonomist složiti isto tako s tezom da ovako povećanje minimalne plaće prije svega udara u konkurentnost najugroženijeg sektora, sektora s kojima ste se i vi na kraju krajeva tijekom vašeg mandata podpredsjednika Vlade RH borili, s njihovim opstankom uopće u samoj ekonomiji. Tekstilna industrija, kožna, drvna industrija vi jako dobro znate o čemu ja govorim. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre. Volio bih kada navodite prosječnu plaću u našim susjednim zemljama da navodite i koliko tamo košta kubični metar plina ili koliko košta voda ili koliko košta odvoz smeća. Ja to recimo za Mađarsku jako dobro znam i cijene i baš i nisu usporedive uvaženi gospodine ministre. Da sam poput vas iz Demokratske zajednice ja bih sada možda propitivao vaš CV, vaš životopis kako su nam neki dobacivali odavde kada ste vi radili u realnom sektoru i ja to neću raditi. Ja izuzetno cijenim to što ste vi doktor znanosti, posebice ekonomskih zajednici, ali ovo nije akademska rasprava uvaženi ministre. Dok smo mi ovdje raspravljali, dok vi nama pokušavate kao sa katedre to docirati, jedan kolega, jedan moj sugrađanin iz Baranje mi je poslao SMS kolika mu je bila neto plaća u veljači 2.339,04 kuna. Ja pozivam vas ministre i sve ovdje, preživite vi sa tim iznosom. Pa moj račun za plin tijekom zime je više od pola ovog iznosa. I onda mi govorimo o plaći koja je dovoljna za dostojan, pristojan, bezbrižan život. Pa ljudi nam odlaze ministre, pa Slavonija je pusta. U Osijeku je svaka treća kuća prazna zbog ovakvih plaća i ovako dostojnog života, poštovani ministre. Ja cijenim ono što radite a ne što govorite. A ono što radite smo već vidjeti sa poreznom reformom, bogatima više, siromašnima manje, „Superhik“ reforma. Tko želi uvaženi ministre nađe načina a tko ne želi nađe izgovora. Kako bi mi Šokci rekli „sapienti sat“ ili'ti „pametnom dosta“.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre čuli ste, evo prvi čovjek oporbe je danas gotovo emotivno uništen, nezadovoljan, nesretan, tužan i brani zakon kojeg je pripremao mjesecima, a mjesecima su razmišljali o tome da se nikada neće raspraviti ali evo drugačija Vlada, drugačiji Sabor, drugačiji predsjednik, raspravljamo zakone oporbe. Mi za njihovog mandata nažalost nismo uspjeli ništa i pokušavamo svatko sa svojim argumentima utvrditi što je zaista ovdje realno moguće. Međutim, vidjeli ste i vi ste im jasno pokušali pokazati kroz i mišljenje Vlade i vlastito da je njihov zakon nekonzistentan, da u jednim odredbama praktički poništava neku njihovu namjeru koju oni nazivaju dobrom. Znači da ne znaju ni napisati ono što su zamislili i s čime već mjesecima u javnosti pokušavaju doći na stranu radnika kao socijal-demokracija koja ih je u svom mandatu kada su radnici imali najveće povjerenje u njih razočarali su ih. Ti radnici su ih dva puta kaznili na izborima upravo zato jer su ih gotovo uništili, uništili politikom koju su provodili. I danas slušamo priče što smijemo, što ne smijemo i zašto bi minimalna plaća trebala biti 50 ili 70% bruto plaće u RH. Oni koji su podigli cijenu plina za 25% čim su došli na vlast, cijenu električne energije za 20% čim su došli na vlast odmah nakon 2 mjeseca, vode 15%, cestarina o kojima stalno pričaju 15%. Pa nije bilo toga što nisu poskupjeli. I naravno danas pokušavaju vratiti neke svoje ljude, birače, radnike i njima se obraćaju. I cijelo vrijeme govore sve što su kao dobro napravili a ne spominju recimo 80 milijardi javnog duga i odgovor na to gdje su potrošili te novce, nema odgovora. U hrvatskom narodu ima jedna lijepa uzrečica ili rečenica za takvo ponašanje „prave se Englezi“, danas u oporbi.
Odgovor uvaženog ministra Ćorića.
Hvala vam gospodine zastupniče Boriću na vašoj pozitivnoj kritici zapravo. Ono što bih uistinu želio istaknuti jeste potreba da, a referirati ću se na ovaj akademski moment da raspravu u Saboru i u onim situacijama u kojima trebaju biti konstruktivne zapravo i budu. Ja sam vjerovao da će oporba, odnosno najveća opozicijska stranka pozitivno reagirati na naše podizanje minimalne plaće od 5%-tnih bodova a vjerojatno kao i vi. A mi smo se doveli u situaciju da nakon tog, nakon te uredbe Vlade RH licitiramo što je moguće većim iznosima. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Franje Lucića.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine ministre. Pa evo slušajući ovu vašu raspravu i raspravu od kolega iz SDP-a, stvarno sam razočaran na ovako jedan populistički način koji djeluju upravo ljudi iz SDP-a. Imali su priliku povećati plaću koliko god su željeli, međutim za svoga mandata kao što znate nisu učinili ništa. Obzirom da dolazim iz Požeško-slavonske županije reći ću samo nekoliko riječi. Tamo djeluje dakle tekstilna industrija, drvna industrija. I ono što je bitno, bitno je da je ova Vlada podigla minimalnu plaću u ovoj godini za 5% kada govorimo o nekom bruto iznosu i samo u jednoj tvrtki koja zapošljava 500 ljudi to je trošak dodatni od 200 tisuća kuna mjesečno što znači da je to na godišnjoj razini 2,5 milijuna kuna. U tekstilnoj industriji imamo negdje oko 500 ljudi u Požeško-slavonskoj županiji. Ako bi sada samo još za 5% a ne za 30 kolega Bernardiću i vi koji ste komentirali, podigli neto, minimalnu plaću te tvrtke sutra stavljaju ključ u bravu. Slušajte me dobro, stavljaju ključ u bravu. Pa dajte ljudi i gospodine ministre objasnite im da je to nemoguće u ovome trenutku dokle god RH ne bude svoj gospodarski nivo podigla na jednu drugu razinu. Istočne zemlje koje su nas prešišale u gospodarskom razvoju i Češka i Poljska i ostale zemlje su daleko razvijenije u ovom trenutku od RH a imaju niže dohotke i minimalne plaće od RH. Pa mislim da je dosta ovome narodu populizma nego ovaj narod očekuje od nas ovdje jednu kvalitetnu raspravu, jednu raspravu u kojoj ćemo im pomoći a ne ovim populizmom uništavamo jednostavno ovaj doista jadan i siromašan narod koji mora bježati u druge zemlje jer im mi to u ovom trenutku ne možemo osigurati.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre, lijepo ste pročitali ovaj odgovor zastupniku Bernardiću, ne znam kada ste ga prije uspjeli napisati i isprintati s obzirom da je on tek danas rekao svoje mišljenje. Vi ste rekli da su poduzetnici na rubu egzistencije. A ja moram priznati da sam zaista zapanjen tom vašom izjavom. Jeste li možda mislili na gospodina Todorića? Pa s obzirom da je on na rubu egzistencije, nema par milijuna kuna za režije u dvorcu, onda ste mu vjerojatno preko noći odlučili sastaviti zakon kojim ćete od hrvatskih građana uzeti milijardu kuna da njemu date. Je li to taj poduzetnik kojemu je ugrožena egzistencija? Sad možete odmah preko noći milijardu kuna pronaći. A dok građani ne mogu platiti porez od 20 lipa i 30 kuna onda im šaljete ovrhe, šaljete im policiju, ovršujete im nekretnine i sad govorite da Ivica Todorić na rubu egzistencije. I vi kažete da ste vi ekonomist i da mi ne znamo raspravljati. Jeste vidjeli rezultate istraživanja Ekonomskog instituta od prije par dana da 70% ljudi u Hrvatskoj mora posuditi novac da bi preživjelo mjesec. 70% ljudi ne može platiti režije, ne može vodit djecu na ljetovanje i vi kažete da je Ivica Todorić na rubu egzistencije. I vi to zovete ozbiljnom akademskom raspravom? Ja ne znam, ja sam stvarno evo. Bio sam zapanjen sa vašim premijerom dok je govorio ovdje o izvješću EU, ali vi ste ga očito uspjeli nadmašiti u jalovoj argumentaciji. I zaista se moram pitati kako je moguće da nekoga tko ima 6 milijardi poreznog duga se amnestira i njemu se pomaže, a ne želi se pomoći hrvatskim radnicima koji trpe [[Upadica Reiner: Hvala.]] i krpaju kraj s krajem i od čijeg truda vi živite.
Hvala. Odgovor uvaženog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Bunjac, ja nisam siguran da smo mi bili na istom mjestu dok sam ja izlagao odgovor Vlade na prijedlog zakona Socijaldemokratske partije. Prije svega želio bih vas upoznati sa činjenicom da je moj pisani materijal koji je priređen, pisani materijal odgovora na inicijativu Kluba zastupnika SDP-a. Oprostite što sam ga imao. A što se tiče gospodina Todorića, odnosno moje teze o poduzetnicima nešto ste pobrkali. To nije dio te rasprave. To ste vjerojatno u okviru stanke jutros imali priliku razglabati. Ja sam govorio o poduzetnicima koji vode poduzeća, u ovom trenutku najugroženijim sektorima u RH. Naveo sam i koji su to gospodine Bunjac. Vjerojatno ste to u ushitu ovog vašeg odgovora pokušali previdjeti. Dakle, riječ je o tekstilnoj industriji, riječ je o kožnoj, obućarskoj industriji, riječ je o drvnoj industriji gospodine Bunjac. To su industrije u koje su u ovom trenutku i već dulje vrijeme na žalost na rubu egzistencije. O ostalim stvarima nisam govorio. Druga stvar je to što ste vi čuli da sam ja rekao. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre kažete u 2017. 5% je nešto više od 3000 kuna. Međutim svaki prijedlog, pa i prijedlog oporbe je dobar, možemo raspravljati o onome što je aktualno. Činjenica je da je minimalna plaća mala, činjenica je da je 2017. godine 5% podignuta plaća, međutim ključni problem je još uvijek onih radnika koji ne ostvaruju svoja primanja temeljem toga što poduzetnici krše svoje, krše zakonom propisano pravo da, na radničku plaću. Činjenica da u tri godine 2% je narasla plaća. Prošle 2016. dva zarez nešto, ove godine 5%. Međutim o ovome prijedlogu oporbe i dobro je da je u Parlamentu ovaj prijedlog da govorimo o minimalnoj plaći. Samo šta je problem što mi više nemamo, tj. gubimo radnike a to je produkt i bivše Vlade i svih prethodnih Vlada. To je nuspojava, tj. to je uzrok. Jer one blagajnice koje su stvarale, opet ponavljam carstva i za vrijeme SDP-ove Vlade i bivših HDZ-ovih, kule od karata danas su dovele u pitanje tih 60000 ljudi i hrvatski potencijal. Znači da je pitanje ključno, o ovome treba raspravljati i slažem se. Zakon oporbe je dobro što je ovdje, što se tiče … [[Govornik se ne razumije.]] amandman da bude 80% plaća minimalna i to je legitimno raspravljat. Međutim, ključni je problem što brojni naši građani ne ostvaruju svoje prav. To je pravna nesigurnost, zbog toga ljudi odlaze, a to je znači uzrok, to je posljedica loših upravljanja dosadašnjih Vlada. I toga mora bit svjestan i predlagatelj, oporba da su loše upravljali Hrvatskom državom kao i prethodne Vlade koje su bile na čelu sa HDZ-om. I ovaj je prijedlog zaista pozitivan. Ja ću dati amandman da bude 80%, 95000 kuna ja mislim da je realna plaća. Međutim šta je činjenica danas? Činjenica je da veliki broj radnika ne prima plaću i da je radništvo uništeno [[Upadica Reiner: Hvala.]] i sad je na putu za Irsku. To je ključni problem. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi ministre. Po zadnjim istraživanjima u Hrvatskoj je velik broj naših sugrađana pred siromaštvom, preko 80% opasnost od siromaštva je upravo u Slavoniji i Baranji, rizik od siromaštva a upravo iz tih razloga što nema radnih mjesta a i ona nova koja se otvaraju su uglavnom ugovor o radu na određeno vrijeme veliki dio tih ugovora i za tu minimalnu plaću koja nije dostatna za kvalitetan život i zato imamo iseljavanje mladih i zato mladi ne vide perspektivu u Republici Hrvatskoj. A koju mi poruku šaljemo kroz vašu raspravu danas? Kontradiktorni ste. S jedne strane se hvalite sa gospodarskim rastom, rastom bruto društvenog proizvoda, a s druge strane kažete da taj rast ne može u 2019. garantirati rast minimalne plaće kako je predloženo ovim zakonom. Pa koji način onda mogu mladi ljudi planirati svoju budućnost? Da li će oni ostati u Hrvatskoj ili će otići ako im se ne može garantirati rast te minimalne plaće, ako se ne može garantirati otvaranje novih radnih mjesta. Kažete poslodavci mogu sami dizati plaće. Da mogu, ali oni uvijek gledaju profit i oni samoinicijativno teško da će dizati plaće. A osjetljivi sektori tipa tekstilna i drvna industrija, pa postoje drugi modeli i postoje iskustva drugih država kako da im se pomogne, a da ta minimalna plaća i u tim resorima budu takove da radnici mogu od svoje plaće živjeti. Pa vas molim odgovor na koji način mislite pomoći tim sektorima i kako vi mislite dalje dizati minimalnu plaću?
Hvala. Odgovor uvaženog ministra rada i mirovinskog sustava Ćorića.
Uvaženi zastupniče Vlaoviću, osvrnut ću se na vašu tezu o kontradiktornosti. Ja ne bih rekao da sam kontradiktoran, ja bih rekao da sam objektivan i realan. Vjerojatno različite perspektive imamo. Navest ću još jednom tijek događaja 19. listopada prošle godine Vlada gospodina Plenkovića preuzela je odgovornost za RH krajem mjeseca prosinca dakle ni dva mjeseca nakon toga mi smo povećali minimalnu plaću za 5%-tnih bodova više nego nekoliko godina kumulativno ranije. S druge strane u razgovoru sa našim socijalnim partnerima na kojem se netko u ovom jednom trenutku ovdje pozivao dogovorili smo rast plaća u državnim službama više od 6%-tnih bodova tijekom ove godine. Odlukom Vlade RH povećali smo plaću javnim službama za 2%-tna boda, dakle to su stvari koje su se već dogodile. Govorimo o pet odnosno šest mjeseci mandata Vlade gospodina Plenkovića. Optimizam koji dijelimo svi u Vladi, ja vjerujem sve više hrvatska javnost glede ekonomskog rasta RH i ekonomskih pokazatelja u ovoj i nerednim godinama je nešto što nas hrabri da ćemo tijekom odnosno do kraja 2017. godine ponovno istupiti i povećati životni standard ovih naših najugroženijih građana. Mi to činimo realno i u skladu s mogućnostima RH u ovom trenutku. Mogućnostima isto tako i socijalnih partnera, dakle u ovom konkretnom slučaju poslodavaca u najugroženijim sektorima, sektorima koji godinama još od '90.-ih godina veliki broj njih muku muče s ne konkurentnošću i problemima s kojima su suočeni. Meni je žao što to svim zastupnicima, a prije svega zastupnicima predlagatelja ovog zakona nije jasno. Hvala lijepa.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, slažem se s vašom konstatacijom kako rast minimalne plaće će pratiti rast BDP-a u Hrvatskoj i kako kvalitetnije stanje u gospodarstvu će omogućiti povećanje, nadam se i krajem ove godine povećanje minimalne plaće. Posebno se to odnosi na kako ste sami rekli na najugroženije sektore kao što je drvna industrija, tekstilna i kožna industrija gdje je ovako povećanje plaće svakako otežalo, o čemu je malo prije kolega Lucić govorio poslodavcima uopće mogućnost normalnog poslovanja pa onda isplaćivanja i ovakvih minimalnih plaća od 3.120 kuna. Meni je vrlo ovako čudno da SDP predlaže povećanje minimalnih plaća, kada u isto vrijeme tamo gdje je on poslodavac svojim zaposlenicima smanjuje plaće. I zbog toga je i unutar SDP-a bio osnovan sindikat kako bi očuvao postignutu razinu plaća u SDP-u. Dakle lako je preko plota gledati u tuđe dvorište, tražiti da drugi poslodavci povećavaju plaće, a ti sam kada si poslodavac praktično ne izvršavaš ono što predlažeš ovakvim jednim zakonom. Iz ovih podataka koje ste vi naveli, a koje svjedočimo o rastu BDP-a u prošloj godini od 2,9 ili 3% o tome ćemo imati ovih dana konačan iznos i planirani rast BDP-a u 2017. godini od 3,2% u svakom slučaju omogućit će rast plaća u Hrvatskoj pa onda svakako i biti poticaj Vladi da sa odlukom o minimalnoj plaći poveća plaću koja sada kao što sam rekao iznosi 3.120 kuna. Hvala.
Hvala. Sada će u ime predlagača riječ uzeti uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Pa svašta smo čuli danas ovdje. Bilo je stilskog dojma, onomatopeje, prikaza, glume, dociranja, neobjektivnosti, pozivanja na razum, ali jedino što nam niste uspjeli objasniti da je tri tisuće i nešto kuna velika plaća i da je nemoguća plaća u RH. Da, predložili smo zakon kako bi konačno sustavno uredili ovo područje, kako bi vezali minimalnu plaću za prosječnu plaću u RH, kako bi dijelili sudbinu rasta, ali i sudbinu nevolje, kako bi ljudi u Hrvatskoj radeći jedni za druge solidarno napredovali kada nam dobro ide, a dijelili sudbinu jedni drugih kada nam ne ide dobro. I to je osnovna ideja tog prijedloga. Ako mislite da treba popraviti prijedlog, popravite ga, dajte amandmane, predložite svoj zakon, predložite drugi postotak. U skladu sa vašom neizvjesnosti o gospodarskom rastu i strahom i bojazni za gospodarski rast, predložite drugi model, ali dajte da to donesemo. Dajte da ljudi koji u Hrvatskoj rade za minimum ljudskog dostojanstva imaju se čemu nadati. Pa neki nas danas ne gledaju na televiziji zato jer i je isključena struja. Deseci tisuća ljudi nas ne mogu danas pratiti, 65% siromašnog stanovništva prema podacima Ekonomskog instituta. Pogledajte što su napisale vaše kolege su jednom tokom ove godine … isključene režije. Jeste li vi toga svjesni? S kojom lakoćom čujem to je trošak, tekstilna industrija, pa gospodine Luciću pa nisam to od vas očekivao. Kako ljudi mogu biti trošak? Požeško-slavonska županija, vi ste tamo gazda već dugi niz godina, pa to je najsiromašnija županija u Hrvatskoj, pa jeste čuli Slavonce, svaka treća kuća je prazna, ljudi iseljavaju. Jeste čuli gospodina Vlaovića, pa jel znate kako ljudi tamo žive. Ja vas pozivam da dignete, da predložite, da popravite što mislite da treba ali nemojte ljude za 3 tisuće kuna da je to nemoguće ili nerealno, da je to nemoguće postići u Hrvatskoj, kada treba podići minimalnu plaću, onda je to populizam. Ali nemate problema sa podizanjem struje, plina, cijena, dugova u zdravstvu. S time nemate problema.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Pernara.
Uvaženi zastupniče Bernardić, slušao sam sa zanimanjem vaše izlaganje i u suštini sa svime što ste vi rekli ja se mogu složiti. Situacija stvarno jest katastrofalna. Pod ovom HDZ-ovom vlašću stvari nisu dobre, negativni trendovi se nastavljaju, broj mladih koji bježi iz zemlje je sve veći, broj blokiranih je sve veći. Dolazi do sloma velikih pravnih subjekata, očito politika Vlade je takva da zapravo se ponaša kao na Titaniku, sviraju u orkestru, govore da je sve dobro i da imamo gospodarski rast a sve se urušava. Međutim, ne smijemo smetnuti sa uma da SDP kada je bio na vlasti, sve mjere koje sad predlaže od toga da se stavi, recimo da se dozvoli uzgoj konoplje za medicinske svrhe do recimo povećanja minimalne plaće. Mogao je to napraviti kada je bio na vlasti. Mogli ste dame i gospodo iz SDP-a uvesti vinjete umjesto cestarine, mogli ste dovesti do toga da mi u Hrvatskoj umjesto 200 kuna od Zagreba do Dubrovnika plaćamo godišnju cestarinu od 500 kuna i možemo se voziti koliko hoćemo ali niste. I tu zapravo leži ključ cijelog problema. Što iako SDP je u stanju percipirali probleme nije ih u stanju riješiti. A sada kada nije na vlasti kao predlaže neke svoje mjere itd.. Tako da mi to malo zvuči neuvjerljivo. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Poštovani zastupniče, pa daleko od toga da su sve stvari bile sjajne, ali počelo je, ipak se kreće. Krenulo je povećavanje minimalne plaće, krenulo je odmrzavanje minimalne plaće koja je bila zamrznuta za bivše Vlade. Krenuo je gospodarski rast, krenuo je prijedlog da se za medicinske svrhe ljudima omogući upotreba same konoplje, krenula je rasprava o modelu sanacije, odnosno restrukturiranja Hrvatskih autocesta na što smo naišli na velik otpor. Prema tome stvari su se pokrenule. A sada na ovaj način se praktički negira problem. Dobro ste rekli, Titanik orkestar. Dirigent svira, brod tone, ništa se ne događa i ništa se ne radi. Gledaju a ne vide, slušaju a ne čuju, pričaju a ne rade. To je trenutno situacija koju imamo. Pa ja ne znam, pa ja ne znam više niti jednog ministra koji nije pod nekom aferom. Ljudi moji pa kako će riješiti problem? Ministar Ćorić je tu došao, dobro, sada je otišao, ali minimalna plaća i problem minimalne plaće ostaje. Ne možete nas uvjeriti da je 3 tisuće kuna puno za ljude koji žive u Hrvatskoj. Ne možete nas uvjeriti da je 3 tisuće kuna nemoguće za ljude koji žive u Hrvatskoj. Ne možete nas uvjeriti da je 3 tisuće kuna puno za ljude koji svoju djecu ne mogu poslati na školovanje nego odlaze raditi različite obrtničke poslove u inozemstvo. Tako je u Slavoniji, tako je na sjeveru, tako je u Dalmaciji, tako je svugdje. Prema tome, donesimo ovaj zakon, pustimo strančarenje i omogućimo ljudima bar tračak nade, iskasapite zakon, promijenite ga, promijenite postotke, ali pokažite da vam je stalo, pokažite dobru volju.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić vi ste dobro rekli ovdje da smo svašta čuli danas ali najvažnije ono što smo čuli, čuli smo, čuli smo u čemu je razlika između SDP-a i HDZ-a. A razlika je u tome da je nama povećanje plaće, minimalne plaće, omogućavanje građanima života dostojnog čovjeka barem u malom dijelu a HDZ-u je to trošak. Skandalozno je ovo što je rekao kolega Lucić da je 5% povećanje minimalne plaće uzrokovalo trošak poduzetnicima, da je to trošak. Pa ni tih poduzetnika ne bi bilo bez radnika. Zašto mi ovdje privilegiramo samo poduzetnike i govorimo kao oni su neka nadnaravna bića bez kojih. Mislim, radnici bi trebali biti još zadovoljni što rade za minimalnu plaću i zahvaljivati se tim poduzetnicima koji na njihovom radu zarađuju. Ali dobro ste rekli kolega Bernardiću, ova Vlada odbija dignuti minimalnu plaću koju smo mi predložili ovaj prijedlog zakona ali dižu, dižu se porezi, diže se porez na prvu nekretninu, diže se porez na ugostiteljstvo, diže se, uvodi se porez na imovinu, diže se struja, diže se plin, dižu se osnovni životni troškovi, cestarine, dižu se plaće najbogatijima ali se odbijaju dignuti plaće najsiromašnijim ljudima u ovome društvu. I to je razlika između nas i HDZ-a. Nama je bitan čovjek, nama je bitan radnik a njima je bitan kapital, njima su bitni poduzetnici. I dobro su kolege iz Živog zida ovdje rekli njima je bitan Todorić. O tome ćemo sutra razgovarati, možda to danas nije tema ali to je njihov pogled, pogled na hrvatske građane, radnici su trošak i nužno zlo a poduzetnici su gazde. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Pa mislim da ste dotakli jedan važan aspekt koji se zove da ni u, kada su u pitanju poduzetnici u Hrvatskoj nismo društvo jednakih mogućnosti. Oni veliki mogu izboriti bolje uvjete za sebe, bolje uvjete s državom, otvorena vrata kod ministara, bolje pregovaranje, ne plaćanje, otezanje sa plaćanjima a oni mali ne mogu dobiti ni rok prilagodbe kad je u pitanju porezna reforma kao ugostitelji. Oni mali moraju sve platiti na vrijeme. Oni mali nemaju nikakvu mogućnost za pregovaranje. Pa Hrvatska mora postati dobra i prema poduzetnicima, prema onima koji su svoje obitelji stavili na raspolaganje, odnosno s njima krenuli u biznis jer se oni odriču. Hrvatska mora postat dobra prema malim poduzetnicima i ne može gurati glavu u pijesak. Hrvatska danas nije dobro društvo, nije društvo jednakih mogućnosti. Ono što je dozvoljeno velikima, moćnima sa političkim zaleđem nije dozvoljeno ostalima. Ono što je moguće onima kojima je plaća narasla 5000 kuna poreznom reformom nije moguće ljudima koji rade u tekstilnoj, drvnoj industriji, koji rade za minimalnu plaću. Njima plaća nije narasla. Pa o tome mi ovdje govorimo. Hoćemo li negirati problem, gurat glavu u pijesak ili ćemo se složit da problem postoji i riješit ga. Pa ja sam vam predložio, dajte amandmane, dajte prijedloge, iskasapite zakon, napravite sto amandmana. Napravite svoj zakon, gurnite ga u proceduru. Ali vežimo prosječnu plaću s minimalnom plaću. Dijelimo sudbinu kad je dobro i dijelimo sudbinu kad nam ne ide dobro. Pa budimo solidarni u Hrvatskoj. Ne možemo uspjeti ni kao zemlja, ni kao društvo dok je loše u našem susjedstvu. Nikad to neće se dogoditi.
Hvala. Sljedeća je replika zastupnika Mire Bulja.
Kolega Bernardić, koliko mi je poznato ovo je vama 4 mandat u Saboru i zaista lijepo je čuti kad se pozivamo na solidarnost. Ali žao mi je što u mandatu se nije pozivalo za radnička prava, na solidarnost u kojemu ste bili vladajuća većina. Ja osobno ću glasat za svako radničko pravo, … [[Govornik se ne razumije.]] smatram da je 50% prosjek plaće vrlo malo, dat ću 80% negdje … [[Govornik se ne razumije.]] 5000 kuna amandman jer smatram da vi to dok ste bili na vlasti niste imali hrabrosti zato jer se odlučivalo u Pepermintu ili Taču sa tajkunima koju ćete politiku provoditi. Međutim, ovaj zakon je pozitivan. Ali tri mandata ste vi bili ovdje. Vi ste glasno šutjeli za vrijeme svoje Vlade o svemu što se je događalo, od radnicima Škvera koji sad nemaju plaću, radnicima Dalmatinke, radnicima Autoprijevoza. Cijela Cetinska krajina je ostala bez radnika, nisu ostvarili svoja prava. To je ključni problem. Danas su radnici … [[Govornik se ne razumije.]] neki su ostvarili prava, poneki nisu. Danas imaju troškova na sudu 200 tisuća kuna šta su tražili svoja prava. Glasna šutnja je ubila ovaj narod i političke prepirke na klik kad ste u oporbi govorite jednu priču, kad dođete na vlast drugu priču i obrnuto. I također, vidim da vam došaptaje ministar Grčić bivši, vi ste moju Cetinsku krajinu, Dalmatinsku zagoru, Liku i Gorski kotar uništili novim Zakonom o regionalnom razvoju. To su prazna područja. Nema tamo radnih mjesta zbog politika koje ste provodili i vi i oni prije vas, bilo HDZ-ova, bilo SDP-ova Vlada. I solidarnost je ključ svega i rasprave. I sad vam kažem da ću osobno dati amandman na 80% od prosječne plaće što znači negdje oko 5000, izračunat ću, pa vidjet ćemo hoće li to podržati. Naravno hoćete jer ste oporba. Ja osobno nisam glasovao za proračun zbog ovih razloga, a nisam ni za poreznu reformu. I ovo govorim s pravom da mi je žao što ovo niste govorili dok ste bili na vlasti [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bernardića.
Pa baš zato se ja vama malo čudim, jer vi znate šta je bilo u Cetinskoj krajini s pretvorbom i privatizacijom i znate kada se to događalo. I sad ste vi Miro Bulj glavni odvjetnik HDZ-a. Čudo! … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Zašto? Mislim o.k. Ako ste odvjetnik HDZ-a nije to problem, ali ne vidim razloga baš zbog toga što znate. Pa šta smo napravili? Pa gledajte, ja znam što sam ja podržavao. Ono što smo napravili – dignuli broj stipendija, dignuli visinu stipendija, dignuli minimalnu plaću, dignuli BDP, dignuli izvoz, dignuli industrijsku proizvodnju. To smo dignuli i to sam podržavao. Da i za to sam se borio. Jasno, pa to ću uvijek braniti. Pa ja bih podržao svaki dobar prijedlog koji dođe od vas i podržat ćemo, nema nikakvog razloga. Ali dajte podržite ovo i budite svjesni činjenice onog što se događalo u pretvorbi i privatizaciji. Sad hoćete reći da je u Cetinskoj krajini SDP na vlasti. Pa nismo tamo nikad bili, pa u tom je problem, zato imate problema. Da je SDP tamo gdje je SDP ljudi žive bolje. Pa 25 godina je jedna politička opcija tamo i ništa se ne događa. I vidi probleme i vi sad adresirate meni. Pa dajte na izborima, pa da vidite kako će se promijeniti priča. Ne ide lako, ne ide preko noći ali će se promijeniti. Prema tome evo pozivam da i građani Cetinske krajine izaberu promjene.
Hvala lijepo. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Franje Lucića, izvolite.
Kolega Bernardiću ovakav populizam kao što ste vi danas iskazali u ovome Parlamentu narod se vjerojatno sablazno osjeća jer je svjestan da ovo što vi danas predlažete nije moguće ostvariti. Svaki radnik u Slavoniji u mojoj Požeško-slavonskoj županiji bi voio imati 5000 kuna neto plaću što bih se ja sa tim također složio. No isto također kao što sam već i rekao i onaj jedan direktor i one Orljave koja se bavi tekstilom, koja jedva preživljava i sa ovim minimalnim dohotkom svi bi volili da imaju veću plaću. No očito vi nikada niste bili u gospodarstvu pa ne razumijete i niste davali nikome plaću osim što ste ovdje dobivali. Nemojte se mjeriti sa ovom plaćom od 15 tisuća kuna u gospodarstvu to nije moguće isplatiti. A ako imate formulu za rješenje, pozivam vas ja u Požeško-slavonsku županiju da budete moj gost, da tim ljudima koji vode tvrtke, a rekao sam tri tvrtke imaju 1500 ljudi, dođite pa im pokažite kako i na koji način bi vi povećali osobni dohodak kada to tako znate. A istovremeno vaša vlada istina ne pod vašim vodstvom, ali bili ste član te iste vlade niste pokazali i uvjerili ljude da upravo vi imate spasonosno rješenje kako i na koji način da ljudima u ovom teškom gospodarskom stanju podignete minimalnu osobnu plaću, doista se čudim šta ste u proteklom vremenu činili, a da to do dan danas SDP nije napravio. Ova populistička mjera doista i ovo prepucavanje nas i vas uvjeravanje da to u ovom trenutku nije moguće, mi smo svi ne za tri nego za pet tisuća kuna smo da bude najniža plaća, ali svi to ovdje u ovoj sabornici u ovom Parlamentu znaju da to nije moguće. Međutim, vi želite uvjeriti ne nas nego javnost u sasma drugačije što svakako oni razumiju da se to neće i ne može dogoditi u ovom trenutku.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Davora Bernardića.
Pa prije svega ja nisam bio član vlade, mora da ste me zamijenili s nekim. Povećali smo minimalnu plaću na ovaj sljedeći korak. Morate izabrati, … mislite da je sve zadovoljno i da trebamo biti zadovoljni sa situacijom u Hrvatskoj, jeli moramo ići dalje. mislite da trebamo biti zadovoljni sa 76 tisuća ljudi koji radi za minimalnu plaću s 50 tisuća ljudi koje je prošle godine po nekim statistikama napustilo našu zemlju, s 10 tisuća ljudi koje radi, a ne prima plaću, sa 300 tisuća blokiranih, trebamo biti s tim zadovoljni? Sa petinom stanovništva ispod granice siromaštva koji neki ne mogu platiti režije, čija djeca nerijetko idu i gladna na spavanje. Pa ne možemo biti s tim zadovoljni pa zato trebamo napraviti korak naprijed. Pa vidite šta ste vi rekli u Slavoniji nije niko gladan, pa recite izjavite to. … [[Upadica se ne razumije.]] izjavite to. Vi ste rekli sablazno, pa i ja se sablazno osjećam kada tako ko iz topa ispalite nešto što ne stoji. Pa vaše riječi su vjerujem melem i vi ste kao saborski zastupnik sasvim sigurno puno htjeli pomoći tom svom kraju, a zašto onda tamo ti ljudi i dalje rade ispod granice ljudskog dostojanstva pa to je moje pitanje. Populistička mjera, pa nije populistička mjera da ljudi u Hrvatskoj imaju tri tisuće i sitno kuna za život. Jel to populistička mjera? To nije populistička mjera pa to je zdrav razum. Ako ne možete već sa srcem odlučiti da to podržite dajte onda s razumom ili ćete se ponašati ko po onoj Platonovoj, umjesto siromaštva bolje imati novac jer je to bolje s financijske strane. Pa kako da vam kažem?
Hvala lijepa. S time bismo završili ovaj dio, sada ćemo napraviti stanku do 15,00 sati, a onda ćemo nastaviti sa klubovima zastupnika. Hvala. STANKA U 13,30 SATI.
STANKA U 13,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo krećemo sa popodnevnim radom, nastavljamo raspravu o Prijedlogu zakona o minimalnoj plaći, predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a i nastavljamo sa ili bolje rečeno počinjemo sa raspravama u ime klubova. Prvi je klub Živog zida, zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice Sabora, uvažene kolegice i kolege. Na samom početku svoga izlaganja ja želim izraziti suosjećanje i solidarnost sa svim hrvatskim zaposlenicima, posebno sa onima koji rade za minimalac. I jednako kao što želim izraziti suosjećanje i solidarnost sa svim onim poslodavcima koji rade zakonito boreći se svakodnevno u šumi hrvatske birokracije. Ovaj zakon o minimalnoj plaći koji danas imamo pred nama, vrlo je važan zakon, jedan od ključnih zakona vjerujem koji može biti donesen u mandatu bilo koje Vlade, posebno nakon ovakve dugotrajne krize kakvu je Hrvatska proživjela. Ali mi vidimo da on nailazi na otpor. Sama činjenica da je do prvoga čitanja ovoga zakona trebalo proći nekoliko mjeseci, da ćemo vjerojatno do drugog čitanja čekati do same jeseni a da se već unaprijed iz Vlade najavljuje da će zakon biti odbijen tamo negdje oko Božića pokazuje kakav je odnos trenutačne Vlade prema ovome pitanju. S druge strane možemo u komparaciji sa ovim slučajem promatrati kakav je odnos Vlade prema krupnome kapitalu. Znači u trenutku kada neki poduzetnik, tajkun koji je imao apsolutno sve ovlasti i svu podršku države koju je mogao imati, koji je utajio milijarde i milijarde poreza, kada je njegova glava u pitanju onda se preko noći piše zakon i onda se preko noći pronalazi milijarda kuna, eura, pardon u proračunu, onda je to pitanje prioriteta. I on nam pokazuje dakle kako ništa ljepše od toga, plastičnije ne pokazuje kako ova Vlada razmišlja. Ako su u pitanju tajkuni odmah reagiramo a ako je u pitanju minimalna plaća čekajte do sudnjega dana a tada ionako nećete ništa dočekati. Ali da se vratim na samu problematiku ovoga zakona koji je predložio SDP koji je isto imao priliku taj zakon prije predložiti ali u redu, on je sada pred nama. Ovaj zakon potrebno je objasniti iz više kutova jer on u biti predstavlja, kada bi bio prihvaćen, mogao bi predstavljati jedan korak naprijed ali ne bi riješio ove probleme koje trenutno imaju hrvatski građani odnosno zaposlenici. SDP predlaže da minimalna plaća iznosi 50% prosječne plaće i to je relativno dobar prijedlog jer je Hrvatska među nižim, među onim državama u Europi koji imaju najniži postotak minimalne plaće i on trenutno iznosi oko 36% prosječne plaće. Evo čak i u Srbiji je taj postotak 43%. Znači značajno je viši nego u Hrvatskoj. U Sloveniji je čak 52%, znači još veći. Međutim, postavlja se pitanje koliko iznosi minimalna plaća, znači koliko ono iznosi kvantitativno, znači, ajmo reći u eurima jer mislim da je i taj podatak također vrlo bitan za usporedbu kada govorimo o povećanju minimalne plaće. Znači minimalna plaća je u eurima viša čak i u Estoniji i u Poljskoj i u Turskoj i u Portugalu, pa čak i u Mađarskoj a u Grčkoj, koju opisuju kao najgoru članicu EU ona je više za 60% nego u Hrvatskoj, za 60% u eurima. I sada nama govore, pazite Hrvati da ne doživite grčki scenarij a Grci imaju 60% veći minimalac nego Hrvatska. Pa daj Bože da doživimo grčki scenarij da imaju naši građani 750 eura minimalnu plaću. A onda nas Vlada ovdje smo čuli ministra koji je normalno pobjegao čim je trebalo malo ovako početi ozbiljnije debatirati bez čitanja, onda nas on sa svojom statistikom od Eurostata voli uvjeravati, znate mi imamo 58% kupovne moći EU. Međutim, lijepa je to statistika, ali kada pogledate minimalnu plaću u zemljama EU minimalna plaća je 4 puta veća nego u Hrvatskoj. Znači kod nas je ne znam 400 eura u Belgiji je 1600. O kakvih mi 58% pričamo? Znači da bi bila 58% minimalna plaća bi trebala biti ne znam u Njemačkoj 700 eura a znamo da nije. Dalje, lijepo je dobiti minimalac tko ga može dobiti. 9% hrvatskih građana radi a ne dobiva minimalac, znači dobivaju plaću manju od minimalca. Tko će tih 9% poslodavaca natjerati da uopće daju taj zajamčeni minimalni dohodak? U Grčkoj koja je kao dakle u katastrofi samo 2% radnika ne dobiva minimalnu plaću. Znači opet su puno bolji nego Hrvatska. Kod nas se također zaposlenike vara na sve moguće načine, npr. ne evidentiraju im se prekovremeni sati, ne evidentiraju im se putni troškovi, ne dobivaju otpremnine, daju im se norme. Znači, on mora za normu minimalca odraditi ne 8 sati u smjeni nego 9 i 10 pa i 12 sati da bi uopće taj minimalac mogao dobiti. Znači, mi govorimo o tome da realno gledajući čovjek zarađuje daleko manje od minimalca. Zbog čega? Jer zakonodavstvo ne štiti radnike, jer nemamo Zakon o zviždačima, jer inspekcije ne rade svoj posao. I ovaj u stvari Zakon o zviždačima jer inspekcije ne rade svoj posao. I ovaj u stvari Zakon o minimalcu čak velim i ne bi bio toliko loš kad bi cjelokupna, dakle radna atmosfera, kad bi zakonodavstvo, pravosuđe, Vlada radila svoj posao. Onda bi to još hajde donekle i ličilo. Ali vidimo da su problemi puno dublji. Koliko ima u Hrvatskoj lažiranih platnih lista? Vi sami znate da postoje branše gdje se u gotovo 100% slučajeva platna lista nema veze sa onim što čovjek zarađuje. Pitajte pirotehničare, pitajte zaštitare, pitajte građevince, trgovce itd. Kaže da mi u odnosu, kaže naš ministar u odnosu na neku tamo zemlju Mađarsku ili ne znam Slovačku mi smo dobri. Ali koliki je naš standard? Znači možda mi imamo istu plaću, ali postavlja se pitanje što ja mogu sa svojom minimalnom plaćom ne znam 400, 450 eura kupiti u Hrvatskoj, a što mogu sa tom istom plaćom kupit u nekoj drugoj zemlji? Evo za stan od 85 kvadrata u Hrvatskoj režije iznose 1189 kuna, u Grčkoj 1048 ili 12% manje, u Milanu 928 kuna ili 20% niže nego u Zagrebu. U Rusiji koja je pod sankcijama, jel' da strašnim sankcijama koje je nametnula Hrvatska, režije su 755 kuna mjesečno ili 37% niže u Zagrebu. Javni prijevoz niži je 64%. Hrana je u prosjeku niža 40%. Kako možemo govoriti o trošku kao što kaže ministar Ćorić o trošku za Vladu i o nekakvim normalnim uvjetima u kojima rade hrvatski zaposlenici kad se 10% obitelji smrzava, smrzava se. Jedno obično grijanje, jedna sezona grijanja košta šest, sedam tisuća kuna. Znači recimo dvije i pol do tri minimalne plaće samo da bi se ljudi grijali. U susjednoj Sloveniji zemljama koje se spominju Češka, Slovačka ljudi štede, štede svaki mjesec. Pokazuje se da u Sloveniji obitelj štedi mjesečno 300 eura, a u Hrvatskoj 300 eura obitelji nedostaje da bi platila osnovne egzistencijalne potrebe. Znači obitelj kad dobije ta, obitelj koja radi u nekoj tvornici ili kod nekog privatnika dva minimalca oni plate režije i nakon 3, 4 dana oni su u potpunosti bez novaca. Oni nemaju novca već 5 dan nakon plaće. Oni moraju posuditi. Pročitajte one rezultate Ekonomskoga instituta. Nije to ista situacija. Statistika u ovom slučaju vara, ona je namještena kako bi se ovaj zakon odbio. A mi moramo jednostavno razmislit svojom glavom, okrenut se oko sebe, vidjeti kako ljudi žive. Evo nabavio sam za usporedbu i neke cijene koje imamo u Londonu. Ako niste znali u Londonu su plaće veće 200% nego u Hrvatskoj, režije su tu negdje. Evo račun iz londonskoga Lidla imam ga originalnoga, vrećica 40 lipa, kruh 4 kune, litra organskoga mlijeka 5 kuna, 2 litre flaširane vode 1,40, 1 kg banana 6 kuna, 1 konzerva tune u ulju 5 kn, 1 jaje 1 kunu. Probajte otići sad u hrvatski Lidl pa kupite tu istu robu pa ćete vidjeti koliko je pametno da netko komparira hrvatske plaće, naš standard sa drugim članicama EU. Koliki je PDV na hranu? Pa u Hrvatskoj je najviši PDV na hranu u EU. Rumunjska ima PDV 9%, Slovenija 9 i pol posto. U Velikoj Britaniji većina hrane ima PDV nula posto. Pa dajte ako već ne možemo taj minimalac povećati, pa daj barem da smanjimo troškove hrane, troškove režija. Ima prostora. Od kud nam pravo da po najhitnijem mogućem postupku spašavamo propaloga tajkuna, a ovakve probleme da ne rješavamo godinama, pa usudio bih se reći i desetljećima? Minimalnu plaću treba podignuti svakako, ali čak ni sa ovim mjerama koje je predložio SDP da minimalna plaća bude 3800 kuna neće se riješiti problemi hrvatskih građana. Vrlo ozbiljni izračuni sasvim ozbiljnih stručnjaka, ekonomista pokazuju da u ovakvom okruženju u kojem mi sada danas živimo, da bi obitelj preživjela jedan zaposlenik mora imati plaću 5000 kuna. To je minimum. To bi bila poštena minimalna plaća koja bi riješila konačno ovo siromaštvo kojem svakog dana svjedočimo. Ako ne možemo to ponavljam još jednom zasijecimo u sivu ekonomiju, zaštitimo radnike radnim zakonodavstvom, dajmo im da doista imaju i plaće za ono što su odradili i da imaju doprinose i da se trudnicama ne prijeti i što sve ne slušamo kakve tužne priče kojima nas svakodnevno zasipaju putem poruka ovdje u Saboru. Vratimo energetski sektor u naše ruke. 2000. godine litra benzina koštala je 3,80 kuna, cijena barela nafte otprilike ista kao i sada. Ne može se izdržati više ovaj pritisak koji radi naša Vlada, evo čujemo i cestarine i plin i struja i porez na nekretnine, od čega će se to plaćati? Od 2.400 kuna minimalca. Poštovani zastupnici, odbacite stranačku stegu u ovom slučaju glasajte prema vlastitoj savjesti. Ovaj zakon nije loš bez obzira na to koja ga je stranka podnijela, treba ga podržati. On predstavlja korak naprijed, ne rješava problem u cijelosti ali u svakom slučaju ako postoji politička volja, ako postoji dobra volja nema razloga da ovaj Sabor jednoglasno ne podrži ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala vam na vašem izlaganju. Imamo tri replike. Prva replika je zastupnik Ivan Pernar.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Pa htio bih reći da je zanimljivo slušati izlaganje kolege Bunjca jer ukazuje na neodrživost trenutne socijalne situacije u zemlji, međutim ono što najviše šokira je u tome da država prema najslabijim građanima najviše udara i najmanje milosti ima prema njima. Međutim, naša Porezna uprava odbija dati podatke o tome da li je Ivici Todoriću oprošten porezni dug. A zašto je to bitno? Bitno je zato jer kaže Porezna uprava da je Ivica Todorić odnosno Agrokor nema dugovanja za porez, a dužan je na sve strane. I logično pitanje se postavilo kako je to moguće i onda su pitali da li je možda, novinar Indxa, da li je možda bilo neke nagodbe u kojoj je velik dio ili dio duga značajan otpisan. Ministarstvo financija je odbilo dati taj podatak pod lažnim obrazloženjem, pazite kojim, da to nije pitanje od javnog interesa i da to javnost ne zanima. A ja se živo pitam jer ja znam kada sam ja bio dužan dvije tisuće kuna Poreznoj upravi da mi Porezna uprava nije htjela taj dug oprostiti, da su tražili da platim do zadnje lipe. Još me pitala gospođa u Poreznoj hoćete platiti danas ili sutra jer veli već sutra je drugi iznos koji treba platiti. Znači građane se lihvari, narod se pljačka, firme u dugovima, sjećam se kada je Todorić Belje kupovao, kupio je za kunu firmu jer je bila u dugovima i onda kada ju je on kupio za kunu onda je na čudesan način Belju su dugovi bili otpisani. Znači ovo je sve jedna propala politika pogodovanja tajkunima i gaženja običnog naroda, radnog naroda, sirotinje itd. Hvala.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Pernar. Dakle, čujemo da u Hrvatskoj postoje ljudi koji mogu utajivati porez kako im se god svidi, koji mogu biti dužni državi milijarde kuna poreza, koji istovremeno mogu stanovati u dvorcima, koji istovremeno mogu voziti jahte i ljetovati na Karibima, a običnim građanima je prepušteno da žive sa 2.400 kuna. I ja vjerujem da ste vi razgovarali, vjerujem da su svi zastupnici razgovarali sa ljudima koji žive na minimalcu, kako se osjećaju majke koje moraju birati između režija i hrane i što odabrati, hoćete li se smrzavati, sjediti u mraku, biti bez vode ili ćete kupiti hranu svojoj djeci? Kako se osjećaju roditelji koji ne mogu platiti ne znam ekskurzije, izlete svojoj djeci, koji ne mogu kada idu u park na igralište kupiti sladoled jer jednostavno nemaju, nemaju. Ali oni ako su dužni ali samo tri dana onaj rok plaćanja neka prođe, odmah će im doći opomena, odmah će im doći prijetnja, odmah će im zvoniti na vrata, odmah će im doći ovrha, odmah će ih … kapitali maltretirati od jutra do mraka s 36 poziva, ubijati ih psihički, a država će im govoriti, vi ste trošak, imate dovoljno, što želite. Takva je država majka našim radnicima, mogli bismo reći maćeha i to doista nije fer da sada nakon svega što su naši građani proživjeli moraju još svjedočiti ovom nezapamćenom skandalu da se spašava multimilijarder, a da za njih nema povećanja minimalca čak niti za ovih skromnih 300 kuna. Hvala lijepa.
Hvala vama. Druga replika zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Bunjac, dobro ste i rekli i napomenuli da u zemljama EU u kojima mi jesmo vladaju možda neki drugi zakoni nego u Hrvatskoj što nije baš vjerojatno da je to tako nego je stvar u tome da su tim zemljama sustav kolektivnog pregovaranja je daleko razvijeniji nego u Hrvatskoj. i u tim zemljama cijena rada odnosno minimalne plaće je uređena jedini sustavom koji je u Hrvatskoj već skoro 20 godina u povojima i još uvijek se nije razvio do one razine u kojoj treba, a to je kolektivno pregovaranje. Bez pregovora sindikata i poslodavaca neće se moći urediti ovaj sustav tako da bude i na zadovoljstvo poslodavaca i radnika. Vlada uvijek može utjecati na to i ova Vlada je to napravila kao i vlada SDP-a ali ono što je cilj je da se sustav minimalne plaće prepusti onima koji su na tržištu rada, a to su poslodavci i sindikati. I to je ono što sam očekivao i od ministra da koji je eto pobjegao kao kukavica da ne čuje tu našu raspravu jel mislim da je možda mogao i nešto naučiti iz ove naše današnje rasprave koja bi mu možda i pomoglo da kada bude razgovora o minimalnoj plaći za 2018. godinu. Sasvim sigurno da u vrijeme kada se država oporavlja je moguće da i ovi sustavi koji su opterećeni sa niskom cijenom rada mogu podnijeti povećanje plaće ali s druge strane moramo biti i svjesni da među ovih 76 tisuća barem 50% prima fiktivnu minimalnu plaću, ono što ste vi naveli a da ostatak se prima na ruke i na takav način se vara država. Hvala lijepo.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Stvar je u tome, poštovani zastupniče Mrsić da se politička elita odvojila od naroda i da oni jednostavno više ne žele razgovarati, ne žele pregovarati, oni čak ne žele niti razmišljati. Jer kada bi razmišljali, shvatili bi da bi mjera povećanja minimalca doprinijela rastu BDP-a, da bi doprinijela osobnoj potrošnji, da bi doprinijela demografskoj obnovi o kojoj svi zadnjih dana pričaju. Evo vidimo i najveći ovrhovoditelji imaju okrugle stolove o demografiji a ne razumiju da kada ljudi ne bi imali dugove i kada bi malo lakše preživljavali, kada bi barem mogli od plaće do plaće posuditi a da se ne moraju zadužiti pa bilo to i krajnje skromno. Te iste elite, imale bi čak i puno jači politički rejting. Oni bi sami na koncu konca osobno bi na neki način profitirali ali oni jednostavno na takav način više ne mogu shvaćati, oni doživljavaju sebe kao da žive na nekakvom odvojenom planetu i da više nikada neće imati veze s nama, da ih njihova savjest nikada neće sustići, da nikada neće za ništa dogovarati. Ali vidimo, evo upravo ovih dana da i najbahatiji među njima dođu na red. I sve što se radi u životu mora se platiti. Ja vjerujem da ćete vi kao i svi oni koji danas budu podržali povećanje minimalne plaće mirno spavati a oni koji će glasati protiv njega nisam posve siguran. Hvala lijepa.
Hvala vam. I još zadnja replika, zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjednice Sabora. Kolega Bunjac, ja bih se složio u potpunosti da treba podići minimalac hrvatskih radnika i hrvatskih. Poslodavci jednostavno teško mogu izdržati promašaje koje je ova država napravila u ovih 25 godina. Poznato je da je oko 40 tisuća obrtnika zatvoreno ili je pod ovrhom. Zašto? Kako ti ljudi mogu podići to? Ja sam sam i obrtnik i gospodarstvenik, moji radnici imaju puno veći od ovog minimalca, to mogu slobodno i otvoreno reći ali znam da neki ljudi ne mogu i da hoće to ne mogu. Pa vam postavljam pitanje, da li je moguće da imamo prosjek plaće negdje oko 6 tisuća kuna u Hrvatskoj državi? Nitko nije pričao da li se minimalac isplaćuje u županijama, općinama, ministarstvima, Saboru. Ne, to nije minimalac. Minimalac je kod onog poslodavca koji jadan ne može izdržati evo danas se pričalo i o Todoriću koji je došao u rušenje, plaće su mu 2,5 tisuće kuna u trgovinama. Zašto? Pa zato što su se bahatili 25 godina gospodo. Bahatimo se i danas dan, bacamo novce na koje kakve stvari koje ne trebaju da ne kažemo promašajima, od autocesta, mostova i svega ostalog koje je u ovoj državi … [[Govornik se ne razumije.]] Tko treba to? Poslodavci i narod treba normalno da snose tu odgovornost. Svi će reći da su poslodavci, nisu dobri ljudi, ima ih, svakako da ima ali zna se tko su ti ljudi koji uzimaju jahte koje ste vi spominjali koji imaju sve što ono i nisu trebali imati a imaju a pošteni poslodavac jedva i teško preživljava. Prema tome, treba podići minimalac ali treba razumjeti određene poslodavca koji čak ne mogu ni plaću isplatiti nažalost svojim radnicima. Svi bi željeli da naši radnici imaju što bolje plaće, da imaju što bolji standard. Kako? Pa ljudi smanjimo troškove u ovoj državi, oni koji sjede i troše a ne oni koji rade a ne mogu zaraditi svoju plaću. Smanjimo troškove na nekim drugim stvarima gdje je država napravila velike greške. Hvala.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Mišić, vi ste u pravu da je zbog nemara države danas stvorena situacija u dijelu javnosti da su poslodavci protiv zaposlenika, da su oni na suprotnim stranama, oni ustvari velika većina njih se nalazi na isto strani a to je da i jedni i drugi se bore da prežive, da opstanu. Problem je u tome, kao što sam spomenuo što u ovoj državi svoj posao ne rade inspekcije, što u ovoj državi svoj posao ne radi pravosuđe i što u ovoj državi dakle postoji sprega politike i određenih gospodarstvenika, dakle nelojalna konkurencija koju onda jedni mogu dakle zarađivati milijarde dok drže radnike na minimalcu a neki zaista taj minimalac daju krajnjim naporima, daju državi sva davanja a plaćaju sve poreze i sve moguće pravilnike, ne znam daju za HRT pristojbe, za ZAMP-ove, ne znam šta sve nije izmišljeno. Sada se povećao i PDV od 1.1. i ustvari kao što sam rekao cijela ova problematika zahtjeva široki spektar reformi ali ipak po mojem mišljenju prvo bi trebalo krenuti od onih najugroženijih, one najosjetljivije skupine koja se ni na koji način ne može zaštiti osim da ih zaštiti njihova vlastita država. Hvala lijepa.
Hvala vam. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se potpredsjednice Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Prije nego što krenem raspravljati oko ovog prijedloga ja bih samo rekao nešto. Dakle, volio bih kada bi u buduće imali bar kakav, takav plan rasporeda, odnosno plan raspravljanja da se znamo pripremiti. Uvažavam obrazloženje tajništva da nisu tijela pripremila ove naredne tačke koje su teme koje su bile predviđene. Ali mi smo danas činjenično preskočili 9 tema i onda očekujemo da imamo kvalitetnu raspravu za ono što smo očekivali da će biti iduće nedjelje na dnevnom redu. Možda to veliki klubovi mogu pa rasporedite vi po setovima, ali mi mali koji radimo sve poslove se nađemo u situaciji da o ovoj interesantnoj i vrlo bitnoj temi raspravljamo danas i pripremamo se na vrat, na nos, a očekivali smo to po nekom rasporedu po dnevnom redu što smo usvojili sami i zadali sebi nekakav ritam da će to biti za nekakvih 7, 8 dana. Ja bih molio da se o tom vodi računa, da se ne bagatelišu rasprave jer na ovakav način se bagateliziraju rasprave jer se ne može pripremiti rasprava. Možemo razgovarat o svemu i na svakakav način, ali ako ćemo kompetentno i kvalitetno razgovarati ovakve teme traže i vrijeme za kvalitetnu pripremu. Prijedlog zakona o minimalnoj plaći je za nas ovakav kakav jeste prihvatljiv iz prostor razloga što je sama tema prihvatljiva i mislimo da je o njoj potrebno razgovarati, o minimalnoj plaći, o standardu radnika, o standardu građana je potrebno razgovarati više i češće. Na kraju je to uloga politike, briga o standardu građana i radnika, na kraju i logika države i obaveza države. Treba raspravljati jer činjenica je da mi sate i sate ovih rasprava potrošimo na benigne teme, a na ovakve teme koje su životne trošimo vrlo malo vremena i vrlo malo interesa pokazujemo bez obzira da li su predlagatelji SDP ili je predlagatelje HDZ ove teme traže jednaku pozornost. A osim toga, mehanizam radnog odnosa je vrlo kompliciran mehanizam, kao nauka je to vrlo kompleksna nauka i treba govoriti o stvarima i ja ću pokušati ukazati na neke stvari koje nam prolaze ispod radara interesa kad govorimo o radnom odnosu i o ponašanjima u sferi radnih odnosa. Dakle, klub SDSS-a podržava ovu inicijativu, mislimo da je ona dobra, mislimo da je korisna za određenu kategoriju ljudi, ali bi isto tako zbog ozbiljnosti rasprave trebalo bi odgovoriti na nekoliko ključnih pitanja, a to je da li je ovaj prijedlog sustavan, da li je on realan u nekakvom financijskom smislu, okviru. Trebalo bi odgovoriti kroz neku analizu kakav će ono domino efekt izazvati u gospodarstvu jer rast minimalne plaće otprilike znači i rast prosječne plaće po nekakvoj logici. Osim toga treba odgovoriti kao što je kolega Mišić prije mene rekao šta sa onom kategorijom poštenih ljudi, poštenih privrednika, obrtnika koji su blokirani, šta sa kategorijom mase blokiranih OPG-a koji ovog trenutka ne mogu funkcionirati, a ispunjavali su, uglavnom ne mogu funkcionirati zbog blokade od strane banaka a prema državi i prema obaveze koje su kao poslodavci imali prema svojim zaposlenicima su uredno ispunjavali. Dakle, to su pretpostavke na koje treba odgovoriti da bi se ovaj onda zakonski tekst mogao kvalitetno i primijeniti. Ja ću reći samo par podataka čisto zbog situacije da znamo o čemu razgovaramo. Prema podacima u Hrvatskoj 2 milijuna 700 hiljada ljudi prima ili plaće ili mirovine, dakle nekakve materijalne naknade. Od toga do hiljadu kuna naknade prima 260 hiljada ljudi. Do 2 i pol hiljade kuna koji se smatra nekakvim egzistencijalnim minimumom prima milijun ljudi u Hrvatskoj, dve i pol hiljade kuna. Do 5 i pol hiljada kuna plaću i naknade prima 104 hiljade stanovnika. Plaću od 10 hiljada kuna prima 16 hiljada stanovnika, od 50 do 100 hiljada kuna taj raspon plaće po statistici prima 550 građana Republike Hrvatske i više od 100 hiljada kuna plaću odnosno primanja ima 160 građana RH. To je krvna slika primanja u RH i onda vidimo da, dakle milijun i 260 hiljada građana prima plaću ispod 2 i pol hiljade kuna ili primanje ispod 2 i pol hiljade kuna. Dakle, živi ispod egzistencijalnog minimuma. Onda se pitamo zašto je 300 hiljada njih blokirano zbog razno raznih ovrha, zbog HRT-a, zbog parkinga itd. itd. Zato što primaju mjesečno svega 2 i pol hiljade kuna. Kolege su već rekle kakva je situacija u EU, pa kad se to onda ovako komparira onda se može zaključiti da u EU postoje 3 zone i po financijskim elementima definirane, dakle po prosjeku primanja u zoni do 500 eura se nalaze određene države među kojima je i Hrvatska, da ne nabrajam sad. U zoni do hiljadu eura se nalaze države kao što su Portugal, Grčka, Malta, Španija, Slovenija. I onda ona treća zona, zona preko hiljadu eura primanja su Engleska, Francuska, Irska, Njemačka, Belgija, Nizozemska, Luksemburg. Dakle, to je ta uža zona EU. Dakle i na ovaj način je profil EU definiran i najavljen uostalom da će postojati koncentrični krugovi u funkcioniranju EU. Pitamo se zašto mladi ljudi odlaze? Zato što je u Njemačkoj zagarantirana minimalna plaća 8,84 eura po satu, dakle 8 i pol eura mladi čovjek prima u Njemačkoj zagarantirana primanja po satu. Sjedne u … [[Govornik se ne razumije.]] i 50 eura leti do Dublina i u ponedjeljak ima posao. Zato odlaze, zato odlaze matematika i razlozi su vrlo jednostavni i nemojmo bježati od te naše realnosti. Mi u SDSS-u mislimo da postoje određene devijacije na tržištu rada, devijacije u ponašanju poslodavaca koji stvaraju određeni kaos u sferi rada. Prije svega mislimo da postoji određena zona rada na crno i to se naročito radi na crno dakle koje ne kontrolira društvo na kvalitetan način, to se naročito radi o sezonskim poslovima u poljoprivredi koji se rade na crno. Tu se radi o poslovima u turizmu dakle ova naša omladina sa istoka odlazi u Dalmaciju u Istru na more raditi u kafiće i onda su sretni što dobiju plaću i nekakav smještaj i ne pitaju da li rade prijavljeni ili rade na crno. Bitno im je da ta tri mjeseca dobiju nekakav novac. Dakle, to je nekakva zona sive ekonomije u tom ljetnom periodu. Ono što je posebno crno jeste isplata dijela plaće i način kako se isplaćuju plaće. Upravo zbog toga da bi poslodavac izbjegao plaćanje punih doprinosa, postala je već uobičajena pojava, bar u mojoj sredini, da se plaća isplaćuje minimalac se isplaćuje preko računa, a sve ono ostalo se isplaćuje na ruke. Dakle dio se isplaćuje na ruke, a … trgovački lanci kao što su već spominjani Konzum i neki drugi to rade i u bonovima i onda obavezuju te žene koje jadne rade za nekakav minimalac tamo na kasi subotom i nedjeljom da pola tih bonova potroše u njihovoj prodavnici, dakle roba za robu vraćamo se na sistem prvobitne robne razmjene, a to je ujedno i garantirani promet tome poslodavcu koji od svojih radnika na taj način naplaćuje dio plaće. Kod mene imate tvrtku koja ima 30-ak zaposlenih, ima milijunski promet, ima i dobit finu, par milijuna dobiti iskazuje, ali svih 30 radnika primaju uravnilovku, svi primaju minimalac zvanično, a ostat razlike u plaći tko zna kako primaju niti se zna koliko primaju. Prema tome to je jedno ponašanje koje je postalo maltene obrazac ponašanja kod nas, da se ne priča da prekovremeni rad se ne plaća da se i to dogovara mimo zakonskih formi, mimo zakonskih pravila, mimo kolektivnih ugovora itd., itd. Mi posebno mislimo da je uzrok ovakvom kaosu na tržištu rad na određeno vrijeme koje smo mi prije nekoliko godina promovirali kao značajan napredak u sferi radnih odnosa. Ja tvrdim da to nije dobro jer preko 80% oblika radnih odnosa su u formi rada na određeno vrijeme. možda je ideja bila dobro, možda je ideja u suglasnosti sa nekakvim principima europski direktiva, međutim ona u praksi izgleda sasvim drugačije. To poslodavci zloupotrebljavaju. Radnik radi na određeno vrijeme, prekida se radni odnos, šalje se na biro, ponovno se uzima drugi čovjek. Imate kod mene situaciju da u Belju u vinogradarstvu čovjek 16 godina radi na određeno vrijeme. Pa jel to dopustivo? Čovjek 16 godina radi nije u stalnom radnom odnosu, ne može podići kredit, nije siguran da li će sutra osvanuti u toj firmi ili neće itd., itd. Dakle da li smo s ovakvim zakonskim rješenjem prostor u kojem se poslodavci ponašaju na razne načine, neko to ne zloupotrebljava, međutim veliki broj … zloupotrebljava institut rada na određeno vrijeme i tu trebamo nešto pod hitno drastično promijeniti. Naravno sada ako izađem iz sfere ove teme, a dotiče se i interesa građana, apsolutno moramo razmišljanja o tome da zahvatimo u izmjene Zakona o faktoringu koji će upropastiti naše ljude. Dakle dali smo mogućnost privatnim agencijama da naplaćuju dugove, a oni to rade na način kako rade da ne karakteriziram sa nekakvom teškom kvalifikacijom. Isto tako ajdemo zahvatiti u izvršni zakon, ajdemo osloboditi ljude ovih silnih ovrha i onda možemo razgovarati o normalnom tržištu o rasterećenju tržišta. Ajmo ljudima dati, ajmo običnom narodu dati da prodiše malo i da progleda. Što se tiče samog zakona, ako se dogovorimo, a mislimo da treba ući u povećanje ovoga minimuma, ako se dogovorimo da je to realno onda je analiza samog prijedloga zakona čisto nomotehničke prirode. Ja sada mogu izanalizirati tri, četiri člana i što je dobro i što nije dobro, to ću ostaviti za drugo čitanje predlagatelju neka to predlagatelj sam sa svojim stručnim službama iskorigira. Samo bih htio se osvrnuti na članak 10. a to su prijelazne i završne odredbe odnosno kaznene odredbe gdje se propisuje sankcija za prekršitelje ovog zakona, pa se kaže da je novčanom kaznom će se od 60 do 100 tisuća kuna kazniti za prekršaj poslodavac pravna osoba, ako u propisanim rokovima ne isplati minimalnu plaću u visini utvrđene itd., itd., ja mislim da tu treba biti malo fleksibilniji. Vjerojatno postoje nekad i opravdani razlozi zašto je poslodavac prekoračio rok za isplatu plaća. Ako ćemo mi drugi dan ostaviti ovakvu mogućnost, ovakvu dispoziciju ovom zakonu onda dajemo prostor utuživanju, dakle svaki radnik kojemu je dan iza propisanog roka nije isplaćena plaća poteže privatnu parnicu, poteže privatnu tužbu, a prijavom inspekcija mora kazniti poslodavca za 100 tisuća kuna. Dakle ajmo tu biti malo životno rastezljiviji pa naći neki primjereniji model. Jasno treba ostati zapriječena kazna zbog discipliniranja, ali ne treba biti ovako striktno definirana kao što je sada. U stavku 3. se čak i kaže da ukupan iznos novčane naknade kojom će se kazniti poslodavac za prekršaj stavka 1. ovog članka uvećava se prema broju radnika kojima poslodavac nije obračun isplatio minimalnu plaću itd., itd. I ovo nije najsretnije rješenje jer neko ko zapošljava 400 radnika, ako kasni 10 dana s plaćom i to mu se umnoži puta 400, to su neke stvari koje mi baš nisu previše logične ni stimulativne za gospodarstvo odnosno za toga pojedinca. Prema tome, ovaj dio članka 10 bi ja predložio da se predlagatelj malo pročešlja. I na kraju, prihvatit ćemo ovaj zakonski prijedlog neka ide u drugo čitanje. Samu ideju oko povećanja minimalne plaće apsolutno pozdravljamo, mislimo da je ona u skladu sa vremenom i potrebama ljudi i tržišta i trenutku današnjem ali moram konstatirati da mi, na kraju konstatirati jedna moja lična impresija je da smo mi postali društvo mega marketa i showu biznisa, da smo prestali raditi, da smo, da ne znamo više šta je pravi rad, da taj kult rada smo izgubili i da to moramo vratiti. Mi nemamo više u Baranji majstora otkada je Belje zatvorilo mesnu industriju nemate više mesara a imali smo ih 1200 samo u mesnoj industriji. Nemamo više mesara niti ima tko interesa da bude mesar, dakle ide u srednju školu strukovnu, nema toga više. Po tome po čemu smo mi kao društvo bili poznati u Europi po dobrim majstorima toga na istoku više nema. Treba se postaviti pitanje gdje se to izgubilo, gdje smo se mi u cijeloj toj politici mega marketa, showu biznisa i toga konzumerizma izgubili, gdje smo izgubili svoju realnost? Hvala vam puno.
Hvala vama. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika pa ako niste nešto stigli reći u raspravi u ime kluba imati ćete prostor i kroz replike. Prva replika zastupnik Mirando Mrsić.
Uvaženi zastupniče Horvat, drago mi je da prihvaćate prijedlog zakona jer on ide za time da se sustav minimalne plaće u Hrvatskoj riješi i da sve one negativnosti koje su se vidjele provođenjem postojećeg zakona da se kroz ovaj zakon riješe, to znači da radnici koji rade za minimalnu plaću da im se u minimalnu plaću ne ubrajaju i prekovremeni i noćni rad, smjenski rad, to je sve ono što su poslodavci do sada i radili. Pa mi je žao što evo nema ministra Ćorića a vjerojatno se boji tu biti s nama, da čuje i naše primjedbe koje ćemo možda biti dobar poticaj da i Vlada izađe sa jednim prijedlogom zakona o minimalnoj plaći jer to hrvatski građani zaslužuju. Ono što je problem kod minimalne cijene rada u Hrvatskoj je to da vi možete i inženjeru građevine dati minimalac bez obzira što tvrtka posluje dobro, nije u gubitku i to je legalno i zakonski. Mada znamo da to nije točno, da vjerojatno uz taj minimalac taj inženjer građevine dobiva još i neke dodatne novce ispod stola ili na neki drugi način. I to je ono što je problem u Hrvatskoj da ovih 76 tisuća ljudi koji su na minimalcu velik broj i nije na stvarnom minimalcu. A ono o čemu mi moramo brinuti su stvarno oni ljudi koji su na toj minimalnoj plaći te blagajnice koje su u trgovinama. I ono što je sada Vlada napravila da je još više pogoršala položaj tih blagajnica jer je omogućila izmjenama zakona, donošenje Zakona o poticanju zapošljavanja da te blagajnice koje rade na određeno vrijeme dobiju otkaz i da ih zamijenimo sa svršenim trgovcima za 2600 kuna koliko je to ono stručno osposobljavanje, dakle potpuno besplatno. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku nećete. Hvala vam lijepo. Sljedeća replika zastupnik Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice. Uvaženi kolega Horvat, evo želio bih s vama replicirati nekoliko detalja iz vaše rasprave, prvo rekli ste ova važnost tema, o važnosti tema, bi se dalo razgovarati možda nešto što meni nije važno a vama je prevažno i tako, svaka tema koja dođe ovdje u Sabor je važna i ne možemo podcjenjivati niti jednu temu, možda je i ono zadnje izvješće za koje netko od nas smatra da nije važno a nekome je životno značajno. Ali nisam se zbog toga javio. Vi ste u vašoj raspravi dosta realno razgovarali, niste populista, niste pričali gluposti, samo da bi pričali, da bi se javili ovdje za raspravu i zato nema se tu šta puno replicirati ali čisto ovako osvrt na vašu raspravu, primarno mislim rad na crno, jasno da je rad na crno nešto što treba razriješiti. Ali više ovo sam se javio za ovaj rad na određeno vrijeme. Mi ovdje moramo raspravljati o tome o onome o čemu je govorio gospodin Mišić, to je jedna ozbiljna rasprava čovjeka koji je zaradio plaću i osigurao drugima da dobiju plaću. Nažalost u ovom Saboru ima puno onih koji nikada u životu nisu zaradili plaću, niti su ikada nekome dali plaću i takvi su najglasniji, takvi sve znaju. Takvi vam daju predavanja o svemu a cijeli život žive na račun drugog. I ovaj rad na određeno vrijeme i jednostavno reći, ali netko tko je poduzetnik, netko tko mora zaraditi plaću za druge njemu nije jednostavno dati nekome neodređeno vrijeme, kao i svugdje u svijetu apsolutno treba štiti radnika i radnička prava. Ja sam dijete radnika, moj otac je radnik i znam kako je to krvavo živjeti sa minimalnim plaćama. Ali mi ne možemo pozivati poduzetnike i ljude dajte svima na neodređeno. Mogu li oni to? Koliko oni zarađuju? Mi se ovdje trebamo pobrinuti da stvorimo najbolje uvjete za takve. I onda se može dogoditi da 16 godina netko radi u vinogradu na određeno vrijeme. Hvala.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se uvaženi kolega. Pa ja sam isto nešto iz nekakvog realnog sektora prethodno prije politike sam došao i nešto, znam kako je zaraditi plaću, mislim i otac mi je bio privatnik, šnajder, dakle nikada nije imao prilike dobiti državnu plaću, nije bitno. Pamtim vrijeme kada je rad na određeno vrijeme bio izuzetak. I mi u firmi smo jako dobro morali obrazložiti zbog čega sada netko se prima određeno vrijeme kada je osnova svega bila sigurnost tog radnog čovjeka, nije demagogija ali stvarno je tako bilo i on je morao raditi na neodređeno vrijeme dakle. Morao si mu pružiti nekakvu pretpostavku ukoliko je uredan, vrijedan radnik i ne stvara probleme da će moći na tom svom poslu i egzistenciji graditi budućnost i kroz kredite i kroz kupovinu stana i kroz sve, dakle kroz jednu opću poslovnu sigurnost. A onda smo mi uzeli taj model koji nam je nametnut a nismo ga previše dobro proanalizirali, neoliberalno kapitalizma, pa smo onda rekli osnova je sad rad na određeno vrijeme, obrnuli smo relacije. A ja koliko sam pratio neke stvari u zadnjih 2, 3 godine, čak i ovi koji su izmislili taj model se odriču tog modela i vraćaju se polako na osnovu stalnog radnog odnosa a kritiziraju taj model rada na određeno. Dakle, ono što je bilo bilo je. Ja bih samo sugerirao i rekao da ovakav model na određeno vrijeme je inače generator nekih loših procesa u radnom odnosu. Ako vi, ponavljam opet ako kod mene čovjek radi u kombinatu u Belju radi 16 godina određeno vrijeme, pa hajmo se postaviti u njegovu situaciju. I kako ćemo pravdati taj model iz svoje vlastite perspektive kada 16 godina radiš a ne možeš dići niti običan kredit jer nisi siguran da ćeš nakon 3 mjeseca ponovo raditi? Ja samo o tome govorim.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Horvat, za razliku evo od gospodina Sanadera ja ću se složiti s vama da je to jako bitna i važna tema i isto tako ću se složiti sa vama da je neozbiljno da se preskače ovako dnevni red da sa 1. točke dođemo na 14. Jer sigurno kada je Vlada donosila nove zakone o poreznoj reformi to je bila jako važna tema i svi smo zaključili da ta porezna reforma je upravo dobra iz razloga što se daje poticaje poduzetnicima, gospodarstvenicima, netko kaže krupnom kapitala. Ali činjenica je da ulaganja u nova radna mjesta nema ako se porezna reforma ne provodi na način da se gospodarstvenicima olakša ulaganje. I na taj način je bilo tumačeno da budući da će im ostati više sredstava od porezne reforme da će doći i do povećanja plaća. Međutim iz rasprava vidimo da do povećanja plaća, a sami ministar je jutros rekao da nitko ne brani gospodarstvenicima podizanje plaće. Međutim, postavljamo pitanje, a tko će ga natjerati da poveća plaću jer sigurno dok ga nitko ne natjera on će isplaćivati minimalno? A sami ste rekli onda veliki broj onih je i gospodin rekao da postoje i oni dobri gospodarstvenici i oni loši tj. oni loši koji varaju državu upravo na način što radnike plaćaju na crno, što ti radnici kada idu u penziju ili idu na bolovanje onda dobivaju minimalac. I upravo Sabor tj. Vlada Republike Hrvatske budući da je napravila jedan okvir za poduzetnike i gospodarstvenike na isti takav način mora napraviti okvir upravo te minimalne plaće. I sigurno da je podržati Zakon o povećanju minimalne plaće vjerujem da će svi u ovom Saboru podržati. I sljedeće što sam želio reći sigurno da tržište diktira stvari. Ali isto tako imamo danas i svjedočimo da upravo gospodarstvenici i poduzetnici [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] Traže uvoz radne snage. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega ja mislim da takav način ponašanja da svi uplaćuju dakle, ne svim, pogrešno sam rekao izvinjavam se prema onima koji uredno isplaćuju plaće. Dakle onaj dio ljudi gospodarstvenika koji koristi tu crnu rupu u zakonu da je moguće plaćati samo minimalnu plaću, a ostalo bez kontrole plaćati na ruke ili kroz bonove da je to na neki način udar na mirovinski sustav. I mi se sada možemo pitati dugoročno kako će se takav način ekonomije i takav način punjenja pozicije mirovinskog sustava kako će se reflektirati na kapacitet mirovinskog sustava? Ukoliko većina gospodarstvenika bude uplaćivala samo minimalnu stopu doprinosa, što onda očekujemo da ćemo za 15, 10, 15 godina imati kako da imamo onda stabilan mirovinski sustav? Te dvije stvari se isključuju. Dakle ili ćemo biti svi disciplinirani, pa će sustav funkcionirati, ili moramo onda biti svjesni da smo dozvoliti sa ovakvim jednim načinom rada da se uruši jedan bitan sistem na kojem počiva društvo.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Ivan Lovrinović.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Horvat, dobro ste, sviđa mi se kako ste objašnjavali dakle situaciju minimalnih plaća, onda kako se poslodavci snalaze da jedan dio službeno isplaćuju to je minimalac i drugu razliku znači što mi kažemo na crno. Ali mene zanima slažete li se sa ovim što ću sada iznijeti. Minimalne plaće sasvim su logična posljedica dosadašnje ekonomske politike i stranka Promijenimo Hrvatsku podržava ova zahtjev odnosno prijedlog zakona SDP-a. On je sasvim logičan, normalan. Međutim, kao zastupnika, čovjeka zanima me zašto u prethodnom mandatu nisu sami proveli taj Zakon o minimalcu i povećali minimalac. O čemu se radi? Pogrešna ekonomska politika koja se vodi na ovakav način rasipanje države na silni vozni park, na silne neefikasnosti, vođenje pogrešne politike nerealnog deviznog tečaja, visokih kamatnih stopa, 12 milijardi kamata koje mora država platiti na svoj dug u toku godinu sve se to svalilo na leđa i pleća radnika. Prema tome, netko mora platiti sve ovo. Mi u ekonomiji kažemo da je to politika interne devalvacije kada ne znate ništa riješiti ili nećete ekonomskom politikom onda naravno da moramo imati politiku minimalaca i to je zakonita stvar za nas ekonomiste jer nema drugog rješenja. Pitanje vama. Pošto znamo da je povećanje minimalca pitanje nužnosti promjene ekonomske politike koja traje 20 godina jer je ista, mislite li vi da je i ova sada Vlada spremna odreći se i promijeniti smisao, suštinu ekonomske politike da bi mogla povećati minimalce? A do njih će ionako zakonski doći jer ljudi koji su otišli vani ovdje je nestašica, sad će početi nužno rasti plaća.
E sada ne može odustati od odgovora na repliku. Morate odgovoriti gospodinu Lovrinoviću na pitanje.
Uvaženi profesore, ja se slažem s vašim konstatacijama. Nemam ja tu što puno dodati inače bih ušao u sferu u kojoj baš nisam vama dorastao da repliciram, ali definitivno mislim da svi ti naši promašaji koji se dešavaju u gospodarstvu u konačnici se reflektiraju na položaju radnika. Na koga drugoga, nego na onoga koji ostvaruje nekakav dohodak. To je logična stvar. Ima ih na žalost sve manje i manje i sve veće i veće opterećenje i javnog sektora i ostalih struktura je na tog čovjeka koji radi. I onda smo im još svojom regulativom otvorili mogućnost da se taj rad minimizira na način da se plati samo minimalna plaća, a ostalo se daje crnim kanalima. Podcijenili smo tog čovjeka jer se ne pitamo kakva će mu biti mirovinska osnovica za dvadeset godina ako i dalje bude primao samo minimalac, dakle, bit će beznačajna. Ali ljudi u svom očaju ćute, rade, ne govore ništa, ne protive se, čuvaju to jedno radno mjesto da ga ne izgube. I to su očajnici ustvari, to nije pošten odnos prema tim ljudima koji zarađuju praktično rečeno za sve nas. Prvo ste rekli, prozvali ste predlagatelja, ja ne prozivam nikoga, ja ne znam zašto oni to nisu regulirali drugačije kad su bili u poziciji, ali im ne zamjeram ni sad što postavljaju ovakve teme na ovakav način jer je to je legitimno pravo opozicije i mislim da trebaju više ovakvih inicijativa imati možda će nam i rasprave na te teme biti onda i kvalitetnije i češće.
Hvala vam. Slijedeća replika zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Horvat, kad ste već spomenuli Belje teško je ne spomenuti čije je Belje, kome je pripalo, što je Belje nekad značilo. Tko ovih dana iz Belja ubrzano odvozi šlepere kukuruza, šlepere žita, navodno u Italiju. Kuda se voze šleperi svinja? Navodno u Mađarsku. Bila bi to pitanja na koja bi bilo zanimljivo čuti odgovor. Ali htio bih ustvari se prebaciti na raspravu koju sad imamo, evo spomenuli ste te ugovore na određeno vrijeme, to je zaista jedan od najtežih utega u hrvatskom gospodarstvu, posebno što se tiče zapošljavanja mladih. Oni su u velikoj neizvjesnosti, njih doslovce izrabljuju na sve moguće načine počevši od tog tzv. stručnog osposobljavanja, preko tih ugovora na određeno. Vi ste rekli da poznajete čovjeka koji 16 godina radi na određeno. Ja poznam ljude pred mirovinom koji rade na te ugovore na određeno vrijeme, 9 mjeseci rade ili 6 ne znam koliko, pa je 3 doma, pa se opet treba prijavljivati, vječno radi za minimalac, nikad dobiti prekovremene sate plaćene, subote i nedjelje mu nikad nitko ne obračunava, praznike također ako mora raditi mora raditi u sklopu svoje norme. Gospodina Sanadera i HDZ možda ne zanima ova tema kao neke druge teme, a to u biti ne treba ni čuditi kad je njihov IFO institut svojedobno predložio da se minimalna plaća ukine. Pa bi možda oni ustvari i htjeli da se ta plaća ukine da ljudi dobivaju 300, 400 kuna, a da ovi milijarderi imaju još više jahti i još više aviona. Hvala.
Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Bunjac, ja se nadam da se neće minimalna plaća ukinuti jer bi to bilo izvan svih normalnih standarda. Spomenuli ste Belje, Belje je preozbiljna priča i ja nemam ambicije u replici govoriti o Belju. To traži jednu dobru elaboraciju. Ja ću samo u tezama, dakle, Belje je bio jedan najzatvoreniji sustav nekada na prostorima Balkana, a ne bivše države. Prije privatizacije je radilo 8 i pol hiljada ljudi, imalo je 22 pogona, nakon privatizacije na današnji dan radi 1.200 ljudi i ostali su samo pogoni koji su vezani za državne poticaje. Dakle, to je interes vlasnika, ono što je vezano za zemlju i još ponešto uz zemlju što se može subvencionirati poticajima iz proračuna. Sve ono što je trebalo uložiti i sve ono što je bilo nekakva vrsta nadgradnje itd. bio nekakav trošak je prodano, zatvoreno itd. I to je danas Belje. To je danas Baranja, zato u Baranji danas nemate više od, ne znam nemate više od 28.000 ljudi, sve je otišlo jer nemaju gdje raditi. Pa ne možemo očekivat da netko ostane tamo gdje nema posla. A dok je to Belje radilo, onda su svi radili i svi su bili tamo i Baranja je imala 54.000 stanovnika i sve se vrtilo oko Belja. Zato su sistemske stvari, sistemske politike i ako tu napravimo promašaj onda su posljedice znatno veće nego što mislimo.
Hvala vam. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažene kolegice i kolege. SDP je krajem prošle godine u saborsku proceduru uputio Konačni prijedlog zakona o minimalnoj plaći, na žalost on nije glasovanjem nije omogućeno da to bude po hitnoj proceduri stoga smo se tu danas našli da raspravljamo o njemu i stvarno je tužno da nas toliko ima, a vjerojatno je i to jedan od razloga što je očito na vrat na nos zakon danas došao na dnevni red, jednostavno da se o tom zakonu što manje priča u građanstvu, među narodom jer je to zakon koji se tiče ne samo 76.000 onih koji su na minimalcu nego se tiče i svih radnika u Republici Hrvatskoj. Zakon smo uputili u proceduru jer smo željeli potaknuti sve vas saborske zastupnike ali i javnost na raspravu o minimalnoj cijeni rada u Hrvatskoj, ali i o načinu uređenja instituta minimalne plaće, stoga mi je žao što ovdje nema nikoga iz ministarstva, ministar je mogao ostaviti barem nekoga da čuje naša razmišljanja i prijedloge oko samog zakona koji je izuzetno važan za radnike u Hrvatskoj. Jer kao saborski zastupnici pozvani smo rješavati probleme građana, a minimalna plaća to svakako jest i zato mi je danas drago da možemo raspravljati o ovome prijedlogu i nadam se da će rasprava rezultirati i konkretnim rješenjima. Iako nema ministra Ćorića uputio bih pitanje, vjerojatno će imati mogućnosti da čuje stenogram. Naime, Vlada je odbila zakonski urediti to pitanje i znači li da Vlada smatra da problema nema jer naravno da problem postoji ako zbog ničega barem zbog pitanja definicije minimalne plaće i to je onaj minimum koji zahtjeva zakonsko rješenje. Da je pitanje minimalne plaće bitno, to je svima jasno, ali ne manje bitno je i pitanje plaća u RH i raspodjela društvenog bogatstva između onih koji rade i onih koji imaju kapital. Prema tome, to je također jedno od pitanja koje bi bilo potrebno riješiti ovim putem. I minimalna plaća je početak rješavanja tog problema. Treba nam jasan, transparentan i predvidljiv sustav minimalne plaće i to je smjer koji zahtjeva zakonsku inicijativu, te očekujem od Vlade da unatoč ovom negativnom mišljenju oko ovog zakona se usredotoči na problem minimalne plaće, na problem rješenja cijene rada u Hrvatskoj, a ne da te probleme gura pod tepih. Stoga me iznenađuje odbijanje Vlade da se uhvati u koštac sa tim problemima i to pokazuje da Vlada nije zainteresirana rješavati probleme građana, probleme radnika nego ih gura pod tepih. Šteta je što današnja rasprava je krenula putem koji nije trebala krenuti, dakle međusobnim kritikama tko je šta napravio, umjesto da tražimo rješenja. Jer ako naš prijedlog nije dobar, trebali smo čuti što je dobro danas u Hrvatskoj i kako bolje urediti to pitanje. Nažalost, osim prepucavanja nismo ništa čuli danas u sabornici. Jer naime, pitanje minimalne plaće je jedno od pitanja koje zahtjeva konsenzus svih u Hrvatskoj i to ne oko visine plaće da izbjegnemo dnevnopolitička prepucavanja nego oko mehanizama utvrđivanja visine plaće kako bi se jasno definirali u Hrvatskoj koji su to parametri koji utječu na minimalnu plaću. Stoga mi je bila čudna izjava ministra Ćorića koji je rekao da je nepotrebno u zakonu ostaviti ono pitanje kojega pitanje same minimalne plaće koja će se urediti kolektivnim pregovaranjem. Kolektivno pregovaranje u Hrvatskoj je jedan od temelja tripartitnog dijaloga, temelj dogovora između radnika i poslodavaca, stoga mi je bilo čudno od ministra rada da govori o tom problemu na način da ga ne treba uopće uvažavati. Minimalna plaća u Hrvatsko je nešto što je već uređeno, što je posljedica onog štrajka i pritiska na Vladu tamo 2009. godine kada je donesen prvi Zakon o minimalnoj plaći, međutim taj zakon nije doveo do toga da se minimalna plaća u Hrvatskoj poveća nego ju je zabetonirao na razini od 37%. Stoga je 2013. donesen novi Zakon o minimalnoj plaći koji je deblokirao minimalnu plaću i minimalna plaća od 2013. raste i kad govorimo o tome koliko je ona iznosila, idemo vidjeti vrlo jasne brojke. Kada govorimo o minimalnoj plaći udio minimalne plaće u prosječnoj minimalnoj plaći se kretao 2013. 42%, 2016. 44% tako da ovo licitiranje koliko je minimalna plaća povećana je igra brojkama. Ona je povećana, ona se povećava od 2013. i da li se ona povećala 5 ili 10% to ovisi o tome kakvi su nam bili uvjeti kada se mogla povećati minimalna plaća. Napominjem da do 2013. minimalna plaća se u Hrvatskoj nije povećavala, bila je stalno na razini negdje otprilike oko 37 do 38%. Uvažavajući činjenicu da je zakon koji je bio na snazi do i još danas je na snazi, nadali smo se da će ga zamijeniti ovaj zakon, ima određenu rigidnost u postizanju cilja od 50% minimalne plaće. To je odgovor na pitanje, zašto vlada SDP-a nije napravila i povećala plaću na razinu od 50%. U zakonu ako ste ga dobro pročitali vrlo jasno piše da je cilj da se postigne 50% udio minimalne plaće u prosječnoj plaći. I to je bio cilj tog zakona. Prema tom, nismo odustali ni tada, ali smo u onim okolnostima u kojima jesmo što smo mogli smo podigli maksimalno koliko se mogla plaća u tim uvjetima. Jasno da gledajući taj zakon vidimo da on nije ostvario svoj cilj i stoga smo predložili ovaj novi zakon. Bilo je puno kritika ovdje oko toga da li će minimalna plaća dovesti do toga da se otpuste radnici u drvnoj, tekstilnoj, prerađivačkoj industriji, trgovini koja ima najviše radnika na minimalcu. To je bio jedan od velikih razloga poslodavaca jer poslodavci uvijek to ističu, to će sada dovesti do otpuštanja 50 tisuća radnika, uništit ćemo te grane industrije sa povećanjem minimalne plaće i 2013., 2014. i 2015. pa i sada i 2016. i 2017. nije došlo do otpuštanja radnika u tim sektorima, što govori u prilog naše teze da minimalna plaća u Hrvatskoj je moguća, veća nego onda koja je sada. Stoga postoji očito prostor za rast minimalne plaće s ciljem da se ona … [[Govornik se ne razumije.]] 50% od prosječne plaće i gledajući Sloveniju, Slovenija je išla i brže nego mi jer je odmah donijela zakon gdje je fiksirala minimalnu plaću na 50% prosječne plaće i nakon toga se ona usklađivala dalje. Tako da je i ovaj prijedlog zakona ide sa time ali uvažava našu činjenicu i naše uvjete i našu ekonomiju i predvidjeli smo da to ide u dva, dvije godine 5% svake godine i nakon toga se onda usklađuje sa parametrima sa kojima se dogovorimo. Također ne smije se iz vida maknuti i onaj socijalni moment jer institut minimalne plaće je socijalno zaštitni instrument i ovim se zakonom predlaže da se i taj socijalni moment itekako uvaži. I to ne treba smetnuti sa uma kada se bude glasalo o ovom zakonu. On nije samo cijena rada nego je on i jedan socijalno zaštitni instrument koji čuva radnike od pada ispod granice siromaštva. Jer istraživanje u Hrvatskoj je pokazano da posao bilo koji koji do minimalca čuva ipak radnika od pada ispod granice siromaštva. Zakonom smo predvidjeli da se do 2018. godine dođemo do 50% prosječne plaće i da onda nakon toga se, nakon toga idemo se usklađivati iz godine u godinu. Također je bilo pitanje što sa minimalnom plaćom i što sa minimalnom plaćom kod, da li će to dovesti do toga da će povećanje minimalne plaće povećati rad na crno, ne minimalna, povećanje minimalne plaće je instrument za smanjenje rada na crno. Jer i ovo što su kolege napomenuli da u nekim slučajevima i možemo reći u 50% slučajeva otprilike u Hrvatskoj tih 2620 minimalca nije stvarna plaća radnika nego je to plaća koja je samo prijavljena državi a da onda ostatak se isplaćuje na druge načine. I ono što je potrebno također naglasiti da i tu veliku ulogu ima Inspektorat rata i koliko čujem od vladajućih želi se inspektorat rada ukinuti i spojiti sa Državnim inspektoratom što je korak nazad ili omogućavanje da se opet u tržištu rada rade određene nepravilnosti koje neće biti sankcionirane. Činjenica je da se kada govorimo o inspektoratu, Inspektoratu rada na ovaj način kao što je do sada formiran, dakle da uz Ministarstvo rada takav sustav ima većina zemalja EU. Također treba ukazati da ovaj mehanizam kolektivnog pregovaranja a to znači da poslodavci sa svojim sindikatima mogu dogovoriti manju minimalnu plaću od one koja je ugovorena zakonom. U ovoj sadašnjoj verziji zakona koja je na snazi je to 5%. I gledajući što se desilo u ovih evo sada 4 godine samo u 2 slučaja se kolektivnim pregovaranjem i dogovorom se ta minimalna plaća smanjila za 5%. Što znači da pada ta teza da minimalna plaća će ugroziti radna mjesta jer poslodavci su očito shvatili i prihvatili tezu da je potrebno radnika platiti i da je potrebno radniku omogućiti da ima dobru minimalnu plaću. U ovoj verziji zakona smo čak išli i korak dalje i omogućili smo da 10% minimalna plaća bude manja ali jasno u sustavu kolektivnog pregovaranja gdje i poslodavci i radnici sjednu zajedno i dogovore s o tome, da, evo za ovu godinu dana ili za ove mjesece dok smo u poteškoćama će nam biti minimalna plaća manja ali dakle nije diktat države nego dogovor između sindikata i poslodavaca. Smatramo da ovi, povećanje ovog iznosa minimalne plaće neće imati negativne ekonomske posljedice i također je jasno da neće dovesti do podizanja cijele skale plaća jer poslodavci ugovaraju osnovice do visini minimalne plaće, to je bila jedna od teza. Na uzorku od 200 trenutačno važećih kolektivnih ugovora koji su sklopljeni u privatnom sektoru samo je 8 onih kojima je osnovna plaća ugovorena u visini minimalne plaće. Prema tome, nema uopće govora da će biti bilo kakvih utjecaja na ekonomski, na ekonomske pokazatelje. I za kraj žao mi je što je Vlada odbila taj, taj prijedlog zakona jer radnici i radnici Hrvatskoj u posljednjih 10 godina mnogo su se toga odrekli kako bi se zadržala radna mjesta i zadržala bilo kakva plaća. Vrijeme je da se u blagodati gospodarskog oporavka preliju u džepove naših građana a ne ostanu samo onima bogatima. Hvala lijepa.
I vi ćete jednako tako kao i prethodni kolega imati dovoljno vremena da u replikama odgovorite na ono što niste rekli u raspravi jer imate 7 replika na vaše izlaganje. Dakle prvo replika zastupnik Ivan Pernar.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Pa evo slušam kolegu Mrsića i zapravo se naše društvo danas nalazi u jednom paradoksu. U jednom paradoksu zato jer se s jedne strane od strane SDP-a predlaže dobre zakone, da se digne minimalna plaća i kojom bi se pomoglo sirotinji. A s druge strane Vlada smišlja zakon lex Todorić kako bi se zaštitilo jednog čovjeka i njegovu imovinu, imovinu koju on nije svoju privatnu založio. Znači on na dvorcu nema hipoteke. On će i dalje živjeti lagodno. Međutim, kaže Vlada njemu se, odnosno njegovoj firmi se mora pomoći. I sada što? Isti oni koji žele pomoći Ivici Todoriću odnosno njegovoj firmi odbijaju pomoći ljudima koji žive na minimalnoj plaći. Kako protumačiti taj paradoks? Kako protumačiti paradoks da ljudi koji žive na minimalnoj plaći daju glas za HDZ, za one koji brinu za tajkune, za one koji su mu predavali tvornice za kunu, za one koji su mu opraštali i dan danas mu opraštaju dugove, za one koji prikrivaju stvarno financijsko stanje, za one koji ga štite od svake inspekcije i nadzora itd. itd. I s druge strane one koji uporno govore da za siromašne nema, da se plaća ne smije podići, da kako bi onda gazdama bilo. To je ta priča, kako bi bilo gazdi kad bi se recimo plaće blagajnica u Konzumu podigle. To su ti argumenti i mislim da hrvatska javnost mora biti upoznata s time tko u ovoj raspravi, odnosno tko danas stoji na čijoj strani. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Pernar, ne znam da li vam je poznato da najnovija studija Europske konfederacije sindikata i Europskog sindikalnog instituta o plaćama u državama članicama EU pokazuje poražavajuće stanje za Hrvatsku jer je Hrvatska svrstana među 7 zemalja članica EU kojima su plaće niže sada nego prije 8 godina. I to su gledajući Hrvatsku padale su od 2010. do 2016. za 1%. Pa zar nije očekivati od Vlade da sjedi tu s nama i da i taj argument koji ako nije čula da to čuje i da je to isto argument da onda minimalna plaća ide gore. Jasno bila je kriza, pa se nije moglo podizati plaće, ali je kriza prošla i vrijeme je da se podigne i minimalna plaća ali da se podignu i plaće. I opet ću govoriti i stalno ću govoriti da je sramota što ovdje u klupama nema nikoga iz Vlade, a vjerujte kada bude lex Agrokor da će ovdje sjediti i premijer Plenković i cijela Vlada. Šta je važniji Agrokor nego radnici u Hrvatskoj na minimalnoj plaći? I to je nešto o čemu treba razmisliti, jer ovo je zakon o radnicima da u Hrvatskoj zakon koji omogućava da oni imaju veću minimalnu plaću.
Hvala lijepo. Druga replika, zastupnik Mladen Madjer.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Uvaženi zastupniče Mrsić, da za povećanje minimalne plaće da, a istovremeno se slažem sa kolegom Mišićom da treba vidjeti poslodavce koji su došli u probleme i kojima je problem isplata, povećanje minimalne plaće zbog određenih razloga na državnom nivou koji nisu došli zbog osobnih problema da im za povećanje minimalne plaće. Ali istovremeno poslodavci koji žive u vilama imaju jahte, a istovremeno isplaćuju minimalnu plaću. Odnosi se prvenstveno na sve one koji rade u velikim trgovačkim lancima, koji imaju slobodno tri dana u godini to je Božić, nova godina i Uskrs, praktički kao da žive u robovlasničkom društvu. Njihova djeca nemaju, oni plaću nemaju za kruh, a istovremeno rade kod tajkuna koji imaju brodove, imaju avione, helikoptere i žive na račun ovih radnika koji nemaju i za njihovu djecu koji nemaju za kruh. Pa pitam di je tu inspekcija rada? Di je tu Porezna uprava da netko može doći do par milijardi kuna dugovanja? Istovremeno idu ovrhe za sto kuna.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče u zakonu postoji mehanizam za poslodavce koji dođu u poteškoće. Jedan od mehanizama je da se sa sindikatom može dogovoriti manja minimalna plaća, ali je još jedan mehanizam koji je bio tu u Hrvatskoj je bio onaj zakon o očuvanju radnih mjesta koji je ova Vlada ukinula jer je smatrala da se neće ništa desiti, da je zakon bespotreban jer je prošle godine 87 radnika koristilo taj zakon. Dakle, to je onaj zakon koji poslodavcu koji uđe u poteškoće i ne može isplaćivati i minimalnu plaću radniku može dobit, radnik dobiva onda minimalac od države. Kada se poslodavac oporavi nastavi isplate plaća, država je pomogla taj period. To je ova Vlada ukinula kao da misli da nikad neće biti poslodavaca koji neće biti u problemima. I drugu stvar koju ova Vlada najavljuje je ukidanje Inspektorata rada i pridruživanje Inspektorata rada Državnom inspektoratu za koji znamo da je bio mastodont, da je bio leglo korupcije. Da napomenem da u Državnom inspektoratu Državna revizija nije nikad bila i da je to jedno tijelo koje je potpuno izgubilo bilo svoju svrhu. Svugdje u zemljama EU Inspektorat rada je vezan uz nadležno ministarstvo i njega treba još više osnažiti i još mu više dati ovlasti i nakon toga će vjerojatno i ovo poštivanje prava radnika biti puno bolje, jer će se poslodavci itekako bojati velikih kazni koje su zapriječene u zakonima koje smo donijeli tu.
Hvala vam. Sljedeći je na redu zastupnik Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice. Gospodine Mršiću jasno je da minimalna plaća je nešto čemu treba težit da ona bude 50% ali i više. Ali ključno je da čovjek može živjet normalno od te minimalne plaće i svaka Vlada koja ne teži tome sigurno nije narodna vlada. Vi ste kroz svoju raspravu rekli dva stava koja su sigurno potvrđuju ozbiljnost situacije i ozbiljnost donošenja ovakve odluke. Rekli ste prvo kakvi su bili uvjeti da se ona mogla povećati minimalna plaća. Govorite iz vašeg vremena jasno, to je argumentirano i to je ozbiljna rasprava i to je jedini način kako možemo razgovarati ozbiljno o minimalnoj plaći kao i to da ste je digli maksimalno koliko se moglo dignuti u danim uvjetima. To su dvije izjave vaše koje kažete kako ste vi rješavali pitanje minimalne plaće. I sada nakon tri, četiri mjeseca ove Vlade vi već prozivate Vladu i što je još najvažnije vi ste rekli da ste krajem prošle godine uputili ovo u hitnu proceduru. Da je to uputio HSS, netko drugi onda bi to bilo prihvatljivo i razumno. Ali vi ste imali 4 godine vremena i niste koliko sam čuo danas ministra jasno je rekao da je ova Vlada u ovom periodu od nekoliko mjeseci digla minimalnu plaću više nego vi u 4 godine. I vaš prijedlog isto mora biti odgovoran. Vi ne možete sada nakon 4 godine vaše Vlade doći ovdje e sada bi vi digli minimalnu plaću, a to niste napravili u 4 godine kvalitetno. Jeste po nekim minimalnim iznosima. I nemate dobre argumente. Da li ste vi konzultirali Hrvatsku udrugu poslodavaca, sindikat i sve ovo što kažete da treba napraviti u socijalnom dijalogu da vidite jesu li poslodavci, je li stanje u društvu takvo da se minimalna plaća može u ovom momentu dignuti značajno više? I svi ti argumenti mislim da najmanje daju vašoj stranci pravo da u ovim uvjetima daje lekcije o minimalnoj plaći.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Sanader, hajde idemo argumentima. U prvom redu da udio minimalne plaće u prosječnoj bruto plaći 2016. je bio 40,3 a ne 38 koliko je ministar Ćorić cijelo vrijeme govorio. Prema tome, objektivno podigli ste plaću minimalnu za 2,5% a ne za 5% i to je ono što su poslodavci rekli. Po prvi puta su rekli da, u Hrvatskoj treba podignuti minimalnu plaću ali ne za 5% nego da 2,5% i to je činjenica. Imate izjavu gospodina Majetića koji je rekao ne, ne možemo 5%, nego svega 2,5% i to ste napravili, podigli ste ju za 2,5%. Ispunili ste ono što su poslodavci htjeli, a mi smo htjeli sa ovim zakonom da već u 2017. prosječna, udio minimalne plaće u prosječnoj plaći bruto plaći bude 45%, a 2018. da bude 50%. I kolika je važnost ovoga zakona za vas, vi ste rekli da evo nema nikoga tu u sabornici kojima to nije važno vidi se po tome koga imamo iz Vlade. Dakle, Vladi uopće nije važno što ćemo mi reći i što će tu čuti, jer očito da Vladi nije problem minimalna plaća. Nije im problem radnici, nego su neki drugi problemi s kojima se sada bavi. Ali ovdje se radi o 76 tisuća naših građana koji su na minimalnoj plaći. Opet napominjem da neki i nisu i da to treba vidjeti sa dobrom inspekcijom i sa dobrim kolektivnim ugovorima da se to više ne događa. Ali ovdje sam očekivao barem državnu tajnicu ili pomoćnika, ali ja mislim da je tu mjesto i ministru ili je kukavica, pa je otišao da ne čuje što mi kažemo.
Vrijeme.
Hvala lijepo.
Sljedeća replika zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega Mrsić, evo trudim se sam sebe uvjeriti da ne predlažete i da Klub SDP-a ovo ne predlaže u svrhu predizbornih aktivnosti i promidžbe u lokalnim izborima. Mislim da je Klub SDP-a preozbiljan da bi sa ovim prijedlogom zakona išao iz tih razloga, pa onda i vjerujem da ste kada ste išli u kreiranje ovakvog zakona imali matematičke, ekonomske pokazatelje koji su vas uputili da baš predložite 50% prosječne bruto plaće u Republici Hrvatskoj. Toliko doista uvažavam Klub SDP-a. Mislim da ste vi kada ste predložili da bude 50% da ste onda to temeljili na valjanim podacima i egzaktnim podacima. Ako ste to iz takvih podataka zaključili kažem jer drugih razloga ne mogu vidjeti, onda u stvari sa ovim prijedlogom idete protiv sebe. Jeste do prije 15 mjeseci bili najodgovornija osoba u Republici Hrvatskoj koja je trebala ovakvu politiku provoditi. Ako vam matematički podaci daju podlogu da sada povećate 50%, pa ja onda pitam vas, osjećate se vi odgovornim to što ste 4 godine držali tako nisku minimalnu plaću u Republici Hrvatskoj? Jer da vas podsjetim, od kada ste vi otišli sa mjesta ministra BDP-e je porastao 1,6% i 2,9% prošle godine s time što ste u toj godini kada je 1,6% rastao BDP-e vi bili 10, 11, gotovo cijelu godinu ste ustvari bili odgovorni za funkcioniranje Vlade jer je Vlada kao što znate Oreškovićeva Vlada imenovana 2016. godine. Prema tome, vama je rast BDP-a od 1,6%, pa neka je i u najvećem postotku ako pridodavamo još i rast 2016. od 4,5% bio dovoljan da biste zatražili povećanje plaće od 50%. Ja mislim da ste se onda krivo [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] U toj matematici izračunali podatke.
Hvala. Imamo odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Samo da napomenemo da je BDP-e počeo padati kada ste vi bili u Vladi, da znamo od kud krećemo i što i o čemu razgovaramo. Ali uvaženi zastupniče Bačić, BDP-e sam po sebi nije kriterij jedini za povećanje minimalne plaće. Imate granicu siromaštva. Imate ono što Državni zavod za statistiku svake godine objavljuje o tome koliko ljudi je ispod granice siromaštva, koja je granica siromaštva, također imate onaj … indeks u Hrvatskoj koji govori koliko ljudi je zahvaćeno sa tim siromaštvom i opet napominjem da je minimalna plaća i instrument socijalne sigurnosti građana i da o tome treba razgovarati kad se dogovara minimalna plaća. I moda vam nije poznato, ali Ministarstvo rada i mirovinskog sustava na koje sam čelu bio ja, je izradilo studiju o minimalnoj plaći, radili su i predstavnici i sindikata i poslodavaca i neovisnih stručnjaka. Žao mi je što ministar Ćorić nije koristio tu studiju gdje je vrlo jednostavno i pokazano da je potrebno podići minimalnu plaću automatski do jedne razine, a nakon toga usklađivati sa parametrima koje dogovorimo. U ona vremena kada smo deblokirali minimalnu plaću nije bilo mogućnosti da ona ide gore jer su bili takvi ekonomski uvjeti, ono što je sada i hvali se vaš premijer i ministar financija, da je situacija divna, bajna, krasna, proračun raste, sve raste, a minimalnu plaću smo podigli de facto za svega 2,5% onoliko koliko su tražili poslodavci, a ne onoliko koliko su smatrali sindikati. I to je činjenica, od te činjenice, ja se čak ne bih prepucavao o tome koje više, koje ne, mi smo deblokirali, vi ste podigli. Ali ono što je činjenica da ju treba podići još više i to je ono što se trebamo usuglasiti a ne prepucavati.
Vrijeme. Slijedeća replika zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Mrsić, činjenica je da mi danas ovdje raspravljamo o željama koje kroz zakon ima SDP, kad govorimo o minimalnoj plaći i na drugoj strani slušamo argumente koji govore o mogućnostima države i najugroženijih industrija, tekstilne, kožarsko-obućarske, drvoprerađivačke, u smislu da mogu isplatiti i ovu minimalnu plaću koja je sada ili koja je bila do nedavno. Vi ste bili ministar četiri godine i činjenica je da SDP evo u dnevni red već predložio nekoliko zakona koje nije imao hrabrosti donijeti tada kad je mogao, kad je imao svu vlast. Kad govorimo o tome da nema predstavnika Vlade, osobno sam ovdje govorio u ime Kluba o nekoliko zakona, iza mene je sjedio g. Stazić. Vlada je bila predlagatelj, nije bilo nikoga da objasni te zakone. Rečeno mi je pa raspravljat ćemo što možemo, ako dođe predstavnik Vlade dođe, ako ne dođe mi rasprave u Saboru možemo voditi jer to Poslovnik poznaje. I mi smo to prihvatili, ne znam zašto vam to sada smeta, a vi ste predlagatelj i branite svoj prijedlog zakona. Što se tiče vaših priča, ajmo na to kako je bilo. Vi ste odluku o visini minimalne plaće donijeli u mandatu tehničke Vlade u 12. mjesecu 2015. godine. Znači na kraju kad ste otišli, kad ste već sve, kad se već sve vidjelo izborni rezultat i sve je bilo u toku. Mislim da je to dovoljno. Kad se taj, kad ste tu uredbu donosili tada ste rekli da u Hrvatskoj ima 20.000 ljudi koji primaju minimalnu plaću, a ovaj zakon u godinu dana kaže da je to 100.000 ljudi koji sada i vi danas govorite o 100.000 koji primaju minimalnu plaću. Zašto je tada bilo 20 u lošijem gospodarskim uvjetima, a sada ih je 100.000? Znači da koristimo momente koji vam pašu. A što ste tiče vašeg dogovora sa sindikatima, oni su vas upozorili da niste s njima razgovarali uopće, a vi ste rekli da ste razgovarali ali se niste uspjeli dogovoriti o visini minimalne plaće, jer da je to maksimum što vi možete ponuditi u tom trenutku. Zašto je ovo sada maksimum ove Vlade koja je podigla onoliko koliko je mogla dogovoriti sa sindikalnim čelnicima. Evo pa mi vi to objasnite.
Odgovor na repliku.
Objasnit ću vam rado. Dakle, ni ova Vlada vaša Plenković – Ćorić nije postigla dogovor sa sindikatima. I to morate također priznati, pitajte zašto? Jer sindikati su tražili 5%, poslodavci su rekli 2,5%. U naše vrijeme, govorim u vrijeme Vlade SDP-a su poslodavci bili apriori protiv bilo kakvog povećanja minimalne plaće. A vi ste donijeli zakoni, HDZ je donio zakon 2009. koji je zamrznuo minimalnu plaću. Mi smo imali hrabrosti odmrznuti minimalnu plaću u vrijeme krize kad je padao BDP, u vrijeme kad su se gubila radna mjesta. Imali smo hrabrosti donijeti taj zakon u kojem jasno piše da nam je cilj da dođemo do 50% minimalne plaće. 2016. je ona na 40,2% Vi ste, dakle, ministar Ćorić je podigao na 42,nešto%, za 2,5% Ali opet vam govorim nije bitno povećanje, bitna je hrabrost da napravite iskorak. Mi smo 2012. napravili iskorak i u krizi odblokirali minimalnu plaću i nije nitko izgubio radno mjesto i tekstilna industrija je isplaćivala te minimalne plaće. Međutim, ono što smo vidjeli što vi ne vidite sada jer idete na ruku poslodavcima je da ta minimalna plaća u nju trpaju sve i prekovremene i noćne i norme i smjene. A to nije cilj minimalne plaće. I to je jedan od razloga zašto želimo mijenjati ovaj zakon. Ali očito vama je dobar ovakav kakav je. Nama nije. Donijeli smo ga 2013. provodi se mislimo da je rigidan, nije postigao onaj uspjeh koji smo rekli da mora biti 50% minimalne plaće. Želimo ga popraviti da bude bolji. Imamo hrabrosti to predložiti kao što smo imali hrabrosti i 2013., 2012. je donesen zakon u jeku krize donijeti takav zakon da smo deblokirali minimalnu plaću koju ste vi zamrzli.
Hvala vam lijepo. Slijedeća replika zastupnik Saša Đujić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Mrsić ja još jednom želim reći da iz kuta gledišta SDP-a minimalna plaća nije trošak kao što to gledaju kolege iz HDZ-a i ovaj zakon koji mi predlažemo nije zakon o trošku, nego zakon o minimalnoj plaći koja bi trebala koliko toliko pružiti barem dostojanstven život najugroženijim radnicima u hrvatskom društvu. Rekao je ministar da poslodavci i sada mogu dignuti minimalnu plaću i da ona ne mora biti minimalna. Kažu gospoda iz HDZ-a da povećanje minimalne plaće ugrožava kožarsku, tekstilnu i drvnu industriju. Pa ne moramo mi to gledati, ne moramo mi gledati privatne poslodavce, ajmo mi pogledati ovdje gdje sjedimo. U ovoj zgradi u Saboru rade ljudi za 2.300 kuna. Sada smo bili, kolega Boriću hvala lijepo ne morate se derati, čuo sam vas malo prije sve uredu. Sada ste bili na ručku maloprije i posluživali su vas ljudi koji rade za minimalnu plaću za 2.300 kuna i zbog takvih ljudi mi predlažemo ovaj zakon jer ne možete reći da su oni državi trošak. Svaki dan nam nose kavu i svaki dan tu trče oko nas, a rade na minimalcu. E to ajmo pogledati, nemojte mi reći da će Sabor biti ugrožen ako ti ljudi dobiju 500 kuna veću plaću. Šta ćemo prestat postojat? Zbog njih donosimo ovaj zakon pa ga podržite, ne pričajte tu balalajke. A kad pričamo i o poslodavcima, nisu oni svi isti točno je. Danas se već nekoliko puta reklo imamo gazde i imamo one koji gazde nisu, imamo one koji kada padnu u financijske probleme onda ih se donose zakoni da ih se spasi, a imamo one koje se likvidira, imamo one kada se likvidira čiji financijski direktori odu na burzu, a imamo one koji odu sjediti u Vladu da piše zakone da ih spasi itd., itd. ali to je HDZ to je već viđeno i to stalno viđamo i povijest se ponavlja i ponavlja i ponavlja. Hvala lijepo potpredsjednice.
Vrijeme. odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Treba spomenuti i to nam je cijelo vrijeme očito izlazi iz fokusa i govorimo o tome koliko je tko povećao, koliko tko nije povećao, želim vam skrenuti pažnju na jednu činjenicu, da je svrha uvođenja minimalne plaće sprečavanje izrabljivanja radnika i to je svrha minimalne plaće. Nije svrha minimalne plaće da će cijena rada biti ovakva i onakva, cijena je da spriječimo izrabljivanje radnika sa ovako minimalnom plaćom koja je ispod 50% je u toj sferi. S druge strane imamo jaz između najniže plaće, znači minimalne plaće i najviše plaće. Jer što se dešava? Minimalna plaća je zamrznuta cijelu godinu dok Vlada ne donese novu uredbu i udio minimalne plaće u prosječno isplaćenoj plaći na početku godine je najveći, ali onda kako ide prema kraju godine sve više pada i pada jer plaće rastu, a minimalna ostaje zamrznuta. Sa 50% smo negdje tu da se taj dio stalno negdje ispravlja i neće biti taj veliki jaz koji je do sada. I zašto smo donijeli u 11. ili u 12. mjesecu? Iz razloga što niste mogli nikako formirati vladu. Vi i MOST se nikako niste mogli dogovoriti, a red je da uredbom o minimalnoj plaći donosi onaj tko će imati vladu, tko će vladati sljedeće četiri godine. I stoga s obzirom da je Vlada jedan od partnera sa sindikatima i poslodavcima, logično je bilo da vlada na odlasku ne donosi minimalnu plaću nego donosi nova vlada. A to što ste se vi dogovarali tri mjeseca pa niste se uspjeli dogovoriti nije problem one vlade koja je bila na odlasku. I stoga [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] i minimalna plaća koja se dogovara minimalna plaća koju dogovaraju sindikati, poslodavci i Vlada, nova Vlada [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] Hvala.
I još jedna replika zastupnik Miro Bulj.
Zastupniče Mrsić, zakon je neosporno dobar i prihvatljiv. Sigurno da 3.800 i to nije minimalna plaća koja je dovoljna u ovim okolnostima, ali to sam govorio u prethodnim raspravama tj. replikama da je situacija u pravnoj nesigurnosti veći problem poglavito ljudi koji imaju obavezu poslodavcu prema njima prema radnicima, međutim o ovome zakonu bi dosta govorio ali imat ću raspravu, ali vidim da se tijekom replika spominjali Agrokor. U Agrokoru su sve vlade sudjelovali, pa i vi. Znate gdje je novac otišao eu fondova koji treba otići OPG-ovima, znate gdje je otišao? Todoriću. Ništa vi niste manje grija napravili nego vamo, samo ste imali kraći period. Zato pričajmo o zakonu, pričajmo ono što tribamo pričati jer nezamislivo je u hrvatskom društvu danas imate ljudi koji ne mogu platiti lijek, nemaju novca. A nezamislivo je da nekog političara neki član obitelji bude jedini dužan 10,5 milijuna kuna HZZO-u, to je nezamislivo. Znači kada govorimo o ovome zakonu onda tribamo govoriti o zakonu koji će pomoći ovome što je kolega malo prije rekao, čovjeku koji ima dvije tisuće kuna vamo dole u Saboru koji nas služi i onome koji nije ostvario svoje pravo. Možemo mi donijeti deset tisuća kuna. Svi bi voljeli da bude minimalna plaća deset tisuća kuna, ali primjenjivost je u pitanju. Koliko ima … poslodavac … platnih lista, znači platnih lista na kojima piše minimalna plaća, ispod minimalne plaće, dal oni to dobiju, da li je to plaćeno? Znači propisi su puno bitniji, kontrola i provedba po meni. A što se tiče mene, ja ću ovaj osobno zakon podržati, čak ću dati amandman obećao sam i za veću plaću zbog toga jel ipak od 2017. 5% više, a za vrijeme vaše Vlade je bila 2, 3% [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] ali i to je bio pomak. Hvala.
Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Dakle ispravak krivog navoda, dakle nije za vrijeme naše vlade bila 2,5% nego povećanje minimalne plaće opet govorimo o povećanju, a nema druge je od 2013. do 2016. povećanje minimalne plaće je za 10% gospodine Bulj, a ne 2,5%. I s druge strane jasna mi je vaša pozicija i razgovori, ali ja se pitam tko je 2016. čija je to vlada bila? Da li je to bila vlada SDP-a ili je to bila vlada HDZ-a i MOST-a kad su se isto isplaćivali poticaji onome kojem ste rekli sada da se isplaćuju? Tko je bio ministar poljoprivrede tada? E ne možete sada reći da do vas sve, a nakon vas niko. Prema tome Vlada je pala ali ne zbog, ali ne zbog toga nego zbog nečega drugoga. A kada govorimo o ovome što spominjete su jednostavno, želite skupiti određene jeftine političke poene, kada netko nekome duguje onda s jedne i s druge strane su partneri, s jedne strane je multinacionalna kompanija koja se zove Šajer, s druge strane je Hrvatski zavod za zapošljavanje, znam na šta aludirate, to je na sudu. Sud će dati svoj pravorijek kao i svim drugim poslovnim odnosima koje HZZ ima i sa drugim, drugim subjektima. Sasvim sigurno niti ja niti moja obitelj nema nikakvih dugovanja niti prema HZZO-u, niti bilo kojoj instituciji u RH. I žao mi je što takve poene pokušavate skupljati ali mi je jasna vaša intencija. Hvala lijepa.
Hvala vama. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a zastupnica Ana-Marija Petin.
Zahvaljujem poštovana potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa kada govorimo o Prijedlogu zakona o minimalnoj plaći moram odmah na početku istači da je HSS svakako za povećanje minimalne plaće jer smatramo da se ne može dostojno živjeti sa 3276 kuna bruto mjesečne plaće. Dakle govorimo o 3276 tisuća kuna bruto plaće, što je 2300 kuna neto plaće mjesečno. Ovo povećanje kada smo raspravljali krajem prošle godine o poreznoj reformi tražili smo od Vlade, upozoravali na odluku Vlade da se bruto plaća poveća i tada smo upozoravali da je ta minimalna plaća nedostatna, da nije dovoljna za život iako i tada a i sada pozdravljamo povećanje plaće makar ono bilo i za 156 kuna. Prilikom utvrđivanja prijedloga visine minimalne plaće za 2017. godinu Vlada je uvažavala činjenicu da je u prva tri kvartala 2016. došlo do oporavka gospodarskih trendova te da se očekuje da će se gospodarski rast nastaviti i ove godine. A rezultat tih pozitivnih trendova je povećanje minimalne plaće tek za 156 kuna odnosno za samo 5%. Žalosno ali istinito. Da li se je život ljudi na minimalcu promijenio zahvaljujući ovom povećanju? Naravno da nije, nisu ga niti osjetili. Ali zahvaljujući poreznoj reformi promijenio se život onih čija primanja premašuje 20 tisuća kuna na mjesec jer oni su dobili još više. Oni imaju novaca da svoja sredstva stave u banku na štednju, oni imaju novaca da uživaju od početka do kraja mjeseca ali radnici koji rade za minimalnu plaću sigurno nemaju i jedva preživljavaju. Mi u HSS-u nismo zadovoljni sa iznosom dosadašnje minimalne plaće i zbog toga podržavamo ovaj prijedlog novog Zakona o minimalnoj plaći čiji je cilj osigurati da minimalna plaća u dvije godine dosegne 50% iznosa prosječne bruto plaće jer to je upravo ono što smo i mi krajem prošle godine predlagali. Iako Vlada odnosno ministar rada tvrde da nema prostora povećanju minimalne plaće do 50% mi smatramo da prostor postoji i da ga se mora pronaći. Svakodnevno se hvalimo izlaskom iz krize ali tko je taj izlazak osjetio? Sigurno ne gotovo 100 tisuća ili 70 tisuća ili 80 tisuća radnika u RH koji primaju minimalnu plaću ili čak i nižu od minimalne jer vjerujte da postoje slučajevi da i tu minimalnu plaću dio radnici moraju dići sa svog računa i vratiti svom poslodavcu. Dakle ima onih koji rade i za čak manje od minimalne plaće. Ovo povećanje za koje se zalažemo omogućiti će radnicima da budu bar jedan račun manje dužni ili da bar koji dan im račun ne bude u crvenom ili da svom djetetu nekad bi rekli kupe po koji slatkiš ali danas nažalost moramo reći da koji dan kupe pecivo ili sendvič za školu jer neki nemaju ni to. Na kraju krajeva minimalna plača bi trebala biti samo alat politike u cilju smanjenja siromaštva odnosno da se onome tko od nje živi omogući barem približno dostojan život. Slažemo se sa kolegama iz SDP da se minimalnu plaću ni ne treba gledati kroz prizmu ekonomskih posljedica. HSS se zalaže za to da Vlada pomogne građanima sa najmanjim plaćama. Oni su ti koji prebiru svaku kunu u novčaniku, oni su ti koji svoju plaću potroše i to na ono osnovno za preživljavanje i oni su ti čiji se novac vraća natrag u državu kroz poreze. S ove govornice želim poručiti svima da nas u HSS-u ne zanima što je bilo prije jer se očito današnja rasprava svela na to tko je što mogao do sada izmijeniti a nije. Nemojte da se u sljedećem sazivu za 4 godine ponovno u ovom Saboru prepucavamo ili prepucavate i vezi toga tko je mogao a nije podigao minimalnu plaću za hrvatske radnike. Ono što je zabrinjavajuće a to je da mladi ne vide svoju budućnost u Hrvatskoj. I za to su svakako krivi i aktualni ali i bivši ministri. Mladi koji nemaju posao odlaze iz Hrvatske i dobro je da svaki dan s ove govornice upozoravamo na to. Ali jednako tako i oni koji rade za 2300 kuna također svoj život vide negdje drugdje i gledaju da odu nažalost iz Hrvatske. Slažemo se da poslodavci su danas ugušeni porezima te drugim raznim davanjima, da se problemi moraju iskreno sagledati i sustavno rješavati. Ali takve stvari ne smijemo prelamati preko leđa zaposlenika. Ne smijemo dozvoliti da zaposlenici i radnici uvijek budu zadnji. Treba rasteretiti poduzetnika, slažemo se, treba ih rasteretiti raznih nepotrebnih davanja koji su nametnuti samo da bi se financirale kojekakve razne državne agencije koje su opet svrha same sebi, a poduzetnici, obrtnici na žalost danas su postali samo skupljači novca za državu, a sve se to opet lomi preko leđa radnika. Neka država pomogne poduzetnicima kako je i obećala ali i onim malim, i srednjim ne samo Agrokoru. Ne žele pomoći malim i srednjim jer eto vode brigu o tome kako će im povećanje minimalne plaće ugroziti poslovanje. U trgovinama od Konzuma za koliko rade radnici, za koliko rade blagajnice? I država opet mora spašavati koncern. Pitam se tko je njih doveo do ruba? Radnici i njihove plaće sigurno ne. Dame i gospodo, kolegice saborski zastupnici dajte da bar ova rasprava bude bitna da napravimo nešto za naše radnike, da podignemo minimalnu plaću kako bi mogli i oni dostojno živjeti od svoga rada. Barem jednom stanimo na stranu radnika, a ne kapitala. Mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci smo se opredijelili na čijoj smo strani.
Hvala vam na vašoj raspravi. Imamo 4 replike na vaše izlaganje. Prvi je zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjednice Sabora. Kolegice Ana-Marija, lijepo ste sve to rekli. Ja smatram da je trebalo već davno ovo o čemu se priča raditi sustavno od početka nastale Hrvatske države. Pojedine poslodavce je trebalo već davno kontrolirati. Ne dozvoliti im da dođu u ovakav problem. Znamo, a i poznato vam je svima da nije plaćeno skoro 40 do 50 milijardi poreza ovoj državi. Što se dešavalo tim ljudima koji nisu plaćali poreze? Obično im se dug oprostio, oprostio da. A što se dešavalo sa poštenim poduzetnicima koji su radili, plaćali, izdržavali ovu državu i na kraju pojedincu i zatvorili svoje obrte, svoje poduzetničke firme. Meni ovo ništa nije čudo. Ovo što se danas raspravlja, davno je trebalo raspravljati kako radnik može imati bolju plaću nego netko u administraciji. Ne, kod nas ima veće plaće administracija, nego radnici. Žalosno. Svugdje u svijetu radnik koji radi vani, koji radi u tvornicama i negdje ima veću plaću nego onaj službenik koji sjedi u kancelariji u toploj sobi i danas pod klimama. Ali sada se mi pravimo kada smo sve doveli do propasti, obično se kaže na tuđim promašajima se učimo, a mi izgleda u državi se učimo na svojim promašajima. Kada ćemo jednom početi raditi i vidjeti i oko nas ovdje i svugdje kolike su to plaće, što mi to bacamo u neke stvari nepotrebne, umjesto da pomažemo pošteno privredniku? Opet govorim mora se plaćati porez, to se mora. U svakoj državi na svijetu kada ne platite porez vi ste u problemu kao gospodarstvenik. Samo kod nas to nije istina. Hvala.
Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Mišiću. Mi praktično pa jednako razmišljamo. Ono što je bitno i što ovaj zakon treba donijeti, a to je povećanje te minimalne plaće i osigurati život našim radnicima barem i malo život dostojna čovjeka. Svakako da trebamo voditi računa i o poduzetnicima. Veliki broj nisu sami svojom krivnjom došli u probleme i slažem se da i njima trebamo pomoći. Ali jednako tako sve te stvari porezi, fiskalna davanja koje su sve prijašnje vlade uvele na teret poduzetnika, gospodarstvenika ne smije se prelamati preko leđa radnika. Ispada da su radnici zadnji na toj listi o kojima se brine. Evo, sa ovom plaćom bar ćemo na jedan dio na jedan način pomoći radnicima barem malo da kažem žive život dostojan čovjeka.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Josip Križanić.
Zahvaljujem potpredsjednice. Poštovana kolegice Petin, vi ste govorili o oporavku gospodarstva u zadnja tri kvartala i o povećanju plaća poreznom reformom. Svako normalan se zalaže za povećanje plaće tako i minimalne. Kod nas u Varaždinskoj županiji uz relativno nisku nezaposlenost bile su i izuzetno niske prosječne plaće i izuzetno niske i te minimalne plaće. Netko je tu rekao da nitko ne brine poslodavcima da dignu plaću. Mi smo u mojoj općini od 3 tisuće 700 stanovnika digli broj radnih mjesta u krizi u 2014. do 2016. za tisuću 300 ljudi. Bile su to grinfild investicije sa relativno niskim plaćama, ali smo ustrajali na takvim radnim mjestima upravo zbog te krize. Pitali su me novinari kako mislite vi dići plaće. Već sam tada govorio novinarima da će doći vrijeme da će poslodavci uskoro zbog potrebe za kvalitetnim radnicima, a zbog povećanja radnih mjesta morati dizati plaće i to se dogodilo u zoni su dignute plaće u zadnjih godinu dana dva puta po 7%. Dakle, potrebno je napraviti pretpostavke za povećanje radnih mjesta što će cjelovita reforma koju je i predložio ministar financija i imati za cilj i povećati ukupnu cijenu rada. Tako da je glavna teza u tom slučaju otvaranje novih radnih mjesta i u tom slučaju neće biti potreba uopće govoriti o minimalnoj plaći, a kvalitetnog radnika će svaki poslodavac platiti i puno više od minimalne plaće.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovani kolega na postavljenom pitanju. Pa mi smo u poreznoj reformi jako puno raspravljali ovdje u Hrvatskom saboru. Moje mišljenje je što smo i govorili i za govornicom ja i kolega iz Hrvatske seljačke stranke da su izmjene koje su išle, dakle oslobađanja prema poduzetnicima bile samo kozmetičke naravi. I u razgovoru sa poduzetnicima i gospodarstvenicima evo baš sam prošli tjedan razgovarala sa direktorom firme, neću reći sa kojim, koji ima 60 zaposlenih. Da li su vama ove izmjene donijele nešto bolje u vašem poslovanju? Da li vam je olakšano poslovanje? On mi se samo nasmijao i rekao nemoj pričat gluposti. Tako da te izmjene su bile kozmetičke naravi, ali vi govorite o vašoj Varaždinskoj županiji. Ja živim u Virovitičko-podravskoj županiji i kod nas se zna reći kad se ide prema zapadu onda su plaće veće, jer je poznato da su u Slavoniji najmanje plaće i upravo zbog toga svi iz Slavonije bježe. Nama je Slavonija pusta ne samo zato što nema posla, nego ljudi više ne žele omalovažavati sebe i radit za 2300 kuna, jednostavno ne žele. Ne da oni ne žele radit, nego s tim ne mogu preživit. 2300 kuna što je kolega rekao pa toliku maltene ratu ima za plin, a gdje su ostale potrebe, a gdje su djeca koja nam često odlaze gladna u školu. I to je ono što nas tišti u Slavoniji i to je ono za što se upravo zalažemo bar da podignemo ovu minimalnu plaću gore, a naravno da treba pomoći na drugi način da se stvore nova radna mjesta. Ali bojim se da ovakvom poreznom reformom koju smo usvojili u 12 mjesecu da to nećemo uspjeti.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Ivan Pernar.
Poštovanje uvažena kolegice. Pa evo, upravo kako često znam bit na Facebooku vidim primjer na Britanskom trgu u Zagrebu čovjek svira gitaru i kao u prekršaju zakona, svirao je bez dozvole i odmah policija intervenira. Čovjeka se kažnjava. Međutim, kada čovjek zmulja poslovne knjige tako da ne prikaže milijarde dospjelih obveza e onda odjedanput ni jedna institucija ne funkcionira, ni Inspektorat, ni Državna revizija, ni Ministarstvo financija, ni Porezna uprava, ni DORH. A kod ovog zakona je paradoks upravo o tome što HDZ-ovci uporno postavljaju pitanje kako će biti gazdi ako se minimalna plaća poveća, umjesto da si postave logično pitanje kako je radnicima koji rade za minimalnu plaću. A ako im je toliko stalo do toga kako će bit gazdama ako se minimalna plaća poveća ja im preporučam da stvore bolje uvjete za te poslodavce, bolje uvjete za one koji imaju radnike tako da oni mogu njima isplaćivati veću plaću. Znači ovdje nije odgovornost, ne treba teret krize prebijat na onima sa najmanjim plaćama nego država mora počet provoditi normalnu politiku. Međutim, budući da HDZ to evidentno ne želi, onda je odlučio napraviti jedno prosto jednostavno rješenje pa šta ono radit će ljudi za kiflu, radit će za sitniš, radit će za čavle a nama će bit dobro, gazdi će bit dobro. I ako kojem od nas zaškripi što se tiče pravosuđa kazneno pa zaštitit ćemo kolegu. Ako kojem tajkunu kojem smo prodavali tvornice za kunu propadne carstvo, ha napravit ćemo novi zakon za njega [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] A za sirotinju ne žele ništa. Hvala.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovani kolega. Pa gledajte, kad stalno razmišljamo o tome šta će bit sa gazdama i kako će se oni osjećat, onda dovedemo naše društvo a posebno naše mlade u jednu apatiju da oni jednostavno nemaju volje na žalost niti za učenjem, niti za upisivanjem dobre škole. Jer komentiraju šta ćemo i tako moramo izaći iz Hrvatske i tako ćemo vani radit tko zna koje poslove, jer ovdje za 2300 kuna neto plaće neću ostat. To meni kao dečku, kao djevojci nije dovoljno, a kamoli sutra kad se udam i oženim ili imam svoju obitelj kako ću uz te novce prehranjivati svoju djecu. Jednostavno su nam mladi i ta naša djeca razočarani u cjelokupni sustav, gube volju i za školom, gube volju za nekakvim obrazovanjem i na žalost ne vide sebe i svoju budućnost ovdje u Hrvatskoj. To je ono što su šire i dalekosežne i velike posljedice ove politike koja se provodi u Hrvatskoj ja moram reći već duži, duži niz godina.
Hvala. I još jedna replika, zastupnik Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice. Uvažena kolegice sve što ste lijepo rekli ja apsolutno potpisujem, podržavam jer ništa drugo osim ne možeš reći nego kako ste vi to lijepo govorili. O svemu tom borbi za sirotinju našu i za bolje sutra. Ali htio bih vam replicirati ono kad ste vi rekli da vas ne zanima kako je došlo do ovog i zašto mi danas baš raspravljamo o ovom i kako, tko je predložio ovaj zakon. Ja sam malo prije u svojoj replici jednom rekao da je ovo možda predložio HSS ili netko drugi, onda bih ja rekao svaka čast, evo nema odgovornosti. Ali ova rasprava je kao kad bih ja vama rekao zašto Krešo Beljak u Samoboru ne uvede besplatne vrtiće? To je krasno, pa naša djeca, pa demografija, naći ćemo sto dobrih razloga kako to treba uvesti. Ali on je odgovoran čovjek i odgovoran za svoj grad. Eto tako i mi saborski zastupnici ovdje ne možemo pričat priče što je lijepo čuti. Ja znam, ima u ovom našem Saboru populista, pričaju priče i tako dobivaju ljude. Ali mislim da vi, vi ste predstavnica jedne ozbiljne stranke, jedne stare stranke da moramo imati odgovornost, da ne možemo baš pričati samo ono što ljudi vole čuti, a da nemamo nikakvu odgovornost. Znači od vas ne očekujem i ne spadate u onaj tip koji mogu tako populistički, tako se i ne ponašate. Znači mi moramo bit odgovorni prema nečem što namećemo drugima. Dobro je rekao malo prije kolega Đujić to bih prihvatio. Hajmo ovdje u Saboru uvest ove ljude sve koji imaju koliko 2 i pol tisuće, ja predlažem da se svim zastupnicima odbija od plaće i da se to da ovim ljudima, to je ono što mi možemo i što je ljudski napraviti. Ali da mi ovdje bez dogovora sa HUP-om Hrvatskom udrugom poslodavaca, sa sindikatom namećemo nekima kao Mišić, i takvih našim poduzetnicima časnim ljudima koji se bore za svaku kunu i bore se dati nekom plaću da mi njima ovdje birokratski i adminisrativno namećemo neke obveze, a posebno kad prijedlog dolazi od ljudi koji su imali četiri godine priliku to napraviti pa nisu napravili. To vam sad vraćam za početak, kao da Beljak kaže besplatno vrtići.
Vrijeme. Hvala vam. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovani kolega. Pa gledajte, kada govorimo o populizmu mnogi ovdje u Saboru su govorili populistički, ali ja to danas sigurno nisam. Ja se zalažem za povećanje minimalne plaće gotovo 100.000 radnika koji na žalost ne mogu preživjeti sa plaćom od 2.300 kuna mjesečno. Tako da to nije populizam, to je jednostavno borba za radnike koji žive na minimalnoj plaći. Jednako tako govorila sam i o našim mladima koji odlaze iz Hrvatske, a koju svu ovu situaciju gledaju i dolaze do zaključka da oni svoju budućnost ovdje jednostavno ne vide. Što se tiče prijedloga zakona koji dolazi od strane SDP-a i moga komentara da jednostavno zaboravimo ono što je bilo prije. Moram reći da sam ja saborska zastupnika evo u prvom sazivu i ja jednostavno nakon četiri godine svoga mandata želim reći svojoj djeci da smo nešto ostavili iza sebe za sve ovo vrijeme koje provodim ovdje u Saboru a nisam s njima. Želim reći da smo ostavili i da smo napravili nešto konkretno, nešto od čega će ljudi živjeti bolje, a ne samo da tako se izrazim, mlatimo praznu slamu satima i satima, a jednostavno ne donosimo ništa što ljudima omogućava bolji život. I zato sam rekla, budimo svi pametni, podvucimo crtu, zaboravimo ono što je bilo prije jer u koliko se promijeni vlast i za 4 godine pa onda takav prijedlog za minimalnu plaću dođe od strane HDZ-a pa onda SDP bude na vlasti pa ne bude htio usvojih taj zakona. Do kada će naši radnici raditi za 2.300 kuna za novce od kojih ne mogu živjeti? Zato sam rekla zaboravimo prošlost i krenimo od sada, donesimo nešto što će donijeti bolji život našim građanima i našim radnicima.
Hvala vam na vašoj replici. Idemo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a zastupnik Damir Felak.
Poštovana gospođo dopredsjednice Hrvatskoga sabora. Cijenjene kolegice i kolege. Pa evo nakon svih ovih klubova koji su se izredali do sada i koji su pohvalno govorili o potrebi povećanja minimalne plaće ja ću se pridružiti tome da treba povećati u ime Kluba HDZ-a da sigurno treba povećati minimalnu plaću ali ne na način kako to predviđa ovaj Prijedlog zakona o minimalnoj plaći kojeg predlaže Socijaldemokratska partija. Odmah na početku ću reći malo odgovoriti gospodinu Mrsiću, ovdje u ime Kluba zastupnika SDP-a kao oni koji bi trebali braniti ovaj zakonu su navedeni gospoda Bernardić, Mrsić, Hajdaš Dončić i Peđa Grbin. Koliko ja vidim ovdje je jedino gospodin Mrsić i od ukupnog broja SDP-ovih zastupnika ima vas troje ako se ne varam u ovom trenutku u Hrvatskom saboru ili četvero ispričavam gospodin Vešligaj je ovdje. Prema tome, a prozivati Vladu da je nema, ne znam koliko je to korektno, ako stvarno se zalažete za ovaj zakon onda minimum bi bio da ste barem i popratili ovu raspravu sa većim brojem vaših zastupnika. No očigledno, kako sami kažete, vi ste dovoljni, pa ja to prihvaćam kao tako, ali nemojte onda ni drugima zamjerat koji nisu po Poslovniku nužni biti ovdje, što ih nema. Jasno Hrvatska demokratska zajednica kao predvodnica koalicije koja je na vlasti zajedno sa Mostom i manjinskim zastupnicima ne može o ovom zakonu raspravljati na isti način i ovako lijepim riječima kao što su to činili dosadašnji klubovi zastupnika jer oni nemaju nikakvu odgovornost. Na nama je odgovornost upravljanja državom i kao što je rečeno, kao što je ministar Ćorić rekao u ime Vlade, Vlada ne može prihvatiti ovaj zakon, ne zato što ga svi zajedno ne bi htjeli prihvatiti na način da se minimalna plaća poveća na 50% od prosječne bruto plaće. Nego jednostavno zato što se procijenilo u Vladi naglašavam Vladi, znači koalicijskoj Vladi HDZ-a i Mosta, da nema uvjeta da se ide u toliko povećanje minimalne plaće. Podsjećam isto tako da je jedna od prvih odluka Vlade na čelu s gospodinom Plenkovićem, bilo upravo povećanje minimalne plaće za 156 kuna na današnjih 3.276 kuna bruto. Da vas samo podsjetim da SDP-ova Vlada kada je to mogla, znači od 2012. do 2015. godine je povećala minimalnu plaću za svega 215 kuna u 4 godine. Znači, imali ste prostora, često ste se i vi gospodine Mrsić pozivali na Sloveniju koja je 2010. digla minimalnu plaću na 50%. Ja vas ovdje sad otvoreno pitam, pa zašto vi to niste učinili kao prvi potez 2012. godine kad ste došli na vlast? Niste to učinili, a sada ovdje tek četiri mjeseca nakon što ova Vlada djeluje i radi, šaljete odnosno, poslali ste u proceduru još u 12. mjesecu, ovaj zakon kojim bi smo podigli plaću na minimalnu plaću u 2018. na 50% od prosječne bruto plaće. Ja velim, ponavljam još jednom u ime HDZ-a mi bi smo vrlo rado kad bi se to stvarno i moglo. Kada se ne bi dogodilo nešto drugo. Bojim se da povećanjem minimalne plaće nismo mi za to da se pogoduje vlasnicima, da se pogoduje tzv. kako to neki nazivaju tajkunima poslodavcima. Nego moramo odgovorno sagledati mogućnost konkurentnosti svih firmi i potencijalnog gubitka radnih mjesta. Jer postoji realna mogućnost da se izgubi dio radnih mjesta. Znači ne da imamo 76 tisuća ovih koji primaju minimalnu plaću, nego da odjedanput imamo određeni broj nezaposlenih zato što određeni poslodavci takovim administrativnim određivanjem minimalne plaće jednostavno neće moći isplaćivati minimalne plaće u tom iznosu i postoji mogućnost gubitka radnih mjesta. Znači, Vlada je odgovorna za to da nađe određeni balans, određenu ravnotežu između visine minimalne plaće i onoga što pojedine grane industrije mogu podnijeti kao minimalnu plaću. Ja pozdravljam vašu inicijativu i sigurno bi svi voljeli da tu minimalnu plaću povećamo. I ja očekujem da će Vlada Hrvatske demokratske zajednice i Mosta tijekom 2017. godine iznaći mogućnosti da već sa 1.1.2018. godine ponovno poveća iznos minimalne plaće, pa možda on i dođe blizu tih 50%. Ja se iskreno tome nadam. Čisto da vam kažem, sami ste rekli vi ste u ovom prijedlogu zakona za 2017. godinu predvidjeli da to bude 45%, a povećanjem od 156 kuna došli smo na 42,9%. Znači ta razlika je ostala nekakvih 2,1% u odnosu na ono što ste vi tražili i predviđali, željeli za ovu godinu. I mislim da to nije tako velika razlika i da se ovdje troši toliko riječi na to, a ponavljam, mogli ste to učiniti 4 godine. Četiri godine ste upravljali državom i to u vrijeme kada je kompletno gospodarstvo Europske unije izlazilo iz recesije. Govorili ste i sami o tome da je bila kriza. Da, kriza je bila u ono vrijeme kada je bila HDZ-ova Vlada gospodarska kriza i recesija je zahvatila cijeli svijet. Ali znamo da je to bio od kraja 2008. godine, tijekom 2009., 10. godine. 2011. je već počeo lagani izlazak iz krize. Podsjećam da je i HDZ-ova Vlada koja je bila u to vrijeme na kraju svojeg mandata zadnja dva kvartala imala pozitivan rast BDP-a. Tada ste došli vi na vlast, BDP-e se sunovratio. Tri godine niste znali naći izlaz iz krize. I da vam samo kažem, evo sa 2013. na 14. ste povećali minimalnu plaću za 33 kune. Sa 2014. na 2015. za 12 kuna. Tek na odlasku kada ste već bili tehnička Vlada kao što je netko rekao, tada ste donijeli odluku o povećanju minimalne plaće za 91 kunu. Ovo samo govorim čisto iz razloga da oni koji prate ove saborske rasprave znaju točne brojke. Jer bilo je različitih ovdje postotaka. Svatko tumači onako kako mu odgovara. Ali ovo su podaci koji su preuzeti iz Državnog zavoda za statistiku i lako su provjerljivi. Ponavljam. Hrvatska demokratska zajednica neće podržati ovaj Prijedlog zakona o minimalnoj plaći koji predlaže SDP-e. Ali ćemo sigurno kroz našu Vladu iznaći načina da se znači nakon što smo 156 kuna povećali minimalnu plaću za ovu godinu, da se iznađe načina i da se ja se nadam uz pozitivne trendove u gospodarstvu i u ovoj godini, za sljedeću godinu minimalna plaća poveća. Da li će se uspjeti dospjet do 50% od prosječne bruto plaće to ćemo vidjeti. A isto tako, naša Vlada je najavila i izradu novoga zakona. Znači bilo kroz ovaj postojeći zakon iz 2013. godine koji uzgred budi ima jednu vrlo kompliciranu formulu za izračun minimalne plaće, a vi ste ga … … [[Upadica se ne razumije.]] Pa to je bilo 2013., da. … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica Opačić: Nemojte s mjesta molim vas.]] Pa dobro, onda ste bili vrlo maštoviti kod izmišljanja ove formule, ali se ne koristi više kako kažete. Puno je jednostavnije ovo da gledamo postotke od prosječne plaće. Ili će možda Vlada iznaći neke druge, drugi način na koji bi se podigla ta minimalna plaća? I vjerujem da će se to i učiniti. Ali prije svega, ne prije svega da bi se sačuvalo što veći broj radnih mjesta i da bi se povećalo zapošljavanje. Ovdje se puno govorilo i o odlasku mladih ljudi iz zemlje. Odlazak mladih ljudi iz zemlje nije toliko vezan uz minimalnu plaću, tu ćemo se složiti to ste i vi rekli, nego je vezan jednostavno uz to da ljudi odlaze za većim zaradama u zemlje koje im to mogu priuštiti. To na žalost nije specifičnost samo Hrvatske. To je specifičnost svih siromašnijih zemalja u Europskoj uniji. Danas je najlakše prozivat jasno aktualnu Vladu da je ona kriva za to. No, taj trend nije počeo sada. Počeo je puno ranije, za vrijeme vaše Vlade. Ali ja se nadam da ćemo svi zajedno to uspjeti zaustaviti. Jedan od načina da se to zaustavi je sigurno kvalitetnije plaćanje rada, ono o čemu je govorio i moj kolega zastupnik Križanić. I mislim da će jednostavno evo danas možemo i na portalima pročitati da jedan poduzetnik u Međimurju traži zavarivače i želi ih platiti 8 tisuća kuna uz još neke beneficije kao što je 13-ta plaća, božićnica, uskrsnica i neke druge još beneficije i teško nalazi odnosno ne nalazi dovoljan broj radnika. Nadam se da će se za tim primjerom povesti i drugi poduzetnici i da jednostavno neadministrativnim određivanjem minimalne plaće, nego jednostavno da će potrebe za radom dovesti do toga da će plaće u Hrvatskoj porasti i da će to onda odvratiti mlade ljude od odlaska iz Hrvatske jer će moći ovdje zaraditi za normalan život sebe i svoje familije. Evo toliko oko obrazloženja zašto nećemo podržati ovaj Zakon o minimalnoj plaći. Makar se ja osobno, a i Klub HDZ-a očekujemo da će minimalna plaća porasti u sljedećoj godini onoliko koliko to odluči hrvatska Vlada, a sigurno da će ona gledati da učini sve za dobrobit radnika u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala vam na vašem izlaganju. Kako bi rekla kolegica Petin, od ove rasprave na žalost radnici neće imati puno koristi. Mislim da je vrlo malo ljudi u ovoj dvorani koji se sada nisu prijavili na repliku. Dakle, imamo deset replika na vaše izlaganje. Prva replika zastupnik Mirando Mrsić.
Uvaženi zastupniče Felak, kako vas nije sramota reći ovo što ste rekli sada da odlazak iz Hrvatske je posljedica situacije, samo se sjetite što je HDZ i predstavnici HDZ-a su govorili u četiri godine SDP-ove Vlade kad smo mi to isto tvrdili kada ste vi neke druge stvari govorili. Kratka pamet, odnosno, sad su druga vremena i za vaše Vlade je otišlo 75.000 ljudi iz Hrvatske pa eto to je sada, evo sve je isto nemojmo se ljutiti, ali eto mi smo onda rekli ovako, ovaj ovako. Ali ono da se referiramo na sam zakon. Očito da ga niste pročitali, ovaj važeći koji je na snazi ona formula prva je služila samo da dođemo do toga kolika je minimalna plaća iznad razine praga siromaštva u Hrvatskoj. Jer zakon koji je bio prije, je bio zakon koji je blokirao i zamrznuo minimalnu plaću. Očito je da HDZ zakon odbija samo zato jer nema svoj stav što bi sa tom minimalnom plaćom. I to je osnovni problem. Ja ovdje nisam čuo od HDZ-a niti jednu riječ koji je stav vaš o minimalnoj plaći. Jer ovdje nije pitanje da li je ona dovoljna ili ne? Ovdje je pitanje da ona zaštiti radnika od siromaštva. Da radnika zaštiti da ga poslodavac izrabljuje. Da mu u minimalnu plaću ne uvaljuje prekovremene, noćne smjene i sve ostalo. Ali očito da to vi ne shvaćate ili vam očito nije cilj. Cilj vam je da ostane status qo, da se ništa ne mijenja jer očito da to vama odgovara. Jer u svim diskusijama samo pričamo tko je podigao više, tko je podigao manje. Pa gospodo i gospođe, nije to ključ ovog ovog zakona. Ključ ovog zakona je zaštita radnika da ne idu ispod siromaštva i da ih poslodavci ne izrabljuju. To je ključ, konačno to shvatite i dajte stav jeste za to ili niste.
Ja vas lijepo molim, budući da vas se ovako puno prijavljuje za replike neću tolerirat više prelazak preko vremena. Svi imate gore na displeju svoje vrijeme i molim vas da svoje dvije minute koristite u tom dakle, u tim okvirima. Gospodin Felak izvolite odgovor na repliku.
Hvala gospodine Mrsiću, samo kratak odgovor na vašu repliku da nama nije stalo do iznosa minimalne plaće, onda naša Vlada ne bi podigla plaću za 156 kuna. Znači već za 2017. godinu. Što se tiče ovih isplata na crno i svega toga, pa vi ste sami rekli da ste inspekcije stavili pod ministarstvo kojem ste vi bili na čelu. Pa šta ste onda radili 4 godine, zašto nisu te inspekcije utvrdili tko isplaćuje na crno i zašto nisu sankcionirale takove poduzetnike? A sada govorite da bi bilo jako loše da se inspekcije vrate ponovno pod Državni inspektorat. Ja mislim da ne bi bilo loše. Mislim da je Državni inspektorat puno bolje funkcionirao, jer su tamo inspekcije bile neovisne, a kad su pod jednim ministrom onda su ovisne o tom ministru. Pa onda on određuje koga će inspekcije nagazit, a koga neće nagazit. A da ste radili pravo svoj posao 4 godine kao ministar onda bi ovog rada na crno danas u Hrvatskoj bilo puno manje. Hvala.
Hvala vama. Sljedeća replika zastupnik Ivan Pernar.
Hvala predsjedavajuća. Pa eto, slušali smo deset minuta objašnjenje od gospodina Felaka zašto minimalna plaća neće sad rast, odnosno zašto će HDZ to odbit. Međutim, ključni razlog zašto HDZ to neće prihvatiti je slijedeće, a on ga nije rekao. Promašena monetarna politika koja se vodi preko 20 godine. To što je centralna banka mjenjačnica, to što smo kao društvo ovisni o kreditima kao ovisnik o opijatima. I posljedično, živimo na dug u dugu iz kojeg se ne možemo izvuć i istovremeno u stanju trajne kunske besparice koja je pri ovakvom valutnom monetarnom režimu zapravo naša konstanta iz koje nema izlaza. S vremenom će dugovi države biti sve veći, sve više firmi će propadat, dugovi se naravno ne mogu vratiti to ponavljam ko papagaj iako mi se svi smiju, ali na kraju ćete shvatiti i vi koji uvjeravate sve da je ovaj sustav održiv da on nije održiv. Međutim, da bi ste to shvatili prvo ćete morati vi sami propast i morat ćete i vi sami završit na minimalnoj plaći jer gospodine Felak da vi za rad svoj u Saboru imate minimalnu plaću vi bi glasali za dizanje minimalne plaće. Ali vaša plaća je minimalno 14, 15 tisuća kuna, nije manja od toga. I onda vi gledate sa te pozicije, ha, nekom je 2.300 ili ne znam 2.500 mu je dovoljno, njemu je dovoljno. A to, dajte probajte vi živjeti sa tri puta većim iznosom od minimalne plaće. Ja vam garantiram da ne bi mogli živjet, ali onako šeretski dajete savjete to je tako i to ne treba mijenjat. Hvala.
Odgovor na repliku.
Štovani gospodine Pernar, koliko ja znadem moja je plaća negdje ista kao i vaša. Možda je moja koju stotinu kuna veća zbog nešto većeg radnog staža koji imam nego što imate vi. Prema tome, niste vi baš u poziciji da meni dijelite lekcije ili bilo kojem drugom saborskom zastupniku da li mu je to prevelika plaća ili da li bi trebao raditi za minimalnu plaću. Ali vjerujte da ja vrlo dobro razumijem i znam koliko je teško živjet ljudima koji rade za minimalnu plaću i u volio bih kad bi se ta plaća mogla i kad bi postojali stvarne okolnosti da se ta plaća može povećati. Ponavljam još jednom, povećana je nešto za 2017. godinu, očekujem da će se iznaći prostora da za 2018. godinu to povećanje bude još i veće. A isto tako očekujem ako vi imate hrabrosti za takovu solidarnost kao što je netko rekao, kao što je predložio i gospodin Sanader, postoje načini da se i mi kao saborski zastupnici odreknemo dijela svoje plaće i da ih, da li ćemo ih dati zaposlenicima u Saboru ili nekom drugom pa bismo na taj način pokazali određeni dio solidarnosti. No, to ne bi riješilo problem malih plaća u Hrvatskoj, niti onih ljudi koji rade na minimalcu. Jedino rješenje je rast gospodarstva i veća potražnja za zaposlenima i to da sami poslodavci prepoznaju da svoje zaposlenike trebaju puno bolje platiti, a za to im istina kao što je i gospođa Petin rekla mi u Saboru moramo stvoriti što bolje zakonske uvjete. Pa i vas pozivam da u tom pravcu vodite svoje rasprave da pripremate što kvalitetnije zakone da bi ih mogli ovdje raspraviti, pa eventualno na taj način pomoći i radnicima i poslodavcima.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Felak s pravom ste primijetili i predbacili gospodinu Mrsiću kada je već u nekoliko navrata spomenuo da sa strane predstavnika Vlade nema nikoga, kada i sami ste prebrojili koliko je ustvari predstavnika predlagatelja danas ovdje u sabornici čime se na određeni način ipak ukazuje na zainteresiranost predstavnika predlagatelja, a u ovom slučaju Kluba SDP-a za temu o kojoj se danas ovdje raspravlja. Bilo je više puta vama upućeno pitanje kakav je stav Kluba Hrvatske demokratske zajednice, pa vi ste ga u nekoliko navrata iznijeli. Taj stav je da je jedna od prvih mjera Vlade Republike Hrvatske nakon što je imenovana bilo povećanje minimalne plaće u Republici Hrvatskoj. Gospodin Mrsić me prekida. Točno je da je odluka trebala biti donesena, samo se moglo povećat 2 kune, 5 kuna ili mogla je ostati ista, ili je mogla biti povećana i više. U ovom trenutku je Vlada ocijenila da je treba povećati za 156 kuna kao što ste i sami rekli i uvjeren sam da će na temelju rasta bruto domaćeg proizvoda u ovoj godini na temelju kvalitetnih dobrih makroekonomskih pokazatelja u prvom redu i smanjenja deficita državnog proračuna i svih drugih pokazatelja koji govore o stanju gospodarstva u Republici Hrvatskoj krajem ove godine se opet povećati plaća za 2018. godinu. To je najbolji odgovor svima onima koji govore o tome koliko je i na koji način Hrvatska demokratska zajednica odnosno Vlada, bolje rečeno Vlada brine o položaju onih najugroženijih kategorija stanovništva u Republici Hrvatskoj.
Hvala vam. Imate odgovor ili ćemo dalje? Može. Onda je dalje zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Felak, vi ste sada govorili da je vaša stranka predvodnica koalicije. Ja moram priznati da mi nije baš jasno koja je to koalicija. Pa ako mi možete objasniti da li u tu koaliciju spada i gospođa Esih? Ona naivno navodno ide, ona kaže da je ona Tuđmanov HDZ-e. Pa vi imate svog kandidata, pa nije mi jasno sada ako me možete podučiti koji je pravi Tuđmanov HDZ-e. Isto tako me zanima Hrast. Predsjednik Hrasta Ilčić u Varaždinu kaže da se vi ne držite kršćanskih vrijednosti, da s vama ne mogu koalirati, da ste vi samo na papiru demokršćani. Vidim da u Šibeniku idu SDP-e i HDZ-e skupa u koaliciju. Kandidat za gradonačelnika je iz SDP-a, za dogradonačelnika HDZ-e. Pa da li možda u tu koaliciju koju ste vi sada spominjali i SDP-e spada s obzirom da ih toliko grdite da su neke prošle Vlade radile ovo-ono? Evo, ako mi možete objasniti? Nije mi jasna ta vaša izjava, pa eto. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku.
Pa gospodine Bunjac, ja prvo u svojem izlaganju nisam spominjao ni gospođu Esih, niti bilo koga od ovih ljudi koje ste vi ovdje nabrojali. Ali pošto ste vi relativno novi u politici i kao stranka, i kao znači zastupnik u Saboru, a koliko znadem sada ste i kandidat za župana u Međimurskoj županiji, shvatit ćete da politiku lokalne razine treba jasno razdvojiti od politike na nacionalnoj razini i da postoji puno razloga zašto se neke stvari događaju. Sigurno za ove lokalne izbore evo ima kojekakovih kombinacija. Možda u nekoj od tih kombinacija osvane i Živi zid za koju bi se svi danas čudili kako je to moguće. Pa tako nemojte ni vi biti previše začuđeni nekim političkim kombinacijama za ove lokalne izbore. A s kim će HDZ-e eventualno koalirati ili surađivati, s kim neće, to će odlučiti mjerodavna tijela stranke. Nisam ja onaj koji može o tome davati odgovore. Hvala.
Hvala vama. Sljedeća replika zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Felak, postavili ste si pitanje zašto oni to nisu učinili u mandatu kolegi Mrsiću, znači kada je on bio ministar rada i to je opravdano pitanje i on cijeli dan izbjegava odgovoriti na to pitanje. A već smo i mi odgovorili kada su to napravili. Znači napravili su u mandatu tehničke Vlade 30.12.2015. godine. Sabor je konstituiran 22.12.2015. godine, ako se sjećam. Znači, već je postojala neka većina. To su napravili onako kukavički jer nije ništa koštalo. Vjerojatno su mogli i bez toga? I kolega Mrsić je rekao da bi bilo korektnije da je to ostavljeno sljedećoj Vladi. Ali oni su to napravili ne bi li eto danas pričali nama priče kako su bili socijalno osjetljivi. A kako su bili socijalno osjetljivi? Pa sjetimo se priče o autsorsingu i pokušaju da sve one javne službe o kojima je danas govorio i kolega s lijeve strane izruče znači privatnom sektoru. I što onda? Tko se pobunio? Pobunili su se sindikati javnih službi. Odradili su referendum i naravno ništa se nije desilo. To je bila briga,. A da ne govorim o svemu onome što možda i niste naveli. Električna energija 20%. Plin 25%. Voda 15%. Cestarine 15%. Sva ona poskupljenja koja su budžetima upravo siromašnih ljudi oduzeli velik dio novaca, to je bila njihova socijalna osjetljivost. Naravno da su danas u oporbi puno socijalno osjetljiviji, nego na vlasti. Ali mi želimo raditi odgovorno i to tvrdimo cijelo vrijeme. I Vlada je već nakon 2 mjeseca smogla snage da napravi taj potez u suradnji i sa poslodavcima, i sa sindikatima da ne dođe do poremećaja u određenim industrijama. To ćemo nastaviti i dalje. Vlada uredbom može ostvariti ono što možda ovaj zakon predviđa u nekom vremenu kad procijeni da se to zaista može i dogoditi. Ali to je odgovornost, a ovo je po meni licemjerje [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] i bijeg od vlastite odgovornosti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Štovani kolega Borić, pa složio bih se u najvećem dijelu sa vama. Očigledno da Socijaldemokratskoj partiji treba prelazak u oporbu da bi shvatili da su oni Socijaldemokratska partija i da bi prije svega trebali voditi računa o interesima radnika. Jer ono na način na koji su vladali u četiri godine svakome tko je malo sa strane to gledao bilo je jasno da prije svega pogoduju krupnom kapitalu, a da su im interesi radnika na zadnjem mjestu. E sada, kad više nisu u toj poziciji da vladaju i kad nemaju te odgovornosti sad je lako se zauzimati za prava radnika i jasno pokušati na jeftin način dobit političke bodove. U konačnici spominjao je gospodin Bunjac i ja spominjem, lokalni izbori su pred nama i jasno da rasprava o ovom Zakonu o minimalnoj plaći prije svega služi u tu svrhu da se dobije što više nekakvih političkih bodova kod onih ljudi koje jasno tangira ovaj zakon. Treba biti dosljedan i biti socijaldemokrata cijelo vrijeme i kad ste na vlasti i kad ste u oporbi, onda biste mogli izaći pred birače čista obraza i vjerojatno biste postizali drugačije izborne rezultate nego što ste postigli na zadnjim parlamentarnim izborima. Hvala lijepo.
Hvala vama. Sljedeća replika Marko Vešligaj.
Hvala poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Evo kolega Felak, ja isto nisam shvatio zapravo koji je točno stav HDZ-a o ovom zakonu, o Prijedlogu zakona o minimalnoj plaći. I rekli ste zapravo negdje u budućnosti bi trebalo o tom razmišljati, a onda nas nazivate populistima, nazivate nas licemjerima. Ja zapravo ostao sam frapiran šta je populizam i licemjerje kad tražimo da se, da minimalna plaća dođe na 50% prosječne plaće. Gledajte, dolazim iz kraja gdje jako puno ljudi radi za tu minimalnu plaću, iz kraja koji proizvodi, koji izvozi, koji je zbog toga možda u prošlosti bio i dijelom konkurentan. Danas kad se gospodarska situacija popravila, kada možemo politiku konkurentnosti voditi kroz neke druge stvari, kroz subvencije najviše naravno države s obzirom da ste lokalna i regionalna samouprava barem u našim sjevernim krajevima nema dovoljno sredstava da bi izvršila subvencije. Zašto ne omogućiti i radnicima da imaju nekakvu korist od toga? Zašto im ne omogućiti zapravo 100 kuna više? Jer ti ljudi jako teško žive, njima je svaka kuna bitna i zapravo o tome ovisi da li će ostati živjeti. Ja se sad opet referiram u našim manjim sredinama. To je bit prijedloga ovoga zakona, a ne da se izvlačimo na to da ćemo voditi zapravo jednu politiku konkurentnosti kroz to da održavamo plaće na niskoj razini. Dajmo da oni koji imaju najmanje da također imaju nekakvu korist od toga gospodarskoga rasta, a ne onako kako ste počeli sa poreznom reformom, a dobro znate da su poreznom reformom su plaće narasle onima koji imaju najviše pa uključujući i nas ovdje, a na žalost minimalno su porasle onima koji imaju minimalne plaće. Hvala.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Štovani kolega, ja sam vrlo jasno izrazio stav kluba HDZ-a, to znači da odmah u prvoj rečenici da ne podržavamo ovakav prijedlog o minimalnoj plaći kakav je uputio SDP. Ali isto tako sam rekao odmah na početku da je upravo Vlada koju predvodi HDZ i premijer Plenković jedan od prvih poteza koje je povukla je bilo povećanje minimalne plaće za 156 kuna u odnosu na onu koja je bila tijekom 2016. godine. Znači ta plaća je povećana u ovoj 2017. godini. I kao što je govorio i kolega Bačić da se sad ne ponavljam gledajući makroekonomske pokazatelje i sve ostalo u 2017. gdje očekujemo da će oni rasti i dalje i da će biti još bolji, da će se stvoriti preduvjeti da se u 2018. godini ponovno poveća minimalna plaća pa možda dođe čak i do ovih 50% koje vi predlažete u ovom svojem prijedlogu zakona. Prema tome, stav je tu vrlo jasan. Hrvatska demokratska zajednica za razliku od vas je stranka koja upravlja državom zajedno sa koalicijskim partnerima i ima odgovornost i obaveze, znači ne samo prema radnicima i sindikatima, nego i prema poslodavcima. Još jednom ponavljam treba uravnotežiti potrebe i jednih i drugih da ne dođe slučajno do gubitka i zatvaranja radnih mjesta radi previsoke minimalne plaće, za nekoga previsoke na žalost. Oni koji to neće moći isplaćivati. A isto tako ponovno ponavljam, ako ima bilo kakvih isplata mimo onoga što je propisano za to su tu inspekcije i takve stvari treba najstrožije kažnjavati i dovesti u red, znači plaćanje u ovoj našoj državi. I mislim da će se onda vrlo brzo steći uvjeti da i ova minimalna plaća bude kud i kamo veća nego što je sada.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Blaženko Boban.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Felak. Odgovornost je ključna riječ u ovome, dobro ste to apostrofirali. Reći ću samo odgovornost pa reći ću i Hrvatskog sabora. Uvrštavajući ovu točku u proceduru, a podsjetit ću da u sedmom sazivu Sabora ni jedna točka koja je dolazila sa strane oporbe nije stavljana na raspravu ovdje u ovoj sabornici, ni jedna. I sada u vrijeme predizborno, mjesec i pol, dva do izbora Sabor, Predsjedništvo Sabora uvrštava ovu točku i stavlja je u raspravu. I to je dio odgovornosti prema hrvatskim građanima, da ne govorim odgovornost nas koji smo na neki način obnašali dužnosti i na lokalnim razinama. Pitam kolege, malo ih je ovdje gospodin Vešligaj ili još netko tko je obnašao dužnost na lokalnoj razini bi li on u ovom segmentu u svojoj razini danas oslobodio recimo plaćanja vrtića ili dao nekakve obećanja ili ne znam što, što zna kada 21. svibnja ostane na vlasti, neće moći izvršiti, ne bi to radio sigurno. Dakle ključna riječ je odgovornost. Još nešto, ovdje je u više navrata spominjano siva zona rada ili crna zona rada, čak su i neki primjeri nabrajani od nekih kolega, a kolege ne znaju da je odgovornost i njihova pa i svakog građanina, a pogotovo saborskog zastupnika, prijaviti te nepravilnosti inspekcijama, Državnom odvjetništvu ili kome već. Dakle odgovorna je bitna i najvažnija riječ je u svem ovome odgovornost. Lako je nekome tko zna da sada nije na vlasti ili neće biti tko zna do kada na vlasti, obećavati i govoriti bilo što. Ali treba biti odgovoran i prema sredstvima i ljudima i građanima u kojima žive i djeluje. Hvala.
Idemo dalje sa replikama, zastupnik Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice. Uvaženi kolega, vi ste rekli da mi nećemo pogodovati nikakvim poduzetnicima. Mislim da ovdje jasno treba reći da mi itekako moramo brinuti o poduzetnicima, odgovornim poduzetnicima. Jasno, ne odnosi se na one o kojima se govori u negativnom smislu, a to je jasno i tajkune i lopove i one kriminalce koji su stekli bogatstvo, a koji ne mogu opravdati svojim primanjima. Sigurno da se za takve mora brinuti inspekcija, policija i svi oni koji štite sustav, a da smo mi odgovorni prema ozbiljnim poduzetnicima. Zato i u razgovoru o minimalnoj plaći se mora razgovarati i sa Hrvatskom udrugom poslodavaca, normalno i sa sindikatima i vidjeti koje su najbolje mogućnosti trenutno s obzirom na standard, na ekonomsku situaciju gdje se može donijet minimalna plaća onakva koje poduzetnici mogu davati.
Hvala. Odgovor na repliku.
Štovani kolega Sanader, hvala što ste me dopunili. Upravo ono što sam i više puta naglasio znači odgovornost Vlade je na tome da nađe nekakvu ravnotežu između zahtjeva i sindikata odnosno radnika, ali i mogućnosti samih poslodavaca. I kada ste već spomenuli poslodavce, mogu reći da me jako smeta generaliziranje pojedinih i zastupnika ovdje u Hrvatskom saboru, dijela medija, svih poslodavaca kao nečega negativnog u ovome društvu. To je naprosto jako loše i stvara jednu vrlo lošu klimu. Stalno se ističe par negativnih primjera, evo neću sada ni govoriti o najvećem ovo koje sada u problemima, a ne ističe se ogroman broj, stotine i tisuće malih, srednjih, velikih poslodavaca koji uredno ispunjavaju svoje obaveze i prema državi i prema radnicima i koji su u biti generator svega onoga dobroga u hrvatskom gospodarstvu jer da nema njih gospodarstvo bi već davno bilo u kolapsu u onome što priziva gospodin Pernar, ali ja sam uvjeren da se to u Hrvatskoj državi neće dogoditi. Ali upravo ovakvim ponašanjem kada ističemo samo negativnosti, mi kao da želimo da se to dogodi. Pa trebalo bi puno više isticati one koji su dobri i koji dobro rade. Kada netko govori o Agrokoru o Todoriću onda zaboravlja 30 tisuća zaposlenih u toj firmi i da se treba voditi brigu i o tim zaposlenima i onim malim, srednjim, velikim dobavljačima kojima je Agrokor dužan. A najmanje je u svemu tome bitan vlasnik odnosno tko će biti dalje vlasnik Agrokora. Prema tome, moramo voditi računa prije svega o tom dijelu, a ako ima onih koji ne rade svoj posao kako treba i tko ne upravljaju svojim firmama kako treba ti će ili propasti zbog svojeg neznanja ako su radili nekakve nepoštene radnje, protuzakonite onda ih treba sankcionirati.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Saša Đujić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Prije točno tjedan dana u ovoj Sabornici jedan mudar čovjek je meni rekao, kada se nema argumenata onda se krene u napad, taj mudar čovjek zove se Damir Felak. A onda ste vi danas kolega krenuli u napad svih napada, bez ijednog jedinog argumenta. Znači govoreći samo šta mi nismo napravili u četiri godine svog mandata i to bi sada trebao biti argument da vi ne napravite ništa. Pa napravite vi, evo mi smo vam dali prijedlog vi ga usvojite. Kažete da je HDZ za ovaj prijedlog zakona, da je za povećanje minimalne plaće ali ne na ovaj način. Pa dajte amandman, dajte prijedlog. Popravite zakon ali prihvatite ovo. Druga stvar, rekli ste cijeli niz netočnih podataka. Kada pričamo o radu na crno upravo u vrijeme SDP-ove vlasti bivšeg mandata premijera Milanovića je rad na crno smanjen u Hrvatskoj za 50%. Mi smo uveli reda, uveli smo fiskalizaciju, popravljali smo nered koji ste nam ostavili nakon osam godina, to je jedno. Drugo, rekli ste kako je BDP počeo rasti 2011. godine. Je, po onim podacima koje ste lažirali što smo ustanovili dvije godine iza toga. A meni je jasno da vi kolega Felak ne osjećate krizu, niste je osjećali. Vi ipak živite u Koprivnici tamo je SDP na vlasti, gdje je SDP na vlasti tamo nema krize, tako da je meni jasno da vi dobro živite i da niste vidjeli ostatak Hrvatske. Evo sada ste došli na državnu razinu pa možete vidjeti malo i kako žive ljudi u sredinama gdje je HDZ na vlasti, a žive loše, ne žive dobro. Druga stvar, sada kada ste pričali zadnja stvar u ovoj replici malo prije o Agrokoru i da treba brinuti o ljudima koji tamo rade, to mi radimo s ovim zakonom. Brinemo o ljudima koji rade u Agrokoru jer većina ljudi tamo radi za minimalnu plaću. Pa stoga podržite ovaj zakon i pomozimo više od 40 tisuća ljudi koji su zaposleni u Agrokoru, podržite nas. Ako niste zadovoljni dajte prijedlog, popravite ovu priču. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Đujić vi očigledno mene niste slušali, mi smo već učinili, mi smo plaću za ovu godinu podigli za 156 kuna i došli smo blizu onih 45% koliko ste vi predlagali za 2017. godinu. Što ćemo učiniti krajem ove godine naša Vlada za 2018. to ćemo vidjeti. Onda ćemo moći razgovarati o tome da li smo ispoštivali ovo što vi tražite ili ne. Ali ne želimo se ograničiti ovim zakonom, u konačnici ono sve što je govorio i ministar Ćorić koji su razlozi Vlade zašto ne prihvaća ovaj zakon, to isto bi vam mogao i ja sada ponoviti, ali mislim da nemam u ovoj replici dovoljno vremena za to. Sami kažete ja dolazim iz Koprivnice i vjerujte ja se na svojim leđima vrlo dobro osjećao što znači biti HDZ-ovac u jednoj SDP-ovoj utvrdi. Ali neću to ovdje obrazlagati nema za to potrebe. Čisto da vam kažem po statističkim pokazateljima koji su nedavno izašli u medijima, 4 grada sa najnižim plaćama u Hrvatskoj su Čakovec, Dugo Selo, Sisak i Križevci iz Koprivničko-križevačke županije. U Čakovcu je koliko znadem na vlasti HNS u suradnji sa SDP-om, u Sisku SDP, u Dugom Selu HDZ i u Križevcima je koalicija bivšeg HSS-a i HDZ-a. Znači da visina plaće nije vezana isključivo uz to koja je stranka na vlasti nego očigledno ovisi i o nekim drugim pokazateljima. Recimo čudilo me da je Čakovec u toj poziciji no ovdje je već rečeno da su tamo male plaće ali i puno ljudi je zaposleno, mala je nezaposlenost. Hvala lijepa.
Hvala vam. I zadnja replika na vaše izlaganje zastupnica Ljubica Lukačić.
Hvala vam lijepa. Pa kolega Felak vi ste u vašem izlaganju vrlo detaljno objasnili koji su to razlozi zašto Vlada ne može prihvatiti ovaj zakon. Danas smo ovdje nekoliko puta čuli da je ovaj zakon dobar, da ga treba prihvatiti, od nekoliko zastupnika. Međutim ja evo moram spomenuti jedan detalj kada smo na Odboru za rad i mirovinski sustav raspravljali o ovom zakonu da smo ustvrdili da on nije kompletan i da nije baš najbolje napisan i najbolje napravljen. S time se čak složio i predstavnik predlagatelja, kolega Bernardić. Dakle postoji prostor da se ovaj zakon bolje napravi i kvalitetnije. I kao što ste vi rekli ja vjerujem da će kada se ovaj zakon bude mijenjao Vlada doista napraviti kvalitetan propis a do toga evo kao što ste rekli za 2018. godinu ukoliko pokazatelji budu dobri da ćemo možda doći i do ovih 50% kojih SDP predlaže. Hvala.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Pa samo kratak odgovor, točno ste rekli, zaboravio sam spomenuti da su i dva odbora koja su raspravljala o ovom zakonu isto tako nisu ga prihvatili većinom svojih glasova. I istaknuli su upravo to da postoje mogućnosti za poboljšanje ovog zakona. Isto tako i Vlada je rekla da je u tijeku izrada novog Zakona o minimalnoj plaći i nadam se da će tim zakonom minimalna plaća biti bolje definirana i riješena. A isto tako nadam se da će taj zakon dovesti i do povećanja minimalne plaće jasno uvažavajući sve one faktore o kojima sam govorio do sada. I evo na kraju ove, rekli ste da je ovo zadnja replika, je li tako, na kraju ove replike zahvaljujem svima koji su mi replicirali i drago mi je da sam izazvao toliko pozornosti svojih kolega u sabornici svojom raspravom. Hvala lijepa.
Da od 20 prisutnih 10 ih je sudjelovalo u raspravi. … [[Upadica se ne čuje.]] Točno. Barem negdje smo se našli. U ime predlagatelja zatražio je riječ zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa Internet je vražja stvar. Pamti dugo čak i više od nas. Ja ću pročitati molim gospodu iz HDZ-a da pozorno slušaju. Teško je razumjeti što ste htjeli učiniti ovim zakonom, ukinuli ste ekonomske kriterije i uvodite administrativnu odluku kojom ćete odrediti iznos minimalne plaće. Račun ćete ispostaviti gospodarstvu a ustvari u konačnici opet radnicima jer kada ukidate ekonomske kriterije i uvodite diktat Vlade direktno ugrožavate radna mjesta. Klub HDZ-a neće podržati ovaj zakon. Đuro Popijač na raspravi o Zakonu o minimalnoj plaći. Prema tome, ovo što danas je, nećete podržati ovaj zakon je kontinuitet vaš, jednostavno ne želite podržati ovakav tip zakona jer vam ne ide na ruku. I ne mogu se ne osvrnuti na gospodina Sanadera i gospodina Felaka da kažem da je sramota ono što ste rekli da ćete dati našim konobarima, konobaricama, kuharicama od naše plaće milostinju. Radnici ne zaslužuju milostinju, radnici žele da imaju svoju minimalnu plaću, radnici žele da budu plaćeni dobro za ono što rade, radnici ne žele gospodo iz HDZ-a ne žele vašu milostinju. A ono što ste vi rekli i što ste vi rekli više puta je milostinja. Niti radnici ovdje u Saboru, niti vjerojatno vaši u HDZ-u vjerojatno imaju veće plaće od minimalne plaće ne zaslužuju milostinju. Zaslužuju ovakav jedan dobar, dobar zakon. I gospodine Felak, da, točno je, nismo usvojili niti jedan vaš zakon koji ste predložili od 2011. do 2015., niti jedan. A znate li zašto? Nije bilo niti jednoga. Gospodo u te 4 godine iz HDZ-a niste predložili niti jedan zakon. Mi smo se barem usudili da predložimo ovaj zakon, predložiti ćemo i još neke druge zakone jer shvaćamo svoju ulogu kao saborskih zastupnika. Prema tome zašto govorite neistine? I opet se vraćam na onaj bit zakona koji jednostavno ne želite shvatiti a to je da je zakon taj koji čuva radnike od siromaštva i zato je gospodine Felak ona čudna formula koja je u dogovoru sa stručnjacima u zakonu jer smo željeli doći do one visine minimalne plaće koja je iznad granice siromaštva. I zašto je donešena minimalna plaća krajem 2015. godine? Pa zato jer nas sili zakon, zakon koji je na snazi. Mi smo se tu zakleli da ćemo poštovati Ustav i zakone, a članak 4. važećeg zakona kaže visina minimalne plaće utvrđuje se jedanput godišnje za sljedeću kalendarsku godinu. Pa kad ćemo utvrditi minimalnu plaću u siječnju za 2016. godinu? To je bio krajnji rok kad smo mogli usvojiti, a nismo mi krivi u opoziciji što se vi niste mogli dogovoriti sa HDZ-om. I ono što mi je drago je da iako vladajući neće podržati ovaj zakon to je kontinuitet od 2013. Mogu još nabrojiti kojih je tu još bilo epiteta oko ovog zakona. Niste, dakle da ste kontinuitet onda bi ovaj zakon odmah ukinuli kad ste došli na vlast. Naravski da ga niste ukinuli nego ste ga nastavili provoditi jer je to dobar zakona, ali s druge strane drago mi je i osobno sam zadovoljan jer je naša inicijativa pala na plodno tlo. Evo zaklinjete se da će rasti minimalna plaća 2018. godine. I tako da je cilj SDP-a postignut. A nakon ove rasprave vaše danas u Saboru čula vas je Hrvatska, hrvatski građani i očito je da je odbijanje ovog zakona samo manevar vaš da ne želite prihvatiti zakon opozicije. Ali recimo ste sa istim primjedbama da je zakon nedorečen [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] prihvatili zakon MOST-ov o arhivima. Pametnome dosta. Hvala lijepo.
Hvala vama. Imamo pet replika na vaše izlaganje. Prva replika zastupnik Saša Đujić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Mrsić, pa meni je jasno zašto HDZ neće podržati ovaj naš prijedlog zakona i to razumijem nakon ove današnje rasprave i pogotovo nakon ovih izjava gospodina Sanadera i gospodina Felaka što ste rekli, a to je da bi zastupnici trebali od svoje plaće dati dodatak zaposlenima u Saboru koji rade u Saboru za minimalnu plaću. Tim izjavama su oni u biti pokazali osnovno nepoznavanje toga šta znači riječ „plaća“ jer tim ljudima prvo ne treba milostinja kao što ste vi rekli. Ti ljudi pošteno zarade svoju plaću i trebaju dobit adekvatne novce za svoj rad i moraju bit pošteno plaćeni. A na nama, naš zadatak nije davati nekome pomoć, nego donest zakone koji će tim ljudima omogućiti da budu plaćeni za svoj rad. E to je ono što mi možemo napraviti ovdje. I ja vas pozivam gospodo iz HDZ-a dajte podržite ovaj zakon i dugoročno i trajno dajmo ljudima koji rade u ovoj zgradi za minimalnu plaću veća sredstva, odnosno da budu pošteno plaćeni za ono što rade, a njima ne treba nikakva milostinja, ni pomoć. Evo toliko. Hvala lijepo.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Ivan Pernar.
Hvala. Moram reći da sam slušao obrazloženja i od strane HDZ-a i SDP-a i nešto što, hajmo reći na koji način sam ja razumio. Ja sam shvatio na način da u doba SDP-a je bila kriza pa zato se nije, nisu se dizale plaće, SDP-ova vlast. Međutim, HDZ-ova vlast kaže da smo izašli iz krize, da imamo gospodarski rast, da su krediti otplativi, da se državni dug smanjuje, da se provode razne mjere za podizanje konkurentnosti. U suštini da sve ide u najboljem smjeru. I ja mogu razumjeti SDP-ovce kada kažu bila je kriza, ono bilo je loše, nije se moglo. Ali evo gospodo iz HDZ-a ako je ovo što vi govorite sve istina, a ja ne vidim ni jedan racionalan razlog zašto se minimalna plaća ne bi podigla. Doduše postoji jedna druga misao koja je malo osjetljivija, a to je da je sve ovo što vi govorite gospodo iz HDZ-a laž, da mi iz recesije nismo izašli, da kriza traje i dalje, da ekonomija se raspada, a ne raste, da broj blokiranih raste, da nelikvidnost građana, znači njihove nepodmirene obveze rastu, da se veliki gospodarski subjekti urušavaju kao kule od karata i da državni dug raste vertikalno prema gore. Znači molio bih gospodo iz HDZ-a da nam, da se izjasne da li rastemo ili padamo. Ako rastemo dajte podržite ovaj prijedlog koji je gospodin Mirando obrazlagao. Mislim da nema razloga da se opirete jednom pozitivnom rješenju za ljude koji rade za minimalac. Hvala.
Hvala vama. Sljedeća replika Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice. Gospodine Mrsić, vi ste doktor medicine, to znam, ali da ste ovakav doktor manipulacije, izvrtanja teza to nisam znao. Ali dobro, sve se u životu upozna. Ja nisam govorio o nikakvoj milostinji. Ja znam, možda je to vas dovelo u paniku i reagirali ste i vi gospodin Dujić. Očito je panika jer se bojite da ne bi smanjili našu plaću. Ja sam samo napravio da se napravi preraspodjela, jer smatram da ti ljudi stvarno zaslužuju više i da nije poštena sistematizacija u ovoj zgradi. I da zaslužuju da mi imamo manju plaću, a oni veću. Borimo se za radnička prava. I te poštene ljude koji rade neumorno, pošteno i kvalitetno svoj posao. Pa čega se bojimo? Dajmo donesimo takvu, pokrenimo takav prijedlog izmjene sistematizacije koji je u ovoj zgradi i neka ljudi dobiju veću plaću, a ne nikakvu našu milostinju, jer o milostinji se ne govori. Sigurno ako poslušate javnost da će reći da mi imamo malu plaću. Šta javnost kaže na naše plaće? Pa hajde poslušamo javnost. Budimo ovdje, mnogi se zaklinju u ljude, u mišljenje građana. Pa građani smatraju da naša plaća je velika. Pa dajte vi kao socijaldemokrati pokrenite takvu inicijativu da damo od sebe, da mi pošteno kažemo naša plaća je velika i treba je smanjiti, a dajmo te za koje vi mislite i kažete pošteno da im je mala plaća. To će biti prvi pokazatelj da mi mislimo ozbiljno i da želimo pošteni odnos.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika prije odgovora na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Povrijeđen je Poslovnik u članku 238., naime gospodin Sanader se nije držao teme. Tema je danas ovdje Zakon o minimalnoj plaći, a ne porezna reforma jer je on pričao o smanjenju plaća saborskih zastupnika. Upravo je HDZ podigao plaće zastupnicima i to je napravio i gospodin Sanader koji je za to ruku, a odbijajući SDP-ove amandmane koji bi te plaće smanjili. Prema tome, on je totalno fulo temu i molio bi da se drži teme jer to uopće nije danas na dnevnom redu.
Dakle da sam do sada gledala i slušala vodila računa o tome što ste sve govorili i u replika i svojim raspravama bilo je jako puno i rasprava i replika koje nisu imale veze sa ovom temom, dakle sa minimalnom plaćom. Bilo je ovdje svašta. Mislim da je … princip parlamentarizma, a to je da ljudi mogu govoriti o nekim temama pa vas ja molim da i dalje budete međusobno kolegijalni i dopustite da se govori sve dotle dok se ne prelazi granica dobrog ukusa i dok se ne širi tolerancija ili bilo što drugo. Ne znam imate li sada još nešto za dodati?
Pa imam. Ja mislim da je gospodin Đujić povrijedio Poslovnik članak 238. jer je govorio da ja nisam odgovarao na repliku. Ja sam prvo odgovarao na repliku jer gospodin Mrsić je govorio o milostinji i ja sam samo odgovorio na milostinju.
Hvala vam puno. Ajmo se koncentrirati doista na ono što je tema jer ako želimo pomoći radnicima, ako smo svi u tome iskreni onda ćemo se baviti onim što jesu njihovi pravi problemi. Kolega Mrsić vi imate odgovor na repliku.
Nisam nikada manipulirao izjavama pa neću ni do sada. Vjerojatno vam je i sada žao što vam je to izletilo jer očito da ne razumijete radnika, dakle vrijeđate dostojanstvo radnika. Radnik želi biti plaćen za svoj rad dostojno, a ne da mu mi udjeljujemo milostinju da popravimo njegovo materijalno stanje. I to je nešto što nije primjereno tu u Saboru i to možete se ispričati i vi i gospodin Felak da niste mislili tako ali to tako izgleda. Dakle ja ne manipuliram nego ako ljudi rade i nemaju dovoljno za život, a onda se mi dogovorimo pa ćemo napraviti humanitarnu akciju i nekome onda još donirati da mu popravimo stanje taj mjesec, to nije to. Taj radnik zaslužuje svoju minimalnu plaću koja je njemu dostojna za život koja je iznad razine siromaštva. I kada govorite o preraspodjeli plaća onda vas opet podsjećam na izjavu vašeg premijera, gospodina Plenkovića koji je rekao kada smo govorili da treba smanjiti plaće saborskih dužnosnika, a i vladinih dužnosnika je rekao da je to populizam. E sada ja ne razumijem jeste vi u istoj stranci ili vi možda niste u istoj stranci. Prema tome dajte se držite i vi onoga što vaš premijer javno govori svima. Ali sasvim sigurno nisam manipulirao nego je to jednostavno tako kada to tako postavite. Ljudi trebaju imati dostojnu minimalnu plaću ne treba nikome onda milostinja.
Hvala. Sljedeća replika zastupnica Ljubica Lukačić.
Hvala vam lijepa. Pa kolega Mrsiću ja mislim da nije baš najkorektnije da vi sada nas optužujete da mi ne želimo ovim radnicima u Saboru pa i ostalima povećati plaću. Kada ste bili ministar imali ste velikih mogućnosti, ja znam da je bila kriza i sve ali bilo je vjerojatno i mogućnosti da bude ipak nešto malo bolje nego što je bilo. A što se tiče prihvaćanja zakona to da mi nismo dali nijedan zakon koji biste vi uopće mogli prihvatiti, sjećate se jako dobro da je bilo itekako dobrih prijedloga u obliku amandmana pa da niste htjeli niti pogledati. Dakle mi vjerujemo da će 2018. minimalna plaća sigurno biti povećana kao što sam malo prije u repici rekla, možda i veća nego što ste vi predložili ovim zakonom. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Uvažena zastupnice Lukačić, činjenica je da niste predložili niti jedan zakon, dakle niste dali niti jednu zakonsku inicijativu. Kao što i vi sada kada govorimo o amandmanima niste prihvatili niti jedan naš amandman niti na proračun, dakle samo iz želje da se ne pokaže da eto nešto što ste napravili nije savršeno. A kada govorimo o minimalnoj plaći, dajte pročitajte zakon sadašnji. Pa naravski da će biti veća jer ne može biti manja jer u zakonu koji smo donijeli 2013. gdje je vaš gospodin Popijač tvrdio da je to katastrofa i da će uništiti hrvatsku ekonomiju, vrlo jasno stoji da minimalna plaća ne može biti manja nego prethodne godine i to je vrlo veliko sidro koje onemogućava da Vlada ili poslodavci manipuliraju sa minimalnom plaćom. I onda kada to dovedete u vezu da i nju treba povećati na razinu od 50% stvara jedan zaštitni mehanizam građanima koji su na minimalnoj plaći da ne idu ispod granice siromaštva. I kada ju vežete sa plaćom, opet vam napominjem da treba gledati plaću koja se isplaćuje najveću i najmanju, kada ju vežete sa 50% na prosječno isplaćenu plaću taj gep će uvijek biti isti i neće se širiti kao što se širi sada jer onda će porast plaća u Hrvatskoj automatski dizati i minimalnu plaću. Ovako minimalna plaća ostaje fiksirana za dno, a plaća u Hrvatskoj rastu, što nije pošteno prema građanima RH koji su sada na minimalnoj plaći. Ali opet napominjem u četiri godine niste dali niti jedan zakonski prijedlog koji bi eto vladajući onda odbili ili prihvatili, prema tome ne možete se truditi i govoriti da je to razlog zašto vi sada ne bi prihvatili.
Hvala vam lijepo. I zadnja replika na vaše izlaganje zastupnik Damir Felak.
Kolega Mrsić. Pa odlučio sam se na repliku jer ste primijenili po meni neprimjerene riječi i prozvali mene i kolegu Sanadera da se nečega trebamo sramiti pogotovo oko ovoga što smo govorili o povećanju plaća zaposlenika u ovom Saboru. Ja sam samo spomenuo nešto što je već jedan zastupnik prije mene rekao u jednoj replici meni. I samo sam rekao da se s time slažem i da ako treba da treba iznaći modalitet da se i tim ljudima pomogne pa ako treba i iz naših plaća. Ali nije to ono najbitnije nego ono što bih vam želio replicirati vi ste pobili sami sebe. Predlažete novi zakon a uspjeli ste reći da je onaj zakon iz 2013. godine dobar zakon. E pa ja onda ne znam zašto sada predlažete novi zakon ako je onaj zakon dobar i ako je po onom zakonu ova Vlada podigla plaću za 156 kuna, sami kažete ne može se ići ispod toga nego može samo na više. I ja vjerujem da će ići na više. A ako se i donese, ako se i donese novi zakon vjerujem da on to samo može poboljšati ali ne na ovaj način na koji ste vi to predložili. I zato HDZ ne prihvaća ovaj vaš prijedlog zakona o minimalnoj plaći.
Hvala. Odgovor na repliku.
Gospodine Felak, jasno ste izrekli to što ste izrekli i sramota je da ste to izrekli i to ću ponavljati stalno jer je to nešto što je neprimjereno saborskim zastupnicima. Radnik ima pravo na minimalnu plaću, ona mora njemu biti dostojna, on ne, dakle ne zaslužuje milostinju. I vrijeđati dostojanstvo od svih onih koji rade za minimalnu plaću, ima ih i u Koprivnici, ima ih i u Čakovcu i svugdje drugdje. A očito da niste slušali što sam ja govorio kada sam obrazlagao zakon jer sam vrlo rekao jasno da važeći Zakon o minimalnoj plaći ukazuje na određenu rigidnost u postizanju cilja od 50% udjela minimalne i bruto plaće u prosječnoj bruto plaći. Dakle donijeli smo zakon, platili smo kako provodi, u zakonu stoji vrlo jasno, ako ste čitali postojeći zakon gdje se točno … … [[Upadica se ne čuje]] Ja sam vas slušao pozorno, dakle gdje se točno i jasno kaže da je cilj zakona da dođemo do 50%. I ovdje sam vrlo jasno rekao da sadašnji zakon ovako kao što je postavljen neće dovesti do tog cilja i da ga treba mijenjati. Ali nije bit tog zakona, cijelo vrijeme se vrtimo oko toga kolika će biti minimalna plaća ili ne. Cilj ovog zakona je zaštita radnika od izrabljivanja. Jer zaboravili ste da u članku 2., u stavku 3. ako ste čitali prijedlog zakona stoji: „U iznos minimalne plaće ne ulaze povećanje plaće za otežane uvjete rada, prekovremeni i noćni rad i rad nedjeljom, blagdanom i nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi.“ To sve poslodavci trpaju u minimalnu plaću i radnici umjesto da dobiju više novaca, dobiju de facto manje. I to je cilj ovog zakona, urediti sustav minimalne plaće. Nije cilj samo da ona bude veća nego da bude uređena i da radnici od toga imaju koristi.
Hvala vam. Kolegica Božica Makar se poprilično načekala da dočeka vrijeme da u ime Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a kaže stavove.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani kolege. Ova je tema toliko važna da se za nju isplati čekati bez obzira što kada na dnevni red dođe ova tema logično i zdravo za razmišljanje postaje emotivna a često i politički pristrano tako da se zanemaruju osnovna i bitna načela vezana uz ovu temu. Zašto sam to rekla? Rekla sam iz jednostavnog razloga jer prethodnik moj koji je govorio u ime svojeg kluba zapravo je suosjećajno govorio o svim onim radnicima koji primaju minimalnu plaću kako teško žive jer s 2600 kuna primanja stvarno se ne može živjeti životom dostojnim čovjeka ali oni ne traže naše sažaljenje, oni traže zakonodavni okvir. Da bi odmah nakon toga govorio da oni jesu za povećanje plaća i da se dođe do toga ali da oni ovaj zakon neće podržati bez obzira što o njemu misle zapravo slično kao što je i predloženo. Dakle tu se pokazuje ono što je bilo i u diskusijama da samo zato što netko drugi predlaže ovaj zakon da se neće prihvatiti. I ja to razumijem, to je pravo većine. Ali ako je ovim prijedlogom zakona postignuto to da će naši radnici za svoj zasluženi rad dobiti plaću, da neće biti njihovog daljnjeg izrabljivanja, odnosno uključivanja svih dodataka u tu minimalnu plaću da je postignut taj cilj. Bio je rast BDP-a i za očekivati je da postoji mogućnosti da minimalna plaća bude korigirana. Ali koji je to iznos treba sagledati šire. Tu se ne radi samo o radnicima, državi ili sad da netko daje njima tu plaću, tu su jako, jako važni poslodavci. Jer mi moramo prije svega znati da li taj poslodavac može isplatiti tu plaću. Dakle ako je cijena usluge rada radnika niža nego taj poslodavac može postići na tržištu tu cijenu tako da mu ostane profit on će radnika zaposliti. Ukoliko to neće biti on sigurno neće zaposliti radnika da radi sa gubitkom. Ja tu govorim o poduzetnicima, neću govoriti i spominjati gazde i špekulante i to jer sam sigurna da većina naših gospodarstvenika radi vrijedno i muči se svakodnevno da osigura egzistenciju za sebe i za svoje radnike. Dolazim iz kraja gdje je radno intenzivna industrija i gdje nema puno nezaposlenih ali je plaća 25% niža na sjeveru nego u ostalim dijelovima RH. Znam da ima krajeva gdje je ta plaća još i niža. Međutim, što mi možemo napraviti za te naše poduzetnike da im omogućimo i pomognemo da mogu isplaćivati više plaće. Tu je nekad bilo mnogo kožarsko-obučarske industrije, tekstilne industrije, drvne koja je i sad s time da je mnogo obučarske industrije i tekstilne industrije raspalo se od onih velikih giganata i tu ima mnoštvo malih firmi koje zapošljavaju do 50 radnika. Tako da kod nas zapravo i nema više nezaposlenih, ali su plaće stvarno niske. Tu se radi naime o poslu gdje se prodaju doslovce ruke. Radi se o lom poslovima gdje se šiva za austrijske firme, njemačke, talijanske i gdje jako, jako ovisi o tome koliko se postigne cijena rada za tu uslugu. Ono što našim poduzetnicima nije išlo na ruku naročito prošlu godinu dana, a jako je izraženo i ovu su tečajne razlike, tako da se događa da je euro ostao samo na razini od prije godinu dana. Moglo bi se isplatiti i božićnica i uskrsnica i regres, međutim to su znatni troškovi koji opterećuju poslovanje. Problem je sljedeći. Tu je i sama struktura radne snage. Evo znamo da je to uglavnom radna snaga koja je negdje 40, 50 godina stara i koja će se teško odlučiti za promjenu svojeg mjesta stanovanja i zaposlenja. Ali ono što moramo napraviti je preškolovanje, odnosno prekvalifikacija onih koji još to može, mlađi ali i naročito povesti brigu o tome što je to naše školstvo, kakve kadrove ono osigurava. Evo isto konkretna situacija. Kod nas u srednjoj školi bilo je potreba za CNC operaterom. Dobilo se, odnosno predviđeno je bilo upis 20-tak učenika. To su učenici koji dobivaju stipendije od poslodavaca i odmah ugovor o zaposlenju nakon završetka školovanja. Od Ministarstva obrazovanja odobreno je još tri dodatna mjesta, a bilo je potreba za još 26. Dakle, to je isto mjera kojom možemo pomoći našim gospodarstvenicima. Kad sam govorila o ovoj radno intenzivnoj industriji, ja znam da se može reći, pa neka oni postignu više cijene vani. To je teško, jer je nama konkurencija i Srbija i Bosna i Bugarska i Rumunjska. Sreća je da su one malo udaljenije od nas pa su tu troškovi transporta, ali cijene je stvarno nemoguće postići više. I zato je upravo Srbija u takvim slučajevima ukoliko se zapošljavalo više od 50 ili više od 100 radnika išla sa direktnim investicijama, odnosno pomoćima nutra u vidu potrebnih osnovnih sredstava, dugotrajne imovine normalno uz određene uvjete i osigurala stvarno kvalitetno jedno okruženje i konkurentno okruženje. Dakle, svi naši gospodarstvenici dnevno su izloženi tržištu, tržištu na europskoj razini, na svjetskoj razini i oni se stvarno bore. Bore se i za sebe, bore se za svoje radnike i zato molim vas nemojte gospodarstvenike koji pošteno rade nazivati gazdima. To su špekulanti koji ne rade u redu, a ostali su gospodarstvenici koji žele raditi i doprinositi razvoju zemlje. Hvala.
Hvala vama. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Zastupnik Ivan Pernar.
htio bih reći da iako se SDP u teoriji zalaže za veća prava radnika osnovni uzrok zašto su radnici eksploatirani kao i svi drugi građani naše zemlje je financijski sustav baziran na kreditu. Znači, sav novac koji postoji u našoj zemlji koji cirkulira je dug i problem je u tome što kad se taj kredit izda, izdaje se samo novac za otplatu, to je samo glavnica kredita, a mora se vratit nazad i kamata. I posljedično su tolike firme bile uništene zbog tog kamatnog sustava. Znači kamatni sustav ih je uništio. Znači Todorić posudi karikiram 20 milijardi, mora vratit 30, a onih ekstra 10 nikad nije stvoreno. Isto tako i država posudi karikiram 150 milijardi, mora vratiti 300. Onih 150 nikad neće imat od kuda vratiti. E zašto vam to govorim? Zato jer dok se taj problem ne riješi, znači problem neotplativosti kamate, problem toga što ne postoji novac s kojim se krediti mogu vratiti neće se riješiti niti ovaj problem izrabljivanja radnika i kolapsa poduzeća. Volio bih iskreno od svega srca da SDP vodi monetarnu politiku u korist radnika, a ova monetarna politika kakvu je HDZ napravio '94. pretvaranjem Središnje banke u mjenjačnicu i stavljanjem naše države u ovisan položaj o stranom izvoru novca da bismo imali vlastitu valutu je užasan. Meni nije jasno zašto prestanka rata, povratka turista i uspostave devizne ravnoteže ponovne koju nismo imali tijekom rata zašto monetarna politika nije nazad vraćena na početak, da država i dalje može stvarati novac, da imamo normalnu likvidnost itd. To pitanje se ne dotiče na žalost. Hvala.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa kolega Pernar. Pa ja se ne bih usuđivala sad sa vama upuštati u ovu raspravu malo šire, ali ono u čemu se sa vama slažem su kamate. Ali svjesni smo da od kad je svijeta i vijeka bilo je i onih koji su posuđivali novce, bilo je onih koji su tražili, imali potrebu za novcima i normalno da je to koštalo. To su te kamate koje na žalost plaćaju oni naši građani koji su najsiromašniji, koji imaju najmanje, oni zapravo najviše plaćaju jer se moraju stalno zaduživati. I upravo zato, ako se njima omogući i ta minimalna plaća da bude viša, da budu sve plaće odnosno njihova primanja u što normalno ne spadaju samo plaće takva da oni mogu živjeti i pokrivati sve svoje troškove, da neće imati potrebe zaduživati sigurno neće biti ni toliki trošak kamata i lakše će sve to prebroditi jer ih neće biti. Ja znam da je to jedan zaokruženi ciklus da se to sve kotrlja i da se to sve iz jednog prenosi na drugi. Ali ja ću se samo osvrnuti na ovaj dio koji je najbitniji, a to su naši građani. Hvala.
Hvala vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Sljedeći na redu je zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Što se tiče samog prijedloga zakona nitko nema ništa protiv toga zakona, međutim činjenica je da u Hrvatskoj što se tiče radnika i njihovih prava nažalost govorimo o radnicima koji de facto u Hrvatskoj se nalaze u tragovima, čak na određenim područjima gdje je puno teži i skuplji život, a to možemo analizirati jednostavno. U Zagrebu imamo besplatne udžbenike šta je dobro i u nekim bogatijim sredinama, međutim u većini krajeva je puno skuplji život pa tako da i povećanje minimalne plaće nije u odnosu na život svagdje jednak. Jel ako netko ima besplatne udžbenike za troje djece, to je ogroman iznos novca, a u siromašnim krajevima nemaju i taj teritorijalni dio je kompliciran. Ključni problem je pravna nesigurnost. Ljudi koji su zaradili svoje plaće, nisu ih ostvarili, evo ja … mogu spomenuti splitska, ljudi su sad izgubili taj proces bez obzira šta su im dužni poslodavci bili sada moraju platiti između 10 i 200 tisuća kuna troškove stotinu ljudi, 200 tisuća kuna. To su ogromni novci znači pravna nesigurnost. Međutim, šta je Hrvatskoj napravljeno uz monetarnu politiku? Evo krenut ćemo, npr. telekomunikacije, nekad je u Pošti radilo kada su bili zajedno u hrvatskom vlasništvu i telekomunikacije ogroman broj ljudi, kada je se privatiziralo otpušta naše radnike i sve je manji broj radnika. A to ne nacionalni resurs bio, znači telekomunikacije su nacionalni resurs. Isto je u INA-i, isto je u brojnim drugim institucijama, bankama, znači u brojnim drugim institucijama koje su bile u hrvatskom vlasništvu, strani vlasnici imaju ogromne dobiti, puno veće dobiti nego u Hrvatskoj, a radnici ne ostvaruju svoja prava. I zbog toga kao i u njihovim državama tako i po pitanju kamata, znači Hrvatskoj je puno skuplji život, ne samo od hrane i osnovnih potrepština što su kolege govorili nego cijeli popis onoga što je puno jeftinije u drugim državama u nas je puno, puno skuplje. Evo došli smo u poziciji da je se pogodovalo i na selu, evo krenut ćemo od poljoprivrede, od Slavonije malo prebacit ćemo se da u Slavoniji novac, svi su se pozivali na EU kada uđemo da će sve sijati, pa zašto nemamo onda minimalnu plaću kao u Njemačkoj. Ja nisam glasao za ulazak u EU, ovdje je bilo jednoglasje, niti bi glasao sada kad vidim, niti sijaju zvjezdice kada su se dizale zastave, Ivo Sanader ko je dizao, Jadranka Kosor ili ne znam tko, jednoglasje je bilo. Ja sam zaista mislio, a znao sam da je laž i obmana da nas ne bi primili u EU da ne budemo njihova samo kupci njihovih proizvoda, a da oni upravljaju sa našim resursima i da izvlače novac i to je vidljivo, vidljivo je iz telekomunikacija ili iz monetarne politike. Znači ulaskom u EU na ovaj način kao sluge doživjeli smo da u Hrvatskoj radnik ne postoji, a imamo tolike potencijale turističke, eksploatacijska polja ogromnih miniranih sirovina, šume, vode. Pa čega mi nemamo čak veće u Njemačkoj minimalnu plaću. 4 milijuna ljudi to je jedan grad srednjoeuropski. Znači politike su dodvorničke, politike dosadašnje su dovele hrvatskoga radnika na izdisaj, ne daje dodanu vrijednost. Pa čak evo i Hrvatske šume za debla za obradu gotovog proizvoda iz hrvatskih šuma puno lakše se to izveze nego šta naš poduzetnik u pilanama dobije po puno boljoj cijeni ili neko dobija marže u džep. Znači osnovni resurs to je hrvatska šuma. Znači jedna podanička politika prema hrvatskom čovjeku je dovela do ovoga da tek danas pričamo kada više nema radnika da se digne na 50%, a jedna i druga politika su to napravile dosadašnji. Ja sebe ne želim opravdavati, ja ću osobno glasati za ovaj zakon u prvom čitanju. U drugome ću čak dati neke kao zastupnik i amandmane, međutim tužno je šta predlažu oni koji su ovdje već 3, 4, 5, 6 mandata bili ministri i koji su doveli hrvatskog radnika u ovu situaciju. To je malo bolno, a u najmanju ruku, ajde nećemo vrijeđati, to su krajnje bezočni licemjeri koji su za Judine škude očito ili neznanje. Ne more se neznanje, ne vjerujem da ovdje ljudi nisu puno, puno akademski obrazovaniji od mene pa su doveli hrvatskog čovjeka da trećina hrvatskog teritorija je prazna. Ja ovo govorim zato što dolazim iz tih krajeva. Sjedite u auto, uputite se kroz Liku, uputite se kroz Gorski kotar ili u Slavoniju, određeni … još postoje, industrije ne postoje, uništili smo brodogradnju, željezare. Pa mislim o čemu mi pričamo? Hrvatski radnik u željezari propada, radimo autoceste a mi uvozimo željezno iz drugih država iz Turske, a nama tone željezara ljudi koji imaju kvalifikacije, struku, sposobnosti da proizvode kvalitetno željezo koje se mora armirati u cijeloj trasi autoceste, ni grama, ni kilograma. O čemu mi pričamo? Onda se javljaju bivši ministri kako su hrvatske autoceste napravili, ali zato smo do guše uronili u strane ruke zbog pa mogu reći doslovno veleizdajničke politike, izdaje naroda, izdaje onoga što je se u Domovinskom ratu zajednički ostvarilo. I prema tome, podržat ću ovaj zakon ali razočaran što radnika sve manje ima. Ima ih, brodograđevinara ima u Aziji, Koreji i drugim državama, varioca u Južnoafričkoj Republici, otišli su na sve strane svijeta, stočari u Irskoj, naše farme su prazne, dijele novac koji je trebao otići našem OPG, otišao Todoriću, i ostalim inim, sada je evo čovjek, radi se o Todoriću ali ima tu još tajkuna koji se sada šute i kriju. Prema tome, pa doslovno u hrvatskom društvu pravosuđe neću niti govoriti. Pravosuđe je dno dna. Proces za radnička prava, traju po 10 godina, čovjek umre, ne ostvari svoju plaću, pravo na plaću a uredno izgubi jer poduzetnici mogu platiti dobre odvjetnike, onda u toj muljaži se naravno taj radnik još mu uzmu i kuću usput. Dovedeno je, ja imam bezbroj primjera, evo nabrojiti ću svoje Cetinske Krajine samo gdje živim. Pa gdje su sada ti ljudi Dalmatinka, Cetinka, to su tisuće ljudi, razvio se cetinski kraj, škver splitski. Prije je samo iz Sinja išlo ujutro po 30 autobusa, za Split sada ne ide niti jedan. Idu samo za Irsku ali u jednom smjeru. Znači bilo koji zakon koji poboljšava radnika i radništvo i njihova prava, ova minimalna plaća je prihvatljivo je. Međutim, oni šta predlažu moraju se pokajati, morali bi kleknuti uz narod ja ću podržati ovo, kleknuti ispod naroda ili barem spustiti glavu pred narodom jer dvije trećine Hrvatske imamo prazne, demografska slika je katastrofalna i to vam je trenutno Hrvatska. A svaki ovaj poticaj prema radniku, naravno evo u svoje ime osobno govorim da ću podržati bilo koga da dolazi iz s lijeva, s centra, ili s desna ali se bojim da ste zgazili hrvatskoga radnika ali nadu ne treba gubiti. Treba se nastaviti boriti i to možemo zajedno a licemjerje ostavite po strani. Hvala lijepo.
Hvala vam. Sljedeća rasprava zastupnik Ivan Pernar.
Poštovanje kao osobu, odnosno kao osoba čija je dužnost dizanje svijesti imam potrebu odgovoriti zastupnici koja je rekla da je oduvijek postojao kamatni sustav. Međutim prije samog odgovora osvrnuti ću se na jednu misao a to je sljedeća, pročitati ću jedan članak tj. jedan tekst: „U Hrvatskoj i EU trenutno je postavljen financijski sustav koji poznaje samo kredite kao izvore novca. Taj sustav ima jednu osnovnu manu koja sva gospodarstva mora odvući u beskonačno zaduživanje. Mana je što je jedini realni izvor prihoda kamata na deponirana sredstva koja plaća centralna banka drugim bankama“. Taj sustav je osnova na realnom novcu ali generira samo kredite u daljnjem djelovanju. A evo primjera koji dokazuju da taj sustav ne može krenuti sa saldom nula. Ako centralna banka izda svima kredite i traži još i 10% kamata tada je jasno ako novca prije nije postojalo da ne postoji novca za ovih 10% kamata. Ustvari postotak kamata uopće nije bitan jer se bilo kakva kamata ne može pronaći za vraćanje svih kredita. Taj novac ne postoji. Postojati će samo ako se digne novi kredit da se njime plate kamate. Ali se sada ne može vratiti ni cijela glavnica ni kamata na novi kredit. I to tako ide dalje sve dok vam banka želi davati kredite na osnovu zaloga vaše imovine. U jednom trenutku vas popapaju krediti i onda završite kao gospodin Todorić. Međutim što sam ja zapravo htio reći, to je sljedeće, oduvijek je postojala kamata u nekom obliku. Međutim, u početku je bila robna razmjena. Ako ste vi recimo posudili ajmo to tako reći četiri ovce vi ste mogli vratiti petu jer ovca donosi ovcu. Ako ste vi posudili recimo kilu pšenice vi ste mogli zasaditi tu pšenicu, pšenica bi izrasla a vi ste mogli puno više kila pšenice povući nazad i mogli ste vratiti pšenicu sa kamatom. Također, u vrijeme dok je znači se 'ajmo reći zlato određene težine recimo smatralo kao kako bih to rekao vrijednošću također se mogao dug vratiti. Zašto? Zato jer su postojali rudnici zlata, znači postojao je stalan izvor ili srebra ili bakra ili čega god. Međutim, za razliku od svih prirodnih stvari koje se umnažaju, znači životinje i ne znam sjeme itd. ili za razliku od minerala, odnosno metala koje možemo iskopati ala zlato, dijamant itd., novac, znači papirnati novac se ni u kojem obliku ne umnožava. Znači ako ja dobijem kredit od banke u iznosu od 200 kuna, tih 200 kuna nikakvim radom, nikakvim, ne znam čime što ja radim, neće se tih 200 kuna pretvoriti u 250 ili 400 a trik je upravo u tome da mi kao društvo moramo vratiti više kredita nego, tj. više novca nego smo posudili. Zato jer banke posuđuju samo novac za glavnice. Sada što se događa? Dolazi Ivan Pernar 2011. i kaže, čujte ljudi u ovom sustavu gdje je centralna banka mjenjačnica sav novac je vanjski dug koji se prelijeva u unutarnji, uvijek se mora zbog efekta kamata vratiti nazad stranim kreditorima više nego smo posudili i zbog toga mi imamo kreditnu krizu. I onda se jave razne pametne glave i kažu ne Pernar ti pričaš gluposti, ti si lunatik, ti nemaš školu, ti si medicinska sestra, brat, što god već. Međutim, koliko god mene se napadalo, vrijeđalo ad hominem, izazivalo se moja stručnost itd., činjenica je da empirijski je dokazano ono o čemu ja govorim u teoriji. Prva teza je da društvo na makro razini ne može vratiti kredite. Vi imate situaciju države koja stalno diže nove kredite da vraća stare, u suštini državni dug kažem raste vertikalno prema gore. Imate velike gospodarske subjekte poput brodogradilišta, željeznica, autocesta. Niti oni ne mogu vratiti kredite. Tada gospodo u Saboru i u hrvatskoj javnosti imate masu poduzeća koja su dizala kredite i koja ih nisu mogla vratiti. Mogao bi ih nabrajati do sudnjeg dana. Onda postoji još masa građana koji ne mogu vratit kredite i onda dođe neki građanin i on kaže da, da kao ali ja mogu vratit svoj kredit. Ali ne shvaća da je njegov kredit zanemariv u odnosu na ukupnu sumu kredita. Znači to ako ja i kolega Branimir Bunjac dignemo svaki po 100 tisuća kuna kredita i vratimo ih uspješno, o.k. Mi smo vratili. Ali Agrokor Ivice Todorića neće moći vratiti 45 milijardi kuna na primjer. To je samo jedan od primjera, a imate masu takvih primjera. I osnovni problem koji naši građani imaju, odnosno zamka u koju ulaze je ta da polaze od pojedinačnog ka općem. Znači polaze od pretpostavke da ako ja osobno mogu vratit kredit u suštini su krediti otplativi, a istina je zapravo obratna. Krediti se u suštini ne mogu vratit, odnosno spletom sretnih okolnosti ja sam svoj uspio vratit. I dok se taj osnovni problem ne riješi, znači to pitanje financijskog sustava mi ćemo trajno imati u sustavu besparicu, nerealan tečaj, visoku nezaposlenost, nema proizvodnje. Na kraju krajeva imat ćemo i male minimalne plaće i to se neće promijeniti. Mi možemo ovdje diskutirati do sudnjeg dana kako pomoći siromašnima, ali dok je financijski sustav takav da je besparica u zemlji ljudi će bit prisiljeni raditi za minimalac, ljudi će bit prisiljeni odlaziti iz zemlje i društvo će propadati. Moja je želja gospodo iz SDP-a nije borit se protiv vas. Moj interes nije interes u ovom pitanju samo mene osobno, samo moje stranke ili neke interesne grupe u društvu. Kada se borim za drugačiji monetarni sustav u kojem država stvara novac bez uzimanja kredita ja se borim za interes svakog člana društva i voli bih da se vi ujedinite sa nama u tom cilju i da jednog dana kad HDZ bude u oporbi da vi kažete da gospodine Pernar hajmo napravit monetarnu reformu, hajmo spasit narod, firme iz dužničkog ropstva itd. Međutim što? Mi smo svi ovdje u Saboru osim nas par iz Živog zida zacrtali da je Zakon o HNB-u sveto pismo, da se to ne smije dirati, da mora bit onako kako je EU '92. odlučila Maastrichtskim ugovorom. Mi smo to tako zacrtali i sljedeći tu svetu kravu mi kao društvo srljamo u propast. I sad propada Todorić, propada Agrokor. O.k. Ja se osobno naslađujem sa njegovom propašću. Ali problem nije u tome što on propada, problem je u tome što će sutra netko od nas propast. Znači nije Agrokor ni prva ni zadnja firma koja ide u, dobro HDZ će pokušati ga spasit od stečaja. Ali u biti je insolventan, ide u propast, raspast će se, Todorić će ostat bez imovine. Banke će preuzet sve. I sad što se događa? Mi kao društvo to ne percipiramo kao problem. Uvijek se bavimo partikularnim stvarima. Postavlja se pitanje hajmo spasit Agrokor. Međutim kako ćeš spasit Agrokor ako je sustav baziran na neotplativom dugu, a Agrokor grca u kreditima. Ili recimo hajmo pomoći ljudima sa minimalnom plaćom tako da se digne minimalna plaća, a svi znamo da u biti love nema. I to su te igre gdje svi tražimo partikularna rješenja. I mi 25 godina u našoj zemlji tražimo partikularna rješenja. Međutim, mi vidimo kroz 25 godina da se ništa ne mijenja. Znači da naša država propada, da sustav ne funkcionira, da ljudi su blokirani, bježe iz zemlje, Hanžeković mason ih ovršava itd. I dalje, usprkos svemu tome mi se i dalje opiremo promjenama, odnosno ključnoj promjeni, promjeni monetarnog sustava. Zašto je tome tako ja ne znam. Pokušavam razaznat, ali dolazim do samo jednog zaključka. Došao sam do zaključka da je zavjera, odnosno da je previše toga slučajno tako da bi to sve bilo slučajno, odnosno iz mnogo indicija sam stvorio zatvoreni krug indicija, odnosno dokaz koji proizlazi iz toga, odnosno činjenica da je hrvatsko društvo žrtva urote, a da su urotnici na žalost golema većina saborskih zastupnika koji umjesto interesa birača koji ih biraju štite interese stranih kreditnih institucija koje će na kraju i njih same odvest u propast. Kolega Bunjac ima problema sa vraćanjem kredita. Pa ima, cijela država ima problema sa vraćanjem kredita. I mi uopće to pitanje na žalost ne tretiramo. Hvala.
Hvala vama. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prva replika zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče Pernar, vi ste upravo sada održali jedan povijesni govor u ovom Saboru kojem je prisustvovalo čak 11 zastupnika. Međutim, sva sreća evo tamo postoji gospođa u kutu koja radi fonogram i ostati će zabilježeno. Ja vjerujem da će se ovaj govor kao rijetko koji citirati jednom kad za to dođe vrijeme za 20 i 30 godina. Jer vi ste nam u biti ukazali na bit problema, na uzrok ovoga što danas imamo, a to je da ljudi imaju premale plaće, pa eto i posebno minimalne plaće. Vi ste rekli u biti i ono što zna i dijete u trećem razredu osnovne škole, a to je da se sa recimo 7 kuna ne može platiti račun od 93. Evo pitajte koje god hoćete dijete, ono zna da je nemoguće to, da ne možete kupit sa 50 kuna auto. Jer njemu je jasno da jednostavno ta vrijednost daleko veća nego što je iznos njegovog novca u ruci. Ako u Hrvatskoj trenutno danas od mase, novčane mase 7% predstavlja gotovina, a predstavlja 7% kako je moguće vratiti ostatak. Znači od 10, 20 ljudi koji su dignuli kredite eventualno će kredit vratiti jedan, dva ali oni će služiti tek kao neka vrsta opravdanja za banke da bi mogla nastaviti put u propast koji ste vi sada upravo opisali. Ja bi samo dodao na ovo što ste izložili znači pitanje kolika je kamata ovom mobitelu? 5%, 10%? Ona je 50 ili čak 60% jel svaki onaj koji je proizvodio makar jedan dio za ovaj kredit uključujući prodavače i onoga koji je to dovezao je morao dignuti kredit. Kredit je dignut 20, 30 puta da bi se napravio ovaj mobitel. I što se onda dešava? Hrvatska ima novca, ima novca, mogla bi dignuti minimalac ne na pet nego na sedam tisuća kuna, ali novac odlazi iz Hrvatske na kamate u tuđe ruke. Hvala lijepa.
vrijeme. Odgovor na repliku kolega Penar.
Gospodine Bunjac, kada sam razgovarao sa ministrom Marićem on mi je rekao jedan detalj, kaže Ivane znaš li ti koliko mi dajemo za kamate ove godine 2017. A ja pitam koliko, veli 11 milijardi kuna. E kaže on meni Ivane kada bismo mi umanjili rashode proračuna za 11 milijardi kuna odnosno za novac koji ide na otplatu kamata, mi bismo imali višak u proračunu. Znači i to ti se zovi veli on primarni suficit, ali zbog tih kamata smo mi u deficitu. Zašto vam to govorim? Zato jel nam se stalno govori da živimo na dug. Međutim istina je zapravo da mi iz našeg proračuna financiramo dug, znači mi ne živimo na dug, mi financiramo dug. A uz to još ima ne znam 45 milijardi kuna koje država mora vratiti kredita koji oni uopće ne vode u proračunske rashode nego vode neko dvojno knjigovodstvo. To sam pričao isto ministru kada je tu bio. Međutim htio bi na jedan detalj ukazati. Ja sam pitao ministra Marića kako vi pričate da ćete smanjiti dug jer prije toga mi je rekao da dug Hrvatske države raste vertikalno prema gore. Ja ga pitam pa kakve stu onda priče o smanjenju kao duga iz godine u godinu pa vi onda imate neki višak ovo ono, a on je počeo nešto pričati nesuvislo tada. I ja sam si mislio pa svi znamo da ta objašnjenja njegova su iracionalna, da se dug neće smanjiti. Međutim ta ista objašnjenja prije nego je govorio meni vjerojatno je i gazdi govorio Todoriću, vjerojatno je njemu objašnjavao gazda ti krediti će se moći vratiti, ne znam 2019., 2027. dvije i ne znam koje 2038. mi ćemo te kredite vratiti preći ćemo iz minusa u plus. Ali mi vidimo da mi idemo samo u minus i da mi samo tonemo, a da nitko to ne želi vidjeti. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Miro Bulj.
Kolega Pernar, Hrvatska je izgubila dio svog suvereniteta kako u monetarnoj politici tako i evo i u slučaju Agrokora, izgubila je suverenitet. Nije ovo neplanski dovedeno u situaciju cijela država i gospodarski sustav na ovaj način. I sada naravno vidimo da prijete ovrhe tj. dobavljači traže Todoriću, ali sigurno da će čovjeku koji ima tisuću i pol kuna zbog ovrhe uzeti stan, to je prirodno. Znači da financijska ovisnost o stranim bankama i stranim kapitalom u biti je ugrozba suvereniteta tj. ako građanin nije suveren nije ni država suverena. Prema tome, naše politike poslije Domovinskog rata za ono što je bio cilj borit se, a to je suverena, samostalna RH, da se stvori koncept slobodnog građanina, međutim ovdje je problem dužničko ropstvo. I onaj radnik koji izgubi posao i ako ima minimalnu plaću pet tisuća kuna teško može ispuniti obaveze prema svojoj djeci i naravno dolazi u zaduženja i druge odnose koji ga u biti uvodi u dužničko ropstvo. I tako nam pomalo okupiraju kuću po kuću, stan po stan, zemlju po zemlju, poljoprivredno zemljište, turističke objekte to je jedna tiha okupacija. Ali to su provele politike u posljednjih 20 godina. Znači suverenitet je Hrvatska izgubila ne u interesu građana nego u interesu stranih vladara, a to su odradile domaće sluge. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku kolega Penar.
Evo kaže ovako htio sam čitati iz knjige „Hoću zemlju plus 5%“ koju je napisao Australac Larry Haningan 1971. on je rekao ovako kaže „većina ljudi je poštivala Fabijanovu riječ“ on je bio bankar „a ostali sigurno nisu u pravu. Pogledajmo samo kako nam se zemlja razvila, kako nam se proizvodnja poboljšala, zasigurno napredujemo“. I sada pazite ovo „kako bi pokrili kamatu na novac kojeg su posudili trgovci su bili prisiljeni povisiti svoje cijene, radnici su se žalili kako su im plaće previše male, poslodavci su odbijali dati veće plaće tvrdeći kako bi u suprotnom bili upropašteni. Farmeri nisu mogli dobiti pristojnu cijenu za svoje proizvode, domaćice su se žalile kako hrana postaje sve skuplja. I na kraju neki su stupili u štrajk što je do tada bila nepoznata pojava. Drugi su toliko osiromašili da im ni prijatelji i rodbina nisu mogli pomoći. Većina njih je zaboravila na istinsko bogatstvo, plodna tla, velike šume, minerale i stoku. Mnogi su misli samo na novac za kojeg im se činilo da ga nikad nema dovoljno. Međutim oni nikad nisu dovodili u pitanje sam sistem, vjerovali su da je njihova vlada ta koja upravlja tim sistemom“. Vidite drage dame i gospodo. Kaže dalje „ekonomska situacija postala je sve gora i gora, radnici su bili uvjereni da njihovi šefovi zarađuju prevelik profit, šefovi su pak govorili kako su i radnici lijeni i kako ne ispunjavaju pošteno svoje radne obveze. Svi su prebacivali krivicu na druge“ itd., itd. Drage dame i gospodo, Hrvatskom državom ne upravlja Hrvatski sabor, upravljaju strane kreditne institucije, one su odlučile našu monetarnu politiku, one nas drže u dužničkom ropstvu i budućnost naše države u ovom sustavu je nikakva, neizvjesna i užasna. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja rasprava pojedinačna, zastupnik Ante Sanader.
Hvala potpredsjednice. Evo nakon cjelodnevne rasprave koja je sigurno bila na momente vrlo kvalitetna ipak je ovdje izražen jedinstveni stav i jedan zajednički stav socijalne osjetljivosti koji su pokazali praktično svi govornici i svi zastupnici koji su danas ovdje uzeli riječ i dali svoj doprinos ovoj raspravi. To je normalno uz tu socijalnu osjetljivost i socijalna pravda koju zastupaju svi zastupnici i želja da naše građane zaštitimo od granica siromaštva a to je uostalom i obveza svake vlasti, svake narodne vlasti još kao što je govorio i Stjepan Radić, svaka vlast koja ne osjeća bilo svog naroda i ne zastupa interese naroda i ne zaslužuje biti narodna vlast. Mi smo čuli i od ministra danas ovdje po ovoj tematici o minimalnim plaćama što je poduzela Vlada, ova Vlada samo u 4 mjeseca koliko je tu na čelu države i povećanje minimalne plaće i sve ono što se poduzima i što se planira u sljedećem periodu. Pred nama, mi smo ovdje odgovorni i moramo biti odgovorni za obje strane i za radnike koji moraju imati plaće, minimalna sredstva koja mogu svojim obiteljima osigurati normalni, minimalni standard i da ne budu na granici siromaštva ali i moramo pogledati i interese poduzetnika kako je govorila ovdje lijepo gospođa Makar jer ako ne bude u Hrvatskoj dobrih poduzetnika onda sigurno neće biti ni kvalitetnog razvoja. Nažalost često se ovdje govori o lošim poduzetnicima i to je dobro da se ukazuje i na to ali mi ne možemo temeljem onih ne znam koliki postotak, nadam se da je vrlo mali, postotak loših poduzetnika ili onih prevaranata, kriminalaca, onih koji su se prijevarom obogatili, gledati ukupno stanje poduzetništva i po njima stvarati sliku hrvatskog poduzetništva. U Hrvatskoj djeluje ogroman broj odnosno najviši postotak poštenih poduzetnika koji se trude, muče, rade, u uvjetima kakvi jesu i daju plaće i svojim radnicima i sebi. Svaki dobar poduzetnik, svaki pošteni poduzetnik, svaki normalni poduzetnik sigurno se mora brinuti o interesima svog radnika jer ako nema kvalitetnog radnika onda sigurno neće imati ni kvalitetno odrađen posao. A svakom poduzetniku je cilj da odradi dobro posao i da zaradi svoja sredstva. Tako da ako pogledamo i tu stranu, znači i poduzetnika kojem ne možemo namećati obaveze koje oni neće moći izvršiti i doći onda u poziciju dugova i ovo o čemu je govorio gospodin Pernar i uništenja svoje vlastite tvrtke kako vidimo da se događa i najvećima a tako i najmanjima. Tako da i predstavnik predlagatelja danas koji je ovdje govorio i izlagao o ovom prijedlogu zakona je lijepo rekao dvije misli koje prožimaju i koje pokazuju stvarnost, realnost i odgovornost a to je kakvi su bili uvjeti da se plaća minimalna mogla povećati kao jednu misao. I druga, digli smo maksimalno koliko se moglo u danim uvjetima. E isto tako se mora ponašati današnja Vlada i ne možemo današnjoj Vladi prebacivati ono što nismo jučer radili ili što niste jučer radili. I jasno je da i o minimalnoj plaći, kao važnom faktoru u razvoju poduzetništva se mora maksimalno pregovarati i dogovarati i sa Hrvatskom udrugom poslodavaca, znači i sa poslodavcima i sa sindikatima i tražiti najoptimalnije rješenje jer jedino je to realno, jedino je to odgovorno i jedino to može donijeti dobro i državi i narodu i poduzetnicima. Tako da mislim da je ipak cilj prijedloga ovoga zakona bio priprema za lokalne izbore i želja da se što bolje pozicionira predlagatelj na lokalnim izborima a ne stvarni interes radnika jer za to je bilo vremena 4 godine tako da se to moglo napraviti u vrijeme kada se i moglo donositi takve odluke. Evo i iz tog razloga je i klub HDZ-a se postavio ovako ali daljnja odgovornost i Vlade i promatranja rada Vlade i želja da ta minimalna plaća raste, sigurno to je želja i interes svih nas. Hvala.
Hvala vama. Zaključujem pojedinačne rasprave. U ime predlagatelja zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ja bih samo kratko tri stvari naglasio. Očito je da HDZ odbija zakon samo zato jer nema svoj stav kao što nije bilo stava ni u 2013. jer nismo u niti jednoj raspravi čuli konkretan stav zašto se odbija ovaj prijedlog zakona. Jasno da je konsenzus u utvrđivanju minimalnih standarda minimalne plaće potreban a pitanje minimalne plaće nije njena visina nego ovo što cijelo vrijeme govorimo zaštita radnika, zaštita od siromaštva, zaštita od toga da poslodavci u minimalnu plaću ne trpaju sve druge dodatke koji nisu dio minimalne plaće. Jer Zakon o minimalnoj plaći je puno više od toga da ocjenjuje, da utvrđuje cijenu rada jer pomaže i radnicima i poduzetnicima da se u jasno u godini dana odrede prema tome kolika je minimalna cijena rada. No, očito je da vladajući neće prihvatiti ovaj zakon no osobno sam zadovoljan da evo iz opozicije svi klubovi su prihvatili ovaj zakon. Nadam se da će i MOST prihvatiti ovaj zakon jer taj razlog koji se navodi da zakon nije dovoljno pripremljen je bio i razlog Zakon o arhivima, dakle to je isto izneseno u raspravi pa je onda zakon otišao u drugo čitanje ja se nadam da će i MOST se pridružiti ovom zakonu da on bude bolji i da dođe konačno u proceduru u drugom čitanju. No osobno sam zadovoljan jer je očito da je inicijativa SDP-a postignuta jer vladajući će povećati minimalnu plaću, neće se usuditi da ona ne bude ispod 45% koliko smo mi predvidjeli za 2018. a ne može biti manja jer zakon ne dopušta da ona bude manja nego što je sada tako da je cilj SDP-a postignut. Hvala vam lijepo.
Hvala vama. Zaključujem raspravu o ovom prijedlogu Zakona. Sutra počinjemo u 9,30 prijedlogom Odluke o proglašenju Nacionalnog dana osoba sa intelektualnim teškoćama. Hvala vam. SJEDNICA JE PREKINUTA U 19,00 SATI
Sljedeći je Prijedlog zakona o minimalnoj plaći, prvo čitanje, P.Z. br. 57. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Ne prihvaća se Prijedlog zakona o minimalnoj plaći.“. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. 62 glasa za, 3 protiv, 3 suzdržana, 43 protiv utvrđujem da je većinom glasova donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro kolegice i kolege. Evo započet ćemo sa sjednicu. Već vidim uzdignutu ruku uvaženog zastupnika Marasa pa izvolite.