Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u sklopu aktivnosti ojačane budnosti NATO-a u Mađarskoj. Predlagatelj je Vlada. Rasprava je zaključena. Vidim da se javljate za stanke, pa ćemo onda zastati sa glasovanjem. Prvi se javio kolega Petrov, izvolite.
Poštovani klub MOST-a traži stanku vezano za ovu točku. Klub MOST-a će podržati sudjelovanje Oružanih snaga Republike Hrvatske u aktivnostima NATO-a u Mađarskoj bez daljnjega, ali ono na što moramo upozoriti, ono i za što javnost traži odgovore vezano za naše Oružane snage, vezano za ovaj događaj, ovu nesreću koja se dogodila prije nekoliko sati. Javnost i mi tražimo odgovore na jedno vrlo jednostavno pitanje kako je moguće da neidentificirana letjelica uđe u hrvatski zračni prostor, bude u njemu 7 minuta, padne na naseljeno područje glavnoga grada Republike Hrvatske i da nitko ne reagira? Drugo, je li to znači da Hrvatska nema protuzračnu obranu? Treće, je li to možda znači da je netko otvorio zračni prostor pa da se namjerno ne želi reagirati kako neki govore sada iz vojske? Kako god, za nas je skandalozno da se dogodila situacija u kojoj je naše nebo bilo potpuno nebranjeno, da je doletjela bilo kakva letjelica i da se srušila na naseljeno područje glavnoga grada da nitko nije reagirao i da 12 sati nema apsolutno nikakvog objašnjenja. Potpuno skandalozno! A ja bih stvarno molio vladajuće, Oružane snage da daju odgovore, da daju jasne i precizne odgovore ako ne žele da se sije doslovno panika i strah među građanima Republike Hrvatske.
Vjerujem da se svi slažemo, svi zastupnici i zastupnice da ćemo od nadležnih državnih institucija dobiti odgovore na pitanja koje je postavio kolega Petrov. Nadam se da se radilo o slučajnom incidentu, a o reakcijama moramo saznati naravno od onih koji su za to nadležni. Tako da očekujemo u što skorijem vremenu da i Glavni stožer i Ministarstvo obrane i svi oni koji su uključeni u takve operacije javnost izvijeste o tome što se je točno dogodilo. Stanka je odobrena. Kolegice Orešković, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime kluba CENTRA i GLAS-a u trajanju od 10 minuta radi dodatnih konzultacija. Mi ćemo također podržati ovu odluku, ali želimo također ukazati na apsurdnost situacije u kojoj 12 sati nakon što je bespilotna letjelica pala usred naseljenog područja glavnog grada naš državni vrh šalje očitovanje u kojem kaže da se radi o incidentu koji nije prijetnja, manje-više nije ništa strašno. Eto srećom nije bilo ljudskih žrtava. Ponašaju se doslovno kao da je pukla cijev usred Trešnjevke. Također želim ukazati na činjenicu da svojom komunikacijom što po sadržaju, što samom činjenicom da su održane dvije odvojene press konferencije predsjednika države i ministra obrane, niti jedan, niti drugi nisu umanjili osjećaj nesigurnosti i uznemirenosti kod građana. Treće na što želim ukazati je činjenica da sam prilikom rasprave o ovim aktivnostima ojačane budnosti postavila pitanje koliko je naš ministar koji je zastupao stajalište Republike Hrvatske u veljači u Bruxellesu kompetentan, koliko je nepotkupljiv. Znamo da imamo problem sa oba ova pojma, a pored toga koliko uopće barata ključnim informacijama za donošenje ove odluke, jer te informacije sasvim sigurno nije obrazložio u aktu koji je dostavljen Hrvatskom saboru. No, sad imamo i novi problem. Postavljam pitanje je li loša komunikacija između državnog vrha dovela do propusta, do toga da nismo na vrijeme uočili gdje su sigurnosni propusti jer obrazloženje da je nešto letjelo sat vremena iznad država članica NATO saveza, a da nitko nije poduzeo ništa sasvim sigurno ovog trena za sve naše građane nije prihvatljivo obrazloženje. Stoga pozdravljam državni vrh da pravovremeno uoči gdje su problemi, te da o tome obavijesti kako Hrvatski sabor, tako i sveukupnu javnost. Hvala.
Kolega Beljak, izvolite.
2Hvala lijepa poštovani predsjedniče. U ime Kluba saborskih zastupnika HSS-a i Radničke fronte tražim stanku od 10 minuta na istu temu. Vi ste rekli da vjerujete da je slučajno. Ne može to bit slučajno. Ne mogu ja sad uzet ovaj mobitel i slučajno gađati gospodina Stiera i pogoditi, govorim figuriram, a da kolege Hasanbegović i Prkačin to ne vide. Ne vide jer su na mobitelu e tako je. Znači nisu vidjeli ni Mađari, ni Rumunji jer nisu gledali. Znači to ne može bit slučajno. Ako oni gledaju i čuvaju Stiera, pod navodnicima govorim, ako ga čuvaju, ja ga ne mogu pogoditi. Bacit ću mobitel, Prkačin će dignut ruku, Hasanbegović hajde može ali jedan će dignut od njih dvojice. Ja Stiera ne mogu pogoditi. Dakle, ovo nije bilo slučajno. I da je palo to negdje na Sljemenu, a još bih mogao progutati ili bi mogli progutati da je slučajno. To je palo u centar glavnog grada države članice NATO saveza. To nije bilo slučajno. To što su naše službe spavale to može biti slučajno, oni spavaju tak i tak cijelo vrijeme. Ali što je radio NATO i što mi radimo u takvom NATO-u? I da li je onda opravdana priča koju nam prodaju već 10 godina i meni su prodali da smo eto sigurni jer smo dio NATO saveza. Ja mislim, a današnji događaj je to potvrdio da nismo sigurni jer i Hasanbegović i Prkačin, odnosno i Mađarska i Rumunjska spavaju. Hvala lijepa.
Dobro, kolega Beljak ja bi se ipak suzdržao od komentara jer radi se o puno sofisticiranijoj stvari nego što su naši kolege koji hvataju mobitele pa sačekajmo ipak, sačekajmo sa istragom nemojmo banalizirati stvari i kao što sam već kazao očekujemo da nadležne institucije izvijeste hrvatsku javnost o tome što se točno dogodilo. Sada je na redu kolegica Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. U ime Kluba zeleno-lijevog bloka tražim stanku od deset minuta kako bismo još jednom zapravo razmotrili ovu odluku o slanju vojnika u sklopu NATO akcije u Mađarsku. Želim prvo naglasiti da ovakvu odluku sagledavamo striktno i samo u okviru cilja solidarnosti sa sigurnošću nama susjednih zemalja i to zemalja koje na kraju krajeva i graniče sa Ukrajinom u kojoj je rat. Isto tako isključivo iz perspektive sprečavanja daljnje eskalacije sukoba kako bismo zapravo zaista ojačali osjećaj sigurnosti koji nam je duboko narušen. Međutim, isto tako sagledavamo ovu odluku u kontekstu određenih međunarodnih obveza koje je RH preuzela unutar sigurnosnog saveza, no još jednom izražavamo žaljenje i urgiramo da Hrvatska unutar NATO-a jača svoju civilnu komponentu, a nažalost danas smo i vidjeli da privid sigurnosti tj. sinoć da taj privid sigurnosti koji imamo može biti vrlo brzo raspršen. Naime, kao što su svi moji kolege prethodno rekli imamo pravo kao saborski zastupnici, kao građani ove zemlje očekivati da dobijemo informacije i da dobijemo procjenu situacije kako i zbog čega je došlo do ovog sigurnosnog incidenta. Možemo također izraziti sreću da su svi ostali živi i da nema ljudskih žrtava, ali isto tako upit da li bi trebali imati detaljniju sigurnosnu procjenu situacije prije nego donosimo ovu odluku danas, tako da tražimo stanku u trajanju od deset minuta.
Stanka je odobrena. Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. I u ime Kluba zastupnika SDP-a tražimo stanku vezanu prije svega uz ovu točku dnevnog reda, ali isto i uz incident koji se noćas dogodio u Zagrebu. Mi ćemo o ovoj odluci glasati zato što želimo osigurati da sve države članice NATO saveza podupiru jedna drugu u cilju jačanja i stvaranja kolektivne sigurnosti. Možda po onom starom načelu zajedno smo jači i danas treba djelovati. Međutim, to ne znači da o određenim otvorenim pitanjima koja su danas posebno naglašena ne treba i otvoreno govoriti. Poštovane kolegice i kolege, noćas je u Zagrebu pala letjelica koja je došla iz ratom zahvaćenog područja, po informacijama koje sada imamo ta letjelica je prije nego što je pala na glavni grad RH prešla preko dvije države članice NATO saveza i onda je više nego legitimno postaviti pitanje kako se to moglo dogoditi i više je nego legitimno tražiti odgovore, više nego legitimno zahtijevati da se ova situacija u najkraćem mogućem roku raščisti. Mi moramo pod hitno saznati čija je to bila letjelica, kuda je letjela i kako je moguće da je bila u zračnom prostoru država NATO saveza gotovo sat vremena, a da se u tom periodu nije reagiralo. Sreća je da je ta letjelica pala na parkiralište, da je pala 20 ili 30 metara dalje mogla je pasti na studentski dom, mogla je pasti na nebodere u Ulici braće Domany. Ljudske žrtve su izbjegnute pukom srećom, a to danas nije prihvatljivo. I još jedna stvar, kada se ovakav incident dogodi izuzetno je bitno javnost o tome obavijestiti odmah, a ne čekati 12 sati [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Poštovane kolegice i kolege, kad se ovako nešto dogodi ljudi odmah moraju znati o čemu se radi. Hvala.
Idemo dalje. Kolega Sačić, izvolite.
U ime kluba Hrvatskih suverenista također tražimo stanku u trajanju od deset minuta kako bi se konzultirali oko incidenta koji se dogodio noćas. Kolegice i kolege su jasno rekle da se ne ponavljam, stvar je u tome da je letjelica veličine jednog aviona MIG-21 nesmetano letjele kroz dvije države članice NATO pakta i sedam minuta kod nas u Hrvatskoj, a da nitko nije pravodobno reagirao niti AWACS nije bio u funkciji, niti sustavi Patriot niti bilo koji drugi radarski sustav u Hrvatskoj, iako ministar kaže da smo ih pratili sedam minuta, no o tom po tom. Ono što ostaje otvoreno nakon svega jeste činjenica da su Ukrajinci demantirali da bi oni slali tu letjelicu, znači ostaje samo jedna jedina mogućnost ili su to učinili s tog dijela ratom zahvaćenog Rusi ili nekakvi avanturisti. I jedno i drugo je katastrofalno loše za Hrvatsku, sreća, Bogu hvala da žrtava ljudskih nije bilo. Sve to nam govori da moramo, a i Hrvatski suverenisti danas jesu poslali službeno formalno dopis Odboru za obranu da se razmotri mogućnost uvođenja vojnog roka i dizanja pričuvnog sastava visokospecijaliziranog jer ljudi koji trebaju pratiti radare očito su preumorni, premalo ih je ta ekipa se mora pojačati između ostalog.
Stanka je odobrena. Kolegice Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, poštovani predsjedniče tražim stanku u ime kluba Za pravednu Hrvatsku u trajanju od deset minuta. Dakle, danas se i meni javljaju zabrinuti građani i činjenica je da se među njima javio strah, neki čak govore da je tu neidentificiranu letjelicu pratilo dva zrakoplova, dakle, strah se time produbljuje i smatram kako građani moraju znati istinu, što se doista dogodilo i zašto se to dogodilo. Strah se javlja i iz jednog drugog razloga, dakle postoji bojazan da ova sjetva koja je pred nama neće biti održana odnosno učinjena na način na koji to najavljuju iz ministarstva. Dakle, sa svih strana vladajući nam pokušavaju širiti optimizam, međutim činjenica je da su cijene repromaterijala otišle gore za nekoliko stotina, stotina odnosno više puta govorim o poskupljenjima i do 300, 400%. Dakle, veliki broj naših poljoprivrednika kalkulira da li će uopće trošiti novac kojeg trenutno ima, a to znači moguću nestašicu hrane za sve građane RH. Držim da je situacija itekako ozbiljna pa se nadam da ćemo svi skupa imati upravo takav ozbiljan pristup prema svakom pitanju koje je danas otvoreno. Zahvaljujem.
Stanka je odobrena. Kolega Deur, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Evo tražim u ime Kluba HDZ-a stanku od 10 minuta da još jednom jasno obrazložimo zašto je bitno da je Hrvatska kao članica NATO-a sa svojim partnerima američkim i europskim baš u Mađarskoj sa postavama hrvatske vojske, zašto je to bitno danas i zbog sigurnosne ne samo situacije koja se događa na istoku Europe nego iz prošlosti Hrvatske države. Što se tiče same letjelice i sam ministar obrane jasno obrazložio je da je ta letjelica praćena onog trenutka kad je ušla u zračni prostor RH. Poštovane kolege još jednom nemojte sijati paniku odavde iz sabora prema našim građanima. Hrvatska je sigurna zemlja, članica NATO-a i dopustite službama da jasno, da baš ste se vi našli smijati, vi ste …
Kolege, a što je, što je smiješno? Mislim da nije situacija za smijeh. Molim vas, molim vas, samo malo kolega Deur, ajde budimo ozbiljni. Pa mislim prošla je kroz Mađarsku nije nitko reagirao, dakle mi smo imali samo 7 minuta. Ne bih, ne bih od toga ovaj, ne bih od toga radio šale jer je ozbiljna stvar. Svi ste vrlo ozbiljno diskutirali i zatražili smo i kao sabor da nadležna državna tijela i institucije koje su za to zadužene što prije i što žurnije izvijeste javnost o tome što se je dogodilo. Ali nemojmo se smijati. Nitko od vas ne zna puno o tom poslu, niti … [[Upadica: Ne razumije se.]] oprostite to je rekao Predsjednik Republike koliko sam izvješćen, kao, kao vrhovni, kao vrhovni zapovjednik Oružanih snaga. Dakle, zašto se vi tome smijete meni to nije jasno. Izvolite kolega Deur, nemojmo se smijati.
Hvala, hvala predsjedniče. Još jednom apeliram na kolege da uistinu imaju poštovanja i da imaju povjerenje u hrvatske sigurnosne službe, u Ministarstvo obrane koje će izvijestiti vjerujem o cijelom ovom procesu koji se događao. Nemojmo širiti paniku, svi smo zabrinuti, sigurno da je ozbiljna stvar. To se svi slažemo, ali dopustimo da Hrvatskoj kao članici NATO-a i ozbiljnoj hrvatskoj vojsci sa svim institucijama da na vrijeme i kvalitetno izvijeste i Hrvatski sabor i hrvatsku javnost. Dajte toliko imajte, nemojte raditi aktivizam na vrlo ozbiljnim stvarima i vaš osobni čin politikantstva. To je nešto opasno i u ovom trenutku mislim da to nije u interesu, dajte ako ste već u Hrvatskom saboru imajte povjerenja u institucije koje ste tu rado došli u instituciju, a pokazujete nepovjerenje prema drugim institucijama. Hvala vam.
Imamo dvije povrede Poslovnika. Kolega Grmoja izvolite.
Povrijeđen je Članak 238., ja se slažem s kolegom Deurom da je neozbiljno od lijeve opozicije koja se smije u ovako ozbiljnoj situaciji, ali je isto tako jako neozbiljno od vas kolega Deur da kažete da je sve u redu jer postavlja li se pravo pitanje, ima li Hrvatska protuzračnu obranu kratkog dometa i jesmo li mi uopće u tih 7 minuta o kojima govori predsjednik Hrvatskog sabora mogli reagirati da smo željeli reagirati. To je pravo pitanje.
Hvala vam kolega Grmoja to nije bila povreda Poslovnika, ali neću da uopće davati opomene ajmo sačekati da kažu oni koji su puno kvalificiraniji od nas što se zaista dogodilo, da stvarno od ove teme ne radimo sada ovaj politikantsku raspravu. Kolega Beljak, izvolite.
Hvala. Povrijeđen je Članak 238., gdje se ne vrijeđaju samo, ne vrijeđa samo zdrava pamet svih saborskih zastupnika nego cijele nacije. Dakle, reći nakon ovoga što se dogodilo da je Hrvatska posve sigurna zemlja da bi trebali vjerovati institucijama to je uvreda meni osobno, vjerujem svim saborskim zastupnicima, pa čak i ovi iz vladajuće većine koji moraju dizat ruku za, a ovo što je kolega Grmoja rekao da je bilo smješno bilo je tragikomično, tragikomično.
Hvala kolega Beljak, ajdemo ne, nemojte, dajte, ajde molim vas ljudi pa zar i od ovoga moramo sada raditi raspravu ovako niske razine, pa dajte, dajte da molim vas budemo ozbiljni. Kolega Deur, izvolite.
238., poštovani predsjedniče pa sigurno da je ozbiljna stvar, to smo svi svjesni, ja sam samo rekao da moramo vjerovati u institucije koje rade na istrazi i da sačekamo kvalitetnu istragu da može, svima nama da bude jasnije što se točnije dogodilo. Nemojmo biti tu neozbiljni i aktivizam raditi preko ovakvih stvari. Gospodine Beljak, vi ste tragedija u cijelom HSS-u i cijelom sustavu. Kad ste vi u pitanju najrađe se možemo molit Bogu i čak ne gledat u vas.
Dobro, ajdemo sada molim vas. Dobro, samo malo. Samo malo molim vas kolegice i kolege, ajdemo zastati sada sa ovom nepotrebnom raspravom koja se pretvara u međusobno prepucavanje bez ikakvog smisla i pameti dajte da institucije vide o čemu se radi, da oni koji su za to zaduženi pravodobno, što brže izvijeste javnost što se je dogodilo. Nemojmo, neće, ovo što radimo nije korisno. Ovo nije korisno. Kolega Fabijanić, izvolite.
Povreda Poslovnika jer je ipak povrijeđen Članak 238., jer su vrijeđani kolege iz opozicije koji bili su u dilemi da li smijat se ili plakat se što se tiče onoga što se dogodilo. Zamislimo da je letjelica slučajno pogodila majku s djetetom u kolicima? Da li bi izgovarali iste riječi koje se sad odgovaraju? Odustajem od povrede Poslovnika i apeliram na parlamentarnu većinu da se odgovorno ponaša u ovoj situaciji.
Dobro. Kolega Grmoja ponovo, izvolite.
Dakle, povrijeđen je članak 238. Očito se kolega Beljak i ja nismo dobro shvatili. Ja se slažem s njim da je tragično ovo da se nije reagiralo, ali postavlja se pitanje isto i vama je li Hrvatska uopće mogla reagirati, imamo li mi protuzračnu obranu kratkog dometa i zašto dio lijeve opozicije uvijek na amandmane na proračun skida novce koji su namijenjeni Hrvatskoj vojsci. To je pitanje za vas.
Kolega Grmoja, hajde molim vas. Sad otvarate potpuno nove neke teme. Nemojmo to raditi. Evo još kolega Beljak i ja vas zaista molim onda da prestanemo sa raspravom.
Hvala lijepa. Moram reagirati. 238. Dakle prvo zato jer sam osobno spomenut, osobno sam spomenut i to od čovjeka koji je dio pravomoćno kriminalne organizacije i koji će mene prozivati za bilo što. A drugo, gospodine Grmoja ako vam se ratuje uzmite pušku, idite u Ukrajinu braniti Ukrajinu. Nemojte sa pozicije političara iz udobne fotelje slati bilo koga u rat, dizat proračune itd. Ako vam se ratuje puška u ruke, u Ukrajinu, nije nikakvi problem. A ne pozivati i kuriti vatru dodatno.
Kolegice i kolege, jeste li vi svjesni što vi sada radite? Dakle mi imamo glasovanje o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u sklopu aktivnosti i ojačane budnosti NATO-a u Mađarskoj. Samo malo! Nama se dogodio jedan vrlo neugodan incident za koji još ne znamo točno što se je zbilo i koji su razlozi da li je bilo neke namjere, da li je slučajno. I vi sad od toga radite raspravu vrlo, vrlo niske razine. Pa nemojmo to činiti! Pa bacamo jako ružno svjetlo na sam Hrvatski sabor. Budimo odgovorni u ovome trenutku, ozbiljni i pošaljimo poruku našim građanima da je Hrvatski sabor mjesto gdje ćemo u ovako zahtjevnim vremenima voditi ozbiljnu raspravu i ozbiljnu politiku. Pozivam vas sve da se smirite. Evo ga, hvala vam što ste povukli sada povrede Poslovnika. Kolega Hrebak, izvolite. Molim vas da se držite teme i da zaista budemo ozbiljni. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. To sam i mislio, dakle držati se teme. Mi ćemo kao klub isto tako podržati. Ali htio sam naglasiti isto i pridružiti se vašim riječima, da ipak sad malo spustimo tenzije i ipak imamo na umu. Ja se slažem da se u ovakvim vremenima ne donose nekakve strateške, važne odluke ali da ipak imamo na svijesti da je sloboda jako bitna. A da bismo slobodu osigurali potrebna nam je sigurnost. Sigurnosti se nikada ne sjećamo u mirnodopskim uvjetima. Netko će reći zašto sad liberali potežu pitanje sigurnosti. Ja ću samo reći da u ovom trenutku su Njemački liberali tražili od njemačkog Bundestaga da uloži sto milijardi eura u sigurnosnu politiku. Dakle, sve ovo što dolazi sa lijevog i desne strane spektra je legitimno. Ovo je vrlo neugodan incident, ali hajmo o njemu razmišljati rekao bih racionalno, trijeznih, smirenih glava i razgovarati, sjetiti se sad zašto smo primjerice nabavljali zrakoplove, zašto smo nabavljali Bradleye, zašto Hrvatska mora ulagati pa ako hoćete i u protuzračnu obranu. Ako se sjećam zadnje veće investicije u protuzračnu obranu je bila '97. godine a sad se čudimo što nam se ovakve stvari događaju. Dakle, dronovi su nešto što pripada 21. stoljeću i nije baš samo tako lako uništiti dron. Mi možemo uložiti puno više sredstava u našu obranu, našu sigurnost da bismo imali demokraciju, da bismo imali ovakvu slobodu. Evo tako da molim sve, pridružujem se riječima predsjednika Sabora da ipak rekao bih racionalno pristupimo ovoj temi i da ne dižemo tenzije oko ove teme jer svi smo i lijeva i desna, pa evo i mi liberali smo svjesni koliko je ovo bio neugodan incident za Hrvatsku.
Hvala vam. Idemo sada na glasovanje. Naglašavam da članak 7. stavak 6. Ustava Republike Hrvatske određuje da je za donošenje odluke potrebna većina glasova svih zastupnika, dakle 76 glasova. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u sklopu aktivnosti ojačane budnosti NATO-a u Mađarskoj. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 119 zastupnica i zastupnika, 118 bilo je za i 1 je bila protiv pa je donesena odluka o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u sklopu aktivnosti i ojačane budnosti NATO-a u Mađarskoj. Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u aktivnosti u sklopu projekta stalne strukturirane suradnje EU kibernetički timovi za brzi odgovor i uzajamnu pomoć u kibernetičkoj sigurnosti. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. I ovdje sukladno članku 7. stavku 6. Ustava Republike Hrvatske potrebna je većina glasova svih zastupnika, dakle 76. Dajem na glasovanje prijedlog navedene odluke. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova za donesena Odluka o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske o aktivnosti u sklopu projekta stalne strukturirane suradnje EU kibernetički timovi za brzi odgovor i uzajamnu pomoć u kibernetičkoj sigurnosti.
Dobro jutro svima. Evo kao što je i najavljeno krenut ćemo sa našom prvom točkom, a to je: - Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu Podnositeljica je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova temeljem Članka 22. Zakona o ravnopravnosti spolova. Raspravu su proveli Odbor za ravnopravnost spolova te Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li podnositeljica dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana pravobraniteljica za ravnopravnost spolova Višnja Ljubičić. Izvolite. Savjetujem svima da pročitaju Poslovnik, molim vas. Izvolite gospođo pravobraniteljice.
Zahvaljujem se. Poštovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice, zastupnici dozvolite da institucija pravobraniteljice za ravnopravnost spolova predstavi Izvješće o radu za izvještajnu godinu 2020. '20. su nam obilježili veliki izazovi vezani uz provedbu aktivnosti iz nadležnosti institucije prvenstveno zbog pandemije Covida-19 i zbog snažnog potresa koji je bio u 3. mjesecu u Zagrebu, u 12. mjesecu u Sisku, Petrinji tako da je znatno oštećen ured institucije pravobraniteljice i time nas je prisilio na značajnu reorganizaciju rada ureda. Vezano uz krizu koja je uzrokovana pandemijom bolesti upozoravali smo da ista nikako ne smije poslati izlika za ignoriranje ili marginaliziranje društvenih problema vezanih uz ravnopravnost spolova, prvenstveno vezano za nasilje u obitelji jer bi upravo krizno razdoblje moglo biti plodno tlo za njihovo produbljivanje ili širenje. Izvještaj o radu za 2020. čini presjek godišnjeg rada institucije, slučajeva koje smo zaprimali i oni ukazuju na pojedine trendove vezano za diskriminaciju i to na temelju spola, bračnog, obiteljskog statusa, majčinstva, spolne orijentacije, rodnog identiteta, u područjima rada zapošljavanja socijalne sigurnosti, obitelji, obrazovanja, političke participacije, medija, sporta i pristupa robama i uslugama. U '20. smo radili ukupno na 1993 predmeta od kojih 515 bile su pritužbe građana gdje su tražili zaštitu od diskriminacije, dok većina ostalih predmeta odnosila se na primjenu i praćenje Zakona o ravnopravnosti spolova. Specifičnost ovog izvještajnog razdoblja je sudjelovanje institucije kao nositeljice ili partnerske organizacije u 6 projekata financiranim sredstvima EU ili međunarodnih izvora. Provodeći ispitni postupak zaprimili smo tražena očitovanja uglavnom unutar zadanih rokova, izdali smo oko 1441 odluku u smislu upozorenja prijedloga i preporuka koji su bili uvaženi u visokih 91% slučajeva u potpunosti, dok ih se samo 4% oglušilo na naša upozorenja gdje smo nakon toga zatražili postupanje inspekcijskih tijela. U obavljanju poslova saznali smo i za povrede Zakona o ravnopravnosti spolova, ali koji su imali obilježja kaznenog djela, podnijeli smo kaznene prijave u 3 slučaja državnom odvjetništvu. Redovito smo pratili objave i savjetovanja resornih tijela, donošenje zakona i drugih propisa, te smo dali primjedbe predlagateljima na 14 propisa. Proveli smo 4 neovisna istraživanja, 2 istraživanja glede pojave diskriminacije temeljem spola u sportu, treće istraživanje je bilo usmjereno na ispitivanje rodnog jaza u plaćama i mirovinama u privatnom i javnom sektoru i četvrto istraživanje imalo je za cilj zagovaranje zdravstvene skrbi žena temeljem dobivenih rezultata u doba pandemije covida-19. Izradili smo 7 analiza radi praćenja i provedbe zakona i to u različitim područjima života i rada. Pripremili smo i objavili smo 4 publikacije u sklopu europskog projekta, provodili smo 4 memoranduma sporazuma o suradnji vezano za edukacije koje smo potpisali sa Policijskom akademijom, Ministarstvom obrane, Pravnom klinikom Pravnog fakulteta u Zagrebu i Agencijom za elektroničke medije. Bili smo članovi 3 radne skupine nacionalne i 3 radna tijela od kojih sa jednim radnim tijelom smo osnovali i predsjedavamo, a radi se o femicid vođu promatračkom tijelu ustanovljenom 2017.g.. Samostalno smo organizirali jednu i suorganizirali dvije konferencije, organizirali 8 edukacijskih predavanja. Vidljivost rada pravobraniteljice doprinjelo je održavanje 5 web stranica koje su pregledavane u više od 2 milijuna i 290 puta. Kao i ranijih godina pritužbe su se odnosile na zaštitu žena u 76% slučajeva, razvrstano po osnovi diskriminacije na zaštitu temeljem spola u 84% slučajeva, spolne orijentacije 4%, rodnog identiteta 4%, obiteljskog statusa 3%, bračnog statusa manje od 1%, drugih utvrđenih osnova temeljem Zakona o suzbijanju diskriminacije u 2%, dok nije bilo osnove za postupanje u 4%, što je znatno manje u odnosu na prije 7, 8 ili 10.g.. Oštećene osobe razvrstane po spolu, oštećene osobe žene su bile u 76%, muškarci u 20% i skupine muško ženske u 4%. Građani su se prituživali na postupanje MUP-a u 15% slučajeva, Centri za socijalnu skrb 15%, na druge pravne osobe poslovne subjekte 12%, na medije 11%, na zdravstvene ustanove 9%, na tijela državne uprave 8%, na obrazovne institucije 3%, jedinice lokalne, područne i regionalne samouprave 3%. Analize ukazuju na to da su se sve odnosile na izravnu diskriminaciju, niti jedna na neizravnu diskriminaciju, što znači da to jamstvo nije zaživjelo u praksi i da se ne prepoznaje. Na, prema područjima diskriminacije najveće područje pritužbi je sa područja rada i zapošljavanja, radnih prava, socijalne sigurnosti, socijalne skrbi, mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, što čini udio od 62% i ukazuje na postojanost ovog trenda, primjerice 2019. je bilo 65%. Pritužbe na javno informiranje i medije, na zdravstvenu skrb, na pravosuđe i na ostala područja. Kao i svake godine postupajući po pritužbama i po osobnoj inicijativi djelovali smo proaktivno na svim razinama državne uprave, na području većine jedinica lokalnih, područnih i regionalnih samouprava uključujući i druge pravne i fizičke osobe, ali i rad sa medijima. Teritorijalno gledano najveći broj pritužbi dolazi nam s područja Grada Zagreba čak 44%. Tome uvelike doprinosi činjenica što pravobraniteljica nema niti jedan područni ured izvan Grada Zagreba, oslanjamo se isključivo na postupanje i vidljivost županijskih povjerenstava za ravnopravnost spolova naši neposredni kontakti s građanima izvan Zagreba organiziraju se prilikom posjeta županijama, gradovima, općinama i županijskim povjerenstvima. Ostale županije ne prelaze pritužbe više od 10% što smatramo da je dobro ukoliko promatramo situaciju od prije 10-ak godina gdje su pojedinačne županije gotovo bile 0% sa svojim pritužbama. Znači da smo našu vidljivost proširili gotovo na sve jedinice. Statistika ukazuje da smo niz godina suočeni s najvećim brojem pritužbi žena na diskriminatorno postupanje u svim segmentima društva što čini konstantu od oko 2/3 pritužbi. Zbog navedenog rukovodimo se najčešće rješavanjem problema i prepreka sa kojima su suočene žene danas u društvu. Zapravo predstavljaju društvenu skupinu koja je suočena s diskriminacijom temeljem spola najčešće majčinstva, obiteljskog statusa u društvenoj, javnoj, privatnoj sferi, ali i u drugim područjima što ćemo vidjeti daljnjim, daljnji razlaganjem. Tijekom pandemije nastupio je značajan porast nasilja u obitelji kazneno pravne prirode koji se kretao 29 do 39%. Žene su i dalje u velikoj većini žrtve nasilja u obitelji. Da bi se doista postigla promjena i preokrenuli negativni trendovi svi dionici, a tu mislimo prvenstveno na stručna tijela koji se bave i prevencijom i resocijalizacijom, tijela gonjenja policija, državno odvjetništvo, pravosuđe, ali i zdravstveni i obrazovni sustav svoja postupanja bi trebali prilagoditi najboljim međunarodnim praksama. To prvenstveno znači osiguranje učinkovitih preventivnih mehanizama, nultu toleranciju na nasilje posebice kroz penalnu politiku pravosuđa koja mora biti snažnija, sa snažnijom porukom, osiguranje kontinuirane i sustavne izobrazbe na svim društvenim razinama i provedba resocijalizacije počinitelja. U posljednje 2 godine imamo porast od preko 50% ubijenih žena, govorimo o femicidu, u dva ključna parametra. U ukupnom broju ubijenih žena i broju žena ubijenih od strane intimnih partnera. Uz nasilje u obitelji žrtve partnerskog nasilja 2020. još uvijek nisu imali odgovarajuću pravnu zaštitu. Predlagala smo određena zakonodavna rješenja koja su u '21. uvažena. Najviše pritužbi zaprimamo područje rada, zapošljavanja, socijalne sigurnosti kao što sam već rekla. Zbog Covid situacije broj ulazaka u evidenciju na zavod za zapošljavanje porastao je za 51%. Preko 85% zaposlenih u evidenciju zavoda za zapošljavanje ulazio je iz radnog odnosa. Radilo se o isteku ugovora o radu na određeno vrijeme ili na poslovno uvjetovanim otkazima. Pri čemu je najveći doprinos, najveći porast od 436% došlo je zbog drastičnog povećanja broja poslovno uvjetovanih otkaza. Istek ugovora o radu se u 62% slučajeva odnosio isključivo na žene. U konačnici izvan radnog odnosa ostalo je 37% više žena nego muškaraca. Prituživale su se žene najčešće jer čine i većinu nezaposlenih, većinu u potplaćenim sektorima, većinu kao žrtve seksualnog uznemiravanja na radnom mjestu, većinu koje se nailaze na stakleni strop, teško usklađivanje obiteljskog i poslovnog, jaz u plaćama i ono što godinama svjedočimo nekad je to bio na prvom mjestu dob, pa majčinstvo, pa seksualno uznemiravanje. Trendovi su se promijenili. Sada nam žene doživljavaju prepreku isključivo zbog majčinstva, potom zbog svoje dobi, a onda zbog seksualnog uznemiravanja. Posljedično nakon odluke o proglašenju epidemije pristizale su pritužbe građanki glede postupanja poslodavaca i mogućnost usklađivanja poslovnog i privatnog života. U većini slučajeva o volji poslodavca je ovisilo mogućnost da roditelji osiguraju djecu odgovarajuću brigu za vrijeme obustave rada škola i vrtića. Stoga smo javno i pojedinačno apelirali da poslodavci uspostave obiteljski orijentirane politike što uključuje rad na daljinu, promjenu radnog vremena, fleksibilizaciju radnog vremena, korištenje plaćenih i neplaćenih dopusta, godišnjih odmora i da koriste potpore vlade za očuvanje radnih mjesta sve prema smjernicama i Međunarodne organizacije rada i UNICEF-a koji su govorili o takvim mjerama i politikama koje smo i preveli i dostavili javnosti i poslodavcima. Mjere lockdowna dovele su do povećanja neplaćenog rada uglavnom žena uključujući skrb o članovima obitelji i skrb oko školovanja djece od kuće. Posljednjih godina u Hrvatskoj je snažno izražena politička volja da se demografskoj politici pristupi sustavno i svestrano. Podržavamo sve navedene demografske mjere, posebno mjere koje se odnose na povećanje visine novčanih potpora za vrijeme korištenja prava za rodiljni dopust, ali mi se i dalje zalažemo za potpuno delimitiranje naknada. RH je i dalje među državama članicama EU u kojoj očevi i muškarci koriste rodiljne, roditeljske potpore. Značajan pad od čak 50% je bio u odnosu na '19., dakle sa 8% pali smo na 4%. Nastavili smo kontinuirano ukazivati na činjenicu da očevi ne koriste u dovoljnoj mjeri pravo na rodiljni, roditeljski dopust, da prenose znatan dio svojeg prava na majke kao i da je ravnoteža između poslovnog i privatnog života i dalje veliki problem za mnoge roditelje koji imaju obavezu skrbi prema djeci, prema starijima što se negativno reflektira na položaj žena na tržištu rada, na njihovu zaposlenost, a u nekim slučajevima i potpuno isključenje sa tržišta rada. Zbog čega je nužno razvijati dostupnost, kapacitiranost socijalnih usluga i javnih servisa na što smo apelirali lokalnoj zajednici. U području obiteljskih odnosa roditeljske skrbi najčešće očevi u čak 48% slučajeva iskazivali su nezadovoljstvo odlukom o roditeljskoj skrbi nadležnih tijela, centara i sudova, pasivnost, nepoduzimanje adekvatnih i žurnih mjera nadležnih centara dok su majke ukazivale na ne senzibiliziranost stručnih osoba vezano uz nasilje u obitelji kojem su prethodno bile izložene u svojim obiteljskim partnerskim zajednicama kao i time lošiju životnu situaciju. Kada govorimo o pravima spolnih i rodnih manjina držimo da s obzirom na donošenje Europske strategije za LGBTQ osoba '20.-'25. da je potrebno žurno donijeti nacionalnu politiku zaštite i promicanja ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije, Protokol o postupanju u slučaju zločina iz mržnje koji je donesen '21., intenzivirati djelovanje Radne skupine za praćenje zločina iz mržnje, redovito provoditi edukacije na temu zločina za predstavnike svih tijela kaznenog progona, promicati toleranciju prema spolnim rodnim manjinama u svim područjima društvenog života i kontinuirano ukazujemo na potrebu unapređenja prikupljanja statističkih podataka s kojim imamo velike probleme, a to smo istaknuli i u našem izvješću. U tijeku izvještajne godine zaprimili smo pritužbe transrodnih osoba koje su se odnosile na diskriminaciju temeljem rodnog identiteta u pružanju i dostupnosti zdravstvenih usluga u području rada, zapošljavanja, zatvorskog sustava, kulture itd. U području obrazovanja postupali smo po pritužbama građana na upotrebu rodno osjetljivog jezika, seksizma, rodnih stereotipa, usmjerili smo fokus na promicanje ravnopravnosti u STEM području, inzistiraju na dosljednoj provedi odgojno obrazovnih sadržaja koji su propisani novim kurikulumom za osnovne i srednje škole, među predmetnom temom građanskog odgoja i obrazovanja. U našem izvješću imamo i set društvenih skupina i njihovih problema koji se podložni višestrukoj diskriminaciji i riziku višestruke diskriminacije, to su žene u ruralnim područjima, žene s invaliditetom, pripadnice nacionalnih manjina, žrtve seksualnog nasilja u Domovinskom ratu, oštećenice kaznenim djelom prostitucije i žrtve trgovanja ljudima. Pritužbe na medijske sadržaje kojih je bilo iznimno puno '20.-te godine ako time uzmemo u obzir i da nam je bila parlamentarni izbori, ukazujemo da su i građani i građanke sve više kritički promišljaju o načinu prikazivanja žena i muškaraca u javnom prostoru i da su sve kritičniji prema objektivizaciji ženskog tijela i u reklamama, seksizmima u javnom prostoru dakle i općenito žena u politici. S druge strane možemo zaključiti da je došlo do poboljšanja u medijskom izvještavanju o nasilju prema ženama i femicidu u odnosu primjerice na promatrano razdoblje 2012.-2016., a sukladno našim smjernicama medijskog kodeksa koje su potpisale brojne medijske kuće i portali. Podsjećamo da su žene podzastupljene na svim razinama političke participacije, i dalje ostaje izazov za sudjelovanje žena u tijelima političke moći. Nakon parlamentarnih izbora u HS izabrano je 23% žena što predstavlja najveći udio do sada. Godinu su obilježile aktivnosti usmjerene na rodnu diskriminaciju u sportu, objavili smo rezultate istraživanja o nasilju u rukometu mladih, potvrdili smo široku rasprostranjenost negativnih stereotipa o sportašicama, o ženskom sportu i ukazali smo na određene spolno neravnopravne uvjete za bavljenje sportom. Zaključno, temeljem postupanja po pritužbama građana i građanki kao i provedenih istraživanja i analiza u našem izvješću dajemo 83 opisa slučaja, 122 preporuke Vladi i HS-u, smatramo da će ih razmotriti, primijeniti u tekućoj godini, a sve u cilju poboljšanja ostvarenja ustavnog načela ravnopravnosti spolova. Obzirom kasnim u izvještavanju dijelom su pojedine preporuke već usvojene, a dijelom neke i nadalje ostaju aktualne. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Evo na vaše izlaganje imamo 29 replika gotovo svi koji su prisutni u dvorani su izrazili želju za replikama pa krenimo redom. Poštovana zastupnica Marić najprije. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana pravobraniteljice zahvaljujem se na iscrpnom usmenom izvješću i na ovim pisanim izvješćima i onom opširnom i sažetku. Mi političari bi trebali biti uzor našim građanima, međutim vi evo navodite da su 162 upozorenja upućena političkim strankama 2020.g. 162 preporuke i 162 prijedloga. Na prethodne parlamentarne izbore od 168 političkih stranaka navodite da je 69 izašlo na izbore, a od toga su 42 u potpunosti poštovale načelo ravnopravnosti spolova. Da li se ovaj broj preporuka, prijedloga i upozorenja odnosi samo na aktivnosti oko izbora, dakle formiranje kandidacijskih lista, nastupi u medijima ili možete još nešto navesti u tom broju? I da li smo se nešto popravili 2021. obzirom da su bili lokalni izbori kakav je trend čisto kratko? Hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
Ja vam se zahvaljujem. Dakle, rad sa političkim strankama je veliki izazov pogotovo primjena političkih kvota se pokazala velikim izazovom. Naše upozorenje i preporuke uvijek idu prije parlamentarnih, lokalnih ili euro parlamentarnih izbora gdje upozoravamo, a političke stranke na primjenu kvota, a to su sve registrirane političke stranke neovisno o tome da li će se kandidirat, neće se kandidirat, da li će formirati liste ili ne i jednako tako upozoravamo na dostojanstveno izražavanje bez diskriminatornih osnova, bez seksizma, bez difamacije političkih protivnika odnosno protivnica i to upućujemo svim registriranim političkim strankama.
Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana pravobraniteljice, dakle RH je sa prosjekom od 6,1% još uvijek članica EU s najvećom stopom prekarnih poslova, ako nam je svima jasno kako je prekarni rad suprotno od dostojanstvenog rada što mogu učiniti institucije u njegovu suzbijanju i jeste li zadovoljni s onim što je do sada postignuto. Zahvaljujem.
Poštovana pravobraniteljica.
Dakako da često poslodavac višestruko krši mogućnosti koje mu zakon primjerice Zakon o radu dopušta. Mi imamo situacije da pojedini poslodavci svaki puta kada žena ostane trudna, radi na određeno vrijeme, dobije otkaz, obećavaju joj posao i po 5 puta zna biti primljena nakon porođaja ili nakon nekakvih nedostatka poslova na to radno mjesto, gotovo 20 godina radi na određeno vrijeme. Kako je moguće da inspekcije rada nisu djelovale u tom vremenu? Kada smo mi reagirali sa inspekcijom rada prema takvim poslodavcima nismo imali uspjeha moram priznati. Moja velika očekivanja su od Zakona o radu koji mora strožije sankcionirati poslodavce koji krše postojeće odredbe Zakona o radu.
Poštovana zastupnica Blažević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice ovo vaše izvješće je sigurno sveobuhvatno i mislim da zahvaća sva područja koja treba istaknuti. Ono što je dobro da u pojedinim područjima nudite rješenja kako povećati jednog, jednakost i ravnopravnosti i drago mi je što u pojedinim područjima ste naveli da uočavamo poboljšanja. U izvješću navodite i kako nemate područnih ureda izvan Grada Zagreba međutim na županijskim i lokalnim razinama postoje povjerenstva, djeluju povjerenstva za ravnopravnost spolova i možete li nam reći sad imate li suradnju s tim povjerenstvima, kakva je ta suradnja prema vašem mišljenju. Isto tako, u izlaganju ste napomenuli kako statistički podaci pokazuju zadnjih 10 godina veću vidljivost i na županijskim razinama i ima li to povezanosti s radom županijskih povjerenstava.
Poštovana pravobraniteljica.
Vezano za političku izlaznost teško da mogu naći poveznicu sa županijskim povjerenstvima pogotovo su neki više aktivniji, neki su manje aktivniji, a neki gotovo da stagniraju, vegetiraju. Mi imamo 21 županijsko povjerenstvo uključujući Grad Zagreb što znači da suradnjom sa njima možemo kao institucija biti na lokalnoj razini prisutni gotovo na području čitave RH. Međutim, županijska povjerenstva često ovisi o čelnim osobama koje vode to povjerenstvo. Neke su delegirane da po službenoj dužnosti vode povjerenstvo, neki imaju više entuzijazma, neki manje entuzijazma tako da evo sa nekima imamo bolju suradnju, s nekima imamo konkretne mini projekte dok sa nekima gotovo da surađujemo isključivo online ili putem korespondencije.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo pravobraniteljice zahvaljujem vam što ste osobitu pozornost posvetili u vašem izvješću ženama ovisnicima kao posebno vulnerabilnoj i marginaliziranoj skupini. Nažalost u Hrvatskoj ne možemo biti zadovoljni sa aktualnim stanjem po pitanju pružanja usluga ženama ovisnicima. Još uvijek nemamo specifične pristupe, oni se razvijaju ali ovdje bih osobito istaknuo jedan europski projekt dakle specifičnih socijalnih potreba za žene trudnice i majke ovisnice koji se provodi u organizacije Humanitarne zajednice Susret i koji bi zapravo trebao biti na neki način dobra priprema za osnivanje kuće za majku i dijete. Dakle, specifične kuće za žene ovisnice i tu vas molim za pomoć i podršku u realizaciji tog važnog projekta.
Poštovana pravobraniteljica.
Ja se zahvaljujem na problematiziranje ovog pitanja žena ovisnica jer postoje pojedine osobe koje smatraju da se preveliki značaj daje ženama ovisnicama u odnosu da ih ima samo 1.500 u '20. u odnosu na 6.000 i nešto muškaraca ovisnica, ovisnika. Međutim, i Vlada RH i međunarodna zajednica prepoznala je višestruku složenost i vulnerabilnost žena ovisnica zbog toga što se one vrlo teško prijavljuju na liječenje zbog straha od gubitka djece i djeteta i češće nemaju podršku svoje obitelji. Ono što je problematično za njihov smještaj u slučaju kada se radi o nasilju ili kada se radi o partnerskom nasilju da ženske organizacije civilnog društva često osobe takve ne primaju u svoja skloništa zbog sigurnosti i zbog mira, dakle razvoja drugih traumatiziranih osoba koje se nalaze u skloništima. Tako da postoji inicijativa kao što je i lijep primjer ima Slovenija [[Upadica: Hvala.]] da imaju posebnu kuću za žene koje su ovisnice i koje dolaze same ili sa svojoj djecom. Hvala vam.
Poštovana zastupnica Grba Bujević.
Oprostite, potpredsjedniče oprostite. Uvažena pravobraniteljice, kao Ured pravobraniteljice potpisali ste sporazum, 4 sporazuma vezano uz edukacije sa MUP-om, Pravnim fakultetom sa Ministarstvom obrane i sa Agencijom za elektroničke medije. Kako ide ta suradnja? Što se tu napravilo i jeste li zadovoljni? Ima li tu nekih pomaka?
Poštovana pravobraniteljica.
Apsolutno, zahvaljujem se na pitanju, apsolutno sam zadovoljna sa edukacijama koje sustavno 10 godina provodimo na Policijskoj akademiji. Ministarstvo obrane nas je samoinicijativno pozvalo jer je u jednom trenutku primijetili su da postoji povećan broj slučajeva prijavljenog nasilja u obitelji od strane zaposlenika Ministarstva obrane gdje su smatrali da je potrebna edukacija od strane pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Imali smo sad zadnji projekt vezano za seksualno uznemiravanje u mirovnim misijama i oružanim snagama gdje postoji sustav hijerarhije i gdje je neujednačen odnos muškaraca i žena. Sa agencijom, Vijećem za elektroničke medije zasigurno jer nam je tema ista, nadzor i monitoring kakva nam je situacija u medijima, oglašavanju i prikazivanju određenih društvenih tema, a sa pravnom klinikom dakle svake godine nam dolazi 10 do 20 studenata koji rade sa nama na slučajevima gdje ih mentoriramo, to je jednako kao da rade na nekakvom sudu gdje vide postupke, ispitne postupke [[Upadica Reiner: Hvala.]] na koji način će postupati … [[Govornica se ne razumije.]]
Poštovani zastupnik Grmoja.
Poštovana pravobraniteljice. Negdje oko 2.000 slučajeva je pokrenuo vaš ured, četvrtina od toga su pritužbe građana, ostalo je vaša inicijativa. Smatrate li da su građani dovoljno prepoznali Ured pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i što se može učiniti da se taj ured dodatno popularizira kako bi se građani više obraćali sa nekakvim svojim problemima i prijavljivali moguće slučajeve diskriminacije? Evo hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
2.000 predmeta na jedan tako mali ured koji ima rekla bih sužen opseg djelatnosti, gdje imate dijapazon instituciju pučke pravobraniteljice koja se bavi sa 14 diskriminacijskih osnova je nešto što daje puno širu prepoznatljivost. Osim toga radi se o instituciji primjerice pučke pravobraniteljice koja postoji 30 godina, mi postojimo 20-ak godina i dakako da pitanje ravnopravnosti spolova još uvijek nije ustavno načelo ravnopravnosti spolova još uvijek nije zaživjelo i da mali broj građana zna da bi se mogli obratiti instituciji pravobraniteljice koja nadzire i monitorira državne institucije. 515 slučajeva građana odnosili su se isključivo na pritužbe gdje oni smatraju da je došlo do diskriminacije u slučajevima gdje se radilo o postupanju državnih institucija, lokalne uprave itd., međutim oni ne uključuju pritužbe građana koji se odnose na pružanje neke druge pravne [[Upadica Reiner: Hvala.]] pomoći na informacije, pravne savjete, objašnjenja.
Poštovana zastupnica Pocrnić Radošević.
Hvala. Poštovana pravobraniteljice, Vlada RH donijela je Nacionalnu strategiju zaštite od nasilje u obitelji od 2017.-2022.g. kojom je naglašena međuresorna suradnja različitih tijela koja se bave zaštitom i prevencijom od nasilja. Između ostalih tu su i gradovi i općine i županije i 2018.g. potpisan je i Sporazum o međuresornoj suradnji temeljem kojeg su osnovani nacionalni i županijski timovi za sprečavanje i borbu i protiv nasilja nad ženama i u obitelji. Jedna od vaših preporuka bila je obvezati jedinice lokalne samouprave i županije na izdvajanje novčanih sredstava za financiranje skloništa, ali i uvođenje rodnog osjetljivog proračuna. I budući ste vi eto imate ured samo u Zagrebu kakva je suradnja sa županijama po pitanju izdvajanja novca u proračun za skloništa i za sve ostalo? Hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
Ja vam se zahvaljujem na pitanju. Dakle, mi smo sada i u '21. radili analizu koliko sve jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave izdvajaju, radili smo je jedno 2014., drugo 2017. jedno '21. ona su konstanta manje od 1%. Dakle, na svojim područjima financiraju skloništa, pravna savjetovališta vezano za nasilje u obitelji manje od 1%. Nema te bogate države koja temeljem državnog proračuna može izdvajati sredstva za opstanak skloništa, pogotovo ako znamo da je upravo uovoj 2020.g. osnovano još šest skloništa, 2020. smo ih imali 25, znači da su to iznimno potrebna senzibilitet za razumijevanje i korisnika i onih koji pružaju uslugu. Hvala vam.
Poštovana zastupnica Martinčević.
Poštovana pravobraniteljice. Dakle, moje pitanje se također odnosi na zbrinjavanje i potporu ženama koje su žrtve nasilja u obitelji. Dosadašnja praksa jasno pokazuje da to ovisi prvenstveno o angažmanu osoba koje te institucije vode jer prema ovom sustavu dakle niti država niti jedinice lokalne samouprave nemaju neku fiksnu potpuno jasnu obvezu na koji način to i kako i kojim sredstvima financirati. Dakle, sve se svodi na dobru volju koliko će koja županija ili grad sredstava izdvojiti i na kraju dakle ti prostori su uglavnom neadekvatni, tamo često borave i zlostavljene žene, vrlo često djeca, dakle nedostatak financijskih sredstava za osnovne stvari, nedostatak pravne i psihološke pomoći. Vaše preporuke su tu, vaš odgovor na prethodnu repliku je bio jasan, ali kako osim tih preporuka, kako zaista prisiliti i državu i jedinice lokalne samouprave da to stave u sustav, to mora biti sustav i obveza, a ne njihova dobra volja. Na koji način to učiniti?
Poštovana pravobraniteljica.
Ono što mi godinama predlažemo je da mora se donijeti jedan normativni okvir, Zakon o financiranju skloništa, savjetovališta, dakle ne smijemo biti prepušteni dobroj volji ili budžetskim sredstvima pojedine županije odnosno grada. Moram reći da se događa prema našim analizama da županije koje raspolažu sa najmanje financijskog budžeta često više ulažu i više izdvajaju s obzirom na svoj proračun u skloništa i savjetovališta nego što rade neke možda županije koje imaju više sredstava.
Poštovana zastupnica Zmaić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice. Iz vašeg iscrpnog izlaganja Izvješća o radu za 2020.g. uočila sam da ste intenzivno surađivali s tijelima državne uprave i jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave unatoč pandemiji covida-19. Rekli ste da su neka županijska povjerenstva za ravnopravnost spolova više aktivnija, a neka manje aktivnija. Pa evo kako ja dolazim iz Brodsko-posavske županije kakva je suradnja s tim županijskim povjerenstvom i kako možda poboljšati suradnju s manje aktivnim županijskim sredinama. Hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
Ja vam se zahvaljujem na pitanju. Rekli ste županija je koja? Brodsko-posavska, pa tamo imamo dobru suradnju zbog toga što imamo i ženske organizacije civilnog društva koje su vrlo aktivne pa sudjeluju u radu i motivaciji županijskog povjerenstva. Spomenut ću žensku grupu „Delfin“ ona je u vašoj županiji. Nije? … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] U Požeško-slavonskoj, da ne mogu se sad možda sjetiti koja je organizacija. Bili smo u vašoj županiji i nešto od manje aktivnijih županija su primjerice kontinentalni dio između Zagreba i Dalmacije, nešto jug Dalmacije. Evo rekla bih da su tek osnovani i da možda treba i vrijeme da se malo bolje snađu. Kažem od mandata do mandata ovisi kakva je struktura.
Poštovana zastupnica Jeckov.
Zahvaljujem. Uvažena pravobraniteljice rekli ste da je teritorijalno posmatramo najveći broj pritužbi dolazi s područja grada Zagreba, da je suradnja sa povjerenstvima, županijskim povjerenstvima za ravnopravnost spolova više ili manje uspješna zavisi od entuzijazma. Kada biste sutra mogli otvoriti dva područna ureda gdje biste to napravili?
Poštovana pravobraniteljica.
Dva područna ureda gdje smatramo da je iznimno potrebno zasigurno Split, jer imamo područje primjerice Šibensko-kninske županije gdje slabo je zaživjelo njihovo županijsko povjerenstvo, a nemamo niti jednu organizaciju civilnog društva koja bi se bavila ženskim spektrom prava ili osnaživanjem žena. Zadarska županija, isto je također loša sa organizacijama civilnog društva koje bi se bavile tim pitanjem i na neki način poticala županijska povjerenstva. Recimo Osijek i Split ili Šibenik.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena pravobraniteljice kako bismo ojačali glas žena u današnjem društvu izuzetno je važno prisustvo žena u medijima i politici u vremenu krize uzrokovanom covidom-19 ali i ovim ratnim strahotama mediji imaju nikada važniju ulogu. Svjesni da društvene percepcije, medijski prikazi ponekad jačanju rodne stereotipe, oni uključuju percepciju o tome kako bi se žene trebale ponašati, što oblačiti, koje zanimanje odabrati. Mediji su neizostavan čimbenik u procesu pozitivnih promjena i promicanja ravnopravnosti. Smatrate li da je u našem medijskom prostoru tako. Postoji li prostora za napredovanje? Što mi kao društvo, kao javne osobe još možemo napraviti da bismo poboljšali položaj žena?
Poštovana pravobraniteljica.
Svakako ono čemu smo svjedočili na žalost morali reagirati u pojedinačnim slučajevima, da javne osobe, politički dužnosnici dakle osobe koje se bave javnim životom, javnim poslom u javnom prostoru često perpetuiraju rodne stereotipe, često svjedočimo određenim seksizmima, pa čak i pozivu na mržnju, tako da držim da upravo političari i političarke, svi oni koji se bave javnim djelovanjem mogu jako puno učiniti na uvažavanju, na toleranciji, na uključivanju ustavnog načela ravnopravnosti spolova sa svim ovim spektrom o čemu smo govorili danas i to je nužno.
Poštovana zastupnica Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana pravobraniteljice. Evo u kontekstu vašega izlaganja moram spomenuti pozitivni pravni propis i odredbu koja zabranjuje razliku između visine u plaćama muškaraca i žena, naravno pod uvjetom da se radi pod istim poslovima i poslovima jednake vrijednosti naravno i s napomenom da moraju biti i preduvjeti za dovoljan, ukoliko bi plaća trebala biti jednaka, a to je na primjer prirez, porez, gdje je taj čovjek prijavljen itd. Međutim, to što imamo pozitivan pravni propis i iznimno vrijednu odredbu 91 Zakona o radu koja zabranjuje diskriminaciju ne znači da je u društvu sve idealno, pa me zanima jer znam da ste vršili istraživanje koliko ste pritužbi u tom smislu donijeli i što kaže vaše istraživanje? Hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
Pa teško mi je sada reći u ovoj jednoj minuti, odgovoriti na to pitanje ali zaista radili smo kroz naša europska istraživanja i sa poslodavcima i sa zaposlenicima. Moram reći da često zaposlenici, odnosno zaposlenice same ne pritužuju poslodavcu na nejednake uvjete, nejednake plaće, nejednake mogućnosti iz straha da neće biti shvaćene, odnosno da se ništa neće promijeniti. Ali već kada su razgovarali sa nama svjesni su svojih prava tako da je to nešto što nam pokazuje da dalje moramo ustrajati na osvještavanju javnog problema i da kada govorimo o jazu u plaćama ne smijemo plastično gledati da dvije osobe koje rade na istim pozicijama da nemaju iste plaće. To nije tako zamišljeno, jer jaz u plaćama je multidisciplinarni jedan problem koji ovisi i o rangu napredovanja, brzini napredovanja, određivanju koeficijenta u određenim platnim razredima, o mogućnostima edukacija, koliko ih ima na upravljačkim pozicijama i onda dolazimo do tog određenog jaza u plaćama [[Upadica Reiner: Hvala.]] u određenoj društvenoj sredini [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] Ali tržište rada je najturbulentnije pogotovo za ženu.
Hvala. Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa. Evo imamo i Nacionalnu strategiju zaštite od nasilja u obitelji i vidim da vi to jako dobro pratite. Znači od 2017. do 2022. i da se tu vidi veliki pomak. Znači osniva se šest novih skloništa za žrtve nasilja i mislim da smatrate da treba uvesti što veće financiranje da bi se ta skloništa za žene uvele na svim županijama, a sad mi samo recite, interesira me na koji način mislite da bi se trebalo educirati jer nasilje u obitelji je jedna strašna stvar, jedna strašna tragedija za svaku obitelj. I mislim da bi mi na neki način i te počinitelje, odnosno kako žene motivirati da što više prijavljuju i kako educirati, odnosno pomoći tim obiteljima da se smanji to nasilje. Vidi se da ima više muškaraca koji su nasilnici i jednostavno da im se omogući i da ih se na neki način educira o tom nasilju. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana pravobraniteljica.
Otvorili ste pitanje i financiranja skloništa, savjetovališta, otvorili ste pitanje mogućnosti prijavljivanja žrtava da što više prijavljuju nasilje, o mogućnosti smještaja i načina rada. Ono što mogu reći da je važno kod svake županije i svake jedinice lokalne, područne i regionalne samouprave da vodi računa o rodnom budžetiranju. Kada razgovaramo sa županima i gradonačelnicima i gradonačelnicama onda kažu znate u ovom trenutku mi ne možemo prerasporedit sredstva jel imamo problema sa infrastrukturom, pa imamo problema sa ovim, pa imamo problema sa onim i nama nema dovoljno sredstava da bismo mi još dali ili povećali sredstva za skloništa i savjetovališta ili organizacije civilnog društva koje u lokalnom području jako puno mogu pomoći ženama upravnom savjetu u omogućavanju i sudskih postupaka i pomoći žrtvama koje su u sudskom postupku, dakle to je nešto što je rekla bih povezano i zaista ovisi o senzibilizaciji političkih dionika [[Upadica: Hvala]] o političkoj volji na lokalnoj zajednici kako će se odnosit prema tom problemu. Oprostite, puno pitanja, malo vremena.
Poštovani, poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, u svojem izvješću za 2020.g. naveli ste da je došlo do 50%-tnog smanjenja korištenja dakle očevog dopusta u toj godini. Nisam pronašao razlog ili barem vaše tumačenje zašto je do toga došlo i isto tako me zanima što će vaš ured činiti po pitanju dakle promocije ovoga prava, kao i dakle promocije najavljenih izjava zakona i primjene europske direktive o 10 radnih odnosno plaćenih dana koji ćemo vjerujem vrlo skoro do 7. mjeseca usvojiti. I dan danas žalim što sam upravo te prve dane roditeljske skrbi umjesto podrške svojoj supruzi prepustio majci i punici.
Poštovana pravobraniteljica.
2020. upravo u vrijeme covida bilježimo 50% pada očeva koji su koristili te mogućnosti, ali to morate dovesti u korelaciju sa svim onim brojkama gdje sam vam rekla da su vam na kraju žene da nisu mogle dobiti fleksibilizaciju radnog vremena i najčešće su ostajale bez posla zbog onih 64% žena kojima je protekao ugovor o radu i 436% više onih koji su dobili poslovno uvjetovani otkaz, dakle to su vam sve mogućnosti kada je žena bila najavila trudnoću, bila je trudna ili je koristila rodiljni ili roditeljski dopust, a očevi nisu koristili one svoje mogućnosti koje su imale. Vezano za, dakle to vam je ta korelacija i zbog toga vidimo tu povezanost, žene su u 37% više slučajeva ostale izvan tržišta rada 2020. zbog covida. Što se tiče očevog dopusta mi očekujemo da vlada uvrsti to u svoje zakonodavstvo o rodiljnim i roditeljskim dopustima i potporama, dakle barem taj minimum od 10%.
Hvala. Poštovana zastupnica Glamuzina.
Hvala predsjedavajući. Poštovana pravobraniteljice, nedavno smo u saboru mijenjali cijeli jedan set zakona iz područja socijalne skrbi, među njima i Zakon o udomiteljstvu. U tom se zakonu ne reflektira presuda ustavnog suda vezana za udomiteljstvo istospolnih parova. Zanima me stav vašeg ureda o tome, te smatrate li to nedostatkom zakona?
Poštovana pravobraniteljica.
Pa naš stav o Zakonu o udomiteljstvu je jasan, organizacije civilnog društva koje su pokrenule dakle i tražile mišljenje ustavnog suda su se rukovodile našim stajalištem. Zakon o udomiteljstvu, dakle ne o posvajanju, o udomiteljstvu govori o socijalnom servisu, o socijalnoj usluzi prema dakle udomljavanju djece, starijih osoba i drugih društvenih skupina. Dakle, mi smatramo da se mora dati svim korisnicima koji će dakle onima koji žele koristiti mogućnost takvog jednog servisa da im se daju jednake mogućnosti jer se radi o javnom servisu jel, o javnoj uslugi, usluzi.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovana pravobraniteljice, RH je potpisnica odnosno ratificirala je Istambulsku konvenciju i stupila je na snagu 1.10. kad je usvojeno Vijeće Europe 2018.g.. Puno smo naravno svi očekivali, a osobno sam se kao članica vlade, a i inače zalagala za ratificiranje upravo ovog vrlo značajnog međunarodnog dokumenta i naravno svi smo od njega jako puno očekivali. Ovih dana, dakle u veljači je vlada poslala prvo izvješće greviju u kojem je na 180 stranica iznijela sve ono što je dobro, što je učinjeno, što vodi napretku zaštite od nasilja žena i u obitelji i u isto vrijeme imamo i izvješće u sjeni nevladinih organizacija koje naravno ističu ono što nije učinjeno, pa bi ja rekla to je nekako čaša polupuna i poluprazna, ali zajedno čine jednu cjelinu. Kakav je vaš stav o nastojanjima i provedbi ove konvencije?
Hvala. Poštovana pravobraniteljica.
Istambulska konvencija je set alata koji se trebaju objediniti i u kazneno pravnoj sferi i kroz skloništa, kroz savjetovališta, kroz edukacije, kroz pravnu pomoć kada govorimo o problemu rodno uvjetovanog nasilja odnosno nasilja u obitelji i taj jedan složeni problem koji zatire i u zakonodavstvo, socijalnu strukturu, zdravstvenu strukturu, tijela progona, osnivanje, zbog toga i išlo se na osnivanje svih ovih skloništa i jedinica za smještaj svih tih žrtava koje će biti teritorijalno rasprostranjeni je nešto na čemu se treba prvo nomotehnički i tehnički odraditi da bismo kasnije vidjeti koji su benefiti. Međutim, mi to sve možemo uspostavit ukoliko ne postoji edukacija stručnih osoba i to sustavna edukacija, a ne stihijska edukacija, mi možemo govoriti kontinuirano o daljnjem unaprjeđenju svega onoga što smo postavili na noge.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana pravobraniteljice, mi danas ovdje raspravljamo o izvješću od 2020.g.. Ja izuzetno cijenim vaš rad i mi kroz ta izvješća vidimo i neke pomake, naravno da su to puževim korakom ali svaki pomak je dobro došao, ali ja se zaista ne mogu oteti niti dojmu niti potrebi da se referiram na sadašnju aktualnu situaciju, a to je 2022. Dok mi ovdje raspravljamo i raspravljat ćemo o izvješću na granicama su iz Ukrajine žene s malom djecom na koji, na koje vrebaju sve aveti ovog svijeta. Od trgovaca ljudima do trgovaca ljudskim organima do onih koji te žene vide u prostituciji, a da ne kažem da i tu djecu ne vide u prostituciji. Dio tih izbjeglica dolazi i u Hrvatsku. Ne trebamo se zavaravati da to, takvih ljudi i da su ti zločesti ne mogu, ne znam koju riječ da upotrijebim negdje drugdje. Oni se nalaze i ovdje. Mene zanima da li postoje pojedine aktivnosti na razini uopće EU ili neke aktivnosti na razini vašeg ureda da vode računa o svim tim avetima koje vrebaju. Hvala lijepo.
Poštovana pravobraniteljice.
Hvala vam na aktualiziranju ovog problema kojem svakodnevno svjedočimo gdje smo uključeni u dvije međuresorne radne skupine. Međuresornu radnu skupinu koju je osnovala vlada i posebnu radnu skupinu koja, kojom koordinira ravnateljstvo Crvenog križa. Mi smo u prvoj zajedno sa ostalim tijelima, a u drugom smo zajedno sa organizacijama civilnog društva koje su se priklonile nama i zainteresirane su za tematiku. Ono što smo mi prvo signalizirali Civilnoj zaštiti i MUP-u dakle čelniku koji vodi međuresornu radnu skupinu, problem silovanih žena koje dolaze, koje su silovane tijekom puta i koje dolaze na granice naših država, a i one žene koje su potencijalna žrtva trgovanja, ne samo žene nego muškarci, žene i djeca jer od one seksualne eksploatacije danas već kod trgovanja razlikujemo 6 različitih vidova eksploatacija od radne do prisilnog rada, prisilnog činjenja [[Upadica: Hvala.]] protupravnih dijela itd. Evo već smo obavili i [[Upadica: Hvala.]] brošure, informacije i već smo se organizirali na terenu vidjet ćemo kako će dalje ići.
Poštovana zastupnica i potpredsjednica sabora Sabina Glasovac.
Hvala lijepo. Poštovana pravobraniteljice, kao što vidimo u vašem izvješću u 2020. godini bila ste nositeljica jednog velikog EU projekta pod nazivom Jednaka prava, jednake plaće, jednake mirovine gdje je nakon istraživačke i edukativne djelatnosti ishod tog projekta bio jedan bitan nacrt strateškog dokumenta koji se zove Smjernice nacionalnog zakonodavnog okvira za jednake plaće i mirovine u RH, u kojem ste dali preporuke za izradu nacionalnog zakonodavnog okvira o mogućim standardima, pozitivnim mjerama i akcijama za postizanje rodne ravnopravnosti na tržištu rada i mirovinskom sustavu sa ciljem smanjivanja rizika siromaštva za žene što shvaćamo da je iznimno, iznimno biti bilo do sada, a posebno će biti bitno u nadolazećem periodu kada vidimo da je udar inflacije na standard građana plaća, a samim time i na žene iznimno visok. Moje pitanje vama glasi, radna skupina koja trenutno radi na Zakonu o radu, budući da ste vi logično dio nje, koliko se uvažavaju vaše preporuke u istoj?
Poštovana pravobraniteljica.
Mislite na radnu skupinu vezano uz izmjenu Zakona o radu, da. Nažalost mi smo se informirali kod resornog tijela, radna skupina je vrlo sa malim brojem sudionika, mi smo tražili da budemo uključeni u nju, tražili su da se pismeno očitujemo sa takvim zahtjevom. Mi smo predložili upravo i pisanim putem da se kod razmatranja uvrste upravo segmenti koji su nama važni, a to je transparentnost u napredovanju, transparentnost u, u određivanju plaća, nemogućnost davanja otkaza ugovora o radu ženama koje su se vratile sa rodiljnog dopusta najmanje godinu danas. Dakle, postoje nekakvi setovi mjera koje želimo da budu ugrađeni u taj zakon. Vidjet ćemo koliko taj, radna skupina je tek u zamahu, dakle ona nije još izašla sa konkretnim prijedlozima tako da evo intenzivno pratimo rad radne skupine, rekla bih povrednom.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, evo mi gradimo društvo bez nasilja i svakako da moramo osuditi bilo koji oblik nasilja. Mi imamo i mogućnosti borbe protiv tog nasilja znači kroz edukaciju, prevenciju, ali i represiju. Dakle, smatrate li da je ovaj oblik represije dobar ili mislite da se treba promijeniti s obzirom da imamo nultu toleranciju na nasilje i da svakog nasilnika treba osuditi da ne bi bio recidivist na kraju jer ako želimo, želimo društvo bez nasilja onda oni koji rade prekršaje svakako trebamo kazniti da bi bili primjer za one druge koji eventualno misli napraviti nešto tako slično. Hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
Zahvaljujem se na pitanju. To je ovaj iznimno aktualno pitanje. Dakle, kakva nam je penalna politika, represija, da li je ona u pravoj, u pravoj mjeri iskazana, ona je iznimno blaga i kada se radi o prekršajnim i o kaznenim djelima. Međutim, smatramo da represija odnosno odluke kaznenih prekršajnih izricanja odluka sudova bi trebali biti značajno strože gdje bi se trebala dati jasna poruka i javnosti i počinitelju da bude odvračujuća za daljnje počinjenje takvih protupravnih radnji, ali s druge strane rekla bih penalna politika ne može vršiti ulogu prevencije jer ponekad sudovi u izricanju blage kazne de facto uz niz olakotnih okolnosti preveniraju eventualno daljnje počinjenje takvih ili sličnih djela. Ono na što ukazujemo posljednjih godina da unatoč što imamo nacionalne preventivne mehanizme koji pojedini nisu zaživjeli na terenu upravo u razgovoru sa [[Upadica: Hvala.]] sa policijom i sa centrima, recimo sami obiteljski centri i njihova nadležnost potrebno je osnažiti.
Hvala lijepa, ograničeni smo s vremenom. Poštovani zastupnik Bauk.
Predsjednik vlade Andrej Plenković uputio je čestitku u povodu Međunarodnog dana žena zahvalivši ženama što hrvatsko društvo čine naprednijim, humanijim i boljim, a posebno njegujući obiteljske vrijednosti. U mom mišljenju radi se o jednom perfidnom načinu poruke ženama gdje im je mjesto u društvu i gdje im je mjesto u obitelji jer ako ne njeguju obiteljske vrijednosti po kriterijima njihovih muževa valjda i ostalih onda ne čine društvo toliko naprednijim, toliko humanijim i boljim nego valjda nazadnijim, nehumanijim i gorim. Za mene je ovo puno gore od rečenice koju je Vice Vukojević izgovorio ovdje u saboru „Više rađaj, a manje pričaj“ i ovdje se ne radi o lapsusu kako je to bilo tako vam je to u braku zbog čega je kolegica Murganić bila izložena kritikama nego se radi ustvari ne o čestitci nego o šamaru. Gospođo pravobraniteljice, kako se ovo uklapa u cilj 1.2. o zajedničkom odnosno ravnopravnom roditeljstvu i naravno možete li se o ovome očito zanima me što vi mislite? Hvala.
Gospođo pravobraniteljice molim vas samo čas jer prednost ima povreda poslovnika, poštovana zastupnica Murganić je digla povredu poslovnika. U čemu je povrijeđen poslovnik?
Hvala lijepa. Čl. 238., zastupnik zaista namjerno iskrivljuje činjenice. Čestitka je upućena u dobroj vjeri i mislim da je svima nama bez obzira na spol i na dob uz sve ostalo što sadrži ova čestitka vrlo važno i njegovanje obiteljskih vrijednosti i tome se poznajući gospodina i kolegu Arsena Bauka sigurno i on slaže i on je taj koji sigurno se zalaže za njegovanje obiteljskih vrijednosti. A što se tiče čestitke koja [[Upadica Reiner: Hvala.]] će biti upućena očevima sigurno će biti sličnog sadržaja.
Hvala lijepa. Svjesni ste da je to bila replika pa vam moram dati opomenu. Izvolite gospođo pravobraniteljice. Kolega Bauk i vi imate povredu poslovnika.
Ja tražim ravnopravan tretman ko kolegica Murganić. Čl. 238., kolegice Murganić ja nisam ovo shvatio kao dobronamjernu čestitku nego kao pokušaj približavanja konzervativnom dijelu biračkog tijela jer je zbog kritika mislio da je daleko pa da će tako doći malo bliže njima, ali ovo je puno gore od onoga što ste vi rekli i ja mogu nakon svega zaključiti samo da vam kažem nakon tako vam je to u braku i kritike koju ste dobili Nado sve ti je oprošteno. Hvala.
Dobro kolega Bauk vi ste svjesni da vam je to bila replika pa i vi dobivate opomenu. Izvolite gospođo pravobraniteljice, sad odgovor na repliku.
Institucija pravobraniteljice reagira u slučajevima kada se radi o očitim seksizmima, kada se radi o diskriminatornoj praksi, kada se radi o primjerice pozivanju na mržnju. Ja u ovakvoj čestitci zaista o tome što se podrazumijeva od određene javne osobe obiteljskim vrijednostima ne mogu ulaziti jer jednostavno to ne ulazi u obuhvat našeg promatranja. Dakle, mi možemo govoriti da je nešto primjereno ili ne primjereno, ali ne možemo ulazit u ocjenu kao institucija to možemo prepustiti javnosti, političarima, organizacijama civilnog društva, aktivistima da govore da li je nešto primjereno ili ne primjereno. Mi često svjedočimo i određenim pogrdnim riječima na koje također ne možemo utjecati jel, zato što jednostavno se ne radi o diskriminacijskim osnovama. Možemo imati o tome različita stajališta, ali kažem ne želim izlaziti izvan svojih ovlasti.
Kolega Bauk vi ponovo imate povredu poslovnika.
Dobro, bit će druga ima još jedna. Zahvaljujem. Čl. neki od recimo 238., poštovana pravobraniteljice, obzirom na dugogodišnju suradnju u zajedničkom radu smatram da ste dosta doprinijeli u ovom što radite, ali zbog specifičnog zakonskog okvira u kojem djelujete ja vas samo pozivam da isti kriterij kao za predsjednika Republike primijenite i na predsjednika Vlade. Hvala.
Naravno i to je bila replika pa dobijate drugu opomenu. Ovako ako sad nastavimo dalje sa povredama poslovnika koje to nisu onda ću ja ponovo upotrijebiti onaj svoj mehanizam, a to je da neću dozvoliti niti da dovršite to čim vidim da govorite zapravo repliku dobivat ćete prvu opomenu, drugu opomenu pa treću opomenu itd., ja mislim da to nema smisla, iskreno rečeno mislim da to nema smisla i da to ne doprinosi kvaliteti rasprave, a niti boljitku onoga zašto se ja mislim svi zalažemo ovdje, ali dobro, u redu. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. U potpunosti se slažem s vama, međutim kolega Bauk je povrijedio poslovnik i doveo u pitanje Ustav RH gdje je jedna od temeljni odrednica obitelj. Ako mi danas u HS-u čujemo da je uvreda za žene čestitka premijera u kojima on njima želi da čuvaju obiteljske vrijednosti to je više nego skandalozno, kao što je i skandalozno da zastupnik priječi zamislite odašiljanje političkih poruka predsjedniku Vlade RH.
Dobro, kolega Piletić i to je bila replika, a ne povreda poslovnika pa i vi dobijate opomenu. Sad ajmo prekinuti sa time. Sad će poštovana pravobraniteljica odgovoriti.
Ja moramo odgovoriti na ovo što je zastupnik rekao da imamo iste kriterije prema premijeru i prema predsjedniku.
Ne, ne, ne pardon ne možete, ne na to ne možete vi više odgovarati. Na repliku možete, sad ćete imati repliku poštovana zastupnica Juričev Martinčev … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice. Ja bi ovako rekla da ću malo smiriti loptu sportskim rječnikom. Naime, rekli ste i vi nemate nijedan otvoren ured van Grada Zagreba stoga ste primorani oslanjati se na rad županijskih povjerenstava za ravnopravnost spolova koje rade volonterski. Rekli ste da postoje županijska povjerenstva sa kojima imate dobru suradnju, sa kojima se realiziraju projekti pa evo mislim da bi bilo dobro danas bar istaknuti, izgovoriti koja su to županijska povjerenstva, koje su to udruge kako bi bile primjer svim onim drugima. Evo i ja dolazim iz Šibensko-kninske županije pa ste istakli to povjerenstvo kao ne baš svijetli primjer, pa evo ja vas molim da navedete koja su to županijska povjerenstva sa kojima se realiziraju kvalitetni projekti na ovu temu.
Poštovana pravobraniteljica.
Pa evo moram prvo navesti da smo danas dosta fokusirani na županijska povjerenstva za ravnopravnost spolova kojima ja nastojim uspostaviti suradnju. Međutim, nešto u startu mora biti jasno što možda nije bilo dovoljno jasno iz mog uvodnog govora, a to je da radom županijskih povjerenstava koordinira vladin ured za ravnopravnost spolova koji je dužan jedanput godišnje sazvati sastanke i sjednice sa svim županijskim povjerenstvima za ravnopravnost spolova temeljem Zakona o ravnopravnosti spolova. To vladin ured za ravnopravnost spolova nije učinio koliko mi je poznato posljednjih 5 ili 6 godina. Dakle, o tome kako koje povjerenstvo radi ovisi pošto ovaj posao obavljam 10 godina, ovisi od izbora do izbora i od aktivnosti ili političkoj volji na terenu. Ako govorimo o županijskom povjerenstvu Šibensko-kninske županije njih smo u nekoliko navrata molili da se prvo osnuje, formiraju itd. i da nas uključe, evo ja sam bila kod njih ali ne mogu reći da imaju nekakvu kontinuiranu, da imamo s njima kontinuiranu suradnju ili da su recimo proaktivni na terenu. Koprivničko-križevačka županija, Primorsko-goranska županija [[Upadica: Hvala.]] županija, Međimurska županija [[Upadica: Hvala lijepa imamo ograničenje vremena, prema tome …]] teško mi je sada u ovom trenutku navesti onako poimenično.
Hvala, hvala vam lijepa, hvala, hvala vam lijepa. Poštovana zastupnica Peović.
Hvala. Prije svega iskoristila bih svoju repliku da odgovorim kolegi Marinu Piliću iz HDZ-a koji je za obiteljske vrijednosti [[Upadica: To, to, to ne možete.]] a koji vas je, postavio vam je pitanje, ako možete predsjedavajući malo smiriti jer ne čuje se o čem se govori.
Da, ne, ne ja vama govorim ne možete odgovarati kolegi Piliću.
Postavljam pitanje i pravobraniteljici, usput se referiram na pitanje, molim da mi se vrati vrijeme. Znači postavio vam je pitanje može li otac dobiti više dana porodiljnog odnosno nakon rođenja djeteta sada je to kolega Piliću u zakonu 7 dana u Zakonu o radu, a vaš HDZ u novom nacrtu Zakona u radu u potpunosti ukida to pravo radnika da bude sa novorođenim djetetom 7 dana. Toliko o tome pa obratite se na tu adresu. A vi ste poštovana pravobraniteljice spomenuli i taj novi Zakon o radu, zanima me jeste li upućeni, jeste li uključeni u tu radnu skupinu s obzirom da 2 godine se piše novi Zakon o radu u tajnosti. Vidjela sam taj nacrt i ono što me uistinu brine je upravo ta fleksibilizacija radnog vremena i tzv. rada od kuće gdje će se socijalni servisi po svemu sudeći [[Upadica: Hvala lijepa.]] baciti na ženu.
Ja sam, ja sam, polako samo, ja sam zamolio da se ne referirate na nešto što je bilo ranije, što je netko ranije govorio itd., i ne odgovarate, niste to učinili dobivate opomenu. Prema tome ovaj, kolega Piletić što želite?
Oprostite potpredsjedniče, kolegica Peović je …
Ne, ne, što želite, oprostite ne možete se dići i nešto govoriti, što vam pada napamet.
Dakle, ne mogu koristi povredu Poslovnika …
Ne, ne možete, ne možete.
… jer ne znamo tko je zastupnik Pilić potpredsjedniče, kolegica Peović upućuje svoju repliku zastupniku Piliću, u redovima HDZ-a takvog nema, evo pročitao sam popis članova kluba.
Dobro, dobro dobivate opomenu molim vas sjednite. Izvolite poštovana pravobraniteljice. Kolegica Jelkovac ima isto povredu Poslovnika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolegica Peović povrijedila je članak Poslovnika kao što ste i sami rekli prije svega zato što je odgovarala na nešto što je zastupnik rekao što ne može, ne može te na takav način konfrotirati sa zastupnikom to je protivno poslovniku. I druga stvar on nije Pilić nego je Piletić. I treća stvar kolegice ono što je kolega rekao o obitelji to prije svega je u interesu svake žene da si štiti obitelj i na taj način isto tako štitimo ženu i njenu ravnopravnost.
Dobro ja sam zbog toga poštovanoj zastupnici Peović dao opomenu, ovo drugo je bila replika. Moram i vama dati opomenu. Ja vas lijepo molim nemojmo ovu raspravu koja je bila na jednoj razini sad spuštati na razinu međusobnog prepucavanja. Ja vas to lijepo molim, ovaj. Poštovana zastupnica Peović vi želite isto povredu Poslovnika.
Da želim, prije svega zato da bih upozorila na regularno vođenje sjednice s vaše strane zato što ste me upozorili da se ne držim teme iako sam se referirala na ono što je zastupnik postavio kao pitanje pravobraniteljici itekako se dakle referirala na ono što je pravobraniteljica govorila. A u ovoj asistenciji mogu reći da je jedna stvar dobra, a to je da će ovom zastupniku Piletiću evo kojeg do sada nismo toliko često čuli biti zapamćeno prezime kako ocu koji bi volio biti sa svojim djetetom ali mu HDZ nažalost ne da.
Dobro, prvo, prvo vam je sada vrijeme isteklo, vrijeme vam je isteklo, a drugo niste se pozvali na članak pa dobivate drugu opomenu. Izvolite poštovana pravobraniteljice odgovor na repliku.
Vezano za korištenje očeva u, njihovog udjela u rodiljnom i roditeljskom dopustu moram reći da. Ovako moramo razlikovati kada očevi koriste rodiljni i roditeljski dopust prema Zakonu o radu i rodiljnom dopustu, a kada očevi mogu koristiti onih 7 dana prema Zakonu o radu za rođenje djeteta. Dakle, ono što mi želimo je uvođenje direktive od najmanje 10 dana. Međutim, već su neki poslodavci u Hrvatskoj su uveli i mjesec dana posebno plaćenog očevog dopusta. Mi nismo uključeni u radnu skupinu za izradu Zakona o radu, međutim ova tematika kada se radi o očevom dopustu i izlazi izvan tog zakona, najviše se referira upravo na taj Zakon o rodiljnom i roditeljskom dopustu i očevog dopusta gdje je nadležno posebno drugo resorno tijelo.
Poštovana zastupnica Kekin.
Hvala predsjedavajući. Poštovana pravobraniteljice, prema Državnom zavodu za statistiku žene starije od 65 godina u Hrvatskoj su najugroženija skupina u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti. Prosječna mirovina u 2020. na koju se odnosi ovo izvješće iznosila je 2.583 kune, pravi rizik od siromaštva iznosio je 2.710 kuna, što bi reklo da je prosječna mirovina ispod praga rizika, al kad se pogleda preciznije obzirom na razliku u mirovinama između muškaraca i žena zapravo u praksi to znači da muškarci imaju mirovine nešto više od praga rizika od siromaštva, a žene imaju nažalost mirovine niže od praga rizika od siromaštva. Zanima me što smatrate glavnim uzrocima, sasvim sigurno dio leži u prekarnosti i prekarnim poslovima koje mahom obavljaju žene i također koji su koraci nužni da se poduzmu, na koncu konca i u izmjeni zakonodavnog okvira kako bi se takva praksa kod žene na koncu nakon cijelog života kojeg su radile gura u glad kako bi se prekinula. Hvala vam.
Hvala. Poštovana pravobraniteljica.
Hvala vam na tom pitanju. Dakle, rizik od siromaštva kojem su izložene žene više nego muškarci gdje imaju niže plaće nego muškarci reflektira se s obzirom na situaciju koja je na tržištu rada, prekarni rad, često rad na određeno vrijeme, rani izlazak sa tržišta rada, nestalan radni odnos, korištenje većeg dijela radi usklađivanja obiteljskog i poslovnog, skraćeno radno vrijeme, nepuno radno vrijeme, dakle često proklizavaju sa tržišta rada ne više 50.g., 45+, nego sa 40.g. one izlaze s tržišta rada i nemojmo zaboraviti jednu stvar da žene koje su rađale dvoje, troje, a one najčešće između troje i šestoro djece su bile drastično pogođene sa visinom svojih mirovina, de facto zbog svog nataliteta su bile kažnjene. Mi ono što smo uspjeli napraviti našom agilnošću da za svako rođeno dijete ide 6 mjeseci mirovinskog staža, a majkama koje su imale takav dakle slučaj.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, nekako je teško zazvučalo kad ste rekli, a to piše u vašem izvješću, da su žene penalizirane na tržištu rada zbog majčinstva, da se to kasnije reflektira i na njihove plaće i na njihove mirovine. Ja bih vas molila pojašnjenje zbog čega dolazi do takve penalizacije, je li razlog neadekvatan zakon ili neprimjeren odnos poslodavaca prema ženama na tržištu rada. Također ste spomenuli i slučajeve s kojima se susrećete, a riječ je o produživanju ugovora o radu iz godine u godinu, pa je tako taj ugovor o radu dosegao i 20.g. produženja, to sasvim sigurno ne može biti niti normalno niti prihvatljivo. Što ste u tom smislu poduzeli, prema kojim ste institucijama reagirali i kakve ste odgovore dobili?
Poštovana pravobraniteljica.
Jedno od takvih institucija koje su imale višestruko produživanje čak do 10-15.g. ugovore o radu na određeno vrijeme ženama koje su rađale je bila HRT i to smo intervenirali prije 6-7.g. i preko inspekcije rada ništa nismo postigli. Te žene su vodile kasnije sudski postupak. Dakle, postupamo prema pritužbama, ono što dobijemo jer da bismo postupali i ulazili u ispitni postupak potrebna je suglasnost podnositelja odnosno eventualne žrtve. Kada govorimo o tzv. penalizaciji, majci na tržištu rada temeljem majčinstva, temeljem trudnoće, temeljem obiteljskog statusa, nažalost poslodavac je taj koji koristi sve mogućnosti da bi doživljavao ženu koja ima takvo, takve odsustvo s radnog mjesta kao svoj rekla bih financijski teret zbog uvođenja druge osobe koja će raditi na tim poslovima, zbog nužne reorganizacije poslova i koji jednostavno koriste svoje zakonske mogućnosti korištenja uvjetno poslovno, poslovno uvjetovanog otkaza ili isteka o radu na određeno vrijeme gdje osoba mora sudski dokazivati da je dobila otkaz upravo zato što je majka.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, evo iz vašeg izvješća vidimo, a i svakodnevno smo s tim suočeni da je nasilje nad ženama još uvijek i ako možemo tako reći sve veći problem. I sigurne kuće i kažnjavanje nasilnika očito je rješavanje posljedica. Nasilje, čak i ovi podaci koje imamo nisu da tako kažemo vjerodostojni, ima puno više nasilja, onog prikrivenog nasilja koje nije evidentirano. Što možemo više učiniti kao društvo? Već u samoj da tako kažemo u odgoju djevojčica da one jednostavno kroz taj svoj formativni dio u životu shvate da nasilje ne treba trpiti, da jednostavno se već na prvi pokušaj nasilja treba tome suprotstaviti i potražiti pomoć jer svjesni smo da puno puta žene trpe nasilje dugo godina sve dok ne dođe do nekakvog katastrofalnog, katastrofalnih posljedica. Hvala.
Hvala. Poštovana pravobraniteljica.
Pa da bismo znali zbog čega žene godinama trpe nasilje moramo znati dakle i uzroke koji dovode do toga, često je to ekonomska ovisnost o poničitelju, često je to strah da će izgubiti svoju djecu i strah od institucionalizacije kompletnog tog postupka pred sudom, dokazivanja, svjedočenja, traumatiziranja i kasnije ili odvajanja iz stambene jedinice u sklonište i savjetovalište. Kažnjavanje nasilnika nije jedini put, trebamo raditi sa počiniteljima. Prema našem zakonu imamo određene mjere koje se izriču počiniteljima da bismo smanjili recidivizam, neki prigovaraju da je to samo 30% uspjeha i 30% je određeni uspjeh, bolje od toga da se apsolutno ne radi ili da imamo visoke postotke recidivizma. Odgojno obrazovni sustav je nešto nužno potrebno kroz od osnovnoškolskog, srednjoškolskog, visokoškolskog obrazovanja, to je nešto na čemu inzistiramo i puno očekujemo od građanskog odgoja i obrazovanja po svim temama koje su nam važne.
Hvala. Poštovana zastupnica Puljak.
Zahvaljujem. Ja se, unaprijed se ispričavam ako je neko već postavio ovo pitanje, vidjeli smo na odboru jutros, pa nisam, nisam stigla gledati početak, ali evo imali smo, imali smo tijekom prošle godine sjednicu nekoliko saborskih odbora o temi seksualnog uznemiravanja na sveučilištu, na HRT-u, sjećate se onih skandala dakle u kojima smo otkrili da se seksualno zlostavljanje i uznemiravanje zataškava na najvišim razinama i sveučilišta i HRT-a. Dakle, evo nikakve reakcije sa njihove strane do danas nismo primijetili osim evo tijekom skandala ako se sjećate one rečenice da eto i rektori su bili uznemiravani ali hvala Bogu ne seksualno. Dakle, evo imate li vi neku informaciju, ima li nekakvog napretka i pomaka u zaštiti žena od seksualnog uznemiravanja kako na sveučilištu, tako i na HRT-u. Hvala.
Poštovana pravobraniteljice.
Tu su dvije teme. HRT je bio vrlo složen problem, prethodno vodstvo je otišlo sa novim vodstvom radimo na pravilniku koji je u završnoj fazi i dogovorili smo edukacije njihovih osoba koje rade na zaštiti dostojanstva zaposlenika, odnosno zaposlenica. Što se tiče fakulteta upravo će ova 21 godina imati značajne pokazatelje u pritužbama gdje su nam se i studenti i studentice, zaposlenici sa sveučilišta javljali da su doživjeli seksualno uznemiravanje. Održali smo nekoliko edukacija on-line, na fakultetima, negdje i an fas razgovore sa njima. Bio je širok obuhvat studenata i studentica sa kojima smo razgovarali i educirali ih o tome i dakako to je nešto što je dobro da je izašlo na površinu jer smo vidjeli da mnogi fakulteti u svojim podzakonskim aktima imaju uglavnom sprječavanje uznemiravanja i zlostavljanja djelatnika jednih od drugih, a ne studenata i studentica [[Upadica Reiner: Hvala.]] od strane profesorskog kadra.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice evo ja bih u kontekstu ove teme spomenuo jedan značajan projekt, projekt se zove „Zaželi“ koje provodi Ministarstvo rada, mirovinskog sustava, obitelji, socijalne politike. Najvećim dijelom je financirano iz Europskog socijalnog fonda. Sadržajno projekt se sastoji od toga da najvećim dijelom zapošljavaju se upravo žene teže zapošljive. Znači žene koje su bile određeni broj godina na Zavodu za zapošljavanje i pokazao se vrlo kvalitetan posebno na pasivnim dijelovima Republike Hrvatske. Međutim, ovaj projekt je ograničen na 24 mjeseca pa me zanima je li možda imate znam da to nije u vašoj nadležnosti, ali možda imate informacija postoji li mogućnost da se i nakon isteka vremenskog roka ovaj projekt i dalje nastavi? Hvala.
Poštovana pravobraniteljice.
Moram reći da odgovor na to pitanje ima izvršna vlast. Ja ono što sam saznala na terenu sa Sisačko-moslavačkom županijom gdje se pokazala nužna potreba žena da se uključe u taj program je prestao. Mi smo apelirali kod resornog ministarstva da vidimo što je moguće učiniti sa tom županijom koja je devastirana i zbog potresa i zbog covida. Inače program „Zaželi“ rekla bih da ima dvojaku oportunu važnost. S jedne strane žene koje su dugo bile na zavodu, koje su teško zapošljive, imaju takve profesije gdje smo ih uključili dobile su naknadu, socijalno su uključene, imaju osjećaj dakle korisnosti društvenog privređivanja i rada. Sa druge strane ukoliko su uključene duže u taj projekt one de facto ne mogu tražiti u svojoj profesiji na Zavodu za zapošljavanje posao, pa možda postoji mogućnost kada se dogodi ovako da nema financijskih sredstava za daljnji rad, da ostaju više zakinute na tržištu rada.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovana pravobraniteljice prvo bih se htio pohvalno izraziti o izvješću i reći da spada u onu malobrojnu skupinu kvalitetnijih izvješća koja nam dolaze u Sabor. Drugo, evo o tom izvješću raspravljamo 11 i pol mjeseci nakon što ste vi dostavili Vladi. Vi ste ga dostavili 31. ožujka prošle godine i vjerojatno ste upoznati da je u međuvremenu donesen Nacionalni plan oporavka i otpornosti. Vi ste u svom izvješću upozorili na probleme, upozorili ste na to da nema ja ću se referirati malo na skloništa i usluge u skloništima. Napisali ste da čak imamo i županija u kojima nemamo skloništa. Rekli ste da smo jedan dio novaca povukli iz EU fondova, međutim nigdje u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti nema ni jedne kune alocirane za to iako se u svih pet komponenti i jednoj inicijativi spominje ravnopravnost spolova i jednake mogućnosti za sve. Zašto nisu alocirana sredstva a vidimo da ih trebamo? Hvala.
Poštovana pravobraniteljica.
Teško mi je sad u ovom trenutku govoriti o Nacionalnom planu oporavka koji je ako se ne varam do 2030. godine sačinjen. Je do 2030. godine? Dakle, mi smo na njega intervenirali i tražili smo određene situacije, određene parametre vezano za ravnopravnost spolova. Držimo da implementacija tog nacionalnog plana kada se bude radio za godinu ili za dvije godine, da će morati uključivati jasnu financijsku konstrukciju o raspodjeli sredstava, pa tako i za skloništa.
Hvala lijepa.
To ide dakako iz izdvajanja dio iz resora koji imaju sklopljene ugovore sa skloništima.
Hvala vam lijepa poštovana pravobraniteljice. Nema više replika. Izvolite sjesti na svoje mjesto. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovana predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova Marija Selak-Raspudić, izvolite.
Odbor za ravnopravnost spolova Hrvatskog sabora je na 11. sjednici održanoj 23. lipnja 2021. godine raspravljao o izvješću o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila pravobraniteljica za ravnopravnost spolova aktom od 31. ožujka 2021. godine. Odbor je navedeni prijedlog raspravio sukladno članku 112. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odbor je raspolagao mišljenjem Vlade Republike Hrvatske na navedeno izvješće. Uvodno je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova predstavila izvješća. Izvještajnu godinu obilježili su izazovi vezani uz provedbu aktivnosti rada u okolnostima pandemije bolesti covid-19 i dva potresa. Tijekom 2020. godine Ured pravobraniteljice radio je na ukupno 1993. predmeta od čega je 1938 otvorenih u 2020. godini, a 55 predmeta prenesena su iz ranijih godina. Ukupno gledano razvrstano po spolu oštećenih osoba u nova 515 slučaja pružanje zaštite građanima o diskriminaciji u 2020. godini pravobraniteljica je razmatrala slučajeve koji su se većinom odnosili na žene, odnosno 76,3%. Kao i ranijih godina pravobraniteljici su se pridruživale osobe sa područja cijele Republike Hrvatske, ali najviše iz grada Zagreba 43,9%. Pravobraniteljica je uputila državnim tijelima, tijelima jedinice lokalne samouprave, drugim tijelima s javnim ovlastima, medijima, te drugim pravnim i fizičkim osobama ukupno 160 upozorenja, 166 preporuka, 19 prijedloga. Nadležnom državnom odvjetništvu prijavila je sumnju na počinjenje kaznenog djela u tri slučaja, razmatrala inicijativu za izmjenu zakonskih propisa u tri slučaja, dok je postupak u sto slučaja iz 2020. još uvijek u tijeku. Pravobraniteljica je provela tri neovisna istraživanja, izradila je sedam analiza radi praćenja provedbe Zakona o ravnopravnosti spolova i drugih propisa koji se tiču ravnopravnosti spolova po različitim područjima života i rada, objavila je tri publikacije u sklopu europskog projekta i pripremila nacrt jedne publikacije. Pravobraniteljica je bila nositeljica partnerske organizacije u šest projekata financiranim sredstvima iz EU ili drugih međunarodnih izvora financiranja. U raspravi koja je uslijedila većina članica odbora i prisutnih zainteresiranih zastupnica pohvalila je izvješće kao i rad pravobraniteljice. Izvješće je ocijenjeno kvalitetnim, pripremljenim i sveobuhvatnim, a rad pravobraniteljice dosljednim i prepoznatljivim na lokalnoj i nacionalnoj razini. Posebno je pohvaljeno što je više od 90% pravobraniteljičinih preporuka uvaženo što govori o autoritetu koji institucija pravobraniteljice uživa. Istaknuta je dobra suradnja sa lokalnim povjerenstvima za ravnopravnost spolova. Izražena je pohvala za proaktivne aktivnosti Ureda pravobraniteljice na privlačenju sredstava iz EU fondova. U raspravi se govorilo i o jazu u plaćama žena i muškaraca koji u Republici Hrvatskoj iznosi ukupno 13%, a u nekim djelatnostima čak i 25%, te u malom postotku žena na visokim pozicijama u upravnim i nadzornim tijelima poduzeća od 16 do 18%. Nadalje, ukazano je na potrebu dodatne edukacije djelatnika u centrima za socijalnu skrb. Istaknuta je važnost edukacije i informiranja predavača među predmetnog građanskog odgoja i obrazovanja. Vezano uz trend smanjenja prekršajnih, a povećanje kaznenih djela nasilja u obitelji iznesena je pretpostavka kako je navedeno posljedica strože kvalifikacije dijela nasilja u obitelji. U području usklađivanja obiteljskog i poslovnog života iskazana je potreba za organiziranjem obiteljskih servisa i usluga s obzirom da većinu obaveza prema djeci kao i starim i bolesnim ukućanima odrađuju žene. Izraženo je žaljenje što već pet godina Republika Hrvatska nema krovni Nacionalni plan za ravnopravnost spolova što otežava rad i svim lokalnim povjerenstvima za ravnopravnost spolova. Predsjednica odbora Marija Selak-Raspudić sukladno članku 54. Poslovnika Hrvatskog sabora izrazila je izdvojeno mišljenje o Izvješću o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu. Po njezinom mišljenju pravobraniteljica u svom izvješću nastupa kao pravobraniteljica za ravnopravnost žena, a ne pravobraniteljica za ravnopravnost spolova. Naime, predsjednica je suglasna da je u području ravnopravnosti spolova žensko pitanje veoma važno, a da su žene u brojnim područjima podzastupljene, diskriminirane i u lošijoj poziciji od muškaraca. Međutim, prema njezinom mišljenju u izvješću se prešućuje da postoje područja u kojima su muškarci u nepovoljnijem položaju. U području obrazovanja učenice imaju bolje ocjene od učenika i više upisuju i završavaju visoko obrazovanje. Veći je broj muškaraca nego žena među žrtvama trgovanja ljudima. Veći je broj ovisnika među muškarcima, a muškarci su ugroženiji pandemijom bolesti covid-19 što je u neskladu sa onime što bi ravnopravnost spolova trebala biti. Predsjednica je istaknula kako shvaćanje žene kao žrtve i izbjegavanje priznanja da su to i muškarci je prikriveno lice patrijarhata koje reproducira stereotip da su žene uvijek žrtve a muškarci uvijek nasilnici. Pravobraniteljica je napustila sjednicu prije glasovanja. Članice odbora većinom su glasova 10 za i 1 protiv odlučile predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka. Prihvaća se Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu.
Hvala vam lijepa. Ja sada otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista vrijeme podijeliti poštovani zastupnik Klasić i poštovana zastupnica Martinčević. Najprije poštovani zastupnik Darko Klasić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, uvažena pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani državni tajnici, uvažene kolegice i kolege. Iako je dulje vrijeme formalno na vrhu političkih prioriteta ravnopravnost spolova bilo je jedno od područja koje je tek u relativno kraće vrijeme prije pandemije uzrokovano corona virusom počelo ostvarivati faktičke, mjerljive i vidljive rezultate. Izbijanjem pandemije ugrozilo je ostvarene rezultate zbog naglog i drastičnog porasta razlike između muškaraca i žene u području neplaćenog njegovateljskog rada, pogoršanja dugoročnog učinka kako na plaćeni rad, tako i na prihode žena. Nasilje nad ženama također uz znatan porast nejednakosti među spolovima u pogledu siromaštva općenite dobrobiti, a osobito pogoršanja mentalnog zdravlja. Sa sigurnošću možemo reći da su te sveopće globalne krize u pandemiji u većoj mjeri snosile žene. Još uvijek ne možemo biti zadovoljni niti zakonskom regulativom u korist žena koje reguliraju pravo žena kroz obiteljske zakone, zakone protiv nasilja u obitelji, zakona koji reguliraju rastave, skrbništva nad djecom, usvajanja djece i ostalih oblika zaštite kroz zakonske forme. Primjer neučinkovitosti nad zaštitom žena je njezino samo nadzorno tijelo, tzv. povjerenstvo za praćenje i unapređenje rada tijela kaznenog, prekršajnog postupka i izvršavanja sankcija vezanih za zaštitu od nasilja u obitelji koje se od pojave pandemije uzrokovane covidom-19 nije uspjelo sastati učinkovito niti jedanput, te zbog toga na stranicama Ministarstva pravosuđa i uprave imamo samo njihovo zadnje izvješće iz 2019. godine. U 2020. godini ubijeno je još 19 žena zbog nasilja u obitelji, a brojke nasilja su sigurno veće jer mnogobrojne žene se ne usude prijaviti počinitelje te se statistika broji tek kad dođe do najgoreg mogućeg ishoda. Država nema učinkovite poluge za pravovremeno otkrivanje nasilja u obitelji koje se najčešće provodi nad najranjivijim spolom te djecom. Često smo svjedoci da država reagira tek na novinske natpise ili akcije građana. Policijski sustav dobro reagira u slučaju nasilja u obitelji no oni su među stepenica zbog prethodno navedenih činjenica, straha žena od prijava i slično. Na kraju slučaj završi na sudu gdje počinitelj bude kažnjen sa novčanom kaznom koja je često preblaga i neučinkovita. Kada se počinitelj suoči sa novčanom kaznom trpi cijela obitelj zbog posljedica neimaštine, te se dobija čak i kontra efekt zbog čega se često optužuje upravo žena kao razlog tome. Okosnica svega bi bilo pravovremeno otkrivanje i sprječavanje nasilja u obitelji kroz sustav socijalne skrbi koji je sada podkapacitiran, te često nema dovoljno snage da pravovremeno otkrije i reagira što dokazuju mnogobrojni slučajevi zanemarivanja. Prema UN-ovom izvješću postoji progresija u donošenju zakona za prava žena, ali vrlo je malo implementacije istih što rezultira niskoj uspješnosti provođenja zakona kako kod nas, tako i u Europi. Problem kod zaposlenih žena je što uprkos tome što žene imaju osam sati dnevnu satnicu rada sa manjom plaćom, nego što ima suprotni spol, a i dalje imaju veće obaveze zbog brige o djeci i kućanstvu. Tu država treba reagirati i dati državni poticaj koji bi omogućio ženama da rade četiri sata radno vrijeme uz relativno pristojan dohodak koji bi im osigurao samostalnost i ravnopravnost. Iz Izvješća o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu, odnosno podatke EUROSTAT-a proizlazi da je u prethodnom desetljeću rodni jaz u plaćama udvostručio se, dok je rodni jaz u mirovinama dosegnuo gotovo 30%. Unatoč tome razlike u plaći na temelju spola u EU i dalje iznose oko 14%. Ta razlika u plaći ima dugoročni učinak na kvalitetu života žena,, povećava rizik od njihove izloženosti i siromaštvu i odražava postojeću razliku u mirovinama koja u EU iznosi 33%. Nedostatak transparentnosti plaće utvrđen je kao jedan od glavnih problema i kod nas i u EU. Smatrajući da je ravnopravnost spolova politička mjera za povećanje ekonomskog rasta i da je važnije nego ikada provođenje uključivih političkih rješenja u društvu tijekom i nakon pandemije, HSLS u svrhu ubrzanog usvajanja europskog standarda u ovom iznimno bitnom području osiguravanja prava na jednaku plaću žena i muškaraca za jednaki rad predlaže uvrštavanje usklađenosti sa zahtjevima buduće direktive o jačanju primjene načela jednakih plaća muškaraca i žena za jednaki rad putem transparentnosti plaća. Ravnopravnost spolova nije samo temeljno ljudsko pravo. Društvena prednost i potencijali povećanja rodne ravnopravnosti odnosi se na poboljšanje ekonomije u smislu povećanja BDP-a, zaposlenosti, konkurentnosti i produktivnosti, ali i demografske slike. Hvala.
Nastavit će u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista poštovana zastupnica Natalija Martinčević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana pravobraniteljice, državni tajnici, suradnici, poštovane kolegice i kolege. Evo samo nekoliko dana nakon što smo proslavili Međunarodni dan žena u Saboru imamo raspravu o izvješću pravobraniteljice o ravnopravnosti spolova. Moram iskoristiti uvodnu priliku da zaista pohvalim iscrpno i kvalitetno izvješće. Na žalost sadržaj samog izvješća nije tako dobar. Dakle, na žalost i tako više od 100 godina od kako su žene počele tražiti jednaka prava i žensku ravnopravnost mi danas moramo ovdje raspravljati o neravnopravnom položaju žena. Niti danas nakon toliko godina u javnosti ne postoji niti približno dovoljno razvijena svijest o tome da su žene daleko manje plaćene od muškaraca, a što je samo jedan od problema. I moramo zaključiti kako u društvu niti danas ne postoji dovoljno inicijative prije svega u rješavanju ovog problema. Posebno dakle tradicionalizam koji nameće jasno odijeljene uloge muškaraca i žena pri čemu se isključivo od žena ugovorom očekuje da brinu oko usklađivanja poslovnog i obiteljskog života, dok se muškarci mogu neometano i komotno posvetiti karijeri to se kod nas postavlja kao standard. Evo prigodno, dakle u intervjuu koji sam dala za Dan žena, to najčešće nas političarke onda zovu, pitala me novinarka kada smatram da će žene i muškarci biti ravnopravni, pa sam joj odgovorila da ćemo biti na dobrom putu kada novinari prestanu postavljati pitanja o usklađenju obiteljskog i poslovnog života isključivo ženama. Dakle, 15 godina rada u gospodarstvu na visokim funkcijama, sada 10 godina, više od 10 godina u politici i nebrojeno puta sam odgovarala na pitanje kako usklađujem svoj profesionalni i obiteljski život. Ne sjećam se da na to pitanje mora odgovarati niti jedan muški kolega, direktor u firmi ili bilo koji političar. Dakle, upravo ovakvo izrazito patrijarhalno postavljanje stvari odnosi se naravno onda i na tržište rada, dovodi do velikih razlika u plaćama i posljedično u mirovinama, nejednako vrednovanje rada muškaraca i žena, nesigurnost održavanja samog radnog mjesta zbog eventualne trudnoće i majčinstva. I u našem društvu još uvijek, dakle prevladava mišljenje da žene koje su neudane ili nemaju djece imaju više vremena posvetiti se poslu, ne moraju izbivati s posla, te da majčinstvo, obiteljske obveze i karijera teško mogu ići usporedno i jednako kvalitetno. To se posebno odnosi na položaj žena u privatnom sektoru, jer iz dostupnih podataka jasno je vidljivo kako se puni rodiljni dopusti koristi uglavnom u poduzećima u javnom vlasništvu, odnosno u javnom sektoru generalno dok u privatnim poduzećima čak polovica žena koristi skraćeni rodiljni dopust. Isto tako, iako je broj žena na vodećim pozicijama u tvrtkama nešto porasao ti podaci su i dalje katastrofalni, dakle, oni su svi ispod daleko čak ispod 20%. Žene su nedovoljno zastupljene u gospodarstveno vodećim pozicijama, s time su naravno i manje plaćene i tu nastaje i ta velika razlika. I kad govorimo o tom izrazu stakleni strop on postoji svugdje, postoji u javnom sektoru, postoji u javnim službama, ali najvidljivije i najjače se osjeća upravo u gospodarstvu. I tu ću potpuno jasno reći da naravno da neravnopravnost, jednake mogućnosti i šanse za napredovanje postoje i u javnom sektoru, međutim one su daleko, daleko izraženije daleko su veće u privatnom sektoru, a nažalost o tome se najmanje govori i najmanje se o tome, na tome radi. Što se tiče političke participacije tu su brojevi i dalje porazni, mi smo sad kao najbolji rezultat naveli da nas je 23% u ovom parlamentu, ta brojka govori sama za sebe više nego dovoljno, a znamo da na nižim razinama jedinica lokalne i područne samouprave, gradovi, općine, skupštine i vijeća, dakle tu je situacija još gora, daleko ispod 20%. Znamo nažalost u našem društvu u našoj državi da se sve ključne odluke, a vezane su uz politiku donose u političkim tijelima gdje žene nisu zastupljene, gdje ne participiraju. I to je jedan od velikih izazova. Očito je da sustav koji smo postavili, očito je da kazne koje smo propisali nisu niti približno dovoljne, da moramo mijenjati dakle nadograditi taj zakonodavni okvir, ali mislim da bi mi i posebno kao žene, kao političari generalno, ali posebno žene trebale i dodatno raditi na tome da zaista potičemo i ohrabrujemo žene da se odluče baviti politikom, ući u politiku i biti na mjestima na kojima se odlučuje. Dakle, od svih institucija daleko veći angažman u donošenje konkretnih odluka, počnimo od tog Zakona o radu koji željno iščekujemo, a posebnu pozornost smo onda se obrati na sve ono što se događa po pitanju ravnopravnosti spolova u privatnom sektoru. Hvala.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj SDSS-a, a govorit će poštovana zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvažena pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani državni tajnici, kako čujemo ni djelovanje Ureda za pravobraniteljice za ravnopravnost spolova nije bilo lišeno negativnih utjecaja pandemije i dvaju potresa, ali jednako tako nije bilo lišeno niti proaktivnog djelovanja u 2020. godini u tim teškim uvjetima. Ostali ste kako bi se reklo na visini zadatka. Upravo u takvim okolnostima upozoravali ste da pandemija nipošto ne smije biti izlika za ignoriranje ili marginaliziranje društvenih problema vezanih uz ravnopravnost spolova, a prvenstveno rodno utemeljeno nasilje jer bi upravo krizno razdoblje moglo biti plodno tlo za njihovo produbljavanje ili širenje. Prva činjenica koja je meni zapala za oko jeste da za razliku dakle od nekih drugih vi nemate urede izvan Zagreba pa teritorijalno gledano najveći broj pritužbi dolazi s područja Grada Zagreba. Dakle, njih 44%. Ja zaista ne vidim razloga zašto ne bismo razmislili o tome da se otvore područni uredi pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u nekim regionalnim centrima. Jednako onako kao što ima recimo ured pučke pravobraniteljice ili pravobraniteljice za djecu što se pokazalo kao odličan iskorak jer zapravo možemo samo da zamislimo koliko slučajeva diskriminacije i neravnopravnosti žena prođe kako se to kaže ispod radara uredu zbog dakle neprijavljivanja. Nekoliko riječi u vezi sa zastupljenosti ženi u politici. Zanimljivo je kako je u zadnjem ciklusu parlamentarnih izbora došlo do značajnog čak 10 procentnog povećanja sa 13 na 23 izabranih zastupnica odnosno 31% zastupnica na zadnji dan 2020. godine kada se uzmu u obzir mandati stavljeni u mirovanje. Ovi podaci su dobri međutim oni se naravno mogu tumačiti i sa druge strane jer udio zastupnica u Hrvatskom saboru povećao se tek po stavljanju mandata određenih zastupnika u mirovanje. To znači da su žele, žene u pravilu i dalje zamjene zastupnicima. Kada znamo da je na listama odnos žena i muškaraca bio 42 nasprama 58 jasna je poruka da su žene stavljene u nepovoljnije niže pozicije na izbornim listama. Poražavajuće zvuči podatak da se čak 20% predloženih lista nije pridržavalo tzv. ženske kvote što je svakako pogrdan naziv, a 18% lista žene su bile nositeljice. U ovom kontekstu nije naodmet spomenuti i prošlogodišnje lokalne izbore. Prema rodno razlučenim podacima objavljenim na stranicama DIP-a koje se odnose na podnesene kandidature i rezultate lokalnih izbora vidljiv je blagi porast od 9,7% u kandidaturama na funkcije zamjenice gradonačelnika ili gradonačelnice odnosno načelnika ili načelnice kao i blagi porast od 9,5% na funkciju županice. Budući da nakon lokalnih izbora provedenih u maju ove godine u RH imamo tek 2 županice. Iz perspektive žena pripadnica nacionalnih manjina smatram da pripadnice srpske zajednice pogotovo one u ruralnim područjima susreću se sa izraženijim problemom pristupa tržištu rada. Više puta sam govorila za ovom govornicom o benefitima projekta Zaželi, programa Zaželi koji je imao za cilj zapošljavanje teže zapošljivih kategorija odnosno zapošljavanje žena u nepovoljnom položaju na tržištu rada s jedne strane te brigu o starijima i nemoćnima s druge strane. Naravno da se sve to odvija u ruralnim sredinama, teško dostupnim ruralnim područjima. Uglavnom su upravo veze s urbanim sredinama ili loše ili nikakve te u onim područjima u kojima je stopa nezaposlenosti i stopa dugotrajne nezaposlenosti viša od hrvatskog prosjeka. I danas ponovo ističem svoju zabrinutost zbog neprovođenja, trenutnog neprovođenja tog programa kako zbog korisnika kojima je ta pomoć neophodna tako i zbog žena koje su nezaposlene. Dakle, mišljenja sam da je krajnje vrijeme da se nešto poduzme da taj program „Zaželi“ ponovno doživi svoju afirmaciju kakvu je imao, ako je moguće još u jednom boljem svjetlu, upravo u onom u kojem ste vi govorile, govorili uvažena pravobraniteljice možda kada su u pitanju edukacije. Također smatram da kada govorimo o ženama u ruralnim područjima važno je reći da se radi o vrlo osjetljivoj društvenoj skupini izloženoj rizicima višestruke diskriminacije i smatram da je neophodno da se uspostavi poticajni, institucionalni, zakonski i politički okvir kako bi se osiguralo da ruralni razvoj, a prije svega poljoprivreda, stočarstvo i šumarstvo budu rodno osjetljivi i da imaju ono što je najvažnije, a to je proračun i da se ženama omogući da budu dionici i u, u dakle toj raspodijeli donosio, među donosiocima odluka. O ovoj temi inače jasno se očitovao Odbor za uklanjanje diskriminacije žena UN-a, a imamo i uz to i opću preporuku br. 34 iz 2016. o pravima žena u ruralnim područjima. Na trenutak ću se vratiti na pandemiju koja je ogolila neke podatke i nažalost mnogima od života napravila pakao. Tokom pandemije nastupio je značajan porast nasilja u obitelji kaznene prirode, žene su i dalje u velikoj većini žrtve nasilja u obitelji. U posljednje 2.g. imamo porast femicida od preko 50% ubijenih žena uz dva ključna parametra, u broju ukupno ubijenih žena i u broju žena ubijenih od strane intimnih partnera. Uz obiteljsko nasilje žrtve partnerskog nasilja još uvijek nemaju odgovarajuću pravnu zaštitu. Iako mi danas govorimo o izvješću iz 2020. nije na odmet spomenuti da je upravo ured pravobraniteljice dao svoj značajan doprinos izmjenama Kaznenog zakona i Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji oko teme koja se tiče odredbe zakona primjenjuje se i na sadašnje i na bivše partnere u intimnim vezama. U Kaznenom zakonu važne su izmjene kojima se unose promjene vezane za spolno uznemiravanje, obiteljsko nasilje i rodno uvjetovanje nasilje. Po ovim izmjenama rodno uvjetovano nasilje i obiteljsko nasilje progonit će se po službenoj dužnosti, a uvedeno je i kazneno djelo osvetnička pornografija također jedan od doprinosa pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i cjelokupnog njenog tima. Kako bismo spriječili jednu puno opasniju pandemiju koja se zove pandemija nasilja treba dobro osluškivati poruke i preporuke pravobraniteljice i sličnih institucija, te po njima djelovati. Ključan će biti svakako Nacionalni plan za ravnopravnost spolova za razdoblje od '21. do '27.. Kao Klub SDSS uvijek ćemo podržavati i svako povećanje sredstava koje bi bilo upućeno vašem uredu i definitivno predlažemo povećanje broja zaposlenih u smislu otvaranja regionalnih ureda. S tim u vezi podržat ćemo vaš izvještaj.
Slijedeća će govorit u ime Kluba zastupnika Mosta poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Budući da sam bila jedina protiv navedenog izvješća i da sam dala izdvojeno mišljenje trebam dati i detaljnije obrazloženje koji su moji prigovori ovom izvješću. Uvodno želim naglasiti da prihvaćanje izvješća nije proceduralna stvar formalnog karaktera, dok se sadržajna rasprava očito smatra neuobičajenom, a detaljnija rasprava po nekima i nepotrebnom. Mi smo itekako dobro plaćeni za svoj rad i građanima dugujemo temeljito i kritičko iščitavanje iz svih izvještaja i zakonskih prijedloga za koje smo nadležni. Stoga sam tako pristupila i ovom izvještaju. U tom smislu nekoliko elemenata koje u izvještaju smatram nezadovoljavajućim. U financijskom dijelu izvješća pravobraniteljica tek na jednoj stranici sažima vrlo šture i načelne informacije o 5 financiranih aktivnosti iz kojih se ne može ništa konkretno saznati o načinu trošenja proračunskih sredstava. U tom smislu smatram da javnost zaslužuje detaljnije izvješće jer pravobraniteljičin ured godišnje troši oko 5 milijuna kuna na svoj rad. Kao što smo mogli saznati iz nekih njezinih javnih istupa pravobraniteljica je gotovo pa revoltirana što se od nje očekuje transparenti financijski izvještaj jer ona dobiva od države samo oko 3 milijuna kuna, dok je ostalih 2 milijuna kuna ona priskrbila Hrvatskoj. Hrvatska je dio EU i novci koji se iz nje izvlače poklonjeni su od strane hrvatskih građana plaćanjem godišnje članarine. Stoga pravobraniteljica i svi drugi itekako duguju financijsko izvješće o načinu na koji troše te novce, barem ono isto koje od njih sigurno zahtijeva eu projekt koji je te novce dodijelio. Uzgred s obzirom da su porezni obveznici plaćali rad ureda pravobraniteljice oni su platili prijavu na navedeni projekt jer ona nije obavljena volonterski u nečije slobodno vrijeme. Pitanje, drugo pitanje na koje ću se posebno osvrnuti je pitanje bavimo li se mi doista u ovom izvješću ravnopravnošću spolova, što je bio i moj temeljni sadržajni prigovor. Percepcija borbe za ravnopravnost spolova koja je najčešće svedena na borbu za ženska prava u dijelu u kojem je negativna može se svesti na dva ključna prigovora. Prvi je da je riječ tek o floskuli koja je dio trendovskih politika EU na koje se posljedično može dobro zaraditi, a koja se može svesti na samo svrhovito proizvođenje sadržaja bez značajnog utjecaja na društvo u cjelini. Drugi koji proizlazi iz prvog, svodi borbu za ženska prava na oružje moći koje služi za stjecanje vlastitog kapitala, proširivanje društvenog utjecaja i u ime ženskih prava eliminaciju političkih neistomišljenika diskvalifikacijom, različitim etiketama poput šovinisti, seksisti i tome slično svih onih koji nisu samo deklarirani progresivci. Posljedica takve zlouporabe ženskih prava i borbe za ravnopravnost spolova produbljivanje je jaza između spolova, dodatno zatvaranje spolova u vlastiti svijet, što onemogućava širi društveni dijalog koji je pak prijeko potreban i da bi se postigla ravnopravnost spolova i unaprijedila ženska prava, ali i ono što je supstancijalni cilj, a to je postizanje pravednosti kao najviše društvene vrednote za što se i sama snažno zalažem. Pojednostavljeno, posljedica još snažniji rat spolova za koji ne bi bilo neobično da završi i u repatrijahalizaciji društva. Ako je svijet prije ženskih prava bio svijet koji se bavio isključivo muškim položajem u društvu i njegovim unapređivanjem onda ovaj sadašnji svijet u kojem promoviramo borbu za ženska prava ne smije ponavljati njegove greške. To mora biti svijet koji je alternativa jednodimenzionalnom pogledu na problem, svijet koji je senzibilan za probleme žena, ali i probleme muškaraca, svijet u kojem se doista ide prema ravnopravnosti spolova. U tom smislu ovo izvješće pa i prema onome što su njegovi nominalni vlastiti ciljevi, a to je ostvarenje jednakih prava žena i muškaraca ne ispunjava svoju svrhu. Ovo se izvješće bavi samo položajem žena, čak i u onim slučajevima u kojima su prema dostupnoj statistici muškarci u nepovoljnijem položaju. Prije nego što to potkrijepim konkretnim citatima želim naglasiti da ovdje ne nastupam kao apologet muških prava, zapravo me uopće i ne zanima takvo pojednostavljeno sagledavanje stvarnosti nego prije svega zagovaram autentičnu borbu za ljudska prava, a ona će poslužiti i borbi za unapređenje ženskih prava i postizanju ravnopravnosti spolova našeg barem deklariranog zajedničkog društvenog cilja. Ovom problemu posvećujem se prije svega što je ne prepoznat i ne utječe stoga samo na položaj muškaraca nego ina položaj žena. Koji su dijelovi izvješća koje smatram spornima? Kada govorimo o žrtvama trgovanja ljudima, posebice ženama i djecom po spolu od 15 žrtava 8 je bilo muškog spola, 7 ženskog spola, unatoč tome izvješće se bavi samo ženama kao žrtvama. U poglavlju žene ovisnice saznajemo da je omjer muškaraca i žena 5 muškaraca u odnosu na prema 1 ženi. Nitko ne kaže da se ne treba baviti žena ovisnica, no ako je toliko više muškaraca ovisnika zašto se njihovim pitanjem ovo izvješće i problemima koje dovode do ovisnosti uopće ne bavi? Kada govorimo o ovisnosti o alkoholu udio žena je 18,1%, muškarci su dalje u puno većoj većini, izvješće unatoč tome opet preskače pitanje, zašto su muškarci u tolikoj mjeri ovisnici o alkoholu i na koji način taj problem riješiti? Kada govorimo o ravnopravnosti spolova i tražiteljima međunarodne zaštite, prema dostavljenim podacima MUP-a 61,74% osoba je muškog spola, dakle većina. Unatoč tome preporuke u izvješću odnose se samo na muškarce, pa vas ja ovdje sve otvoreno pitam, postupa li se gore i postoji li više društvenih predrasuda prema muškim migrantima ili ženskim migranticama s obzirom da se žena percipira kao žrtva, pa i žrtva rata, a muškarac tek kroz prizmu njegovog počinitelja? Nadalje, ovo izvješće nudi čak 83 opisa konkretnih slučajeva što je svakako sadržajno najzanimljiviji dio izvješća, no od ukupnog broja slučaja koji je Ured pravobraniteljice obradio jedna četvrtina odnosi se na muškarce. Od ukupnog broja primjera od ovih 83 ako sam dobro izbrojala negdje otprilike pet primjera prikazanih u izvješću, tek pet primjera odnosi se na muškarce. Dakle, broj prikazanih primjera u nerazmjeru je s brojim pristiglih pritužbi po stolu što bi netko mogao tumačiti kao diskriminaciju muškaraca. U konačnici želim reći zašto se ovakav tretman muškaraca itekako tiče i žena. Osim što smo dio istog društva i sve što se događa s jedne spolom po prirodi stvari ima posljedice na drugi spol. Govor o ženama isključivao kao žrtvama afirmira njihovu spolno stereotipnu potlačenu ulogu i reproducira patrijarhalni obrazac ponašanja u kojem je opće prihvaćeno što je korak do normalno da žena može biti samo žrtva i ništa drugo, a da su muškarci rođeni nasilnici, a to je tmurno, skriveno i stoga trajno patrijarhata koje omogućava njegovu reprodukciju odnosno opstojanje svih njegovih negativnih karakteristika. Posljednja stvar koju ovdje želim istaknuti odnosi se na okolnosti stavljanja točke na dnevni red. Točka je bila na dnevnom redu Odbora za ravnopravnost spolova 23. lipnja 2021.g., a predviđena je na dnevnom redu sabora dva dana kasnije. Nakon sjednice Odbora za ravnopravnost spolova koje je pravobraniteljica napustila usred rasprave i prije glasovanja o njezinom izvješću što smatram protudemokratskim postupanjem kojim se omalovažava rad Odbora kao tijela koje ima zakonsku zadaću analizirati rad pravobraniteljice točka je nestala s dnevnog reda HS-a. Tko je intervenirao i zašto se to dogodilo hrvatska javnost bi trebala znati. Smatram nedopustivim, netransparentnim i nedemokratskim da se na ovakav način naknadno revidira dnevni red. Nakon što je točka maknuta s dnevnog reda ona je vraćena tek sada kada je HDZ saznao da sam povodom Dana žena osobno prikupila više od 30 potrebnih potpisa oporbe da bi točka konačno došla na dnevni red. Dok sam god predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova neću dozvoliti da tema ravnopravnosti spolova bude u drugom planu. Zbog svega navedenog jednako kao i činjenice da se u izvješću protuznanstveno stavljaju krivi naglasci u suprotnosti sa spolnom statistikom odnosno prešućuje se da su područja u kojima su muškarci u nepovoljnijem položaju postojeća niti ih se analizira što je u neskladu s onim što bi ravnopravnost spolova trebala biti što utječe na žene čime se krši Zakon o ravnopravnosti spolova, čime se produbljuje jaz među spolovima i onemogućava i borba za ženska prava Klub zastupnika Mosta neće podržati navedeno izvješće. Borba za ravnopravnost spolova nije i ne smije biti ili postati rat spolova, to je borba prije svega za približavanje spolova, zajedničkom objavom rata protiv nasilja i svih ostalih anomalija koje priječe ostvarenje pravednijeg društva u cjelini. O neravnopravnosti žena i njihovom značajno težem položaju u društvu u brojnim aspektima s obzirom na sve probleme posebno ću se osvrnuti u pojedinačnoj raspravi.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata govorit će poštovana zastupnica Katica Glamuzina. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani predstavnici ministarstava, reći ću za početak potpredsjedniče naime isključivo iz poštovanja prema vama sad tu nismo dizali povrede Poslovnika na koje smo sve bile ponukane, ali dobro reći ćemo što imamo u raspravama. Ovo izvješće je istovremeno i pohvalno i zabrinjavajuće. Pohvalno zbog svoje sveobuhvatnosti i očite enormne predanosti radu pravobraniteljice Višnje Ljubičić, a zabrinjavajuće jer pokazuje neke neugodne međunarodno mjerljive istine o tome koliko se problemi iz ovog područja u Hrvatskoj tretiraju kao nedovoljno relevantni. Sudjelovala sam na spomenutoj sjednici Odbora za ravnopravnost spolova na kojoj se raspravljalo o ovom izvješću. Izvješće je bilo prva točka, a nacionalni plan tj. nedostatak nacionalnog plana za ravnopravnost spolova druga. Čuli ste predsjednicu odbora, izvješće je prihvaćeno sa samo jednim glasom protiv, njenim osobnim. Zastupnice su postavljale pitanja na koja su dobile iscrpne odgovore te iskazale veliku potporu radu pravobraniteljice. Disonatnih tonova nije bilo sve dok predsjednica odbora po mom osobnom dojmu nije dosta optuživački počela ispitivati pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova. I to je trajalo satima. Ne stoji optužba da je pravobraniteljica demonstrativno napustila sjednicu uslijed rasprave, izdržala je dostojanstveno sva agresivna pitanja i na svako odgovorila iscrpno. Sjednicu je prekinula gospođa Helena Štimac Radin koja je trebala govoriti o drugoj točci kako ona ne može više ostati na toj sjednici čekajući svoju točku jer se prethodna odužila preko svake mjere. Tada smo da ubrzamo proces odlučile prekinuti pitanja pravobraniteljicu i pristupiti glasanju. U tom je trenutku pravobraniteljica otišla nakon što je obavila apsolutno sve što je bio njezin zadatak tog dana na tom odboru. Dozvolite mi još i da primjetim da nikad nitko nije ujedinio oporbu i vladajuću koaliciju kao što je to i na tom odboru, a čini mi se i danas napravila predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova. Pravobraniteljica uživa apsolutno svačiju potporu u svom radu, svi ju hvale, a iz kojeg razloga je li to nerazumijevanje teme ili nešto drugo dobiva konstantne nepravedne kritike od predsjednice Odbora za ravnopravnost spolova. Klub Socijaldemokrata podržati će naravno Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu jer se iz njega jasno i nedvosmisleno vidi sa koliko detaljnom pažnjom i upornošću pravobraniteljica aktivno prati događanja u Hrvatskoj, ali i okruženju, a koja se direktno i indirektno tiču svih pitanja koja su ingerenciji njenog ureda. Njen ured prati, analizira, upozorava, pomaže i daje preporuke i smjernice i ostalim akterima vezano za povrede postulata ravnopravnosti spolova na svim razinama i u svim oblicima. Njen je rad sveobuhvatan i posvećen i na tome joj zahvaljujemo. Pozdravljamo sve aktivnosti koje pravobraniteljica za ravnopravnost spolova u Hrvatskoj potiče i provodi kako bi zaštitila jednu od najviših vrednota ustavnog poretka RH, a to je ravnopravnost. Nažalost svake godine čitajući ova izvješća i izvješća svih ureda pravobranitelja vidimo da još uvijek nismo društvo jednakih nego je naše društvo još uvijek puno nejednakosti i neravnopravnosti gdje su žene značajno manje zastupljen spol u sferama i politike i javnoj sferi i poslovnoj i društvenoj sferi života. Ovo detaljno i iscrpno izvješće koje ste danas predstavili zastupnicama i zastupnicima nije samo ogledalo vašeg rada već i putokaz za sve nas. Jasno pokazuje na kojim područjima kaskamo i koji su novi momenti, i koji su se novi momenti iznjedrili kao posljedica pandemijskih uvjeta življenja i u tim je područjima potreban dodatan angažman i nas zastupnica i zastupnika u saboru da upozoravamo, inzistiramo na donošenju novih mjera i boljem provođenju postojećih. Vjerujem da smo se i mi kao žene zastupnice odlučile u političko djelovanje između ostalog i kako bi mijenjale svijest cjelokupnog društva i pokušale dovesti do pune ravnopravnosti žena i muškaraca u životu jer to je naša odgovornost. Odgovornost prema generacijama žena čijem djelovanju možemo zahvaliti što danas uživamo neka prava koja naše bake i prabake nisu mogle uživati, ali su se za njih izborile za nas. Pa tako i mi imamo odgovornost boriti se dalje ne bi li neke generacije koje dolaze iza nas ipak živjele u društvu potpune ravnopravnosti. Iako su danas ovdje u ovoj sabornici tijekom rasprave o ovom izvješću muški kolege u manjini što je teško s obzirom na omjer zastupljenosti spolova u saboru vjerujem da će svi oni glasno govoriti zajedno s nama o ovim temama i da ćemo na taj način osnažiti žene u Hrvatskoj da i one glasno govore o ovim temama kako bi svake godine u izvješćima bilo sve manje slučajeva o kojima čitamo sada. Nužno je djelovati na način kako ova izvješća, da bi ova izvješća bila sve manja, a mislim da će se i pravobraniteljica složiti kad kažem da nam je zapravo krajnji cilj živjeti i djelovati u zemlji u kojoj više nema potrebe za njenim poslom koliko god to utopijski zvučalo. Neću dalje ovdje izvlačiti i citirati dijelove izvješća, ono nam je svima na raspolaganju, ali želim iskoristiti priliku i naglasiti par stvari koje su relevantne i napraviti možda poneki apel prema vladajućima. Želim naglasiti rastući problem femicida i koristim priliku danas da pozovem na ružno, na žurno, ispričavam se, na žurno usvajanje preporuke pravobraniteljice o relevantnim edukacijama za sve predstavnike tijela kaznenog progona o ovoj specifičnoj vrsti kaznenog djela. Dodatno apeliramo vezano za Zakon o radu koji je u pripremi da ministarstvo obrati posebnu pozornost kako se nekim potencijalnim novim kategorijama tipa rad od kuće, kako se njima ne bi dodatno pogoršavao položaj žena tržištu rada. Apeliramo na vladu i sva pojedinačna ministarstva da se pri donošenju strateških dokumenata konzultiraju sa Uredom pravobraniteljice za ravnopravnost spolova kako bi element ravnopravnosti spolova u tim dokumentima, ako ga uopće ima bio konkretan i specifičan, a ne samo deklarativan. I na kraju, apeliramo na vladu da inzistira i zahtjeva od predsjednice vladinog ureda za ravnopravnost spolova da bez odgode donese nacionalnu politiku za ravnopravnost spolova s kojom taj ured kasni već 6 godina. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika, poštovana zastupnica Selak Rapudić. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Čl. 238., omalovažavanje saborske zastupnice. Na sve ono što sam iznijela kako sada tako i na sjednici nisam čula niti jedan kontra argument, čula sam samo različite kvalifikacije. To nije dostojanstvena saborska rasprava. Nasreću postoji snimka cijele sjednice odbora na kojoj se jasno mogu vidjeti i argumenti i tijek događaja, a kvalifikacijama se neću baviti nego ću nastaviti jasno iznositi argumente i očekujem argumentirane odgovore na njih. Ovo je HS, a ne plac.
Dobro, to je, da slažem se ovo je HS i mora se poštovat Poslovnik. Ovo nije bila povreda Poslovnika nego replika, pa dobijate opomenu. Sada će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Nada Murganić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana pravobraniteljice, poštovani predstavnici vlade, cijenjene kolegice i kolege. Pred nama se nalazi izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020.g.. Klub HDZ će podržati ovo izvješće kao što je i podržao na spomenutom odboru. Što se tiče samog odbora nije na meni da sada tu budem ničiji zagovarač, međutim kao što je rekla predsjednica odbora istine radi, javnosti radi, rasprava na tom odboru bila je zaista vrlo mučna i jedan od razloga zašto je pravobraniteljica nakon niza povišenih tonova napustila ovu, tu sjednicu sigurno zna ona, međutim dio u kojem je ona trebala biti prisutna je i završen. Da je to tako postoje kao što je rekla predsjednica odbora i snimka na internetu, ali isto tako da je to tako već na prvoj slijedećoj sjednici sama predsjednica odbora nam se svima ispričala radi načina kako je taj dan vođena sjednica i kako je ona u toj raspravi učestvovala. Protivit ću se uvijek nekakvim oblicima agresije, uvredama i bilo kakovim, kakovim diskvalifikacijama i tako ću se i dalje ponašati. Što se tiče pravobraniteljice ona kao tijelo je neovisno, samostalno, prati provođenje Zakona o ravnopravnosti spolova i drugih propisa. Naravno da je onda i u tom smislu učinjen i prezentirano ovo izvješće. Metodologija izrade izvješća je poznata nama svima koji dugo pratimo ovo područje i ona je nam se čini po mnogo čemu da je slična, nažalost i trendovi svih ovih situacija, povreda i činjenica koje se, su, nalaze se u izvješću su isto tako vrlo slični kao i ranijih godina iako postoji jedan određeni pomak što je pravobraniteljica uostalom u svome izvještaju naglasila, pa ću i ja, ali to ne govori toliko o radu pravobraniteljice i njenog ureda nego više o nama kao i cijelom društvu. 2020.g. je i drugačija upravo zbog toga što je obilježena covid krizom, isto tako i potresom u Zagrebu i svakako da je onda rad svih institucija bio otežan i pravobraniteljice, što naravno … [[Govornik se ne razumije]] nije izlika, ali svakako je u mnogočemu poremetio živote naših građana. Ono što je posebno naglašeno to je da je pojačano nasilje u obitelji, nasilje u većini, moramo reć u većini nad ženama jer uostalom i ovi svi trendovi koji pokazuju određenu vrstu neravnopravnosti i diskriminacije većim dijelom se odnosi na žene, u većem postupku, 2/3 su svakako ovoga upravo žene te koje su na sve oblike diskriminirane odnosno neravnopravne, a to je u ovom izvješću i potkrijepljeno. Ono što želim posebno naglasiti, a već je spomenuto Konvencija Vijeća Europe o borbi protiv nasilja nad ženama i općenito u obitelji sigurno je jedan dokumenat koji nam je dobro došao, a sadrži niz mehanizama. Vlada je u tom periodu, pa do sada zaista učinila znatne pomake i u smislu proširenja broja skloništa, dobru suradnju sa svim udrugama i nevladinim institucijama, nevladinim udrugama koje se bave zaštitom žrtava. Također je značajan pomak i učinjen u izmjeni zakona, jače se penaliziraju kazne počiniteljima, inzistira se i na psihosocijalnoj pomoći počinitelja u smislu i njegove socijalizacije i resocijalizacije, ali prije svega i u smislu prevencije, kao i psihološka pomoć žrtvama. Međutim, uz nacionalni, stalno prisutnu telefonsku liniju, uz pojačani broj novih skloništa za žene, sada imamo sve županije koje imaju barem jedno sklonište, neke naravno imaju i više i uz sve te brojne napore trendovi u tom smislu ne pokazuju da je društvo u tome uspjelo učiniti nekakav značajniji pomak i to je vjerojatno itekako velika zadaća u budućnosti svima nama. Ali ono što mislimo da se ne osjeti dovoljno, a to je rad na prevenciji, rad na odgojno obrazovnim programima, edukacija javnosti, osvješćivanje javnosti o ovom problemu, edukacija mogu slobodno reći svih nas, pa i nas ovdje u HS, naravno ne izuzimam i sebe od toga i to je nešto na čemu moramo svi zajedno poraditi. Pravobraniteljica je istakla još i jedan značajan projekat to je po žene na tržištu rada, koliko god se nama činilo da smo ravnopravne sigurno to nismo. Žene su vrlo često i zlostavljanje seksualno i po svojoj spolnoj pa i rodnoj orijentaciji upravo na radnom mjestu. Radna mjesta nisu jednako dostupna ženama i muškarcima, nisu jednako plaćena i ne mogu jednako niti napredovati, niti pozicionirati se na onim višim pozicijama, vodećim položajima, menadžerskim pa evo vidimo i u politici. I to su činjenice od koje ne treba bježati. Ja nisam baš veliki zagovaratelj čiste statistike i nekih brojaka međutim dokle god nemamo neke bolje mehanizme zaista ću se zalagati za i kvote na listama političkih stranaka kao i na druge mehanizme koji pozitivno diskriminiraju ženu i na taj način omogućavaju njezinu ravnopravniju odnosno značajniju participaciju svim sferama društva. Ono što za ženu je jako važno, to je da je vlada kroz demografske mjere pojačala rodiljne i roditeljske naknade, zalaže se za očinski dopust, zalaže se za ravnopravno roditeljstvo, zalaže se kroz različite oblike pomoći i na razvoj ustanova, servisa kao i drugih oblika u kojima bi se lakše uskladio obiteljski i poslovni život svih članova obitelji. Mislim na roditelje, majke i očeve, mislim i na partnere oba spola i to je nešto što je svakako pozitivno. Delimitizacija roditeljskih naknada svakako je jedan cilj koji želimo svi postići. Vlada je u dva navrata značajno podigla rodiljne i roditeljske naknade i mislim da je to svakako olakšalo i ženama odnosno majkama i očevima budući mogu dopuste koristiti jedni i drugi. Željela bih još možda u ovom kraju samo naglasiti da se slažem da imamo zaista jednu značajnu skupinu žena odnosno nekoliko skupina žena koje su višestruko diskriminirane i njima bi trebalo posvetiti posebnu pažnju. Uz prepoznatljivost ureda za pravobraniteljice, uz potrebu za edukacijom kroz odgojno obrazovni procese i programe, ali općenito kroz sve moguće komunikacijske kanale koji nam stoje na raspolaganju da šaljemo poruke građanima i da ih educiramo, da ih osvijestimo o neravnopravnosti, o diskriminaciji i o nasilju. Željela bi tu staviti poseban naglasak na ulogu medija. Mediji imaju značajnu ulogu i ne treba niti njih baš amnestirati od one uloge koju imaju. Medijima nadam se i znam jako dobro da se nije dobro zamjeriti, međutim oni imaju itekakvu odgovornost na to kako, na koji način se prikazuju žene žrtve nasilja, kako i na koji način se prikazuju žene, žene u politici i mislim da je to nešto s čime se isto tako oni ne mogu pohvaliti. Bila je sada konferencija koliko su žene u medijskom prostoru prisutne, postoje neki statistički pomaci na više, međutim mene više zanima kako i na koji način su opisane i prikazane u [[Upadica: Hvala.]] medijskim emisijama i člancima.
Hvala, imamo jednu povredu Poslovnika, poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Članak 238., možda ste se slučajno zabunili, ali time ste mene omalovažili i doveli u zabludu građane RH ja se nisam ispričala oko rasprave i dijaloga s pravobraniteljicom. Govorite o sasvim drugoj sjednici, o rezoluciji europskog, Europskog parlamenta o seksualnim i reproduktivnim pravima žena. I ja ću uvijek se rado ispričati, međutim ovdje se nemam za što ispričavati. Nas sve ovdje još jednom pozivam na argumentiranu raspravu, a sve građane RH da sami pogledaju snimku i donesu procjenu [[Upadica: Dobro.]] o slijedu događaja. Srećom imamo dokaze.
To je isto tako bila replika, pa temeljem Članka 240. stavak 1. vam moram izreći opomenu. Poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš sad će govorit u ime Kluba zastupnica Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, državni tajnici, kolegice i kolege, pred nama je Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu. Svako od nas kad izađe za ovu govornicu i kad govori i svoje stavove i stavove svojeg kluba i ovo izvješće ima pravo pročitati na način na koji misli da je najprihvatljivije i kroz pokazivanje svojih stavova ima pravo i mogućnost prikazivati i neke druge elemente iz ovog izvješća. Ja i mi u klubu ćemo podržati izvješće pravobraniteljice. Apsolutno cijenimo ono što pravobraniteljica radi i cijenimo način na koji to radi i nije ovo prvo izvješće koje imamo u ovom saboru, imali smo prilike i neka druga izvješća imati i uspoređivati i vidjeti napredak koji je. Nema nitko čarobni štapić. Nema čarobni štapić ni pravobraniteljica i da promjeni neke stvari. Kroz izvješće vidimo neke napretke ali naravno da s njima nismo zadovoljni. Zanimljivo je da govorimo o izvješću za 2020. to je ona godina u kojoj nam se desila korona i u kojoj nam se desio Covid i kad su nam se sve neke stvari koje su inače prijašnjih godina bile i detektirane pojačane. Ali ja se ne mogu zaista ni s ove govornice i ne želim se oteti situaciji da o njoj, da o tom izvješću govorim 2022. godine, dva tjedna nakon što je Rusija izvršila agresiju na Ukrajinu i gdje će se stvari promijeniti ne samo u svijetu i Europi nego će se promijeniti i u Hrvatskoj gdje će tražiti veliki napor kompletnog društva, velika uloga će biti i pravobraniteljice jel će zaista, u startu je bila najava da će biti negdje oko 5 milijuna izbjeglica iz Ukrajine, sad već se govori da će to biti do 10 milijuna izbjeglica. Tu će naravno biti i žene i djeca i muškarci i bit će zaista izuzetno važno način na koji ćemo se odnositi na to jer kao što je pravobraniteljica u odgovoru rekla već sad dolaze žene koje su silovane za vrijeme svog odlaska iz Ukrajine. Na tržištu rada zaista je to za sve one koji koriste sve, sve loše stvari će biti potplaćeni i to je nešto što ćemo se morati voditi računa u slijedećim vremenima. Ali ajde da se vratim na 2020. i nekoliko stvari na kojima moramo govoriti i na koje moramo ukazivati. Bazična razlika koju imamo kad govorimo o ženama i muškarcima je jaz u plaćama. Za isti posao je razlika, dakle razlika je 13,3%, ali je još veći jaz u mirovinama. Dakle, nakon što odrade pošteno svoj posao i žene i muškarci razlika i jaz u mirovinama je 21,08%. I ono ključno pitanje koje ja svima vama postavljam što tu promijeniti, što tu napravit, jer dok je taj jaz, o čemu mi dalje u svim drugim stvarima govorimo. Ja sam gledala, uspoređivala sam plaće, znate gdje vam nije tako velika jaz u plaćama u kojem sektoru, vjerovali ili ne u sektoru građevinarstva. U sektoru građevinarstva je najmanji jaz u tim plaćama gdje su žene jednako plaćene za posao kao što su i plaćeni muškarci. I to je činjenica i to je činjenica dakle, ova činjenica u građevinarstvu je nešto što imamo ovako uvijek emotivno potrebu naglasiti, ali činjenica u tom jazu u plaćama je činjenica i u Hrvatskoj i činjenica u Europi i ja vas pitam što tu promijeniti, što tu napraviti, što na tom polju odraditi i kako tu napraviti promijenu? Moje iskustvo i kad me uvijek pitaju ja kažem što idete višlje i što se na ljestvici više penjete to vam je jaz veći i što ste višlje pozicionirani jaz je veći. U ovom trenutku u ovoj sabornici otprilike odnos žena i muškaraca pokazuje čak je možda i postotak drugačiji, ali malo pogledajte koje žene imaju izvorni mandat, a koje žene su zapravo zamjenske saborske zastupnice. Ajmo malo to pogledat i to vam zapravo govori o niz situacija. Ja ne mogu govoriti ni o izvješću o 2020. da na to ne ukažem i na to želim ukazati. U trenutku kad izvorni mandat, a ne zamjenski mandat zastupnica u HS odrazi neku drugu situaciju onda ćemo zapravo moći govoriti o tome da i situacija u saboru je onakva kakva treba bit. Pogledajte samo dakle mi točno znamo što je izvorni mandat, a što je zamjenski mandat. I drage moje kolegice i kolege, sve dok je jaz u plaćama tako veliki, a onda se on preljeva i na mirovinu, mi još uvijek imamo priču o ženama koje su svedene, a muškarcima koji su s Marsa u realnoj situaciji i u realnom životu. Ja ću još ovo preostalo vrijeme iskoristiti za dvije teme koje uvijek ostaju nekako po strani. Jedna tema su žene i sport i žene u sportu. Pogledajte na koliko rukovodećih mjesta u sportu se nalaze žene, dakle predsjednice saveza i sve ostalo. Pogledajte što mlade djevojke, što tiho, što malo glasnije, prolaze kroz priču koja je, dakle vezano uz svoje trenere i onda o tim, o tom odnosu mladih djevojaka i trenera mi čujemo zaista posljedično i nešto što želim posebno naglasiti je reproduktivno zdravlje žena u doba 2020.g. i dostupnost. Dakle, to će isto ostat ispod radara, dostupnost ginekologa, dostupnost timova, dostupnost toga da imamo pojedine dijelove zemlje gdje uopće sad više nemamo ginekologa i nemamo mogućnost da se žene na adekvatan način brinu za svoje reproduktivno zdravlje i to je 2020.g. još značajno pojačala. Mi smo imali tu jednu raspravu koja je bila dosta zanimljiva, na kojoj je dosta nas i u ime klubova sudjelovalo, a to je rasprava bila o smanjenju PDV-a na higijenske uloške i tampone da se smanji sa 25, mi smo tražili na 5%, pa će idući tjedan, ćemo ponovo doć do tih 5% i tada smo govorili o istraživanju jedne udruge koja je govorila o tome, o pravu na zaštitu…
Kolegice i kolege, molim vas dajte se malo utišajte da kolegica može govoriti, izvolite.
Ma ja mogu govoriti, oni koji misle da je zanimljivo slušat će, slušat, a oni koji ne misle neće slušat bez obzira dal su tiho ili nisu tiho, ali to sve zajedno nema veze. Dakle, ta je udruga pokazala o tome koliko žena uopće ne mogu, ne mogu ostvariti svoje pravo na posjetu ginekologa jel ginekologa nema i koliko rijetko to čine. I ovo posljednje, ima jedna rečenica i to ću je pročitati. Pravobraniteljica upozorava da su na nacionalnoj razini kontinuirano prisutne poteškoće u dostupnosti zdravstvene usluge prekida trudnoće. O pravu na prekid, dakle mogućnost prekid trudnoće je nešto što u ovoj sabornici nikako da dođe na dnevni red zakon bez obzira što imamo i obvezu koju nam je dao jedna presuda ustavnog suda da to treba riješit jer imamo stari zakon, nikako da dođe na dnevni red i stavlja se ispod tepiha i oni koji stavljaju ispod tepiha kad dovoljno dugo bude ispod tepiha bit će velike hrpa, popiknut će se na nju i pasti na nos jer to, o tome ne želimo raspravljati, o tome ne želimo govoriti i ne želimo govoriti oko nekoliko činjenica, a to je da ja uopće ne dvojim da pojedini liječnici koji su čak i specijalizirali i jesu ginekolozi imaju priziv savjesti, ali ne može biti niti jedna jedina ustanova koja je financirana iz proračuna, a da baš svi ginekolozi u njoj imaju priziv savjesti. Sve ono što se financira iz proračuna RH ili iz proračuna pojedinih županija mora se osigurati liječnici odnosno timovi i mora biti neko ko nema pravo na priziv savjesti i netko tko obavlja prekid trudnoće. Prekid trudnoće se ne obavlja po željama nego zaista ta opcija u kojoj se žena mora odlučiti na to je opcija koju uopće ne želim govoriti o toj emotivnoj strani i svega ostalog. Na svu sreću ako se to može nazvat na svu sreću iz javnog prostora su nam nestale one molitvene skupine koje su presretale žene kod bolnica i upozoravali ih na to da ne prekidaju trudnoću i radili još jedan apsolutno nedopustiv pritisak na njih. I za razliku od svih drugih zemalja EU koji rade korak naprijed u svom zakonodavstvu, a jedan od zadnjih je i Španjolska koja je tu napravila određene korake naprijed, ja imam osjećaj da mi radimo korak nazad. I nisam nikad mislila da ću morati 2022.g. još govoriti o tome i reć da mi to moramo regulirati zakonom, ali ovo je prilika u kojem hoću reći jednom rečenicom na to upozorava i pravobraniteljica, a s ove govornice upozoravam sve zajedno da je to jedna tema koju trebamo na adekvatan način sukladno 2020. definirati. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Sada ćemo zastati sa raspravom o ovoj točci radi glasovanja. STANKA U 12:04 SATI
Nastavljamo dalje sa točkom dnevnog reda. Na redu je rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani zastupnici Glasovac i Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mi u klubu SDP-a željeli smo i ravnopravnom podjelom rasprave u ime kluba dati doprinos ravnopravnosti, a ja sam prvi zbog abecede. Poštovana pravobraniteljice, poštovane kolegice i kolege želim odmah jasno reći da će klub SDP-a glasat za prihvaćanje vašeg izvješća za 2020. godinu i mi i vjerujem i dobar dio nama srodnih političkih stranaka i opcija iznimno cijenimo vaš rad na dužnosti koju obnašate. Ja sam se i u replici kad sam vas naizgled kritizirao u stvari sjetio svog vašeg doprinosa u onome razdoblju kada smo zajedno radili na nekim temama i sve ovo dalje što ću reći ne ide vas, nego ide parlamentarnu većinu. Smatram da je potpuno neprimjereno i neprihvatljiv zakonodavni okvir u Zakonu o ravnopravnosti spolova, konkretno članak 21. točka 5. da je razlog za razrješenje pravobraniteljice za ravnopravnost spolova to da Sabor ne prihvati godišnje izvješće. Jer u stvari sama ta činjenica umanjuje autoritet institucije, otvara legitimnim pitanjem političkih kalkulacija same pravobraniteljice da se i ovih drugih posebnih pravobranitelja da se ne zamjeri previše vladajućima, a onda ako ima priliku nešto oporbi prigovoriti, ponekad opravdano, ponekad neopravdano da se i to dovede u prostor političkih kalkulacija. Zato smatramo da treba ukloniti iz svih zakona koji reguliraju posebne pravobranitelje tu mogućnost da razlog za razrješenje bude i neprihvaćanje izvješća, jer time se u stvari institucija koja se zove pravobranitelj svodi na radno tijelo Hrvatskoga sabora, a ne na neovisno tijelo i u stvari uopće je onda neprimjeren izraz pravobranitelj. U napadu cinizma mogao bih reći da se za vladajuće očekuje da budu vladobranitelji ili da barem je ne napadaju. Prema tome, kao što rekoh, ovo je kritika na zakonodavni okvir i na HS, a pravobraniteljici naravno sve pohvale za dosadašnji rad u onome dijelu u kojem nije trebala svjesno ili nesvjesno kalkulirati politički kako bi ipak zbog jedne podređenog položaja prema parlamentarnoj većini i saboru ne izazivala previše. Da završim, u stvari možda nam je potreban pravobranitelj za ravnopravnost posebnih pravobranitelja u odnosu na pučkog pravobranitelja ili uopće postaviti pitanje smisla onda postojanja posebnih pravobranitelja kada imaju ovako relativno uzak, uzak prostor za djelovanje. Naravno neke kolegice su me pitale jel dovodim, umanjujem autoritet pravobraniteljice. Ja sam im onako isto rekao dakle tu se uopće može, uopće pitanje može li se govoriti o autoritetu kada vi ustvari svaki put svake godine u sabor dolazite na izglasavanje povjerenja i morate paziti ili ne morate paziti, to je sad stvar karaktera, hoćete li u svom radu se toliko zamjeriti vladajućima da neko samo stavi palac dole i da za to više ne budete. Nastavit će kolegica Sabina Glasovac.
Hvala ti Arsene, poštovani g. potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima i suradnicama, poštovani predstavniče ministarstva. Kao što je Arsen već rekao Klub SDP-a podržat će vaše izvješće. Iznimno cijenimo napore koje iz godine u godinu ulažete da zaštitite između ostalog i čl. 3. Ustava RH koji kaže da je ravnopravnost spolova jedna od temeljnih vrednota RH, ali ne samo to. Vi isto tako i skrbite o tome da zakone koje je donio HS zažive u praksi, a to je prije svega Zakon o ravnopravnosti spolova i Zakon o zabrani diskriminacije. Međutim vi nama svake godine vrlo lijepo ovako u HS plasirate sliku Hrvatske po pitanju ravnopravnosti spolova za tu godinu. Pa ako pogledamo kakva je ta slika Hrvatske po pitanju ravnopravnosti spolova bila u 2020.g. onda možemo slobodno reći da je siromaštvo u Hrvatskoj i dalje imalo žensko lice, da je prekarni rad u Hrvatskoj većinski također imao žensko lice, da su ugovori na određeno vrijeme u Hrvatskoj većinski također imali žensko lice, da su prekarni poslovi u Hrvatskoj imali žensko lice, da su žrtve nasilja u obitelji u Hrvatskoj imale žensko lice, da su niže plaćeni poslovi u Hrvatskoj imali žensko lice, da su 99,9% prijavljenih žrtava spolnog uznemiravanja na poslu i na fakultetu isto tako imale žensko lice, da diskriminacija općenito u Hrvatskoj još uvijek ima žensko lice, da su razlike u mirovinama između muškaraca i žena takve s razlikom od 23%, da možemo, 21,8% možemo reći da također niže mirovine u Hrvatskoj imaju žensko lice, da niže plaće u Hrvatskoj imaju žensko lice, da je nasilje i dalje rodno utemeljeno i da su posljedice pandemije i potresa koji se dogodio u 2020.g. itekako utjecale više na žene negoli na muškarce. I to je odgovor na pitanje svima onima koji se danas ovdje u saboru pitaju zašto mi govorimo isključivo i ponajviše svog vremena ulažemo u to da govorimo o ženama. Zbog toga što u Hrvatskoj neravnopravnost i dalje ima žensko lice i žene su te koje su išamarane, manje cijenjene, manje vrednovane, manje plaćene, vrlo često zlostavljane i ubijane samo zbog toga što su žene. I to nije slika Hrvatske u koju mi želimo gledati, ali je to tako. Ono što mene žalosti, a mi smo HS i na nama je da vaše izvješće pomno promotrimo i o njemu raspravimo i kreiramo takve zakonodavne okvire koji će ukloniti sve one prepreke koje nam stoje na putu pune ravnopravnosti žene i muškaraca u društvu, a na vladi da to isto provede. I ne mogu blagonaklono gledati na činjenicu da nakon jednog uspješnog i velikog projekta u koji ste uložili puno vremena, a pitala sam vas vezano uz taj projekt u svojoj replici, jednake plaće, jednake mirovine, zapravo vi niste članica radne skupine za izradu jednog od ključnih zakona koji nas čekaju u naredne 2.g., a to je Zakon o radu, a najveći problem se upravo događa na tržištu rada i najveći broj primjedba upravo ide u ovom pravcu jer kao što sam rekla razlika u plaćama između muškaraca i žena u Hrvatskoj je 13,3% u korist muškaraca, razlika u mirovinama 21,8% veće mirovine u korist muškaraca, invalidske mirovine duplo veće mirovine muškaraca negoli žena. Prema jednom istraživanju broj slobodnih sati u tjednu koji ženi ostane kada odradi onaj službeni dio posla za koji je plaćena i neplaćeni rad doma je 24 sata tjedno ima slobodnog vremena dok muškarac ima više od 50 sati slobodnog vremena. Zašto? Zato jer ne obavlja ovaj neplaćeni, neplaćeni rad. Kad govorimo o tome da u Hrvatskoj i dalje udio žene čine 60% u udjelu visoko obrazovanog stanovništva u RH i čine dominantnu strukturu zaposlenih u područjima obrazovanja, socijalne skrbi, zdravstva, u trgovini, u uslužnim djelatnostima, ali kako idemo gore reći ćemo da ima ih puno među liječnicama, da, ali ravnatelji su i dalje muškarci. Jednako tako u upravama trgovačkim društava zastupljeni su samo sa 12,6%, u nadzornim odborima 22,39%. U HS kažemo vauu 23% nikad više od 2000.g.. Da, a zaboravljamo da je ovo HS ovaj ovdje rekao da bi zastupljenost žena u HS trebala biti minimalno 40%, a mi smo sretni zbog 23%, a još sretniji kada nakon konstituiranja sabora se taj udio kao u ovom sazivu poveća na 32. Zašto? Zato što eto one ulaze kao zamjene. Na to smo navikli. Na zamjenske mandate, na mjesta pomoćnica ministara, na mjesta državnih tajnica, ali ne na rukovodećim pozicijama, pa tako u hrvatskoj vladi danas nemamo ni jednu potpredsjednicu vlade imamo samo 5 ministrica u odnosu na 18 ministara. Nemam više vremena, nemam puno vremena. Zaključno, ono što sam htjela reći je ova slika Hrvatske nas i dalje rastužuje i puno, puno je posla pred nama, a prije svega pred nama saborskim zastupnicima jer mi smo ti bez obzira s koje strane dolazili koji kreiramo okvir koji itekako utječe na život žena u Hrvatskoj u svakom pojedinom segmentu njihovog života.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, poštovanog zastupnika Zlatka Hasanbegovića.
Potpredsjedniče, dame i gospodo dopustiti mi započeti srodno suspektnim dame i gospodo budući da se ne nalazimo u zrakoplovu posrnule Lufthanse već u Hrvatskom saboru. Jugoslavenski komunisti marksisti nakon 1945. iz javnog općenja prognali su dame i gospodu i nadomjestili ih klasno neutralnim drugaricama i drugovima. Među ostalima i njima nadahnuti briselski kultur marksisti i birokrati te rodno teorijski komesari prije nekoliko mjeseci okomili su se više ne na klasno već rodno suspektne dame i gospodu. Naime, iz retorte briselskog komesara za ravnopravnost osobe Dalii ili Dali formacijski briselska inačica zagrebačke osobe Ljubičić i njezina bliska suradnica osvanuo je interni vodič za uključivu hrvatski rečeno tzv. inkluzivnu komunikaciju u kojem se od službenika EU među ostalim besmislicama traži da rodno suspektno obraćanje s dame i gospodo zamijene s rodno inkluzivnim drage kolege točnije poštovani kolegij. Ova ideološka budalaština ubrzo ismijana te je zasad ostala nedonoščetom u pokušaju. Ipak nadovezala se na sličnu budalaštinu iz srpnja prošle godine, a koja je i službeno prihvaćena objavom najvećeg europskog zračnog prijevoznika u tzv. rodnoj neutralnosti s prijedlogom da posade putnike više ne oslovljavaju i ne pozdravljaju s dame i gospodo već samo dragi putnici što je citiram bizarno objašnjenje rezultat promjena u društvu kojima se poštuju svi ljudi. Citiram dalje, za taj proces trebat će izvjesno vrijeme. Sličnim ideološkim besmislicama nadahnuto je i birokratskim i rodno teorijskim meta jezikom sročeno izvješće o kojem danas raspravljamo, a koje je naslovljeno kao Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020. godinu. Poštovana, predsjednik Republike vas je nedavno nazvao tzv. pravobraniteljicom što ja kao zatočenik zakonitosti i pristojnosti naravno neću učiniti. Nakon što sam pročitao vaše izvješće osim snažnog osjećaja samo lobotomizacije pristupio sam omanjem eksperimentu i sadržaj bez naslova dao na uvid i iščitavanje nekolicini osoba različitih uzrasta, intelektualnih sposobnosti i spolnih pripadnosti. Zamolimo sam ih da mi nakon što ga pročitaju odgovore na dva pitanja. Prvo, u izvješću koje ustanove je riječ i drugo koji je oblik ravnopravnosti u djelokrugu autora izvješća? Nitko od uključenih u eksperiment nije odgovorio da je riječ o državnom tijelu, doduše neovisnom čiji se čelnik ne odabire lutrijskim ždrijebom već odlukom Hrvatskoga sabora. Svi su bez dvojbe zaključili da je riječ o nekoj od udruga koje se nazivaju nevladinim i koje u svom poslanju imaju stanoviti ideološki aktivizam bez obzira je li riječ o feminizmu prvog, trećeg ili dvadeset i trećeg vala ili LGBTQIA plus et cetera, et cetera aktivizmu. Također nitko nije odgovorio da je riječ o ustanovi koja se bavi ravnopravnošću spolova već isključivo problematikom ravnopravnosti žena i to ne svih žena ili žena kao takvih već samo nekih žena te osoba koje se nazivaju LGBTQIA plus et cetera, et cetera osoba. Budući da znamo da još uvijek postoje samo dva spola od kojih je jedan muški izvješće u kojem je pojam muškarac misaona imenica ili isključivo oznaka za zlostavljača i počinitelja kaznenog djela ovo izvješće apokrifnog naslova ne može biti označeno izvješćem pravobraniteljice za ravnopravnost spolova te zbog ideološkog pamfletizma, rodno teorijskog meta jezika i sadržaja isključivo izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost nekih žena i osoba LGBTQIA plus et cetera, et cetera usmjerenja. Budući da je za ideologiju kojom se ovo apokrifno izvješće nadahnjuje, fenomen slučajeva diskriminacije muškaraca tabu tema, osvrnut ću se s nekoliko primjera na ono čega u izvješću nema. Primjerice muškarcima se dosuđuju oštrije i duže zatvorske kazne. Dosadanje studije koje su se pozabavile istraživanjima, visinom kazni pokazale su da se u prosjeku muškarcima za isto kazneno djelo dosuđuje i do 63% zatvorske kazne. Muškarci su također žrtve obiteljskog nasilja, ne samo počinitelji, što se stidljivo u fus noti primjećuje u vašem izvješću u kojem stoji da su od ukupnog broja žrtava obiteljskog nasilja 30% muškarci. Da li je primjena obiteljskog zakonodavstva unatoč idealu ravnopravnosti spolova i dalje smo svjedoci da su brojni muškarci diskriminirani prigodom brakorazvodnih parnica, što se posebice odnosi na skrb o djeci i učestaloj primjeni običajnog prava po kojem je majka u pravilu u prednosti pred ocem iako zakonodavstvo to ne propisuje. Mnoštvo je primjera poznatih i vašem uredu diskriminiranja očeva dobrih roditelja bez ikakve institucionalne zaštite podvrgnutih moralnim ucjenama i manipulacijama kako bi mogli ostvarivat redovite susrete s djecom ili kojima se onemogućuje bilo kakav dodir s djecom. Osim problematike slučajeva diskriminacije muškaraca drugi tabu u ovom izvješću je naravno financijsko poslovanje i odgovor na pitanje na što je konkretno ured potrošio 5 milijuna kuna. Autori izvješća su na gotovo 3 stotine stranica nadahnuti u ekstenzivnom iznošenju rodno ideoloških floskula, te elaboraciji gorućeg nacionalnog i javnozdravstvenog problema operativnih zahvata promjene spola transrodnih osoba na račun HZZO-a, a nadahnuće kopni kada se treba razjasniti na što se troši javni novac, temeljem kojih mjerila i zašto se samo četvrtina predmeta odnosi na konkretne pritužbe na diskriminaciju, a ¾ na tzv. praćenje provedbe zakona, točnije na ideološku rodno ideologijsku promidžbu i suradnju s nevladinim ideološkim aktivističkim udrugama i financiranje ideoloških pseudoistraživačkih i provedbenih projekata. Među takvim udrugama poseban status projektnog prijatelja i miljenika kuće ima Centar za edukaciju, savjetovanje i istraživanje tzv. CESI, ideološka aktivistička platforma koja nastupa pod ljupkom krilaticom „Mi smo unuke vještica koje niste uspjeli spaliti“. Dokaz za tvrdnju da je riječ o apokrifnom izvješću koje selektivno obrađuje problematiku vidljiv je u poglavlju „Zapošljavanje i rad“ u kojem stoji da se ured pravobraniteljice intenzivno bavio svime i svačim osim zaštitom prava trudnica u radnom zakonodavstvu. Tako imamo među ostalom i raščlambu tzv. rodno uvjetovane segregacije tržišta rada, nešto kasnije krucijalni aspekt tzv. rodnog aspekta kolektivnog pregovaranja, među primjerice problem radne, međutim primjerice problem radne diskriminacije trudnica, rodilja, majki i obitelji s više djece u zemlji suočeni s depopulacijskim slomom, pravobraniteljica nije zamijetila, niti na to obratila pozornost. Dakle zaključno, Klub Domovinskog pokreta glasovat će protiv prihvaćanja ovog izvješća, točnije ideološkog pamfleta, 10-ljeće vašeg upravljanja ovim uredom, osobito osoba pravobraniteljice dokazao je da je u ovom obliku riječ o nepotrebnoj ideološkoj komisiji za promicanje neravnopravnosti spolova koju zakonodavac treba ukinuti, a vama omogućiti da sa svojim impresivnim iskustvom doživotne pravobraniteljice, a prije toga prekaljene državne činovnice nakon ulaska istaknutih … [[Govornik se ne razumije]] iz para politike u saborsku politiku posrnulom aktivističkom vladinom sektoru oboljelom od krize smisla udahnete novi život.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku poštovane zastupnice Ružice Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, pred nama je izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020.g.. Krenimo od toga kako je općepoznato da ravnopravnost spolova znači da su žene i muškarci jednako prisutni u svim područjima javnog i privatnog života, da imaju jednak status, jednake mogućnosti za ostvarivanje svih prava, kao i jednaku korist od ostvarenih rezultata. Analizirajući sadržaj i posebice dio pod naslovom „Zaposlenost i radna aktivnost“ priznajem zabrinutost. Naime, iako je u prošlogodišnjem izvješću identificirano nekoliko pozitivnih trendova u pogledu zapošljavanja poremećaji na području gospodarstva nastali kao posljedica pandemije covida-19 doveli su do negativnih kretanja na tržištu rada. Broj radno sposobnog stanovništva je i dalje u padu. Nakon 2.g. uzastopne regresije po prvi puta se bilježi porast žena u aktivnom stanovništvu iako je udio žena u ukupnom opsegu tog porasta iznosio svega oko 20%. Udio žena u prosječnom broju aktivnog stanovništva iznosio je 47,5% dok je udio muškaraca iznosio 52… [[Govornik se ne razumije]] Udio muškaraca u strukturi ukupno zaposlenih osoba iznosio je 53,1% dok je udio žena iznosio 46.9%. Prema podacima iz ankete Državnog zavoda za statistiku o radnoj snazi u trećem tromjesečju 2020. stopa zaposlenosti muškaraca se u prosjeku kretala oko 54% dok je stopa zaposlenosti žena u prosjeku bila 41,3% što ukazuje na stagnaciju u odnosu na prethodno razdoblje, te kontinuitet dugogodišnje visoke razlike po spolu u stopi zaposlenosti. Usporedbom podataka Eurostata za prva tri kvartala 2020. i prosjeka u 2019. uočava se značajan pad broja ugovora na određeno vrijeme odnosno za oko 17% u odnosu na oba spola. RH je s prosjekom od 6,1% još uvijek članica EU s najvećom stopom prekarnih poslova. Navedeni podaci predstavljaju statistički presjek stanja sa kakvim se u području zapošljavanja i rada ušlo u krizu izazvanu epidemijom bolesti covid-19. Analiza podataka HZZ-a pokazuje da je u ožujku 2020. broj ulazaka u evidenciju porastao za 45% spram prethodnog mjeseca, te 51% na isto razdoblje u 2019. Izrazit porast je nastavljen i u travnju 2020. kad broj ulazaka u evidenciju raste za dodatnih 25%. Analiza statusa koji je prethodio ulasku u evidenciju pokazuje da je preko 85% osoba u evidenciju ušlo iz radnog odnosa pri čemu je do najvećeg porasta došlo zbog drastičnog povećanja broja poslovno uvjetovanih otkaza. Usporedbe radi u travnju i ožujku 2020. u evidenciju HZZ-a je nakon poslovno uvjetovanog otkaza ušlo 18759 osoba, od toga 10053 žene i 8706 muškaraca što predstavlja povećanje od 436% u odnosu na isto razdoblje u 2019. Pored navedenog u usporedbi sa prethodnim razdobljem uočava se i porast broja ulazaka u evidenciju nakon isteka ugovora o radu na određeno vrijeme. Dakle, 7487 žena, odnosno osoba u ožujku i 12168 u travnju što se može dovesti u vezu sa tezom da se epidemija izrazito negativno odrazila na poslove prekarne prirode. Pritom treba naglasiti da se istek ugovora o radu na određeno vrijeme u dva promatrana mjeseca približava skoro 62% slučaja koji se odnosi na žene. Prema UN-ovoj Konvenciji o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena iz 1979. godine nasilje nad ženama jest oblik diskriminacije žena. Države imaju obvezu postupati s dužnom pozornošću kako bi spriječile nasilje, zaštitile žrtve i kaznile počinitelje. Prema članku 1. Deklaracije Opće Skupštine UN-a o uklanjanju nasilja nad ženama iz 1993. godine termin nasilje prema ženama označava bilo koji čin nasilja utemeljenog na spolnoj, odnosno rodnoj osnovi koja rezultira ili može rezultirati fizičkom, seksualnom ili psihološkom povredom ili patnjom žena uključujući i prijetnje takvim djelima, silu ili oduzimanja slobode bilo u javnom ili u privatnom životu. Opća preporuka o rodno utemeljenom nasilju nad ženama UN-ova Odbora za uklanjanje diskriminacije žena kojom se ažurira opća preporuka iz '92. godine naglašava da je rodno utemeljeno nasilje nad ženama jedan od temeljnih društvenih, političkih i gospodarskih instrumenata kojima se zadržavaju podređeni položaji žena u odnosu na muškarce kao i njegove stereotipne uloge. Kroz svoj rad odbor je jasno pokazao da je to nasilje ključna prepreka postizanju stvarne ravnopravnosti žena i muškaraca, te pravu žena da uživaju ljudska prava i temeljne slobode sadržane u konvenciji. Prema preporuci Odbora ministara Vijeća Europe o zaštiti žena od nasilja, nasilje nad ženama razumijeva se kao svaki čin rodno utemeljenog nasilja koje rezultira ili će vjerojatno rezultirati fizičkom, seksualnom, seksualnom, psihološkom ili ekonomskom povredom žene ili njezinom patnjom uključujući i prijetnje takvim radnjama prisilu ili lišavanje slobode bilo u javnosti ili u privatnom životu. To obuhvaća, ali nije ograničeno samo na nasilje u obitelji ili kućanstvu uključujući među ostalim fizičku i mentalnu agresiju, emocionalno i psihološko zlostavljanje, silovanje ili seksualno zlostavljanje, incest, zločin počinjen u ime časti, genitalno sakaćenje i druge tradicionalne obrede koji ženama nanose štetu kao što su prisilni brakovi. Zatim nasilje do kojeg dolazi u široj zajednici uključujući među ostalim silovanje, seksualno zlostavljanje, iskorištavanje, seksualno uznemiravanje i zastrašivanje na radnom mjestu, u institucijama ili drugdje, zatim trgovinu žena u svrhu seksualnog i ekonomskog iskorištavanja, nasilje koje počini ili tolerira država ili njezini dužnosnici, zatim kršenje ljudskih prava žena u vrijeme oružanog sukoba posebice otmice, nasilnog preseljenja, sustavnog silovanja, seksualnog ropstva, prisilne trudnoće, trgovanje ljudima. Konvencija Vijeća Europe o sprječavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, nasilje nad ženama definira kao kršenje ljudskog prava i oblik diskriminacije žena i označava sva djela rodno utemeljenog nasilja koja imaju za posljedicu ili će vjerojatno imati za posljedicu tjelesnu, seksualnu, psihičku ili ekonomsku štetu ili patnju žena uključujući i prijetnje takvim djelima, prisilu ili namjerno oduzimanje slobode bilo da se pojavljuju u javnom ili u privatnom životu, dok nasilje u obitelji definira kao sva djela tjelesnog, seksualnog, psihičkog ili ekonomskog nasilja koja se događaju u obitelji ili kućanstvu ili između bivših ili sadašnjih bračnih drugova ili partnera neovisno o tome dijele li počinitelj ili je dijelio isto prebivalište sa žrtvom. Za razliku od ostalih oblika nasilja u Republici Hrvatskoj, nasilje u obitelji i nasilje prema ženama obilježava niz specifičnosti i karakteristika koje ga čine posebno štetnim i opasnim za pojedinca odnosno pojedinku, ali i za društvo u cjelini. Jednu od njegovih specifičnosti predstavlja i činjenica kako je ono rodno uvjetovano u pojedinim slučajevima teško prepoznatljivo jer se javlja u različitim pojavnim oblicima u pravilu bez prisutnosti svjedoka, traje dulje vrijeme a žrtve uslijed straha i nepovjerenja u rad državnih institucija ponekad nisu sklone njegovom prijavljivanju što onda dovodi do stvaranja velike tamne brojke tog oblika nasilja. Uz jasan trend brutalizacije nasilja, odnosno tranzicije nasilja prema ženama i nasilja u obitelji i iz područja prekršajnog u područje kaznenog prava uočeno povećanje broja ubojstava žena ukazuje na to da zakonske, pravosudne, medijske, te druge obrazovne i edukacijske mjere suzbijanja nasilja prema ženama ipak nisu polučile željenim rezultatima u smislu smanjenja broja slučajeva nasilja prema ženama s najgorim ishodom, već naprotiv broj ubijenih žena na žalost raste. Uz brojke koje i dalje jasno ukazuju na značajnu i ozbiljnu fizičku ugroženost žena od bliskih i muškaraca ovaj trend porasta najtežih kaznenih djela među bliskim osobama, te nepostojanja adekvatnog zakonskog okvira za zaštitu žrtava u partnerskim vezama koje ne dijele isto prebivalište traži hitno daljnje unapređenje zakonodavstva i sustava kažnjavanja kampanju osvješćivanja javnosti o ovom problemu, posebno muškaraca, edukaciju policije, pravosuđa i državnih odvjetnika odnosno odvjetnica te rad na prevenciji nasilja u obitelji i prema ženama na društvenim razinama. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovane zastupnice Ivane Kekin.
Poštovani predsjedavajući, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, državni tajniče. Vladajući ne mare za žene, to je osnovna poruka ovog izvješća pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Počnimo od toga da 11.3.2022. raspravljamo o Izvješću pravobraniteljice za 2020.g. koje je u samu saborsku proceduru ušlo prije godinu dana. Nastavimo sa time da i dalje nemamo nacionalnu strategiju za ravnopravnost spolova, da se ista očito neće niti donositi nego da ćemo nekad u budućnosti dobiti nacionalni plan. U čemu je razlika između strategije i plana? Pa u tome što je plan dokument nižega reda pa se sukladno tome o njemu neće morati raspravljati u saboru, da ne trošimo vrijeme. Doduše to nije u skladu sa Zakonom o ravnopravnosti spolova no ne sumnjam da će vladajući pokazati hitrost da ga usklade jednom kada jako nacionalni plan za ravnopravnost spolova uopće dođe na redu. Sve u skladu s prioritetima, prioritetima u kojima mjesta za žene nema jer vladajući za žene ne mare. A izvješće pravobraniteljice jasno ukazuje na to da kada bi ravnopravnost vladajućima bila prioritet onda bi se nacionalna strategija donosila po hitnom postupku. Naime, iz izvješća je vidljivo da na polju zapošljavanja i rada u kriznoj i pandemijskom 2020. na površinu izlaze stare boljke poput one da je Hrvatska članica EU s najvećom stopom prekarnih poslova u Europi. Dakle, epidemija je upravo najveći efekt imala na poslove prekarne prirode u smislu da se ugovori na određeno nisu produljivali, što znači da obzirom da žene značajno više rade prekarne poslove da su upravo žene značajno više gubile poslove od muškaraca. Konkretno, čak 37% više žena u odnosu na muškarce izgubilo je posao u pandemiji, dakle posao, dakle novac, dakle ekonomsku neovisnost, ekonomsku sigurnost. Osim što su češće ostajale bez posla i ekonomske sigurnosti teret lockdowna također je u značajno većoj mjeri pao, pogađate na ženske leđa, sumnjam da to ikoga ovdje čudi. Istraživanja pokazuju da su diljem EU upravo žene sa djecom mlađom od 12 godina imale najviše poteškoća u usklađivanju privatnih i poslovnih obaveza i da su pri tom hrvatske žene opet izvukle najdeblji kraj. E da, dok ih očito u brizi oko djece i kuće ima puno, tamo gdje se odlučuje o novcima ima ih dakako malo. Na pozicijama ekonomskog odlučivanja dakle u prijevodu u upravama, ima ih svega 12,6%, a u nadzornim odborima jedva 22%, dakle o novcima odlučuju i novac i dalje dijele veliki dečki. Žene se na ta igrališta rijetko pušta. I dalje je prisutan jaz u plaćama, muškarci prosječno zarađuju 9.196 kuna, žene 7.970 kuna pri čemu je taj jaz i veći upravo u onim djelatnostima u kojima su žene dominantne što zapravo znači da su zastupljene na lošije plaćenim poslovima. Primjer takvih djelatnosti je onaj iz koje ja dolazim, dakle zdravstvo gdje sve vrvi od muških šefova na sve strane, iako imamo značajno više liječnica nego liječnika, iako imamo značajno više medicinskih sestara nego tehničara, a o njegovateljicama, dakle gotovo potpuno ženskom, beskrajno teškom i strašno potplaćenom zanimanju da ni ne počinjem. Mali tračak pozitive Sv. Duh je ove godine prvi puta u svojoj povijesti dobio žensku ravnateljicu, to mogu s ponosom istaknuti. Još gore od žena u pogledu ekonomske neravnopravnosti stoje starije žene umirovljenice čije su mirovine dakako značajno manje za čak 21% od muških mirovina, a obzirom da su nam mirovine i ovako i onako jad i bijeda, žene su te koje se najčešće nakon čitavog radnog vijeka primorane dodatno raditi da bi preživjele, a vrlo često se taj rad doslovno svodi na skupljanje boca. Tako mi kao društvo naime cijenimo naše žene, naše sestre, naše bake, naše majke. A ako niste slušali s razumijevanjem ili ste se tek uključili, poanta svega ovog do sada da žene rade značajno više i da zarađuju značajno manje u društvu u kojem vladajući za žene ne mare. Idemo dalje. Hrvatska je i dalje na samom začelju EU kada govorimo o korištenju roditeljskog dopusta među očevima. Inače mnoge zemlje EU aktivno potiču očeve na korištenje roditeljskog dopusta, dapače, mnoge imaju neprenosivi dio roditeljskog dopusta koji je rezerviran za muškarce, što je dakako dobro iz emotivnog aspekta da bi se naši kolege mogli povezivati sa svojim bebama. No osim toga je dobro jer približava poziciju muškaraca i žena na tržištu rada. Ako i tata i mama idu na porodiljni odnosno roditeljski dopust onda će žene značajno rjeđe čuti ona famozna pitanja o tome planiraju li djecu na razgovoru za posao i lakše će dobiti posao na neodređeno. Kad smo kod tržišta rada zabilježen je i porast spolnog uznemiravanja na radnom mjestu, dakako u ogromnoj većini žena. Ne treba nas to čuditi kad znamo da je Hrvatska zemlja u kojoj djevojka koja ošamari muškarca koji ju je primio za stražnjicu dok mu je posluživala kavu, dobije prekršajnu prijavu za remećenje javnog reda i mira, u zemlju u kojoj se štite i nagrađuju profesori koji uznemiravaju studentice, u zemlji u kojoj vladajući za žene ne mare. Izvješće nam govori i o aspektu reproduktivnog zdravlja, na nacionalnoj razini imamo kontinuirani problem nedostatka ginekoloških timova. U mreži javnog zdravstva koji je doslovno prisutan i u Zagrebu, a kamoli u drugim dijelovima Lijepe naše, kao što imamo kontinuirano prisutne poteškoće u dostupnosti zdravstvene usluge prekida trudnoće koji se kako ovih dana saznajemo iz medijima u Vinkovačkoj bolnici dogovara sa šefom u živo, a u Kninskoj ga žena koja je neželjeno trudna može ostvariti tek nakon što prođe obavezno savjetovanje u domu zdravlja Knin gdje se ženi objasni da svako dijete ima pravo na život i da se Bog uvijek za sve pobrine. Spominju se također i velike traume, Majka Terezija i Zlatko Sudac, nažalost ne spominje se kako doći do liječnika koji će izvršiti prekid trudnoće na siguran način, a to su one bolnice u kojima nemaju svi ginekolozi priziv savjesti, u mnogim dakako imaju, pa tamo prekida trudnoće dakako nema u zemlji u kojoj vladajući za žene ne mare. Idemo dalje, iz aspekta nasilja u obitelji. Pandemijska je godina dovela do značajnog porasta nasilja u obitelji, dakle kaznena djela nasilja u obitelji među bliskim osobama porasla su za čak 29%, a specifično visok skok je evidentiran u broju počinjenih kaznenih djela iz čl. 179. Kaznenog zakona koji je porastao za 39%. Da ne bi ostalo na apstraktnoj razini dakle taj porast od 40% odnosi se na kaznena djela u kojima se članovima obitelji dakle ženama ugrožava sigurnost, dovodi ih se u ponižavajući položaj ili im se izaziva dugotrajna patnja, porast od 40%. Inače brojevi jasno pokazuju i da žene u užasno zabrinjavajuće niskom postotku prijavljuju nasilje, tek jedna od pet prijaviti će nasilje jer zna da se prijavom zapravo izlaže riziku da će se nasilje pogoršati, a sustav ju neće zaštititi. U 2020. od 168 djela silovanja u njih 168 sve su žrtve bile ženskog spola, dakle radi se jasno je kao dan o rodno utemeljenom nasilju, a brojke su upozorava izvješće vjerojatno i veće, no neprijavljene. Također u 2020. bilježimo i porast ubijenih žena, ubijeno ih je 14 od čega 9 od strane intimnih partnera. Očito je da sustav prevencije rodno utemeljenog nasilja ne radi, očito je da se nasilnici kažnjavaju prerijetko, presporo, preslabo, očito je da nadležna tijela i pravosuđe ne prepoznaju rizične faktore, očito je da se izlazak iz nasilničke veze, protivljenje nasilnom muškarcu, izloženost prijetnjama smrću i dalje ne doživljavaju kao alarmi. Očito je da se unatoč očitoj potrebi ne mijenja zakonodavni okvir, a da bi ga uskladili sa Istambulskom konvencijom i bili uspješniji u prevenciji nasilja nad ženama, očito je da nam zato žene umiru u društvu u kojem vladajući za žene ne mare. Klub zeleno-lijevog bloka dakako podržati će ovo opsežno i cjelovito izvješće, no apeliramo na vladajuće da ga počnu čitati s razumijevanjem i da konačno počnu mariti za žene.
Slijede pojedinačne rasprave, prva je poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora, uvažena pravobraniteljice sa suradnicima, državni tajnici, kolegice i kolege. U ovom izlaganju osvrnula bi se na područje zdravstva iz kojeg dolazim. Kako pravobraniteljica navodi od 515 slučajeva 48 slučajeva koja su rješavali vezano je bilo uz zdravstvenu zaštitu, 8,9% pritužbi odnosilo se na zdravstvene institucije, 11,2% izrečenih upozorenja, preporuka i prijedloga je bilo upućeno zdravstvenim institucijama. Također je dobro da navodite ovaj međunarodni projekt zagovaranje za zdravstvenu skrb žena temeljeno na dokazima u doba pandemije covida-19 gdje je posebno podcrtavan onaj drugi od dva glavna cilja, a to je osnažiti trudnice i rodilje za zaštitu svojih prava i dostojanstva u zdravstvenom sustavu. Svi znamo da su brojne žene podnijele teret pandemije poput zaposlenica u zdravstvu, socijalnoj skrbi, odgoju i obrazovanju, trgovini i drugim sektorima. Rad u kući, visine plaća, cijene higijenskih proizvoda za žene, zaštita zdravlja, preventivne aktivnosti, to su sve područja o kojima se može puno govoriti. Malo bi se više dotakla problema reproduktivnih prava rodilja i trudnica odnosno dostupnosti zdravstvenih usluga pacijenticama odnosno pacijentima. Naime, vi ste pravobraniteljice 2019. naveli da nedostaju timovi u sustavu zdravstvene zaštite, 117 u obiteljskoj medicini, 61 u ginekologiji odnosno 53 u pedijatriji, 2020. ste nastavili pratiti stanje i dalje nedostaju ginekološki timovi, 62 ih nedostaje od potrebnih 335. Za obiteljsku medicinu niste nešto posebno naveli, ali ono što ja znam jer pratim i to područje već sad imamo 104 tima bez nositelja liječnika u obiteljskoj medicini, 185 ih je preko 65.g., znači praktički već ih sad nedostaje 300. Što se tiče samog lockdowna, evo za potrebe ove rasprave sam kontaktirala nekoliko ginekoloških ordinacija kod nas u Međimurju i evo kažu kolegice da su tijekom lockdowna zbrinjavali trudnice, hitne i onkološke pacijentice, bili su dostupni mailom, telefonom, Viberom, Messengerom i zapravo nisu radili rutinske preglede, ostalo sve da. To se onda ogledava i u broju pregledanih žena odnosno broju postupaka, naročito u travnju, međutim onda se ta brojka ipak nešto oporavila. Također iz jedne ordinacije su mi ukazali na poseban problem što su bile naravno u svim ordinacijama, ali evo oni su me na to podsjetili, problem propusnica, pa su žene čak uključujući i trudnice nisu mogle dolaziti na preglede i iz susjednih općina, ali je onda srećom donesena odluka da propusnice mogu izdavati i liječnici, tako su i njihovim pacijenticama slane propusnice i na to zaista treba voditi računa ako se ne daj Bože opet nešto dogodi. Ugrožavanja zdravlja žena i djeteta srećom nije bilo barem prema podacima iz ordinacijama na našem području. Slijedeće pitanje je pratnja na porodima. Evo i vi ste u svom izvješću naveli da ste se obratili ministarstvu dopisom 30.7.2020. jer ste ukazali na važnost prisutnosti pratnje za roditelje, za rodilje i preporučili izradu protokola za postupanje, brojne su se rodilje i trudnice javile i pravobraniteljici, Ministarstvu zdravstva i zdravstvenim ustanovama. Evo ja sam se i sama uključila u tu problematiku čim su mi se trudnice obratile. To je doduše bilo u 2021.g. u proljeće gdje sam onda u izlaganjima u saboru, mislim da sam evo prvo ukazala na to zastupničkim pitanjima i uz osobni kontakt ministru tražila da se omogući pratnja na porodima, pa je onda onaj završni dopis poslao 20.5. svim zdravstvenim ustanovama da se zaista napravi sve i omogući pratnja na porodima. Dakle, zajedničkim radom mi možemo puno, treba osnažiti trudnice i rodilje da se bore za zaštitu svojih prava. Što se tiče zaposlenika u zdravstvu već smo čuli da su najveći broj zaposlenih žene, a muškaraca je 21,9% u djelatnosti zdravstvene zaštite i socijalne skrbi i upravo na loše plaćena zanimanja spremačice, pralje i glačare su žene. U srednjoj medicinskoj školi, na fakultetu opet dominiraju žene, ali na rukovodećim pozicijama u zdravstvu znatno je više muškaraca, a na određenim radilištima tipa hitna medicinska pomoć, rendgen, OHBP kirurgija, interventna kardiologija pretežno su to muškarci. Tu su naravno i više plaćena zanimanja i mirovine su veće, a nema ih baš po odjelima po njegi pacijenata, a doduše niti sami baš ne pokazuju baš nekakav afinitet, a bilo bi dobro da budu na odjelima jer i same sestre kažu s kojima sam razgovarala da bi se i pacijenti malo drugačije odnosili prema i samim ženama i nama liječnicama koje često ono, kaj vi mali, ne znači obraćaju se muškima. Dakle, ipak bi neko lakše bilo da malo više participiraju naši muški kolege. Nemam više mjesta imala sam još tolko, dosta za reći [[Upadica: Vrijeme.]] ali evo.
Jedna replika poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice spomenuli ste lockdown i njegove posljedice, pa evo i podaci ukazuju zapravo na okolnost da su posljedice epidemije na tržištu rada znatno više pogodile upravo žene. Samo prema analizi ulazaka u evidenciju HZZ-a proizlazi da je u tom periodu izvan radnog odnosa ostalo 37% više žena u usporedbi s muškarcima. Dakle, analiza podataka Državnog zavoda za statistiku o broju i strukturi zaposlenih u pravnim osobama ukazuje na veći pad broja zaposlenih u prerađivačkoj industriji, trgovini na veliko i malo, djelatnostima pružanja smještaja te priprema i usluživanja hrane te administrativnim i pomoćnim uslužnim djelatnostima. Dakle, svim onim djelatnostima koje u najvećem broju obavljaju žene. Smatrate li da sada u ovom vremenu smirivanja se to vratilo na staro, jesu li žene ponovo došle na svoje? Hvala.
Pa evo teško mi je reći za sva ova područja koja ste naveli kakva je situacija, svi se možemo samo nadati da će ova pandemija posustati i da će se stvari poboljšati. Malo bi se samo još osvrnula na područje zdravstva što nisam stigla reći do kraja, a zapravo na tragu je ovog vašeg. Dakle, s čim se susrećemo u zdravstvu. Mi smo svi mobilizirani. To morate znati, već 2 godine. I svi mi i liječnici i bolničari i bolničarke, medicinske sestre smo u toj vunguli u tom radu u smjenama u dežurstvima si jednostavno nismo mogli priuštiti čak i ono što smo i inače uz sav onaj posao koji radimo, koji nosimo često kući nismo mogli si priuštiti niti bolovanja, niti biti sa djecom, ni s obiteljima upravo zbog te mobilizacije. Puno je bilo Covid pacijenata, puno je bilo naših djelatnika i nema te tko zamijeniti, a jednostavno se o tome premalo priča, ali velim i ovo sve što ste vi nabrojili i nadam se i u zdravstvu da će se malo stvari poboljšati. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala još jednom. Poštovane kolegice i kolege, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, ja mislim da vi još dobro radite s obzirom na neke okvire koji bi trebali biti dodatni mehanizam koji bi jačao ulogu i položaj žene u društvu, a koji u ovom trenutku ne postoji, a indirektno se tiče i onda mogućnosti da se smanji pritisak u prijavama na vaš ured da postignemo veće iskorake iz godine u godinu. Nedopustivo je zapravo da RH 6 godina nema nacionalnu politiku za ravnopravnost spolova, a još gore od toga je što ju ne namjerava ni donijeti. Nego nekim smicalicama namjerava zaobići odnosno poništiti potpuno zakonodavni okvir i pretvoriti tu nacionalnu politiku zapravo u jedan običan plan kojeg bi donijela vlada. A poanta jest da politiku donosi upravo Hrvatski sabor jer Hrvatski sabor svake godine raspravlja između ostalog i izvješće o radu pravobraniteljice koji vrlo jasno definira, detektira pomake, ali i neuralgične točke sustava. Međutim, to ne čudi jer RH nema ni nacionalni plan za borbu protiv diskriminacije koji bi trebao vrijediti od 2017. do 2022. godine, a zadnji akcijski plan je donesen 2019. godine. Znači dva krovna dokumenta koji bi trebali na neki način ponuditi rješenja, mjere i pod nekakve dokumente akcijskih planova kako ćemo poboljšati one rezultate i one probleme koje, kojima nam ovdje svake godine s kojima se suočavamo i kroz izvješća pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, međutim mi toga nemamo. Vlada kao da je odustala od, od bilo kakvog ozbiljnog, strukturiranog, suvislog i strateškog pristupa dosezanja onog cilja kojeg trebamo imati, a to je jednak tretman, jednak pristup, suzbijanje diskriminacije i potpuna ravnopravnost spolova. Dvije godine od odluke Ustavnog suda i de facto neću reći preporuke nego naredbe Hrvatskom saboru da izvoli izmijeniti Zakon o medicinskom prekidu trudnoće ili Zakona o pobačaju što radi hrvatska vlada, odnosno 5 godina, ne radi ništa jer se ne želi zamjeriti jednom dobrom dijelu desnog biračkog tijela. I zbog toga mi u zakonu imamo ovakav kakav je, da je pravo na medicinski prekid trudnoće u Hrvatskoj postoji od '78. godine, ali ono de facto ne postoji. Ne postoji iz brojnih razloga da ih sada ne nabrajam već su neke kolegice rekle. I mi skrivamo pogled pred time gdje u jednom dijelu ne pružamo određenu zdravstvenu zaštitu i pravo koje je definirano zakonom određenom dijelu žena, to nas se ne tiče. I time sustavno mi kršimo zakon što zakon ostaje mrtvo slovo na papiru, a mi ništa ne činimo da uklonimo te administrativne prepreke. Sličan primjer imali smo ovdje prije mjesec dana, nepuna dva mjeseca. Ustavni sud lijepo kaže niste smjeli kroz zakon diskriminirati jednu grupu građana samo zbog toga što žive u formalnom ili neformalnom životnom partnerstvu niste im smjeli onemogućiti pristup pružanju socijalne usluge u udomiteljstvu. Što vi napravite kad donosite novi zakon? Ponovno to isto radite i kažete pa sudovi postupaju. Na temelju čega sudovi postupaju? Na temelju tumačenja, preporuke, odluke Ustavnog suda? Pa sudovi u Hrvatskoj valjda trebaju suditi na temelju hrvatskih zakona. To nije dobro. Ako se to događa na najvišim razinama sabora i Vlade RH, takva ignorancija, takva prepotencija i takvo zadiranje osnovnih ustavnih postavki, što mi onda možemo očekivati u realnom životu? Da rade institucije, da rade nasilnici unutar četiri zida kad to radi država, kad to radi HS, većina u HS-u i hrvatska Vlada. To nije put kojim treba ići i mi umjesto da idemo naprijed u nekim stvarima, ja znam da su neki putovi teški, da su dugi, da su neki postavljeni ciljevi utopija i gotovo neostvarivi, ali ovakvo sustavno onemogućavanje iskoraka koji su mogući od strane onih koji bi trebali činiti upravo suprotno je nedopustivo. I nisam zapravo htjela o ovome govoriti, htjela sam ići malo više u detalje, ali mislim da je ovo iznimno bitno i da je ovo mjesto gdje trebamo govoriti upravo o tome. A na taj način ćemo dati jače alate i pravobraniteljstvu, ali isto tako i svim našim građankama koje svakodnevnog zbog našeg nečinjenja su diskriminirane.
Vrijeme. Imamo dvije replike prva je poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana kolegice. Ja se s vama slažem, mjesto u saboru i saborska govornica je mjesto na kojem treba govorit. U svojem izvješću za 2020.g. pravobraniteljica je spomenula problem prekida trudnoće. Mi o problemu prekida trudnoće odnosno pravo na pobačaj u ovoj sabornici skrivamo glave, spuštamo pogled i ne želimo govorit. Što s tim ćemo napraviti? Dakle, danas je 2022.g. ja se jako dobro sjećam, ja sam bila jedna od onih žena koja je čuvala trudnoću i ležala u bolnici cijelo vrijeme, jednog uvaženog profesora koji je tad rekao, divio se tim ženama koje su od početka čuvale trudnoću i rekao ja se divim ovim ženama koje čuvaju trudnoću, nema to što će žena napravit, a da ne leži i ne čuva trudnoću kaže, ali ako ima i neželjenu trudnoću, ako i imaju problem napravit će sve i da to riješi. Šta ćemo žene vraćati nazad [[Upadica Sanader: Odgovor.]] na stolove kuhinjske?
Vrijeme, odgovor.
Ova država tjera žene da idu van Hrvatske ili da te postupke rade u sivoj zoni gdje im je ugroženo zdravlje, ponekad i životi. Pravo je svake žene da odluči kako će kreirati svoj život i kako će raspolagati svojim tijelom, da odluči kada će rađati i koliko će rađati, a u nekim slučajevima bez da ulazimo u njene razloge zašto u tom trenutku iako je trudna ne može ili ne želi roditi i nitko nema pravo ulaziti u taj dio privatnog prostora. Država tu treba osigurati da u slučajevima kada ne može ili ne želi roditi da joj osigura siguran medicinski prekid trudnoće. Međutim, ništa ovu Vladu ne zanima odluka Ustavnog suda. Pa vi se sjećate, moj klub je predlagao novi zakon, Vlada se nije nijanci očitovala to je valjda jedini zakon koji je došao u HS na raspravu bez da se Vlada željela o njemu očitovati. Zašto? Da se ne zamjeri jednom dijelu biračkog tijela. Iz kalkulacije [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] se igramo sa sudbinama žena.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala. Uvažena kolegice Glasovac. U cijelosti se slažem s vašim izlaganjem, međutim iz njega, a isto tako i iz brojnih podataka koje je u izvješću navela pravobraniteljica mislim da se može zaključiti da još uvijek rasprava o ravnopravnosti spolova i o položaju žena nije nikakvo pravno pitanje već prije svega svjetonazorsko pitanje. Mislim da imamo problem u tome kako hrvatska politika, pogotovo u HDZ-ovoj vlasti gleda na žene, pa vas pozivam da prokomentirate način na koji je predsjednik Vlade čestitao ove godine Dan žena kada je na neki način rekao da malo drugačije ili malo više vrijede one žene koje njeguju obiteljske vrijednosti. Ne znam spadam li ja u tu kategoriju žena ili odstupam možda od onog standarda obitelji kako ga vidi aktualna vlast. Što vi mislite o tome?
Mislim isto što i o svojevremenoj izjavi gospođe ministrice kada je komentirala jedan slučaj nasilja pa je to išla relativizirati i rekla, eto tako vam je to u braku. Mislim isto to. I nikako da shvatimo da je svaka žena jednako vrijedna i da svaka žena ima pravo odlučiti želi li se ostvariti samo kao majka i domaćica bez da se vidi u nekakvom profesionalnom razvoju to je njeno pravo. Jednako tako žena koja se želi samo profesionalno ostvariti, ne želi biti majka, ne vidi se kao supruga to je njeno pravo. Ali najkompleksnija zadaća zapravo pred državom je ta da onoj ženi koja želi jedno i drugo i na to ima pravo da joj omogući da to može biti. A ovu čestitku g. Plenkovića apsolutno ne razumijem i osuđujem i to je tako jedan loš korak nazad u ponovnom dijeljenju žene da one koje su posvećene obiteljskim vrijednostima su više vrijedne negoli one [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] koje to nisu.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Uvaženi predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. Od svih dokumenata koji dolaze na dnevni red HS-a nekako mi se čini da su izvješća možda najvažnija, važnija od zakona. Zakoni se mijenjaju, međutim oni bi se trebali mijenjati na temelju onih podataka, onih saznanja, onih uputa i preporuka koja nadležna tijela dostavljaju HS-u u svojim izvješćima. Ima ih sve skupa sedamdesetak. Među njima je i Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Moram reći da smatram zapravo deplasiranim raspravljati o bilo kojem izvješću pa tako i o ovom izuzetno važnom u trenutku kada u hrvatskom sabornici ima manje od desetak saborskih zastupnika. Ako je već tome tako, ako smo mogli znati da petkom u ova doba je većina naših zastupnika negdje na autoputu, na putu svojim kućama onda smo možda za ovaj termin trebali odabrati neku drugu temu dnevnog reda. A time što smo stavili upravo ovo izvješće pokazali smo i kako Vlada RH, kako predsjednik i predsjedavatelji Hrvatskog sabora, kako njihova parlamentarna većina gledaju na status žena u hrvatskom društvu. Dolaze zadnje, nebitne su, drugotne i nevažne. Takva je otprilike i ova rasprava. Kada bih govorila o sadržaju ovog izvješća manje-više mogla bih ponoviti sve ono što sam rekla i u prethodnom, jer nikakvih pomaka na žalost u ovih godinu dana nije bilo. Ovdje prisutnoj pravobraniteljici mogu samo čestitati i njoj i njezinom čitavom uredu na doista predanom radu, na opsežnom izvješću koji prikazuje probleme sa kojima se žene susreću a u nekim segmentima manjim dijelom i muškarci u različitim područjima djelovanja i rada. Stoga neću govoriti o njima, kažem osim čestitke i osim hvale, nego ću govoriti o tome gdje je problem sa izvješćima generalno. Naime, ovih sedamdesetak izvješća za svako postoje drugačija pravila. Za ovo konkretno izvješće u članku 22. Zakona o suzbijanju diskriminacije samo se navodi, dakle jedna općenita odredba do kada postoji obaveza njegovog podnošenja. Nije precizno razrađeno zakonom što uopće u ovom izvješću treba sadržavati. Srećom postoji dovoljna odgovornost od strane pučke pravobraniteljice pa se manje-više drži onoga što je u njezinoj nadležnosti i djelokrugu rada, ali recimo da tome nije tako, da ne postoji savjesnost u samom vodstvu, odnosno u samoj pučkoj pravobraniteljici mogla bi napisati u izvješću bilo što, a Hrvatski sabor na to ne bi mogao reći ništa. Ne postoji niti procedura, niti obaveza unutar samog Hrvatskog sabora da jedno izvješće koje se podnosi evo do 31. ožujka, odnosno evo do 1. travnja u kojem roku ga je potrebno raspraviti. Meni je apsurdno da mi danas pogotovo evo na dan kada između ostalog pričamo i o tome da je pala jedna bezposadna letjelica raspravljamo o izvješću za 2020. godinu, pandemijsku godinu. Što se dogodilo u međuvremenu? Ako na takav način Republika Hrvatska tretira relevantnost pojedinih informacija, onda nije čudo što u svemu zaostajemo, onda nije čudo što ne možemo pravovremeno reagirati na potrebe i prava naših građana. I osim obaveze ili propisivanje jasne obaveze, da Hrvatski sabor povodom podnesenog izvješća i njegovih uputa nešto mora poduzeti u određenom roku i očitovati se o tome što je poduzeto, na koji način su uvažene preporuke, prijedlozi, kritike i komentari pučke pravobraniteljice ovakva rasprava je zapravo bespredmetna. Pravobraniteljici za ravnopravnost spolova u svakom slučaju će puno značiti to što ćemo mi izvješće prihvatiti. Ali to nije dovoljno. Ja mislim da bi u zakonu jasno trebalo biti propisano što prihvaćanje, neprihvaćanje ili primanje na znanje pojedinog izvješća znači i predstavlja li ono ujedno za Hrvatski sabor i određenu obavezu. A što se tiče samog sadržaja iako je ovo jedno od kvalitetnijih izvješća koje mi saborski zastupnici možemo čitati, ja bih dodala da u buduće pučka, o bože pravobraniteljica za ravnopravnost spolova analizira i to jesu li financijska sredstva koja su utrošena u pojedine aktivnosti bilo dobro utrošena ili ih je bolje rasporediti drugačije.
Vrijeme. Replika poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, dakle teško je birati koji je termin najbolji za raspravu. Znate da mi uvijek dobivamo neke termine i mi ih pri tome mislimo s prijedlozima iz oporbe dobivamo neke termine koji su onako pred kraj, pa dobivamo one nekakve noćne termine. Ali nije važan termin, važno je i nije važno to što je netko danas bio na glasanju i sad već putuje i već na naplatnim kućicama, važno je da se raspravlja, važno je da se govori. Ja mislim da je dobro da znamo da ima i različitih mišljenja. Ne bi bilo dobro da svi mislimo. Ovo je jedno od izvješća na koji imamo pravo misliti i drugačije i trebamo misliti drugačije, jer samo tako možemo napraviti korak naprijed. Ali ono što se trebamo svi zajedno pitati, da li zaista mi svi zajedno želimo po brdo tema u ovoj zemlji korak naprijed ili onako duboko stojimo na mjestu, a stajanje na mjestu je korak nazad.
Slažem se da bi trebali razmišljati o tome kako krenuti prema naprijed. Mislim da je promjena stava prema ženama prvi korak, zato sam se i osvrnula na raspravu kolegice Glasovac. Mislim da se pogotovo mlađim generacijama šalju vrlo kontradiktorne poruke o tome što se od njih očekuje. Mislim da nedovoljno mladim generacijama ukazujemo koliko je važno biti ekonomski samostalan i neovisan, kolika je njihova sloboda i pravo da promijene u nekom trenutku svoje ranije odluke, pa između ostalog i o tome što će biti i kakvu će obitelj imati i zasnovati, a bez da ih za to društvo osuđuje. Mislim da politike države trebaju biti usmjerene u tome da svakome daju ravnopravnu šansu, o tome izvješće govori. Međutim, ako gledamo kako se sredstva po pojedinim ministarstvima troše naznake takvih politika još uvijek nigdje nema.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Sabina Glasovac.
Kolegice Orešković, ma ima nekih izvješća koje mi u Saboru raspravljamo iz 2019.g. tako da to se tu potpuno slažem s vama da je ovo suluda dinamika, jednako kao što je suludo uređen sustav odnosa politike prema neovisnim institucijama i drugim, ali ovdje i o slučaju kada govorimo o pravobraniteljicama. Ne samo ovo što ste vi spomenuli da nije vrlo jasno propisano što s izvješćem ovako, onako, onaj pokušaj politike odnosno pa čak i uspješan pokušaj gdje se zapravo prihvaćanje odnosno neprihvaćanje izvješća instrumentaliziralo u svrhu potencijalnog obračuna s pravobraniteljicom ili pravobraniteljem koji u izvješću napiše nešto što se vladajućima u tom trenutku ne sviđa. Sjetimo se kako je završila Ivan Milas Klarić, to je nešto što treba zaustaviti, zabraniti i sve staviti u razinu funkcioniranja onako kako je to uređeno kod pučke pravobraniteljice, iako znam da je ona posebna kategorija, ali treba osigurati neovisnost.
Odgovor.
Da imamo mi izvješće iz 2018. koje još nisu ugledali svjetlo dana u ovoj raspravi. Ali ono što sam ja htjela istaknuti je obrtanje teza, dakle meni se čini kada netko od pravobranitelja podnosi izvješće HS-u da to treba prije svega biti ogledalo pa i kritika društva. I ako je to tako onda moraju postojati jasno propisane obveze za različita ministarstva pa i za sam HS i netko tko nije postupio po onome što netko od pravobranitelja kaže, za to treba odgovarati ili da to tako kažem treba dobiti po repu. A umjesto toga mi imamo neke rasprave koje eto su kao da su same sebi svrha pri čemu će svaka od političkih stranaka ili klubova u skladu sa svojim svjetonazorima istaknuti ono što je njima bitno. Međutim, odgovornost vlasti za ne postupanje po prijedlozima pravobranitelja nigdje nema, evo to je meni sporno.
Sljedeća pojedinačna rasprave poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, kolegice i dva kolege. Dakle, mi imamo pred sobom Izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2022.g. ja bih rekla daje riječ o jednoj vrlo, vrlo da tako budem pristojna o izazovnoj godini, a po svemu sudeći tamo negdje kad će se raspravljati o izvješću za 2022. bojim se da će ta 2022. i koja nam se činilo da će sve stvari sa koronom završit i biti još izazovnija. Izvješće pravobraniteljice je u onom dijelu koji je zapravo formalno je napravljeno kako treba, vrlo korektno, pravobraniteljica govori o radu i onom sve što je važno i nemamo nikakvu dilemu da to izvješće i podržimo. Izvješće pokazuje da je 2020.g. bila vrlo izazovna, pokazuje što se je to događalo uopće u toj godini u kojoj smo bili zatvoreni. Ja inače mislim da je doba korone doba kada su sve one stvari koje su inače bile karakteristične za naše društvo još više isplivale i više izašle van. Ja sam i u ime kluba govorila o dvije teme i govorit ću i ovdje nastaviti o dvije teme. Jedna tema su žene i sport, a druga tema je reproduktivno zdravlje žena. Žene i sport, dakle ono pokazuje cijelo vrijeme se pokazuje ta nevidljivost ženskog sporta u medijima, vidimo da su se znatno manje ulagala u ženski sport. Dakle, kad djevojke, kad mlade žene ostvare rezultat u sportu onda je to kad imate prilike u medijima treća, četvrta ili peta vijest. Ja znam da je nogomet uvijek prva vijest, ali jednako tako je to jedna od zadnjih vijesti i jednako tako je vrlo važno dat naglasak na to. Dat naglasak koji pokazuje i taj nekakav stereotip sportašica i ženskog sporta. Koji je to ženski sport? Koji je to sport na koji žene imaju pravo, a koji ne? Dakle, na to jedno spolno neravnopravne uvjete kad se bavi sportom, prema tome je to jedan dio koji je izuzetno važan. Umjesto da potičemo žene, djevojke da se bave sportom, da dajemo naglasak na svemu tome, ja mislim da još uvijek imamo one stereotipe o muškom i ženskom sportu, da ne kažem da se to uvijek pretvori u nešto drugo. A onaj dio uopće odnos pojedinih i zlostavljanje koje su pojedine mlade djevojke ili žene prošle neću ni govoriti. Ali ono što je pokazala 2020.g. je i dostupnost ginekoloških pregleda odnosno dostupnost ženama uopće ginekoloških timova. Ima jedna odlična udruga koja je da ju sad ne hvalim, neću spomenuti njeno ime, ali znamo o čemu je riječ koja je napravila istraživanje i između ostalog mi smo imali jednu odličnu raspravu u kojoj smo krenuli sa smanjivanjem poreza na PDV odnosno da se smanji PDV na menstrualne potrepštine i opće riječ menstrualno s ove govornice je onako teško nekima pada, dakle smanjivanje PDV-a na higijenske uloške i tampone sa 25 na 5%, sad ćemo dobiti onako nekakav prijelaz na 13%. Ali kad pažljivo čitate to istraživanje onda je to istraživanje govorilo o velikom broju žena kojima je nedostupna zdravstvena zaštita, o velikom broju žena kojim su nedostupni ginekološki pregledi i bez obzira što je to u ruralnom dijelu Hrvatske dosta izraženo, ali pokazalo se da je izraženo i u drugim dijelovima Hrvatske. Ja neću propustiti govoreći ovdje, a da još jedanput ne govorim o dostupnosti zdravstvene usluge prekida trudnoće. 2022.g. je, dakle ja uopće razumijem i priziv savjesti iako moram priznati da ne razumijem da se neko odlučio specijalizirati ginekologiju a onda iza toga ima priziv savjesti. Meni to izgleda kao da je neko specijalizirao kirurgiju, ali ne operira slijepo crijevo jel mu priziv savjesti ne dopušta da operira slijepo crijevo, a sve drugo može, ali to ne ili ne znam ruku ili bilo šta drugo. Ne razumijem taj priziv savjest, ali ono što mora biti minimum standarda, a to je ne može se desiti ni da imamo niti jednu jedinu zdravstvenu ustanovu koja je financirana iz proračuna, a da ona ne osigurava mogućnost zdravstvene usluge prekida trudnoće. Nemojmo ići korak nazad, nemojmo žene vraćati u prošlost.
Vrijeme, replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala. Nisam stigla se u govoru osvrnuti na opise pojedinačnih slučajeva osoba koje su se obratile pravobraniteljici za ravnopravnost spolova. Drago mi je da naši građani prepoznaju da je to institucija koja može reagirati i vrlo često se uspostavi da je to puno brže i učinkovitiji nego da su se koristili oni neki drugi oblici pravne zaštite, pa ću se tako osvrnuti na slučaj HRT-a i smijenjene voditeljice zbog dobi. Ukratko, utvrđeno je da HRT nije postupao na isti način sa muškim kolegama koji nisu bili smijenjeni sa svog voditeljskog položaja samo zato što su došli u one godine kad estetski i dobno nisu tako gledateljima primamljivi. Odlično je ured pravobraniteljice reagirao, no HRT ukratko je na to rekao pa dobro prihvaćamo to što vi kažete, ali manje-više nikom ništa stvari su ostale po istom. Tu se pokazuje kako i kroz javnopravna tijela imamo lažne standarde i kako se ne držimo standarda koji su propisani.
Vrijeme, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Dakle, ja mogu, razumijem svašta i mogu i razumjeti nekakve stvari, ali nešto što je licemjerje to mi izuzetno teško pada i teško razumijem. Zaista, imali smo taj slučaj HRT-a gdje su apsolutno pojedine dakle žene koje su radile je bilo rečeno da ne mogu više raditi, da sad ne spominjem ni tko, ni gdje i svi znamo i to možemo naći zbog toga što im nije dob adekvatna i odlučili su to sve zajedno maknuti i staviti nekakve, dakle mlađe, mlađe osobe. Ono što mene uvijek zaprepasti i uvijek sam nekako, loše se osjećam i mislim pa zašto nismo napravili korak naprijed. Pogledajte kad se komentiraju žene u politici, najprije se komentiraju kako izgledaju, onda se komentiraju kako su obučene, počevši od saborskih zastupnika, a tek onda što govore, a zapravo bi trebalo biti obrnuto. Kad je riječ o nama trebalo bi bit puno važnije što govorimo i koje poruke šaljemo od sveg ovog drugog.
Vrijeme. Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Raspravljamo o izvješću koje se odnosi na 2020.g., pandemijsku godinu koja je bila izazovna i za žene i za muškarce. Mislim da nikom nije bilo jednostavno u toj krizi. Ja bih se posebno osvrnula na jednu skupinu žena koje se dotiče i pravobraniteljica u svom izvješću, riječ je o ženama u ruralnom području koje u stvari su cijelo vrijeme nekako neprepoznate, njihov rad nije priznat, njihova multifunkcionalna uloga ne vrednuje se dovoljno, one su počesto bez ikakvog vlasništva i nad poljoprivrednim zemljištem i nad nekretninama. Ne mjeri se dovoljno njihov doprinos proizvodnji hrane, očuvanju biološke raznolikosti, njihov doprinos koji imaju za cijelu obitelj, za očuvanje vrijednosti i u tom smislu smo i mi u okviru Odbora za poljoprivredu potaknuli tu raspravu kako bi potaknuli donositelje odluka da kroz strateške dokumente prepoznaju ovu skupinu žena i evo tu trebam zahvaliti i pravobraniteljici koja nas je u tom segmentu podržala tako da se nadam da ćemo u nekim budućim izvješćima imati ipak pozitivnije trendove od onih koje smo do sada bilježili kad govorimo o skupini žena u ruralnom prostoru. Rezultat tih naših pregovora sa Ministarstvom poljoprivrede jest taj da će se u okviru Nacionalnog plana za ravnopravnost spolova od 2021. do 2024. Ministarstvo poljoprivrede uključiti na način da će preuzet provođenje mjera kojima će se unaprijedit položaj žena na selu. Isto tako obzirom da je bila u fazi izrade tad kad smo raspravljali Strategija poljoprivrede uspjeli smo eto na mala vrata nekako pozicionirati i ruralne žene u okviru obrazovanja, osposobljavanja, razvoja vještina i to će se nadam se reflektirati i na Nacionalni strateški plan u okviru zajedničke poljoprivredne politike jer samo ću još jednom ponoviti ono što sam više puta rekla za ovom govornicom da nam zajednička poljoprivredna politika omogućava da uvedemo posebne potprograme za žene, da to nažalost nijedna država članica do danas nije učinila, a to bi bili onakvi potprogrami kakve imamo i za mlade koji daju direktna financijska sredstva, koji potiču zapošljavanje, razvoj lokalnih proizvoda, poduzetništva u ruralnoj sredini, naravno radna mjesta za žene u ruralnim područjima. Pa vjerujem evo da sve ove naše inicijative koje smo potaknuli će u tom smislu i dati rezultate. Druga tema koje se želim dotaknuti je uspostava ravnoteže između privatnog i poslovnog života i tu ću posebno apostrofirati jednu skupinu žena za koju mislim da je zapostavljena i podcijenjena jer u trgovini većinu zaposlenih čine žene, njih ima preko 120.000, one rade i po 3 tjedna bez prekida, bez ijednog dana odmora, ako i dobe možda neki zamjenski dan za odmor onda se dogodi da je to dan kad njihova obitelj nije kod kuće i iz tog razloga sam podnijela inicijativu da se Zakon o trgovini izmijeni i da se prije svega osigura slobodna nedjelja i dostojanstveno radno vrijeme za sve zaposlene u trgovini. A podsjetit ću da je Europski parlament još 2019. godine donio Direktivu o uspostavi poslovnog, ravnoteži između poslovnog i privatnog života i da tu direktivu sve države članice trebaju u stvari implementirati zaključno sa ovom godinom. Također ću podsjetiti da je u Nacionalnoj razvojnoj strategiji Republike Hrvatske do 2030. godine navedeno da će se u okviru politike unapređenja ljudskih potencijala, ali i demografske politike oblikovati i ustrajno provoditi mjere koje će olakšati stvaranje djelotvorne ravnoteže između poslovnog i obiteljskog života naročito mladih obitelji i žena. Zato bih željele iskoristiti ovu priliku da vas pozovem pravobraniteljice da u ovoj inicijativi također prepoznate vrijednost i da to podržite jer mislim da je silno važno da doista dosljedno pokušamo ovu direktivu implementirati i provesti, a isto tako da prepoznamo te osjetljive skupine žena jer vidim da ste se vi radno-pravnim odnosima detaljno posvetili. Možda bi bilo dobro i strukturirati po zanimanjima koje su to skupine podzastupljene i možda kroz to osmišljavati mjere. Hvala vam lijepa.
Vrijeme. Replika, poštovana Marija Selak Raspudić.
Da, navedena Direktiva o ravnoteži između poslovnog i privatnog života još uvijek nije usvojena. Očito ćemo čekati zadnji čas. Pitat ću vas jedno pitanje koje se odnosi upravo na problem usklađivanja poslovnog i privatnog života. Žene poduzetnice dosta su se žalile na Zakon o doprinosima zato što je on zapravo udvostručio doprinose koje moraju davati ako rade i na pola radnog vremena, a one žene koje imaju i privatan život u smislu imaju obitelj nemaju tako usklađeno radno vrijeme. Zbog toga je jako malo žena u poduzetništvu i nisu u mogućnosti plaćati tolike doprinose. Mislite li da treba ići u smjeru nekih zakonskih izmjena koje bi prepoznale specifičan položaj žena poduzetnica na tržištu rada gdje bi im se izašlo u susret u tom nepunom radnom vremenu koje se onda ne bi shvatilo kao potencijalno iskorištavanje u smislu plaćanja manjih doprinosa.
Hvala vam lijepa kolegice Selak-Raspudić na replici. Pa ja mislim da je potrebno napraviti analizu ne samo za sektor „Žena poduzetnica“ nego općenito za sve sektore i onog trenutka kad će se mijenjati više različitih zakona, jer ne možemo samo kroz jedan zakon implementirati Direktivu o uspostavi ravnoteže između poslovnog i privatnog života onda sasvim sigurno i ovo pitanje koje ste vi postavili ima svoje mjesto. Ja ovog trenutka ne raspolažem konkretnim podacima, ali mislim da je vrijedno analize. I ukoliko se pokažu, dakle rezultati te analize da to zavrjeđuje preispitivanje zakonskih okvira zašto ne. Ali mislim da se to mora disperzirati i na sve druge sektore. Ja sam se dotaknula trgovine, jer mi se čini da je to područje koje je stvarno podcijenjeno, gdje je riječ o ženama koje rade za minimalnu plaću, koje se iskorištava do krajnjih granica, da postoje poslodavci koji doista ne poštuju njihovo ljudsko dostojanstvo, da ne navodim primjere do toga da rijetko imaju pauzu, a kamoli da mogu nešto pojesti ili otići do toaleta što su neke normalne potrebe.
Vrijeme. Sljedeća replika poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice vi ste se u vašoj raspravi, ali i izvješće pravobraniteljice smo mogli vidjeti temu „Žene u ruralnim područjima“. Njihova uloga je neprocjenjiva. Predstavljaju značajan potencijal samo ga mi moramo znati bolje iskoristiti. Žene u ruralnim sredinama pokazuju, promiču granice kako život u tim sredinama može biti i lijep i dobar. Dugo ste se tom temom bavili i u Europskom parlamentu, ali i u Hrvatskom saboru. Kako dodatno možemo ojačati, ohrabriti mlade žene da ostaju na tim područjima, da promiču te ruralne ljepote koje imamo i kako mi kao javne osobe možemo evo sudjelovati u pomoći tim ženama da ih dodatno ohrabrimo?
Hvala vam lijepo kolegice Maksimčuk na replici. Svakako žene u ruralnom prostoru imaju multifunkcionalnu ulogu i njihov doprinos je nemjerljiv i to trebamo prepoznati što znači da moramo kroz akcijske planove, kroz strategije koje donosimo, kroz zakonodavstvo stvoriti okvir poticajnih mjera koje će ih potaknuti da se one odvaže biti nositeljice obiteljskih gospodarstava. Danas je svega 30% žena. U Hrvatskoj su nositeljice obiteljskih gospodarstava. To je tako i u ostalim europskim zemljama. Dakle, mi tu nismo ništa lošiji, ali to samo pokazuje jednu percepciju, odnosno jednu sliku na koji način možda te pozicije vlasništva i upravljanja još uvijek su raspoređene u ruralnim sredinama. Kada bi se uvele različite poticajne mjere ne samo za stjecanje znanja, obrazovanja, vještina već i konkretna pomoć da se otvori obiteljsko gospodarstvo koje će glasiti na ženu ili kada bi ona mogla ući u vlasništvo poljoprivrednog zemljišta [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] onda bi zasigurno lakše donosili tu odluku.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Petir, vi ste na samom početku spomenuli žene u ruralnim područjima, pa evo ja ću ponovno potvrditi da i u ovom izvješću piše da žene su nositeljice svega u 30% slučajeva. Vjerojatno je tu veza zato što su žene vlasnice poljoprivrednog zemljišta svega u 15% slučajeva, a da je ići u dublju analizu pretpostavljam da je to stečeno ili nasljedstvom ili slučajno nekom brakorazvodnom parnicom. Teško da će supružnici nekom svojom novom vrijednošću, zaradom uložiti kupnjom poljoprivrednog zemljišta koji će glasiti na ženu i time nakon toga sigurno ne može ni obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo glasiti na ženu. Time se stvara ta ekonomska ovisnost. Kad to povežemo sa svim onim da je u tim područjima i lošija dostupnost liječnika, da u slučaju diskriminacije ili ne daj bože nasilje još teže je doći do institucija, onda vidimo koliko je još teži položaj tih žena na tom području. Što mi možemo konkretno napraviti [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] po pitanju ovog vlasništva?
Odgovor.
Hvala vam kolegice Juričev-Martinčev. Sve ste točno rekli. Naravno da je uvijek pitanje vlasništva nešto što se smatra jako privatnim i da je teško u to zadirati. Mi smo sad i u fazi izrade konačnog prijedloga zakona o poljoprivrednom zemljištu gdje će se prioritet dati domicilnom stanovništvu, malim i srednjim obiteljskim gospodarstvima, mladim poljoprivrednicima i u tom segmentu bi nekako i trebalo profilirati mentalitet i način razmišljanja da i samo vlasništvo nad zemljištem, nad imovinom, nad farmom bi trebalo disperzirati odnosno prenositi na mlađe generacije. Ono što veseli da ima sve veći broj mladih obrazovanih žena koje preuzimaju obiteljska gospodarstva i one su izuzetno uspješne zato što ne proizvode samo primarni proizvod nego ga i finaliziraju i time pokazuju da je njihova kreativnost i poduzetnički duh nešto u što se isplati uložiti, ali pitanje je samog [[Upadica: Vrijeme.]] vlasništva je nešto … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Slijedeća replika je poštovani zastupnik Ivan Ćelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Petir, govorili ste o osnaživanju žena i njihovom većem značaju vezano za obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Općenito problem žena poduzetnica možemo reći na nacionalnoj razini država treba više investirati u razvoj poduzetnica žena. No, ja bih se ovdje osvrnuo na onu činjenicu koju je pravobraniteljica rekla, dakle Hrvatska je mala zemlja, ali ako pogledamo po županijama postoje velike razlike. Usudio bi se reći da osobito tamo gdje je ruralno stanovništvo u većem postotku tu imamo i veći problem od nasilja žene koje pate i koje su žrtve nasilja u obitelji i mislim da bi tu ured pravobraniteljice također trebao dati dodatni impuls. Tu je i gospodin Martinović, državni tajnik iz Ministarstva pravosuđa, bilo bi vrlo zanimljivo vidjeti statističke podatke. Mislim da je i tu pitanje svijesti po pojedinim županijama drugačije u odnosu recimo na veća središta poput Grada Zagreba gdje je nulta tolerancija uistinu prema ženama žrtvama nasilja [[Upadica: Vrijeme.]] u nekim županijama nažalost [[Upadica: Odgovor.]] ipak nije takva situacija.
Odgovor.
Hvala kolega Ćeliću, to jest sigurno jedno osjetljivo pitanje o kojem se nedovoljno komunicira u ruralnim sredinama, a i onda kad doista voda dođe do grla i kad pojedine žene odluče potražiti pomoć ili pokrenuti određene postupke to prema mojim saznanjima bar ono što ja znam na primjerima ne završi sa nekim sretnim ishodima jer vrlo rijetke od njih uspiju započeti novi život negdje dalje od potencijalnog zlostavljača. Nakon svih poduzetih aktivnosti one se vraćaju nazad jer mnoge od njih su nezaposlene, nemaju nikakvu imovinu. Neke od njih većina bih rekla nisu stekle ni određena zvanja i zanimanja i njima je taj prostor sužen. No, to je pitanje kojem se treba posvetiti i unutar struke tražiti rješenja i izlaznu situaciju.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Evo kolegice vi ste spominjali pitanje zapravo ravnoteže između privatnog i poslovnog života i zapravo uopće uvjeta i rada žena što je inače posebno važna dimenzija naravno u rodnoj ravnopravnosti. Za taj element rodne ravnopravnosti ključno je zapravo jesu li i usluge u zajednici poput vrtića i kada gledamo u Hrvatskoj zaista nemamo dovoljno vrtića i infrastrukture za predškolski odgoj i obrazovanje. Kao odgovor na zahtjev da trebamo zapravo više djece u vrtićima vlada predlaže novi Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju u kojem ukida državni pedagoški standard kako bi zapravo vjerojatno mogla više djece staviti u istu vrtićku grupu umjesto da zapravo ima užurbane investicije u vrtićku infrastrukturu, ali u, i u odgajatelje i odgajateljice u vrtićima. Pa kako komentirate ukidanje državnog pedagoškog standarda u kontekstu predškolskog odgoja i obrazovanja kao bitnog elementa usluga za žene.
Odgovor.
Hvala vam kolegice Benčić na replici. Ono što mogu reći o čemu imam saznanja jest da je ova vlada dosada kroz svoji mandat sagradila preko 200 vrtića. Dakle, ne bih rekla da ne ulaže u vrtiće. Ono što i dalje je plan ulagati u vrtiće. Mislim da natječaji kreću uskoro. Dio će se financirati i iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti. Mislim da će natječaj ići i za škole. No, ono što bih ja apelirala i što sam više puta rekla, mene brine što se većina tih investicija događa iz programa ruralnog razvoja. I u tom smislu bih molila da se uključe i druga ministarstva i nadležni fondovi, prije svega i Fond za regionalni razvoj jer sve ono što nam ode iz Fonda za ruralni razvoj u infrastrukturu koja nije samo u ruralnim sredinama, evidentno je to, ostat će manje za razvoj ruralnog prostora kojem stvarno trebaju i druge vrste infrastrukture. Tako da vlada gradi vrtiće, gradit će ih i dalje [[Upadica: Vrijeme.]] samo molim da se uključe drugi fondovi osim ruralnog.
Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovana Marija Selak Raspudić.
Prije nego što krenem u raspravu o položaju žena na tržištu rada i načinu na koji možemo upotrijebiti položaj žena na tržištu rada i velikom problemu obiteljskog nasilja koji u najvećoj mjeri pogađa upravo žene, želim razriješiti jednu nedoumicu koja se pojavila u raspravi prethodno. Dakle, netko je rekao da postoje ovdje neki među nama koji se čude tome da netko govori isključivo i ponajviše o ženskoj ugroženosti ili pravima žena u kontekstu ravnopravnosti spolova s obzirom na stanje u društvu i ulogu u društvu koje imaju žene odnosno njihovu neravnopravnost. Prvo, velika je razlika između govoriti isključivo i govoriti ponajviše. A drugo što se mene tiče, mislim da svako od nas ima potpuno pravo govoriti samo o ženskoj neravnopravnosti kada govorimo o ravnopravnosti spolova ili samo o muškoj neravnopravnosti ili o obje te stavke ovisno kakav doprinos želi pružiti. Međutim, kada govorimo o izvješću pravobraniteljice za ravnopravnost spolova ne sukladno mojim željama već sukladno zakonskim propisima, Zakonu o ravnopravnosti spolova Članku 5., 6. pa nadalje 19., 23. koji se odnose na djelokrug pravobraniteljice, njezina je nadležnost baviti se ravnopravnošću obaju spolova što i sama ističe u uvodu ovog izvješća u svojoj viziji, čak i u tome uzimajući u obzir da nitko ne može propisati nekome u kojem to sve djelokrugama su žene ili muškarci zanemareni kada sam govorila o onome gdje su muškarci u neravnopravnom položaju u odnosu na žene ja sam se služila isključivo podacima iz ovog izvješća, dakle podacima koji su ovdje navedeni, a unatoč tome problematizirani na način da se problematizira isključivo ženski spol, premda su muškarci veće žrtve trgovanja ljudima, ovisnosti itd. da ne ponavljam samo izvješće. Dakle, objasnila sam i zašto mislim da to potiče jaz među spolovima, onemogućava dijalog, šteti i ženama i muškarcima. Što se tiče položaja žena na tržištu rada, budući da nikako da dočekamo izmjene Zakona o radu o kojima se govori već neko vrijeme, osobno sam povodom Dana žena predložila izmjene Zakona o radu kako bi poboljšali položaj žena na tržištu rada, dakle da budemo konstruktivni i da što prije uspijemo poboljšati položaj žena na tržištu rada, sukladno činjenici da smo mi ovdje zakonodavno tijelo i da je naša temeljna zadaća upravo predlagati zakonska rješenja. U tom smislu predložila sam izmjene koje se odnose na to da poslodavac mora omogućiti roditeljima i skrbnicima djece do 12 godina fleksibilne uvjete rada zbog pružanja skrbi djece. Zatim ako radnica zatraži fleksibilno radno vrijeme ne može joj se zbog toga otkazati ugovor o radu. Nadalje, predložila sam ono što sam najavila i pri početku svog saborskog mandata, uvođenje tzv. diskonekcije prava na isključenje odnosno da se nakon radnog vremena radnik može isključiti i da to ne podliježe obvezama iz radnog odnosa. A to je posebice teško za žene na koje pada veliki dio upravo kućanskog posla i brige za djecu, a kada uz to paralelno moraju raditi imajući u vidu da se sve više radi od doma pa da je granica između privatnog i poslovnog uvelike zamućena, vjerujem da bi ovako pravo na isključenje koje postoji u Francuskoj i u nekim drugim zemljama olakšalo njihovo razdvajanje privatnog i poslovnog života. Također sam predložila se uvede načelo jednake plaće i kod rada od kuće odnosno rada izvan sjedišta poslodavca ili mjesta rada. Dakle, zakon je upućen u proceduru odnosno izmjene Zakona o radu pa ćemo vidjeti što će biti s tim zakonskim prijedlogom. Problem koji nas je sigurno sve najviše pogodio odnosi se na dramatičan porast obiteljskog nasilja koje zahtjeva snažni institucionalni odgovor, pogotovo u vrijeme covid krize. U tom smislu smatram da nisu dovoljna dnevna izvješća u kalendaru obiteljskog nasilja, potrebna su nam javno dostupna tjedna i mjesečna izvješća jednako kao izvješća koja pružaju komparativnu analizu najmanje u odnosu na proteklu godinu kako bismo ranije mogli uočiti negativne trendove i raditi na njihovom suzbijanju. Zbog načelnog pada prekršajnih, a povećanje kaznenih prijava važno je i pažljivije stručno analiziranje dostupne statistike s ciljem odgovora na pitanje učinkovitosti sustava. I naravno ono što najviše boli imajući u vidu da je oko 90% izrečenih kazni tek uvjetno treba osigurati transparentno praćenje sudskih procesa i njihovog trajanja i presuda s ciljem poticanja učinkovitosti pravosuđa. Dakle, evo s obzirom da smo razgovarali o položaju žena jedan od najvećih problema s kojima se žene susreću je upravo usklađivanje privatnog i poslovnog života na tržištu rada, a s druge strane boljka našeg i svakog društva nasilje nad ženama i u tom smislu ovo je pokušaj nekih konstruktivnih prijedloga koji bi mogli poboljšati odnosno smanjiti nasilje nad ženama i poboljšati položaj žena na tržištu rada.
Replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Kolegice Selak RAspudić kad ste govorili o uspostaviti ravnoteže između poslovnog i privatnog života dotakli ste se i nekih mjera koje bi mogle biti korisne, govorili ste o primjeru Francuske koja je uvela ustvari kroz svoje zakonodavstvo mogućnost tog prava na diskonekciju. Na europskoj razini se jako dugo o tom razgovaralo, ali se ustvari nije postiglo suglasje jer se čini da još uvijek oko direktive o radnom vremenu se ne može postići suglasje i to je pitanje negdje prepušteno državama članicama da ga same reguliraju. Pa mi se ovdje još uvijek borimo sa nekim osnovnim civilizacijskim dosezima jer ja mislim da pravo na slobodnu nedjelju je civilizacijsko pitanje, pa da pokušamo prvo krenuti od tog uređenja, a obzirom da imamo i međunarodne ugovore da nam to na kraju krajeva i piše u Zakonu o radu. Ali u praksi očigledno evo ako govorimo o trgovkinjama to pravo nije konzumiramo.
Ja ću se složiti s vama da je bitno istaknuti njihov položaj da su one u daleko nepovoljnijem položaju nego mnogi građani odnosno građanke RH, one doista ne samo metaforički nego i doslovno rade na traci i to je problem s kojim se susreću. I mislim da trebamo iskazati jedan oblik društvene solidarnosti kada govorimo o nedjelji, o jednom danu koji bi bio dan dopusta tako da i one mogu odmoriti. Kada sam prolazila kroz različite trgovačke centre i dućane mnogi su me trgovci upravo pitali oko toga i doslovno molili da se izborimo za njihova prava i slažem se da na tom treba biti najveći naglasak. Međutim ovo razdvajanje privatnog i poslovnog u eri virtualnosti gdje smo svi na mobitelima non stop dostupni, gdje se sve više radi od doma potencirano covid krizom, a u budućnosti nas možda i samo to očekuje je ozbiljan problem, pogotovo zato što se ovaj privatni dio u kojem se radi ne plaća, čak i za one koji žele, tako da mislim da moramo ići prema ovoj diskonekciji, ali i mnogim drugim mjerama.
Slijedi pojedinačan rasprava poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Poštovana gospođo pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću se osvrnuti na ovo poglavlje o ženama ovisnicama. Postoje specifičnosti kada govorimo o razlikama između žena i muškaraca općenito za mentalne poremećaje, pa tako i kod ovisnosti. Kada govorimo o uzročnosti ovisnosti kod žena najznačajnija je trauma koja može biti izazvana seksualnim fizičkim i obiteljskim nasiljem te stigmatizacijom na osnovi siromaštva, rasne pripadnosti i/ili spolne orijentacije. Često puta ta trauma producira i neke podležeće psihičke poremećaje kao što su posttraumatski stresni poremećaj, različiti anksiozni i depresivni poremećaji i s druge strane muški partner može biti onaj inicijator koji utječe na mladu ženu da počne konzumirati droge i alkohol i zapravo te partnerske veze žena ovisnica vrlo često su opterećene nasiljem i zlostavljanjem. Drago mi je da je ured pravobraniteljice posvetio posebnu pozornost tome jer nažalost u RH postoje 4 različite terapijske zajednice koje skrbe o ženama ovisnicama, ali tu je jedan princip dakle oporavka kao realnog terapijskog cilja kod onih žena ovisnica koje i dalje ostaju na opijatskoj supstitucijskoj terapiji, a podsjetit ću na izvrnu izjavu Nore Volkow koja je ravnateljica Američkog nacionalnog instituta za zlouporabu droga koja je rekla da savršeno ne smije biti zapreka dobrome. Dakle, jedna manja skupina žena ovisnica može ići prema punom oporavku kao realnom terapijskom cilju, međutim ipak će značajan broj žena ovisnica osobito kod opijatske ovisnosti ostajati na opijatskoj supstitucijskoj terapiji i tim ženama također treba ponuditi kvalitetnu zdravstvenu i socijalnu uslugu. Također sve veći broj i muškaraca i žena ovisnica koje su sve starije i starije, koje su bez obiteljske podrške i također i na razini RH smo već počeli razmišljat istina više za muškarce, ali će svakako trebati razmišljati i o nekoj manjoj zajednici, nekom manjem domu za žene koje su starije životne dobi, koje imaju problem ovisnosti. Jedan od velikih problema su žene ovisnice koje odsluže zatvorsku kaznu i nakon toga završe na cesti, nemaju gdje ići jer su bile žrtve često puta obiteljskog nasilja, također treba voditi računa o tome jer je tu izuzetno visoki rizik od počinjenja samoubojstva ili od predoziranja sa različitim ilegalnim supstancama. Tu je jako dobro naveden primjer iz susjedne Slovenije socijalne radnice Sabine Zorec koja je u okviru društva Stigma pokrenula jedan manji dom. Tu je jako važno da se razbiju određene predrasude jer govorimo o vrlo vulnerabilnoj, marginaliziranoj i stigmatiziranoj skupini osoba. Jedan vrlo vrijedan projekt koji traje do travnja ove godine jest projekt koji je pokrenula humanitarna zajednica Susret o socijalnim uslugama po mjeri za žene, trudnice i majke ovisnice. Oni su unatrag nekoliko mjeseci pokrenuli jednu kuću za žene ovisnice. Postoji recimo i programi unutar zajednice Pape Ivana XXIII. koje su mješovitog tipa, dakle i za žene i muškarce ovisnike, ali ja mislim da tu treba dati jedan dodatni impuls na području RH bez obzira što je pravobraniteljica rekla da imamo možda negdje oko 1700 žena ovisnica koje su prošle godine bile liječene bilo da je riječ o alkoholu, bilo da je riječ o drogama, pa to je nešto manje od 20%, pa kao tome ne bi trebali pridavat veliku pozornost, mislim da tome treba pridavati jako veliku pozornost, osobito u ženama koje dolaze iz manjih sredina, koje dolaze iz ruralnih sredina, koje su dodatno stigmatizirane i dakle kao takve izložene riziku višestruke diskriminacije. Ja bih rekao na kraju dakle da je sustav liječenja ovisnika u Hrvatskoj dosta dobar, ali komunikacija između ustanova socijalne skrbi i zdravstvenih ustanova treba ići ipak prema korak naprijed i to je u skladu sa preporukama pravobraniteljice. Hvala.
Replika poštovana Marija Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Ćelić, slažem se sa svime što ste rekli, dakle osim što su žene ovisnice u specifičnom položaju, što to možemo povezati često i s ranijim traumama i što su izložene riziku, riziku višestruke diskriminacije. Riječ je o problemu koji je na neki način i neprepoznat i treba mu se vrlo detaljno posvetiti. Međutim ono što me zanima je kako objašnjavate s obzirom i na vlastitu struku da imao doista tako velik broj muškaraca koji su ovisnici značajno veći 5:1 u odnosu na žene, a slično je i kada govorimo o ovisnosti o alkoholu. Da li je to vezano uz neke nametnute društvene uloge gdje se pretpostavlja od najranije dobi da je muškarac pojednostavljeno frajer ako pije, ako je ovisnik itd., on time pokazuje svoju snagu i što možemo učiniti i trebamo li se i tome posvetiti da razbijemo te predrasude i da u konačnici imamo jedno kvalitetnije i zdravije društvo, da se i muškarci oslobode stereotipa koji moraju slijediti.
Vrijeme. Odgovor.
Hvala. Poštovana zastupnice Selak Raspudić, dobro ste primijetili dakle postoci su značajno u korist muškaraca, čitav niz je razloga. Jedan od tih razloga je ipak da živimo u društvu takvom kakvom jest. Ako govorimo recimo o alkoholu koji je ipak u nekim apsolutnim brojkama daleko najveći problem što se tiče ovisnosti u RH onda to možemo vezati i sa tim nekim stereotipima i sa nekim tradicijama gdje se započinje i završava ljudski život sa nazdravljanjem sa čašicom, s druge strane puno je prihvatljivije u našem društvu vidjeti alkoholiziranog muškarca nego ženu, a da ne govorimo o ilegalnim drogama. Upravo ta stigma koju žene trpe dodatno dovodi do manjeg broja žena koje se javljaju na liječenje i to također doprinosi ovakvih postocima.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ćeliću, govorili ste o jednoj ranjivoj skupini, to su žene ovisnice kojima je pravobraniteljica posvetila pažnju u ovom izvješću. Ja se sjećam da ste vi imali jednu inicijativu koja se odnosila na onkološke pacijente, a posebice žene koje idu na zračenje ili kemoterapiju da im se osigura u okviru Grada Zagreba besplatan prijevoz. Moje je pitanje kako je ta inicijativa uspjela i možemo li misliti korak dalje jer znamo da je problem odlaska na zračenje i kemoterapiju ženama i muškarcima koji ne žive u Gradu Zagrebu doista veliki izazov i poprilično zahtjevno i da iz tog razloga mnogi nemaju adekvatno liječenje ili čak odustaju od liječenja. Zna se dogoditi da se aparat za zračenje pokvari kad već neko vlakom stigne u Zagreb što znači da se opet mora vratiti kući i neki sljedeći put dolazit što je poprilično zahtjevno i teško za nekog ko je tako bolestan. Pa što napraviti u tom slučaju?
Hvala. Poštovana zastupnice Petir. To je inicijativa udruge „Nismo same“ vezano za besplatni taxi prijevozi koji je trebao biti jedan pilot projekt. Ja bih rekao da ako pogledamo proteklih 10 godina neovisno o tome koja politička opcija je bila na vlasti u RH, pomaci na bolje postoje, ali ako gledate iz neke uske profesionalne perspektive onda tu ne možete biti nikako zadovoljni ili ako gledate opet iz neke osobne perspektive imate nekoga bliskoga ko boluje od neke zloćudne bolesti opet ne možete biti zadovoljni. Dakle, taj jedan vrlo kvalitetan pilot projekt mislim da zaslužuje apsolutno uvažavanje od strane osiguravatelja HZZO-a da se osigura besplatni prijevoz i ženama i muškarcima koji boluju od zloćudne bolesti jer će bit puno veći trošak ako gledamo samo ekonomski ukoliko ta osoba izostane sa zračenja, da ne govorimo o smrtnim ishodima nego ako se plati besplatan prijevoz da osobe [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] pogotovo iz udaljenih središta mogu doći do terapijskih centara.
Sljedeća replika poštovana Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega, Europska komisija je u Strategiji za rodnu ravnopravnost za razdoblje 2020.-2025.g. ističe sporost u napretku svih država članica budući da još nije postignuta rodna ravnopravnost. Jednako tako se ističe i činjenica kako previše ljudi danas krši načelo rodne ravnopravnosti seksističkim govorom mržnje te sprečavanjem mjera protiv rodnih stereotipa. Vijeće Europe dijeli gotovo isto mišljenje te u svojoj Strategiji za ravnopravnost spolova za razdoblje 2018.-2023.g. kao strateški cilj izdvojilo sprečavanje i borbu protiv rodnih stereotipa i seksizma te istaknulo kako rodni stereotipi predstavljaju ozbiljnu prepreku u postizanju stvarne ravnopravnosti spolova te potiču diskriminaciju na temelju spola. S tim u svezi moje pitanje vama, što bi po vama trebalo učiniti kako bi se ostvario napredak i postigla rodna ravnopravnost u ovom slučaju ravnopravnost žena iz evo vaše perspektive, perspektive muškarca?
Odgovor.
Pa evo kao muškarac mogu reći da žene nisu ravnopravne u RH, pa nisu niti europskoj niti na globalnoj razini. Kolegica Kekin je spomenula da je prvi put u povijesti sada izabrana na čelo KBC-a SV. Duh jedna vrsna znanstvenica. Želim joj puno uspjeha, neće joj bit nimalo jednostavno voditi KBC Sv. Duh, to je prof. Anamarija Šimundić. Ja dolazim također iz Klinike za psihijatriju Vrapče koja je u vlasništvu Grada Zagreba i Klinika za psihijatriju Vrapče djeluje od 1879.g. i prvi put je na čelu žena unatrag dvije godine. I ono što je također vrlo važno u ovim vrlo izazovnim i zahtjevnim vremenima, naša bolnica je pozitivno poslovala pod vodstvom sadašnje uprave što je također vrlo bitno. Dakle, postoji mnoštvo primjera, ovo je samo jedan od primjera gdje vidimo da u određenim strukama gdje su žene u većini kada se govori o upravljačkim pozicijama onda su one u debeloj manjini.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
…/Govornica uključena naknadno./… Načelo ravnopravnosti spolova temelj su suvremenih demokratskih država pa je ravnopravnost spolova uvrštena i u najviše vrednote ustavnog poretka RH. Ravnopravnost između muškaraca i žena jedna je od temeljnih vrednota i EU. Pred nama se danas nalazi Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020.g. Iz izvješća je vidljivo da je njegov sadržaj pojašnjen po područjima, nadalje iz izvješća je vidljivo da je pravobraniteljica radila na 1993 predmeta od kojih je 515 bilo pritužbe radi zaštite od diskriminacije. Pravobraniteljica je nositeljica ili je sudjelovala kroz šest projekta financiranih iz sredstava EU, za predmetno izvješće znamo da je nastalo u situaciji opterećenom covidom, ali i potresom koji je zadesio Grad Zagreb. Ali uz nove radne navike i tehnologije vidimo da je pravobraniteljica sa svojim timom to odradila dobro i korektno. Izdano je 160 upozorenja, 166 preporuka, 19 prijedloga, a u 91% slučajeva su oni uvaženi. Iako još uvijek imamo puno posla u ovom području ostvareni su ipak neki pomaci, tako vidimo da su osnovana šest novih skloništa i sada u svim županijama imamo sklonište za žrtve nasilja, povećane su rodiljne naknade, a kao novina uvedene su naknade za mirovinsko osiguranje u šest mjeseci za svako dijete, povećan je broj žena koje su zaposlene u policiji i vojsci što je svakako pohvalno. Svakako da trebamo poraditi na dopustu za očeve u trajanju od 10 do 30 dana koji vidimo da naši očevi koriste manje nego u drugim zemljama EU. U ovom sazivu HS-a je ipak veći broj žena, znamo da to nije zadovoljavajuće evo neke kolegice prije mene su raspravljale i o tome. Taj broj je ipak veći u odnosu na sve prethodne sazive. Ali ono što mene evo u nekom mom političkom angažmanu uvijek smeta, a to je kadgod bi bila nekom panelu, kadgod bi razgovarala s medijima njihovo pitanje bi bilo, kakva je uloga žena u politici. Pa ne znam evo drage kolegice odnosno imamo dva muška kolege, da li je to pitanje ikada nekada postavio muškarcima. Kakva je uloga muškaraca u politici? Ja mislim da živimo u svijetu u koje je davno napuštena ta neka teška podjela. Naravno da je još uvijek rekla sam u svom izlaganju pred nama puno posla da bismo postigli tu ravnopravnost, ali danas su žene na čelu velikih tvrtki, uspješnih poduzeća, korporacija još, i opet ponavljam nedovoljno. One su na čelu država, parlamenata, vlada, načelnice, gradonačelnice, županice, naravno da svi zajedno moramo raditi da taj broj bude veći. Svakako da bi živjeli u bolje, uređenijem i kvalitetnijem društvu sigurno trebamo imati više žena na političkim pozicijama. Sigurna sam da polako, ali sigurno žene svojim kvalitetama, znanjem i iskustvom ali naravno uz zakonodavni okvir, pomoć naravno i ovog povjerenstva, one zaslužuju i zasigurno trebaju naći svoj veći, svoj veći obol u tome. Muškarci mogu puno toga naučiti od nas žena, to su ozbiljnost, studioznost, strpljivost, uzdržavanje svih zadataka, upornost i ustrajnost. Stoga smatram da evo drage kolegice i kolege pa rasprava pojedinih kolegica ovdje zastupnicama iz druge političke opcije da su nebitne, da su drugotne, da, to ipak mislim da ne bismo trebale jedna drugoj ovdje govoriti jer danas govorimo o nekoj ravnopravnosti, a danas tu vrijeđamo ovaj jedna drugu zato što dolazimo iz druge političke opcije. Ja ću se osvrnuti na jednu dobru izreku sestre Williams, uspjeh svake žene trebao bi biti inspiracija za drugu. Najsnažnije smo kada navijamo jedna za drugu, ali evo danas iz ovih rasprava ja to nisam mogla primijetiti. Svakako očekujem da ćemo kad budemo raspravljali o slijedećem izvješću za '21. ali svakako za '22. i svaku narednu godinu imati puno bolje pokazatelje, ali tu smo mi da se zajedno izborimo za veću zastupljenost i ravnopravnost žena naravno zakonodavnim okvirom, ali naravno i ovaj svojim kvalitetama.
Imamo nekoliko replika. Prvo je poštovani zastupnik Ivan Ćelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Maksimčuk slažem se s vama da nam nedostaje kultura dijaloga i razumijevanja pa kad se i ne slažemo s drugom stranom. Ja mislim da ako pratimo godišnje izvješća pravobraniteljica pa tako i pravobraniteljice za ravnopravnost spolova da se pomaci vide. Na neki način bih rekao da su nevladine organizacije najčešće predvodnici nekih dobrih inicijativa i oni koji vrše i određeni pritisak prema resornim ministarstvima. Mene zanima kako je na području Brodsko-posavske županije i kakva su vaša iskustva sa nevladinim organizacijama koja se bave ovom problematikom, ako možete to malo prokomentirati. Hvala.
Hvala lijepo uvaženi kolega, svakako ovaj da je u Brodsko-posavskoj županiji evo mogu reći u ovom sazivu županijske skupštine broj žena u županijskoj skupštini 40% što je evo ostvaren taj zakonski ovaj dio, ali evo i nekakav je napredak. Povjerenstvo za ravnopravnost spolova u Brodsko-posavskoj županiji dugi niz godina djeluje i radi s tim da evo možda malo u ovoj Covid krizi da je njegov rad zastao, ali svakako ovaj da civilni sektor, civilne udruge su tu da daju svakako svoje preporuke i one su jedan dobar input kako bismo evo izbalansirali i kako bismo bili na pravom putu da ovaj podzastupljeni dio žena ipak dovedeno na neku barem onu zakonsku granicu iako bi on trebao biti ravnopravan žena je ipak malo više.
Slijedeća replika je poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Pa spomenuli ste upravo pitanje koje i meni često postavljaju, koje i meni također beskrajno ide na živce. Koja je uloga žena u politici kao da je to nekakav posebno drugačija uloga od uloge koje imaju muški kolege. I tu potpuno razumijem vašu frustraciju. Međutim, činjenica jest da su žene u politici u Hrvatskoj još uvijek velika manjina, posebno evo gledajući ovaj parlament. Većina smo ovdje u sabornici samo kad se raspravlja bilo o ženama, bilo o nekim socijalnim pitanjima pa onda naših muških kolega nema. Mislim da je recimo ovo tema na kojoj bi trebali biti, govorim za sve naše muške kolege. Međutim, kada odgledate zapravo kandidacijske liste, kada se gleda sastav stranački i vodstva stranački, kada se gleda i na kraju krajeva i ovaj rezultat u parlamentu još uvijek velika većina političkih stranaka ne stavlja žene na noseća mjesta na kandidacijskim listama da bi na kraju imali puno bolju ravnotežu ovdje u saboru. Kako, kako to tumačite?
Hvala lijepa na pitanju, pa evo kada je taj dio mogu reći da se u jednom dobrom dijelu slažem sa vama. Napretka svakako postoji. Ja nisam rekla da smo mi zadovoljne ovom brojkom koja je trenutno u parlamentu, ali to je zaista pomak od svih dosadašnjih saziva. Što se tiče lista i mjesta i broja žena svakako sam, nisam pobornik kvota, ali svakako dok tu brojku ne izjednačimo bit ću stvarno za te kvote jel, tih 40% mislim da je minimum koji bi trebali svaka uljuđena demokratska zemlja imati podzastupljenog spola, a kod nas su to žene.
Slijedeća replika je poštovana Sabina Glasovac.
Sad me inspirirala Sandra, mi smo tu da kad se razgovara o ženama u manjinama i kad treba ostati do kraja ponekad i do 2, 3 u noć, onda većinom ova sabornica izgleda ovaj prenapučena ženama i onda se vidi naša dominacija. No, moje pitanje na vas ide u drugom pravcu. Spomenuli ste da otvaranjem šest novih skloništa. Zapravo sada imamo pokrivenost onu koju od nas iziskuje između ostalog i pristupanje Istambulskoj konvenciji, odnosno ratifikacija iste da u svakoj županiji moramo imati najmanje jedno sklonište za žene žrtve nasilja. Međutim, ono pitanje koje i dalje ostaje otvoreno jest održivost skloništa i postojećih i novonastalih prije svega kada govorimo o financiranju ako znamo da je posljednjih šest otvarano na način da ih se usmjeravalo na fondove EU, a da dosadašnje funkcioniranje dosadašnjih skloništa je ovisilo o dobroj volji civilnog sektora i jedinice lokalne uprave odnosno samouprave. I što vi mislite treba li mijenjati taj sustav da država isto tako uđe u to nekakvo tripartitno suradništvo gdje bi se jamčila nekakva sigurnost i opstojnost u financijskom smislu u skloništu.
Hvala. Uvažena kolegice u Brodsko-posavskoj županiji sklonište postoji već dugi niz godina. Financira se 33, 33, 33% i za sada je to solidno. Ne kažem da možda ponekad u tom financijskom dijelu im nedostaje sredstava. Svakako sam za to da se i država ali i jedinice lokalne i regionalne samouprave uključe koliko je to u njihovim mogućnostima. I evo drago mi je da smo barem i tu zakonsku kvotu ispoštovali tako da bar sada u svim županijama imamo sklonište. Naravno bila bih sretnija da su ta mjesta u skloništima prazna. Na žalost ona su puna i evo u nekim županijama čak možda imamo i manje mjesta. Ali evo svakako sam da svi u svojim mogućnostima financijskim sudjeluju u financiranju tih skloništa.
Sljedeća replika poštovana Juričev-Martinčev Branka.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice. Pa ja bih se osvrnula na ovo pitanje kakva je uloga žena u politici kao da pitaju kakva je uloga broša na reveru. Mislim 2005. godine postala sam gradonačelnica Vodica. Prvih godina pred svaki Uskrs, pred svaki Božić pitali su me šta ću kuhati, koji ću kolač peći. Bili su sa mnom sa kamerama na tržnici, bili su u kuhinji, nikad to nisu bili sa mojim muškim kolegama. Nosila sam modne revije u humanitarne svrhe, igrala sam nogometne utakmice sa muškim kolegama iako vam moram reći imala sam sve petice u školi, imala sam samo tricu iz tjelesnog, pa znate koliko mi je to teško bilo. Tako da mi se čini da čak sad imamo neki mali pozitivni pomak, jer sad kad imamo nova modna izdanja političara, onda imamo jedno sedam, osam žena i jednog muškog kolegu. Pa onda kad imamo ono, provjerili smo što zastupnici rade kad ne rade, onda se može naći i pokoji muškarac. Tako da pomaka ima, minimalnih ali ih ima.
Hvala lijepa uvažena kolegice. Budući da žena u društvu ima više nego muškaraca, možda bi nas i u politici trebalo biti više, pa se ovakve stvari ne bi dešavale ali i u svim drugim segmentima društva. Vjerujem da bismo tada živjeli u boljem i uređenijem društvu sa sigurno kvalitetnijim zakonskim prijedlozima, ali na žalost tako je kako je. Zato je iznimno važna objektivna prisutnost medija u svakodnevnom životu, jer oni su ti koji evo dobrim dijelom sve to kreiraju. I evo ja ponekad isto budem malo tužna kada nas komentiraju samo po našem izgledu, po našem načinu oblačenja. Ali evo i mi smo tu da zajedno s njima sve ovo mijenjamo na bolje.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovana Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo ja ću u pojedinačnoj se osvrnuti na jedan aspekt izvješća o kojem nismo možda puno govorili, a to je dio koji se tiče ravnopravnosti LGBT osoba i gdje je naglašeno i gdje su naglašeni i podaci iz istraživanja Agencije EU za temeljna prava Fundamental rights agencya pod nazivom „Long way to go LGBT i Quallity. Pokazuje da to istraživanje da diskriminacija spolnih i rodnih manjina i dalje predstavlja vrlo izraženi društveni problem u cijeloj EU. Prema tim rezultatima 47% ispitanika i ispitanica u Republici Hrvatskoj se gotovo nikad ne izjašnjava otvoreno o svojoj isto spolnoj orijentaciji, a u okviru zemalja obuhvaćenim istraživanjem Republika Hrvatska je zemlja sa najvećim postotkom učenika i učenica koji skrivaju svoju pripadnost spolnim i rodnim manjinama, njih čak 51%. Također spadamo u skupinu od nekoliko zemalja u kojima je preko 40% ispitanika iskazivalo da izbjegavaju određene lokacije i odlazak na određena mjesta zbog straha za vlastiti život, djelo i potencijalnog nasilja koje doživljavaju ili potencijalno mogu doživjeti upravo zato jer pripadaju spolnim i rodnim manjinama. U okviru istraživanja koje je radi Zagreb Pride provedenom na uzorku od 767 pripadnica spolnih i rodnih manjina, 6 od 10 njih je iskazivalo o doživjelom verbalnom ili drugoj vrsti nasilja zbog svog spolnog opredjeljenja pri čemu je mane od 10% njih nasilje prijavilo policiji ili drugom nadležnom tijelu uglavnom zbog naravno nedostatka povjerenja da će zapravo istraga rezultirati, imati neki rezultat a drugo naravno i zbog stigmatizacije. Također u izvještaju se naglašava da su i u tom periodu zabilježeni događaji koji ukazuju na isključivost i netolerantnost prema spolnim i rodnim manjinama. Sjećate se da je upravo 2020. godine na području Maksimira u Zagrebu, dakle su muškarca homoseksualne orijentacije počinitelji polili neutvrđenom tekućinom i zapalili, te u time nanijeli i teške tjelesne ozljede. Na međunarodnoj razini vidimo da je došlo do donošenja prve europske Strategije za ravnopravnost LGBT IQ osoba od 2020. do 2025. koja sadrži i neke vrlo konkretne mjere za suzbijanje diskriminacije te populacije. Međutim, Hrvatska dakle nije otvorila dijalog o donošenju takve strategije. Također izostala je sustavna provedba Nacionalnog plana za borbu protiv diskriminacije za razdoblje 2017.-2022. i nemamo, nismo imali dakle u tom periodu novi akcijski plan, onda je teško naravno i očekivati da ćemo imati strategiju zapravo smanjenje diskriminacije prema rodnim i seksualnim manjinama. Da su govor mržnje i zločini iz mržnje protiv lezbijki, gejeva, biseksualnih, transrodnih, interspolnih i querr osoba zadnjih godina u velikom porastu je općepoznato i vrlo lako povjerljivo i to tek površnim praćenjem društvenih mreža i komentatora članaka na portalima. Dakle, vidjet ćete i rađeno je jedno istraživanje generalno o diskriminaciji na internetu, govorom mržnje na internetu, pa je tako upravo mržnja protiv rodnih i spolnih manjina u samom vrhu uz naravno diskriminaciju određenih etničkih grupa Roma, pripadnika srpske nacionalne manjine itd.. U nedavno objavljenom izvješću za 2020. o stavljanju ljudskih prava LGBTQ osoba ILGE dakle organizacije na međunarodno europskoj razini naglasak je stavljen upravo na veliko širenje homofobnog transfobnog govora mržnje na društvenim mrežama, a posebice u zemljama srednje i istočne Europe uključujući i Hrvatsku. Istovremeno se upozorava da za to nisu odgovorni samo pojedinci već i vlasti i osobe na poziciji moći koji se koriste LGBT zajednicom kao žrtvenim jarcem ili ga vrlo često koriste u određene populističke svrhe i ispoljavajući određenu mržnju ili prijezir prema toj populaciji, pokušavaju skupiti političke bodove kod onih koji zapravo tu populaciju smatraju manje vrijednom. Na tom polju nismo učinili dovoljno i želim naglasiti koliko je važno da se građanski odgoj i obrazovanje uvodi u nekoliko naših gradova sada u osnovne i u srednje škole jer je jedini i osnovni ključ za prevenciju ovakvih ponašanja upravo edukacija. Hvala.
Slijede završne rasprave, prva je u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i dragi kolega Ćelić, hvala što do kraja ostajete s nama na ovu temu kako svi i većina misle da je isključivo ženska. Možemo vidjeti da gotovo svi klubovi su podržali ovo izvješće, da ga smatraju sveobuhvatnim i kvalitetnim, kao i rad pravobraniteljice. Tu smo gotovo svi suglasni. Po pitanju ostalih tema o kojima smo danas čuli o prijedlozima zakona za izmjene zakona o mogućnosti udomljavanja istospolnih zajednica, prekidu trudnoće, bilo je rasprava o sadržaju, čestitke premijera za Međunarodni dan žena, terminima raspravljanja o ovoj točci i slično. Tu su nam naravno različita mišljenja. Međutim, pravobraniteljica u svom izvješću upozorava na brojne probleme i njene primjedbe i prijedloge treba razmotriti i vidjeti što sve možemo učiniti, a vlada se također očitovala o ovom izvješću. Imali smo u prilogu ovog izvješća očitovanje vlade. To je bilo i u lipnju 2021.. Onaj ko dobro prati ovu temu mogao je vidjeti da i od tada ima pomaka. Ja bi se sad vratila na samo izvješće o radu koji se odnosi, koje se odnosi na 2020.g.. To je godina pandemije bolesti covida-19 kada smo imali snažni potres u Zagrebu. Time su nametnuti novi načini rada i onemogućavanje planiranih aktivnosti. Međutim, podaci upućuju na okolnosti da su posljedice epidemije na tržište rada znatno više pogodile žene. Prema analizi ulaska u evidenciju HZZ-a proizlazi da je u tom periodu izvan radnog odnosa ostalo 37% više žena u usporedbi s muškarcima. Osobito poteškoće u razdoblju uvođenja niza ograničenja vezanih uz brojne aspekte društvenog života pojavile su se na području usklađivanja profesionalnog i obiteljskog života. Ovakva situacija ne smije postati izlika za ignoriranje ili marginaliziranje društvenih problema vezanih za ravnopravnost spolova, a prvenstveno rodno utemeljenog nasilja jer bi upravo krizno razdoblje moglo biti plodno tlo za njihovo produbljivanje i širenje. Položaj žena u hrvatskom društvu je postiglo napredak, ali i dalje se suočavamo sa neravnopravnosti žena i muškaraca, prvenstveno na tržištu rada, a i brojnim diskriminacijama. Pravobraniteljica je kada je u pitanju zaštita građana odnosno građanki uputila 166 preporuka, 160 upozorenja, 19 prijedloga i oni su uvaženi u visokih 91,2% slučajeva u potpunosti. Iskrene čestitke pravobraniteljici i timu, a i naravno svima onima koji su prihvatili te preporuke i upozorenja. Pravobraniteljica također ističe da je posljednjih godina u Hrvatskoj snažno izražena politička volja da se demografskoj politici pristupi sustavno i svestrano. Također u svom izvješću navodi kako u posljednje 2.g. policija ulaže u senzibilizaciju i edukaciju policijskih službenika u svrhu prepoznavanja i pravilnog kvalificiranja određenih ponašanja kroz kazneno pravnu umjesto prekršajno pravnu reakciju. Također ističe kao je i najveći napredak u području procesuiranja obiteljskog nasilja i nasilja među bliskim osobama ponovno ostvarila policija. Međutim, dokle god imamo rodno utemeljeno nasilje posebno kad govorimo o godini u kojoj je ubijeno 14 žena i to preko 50% od strane muškaraca s kojima su bile u intimnim vezama, moramo svi zajedno radit još više i snažnije. Pravobraniteljica utvrđuje i neusklađenost s Pravilnikom o statusu i radu stranaca u RH sa Zakonom o životnom partnerstvu osobama istog spola. Međutim, došlo je i tu do izmjena od naziva pravilnika do novog zakona koji je stupio na snagu od 1. siječnja 2021.g.. I ja bi se s obzirom da je ostalo jako malo vremena osvrnula na ovo promicanje ravnopravnosti spolova gdje je pravobraniteljica izdala 162 upozorenja političkim strankama, volila bi da je i moja stranka ispoštivala zakon i 40% kvote međutim treba reći da je HDZ dala i imala predsjednicu vlade, predsjednicu RH, potpredsjednicu Europske komisije, glavnu tajnicu Vijeća Europe, članicu Europskog revizorskog suda i izvršnu direktoricu Europske agencije za sigurnost na moru. Klub HDZ-a podržat će ovo izvješće.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala lijepa. Evo u samoj završnoj riječi još jednom ću ponoviti da će Klub zastupnika i zastupnica SDP-a prihvatiti odnosno podržati Izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2020.g. Kad smo već završili odnosno kolegica Juričev Martinčev svoje izlaganje sa ovom zastupljenošću, ja moram priznati da sam ponosna na svoju stranku jer smo po prvi put na ovim parlamentarnim izborima održanim 2020.g. imali ne samo ravnomjernu zastupljenost žena i muškaraca nego smo primijenili ZIP sustav, tako da je čak i nakon ovog raspada kluba smo se i tu ravnomjerno, sad ću bit malo sarkastična, podijelili. Ušli smo u sabor znači pola žena, pola muškaraca, a i sada kada smo se podijelili na dva kluba isto smo to ravnomjerno, pa je i u jednom i drugom klubu je to uravnoteženo. Tako da što se toga tiče nemamo problema. Ja se nadam da ćemo u sljedećem izbornom ciklusu ne samo poštivati zakonsku obvezu o 40%-tnoj zastupljenosti, podzastupljenog spola na listama nego ćemo shvatiti i duh zapravo te zakonske odrednice da nije važno zadovoljiti kvotu u donjem dijelu liste i zadovoljiti time zakon, iako nekih dana su spremni više plaćati i dalje kazne negoli poštivati zakon nego da ćemo omogućiti da se taj duh zakona prelije i u saborske klupa, iako ni 40% nije dosta. Ako gledamo da bi sabor trebao biti slika i prilika odnosno zastupnički dom na neki način preslika hrvatskog društva onda bi nas po toj logici u saboru trebalo biti puno više od 40%, ali nećemo biti sada neskromni. Smatram da iz cijele ove današnje rasprave, iz preporuka koje su navedene i u izvješću treba izvući par zaključaka koje ću apostrofirati i podcrtati u ime Kluba zastupnika SDP-a. Iznimno je bitno da se smjernice nacionalnog zakonodavnog okvira za jednake plaće i mirovine u RH u kojem je pravobraniteljica zajedno sa svojim zajedno sa svojim timom dala preporuke za izradu nacionalnog zakonodavnog okvira o mogućim standardima, pozitivnim mjerama i akcijama za postizanje rodne ravnopravnosti na tržištu rada i u mirovinskom sustavu s ciljem smanjivanja rizika siromaštva za žene uvaže u zakonu, novom zakonu koji će doći pred nas saborske zastupnike Zakonu o radu, utoliko više što će zapravo ovom inflacijom već i sada, a još više u nadolazećem razdoblju biti pogođeni upravo onaj najugroženiji i najsiromašniji dio hrvatskog stanovništva i ljudi koji su u riziku od siromaštva kojih je u Hrvatskoj u ovom trenutku 900.000 ljudi koji živi u riziku od siromaštva i 700.000 ljudi koji živi u siromaštvu, od kojih vidjeli smo iz ovih analiza, većinu nažalost čine žene. I upravo zbog toga je važno da se kroz novi zakonodavni okvir tržište rada odnosno zaštita radnica bude prvi korak ka sprječavanju ulaska žena u rizik od siromaštva, ali jednako tako to nije dovoljno nego ćemo morati nešto učiniti na tom da se otkloni ta segregacija na tržištu rada i da se na neki način napusti ta praksa da su žene mahom zapošljavanje u niže plaćenim aktivnostima odnosno sektorima. Drugo, ono što smatramo je da trebamo voditi računa o tome da se omogući skrb za reproduktivno zdravlje žena, što vidimo da je posebno bilo ugroženo u 2020.g., ne samo kroz neosiguravanje ginekoloških timova s čime imamo problem neovisno o tome imamo li potres, covid ili nemamo, ali isto tako da vodimo računa i o jednom drugom segmentu, a to je mentalno zdravlje stanovništva. Ne samo žena, ali i tu apostrofiram posebno žene jer prema dva istraživanja koja su provedena, jedno od strane Instituta za društvena istraživanja nad učenicama i učenicima osnovnih i srednjih škola nakon pandemije i potresa vidimo da je ozbiljan, ozbiljan ne samo obrazovani nego i javnozdravstveni problem, ali i politički i društveni problem u nadolazećem razdoblju bit će upravo to narušeno mentalno zdravlje, a gdje po tom istraživanju vidimo da su zapravo tu pod većim pritiskom sklonošću anksioznosti, stresu i drugim bolestima bile izložene upravo djevojke i djevojčice. Ono što je također bitno jest da ne odustanemo od preporuka za uvođenjem građanskog odgoja i obrazovanja odnosno odgoja i obrazovanja za građansko društvo, ali i zdravstvenog odgoja koji vidimo da će od sljedeće školske godine krenuti u Rijeci u jednom malo osnaženijem obliku negoli je to predviđeno na nacionalnoj razini. I zaključno, mi ćemo podržati ovo izvješće i nadam se da ćemo u sljedećem izvješću imati više točaka u odnosu na ovo izvješće gdje ćemo moći reći da smo postigli vidljive [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ili značajnije iskorake svi zajedno.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Predsjedavatelju, kolegice i kolega. Kada bismo isticali što su ključne poruke i ključni problemi koji proizlaze ili se mogu iščitati iz ovog izvješća onda otprilike bismo mogli reći ovo, niska stopa radne aktivnosti žena, visok stupanj ekonomske ovisnosti žena o članovima obitelji, neravnoteža između poslovnog i privatnog života što negativno utječe na zaposlenost, neravnopravna podjela rodnih uloga s obzirom da se od žena očekuje da preuzmu brigu za obitelj na štetu profesionalne karijere, nedovoljne mjere kojima se žene uključuju u tržište rada, loše i nedovoljne javne usluge i servisi roditeljima u podizanju obitelji, neadekvatno postupanje nadležnih tijela i zaštita u slučaju seksualnog uznemiravanja i nasilja itd., manje-više sve isto što smo mogli iščitati i u nekoliko prethodnih izvješća. I sve to svjedoči u prilog tome da Hrvatska vodi jednu nekonzistentnu politiku u odnosu i na tretman žena u obiteljskom, društvenom, ekonomskom i političkom životu. A ja ću reći da ipak ne proizlazi i ne počinje sve od politike, kroz politiku se samo sve ovo odražava, počinje od retorike. Dakle, kako ta retorika izgleda proizlazi iz činjenice da smo se morali zahvaliti jednom muškom zastupniku koji je ostao prisutan na ovoj raspravi. Dakle, pametnome dosta da izvuče zaključak. Sve dok su tradicionalne vrijednosti dominantne i vrlo često se u javnom diskursu nameću kao jedini prihvatljiv svjetonazorski okvir naša statistika i odnos i tretman prema ženama neće biti bolji. Zaključno ću samo ponoviti da očekujem da će i slijedeće izvješće pravobraniteljice biti jednako kvalitetno kao i ovo. To ni na koji način ne dovodim u pitanje, ali se toplo nadam da će Hrvatski sabor naći načina da izmjeni zakon ne kao što se to radilo u slučaju gospođe Klarić pa da se ugrozi mandat aktualne pravobraniteljice nego da se naprosto uvedu neke obaveze rada nadležnih resornih radnih tijela Hrvatskog sabora, obaveze na strani ministarstva i mi iz Hrvatskog sabora da pravovremeno poduzima radnje i ono što je u njihovoj nadležnosti, a što proizlazi iz ovakvih izvješća. Hvala.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a, poštovana Marija Selak Raspudić.
Ako želimo da muškarci sudjeluju u raspravi o Izvješću o ravnopravnosti spolova onda moramo imati izvješće o ravnopravnosti spolova koje će se doticati i problema s kojima se susreće njihov spol u onoj mjeri u kojoj su ti problemi zastupljeni u odnosu na drugi spol. Ovo izvješće ne ispunjava tu svrhu, ono se u potpunosti osim jednog manjeg dijela, jedinog dijela koji se odnosi na pitanje roditeljske skrbi, a čak i tu problematiziranjem primjera kojima se pokazuje da su muškarci na kraju greškom odnosno neopravdano dizali pritužbe odnosi na muški spol. Sve ostalo je posvećeno isključio ženama. Stoga ne možemo mirne duše prozivati muškarce što ovdje trenutno nisu prisutni i očekivati da se ta praksa u budućnosti promijeni. Ona se treba promijeniti, ali promijenit će se tek kada premostimo jaz koji je nastao između spolova i ravnopravnost spolova doista shvatimo kao zajednički zadatak u kojem će se i žene boriti za muška prava i muškarci boriti za ženska prava. U konačnici borbu u kojoj ćemo postignuti ono što nam je zajednički društveni cilj, a to je pravednije društvo u cjelini koje ide na korist obaju spolova. Zbog navedenog, zbog činjenice da prema zakonskim propisima ovo izvješće u pogledu ravnopravnosti spolova ne ispunjava svoju svrhu Klub zastupnika MOST-a neće podržati izvješće. Još ću jednom sažeto navesti koji su ključni argumenti zbog kojih nećemo podržati ovo izvješće. Prvi, koji sam navodila i za prethodno izvješće međutim, praksa je ostala ista i u ovom je pitanje financijskog dijela izvješća koje na jednoj stranici sažima vrlo šture i načelne informacije o 5 financiranih aktivnosti iz kojih se ne može ništa konkretno saznati o načinu trošenja proračunskih sredstava. Ne samo ovo nego i svako izvješće koje dolazi pred Hrvatski sabor, a nije u pitanju sigurnost i državna tajna treba sadržavati što detaljnije financijsko izvješće kako bi trošenje sredstava koje su uplatiti građani RH bilo u potpunosti transparentno. Ovo je kao takvo nedovoljno i u tom prostoru očekujem poboljšanje u idućem izvješću. Drugo je pitanje bavili li se ovo izvješće doista onime što mora po zakonu, a to je ravnopravnošću obaju spolova. Na konkretnim primjerima onoga na što je ovo izvješće stavilo naglasak i problematiziralo, a ne nekih proizvoljnih područja života koje bih ja samostalno izabrala kao bitne dala sam argumente da ovo izvješće ne ispunjava svoju svrhu. Kada govorimo o žrtvama trgovanja ljudima, o ovisnostima, posebice ovisnosti o alkoholu i o tražiteljima međunarodne zaštite u većem broju muškarci su oni koji imaju poteškoća u tim područjima, međutim izvješće sadrži preporuke isključivo za žene. Od 83 opisa konkretnih slučajeva u ovom izvješću bez obzira na činjenicu da su četvrtina onih koji su slali pritužbe ili pritužbe kojima se bavila pravobraniteljica muškarci tek se negdje 5 konkretnih primjera u izvješću navedenih bavi muškim pritužbama. Još ću jednom podsjetiti zašto se ovakav tretman muškaraca itekako tiče i žena. Osim što smo dio i istog društva i sve nas se međusobno dotiče, govor o ženama isključivo kao žrtvama afirmira njihovu spolnost stereotipno potlačenu ulogu i reproducira patrijarhalni obrazac ponašanja u kojem je opće prihvaćeno što je korak do normalno da žena može biti samo žrtva i ništa drugo, a da su muškarci rođeni nasilnici. A to je tmurno skriveno i stoga trajno lice patrijarhata koje omogućava njegovu reprodukciju odnosno opstojanje svih njegovih negativnih karakteristika. Zaključno, način na koji je točka stavljena na dnevni red Hrvatskog sabora u lipnju, a nakon saborske rasprave potpuno netransparentno maknuta smatram nedopustivim i nedemokratskim postupanjem i intervencijom u rad ovog sabora. I to je još jedan dodatni razlog zašto se ovo ne može podržati. Borba za ravnopravnost spolova, pa i ovdje naglašavanje ovog muškog pitanja nije stavljanje mene u ulogu apologeta prava muškaraca, ali borba za ravnopravnost spolova nije i ne smije biti ili postati rat spolova. Riječ je o borbi za približavanje spolova zajedničkom objavom rata protiv nasilja i svih ostalih anomalija koje priječe ostvarenje pravednijeg društva u cjelini, a to možemo postići tek ako borbu za ravnopravnost spolova doista [[Upadica: Vrijeme.]] shvatimo kao borbu za ravnopravnost obaju spolova.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovane zastupnice Sandre Benčić.
Klub zeleno-lijevog bloka će podržat ovaj izvještaj iz razloga njegove širine i iz razloga kompletnosti podataka koje sadrži, a posebno iz razloga što moramo priznati, a to bi i vi kao predsjednica odbora kolegice Raspudić mogli uvidjeti da taj ured radi sa budžetom koji ne bi bio inače dovoljan za dvoje ljudi u nekoj državnoj agenciji da rade otprilike ništa i sa tim budžetom ovaj ured radi na terenu, radi sa institucijama, radi direktno sa žrtvama, radi na prijedlozima zakonodavnih izmjena, radi na prenošenju praksi Europskog suda pravde, Europskog suda za ljudska prava u hrvatsko zakonodavstvo itd. i to sve pokriva sa budžetom koji ima i sa vrlo malo ljudi, sa vrlo malo ljudi, dakle to je, mislim evo ja moram reći velika većina nevladinih organizacija koje rade i to čak i lokalnih ima veći godišnji budžet i više ljudi i to treba imati na umu kad se ocjenjuje i procjenjuje rad ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Željela bi ovdje još istaknuti jednu stvar, dakle ja se apsolutno slažem sa time da žene ne treba predstavljati kao žrtve, niti imam osjećaj da je to tako u ovom izvještaju i da ta viktimizacija zapravo perpetuira određene patrijarhalne obrasce, međutim ne možemo ne izvještavati o podacima koji ukazuju na to da su žene gotovo u svim područjima života diskriminirane odnosno nisu jednake ili nemaju jednake prilike, a svakako nemaju jednake ishode u odnosu na muškarce gotovo u svim područjima života. I jedan od ključnih uzroka, a dugo sam se bavila ovime je prema mom, mom stavu jer u temeljnom principu ekonomske nejednakosti muškaraca i žena, ali je i u institucionalnoj diskriminaciji koja je perpetuirana. Međutim, izlazak iz bilo kakvog oblika nasilja ili diskriminacije ili institucionalnog nasilja često ovisi o vašoj ekonomskoj poziciji. Ne kažem da i oni koji imaju dobru ekonomsku poziciju ne žive u nasilju, ali je puno lakše izaći iz kuće nasilnika i otići negdje sa djecom ako si to možete priuštiti. Ako ste o njemu ekonomski ovisni, ako niste zaposleni, ako, ako ste na, na socijalnoj, na, na socijalnoj naknadi vi ste zauvijek osuđeni ili osuđena na to da ostanete sa nasilnikom. Pričala sam neki dan, upravo na Dan žena o važnosti pitanja vlasništva nad resursima, u vlasništvu nad resursima, posebno nekretninama imamo još uvijek velike disproporcije i veliku nejednakost, a to je ključna stvar. Pogledajte samo na pitanju žena koje žive u ruralnim područjima, velika većina njih živi u kućama svojih muževa koji čak niti ne glase na njih nego na njihove roditelje i nikada ne postanu vlasnice ili suvlasnice. U takvoj situaciji gdje vi nemate nikakvo vlasništvo koja je vaša perspektiva ako odete iz kuće nasilnika jel. Također željela sam reći da smo kao politička opcija otpočetka zahtijevali od sebe, ali i od drugih da se poveća participacija žena u tijelima odlučivanja, da smo na kandidacijske liste stavljali žene i da smo ih stavljali na mjesta koja su prolazna, da smo radili liste po ZIP modelu i da smo na kraju upravo mi dobili tužbu od DORH-a i vodimo spor u Osijeku jer smo imali previše žena na listi, na kandidacijskoj listi bez obzira što ishod toga je taj da u Gradskom vijeću grada Osijeka i dalje ima 23% žena, dakle daleko ispod propisanog, mi ćemo potencijalno platiti 40.000 kuna jer smo imali previše podzastupljenog spola na listi. Toliko o apsurdima našeg zakonodavstva, politike, a bome i tumačenja od strane sudova i DORH-a. Zahvaljujem.
S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo u srijedu u 9,30 s prijedlogom Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, prvo čitanje, P.Z. br. 251.. SJEDNICA JE PREKINUTA U 16,27 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 12:05 SATI]] Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, prije nego što prijeđemo na glasovanje sukladno čl. 226. st. 2. poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 10. sjednice s pet novih točaka. Prijedlog dopune dostavljen vam je elektroničkim putem. Čl. 227. poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona pod točkom 1. predložene dopune, to je točka Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, s Konačnim prijedlogom Zakona? Ako nema primjedbi smatra se da je prihvaćen prijedlog za provođenje hitnog postupka sukladno čl. 205. poslovnika. Kako sukladno čl. 225. st. 4. poslovnika pisanih prigovora na preostale točke prijedloga dopune dnevnog reda nije bilo utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 10. sjednice. Izvolite kolega Grmoja.
Ja imam prigovor na dopunu dnevnog reda, dakle na novi Zakon o referendumu koji je protivan dobroj praksi Venecijanske komisije kada se tiče referenduma i ovo što ste vi predložili zapravo je pokušaj onemogućavanja referendumskog izjašnjavanja građana [[Upadica predsjednik: Kolega Grmoja.]] u izvanrednim okolnostima koje ste vi propisali.
Kolega Grmoja ajde molim vas stanite. Dakle, ovo što sad radite suprotno je poslovniku.
Zašto?
Zato što sam vas pitao ima li tko prigovora. Pisanih prigovora nije bilo, dakle niste reagirali. Vi sada ulazite u sadržaj onoga što je prijedlog nekog zakona, to ne možemo sad.
Ne, ne, ne nije sadržaj …
Nego što?
Dakle, mi smo dobili sada novi prijedlog Zakona o referendumu koji u prijelaznim i završnim odredbama onemogućuje da se primjenjuje na one referendume koji su raspisani, ali dopušta da se primjenjuje na referendumske inicijative za koje su prikupljeni potpisi i vi praktički novim Zakonom o referendumu onemogućujete referendumsko izjašnjavanje građana u izvanrednim okolnostima, a mi smo prikupili potpise za ukidanje stožera. Vi praktički možete onemogućiti referendum o ukidanju stožera znači sada odlukom vladajućih. To je skandalozno ovo što ste predložili.
Kolega Grmoja to je vaša interpretacija, mislim da nije točna, ali to uopće [[Upadica Grmoja: Točna je.]] ali to uopće sada nije [[Upadica Grmoja: Točna je.]] Dobro. To sad uopće nije tema dakle kada dođe to na dnevni red ćemo o tome raspravljati, a mogli ste uložiti pisani prigovor. Dakle, sada ne možemo raspravljati na način kako ste krenuli.
Kolegice i kolege, uvaženi gospodine potpredsjedniče Sabora. Evo da iskoristim slobodan govor. Prvo reći nešto o politici. Negdje sam pročitao, jedan pametan čovjek napisa da je politika umjetnost i znanost i to kaže krovna i najvažnija i to je cijeli recital. Znam ga ja, ali ga neću sada. Za mene je zaista politika jedno i drugo, politika i polemika i ja vrlo rado polemiziram naročito sa pametnim ljudima, što pametniji to mi je polemika draža. Ali ovaj put ću napraviti izuzetak, pa polemizirati sa budalama. Nagovoren od pametnih ljudi, ja moram sa budalama polemizirati. Prvenstveno me nagovorio profesor Jurčević kom se ispričavam što nisam pročitao jučer njegov odličan referat, jer sam našao na licu mjesta da je važnije da nešto drugo kažem, negoli da to njegovo pročitam. Zvonko Zubak mi piše poruku i kaže: „Prijatelju objasni ono što si jučer rekao neki te nisu shvatili, nisu razumjeli i još dosta ljudi“. Naime, dobio sam iz više izvora informaciju kako Prkačin, da je Prkačin jučer branio Dodika, pa branio Republiku Srpsku. Ma nikoga ja jučer nisam branio, ja sam jučer bio napadač. Ja sam i inače kada sam se bavio kojekakvim sportovima igrao u napadu, nikad ja u obrani igrao nisam. Ja sam jučer napao Željka Komšića i onoga tko ga je izmislio, tko ga je isprojektirao, tko ga je postavio u čelo Bosne i Hercegovine da čini zlo Hrvatima, da čini zlo i ostalim narodima jer ta luda politika u Bosni i Hercegovini koje je on simbol čini nam veliko zlo. I zašto je to Prkačin podržao zločinca Dodika pitaju me, pa onda mi još izvuku dvije, tri stvari na koje sam ja ponosan. Pa ja sam rekao i ovo u Hrvatskom saboru ponovio, da Srbi i Hrvati više nemaju razloga tući se ako imamo u glavi. Mi imamo jedan prijepor, to je srpska pravoslavna crkva koju treba riješiti, koju trebaju vladajući, onaj skandalozni ugovor trebaju riješiti vladajući pa će dati zraka i rješenju političkih problema u Crnoj Gori. Pa ja sam ponosan na činjenicu da sam 10 puta rekao ratnu istinu, da jedan zarobljeni srpski vojnik samo jednom dobio pljusku kod mene jer nisam stigao na vrijeme reagirati. Zločinac Dodik vele oni. Ja točno jučer rekao da je tko danas napada Dodika ali to danas izbacili, tko danas napada Dodika taj ili je veleizdajnik ili je lud ili je nečiji plaćenik. Napadaju zločinca Dodika jer Dodik je napravio veliki zločin. Kada je hrvatski vitez Željko Komšić i hrvatski cvijet Đaferović, kad su htjeli napakostiti hrvatskom narodu, Hrvatskoj državi pa i Europi zaustaviti gradnju Pelješkog mosta a Milorad Dodik ih spriječio u tom paklenom naumu. Jesam li jučer spomenuo da je to isto kao napasti Mađare devedeset i prve godine ja sam spomenuo tamo bitku od 1097. na Petrovoj Gori. Međutim, ovo … [[Govornik se ne razumije.]] Khuena Hedervarya koji je ugnjetavao Hrvate. Trebao se naći netko mudar pa napasti Khuena Hedervarya u trenutku kad Mađarska Hrvatskoj isporučuje oružje. Napasti Milorada Dodika u trenutku kad Milorad Dodik brani Hrvate, iako sam ja i sa Srbima imao polemiku kad su rekli on je vaš čovjek, on je vaš igrač, on se zalaže za treći entitet, on se zalaže za treći zato što na taj način brani drugi entitet, da se mi razumijemo. Međutim i ti njegovi oponenti nisu htjeli to napisati i to zapisati, a tvrdi ponovit ću i danas. Prvo da Putin da nema govora o eventualnom prelijevanju nereda iz Ukrajine na ove prostore, jer Putin se našao u jednoj potpuno izgubljenoj situaciji. Ta nekad moja velika politička simpatija pokazao mi je i u ovim ozbiljnijim životnim godinama da se ne smijete u nekoga tako brzo zaljubiti. Čovjek koji se uslikao pokazujući torzo na konju, koji se hrva sa medvjedom, koji vozi super sonične avione itd. U početak trećeg svjetskog rata on šalje dvoje djece koje neki normalan čovjek ne bi pustio same da prijeđu cestu, on se našao u neobranom grožđu. Njemu nije na kraju pameti u ovom trenutku prebacivati se bilo kamo. Ponavljam Vučić i Dodik i Srbi nikada u svojoj povijesti n isu bili u tako teškoj političkoj situaciji i nema govora da bi oni izazvali krizu u Bosni i Hercegovini izaziva bošnjački element, tako da se zna. Izaziva bošnjački element zbog sulude Međunarodne zajednice koja je napokon progledala i koja je napokon počela shvaćati stanje u Bosni i Hercegovini kako treba i zato u vrijeme ovih podignutih tenzija treba o tome progovoriti da ih zašarafe, da ih natjeraju da Hrvatima daju Izborni zakon i da na taj način spasimo Bosnu i Hercegovinu i da riješimo problem i hrvatskog i srpskog pa i bošnjačko-muslimanskog naroda. Evo to bi bilo to što sam htio reći i što sam ja jučer rekao samo što to neki nisu razumjeli.
Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovana javnosti. Danas sam se javio za slobodni govor da skrenem pozornost na izjave naših ministara obrane koje su danas izašle u eter negdje nakon, odnosno tijekom press konferencije. Nemojmo zaboraviti da smo jučer ovdje gotovo cijeli dan govorili o sigurnosti Republike Hrvatske, o sigurnosti naših sugrađana zbog toga jer smo u NATO-u, zato što smo u EU. Jučer navečer naš ministar na RTL-u negdje oko sedam, osam sati daje izjavu gdje utvrdi da smo sto posto sigurni jer nas prani NATO, a svega nekoliko sati desio se incident koji se desio. Danas na press konferenciji naš uvaženi ministar izjavljuje: Prvo za incident smo doznali nakon pada letjelice. To je bila prva izjava. Na pitanje novinara da li je ugrožen sustav domovinske sigurnosti zbog tog pada on kaže nije ugrožen sustav domovinske sigurnosti, jer smo za svega nekoliko minuta prepoznali o kojoj se letjelici radi. Znači za svega nekoliko minuta nakon pada smo prepoznali koja je to letjelica i zbog toga sustav domovinske sigurnosti nije ugrožen prema našem ministru. Isto tako, nakon toga navodi da su letjelicu otpratili od granice i postavljam sam sebi pitanje što smo mogli napraviti za sedam minuta? Znači pratili su je od granice. Zar naši radari imaju domet samo do granice i tamo je zid? Zar mi ne vidimo preko granice? Zar naši radari ne prepoznaju letjelice preko granice? Znači to je još jedna upitna izjava. I nakon toga izjavljuje imali smo sreće što letjelica nije pogodila niti jednu zgradu, što smo zaista imali sreću i hvala bogu da nije bilo žrtava. E sad, na temelju ovih izjava i temelju njegovog stava postavljam si pitanje hoće li tako biti i u slučaju da dolete rakete. Pratit ćemo ih od granice jer navodno naši radari ne vide preko granice i onda budemo brzo otrčali na Kaptol i platili svetu misu i molit ćemo se svi zajedno da ne padnu na naseljeno područje, jer ćemo mi njih pratiti, pa kud padnu padnu. Ako slučajno padnu, onda ćemo kako je to ministar rekao u svojoj izjavi imali smo sreće da nisu pali, a tamo ćemo reći e nismo imali sreće. Gospodo draga, ne možemo tako govoriti, pogotovo ne možemo tako govoriti iz pozicije jednog ministra obrane koji je u nekakvom momentu i nije dozvolio čak ni vodećem čovjeku naše vojske da odgovara na neka pitanja, nego je on odgovarao na ta pitanja. Ne smijemo si dozvoliti niti da se ovdje u ovom Saboru izgovaraju neke riječi koje su, koje dovode u zabludu i nas zastupnike i naš narod. Ukoliko imamo problema, a na te probleme je upozorio Predsjednik Republike da imamo problema sa protuzračnom obranom, onda trebamo djelovati u smjeru da te probleme riješimo, a posebice kad se radi o sigurnosti naših sugrađana, kad se radi o sigurnosti naše države. Ne možemo si i ne smijemo dozvoliti da razmišljamo o tome da li ćemo imati sreće ili nećemo imati sreće kad nas netko napadne. I ako je ta letjelica letjela kao što je bilo rečeno sad u zadnjoj objavi da je letjela otprilike 1000 km, pitamo se što su radile sve te snage NATO-a da je nisu presrele, da je nisu srušile ranije. Zašto nije srušena tamo negdje u planinama gdje nema naselja, gdje nema živih ljudi? O čemu mi razgovaramo, o kojoj sigurnosti razgovaramo, o kakvim to izjavama našeg ministra govorimo? Ovo je bilo sramotno i bilo bi pametnije da se sa takvim izjavama ne izlazi pred hrvatsku javnost jer se izaziva panika, jer se izaziva nesigurnost i naš narod to sigurno ne može sa mirnoćom podnositi i ovako smo potreseni i covid krizom, potreseni smo i početkom rata u Ukrajini, potreseni smo i novom krizom koja evo slijedi kod nas, vidite koliko nam rastu cijene i hrane i energenata i sad još i ovakav pristup od strane ministra. Zato apeliram na vladajuću većinu molim vas poduzmite nešto što je prije moguće. Hvala lijepa.
Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika Mosta poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Kolegice i kolege, jutros kada su me novinari pitali o ovom incidentu koji se dogodio u glavnom gradu RH nisam želio previše komentirati jer ne želim na bilo koji način uznemiravati građanstvo i još uvijek dakle nemamo sve informacije, al ono što smo sada mogli čuti i govorio je nešto kolega Pavić o tome da zapravo imamo jedne kontradiktorne izjave dakle i ključnih ljudi Ministarstva obrane gdje zapravo mi još uvijek ne znamo jesmo li mi zamijetili taj, tu bespilotnu letjelicu je li ona bila praćena i ako je bila praćena zašto ništa nije poduzeto. Vidio sam izjavu kolege Vidovića koji kaže da se zapravo tu nije imalo što poduzeti, da kada bi se išlo taj objekt, tu bespilotnu letjelicu ne znam raznijeti da bi također bili u opasnosti građani. Ali ja mislim da je ovo bila puno veća opasnost i uostalom nije se smjelo dogoditi da uopće ta letjelica dođe iznad glavnog grada Republike Hrvatske. Ja mislim da je to ključno pitanje. I ako je istina ovo što tvrde iz MORH-a da je ta bespilotna letjelica praćena jesmo li mi uopće imali mogućnost reakcije, odnosno imamo li mi protuzračnu obranu, protuzračnu obranu srednjeg i velikog dometa to znamo da nemamo, ali ovog nižeg dometa tu nešto imamo ali godinama se nije ništa u to ulagalo tako da je pravo pitanje koliko je to funkcionalno. Ja pozivam cjelokupnu javnost, sve političke aktere posebno političke aktere na ljevici da konačno shvate da ulaganje u Hrvatske oružane snage i u protuzračnu obranu nije dakle nekakvo pitanje militarizacije društva, zazivanje ratnih sukoba. Kolega Beljak meni u povredi Poslovnika kaže da ja zazivam rat, zašto ne idem u Ukrajinu. Pa upravo ulaganje u našu protuzračnu obranu, u naše Oružane snage, ulaganje u sigurnost kako bismo izbjegli moguće oružane sukobe i kako bi hrvatski građani bili sigurni. Niti jedna ozbiljna država koja drži do sebe ne zanemaruje taj aspekt. I prestanite više sa lažno moralnom dilemom vrtići ili vojska. I vrtići i vojska. Sjetimo se ovdje onih smiješnih rasprava koliko se vrtića moglo napraviti za određena novčana sredstva koja se ulažu u Hrvatsku vojsku. Dakle, uozbiljite se konačno. Dakle, to je poruka svim političkim akterima i poruka hrvatskoj javnosti, Hrvatska mora imati vrtiće za našu djecu, ali Hrvatska mora imati Oružane snage kako bi naša djeca u vrtićima bila sigurna, ali kako bi bili sigurni i svi građani Republike Hrvatske. Dakle, to je odgovorna politika, to je suverena politika, to je suverena politika. Hrvatska jest članica NATO-a, ali isto tako Hrvatska treba ulagati u svoje Oružane snage. I zapravo sve ono što sam kroz cijelo ovo vrijeme govorio se pokazuje točnim. Dakle, kada smo upozoravali NATO da se Vlada ne može baviti Ukrajinom, jer mi nećemo riješiti rusku agresiju na Ukrajinu. Mi možemo humanitarno pomoći, pomogli smo čak i naoružanjem, ali moramo se pobrinuti o našim problemima, moramo vidjeti koliko smo mi sigurni s obzirom na okruženje. Kako je moguće da mi u ovom trenutku u Vladi imamo ministre koji su pod teretom istraga? I to vladajući toleriraju, ali to tolerira i lijeva opozicija koja ne želi dati potpise za opoziv ministara koji su pod teretom istraga. Kolika je to ugroza nacionalne sigurnosti? I zašto SDP i MOŽEMO asistiraju vladajućima u tome? To je pravo pitanje na koje ja još uvijek ne mogu pronaći adekvatan i logičan odgovor. Dakle, ono što će MOST inzistirati to je rješavanje unutarnjih problema države, što brža obnova grada Zagreba i Banovine, rješavanje dakle pitanja rasta cijena energenata. Pod hitno apeliram na vladajuće dodatno snižavanje trošarina na gorivo, jer uskoro ćemo zbog ovakve politike zamrzavanja cijena moguće imati i nestašicu goriva. Evo hvala.
Nastavljamo dalje sa točkom dnevnog reda. Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba HDZ-a poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. U ovom okruženju u kojem se nalazimo zasigurno tema o kojoj ću ja govoriti neće pobuditi veliku pažnju hrvatske javnosti, ali će puno značiti onima u ime kojih ću govoriti za ovom govornicom HS kao jedan od njih. Kulturni amaterizam i nematerijalna kulturna baština su veliko bogatstvo svakog naroda i mislim da je to nešto sa čime se moramo dičiti i ponositi, ali isto tako moramo i voditi brigu o tome. Demografska situacija u kojoj se nalazimo, pandemija koja nas je pogodila i koja nas pogađa u ove protekle 2.g., potres u Petrinji i potres u Zagrebu sigurno su pridonijeli bitno tome da danas ono sa čime smo se nekada ponosili ne izgleda baš najbolje. Čuvari tradicije i kulture su rekao bi uz institucije države prvi branik obrane, to smo mi, to je Hrvatska bez folklora, bez ljudi koji se diče svojom tradicijom i kulturom rekao bi da nema, nema države. Možemo biti dio bilo kakvih asocijacija, no ako sa sobom u te asocijacije ne donesemo ono što smo stoljećima sticali bojim se da postajemo dio globalnog svijeta, onda to nije ono što želimo. Niz je problema koji su zatekli sve te ljude koji se bave nematerijalnom kulturnom baštinom i kulturno umjetničkim društvima i došlo je vrijeme da evo i sa ove govornice HS progovorimo o tome, ali ne samo da govorimo nego da i djelujemo. Ja ću reći da ljudi koji obnašaju visoke funkcije kada je u pitanju svjetski folklor su dali inicijativu, a Ministarstvo kulture i ministrica Obuljen su prihvatili da konačno ovo, ovo problematično pitanje probamo riješiti institucionalno naravno preko Ministarstva kulture. Jedna od stvari koja sigurno brine sve amatere to je neriješeno pitanje njihovog prostora, adekvatnog djelovanja, lošeg Zakona o udrugama koji ih tjera na nešto što oni praktički ne mogu ni u teoriji, a ne u praksi izvršiti. Ne postoji institucija odnosno institucionalni pristup obuci glazbenih i folklornih voditelja i niz drugih pitanja koje muče ove amatere. Ja ću reći da hrvatska sekcija CIOFF-a u Hrvatskoj će iduće godine biti domaćin Svjetskog kongresa CIOFF-a gdje će doći predstavnici 100 svjetskih zemalja upravo u našu lijepu Hrvatsku da bi ovdje skupa sa našom sekcijom probali riješiti od nekih od gorućih problema. To nije lagano i to nije jednostavno, ali mislim da nikada nije loše vrijeme da se jednom krene. Naravno nema bez pomoći lokalnih i regionalnih samouprava, ovo se pitanje apsolutno ne može riješiti. No da bi se uopće riješilo neko pitanje važan je taj prvi korak, a ja smatram da smo prvi korak učinili, dijalog koji smo uspostavili sa Ministarstvom kulture zasigurno nam može biti taj tračak svjetla ili na početku ili na kraju tunela sasvim je svejedno. No želim poslati jasnu poruku svim tim vrijednim amaterima koji bez naknade se odriču svoga vremena samo u zaštitu onoga što nam je svima bitno i s čime se svi volimo u nekim trenucima dičiti, a to je ono izvorno, to je ono narodno što svaka, svaki dio lijepe naše domovine nosi ne samo u srcu nego je to generacijama i upisano i zapisano. Stoga želim im poslati snažnu poruku da pogotovo mi koji dolazimo kao saborski zastupnici iz Slavonije, Baranje, Srijema koja je prava ikebana svega onoga što, o čemu govorim. U nama imaju podršku, bit ćemo im tu, ali ne samo verbalno, ne samo da bi potrošili 3 ili 5 minuta za govornicom HS, nego da bi probali ove strukturne probleme koji se gomilaju zadnjih 30, pa možda i 40.g. probati riješiti u vremenu koje je pred nama. Ipak od toga se nešto i dogodi, a evo organizaciji odnosno hrvatskoj sekciji CIOFF-a u Hrvatskoj želim dobru organizaciju Svjetskog kongresa CIOFF-a koji će se održati u studenom 2023.g.. Hvala lijepo.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,10 SATI]] Dobro. Idemo sa iznošenjem stajališta. Prva uvažena zastupnica Ružica Vukovac, izvolite.
Danas želim govoriti o životu žena na selu s posebnim naglaskom na one žene koje rade na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. O tome kolika je njihova uloga u očuvanju tradicijske obitelji u javnom prostoru govori se vrlo malo. Žena na svom gospodarstvu ima u isto vrijeme ulogu domaćice, majke, odgojiteljice, skrbnice, radnice, fizičke radnice, vrtlarice, kuharice, menađerice, knjigovođe, ekonomistice itd. Društvo joj je dodijelilo niz uloga koje ona mora savladati bez mogućnost prigovora. Njen posao mora biti odrađen besprijekorno. Koliko smo svjesni načina života žena koje sve to moraju u jednom danu stići? Jesmo li je nagradili zbog toga ili smo kao zajednica u potpunosti zaboravili na tu ženu. Kako smo je zaštitili? Tko se njome uopće bavi? Istina je da ženskom poslu nema kraja kao i to da je njihov rad nerijetko nevidljiv, ali i to da nikada ne mogu ostvariti svoja puna socijalna ili mirovinska prava za sve one stvari koje bi trebalo priznati da svakodnevno obavljaju od toga da na svojim plećima nose obitelji, ali isto tako i cijeli ruralni prostor sa svojim radom i doprinosom u poljoprivredi. Napominjem kako čak 35% rada u poljoprivredi obavljaju žene, a više od 70% tih žena nije plaćeno za te poslove jer na neki način društvo ali i obitelji to od njih jednostavno očekuju. Postoje snažne i aktivne žene, gospodarski, politički i društveno aktivne koje odražavaju na životu kulturu i tradiciju u svojim ruralnim područjima. No, važno je istaknuti kako u Hrvatskoj ne postoji istraživanje o potrebama ruralnih žena koje bi pomogle da ih se podupre. Kada je riječ o ruralnom području u Republici Hrvatskoj s posebnim naglaskom na seoski prostor podataka općenito o životu, statusu i ulozi žena na žalost je vrlo malo ili ih uopće nema. Brze i brojne kako tranzicijske, društvene i gospodarske promjene, tako i promjene koje je uzrokovao na žalost Domovinski rat u ruralnom području posebice u seoskom prostoru održavaju se kroz promjene primjerice u obrazovanju žena, u zapošljavanju i promicanju poduzetništva, korištenju poljoprivrednih kredita iz sredstava iz EU fondova. Zatim kroz političku participaciju žena, te prava na zdravstvenu zaštitu, prava na pravnu zaštitu žena u svim ruralnim područjima Hrvatske. Nedavno smo u Hrvatskom saboru usvojili Strategiju poljoprivrede do 2030. godine. Samo u jednom segmentu uvodnog dijela spominju se žene i to u sljedećim rečenicama. Ova strategija u okvirima mjera poljoprivredne politike daje doprinos ciljevima smanjenja rodne nejednakosti u ruralnim područjima. Pri tome je vrijedno spomenuti da je Hrvatska po zastupljenosti žena u rukovodećim pozicijama u poljoprivredi u gornjoj polovici rang liste država članica, te da ostvaruje znatno povoljnije pokazatelje od većine tzv. starih država članica. Međutim, stvarna situacija je drukčija, te nemamo dovoljno statističkih podataka o tome. Time se moramo početi baviti kao i ostalom s puno drugih stvari koje se tiču ravnopravnosti žena i načina zaštite žena, te svega što im pripada. U javnosti nećemo čuti ženu sa OPG-a da se požalila da joj je teško. Nismo čuli niti da se požalila kako nikada, baš nikada nije imala godišnji odmor. I ako je takva žena tiha, na nju ne smijemo zaboraviti. Ona ne traži samilost ali zaslužuje naše puno poštovanje. Nemojmo obezvrijediti njen doprinos održavanju ruralnog prostora i života u njemu. Ona je stup i dajmo joj svoju potporu. Mnogi zakoni koje donosimo u ovom visokom tijelu kreiraju i njihove sudbine. Najmanje što možemo je prilikom donošenja zakona uvažiti i njenu životnu priču. Okrenimo se oko sebe. Sve više je praznih kuća u ruralnom prostoru Hrvatske. Dužni smo zapitati se jesu li politike koje su vodile sve dosadašnje Vlade tome kumovale, a jesu. Naravno da jesu i stoga sam namjerno danas izabrala ženu kao centar svih budućih događanja na selu. Ukoliko poslušamo ženu koja je okosnica opstanka hrvatskog sela zaustavit ćemo umiranje Hrvatske. Zahvaljujem.
Slijedi iznošenje stajališta u ime zastupnika Focusa i nezavisnih zastupnika poštovanog zastupnika Veljka Kajtazija.
Zahvaljujem se. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Iskoristit ću današnje vrijeme koje mi stoji na raspolaganju da kažem nešto o jednoj temi koja muči i mene osobno, ali i stotine djece i ljudi koji se bave karateom. Nije prvi put da govorimo o problemu Hrvatskog karate saveza, ali bojim se da neće biti niti posljednji obzirom na situaciju u toj organizaciji o čemu svako malo dobivam informacije mailom kao i upite od karatista. Bavio sam se karateom dugi niz godina i to dosta uspješno, pa smatram da sam itekako nadležan govoriti o ovoj tematici iako se na žalost tu ponajmanje se radi o sportu već puno više o tome kako se upravlja tim savezom i kako se troše novčana sredstva. U Hrvatskoj se ovim divnim borilačkim sportom bavi preko 10000 aktivnih vježbača većinom djece i mladeži mlađe od 18 godina starosti. Ako uzmemo u obzir i njihove roditelje koji su usko vezani za taj sport imamo blizu 30 000 naših građana kojima je stalo da taj sport i njegove organizacije dobro funkcioniraju. Na žalost sve je više ozbiljnijih primjedbi na rad Hrvatskog karate saveza, odnosno njihovih najviših dužnosnika. Ljudi su isto tako obeshrabreni funkcioniranjem naših nadležnih institucija koji trebaju brinuti o zakonitosti i djelovanju nacionalnih saveza. Prema informacijama koje sam dobio podnesene su kaznene prijave protiv vodećih ljudi Hrvatskog karate saveza predsjednika, glavnog tajnika i direktora reprezentacije. Te kaznene prijave već otprilike dvije godine navodno skupljaju prašinu u ladicama naših nadležnih organa. Prema informacijama koje sam dobio radi se o argumentiranim i ozbiljnim kaznenim djelima za koje smatram da ih naša nadležna tijela trebaju procesuirati. Primjerice donedavni predsjednik saveza bio je optužen za zlostavljanje djevojčice u dobi od 11 do 16 godina. Kada se saznalo za to bio sam u suradnji sa nekoliko saborskih odbora, organizirao stol na tu temu u Hrvatskom saboru. Zahvaljujući tome čitava hrvatska javnost bila je upoznata sa tom groznom situacijom, a moram reći da su upravo ljudi iz saveza svojom šutnjom i nečinjenjem isti ti podržavali takvo ponašanje predsjednika. Odgovorni u Hrvatskom karate savezu znaju za sve te razne kaznene prijave i rade stalna zastrašivanja putem montiranih stegovnih postupaka protiv njihovih nedopuštenih radnji. Služe se ucjenama, ne primaju nove klubove u članstvo Hrvatskog karate saveza ili ih izbacuju iz članstva i slično. Sve to se održava na kvalitetno funkcioniranje Nacionalnog saveza i remećenje međuljudskih odnosa među članstvom. Znam da karate nije uvjetno rečeno veliki sport kao što su nogomet, rukomet ili košarka, ali ovdje se radi o djeci i mislim da institucije moraju početi djelovati po pitanju Hrvatskog karate saveza. Vratimo se sad malo na dio koji se tiče financija. Osobno sam nekoliko puta nastojao dobiti relevantne podatke o tome kako se novac troši i tražio sam ih i od Hrvatskog karate saveza i od Hrvatskog olimpijskog odbora. Na žalost sve što sam dobivao bilo je ili šutnja ili vrlo šturi dokumenti koji pokazuju samo osnovni račun prihoda i rashoda bez ikakvih detaljnijih uvida u to na što se troše sredstva na koje klubove, na koja natjecanja i u koje svrhe. A ako niti saborski zastupnik i nekadašnji karate reprezentativac ne može doći do točnih podataka zamislite onda kako je to tek moguće nekom entuzijastu ili jednostavno zainteresiranom promatraču. Već sama šutnja saveza i ostalih relevantnih institucija pobuđuje sumnju u to kako se upravlja Hrvatskim karate savezom i novcima koje on ima na raspolaganju. Ako nije tako pozivam ih da me javno demantiraju i objave potpuni račun, odnosno daju detaljni uvid u to kako se troše javna sredstva i sredstva prikupljenih od članarina. Moram vam priznati da sam iskreno i duboko potresen takvim stanjem u mom omiljenom sportu. Stoga tražim i molim da naše nadležne institucije hitno postupe po zakonskim propisima i vrate osmjeh na lice malih karatista i njihovih roditelja. Uvjeren sam da će nadležno Ministarstvo turizma i sporta, Hrvatski olimpijski odbor i Državno odvjetništvo poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi se zaustavilo sve ono što se trenutno dešava [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Također organizirat ću tematsku sjednicu saborskog Odbora za obitelj, mlade i sport na ovu temu ne samo radi situacije u Hrvatskom karate savezu već i radi toga što se nadam kako će se na taj način spriječiti da se nešto slično ne dogodi i u drugim sportskim savezima, odnosno da se ne promovira ponašanje kakvo imamo [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] trenutno u Hrvatskom karate savezu. Hvala i oprostite.
Izvješće o Mandatno-imunitetnog povjerenstva o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Darka Horvata i početku mirovanja zastupničkog mandata Darka Horvata. Rasprava je zaključena, dajem na glasovanje Odluku o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Darka Horvata i početku mirovanja zastupničkog mandata Darka Horvata. ... [[Upadica se ne čuje.]] Što? Za ovu točku zaključak kako je tko glasovao, može, naravno. ... [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, što ste, bili ste, kolegice Kekin nešto dobacivali? ... [[Upadica se ne čuje.]] Dakle Odluka o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Darka Horvata i početku mirovina zastupničkog mandata Darka Horvata. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 96 zastupnica i zastupnika, 77 za i 19 protiv pa je tako donešena odluka kako je predložilo Mandatno-imunitetno povjerenstvo. Izvješće MIP-a o zahtjevu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Mate Frankovića zastupnika u HS-u, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeću odluku „Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Mate Frankovića po zahtjevu supsidijarnog tužitelja Društva prijatelja Grada Dubrovnika zbog kaznenog djela zlouporabe položaje ovlasti iz čl. 291. st. 2. Kaznenog zakona.“ Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 108 zastupnica i zastupnika, 107 za i 1 suzdržani pa je donesena odluka kako je predložilo MIP. Izvješće MIP-a o zahtjevu za davanje odobrenja za nastavak kaznenog postupka protiv Marina Miletića zastupnika u HS-u, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeću odluku „Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za nastavak vođenja kaznenog postupka protiv zastupnika Marina Miletića po zahtjevu punomoćnika privatnog tužitelja Elvisa Duspare iz Zagreba koji se vodi pred Općinskim kaznenim sudom iz Zagreba, poslovni br. K-472/19 zbog kaznenog djela klevete iz čl. 149. st. 1. i 2. Kaznenog zakona.“ Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? 102 glasa, svi su bili za dakle donesena odluka kako je predložilo MIP. Izvješće MIP-a o zahtjevu za davanje odobrenja za nastavak kaznenog postupka protiv Daria Hrebaka zastupnika u HS-u, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeću odluku „Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za nastavak kaznenog postupka po zahtjevu Županijskog suda u Šibeniku, poslovni br. KŽ-151/2020 protiv DAria Hrebaka zastupnika u HS-u povodom žalbe privatnog tužitelja Alena Kaminskog i tvrtke Minea d.o.o. iz Bjelovara uložene na prvostupanjsku presudu Općinskog suda u Bjelovaru, poslovni broj K-259/2018-24 od 12. ožujka 2020.g. u predmetu po privatnoj tužbi zbog kaznenog djela klevete iz čl. 149. st. 1. i 2. Kaznenog zakona.“ Pardon, povreda poslovnika kolega HRebak.
Poštovani predsjedniče HS-a. Ne znam vi na ovaj način praktički meni uskraćujte moja prava. Dakle, ja sam prvostupanjsku presudu ostvario dokazao svoju nevinost da biste mi upravo vi sad kolegice i kolege uskraćivali moja vlastita prava da dokažem do kraja svoju nevinost, a ako mi glasate protiv skidanja mog imuniteta ja neću moći dokazati svoju nevinost u drugostupanjskom postupku na sudu i pri tom će naravno ostati upitnik nad mojim imenom u javnosti [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Hrebak.]] Dakle, molim vas da mi skinete imunitet.
Kolega Hrebak molim vas, dakle prvo nije bila nikakva povreda poslovnika, drugo ovo je vaša želja, vaš stav, ali sada će glasovati zastupnici i zastupnice i postupit će onako kako smatraju da je ispravno, nemam druge više to smo već puno puta razgovarali. Dakle, možemo glasovati. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 103 zastupnice i zastupnika, 98 za, 5 protiv pa je tako donesena odluka kako je predložilo MIP. Izvješće MIP-a o zahtjevu za davanje odobrenja za nastavak kaznenog postupka protiv Nikole Grmoje zastupnika u HS-u, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu MIP-a dajem na glasovanje sljedeću odluku „Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za nastavak kaznenog postupka koji se vodi pred Općinskim kaznenim sudom u Zagrebu, poslovni br. 15K-69/16-8 protiv zastupnika Nikole Grmoje po privatnoj tužbi privatnog tužitelja Ranka Ostojića zbog kaznenog djela klevete iz čl. 149. st. 2. Kaznenog zakona.“ Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 101 zastupnik i zastupnica, 100 za, 1 protiv pa je donesena odluka kako je predložilo MIP. Izbor, imenovanja i razrješenja. Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju člana Izaslanstva HS-a u Parlamentarnoj skupštini NATO-a predlagatelj je Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove, rasprava je zaključena pa dajem na glasovanje prijedlog navedene odluke. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 103 zastupnice i zastupnika, 101 za, 2 suzdržana pa je tako donesena odluka kako je predložio Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove. Sada ćemo napraviti stanku u trajanju od pet minuta. Nakon toga slobodni govori i onda nastavljamo sa točkom dnevnog reda koja je bila tijekom jutra. Hvala vam. Vidimo se u srijedu! STANKA U 13,08 SATI No idemo mi sada na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona, drugo čitanje, P.Z.E. br. 231. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandman, sukladno čl. 199. poslovnika o ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika, pa dajem na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanu Vlade RH. Tko je za? Vidim da nekima nije jasno, kada Vlada ima amandman onda se o tome moram provesti rasprava, ali samo ako se o tome složi većina zastupnika, o tome glasujemo. Dakle, uobičajena praksa, ništa novo. Suzdržan, pardon nisam pitao tko je suzdržan? I tko je protiv? 100 je glasovalo, 77 za, 1 suzdržani, 22 protiv tako da ćemo provesti raspravu o prijedlogu amandmana koji je dala vlada, pa molim sada poštovanog državnog tajnika u Ministarstvu pravosuđa i uprave, Juru Martinovića da obrazloži navedeni amandman. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, ovim amandmanom dakle vlada u Članku 75. kojim se u Članku 257. dodaje novi stavak 5. Stečajnog zakona riječi: „Državno odvjetništvo RH“ zamjenjuje riječima: „nadležno županijsko državno odvjetništvo“. Dakle, amandmanom se precizira i pojašnjava članak postaje precizniji i jasniji, ali ujedno se i usklađuje sa Zakonom o parničnim, parničnom postupku gdje je jasno rečeno da pred trgovačkim sudovima nastupa županijsko državno odvjetništvo … [[Upadica: Ne razumije se.]] da.
Onda otvaram raspravu, javlja li se tko? Ako ne, zatvaram raspravu pa dajem na glasovanje amandman vlade. Tko je za? Vi ste državni tajniče slobodni možete se vratiti na svoje mjesto. Tko je suzdržan? I tko je protiv? Utvrđujem da je glasovalo 98 zastupnika i zastupnica, 97 za, 1 suzdržani tako da je prihvaćen amandman i on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmane su podnijeli i Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a i zastupnica Katarina Peović. Tijekom rasprave predlagatelj je prihvatio amandmane Odbora za zakonodavstvo te isti postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Molio bih sada ponovo poštovanog državnog tajnika da se očituje o ostalim podnesenim amandmanima. Idemo redom, prvi je na redu amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
Dakle, prihvaća se amandman Kluba zastupnika HDZ-a kojim se, kojim je predloženo brisanje dijela odredbe Članka 5. stavak 3. nacrta konačnog prijedloga zakona kojim je propisano da se dostava prema Financijskoj agenciji smatra obavljenom istekom 8 dana od dana kada je pismeno pristiglo u sigurni elektronički poštanski pretinac.
Taj amandman …
Navedeni amandman prihvaćen je iz razloga što je prethodno između Financijske agencije i sustava e-spis Ministarstva pravosuđa i uprave uspostavljen poseban kanal sigurne razmjene pismena. U stečajnim i predstečajnim postupcima u elektroničkom obliku, a koji je različit od sustava razmjene pismena putem sustava e-komunikacije kojeg se komunicira sa strankama u postupku te ne postoji elektronički poštanski pretinac jer se radi o direktnoj elektroničkoj komunikaciji između dva elektronička sustava.
Taj amandman postaje sastavni dio zakona, pa idemo na amandmane zastupnice Katarine Peović, njih je 3, molim vas amandman broj 1.
Ne prihvaća se Amandman broj 1. na Članak 39. nacrta konačnog prijedloga zakona kojim je predloženo da se u Članku 66. stavak 7. Stečajnog zakona iza riječi odobrenju riječ: „radnika“ mijenja riječima: „radničkog vijeća“. Navedeni amandman se ne prihvaća jer važeća odredba pruža veću zaštitu radnicima nego što je to amandmanom predloženo. S obzirom na to da se jamči svakom radniku pravo da samostalno odlučuje o eventualnim izmjenama ugovora o radu te se omogućuje i ostalim predstavnicima radnika sudjelovanje u ovom postupku. Kada bi se usvojio predloženi amandman radnici bi izgubili sva prava na suodlučivanje kod onih poslodavaca kod kojih nije uspostavljeno radničko vijeće, a to su svi oni gdje je manje od 20 radnika.
Izvolite očitovanje zastupnica Peović.
Ono što je ovdje bilo intencija da se uskladi ovaj znači članak zakona s direktivom o restrukturiranju nesolventnosti i otpustu duga i da se precizira da u procesu znači restrukturiranja i promjene organizacije rada ili ugovora o radu se konzultiraju radnici što naravno pozdravljamo, to je, to je dobra promjena, ali je nedefinirano koji radnici. Znači možete pitati znači jednog radnika o restrukturiranju poduzeća i taj jedan radnih kaže da je s tim zadovoljan, a njih 10 ili 20 kaže da nije, vi ste zadovoljili formu. Znači neprecizno je određeno, trebalo je ili radničko vijeće ili dodati na neki način precizirati koji su to radnici, ali u svakom slučaju pozdravljamo da se uopće ubacili radnike u ovaj zakon kao one s kojima se treba razgovarati i evo povlačim amandman da ne trošimo vrijeme.
Hvala vam lijepa onda nećemo glasovati. Prije nego što prijeđemo na Amandman broj 2. molio bih kolegu Grmoju, radite to kad nije glasovanje molim vas. Idemo sada na Amandman 2., izvolite ista je zastupnica.
Da, ne prihvaća se Amandman broj 2. na Članak 254. Stečajnog zakona kojim je predloženo da se u odredbama kojima se propisuje da se troškovi utvrđivanja predmeta razlučnog prava i troškovi unovčenja predmeta razlučnog prava određuju paušalno u iznosu od 5 od, 5% od utroška dakle iznos od 5% zamijeni sa 15%. To je bio prijedlog amandmana. Navedeni amandman se ne prihvaća jer je odredba Članka 254. Stečajnog zakona utvrđen, utvrđuje način obračuna troškova utvrđivanja predmeta razlučnog prava, a ne namirenje radnički tražbina. Dakle, na pogrešno mjesto ste ja bih rekao vjerojatno dobar cilj pokušali ostvariti, ali to jednostavno nije materija koja se regulira ovim člankom.
Izvolite očitovanje kolegice Peović.
Da, mislim da nije ovdje riječ o grešci. Znači na što upozoravaju i sami radnici Diokija, recimo, koji su tražili da se upravo na ovaj način riješi Stečajni zakon jer, povećati opseg sredstava koja su u samom početku stečaja određeni znači kao troškovi unovčenja predmeta razlučnoga prava sa 5 na 15 bi radnike stavilo u bolju poziciju da se naplate, a to je u onim situacijama gdje smo imali, evo, kao u Dini Diokija, znači vlasnika Roberta Ježića, gdje se optereti nekretnina u poduzećima tim razlučnim pravima kod banaka i onda se radnici uopće ne mogu naplatiti jer nemaju se od čega naplatiti. Ali dobro, malo ću biti cinična pa ću reći, razumijem da vi to ne podržavate s obzirom da ste izabrali Ivana Paladina, ministra koji je sam u svojoj prošlosti sudjelovao u takvim stečajnim procesima odnosno varanjima radnika gdje se eto, kod hidroelektre Niskogradnje ista stvar napravila, a on to nadzirao, znači strojevi su se najprije razdvojili iz te firme, onda su se iznajmljivali, a na kraju se radnike poslalo u stečaj, firmu u stečaj, radnici ostali bez posla i radnici do dana današnjeg nisu naplatili svoja potraživanja. Ovo su baš radnici Diokija upozorili da je ovo taj članak kojim, kada bismo to promijenili bismo došli u situaciju da odmah na početku radnici nisu dovedeni u tu nekakvu poziciju, u poziciju da se zapravo uopće i ne mogu naplatiti, što je u mnogim slučajevima slučaj. Ovdje mi je stvarno, moram reći, inzistiram da se glasa o ovom amandmanu jer ako smo išli mijenjati Stečajni zakon, pa ako mislite da je to negdje drugdje trebalo biti stavljeno, prvo i osnovna stvar koju smo trebali napraviti je to mijenjati u Stečajnom zakonu. Ovdje se jako puno promjena donijelo, a nije se promijenilo ono ključno, a to je upravo prema toj direktivi kojom ste mijenjali taj Stečajni zakon, njezinoj intenciji da se radnici obeštete u stečajnim procesima, to niste [[Upadica: Hvala vam.]] promijenili.
Glasat ćemo sada o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 109 zastupnica i zastupnika, 32 za, 77 protiv, amandman nije dobio potreban broj glasova pa prelazimo na 3. i zadnji amandman zastupnice Peović, izvolite.
Ne prihvaća se amandman br. 3 na čl. 83 nacrta Konačnog prijedloga zakona kojim je predloženo da se u čl. 308 u navedenom st. 5 Stečajnog zakona iza riječi „malih dobavljača“ dodaju riječi „i radnika“. Navedeni amandman se ne prihvaća jer je s jedne strane, u odnosu na predstečajni postupak uvedeno pravilo da predstečajni postupak ne može utjecati na tražbine radnika iz radnog odnosa. Dakle da bi se predstečaj uspio, da bi predstečaj uspio, potrebno je da sve tražbine radnika budu u cijelosti namirene, a s druge strane, u skladu s odredbom čl. 308 st. 3 Stečajnog zakona, već je propisano da se u stečajnom planu radnici svrstavaju u posebnu skupinu, čime su na najveći mogući način sigurna njihova prava u vezi stečajnog plana.
Izvolite očitovanje.
Kako bi se reklo, držat ću vas za riječ da su radnici zaštićeni u procesu stečajnog prava. Znači ovdje je riječ opet prilagođavanju direktivi o restrukturiranju nesolventnosti koja je upravo spomenula da se tijekom postupaka preventivnog restrukturiranja ili tijekom postupaka stečaja osobi naglasak stavlja na zaštiti radnika, stoga pri zaštiti osobito ranjivih vjerovnika nejasno je zašto ste ispustili radnike i stavili male dobavljače. Naravno, dobro je da ste stavili male dobavljače, ali radnici su te ranjive skupine, sjetimo se samo radnica Kamenskog koje su naplatile tek 15% svojih potraživanja. Ovdje inzistiram na glasanju o amandmanu jer smatram da nije baš točno ono što ste vi rekli, da su radnici Stečajnim zakonom zaštićeni, radnici u najvećem broju slučajeva uopće nisu zaštićeni. Oni koji su zaštićeni su stečajni upravitelji koji onog trena kada sjednu u svoju firmu, koju nadziru, počinju dobivati plaće i to ne male, čak su zaštićeni gradovi koji naplaćuju komunalnu naknadu od tih poduzeća koja su u stečaju. Svi su prije radnika znači na tom Stečajnom postupku i među vjerovnicima zaštićeni, radnici su stvarno na kraju. Ne samo da se ovim to moglo izmijeniti jer ovo je, da tako kažem jedna simbolička gesta da se stavi među zaštite ranjivih vjerovnika i radnike, nego je cijeli zakon trebao biti mijenjan na način da se upravo to promijeni, a to je potpuno ostalo neregulirano i radnici nemaju se čemu uopće nadati, evo sad 3. maj je opet u problemima, velike firme će doći u probleme, a niste riješili sto Stečajnim zakonom da se radnici naplaćuju, a 52% firmi nakon 5 godina se gasi znači jako puno radnika koji će biti u ovoj situaciji, nažalost ništa od toga u ovom Zakonu.
Glasujemo dakle o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? 110 zastupnica i zastupnika je glasovalo, 33 za, 77 protiv pa amandman nije dobio potreban broj glasova. Dajem sada na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 120 zastupnica i zastupnika, 91 za, 13 suzdržanih i 16 protiv pa je donesen Zakon o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača, drugo čitanje, P.Z.E. br. 232. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? 122 zastupnica i zastupnika je glasovalo, 86 za, 28 suzdržanih i 8 je bilo protiv pa je donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime kluba Domovinskog pokreta na ovu točku. Čuli smo malo prije opravdane komentare na ono što se sinoć dogodilo u Zagrebu i slažem se da trebamo zabrinuti, međutim, upozorio bih da nisu nam samo ugroze vojne naravi. Imamo i financijske i u tom smislu bih još jednom apelirao da se ova odluka o uvođenju eura odgodi iz više razloga. Hrvatska za to nije spremna, ali i sama Eurozona je puna i problema i mogućih rizika. Jučer je, su kamatne stope na talijanske obveznice skočile 20% u jednom danu. Dakle, cijene zaduživanje rasta, trošak zaduživanja raste, a inflacija je takva trenutno da će bit sve manje interesa za takve obveznice i to će pogoditi i našu zemlju. Bit će ministru Mariću jako teško financirati deficit u državnom proračunu, a Hrvatska ulaskom u europodručje preuzima rizika drugih zemalja. Podsjetit ću, povodom spašavanja Grčke je slovačka vlada pala jer nije htjela sudjelovati u tome. Danas-sutra, ako druge članice veće od Grčke, poput Italije ili druge upadnu u teške financijske probleme, Hrvatski porezni obveznici će morati i njih spašavati. Prema tome, ova cost benefit analiza koju dugo slušamo u javnosti zapravo ne odražava pravo stanje stvari. Ulazak u europodručje unosi mnogo rizika za našu zemlju, nismo spremni, nismo proveli ono što je potrebno da naše gospodarstvo zaista ima korist od toga i zato će Domovinski pokret biti protiv. Hvala.
Stanka je odobrena. Kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. U ime Kluba socijaldemokrata tražim stanku kako bi se dodatno konzultirali prije glasanja o ovom Zakonu. Naime, spremni smo podržati Zakon u ovom čitanju u nadi da će do drugog čitanja ovo postati puno kvalitetniji prijedlog. Naime, prije svega, držimo da je žalosno da nitko ispred HNB-a nije sudjelovao u raspravi jer ovdje su se potegla mnoga pitanja na koje je jedina meritorne odgovore može dati HNB. Također, nismo zadovoljni ni zaštitnim mehanizmima koji se predviđaju ovim Zakonom, odnosno ne predviđaju ovim Zakonom, a koje bi amortizirali dodatni inflatorni udar na naše građane tijekom uvođenja nove valute. Primjerice, zašto se odustalo od crnih lista, tzv. koje su predviđene akcijskim planom, crnih lista dakle maloprodajnih lanaca koji su bezrazložno povisili cijene, a nisu predviđene u Zakonu iako postoje u akcijskom planu. Apelirali bi još jedanput na predlagatelje budući da je u raspravi, su iznesene mnoge dvojbe i prijedlozi, da do drugog čitanja zaista razmotri i uvažite, uvrsti u konačni prijedlog zakona mnoge od ovih dvojbi i prijedloga, baš zbog toga da bi na kraju imali kvalitetan zakonski prijedlog koji će maksimalno zaštiti naše građane koji već jesu izloženi inflatornom udaru zbog pandemije i zbog rata u Ukrajini. Hvala vam lijepo.
Stanka je odobrena, ali ćemo nastaviti dalje s radom. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o uvođenju eura kao službene valute u RH; i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 118 zastupnica i zastupnika, 99 za, 8 suzdržanih i 11 protiv pa je donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Možete, ali dajte samo zatražite prije tako da naši službenici po prostorijama koje nisu ovdje mogu to registrirati, ali može. Uvijek, ako nemamo informaciju, molim da provjerite uvijek s klubovima koji će onda znati informaciju kako je tko glasovao. Dakle donijeli smo zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o prehrambenim aditivima, aromama i prehrambenim enzimima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 180, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona. Tko je za? Tko je suzdržan? I tko je protiv? Glasovalo je 116 zastupnica i zastupnika, 86 za, 30 suzdržanih i donesen je Zakon o izmjenama i dopuni Zakona o prehrambenim aditivima, aromama i prehrambenim enzimima.