Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 47. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena, drugega odstavka 60. člena ter prvega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora in na podlagi odločitve Kolegija predsednika Državnega zbora, sprejete na 83. seji 27. oktobra 2020. Obveščam vas, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Monika Gregorčič od 16. ure dalje, mag. Bojana Muršič do 15. ure, Felice Žiža od 15. ure dalje, Ferenc Horváth, Mihael Prevc, Tadeja Šuštar, Janja Sluga, Robert Polnar, Franc Kramar in Suzana Lep Šimenko. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil Kolegij, je sodelovanje na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za seje na daljavo najavil poslanec Samo Bevk. Samo Bevk je že prijavljen v aplikacijo za seje na daljavo in ga lepo pozdravljam. Na sejo sem vabil tudi predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam! V skladu z drugim in četrtim odstavkom 93.a člena Poslovnika Državnega zbora dnevni red seje Državnega zbora na daljavo določi Kolegij predsednika Državnega zbora s sklicem, zato o njem ne bomo glasovali. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA PRIPOROČILA VLADI REPUBLIKE SLOVENIJE V ZVEZI S KADROVANJEM V DRŽAVNE INSTITUCIJE IN GOSPODARSKE DRUŽBE. Predlog priporočila je v obravnavo zboru predložila skupina 38 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. V zvezi s tem predlogom priporočila je skupina 38 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga priporočila dajem naprej besedo predstavniku predlagatelja Niku Prebilu.
Spoštovani predsednik, ministri, predstavniki Vlade, spoštovani zbor! Današnja izredna seja je posledica. Je posledica brutalnega pohoda vlade Janeza Janše na državne institucije in gospodarske družbe v delni ali popolni lasti države. Seveda je izjemno pomenljivo dejstvo, da se menjave vodilnih – torej ljudi, ki imajo vpliv na določene postopke, ljudi, ki imajo dostop do številnih podatkov in sprejemajo pomembne odločitve – dogajajo ne le v času največje zdravstvene krize, ki ji bosta verjetno sledili še gospodarska in socialna, ampak kljub tej krizi. In vprašam se, ali jo vlada razume kot nekakšno dimno zaveso, za katero lahko upajoč, da bo ostala neopažena, brezsramno kadruje, si podreja, pravzaprav gazi po institucijah in manipulira. In takratna poletna priprava države na morebitno zaostritev situacije, sprejemanje scenarijev in ukrepov ter preučitev možnih posledic epidemije, tudi dolgoročnih, vse to je vlada podcenila oziroma še huje, to je očitno zanemarila. Glede na njeno ravnanje ali, bolje rečeno, neukrepanje lahko v LMŠ, Levici, SD in SAB brez najmanjšega pretiravanja rečemo, da je očitno sla po obisti in obvladovanju povsem zasenčila razum premierju in tudi ministrom. Kot da bi bili na nekakšnem osvajalskem pohodu. Realnost pa – po slabih osmih mesecih obstoja te vlade smo v neizprosnem drugem valu epidemije, ki s seboj domala vsak dan prinaša rekordne številke okuženih. Zdravstvo je, kot pravi samo, na robu svojih zmogljivosti. Vlada hiti sprejemati strožje restriktivne ukrepe, ki jih zaradi ponesrečene komunikacije spremlja precejšnja zmeda. In ponovno pravim to, kar pravi vlada, da se virus širi hitro. Strinjam se, da je boj zoper epidemijo prioriteta v tej državi, in želel bi si, da bi bil ta boj dejansko tudi prioriteta te vlade; pa očitno žal ni. In ker pričakujem nekaj dvoličnosti, češ da o kadrovanjih govorimo v tako zaostrenih razmerah, naj odgovorim vnaprej. Ta seja je bila sklicana pred razglasitvijo epidemije, seja o kadrovanju, za katerega ima ta vlada oziroma še zlasti njen predsednik dovolj časa že od prvega dne. In ta čas je imel tudi v prvem valu, ko je bil strah pred neznanim še večji. Čas je imel tudi med lockdownom in takrat, ko so ljudje ostajali brez dela. Čas je imel tudi poleti, dovolj časa za pisanje spornih zakonov pa nekih depeš, denimo tudi zakona o ukinjanju regulatorjev, in seveda dovolj časa za številne kadrovske menjave v neodvisnih institucijah, ki so ključne za delovanje te države. In v vseh teh mesecih je vzpostavitev sistema za boj proti epidemiji pač lahko čakala. Enako velja za zagotovitev zadostnega števila postelj v bolnišnicah, za normalno, odraslo, nepokroviteljsko komunikacijo, za nakup ustrezne medicinske opreme. Za vse to, kot vidimo danes, ni bilo časa; bilo pa ga je veliko več in še več za nastavljanje poslušljivih in ubogljivih kadrov. Za to imajo Janez Janša in njegova vlada očitno dovolj časa, ker ga ženeta predrugačenje družbe in spodkopavanje demokratičnih norm. Ja, to je tretja vlada Janeza Janše, je pravzaprav vlada enega človeka, njega, in vlada ene agende, esdeesove. Njen cilj je v senci epidemije do potankosti izpolniti načrt podreditve celotnega družbenega sistema in se polastiti samostojnih, nepolitičnih in strokovnih institucij. In ta invaziven pohod se je, kot rečeno, začel takoj. Dovolite mi, da jih naštejem samo nekaj. Policija, vojska in NPU, torej menjave v varnostnih in obveščevalnih službah so očitno trn v peti vladajočih. Dvakratna menjava direktorja Policije s ciljem najti tistega, ki bo izvršil vse, kar mu je ukazano. Pa menjave na OVS in Sovi, do menjav v kriminalistični policiji in Nacionalnem preiskovalnem uradu. Torej v tistih institucijah, ki preiskujejo tudi financiranje stranke SDS in medijev v lasti nekaterih vidnih članov te stranke in članov vlade. Pa seveda sporne nabave zaščitne opreme in številne druge. In ravno na ta mesta se je v večji meri zavihtel ravno kader predsednika Vlade. Tu so še menjave v medijskih in poročevalskih strukturah, odkrit napad na javno radiotelevizijo in na vse druge medije, tudi tuje, razen seveda na Novo24TV. In cilj je utišati kritiko, ukalupiti poročanje in odpreti pot za zgodbe s tisto eno samo pravo resnico oziroma vsebino. Ta vlada na čelu s SDS počne vse tisto, česar pravzaprav v demokraciji ne bi smela. Namesto umika politike iz javnih servisov – pozor, javnih, ne državnih ali vladnih – si jih politično podreja. Tu je seveda še napad in menjava v STA, načrtno in sistematično uničevanje kulture in vsega, kar je povezano s kritičnim mišljenjem. No, nismo presenečeni, vemo namreč, kdo sedi na Ministrstvu za kulturo. Omeniti je treba tudi menjave treh članov sveta NIJZ, ki so omogočile, da se je na čelo instituta povzpel nekdo, ki je verjetno poslušen, ni pa epidemiolog in torej ni profil strokovnjaka, ki bi ga v teh časih NIJZ in država potrebovala. Nasprotno, poznamo ga po zmedenih informacijah, nepoznavanju lastnih priporočil in ukrepov, celo po neupoštevanju le-teh. Pogost je vtis, da je – četudi je strokovnjak ali pa prav zato, ker je strokovnjak – pripomogel bolj k večji zmedi kot pa k pomiritvi. In tu sta še menjavi v dveh izredno pomembnih institucijah, to je menjava na Statističnem uradu Republike Slovenije in na Finančni upravi. Seveda menjavi brez razloga, zgolj z enim ciljem – politične podreditve. Ne morem niti mimo menjav v nadzornih svetih, upravnih odborih in gospodarskih institucijah, v katerih je lastniško udeležena država. Naj omenim samo tiste v SDH, Darsu, Krki in Slovenskih železnicah, Telekomu Slovenije, Sodu, Borznu, 2TDK, DUTB in Holdingu Slovenskih elektrarn. In če sem ravno ciničen, to so resnično brez dvoma menjave, ki so ključne za delovanje države v epidemiji. Ste pa seveda s funkcijami nagradili tiste poslušne in tisto njihovo zvestobo. Naj torej sklenem. Vlada ima torej več kot očitno čas za vse, razen za tisto, kar bi državo ustrezno pognalo iz zdravstvene in gospodarske krize. Ima čas za kadrovanje, ko so prioritete drugje. In ne glede na vse vemo, da nas ne boste poslušali. Spoštovani, a ne boste nas utišali niti s preusmerjanjem pozornosti niti z osebnimi napadi. In številne nepravilnosti pri teh imenovanjih, pritiski, nižanje strokovnih standardov za opravljanje posameznih delovnih mest oziroma funkcij, ki bodo pomembno vplivale na to, kar se morebiti preiskuje, torej postopke zoper posamezne politike in njihove politične stranke, so nedopustni in državi povzročajo nepopravljivo škodo. K odgovornosti pa kljub monopolu seveda ne bo klicana zgolj stranka SDS, ampak tudi tisti njeni koalicijski partnerji, tisti, ki ste se prodali za udobne sedeže in ljudem trdili, da boste branik demokracije, a zdaj pomagate zlorabljati. Dejstvo, da o predlogih, ki so priloženi sklicu, ne bomo odločali, saj jih je zavrnil matični odbor, kaže ravno na to, da so prioritete drugje, v moči, oblasti, v denarju; in ne v tistih, ki jim v osnovi služimo vsi, torej v ljudeh. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za dopolnilno obrazložitev predloga priporočila dajem besedo še predstavnici predlagatelja Nataši Sukič.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav! V Levici že od prvega dne nastopa vlade Janeza Janše opozarjamo na krepitev avtoritarnosti, represije, omejevanja demokracije in utišanje slehernika, ki si upa podvomiti v vlado in v samega Janeza Janšo. Videli smo, kaj se je zgodilo s strokovnjaki, ki so podvomili v ukrepe in odločitve vlade, od vodstva NIJZ do strokovne skupine in tako naprej. Vsi so bili po hitrem postopku razrešeni in nadomeščeni z zvestimi kadri oziroma člani SDS. Povsem enaka zgodba se je odvila tudi z represivnimi organi, povsem enaka zgodba poteka tudi na številnih drugih ravneh. Premišljeno politično kadrovanje zvestih ljudi na položaje, ki imajo vpliv na potek preiskovalnih, policijskih, nadzornih ali drugih relevantnih postopkov ter njihovo izvedbo, izkazuje usmeritev SDS, da s pomočjo njenih zvestih koalicijskih satelitov prikrije številne nezakonitosti, ki bi jih pristojni organi morali raziskati na neodvisen in nepristranski način. Obenem pa se s takim obvladovanjem omenjenih organov vrši pritisk na vse politične nasprotnike, pa naj gre za protestnike na ulici, novinarje ali strankarske nasprotnike. Preiskovalni in nadzorni organi lahko zbirajo podatke o posameznih osebah, lahko začnejo postopke proti njim in grozijo na druge načine. Osebne diskreditacije so še najmanj, kar lahko pričakujemo od predstavnikov Vlade ali njenih podpornikov. Vlada vztrajno krni avtonomijo organov, spodjeda njihovo neodvisnost in strokovnost, izvaja politične čistke in hlepi po nadzoru, obvladovanju institucij in gospodarskih družb v lasti države. V Levici se sicer ne strinjamo s tezo, da je to, da odstaviš in zamenjaš vse vodilne kadre in nastaviš svoje, nekaj povsem samoumevnega in sprejemljivega. Nekateri organi pač morajo ter bi morali biti in ostati neodvisni tudi v tem smislu, da politika ne more po mili volji menjavati vodstev v teh institucijah. Če rečemo na primer, da je Varuh človekovih pravic neodvisen in samostojen organ, potem pa bi z zakonom določili, da ga lahko vlada kadarkoli brez posebnega razloga zamenja, bi težko še govorili o tem, da gre za neodvisen in samostojen organ. In v tej luči možnih zamenjav brez utemeljenih razlogov je ta spekter v Sloveniji dejansko pretirano širok, kar jasno izhaja iz dejstva, da si ena sama politična stranka, torej SDS, praktično v nekaj dneh podreja celotni represivni organ, in to po celi hierarhiji. Ne gre samo za to, čigave glave se sekajo; navsezadnje na določenih položajih to naredijo vse vlade. Gre tudi za to, koga se postavlja na ključna mesta v državi; a o tem več pozneje v razpravi. Tisto, kar še posebej skrbi, so pritiski na delo policije in predvsem na NPU, ki bi moral biti neodvisna institucija, pa očitno ni več. Redosled kadrovske čistke, ki se je začela že marca letos na ustanovni seji tretje Janševe vlade z odstavitvijo generalne direktorice Policije Tatjane Bobnar, se odvija seveda zelo hitro, po predvidljivem scenariju in v predvidljivi smeri. Na poti k cilju, proti kateremu dobesedno drvi vladajoča SDS, je Bobnarjevo zamenjal Anton Travner, ki se je Hojsu zameril s pregonom Počivalška, Travnarja pa Andrej Jurič. Travner je pred tem že menjal direktorja uniformirane in direktorja kriminalistične policije. Dalje. Igorja Lambergerja je na čelo NPU nadomestil Uroš Lepoša, ki ga je Jurič izbral mimo razpisa, čeprav je uradniški svet kot primernejša ocenil druga kandidata – Lambergerja in Boštjana Lindava. Da niti ne omenjamo, da je vmes odstopil tudi sam minister Hojs, in to nepreklicno, in sicer tako zelo nepreklicno, da se je nato premislil. Epska razsežnost turbulentnega dogajanja po vsem tem sedaj ne zmore še dodatnega sladkorja, a sodeč po stanju stvari zagotovo lahko upamo še na kakšno presenečenje. V Levici smo nad tovrstnim načinom političnega vplivanja in kadrovanja – ne strokovno, temveč politično – obeleženih uslužbencev osupli in skrajno zaskrbljeni. Zavedamo se, da je politično kadrovanje dolgoročno škodljiva praksa, ki je v zaskrbljujočem porastu. Samopašna drža vlade ne le da resno ogroža stabilnost demokratične ureditve, pomeni tudi netransparentno in nesmotrno porabo javnega denarja in škodi ugledu institucije države ter državi kot taki. Kajti politično kadrovanje lahko vsebuje elemente sistemske korupcije in meče sum zlorabe uradnega položaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog priporočila je 26. oktobra 2020 kot matično delovno telo obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Ker po končani razpravi odbor ni sprejel točk predloga priporočila, je predsednik odbora ugotovil, da je obravnava predloga priporočila na seji delovnega telesa končana. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Branku Grimsu.
Spoštovani! Vsem prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 30. nujni seji 26. oktobra 2020 kot matično delovno telo obravnaval Predlog priporočila Vladi Republike Slovenije v zvezi s kadrovanjem v državne institucije in gospodarske družbe. V imenu predlagatelja sta dopolnitev obrazložitve k predlogu priporočila podala poslanec Nik Prebil in poslanka Nataša Sukič. Poudarila sta, da se v času največje zdravstvene in z njo povezane gospodarske krize v zadnjih desetletjih aktualna vlada ne ukvarja samo z epidemijo covida-19, ampak tudi s številnimi kadrovskimi menjavami na vplivnih mestih v represivnih nadzornih in gospodarskih organih oziroma družbah. Po mnenju predlagatelja to kaže na očiten interes političnega podrejanja, se pravi podrejanja posamezni politični opciji. Po mnenju predlagateljev so najbolj pereč problem menjave na vodilnih mestih v Policiji in na Nacionalnem preiskovalnem uradu, navedli pa so še več drugih primerov. V odgovoru je minister za notranje zadeve gospod Aleš Hojs poudaril, da zakon jasno odloča kadrovanje na položaje uradniških delovnih mest in da ko gre za Policijo, ima minister pristojnosti samo, kar se tiče generalnega direktorja Policije; nima pa pristojnosti in se nikakor ne vmešava v kadrovanja znotraj Policije. Poudaril je, da se vsi postopki zaposlovanja in premeščanja v Policiji izvajajo na ustrezni pravni podlagi, na osnovi javne zakonodaje in da vsi, ki so bili predlagani oziroma imenovani, izpolnjujejo vse predpisane pogoje za zasedbo položajnih delovnih mest. Državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo gospa Ajda Cuderman je glede predvidene združitve osmih javnih agencij v dve večji agenciji poudarila, da gre za predlog prenove sistema, z zaključkom katerega vlada pričakuje, da bo slovenski trg postal še bolj varen, urejen in konkurenčen. Predvideva, da bosta novi agenciji s še nekaterimi drugimi ukrepi prispevali k bolj konkurenčnemu poslovnemu okolju, kar je ena od ključnih prioritet aktualne vlade za doseganje hitrejšega razvoja. Poudarila je tudi, da bo neodvisnost novih agencij zagotovljena s tem, da bo člane sveta in uprave imenoval Državni zbor; in zagotovljena jim bo ločenost od državne uprave ter politično nevtralno delovanje. Pravno mnenje je podala tudi Zakonodajno-pravna služba, ki je imela v prvotnem besedilu več pripomb. Glede amandmajev, ki so jih dali sami predlagatelji, pa je menila, da v določeni meri pripombam sledijo. Na glasovanju je odbor najprej glasoval o amandmajih poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in Stranke Alenke Bratušek k 1., 2. in 3. točki ter preambuli predloga priporočila in jih ni sprejel. Nato je skladno s 128. in 171. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh točkah predloga priporočila skupaj in jih ni sprejel; za 6, proti 10 glasov. Na podlagi razlage Komisije za poslovnik v zvezi z drugim odstavkom 61. člena Poslovnika Državnega zbora 9. 12. 2009 sem kot predsednik odbora ugotovil, da je obravnava Predloga priporočila Vladi Republike Slovenije v zvezi s kadrovanjem v državne institucije in gospodarske družbe na matičnem delovnem telesu končana.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnikom Vlade. Najprej ima besedo minister za notranje zadeve Aleš Hojs.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci pa seveda spoštovani gledalci in spoštovane gledalke! Včeraj sem v medijih zaznal, da gre danes za zgodovinsko sejo, da gre za zgodovinsko sejo, ker lahko poslanci prvič svoje delo opravljate tudi preko Zooma, Teamsa, drugih aplikacij in da se boste znotraj tega lahko tudi prijavljali k besedi in glasovali. Ko sem razmišljal, kaj povedati na začetku v nagovoru, moram reči, da gre pravzaprav dvakrat za zgodovinsko sejo. V drugem primeru gre za zgodovinsko sejo zato, ker ne poznam primera, da bi opozicija, moram seveda reči – del opozicije, ker Slovenska nacionalna stranka je pri tem izključena, skliceval sejo, zato ker vlada opravlja svoje delo sredi najhujše epidemije. Vlada in v njej koalicijski partnerji opravljajo svoje delo v skladu z zakonodajo, v skladu s koalicijsko pogodbo. Z realizacijo te koalicijske pogodbe je nujno, nujno, da imaš na ustreznih mestih ustrezne kadre. Ne predstavljam si, da bi nek direktor podjetja lahko delal z nekom, s katerim ne more sodelovati. Enako si ne predstavljam, da bi lahko minister svoje delo opravljal z ljudmi, s katerimi ne more sodelovati. V preteklosti je bilo že kar veliko povedanega glede zamenjav prejšnjih vlad, zato glede tega ne bom izgubljal prav veliko besed. Morda beseda o tem, tudi SDS je v preteklosti spremljal menjave vlad. V času, ko je vlado vodil gospod Borut Pahor, je na spletne strani umestil tudi števec kadrovskih menjav. Vse to smo spremljali, vse to je legitimno, enako, kot delate zdaj vi; nikoli pa seveda nismo zaradi tega sklicevali izrednih sej, kajti menjave kadrov so sestavni del vsega, kar počne katerakoli vlada. Več kot tistih 200 menjav, ki jih je opravil gospod Marjan Šarec v svojem enoinpolletnem mandatu, smo že predstavili. Morda smo pozabili na tisto brutalno kadrovanje Stranke Alenke Bratušek, ki je ostalo nekako v senci, ki je kar na seji Vlade želela kadrovati s spremembo odlokov, tako da bi lahko neposredno vplivala. Gospod Marjan Šarec kot tedanji predsednik Vlade je tiste odloke, če po domače povem, enostavno spravil s seje, umaknil je tiste odloke. O stranki Socialnih demokratov verjetno ni treba izgubljati besed. To je stranka, ki je praktično sedemdeset let na oblasti. V času vlade, ki jo je vodil gospod Borut Pahor, sem že povedal, je bilo več kot nekaj sto kadrovskih menjav. Že vrabci na veji pa so čivkali – in ne samo takrat, tudi danes čivkajo –, da že celo če želiš biti šef neke lokalne Petrolove bencinske pumpe, moraš predhodno dobiti soglasje stranke SD. V tej zvezi je, odkrito povedano, najmanj za očitati kolegom iz stranke Levica. Oni še niso bili v vladi in še niso kadrovali. In upam, da bo zmeraj tako. Upam, da bodo Slovenci pogledali, kaj je počela njihova sestrska stranka v Grčiji – popoln razkol sistema, popolno razsutje bančnega sistema, revščina, ljudje niso mogli dvigovati niti svojih prihrankov s svojih računov. Kako pa bi izgledalo, če bi kadrovali oni, pa so pravzaprav predstavili sami. Za kandidata za predsednika Vlade so postavili svojega nesojenega guvernerja Banke Slovenije. Najprej so ga predlagali za guvernerja Banke Slovenije, sedaj so ga predlagali za predsednika Vlade. Človeka, ki je antievropejec, človeka, ki je jasno povedal, da je bila uvedba evra napaka, človeka, ki je, kot je razbrati iz javnih podatkov, zadolžen za več sto tisoč švicarskih frankov in bi to želel spremeniti v evrske obveznosti. Lahko si predstavljate, da gre verjetno za to, špekuliram, da bi socializiral oziroma solidariziral svoje osebne dolgove. Bil je vpleten tudi v delo prejšnje ministrice, ko je v nekem posebnem svetu za drugi tir povedal nekako takole: Ni važno, koliko stane drugi tir, važno je, da ga delajo naši. Jaz sicer ne vem, kateri so to naši, ampak očitno to ve on bolje kot mi vsi. V tem uvodu se ne bom osredotočal na konkretne primere. Te konkretne primere boste verjetno očitali med današnjo večurno razpravo. Že v uvodu naj se v imenu vlade opravičim vsem Slovenkam in Slovencem, da morajo v času najhujše epidemije to poslušati; bomo pa seveda z argumenti zavrnili vse očitke, ki jih bo opozicija naslovila na naš račun. Sam sem kadriral vse v skladu z zakonom, v skladu s proceduro in tako nameravam početi tudi v prihodnje. Za dodatno pojasnilo bodo še predstavniki.
Hvala lepa. Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za obrambo Uroš Lampret. Postopkovno, dr. Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. To ni bila obrazložitev mnenja Vlade, to je bila parlamentarna polemika. Če se hoče gospod Hojs to iti, naj kandidira in postane poslanec, če mu uspe. Ne bom se pa opravičeval državljankam in državljanom zaradi tega, ker morajo njega poslušati, za to je odgovornih drugih 51. Hvala.
Kolega Trček, to ni postopkovni predlog. Prosim, da se vzdržite zlorab. Gospod Lampret ima besedo. Gospod Bandelli, imate postopkovno. Prosim, da se držite poslovnika pri tem.
Hvala, predsednik. Vi dajte opozoriti ministra Hojsa, da ni treba, da tako laže in spreneveda.
Kolega Bandelli, že začeli ste tako, da je evidentno, da to ni postopkovni predlog. Prosim vas, spoštovani kolegice, kolegi, dajmo se držati Poslovnika. Prosim vas.
Nobena obrazložitev ni bila, samo neko natolcevanje in njegove brezvezne izjave in obtožbe Alenke Bratušek, da je hotela kadrovati ne vem kje; kar ni res. Ker prav ona je tista, ki je hotela preprečiti, da se ne bi to dogajalo, kar oni delajo.
Kolega Bandelli, vas opozarjam [[…]]
Prosim, da ga opozorite, tudi če ga niste imeli možnosti opozoriti [[…]]
Opomin za to.
Ampak to je sramota, kar je on govoril, odstopljeni minister.
Opomin, opomin. Kolegica Heferle, postopkovni predlog.
Hvala lepa. Jaz pa imam postopkovni predlog, ki se navezuje na uporabo poslovnika. V tem državnem zboru se vzpostavlja neka nova praksa pri podaji stališč poslanskih skupin ali pa pri dodatni obrazložitvi predlagateljev oziroma Vlade. Pa bi zato na vas, gospod predsednik, apelirala, da ste tudi pri obrazložitvah predstavnikov Vlade dosledni, ko ti govorijo mimo točke, ki je na dnevnem redu. Jaz mislim, da predlagatelj v ničemer ne govori o nekih političnih razmerah v Grčiji in tako naprej. Moj postopkovni predlog je, da tudi predstavnike Vlade opozorite, da se v svojih stališčih oziroma dodatnih obrazložitvah in tudi kasneje v razpravi, ko bo, osredotočajo na temo dnevnega reda. Hvala.
Kolegica Heferle, dobro veste, da tudi to ni bil po vsebini postopkovni predlog. Najprej bi želel izpostaviti nekaj, jaz kot predsednik Državnega zbora, pa upam, da tudi podpredsedniki in predsedniki delovnih teles, ne boste nikomur vezali ust in presojali njegovo razpravo. Če je gospod minister razpravljal, tako kot je, pa nekaterim ni bilo všeč, je pač razpravljal, tako kot je. [[oglašanje iz dvorane]] Se opravičujem, obrazložil mnenje Vlade. Biti minister je politična funkcija. Njegova razprava je bila danes politična, se opravičujem, njegova dopolnilna obrazložitev stališča. In mislim, da nihče, ki vodi delovno telo, ga ne vodi zato, da bo nekomu, ki mu da besedo, skakal v besedo, ga kontroliral in mu rekel, da to sme ali ne sme govoriti. Jaz mislim, da se glede tega moramo strinjati. Mislim, da je bila ta dopolnilna obrazložitev takšna, da je pač bila povezana z vsebino, ki jo danes obravnavamo. Če vidite tu problem, potem predlagam, da tisti, ki vidite tu postopkovne zadržke, uporabite tiste institute, ki jih omogoča poslovnik. Ne pa zavlačevati to sejo. Kolega Luka Mesec, postopkovno.
Hvala. Gospod predsednik, ker nočete razumeti, bom še sam dal postopkovni predlog, ki je povsem enostaven, in to je, da imate enake vatle za vse. Mi tukaj že več tednov spremljamo, kako opozicijskim poslancem, ko predstavljajo mnenja poslanskih skupin, skačete v besedo med predstavljanjem stališč, posebej gospod Tanko, za prazen nič, če z enim stavkom malo ven iz téme zavijemo. Po drugi strani pa je zdajle gospod Hojs imel 10-minutno stališče, od tega je mogoče 20 sekund – 20 sekund – govoril o témi, vse ostalo je pa šlo nekam v tri krasne. Govoril je o razmerah v Grčiji, pri čemer je pozabil povedati, da so njegovo sestrsko stranko tam prepovedali, vodje pa zaprli. Govoril je o vseh možnih stvareh in odvračal pozornost, razen tega, kar je danes na dnevnem redu; in to je kadrovanje v inštitucije s strani Vlade Republike Slovenije, katere del je tudi odstopljeni minister gospod Hojs. Zato prosim vse tri, da imate enake vatle za vse, ko predstavljamo stališča poslanskih skupin.
Kolega Luka Mesec, če je to postopkovni predlog, potem morate najprej ugotoviti, da jaz vodim sejo, ne kateri od podpredsednikov. In mene niste slišali, da sem komurkoli skakal v besedo. Če namigujete na katerega od podpredsednikov, je to seveda stvar debate, ki smo se jo že dotaknili na raznoraznih srečanjih, ampak mene niste slišali. In tudi ne znate enega primera povedati, da sem jaz komurkoli skočil v besedo in ga opozarjal oziroma moderiral njegovo obrazložitev. Jaz apeliram na vas, da če smo se danes zbrali, zato da bomo obravnavali temo, za katero so zahtevo podale opozicijske stranke, da se osredotočimo, da se tudi vi osredotočite pri svojih postopkovnih predlogih in da gremo naprej. Spoštovani državni sekretar, imate besedo.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Med zamenjavami, ki so predmet priporočila Vladi Republike Slovenije, sta s strani predlagateljev v obrazložitvi omenjeni tudi zamenjavi na mestu načelnika [[…]]
Spoštovani državni sekretar, prosim vas samo, če lahko malo glasneje v mikrofon govorite. Hvala lepa. Vse ostale pa prosim za tišino.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! Med zamenjavami, ki so predmet priporočila Vladi Republike Slovenije, sta s strani predlagateljev v obrazložitvi omenjeni tudi zamenjavi na mestu načelnika Generalštaba Slovenske vojske in generalnega direktorja Obveščevalno varnostne službe Ministrstva za obrambo. Zamenjave na položaju načelnika Generalštaba ter generalnega direktorja v ničemer ne odstopajo od dosedanje prakse na tem področju, saj je ravno zaradi občutljivosti teh dveh položajev poleg strokovnosti pomembno tudi medsebojno zaupanje in kompatibilnost vizije razvoja na teh področjih med vsakokratnim ministrom in omenjenimi osebami. Zaradi navedenih razlogov je redno prihajalo do menjav na teh položajih ob nastopu nove vlade. V nekaterih primerih takoj ob njenem nastopu, v večini primerov pa v roku nekaj tednov oziroma mesecev. Praktično vsi ministri za obrambo so izkoristili možnosti, ki jim jih daje peti odstavek 83. člena Zakona o javnih uslužbencih, in sicer da v roku enega leta od nastopa funkcij predlagajo zamenjavo predstojnika organa v sestavi oziroma drugega uradnika na položajnem delovnem mestu. V mandatu vlade 2014–2018 pa je v enem mandatu prišlo celo do menjave dveh načelnikov Generalštaba Slovenske vojske in prav tako dveh generalnih direktorjev Obveščevalno varnostne službe. Tudi v času 13. vlade je prišlo do menjave načelnika Generalštaba Slovenske vojske, čeprav dotedanji načelnik general Alan Geder ni bil na tem položaju niti eno leto. V primeru zamenjave generalmajorke Alenke Ermenc je vodenje Slovenske vojske prevzel brigadir Robert Glavaš, ki je bil že pred tem imenovanjem njen namestnik. Torej gre za neke vrste logično potezo, ki nima politične konotacije. Robert Glavaš je izjemno izkušen častnik, ki je v Slovenski vojski opravljal vrsto najzahtevnejših dolžnosti in ga odlikuje izjemna pripadnost tej organizaciji, predvsem pa to razume in se zaveda, da ureditev stanja v Slovenski vojski ni odvisna samo od zunanjih dejavnikov, ampak tudi odnosov in organizacijske klime znotraj vojske. Ugled, ki ga kot vodja in častnik uživa znotraj organizacije, so tisto, kar ta danes potrebuje. Če komu, potem prav brigadirju Glavašu ni mogoče očitati kakršnekoli politične pripadnosti, še manj pa pomanjkanja kompetenc. V primeru zamenjave generalnega direktorja OVS je treba pojasniti, da je bivši direktor službe Dejan Matijevič 11. marca 2020, torej samo dva dni pred nastopom nove vlade, takratnemu ministru za obrambo podal odstopno izjavo z dnem 12. marca. Torej en dan pred imenovanjem nove, 14. vlade. Takratni minister Erjavec je istega dne na vlado tudi posredoval predlog za njegovo razrešitev, a si je direktor premislil in je bilo gradivo o njegovi razrešitvi umaknjeno dan kasneje. To je tudi dokumentirano. In tudi v tem primeru ne gre za nikakršno politično menjavo, saj se je omenjeni direktor očitno želel predčasno vrniti v službo v Slovensko obveščevalno-varnostno agencijo, od koder je tudi prišel. Za novega direktorja pa je bil imenovan zelo izkušen uslužbenec Obveščevalno varnostne službe. Kar pa se tiče njegove naknadne menjave, pa je bila opravljena zaradi razlogov na njegovi strani in izključno na njegovo prošnjo.
Hvala lepa. Besedo ima Ajda Cuderman, državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci. Dovolite mi, da predstavim mnenje Vlade v zvezi z navedbami skupine poslank in poslancev v obrazložitvi predloga priporočila. Nanašajo pa se na predlog Zakona o Javni agenciji Republike Slovenije za trg, varnost prometa in potrošnike in Javni agenciji Republike Slovenije za finančne trge, ki ga je Vlada potrdila 14. oktobra 2020 in ga posredovala Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku, kar pomeni, da bo pred Državnim zborom ta tema obravnavana v vsaj še treh rednih branjih. S predlogom zakona se lotevamo prenove sistema, ki se nanaša na nekatere javne agencije, z zaključkom katerega bomo dobili varnejši, bolj liberalen, konkurenčnejši trg. Posledično se bo zagotovilo še bolj urejen trg. Na podlagi predloga zakona se na podlagi osmih agencij ustanavljata dve novi agenciji, ki bosta učinkoviti in se bosta znali odzivati na izzive na trgu. Mnenje v pismu poslancev se nanaša na potencialno izgubo službe osmih direktorjev in članov svetov. Spoštovani poslanke in poslanci, želimo poudariti, da zaradi združitve obstoječih agencij nihče od sedanjih direktorjev ne bo predčasno končal svojega mandata, ampak bo delo nadaljeval v novi agenciji do izteka svojega mandata. V tem delu smo sledili pomenu načela neodvisnosti nacionalnih regulatornih organov, kot mu ga dajeta evropski pravni red in evropska sodna praksa, ter upoštevali možne posledice predčasnega prenehanja mandatov direktorjev na neodvisno in samostojno opravljanje in poslovanje regulatornih organov, ki pa je s predlogom tega zakona tudi urejeno in zagotovljeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Liste Marjana Šarca. Stališče bo predstavil kolega Brane Golubović.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavniki Vlade, en lep pozdrav! Pozdravljeni na današnji seji o brutalnem kadrovanju vlade, ki jo po mnenju vlade niti ne bi smelo biti. V koaliciji pravijo, da ni čas za politične igrice. Morda bi ob vnovični razglasitvi epidemije res bil čas, da se opozicija zamrzne. Morda bi veljalo opustiti vsakršno kritiko in vse sile usmeriti v reševanje covidkrize. Morda pa je to možno v zreli demokraciji. V Sloveniji pod vlado Janeza Janše pač ne. V Sloveniji namreč vlada izkorišča epidemijo za obračunavanje z vsemi, ki se z njo ne strinjajo. Za brutalno kadrovanje, zlasti tam, kjer je treba ustaviti preiskave. Za podrejanje vseh neodvisnih in avtonomnih institucij ter rušenje ustavnega reda. V Sloveniji se pač pod to vlado resnično ne da molčati, ne sme molčati, ker bi bilo to neodgovorno do države, do Ustave, do ljudi. Če bi ta vlada na prvo mesto resnično postavila življenja in zdravje ljudi, potem danes te seje o brutalnem kadrovanju vlade ne bi bilo. Ne bi je bilo. In treba si bo počasi priznati, da vlada sodeč po vsem tem, kar lahko spremljamo v naši družbi, na prvo mesto ni postavila zdravstva in priprave na covid oziroma na jesenski drugi val, čeprav je imela časa dovolj, več kot štiri mesece. In je o virusu covid-19 vedela bistveno več, kot se je vedelo marca 2020. Na žalost vseh nas je vladi spodletelo in zdaj rešuje, kar se rešiti da, ter išče odgovornost pri vseh drugih; le pri sebi ne. Ob vsem tem še vedno vlada kadruje in dela vse na tem, da si podredi celotno državo. Na primer, danes na Programskem svetu Radiotelevizije Slovenije, javne RTV, ta vlada, ta koalicija preko svojih programskih svetnikov ruši direktorja RTV, s ciljem prevzeti javno televizijo. V času največje epidemije, je rekel minister, se ima opozicija čas ukvarjati s kadrovanjem. V času največje epidemije se ima ta vlada čas ukvarjati s prevzemanjem RTV Slovenija. Naj pa jasno povem, da kadrovske menjave same po sebi niso sporne. Niso, če gre za redne menjave ali drugače upravičene menjave in če se seveda kadruje strokovne, podkovane, sposobne ter predvsem osebnostno zrele osebe. A pri tej vladi, kot smo lahko ugotovili, je edino vodilo sovražni prevzem institucij in zato ima kimanje, poslušnost, zvestoba, uslužnost prednost pred znanjem, strokovnostjo in sposobnostjo. V predstavitvi stališča Liste Marjana Šarca vas bomo spomnili samo na en primer, več jih bodo predstavili naši kolegice in kolegi iz Liste Marjana Šarca ter opozicije. Že mesece spremljamo nacionalni preiskovalni udar, se opravičujem – Nacionalni preiskovalni urad, čeprav bi lahko rekli tudi udar, ker dejansko se na Nacionalnem preiskovalnem uradu dogaja vladni politični udar. Vsi lahko že mesece spremljamo to kadrovsko sago. Sedaj ga vodi že četrta oseba. V slabe pol leta je ta vlada zamenjala že štiri direktorje Nacionalnega preiskovalnega urada – neodvisne avtonomne institucije; in vse naj bi bilo v redu. In kdo izvaja recimo pritisk na vse te osebe, ki so do sedaj odstopile iz Nacionalnega preiskovalnega urada? Politika, to je dejstvo. Politika, ki se skriva za svojim generalnim direktorjem Policije. Mimogrede, v vrhu Policije sedi sedaj že drugi generalni direktor, že drugi, ki izvaja naloge politike in ščiti posameznike ter stranke pred začetimi preiskavami. Prvi generalni direktor je za nagrado dobil funkcijo svetovalca Darsa, ki ga vodi podpredsednik Nove Slovenije gospod Hajdinjak. Vse to se je dogajalo v času epidemije, v času največje zdravstvene krize v naši državi. Z NPU in z ustavitvijo preiskav so povezane tudi menjave na Finančni upravi Republike Slovenije in na Uradu za preprečevanje pranja denarja. Tudi tukaj so zamenjali direktorje. Ne boste verjeli, obe menjavi, se pravi nova direktorja sta kadra SDS. In če bi vladi resnično šlo za življenja in zdravje, bi svoj kadrovski cunami ustavila že pred meseci. Dovolj je bilo že julija, ko je dr. Bojana Beović povedala, da Balkan postaja nova Italija in da se boji prepozne zapore meja. 1. julija je bilo dovolj teh vladnih kadrovskih igric in bilo je takrat dovolj časa za ukrepanje, za drugačen pristop k reševanju zdravstvene krize in drugačen pristop k nagovarjanju ljudi. Bilo je dovolj časa 1. julija. A ne, vlada je slepo, nemo in gluho počela vse drugo. Ni upoštevala stroke, ni resno jemala njihovih opozoril, vse do 18. oktobra, ko je predsednik Vlade kar na Twitterju napovedal razglasitev epidemije – 18. oktobra, in to ob že 20-odstotnem deležu pozitivnih testov. Bistveno prepozno ukrepanje. V Nemčiji na primer bodo zaostrili ukrepe danes pri 5 %, danes zaostrujejo ukrepe pri 5 %. In tudi to kaže, kako – bomo rekli – kar neodgovorno deluje ta vlada pri reševanju zdravstvene krize. Spoštovana koalicija, priprava države na drugi val ni bila vaša prioriteta, tako kot je bila to prioriteta na primer v Nemčiji ali Avstriji. Ni bila prioriteta te vlade. Epidemija se je izkoristila za druge cilje. Vsak ima svoj interes, vsak ima svoj razlog, nekateri tudi dobiček. Priprava države na drugi val tudi ni bila prioriteta predsednika Vlade. Epidemija je bila samo priročno orodje za njegovo dejansko prioriteto; in ta je obvladovati in obvladati vse. Čas za to brez dvoma ima, to vedno znova in znova dokazuje vsak dan, večkrat, izdatno, na Twitterju. Počasi boste nekateri tudi v tej dvorani morali priznati, da predsednik Vlade razmer preprosto ne obvlada, da ne zna, da ni sposoben, da nima strategije za reševanje kriznih razmer; pač pa zgolj ustvarjanje teh. Mit o velikem strategu je padel. Kot je rekel Churchill: »Strategija je lahko še tako lepa, ampak občasno velja pogledati rezultate.« Poglejte si jih. Z nekaj samorefleksije in samokritike si poglejte zraven še rezultate prve in druge Janševe vlade. Mogoče vam bo bolj jasno vse skupaj, kam nas vaš molk pelje. Kolegice in kolegi, čakati tretji val s to vlado, tega si ta država ne more privoščiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predrag Baković bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Zakaj smo danes tukaj? To je verjetno vprašanje, ki se poraja pri mnogih naših državljanih in državljankah ter predvsem pri tistih, ki ta čas večkrat dnevno slišijo priporočila, naj, če je le mogoče, ostanejo doma in se izogibajo stikom; na drugi strani pa seveda Državni zbor zaseda na temo kadrovanj te vlade. Žal, bom rekel, ker takšni seji ne bi bili priča v okoliščinah, v katerih bi se vlada stoodstotno posvečala temu, kar bi od nje bilo za pričakovati – torej boju zoper epidemijo. Vendar temu ni tako; ravno nasprotno, vse bolj se kaže, da je bila in ostaja prva namera vlade pod krinko in s pomočjo epidemije po lastni meri nastaviti svoj strankarski kadrovski paket v ključnih institucijah te države, številne družbene podsisteme pa podrediti na način, da bodo ti služili interesom vladne koalicije. Seveda teh rabot vlada ne prizna, še več, za posledice tega izjemno problematičnega ravnanja krivdo vali pravzaprav na vse druge, razen nase ne. Medtem pa sodišča dokazujejo, da je šlo v primeru razrešitve direktorja NPU za nezakonitost. Vladna koalicija je po pričakovanjih opozicije točke priporočila Vladi glede spornega kadrovanja na odboru gladko povozila. Priporočila pa govorijo tisto, kar pravzaprav potrjuje vse bolj zaskrbljujoča realnost našega prostor, da bi morala biti dandanes prva prioriteta vlade epidemija in boj zoper njo; zagotovo pa ne politično kadrovanje in menjave na vodilnih mestih v Policiji, na Nacionalnem preiskovalnem uradu, na Nacionalnem inštitutu za javno zdravje, Finančni upravi, na Statističnem uradu in tako naprej. Pa v medijih, s katerimi vlada že od začetka mandata obračunava na še posebej grob način. Prav tako vlada ob vseh težkih izzivih tega časa najde še čas za obračunavanje z vodstvi gospodarskih družb v lasti države. Vladni kadrovski cunami pa ni nekaj, kar bi se zgodilo, ali se je zgodilo, ali se dogaja po naključjih. Tudi ni nekaj, česar od te vlade ni bilo za pričakovati, vendar pa smo lahko izjemno zaskrbljeni nad načinom, obsežnostjo in razlogi za zamenjavo vodilnih kadrov. Vlada se ne trudi več pojasnjevati, zakaj do menjav prihaja; preprosto si je za svojo vzela pravico do lomastenja po vsem in vsakomur, ki ni po godu njeni politiki. Praviloma naj bi se nosilci za družbo in državo pomembnih položajev ponašali s strokovnim znanjem in izkušnjami, a te za vlado niso pomembne. Ravno nasprotno, izkušnje za vlado pomenijo grožnjo, ki bi lahko vodila v kritiko vlade, strokovno znanje je za vlado le veliko breme politični lojalnosti, zato je po vladnem prepričanju treba izbirati kandidate, ki imajo največji posluh za politične in strankarske potrebe vladajoče koalicije. Torej da so izbrani, če rečem, po tradicionalnem političnem receptu največje koalicijske stranke – samo da so naši. Žal se to dogaja tudi na izjemno občutljivih področjih, na primer na področju obveščevalne dejavnosti in varnosti, kar je še posebej zaskrbljujoče. Je pa pri vseh teh kadrovskih rošadah in na sploh podrejanju podsistemov zaznati nek na novo vzpostavljen model. Ta naj bi v največji meri prekril namene vlade in jih skušal pod krinko nepomembnosti zakrinkati in posledično zmanjšati medijski odmev. Gre pa to nekako takole. Na dopisni seji Vlade se tako mimogrede ob določanju novih omejevalnih ukrepov zaradi epidemije na hitro sprejme še superzakon o podrejanju neodvisnih agencij, vmes zamenjata še dva ali trije vodilni na Policiji, NPU; zadevo pa poskuša zamegliti s petimi žaljivimi tviti. Pod črto smo priče poskusom razgradnje temeljnih družbenih podsistemov s strani največje koalicijske stranke z zvestim stažiranjem ostalih treh. Pri tem gre za šolski primer posnemanja madžarskih in poljskih modelov politične podreditve medijev, avtonomnih institucij; skratka vseh, ki bi lahko vladi nastavili ogledalo pri njenem spogledovanju z avtoritativnimi politikami. S pomembno razliko, da madžarski model podrejanja medijev traja nekaj let, v Sloveniji pa se preobrat medijske krajine, če ga ne bomo ustavili, obeta zgolj v nekaj mesecih. Ali si tega res želimo? V opoziciji nikakor ne. Imamo sedaj, v času te velike krize še toliko večjo odgovornost do ljudi, ki se v dani epidemiji ukvarjajo z velikimi socialnimi stiskami, negotovostjo in se tako nimajo časa osredotočati na stranpoti vlade. Nas pa bodo – poslanke in poslance – zagotovo povprašali, kaj smo storili, da bi takšna dejanja preprečili in se jim zoperstavili. Vse nas, spoštovani kolegi in kolegice, ne glede na to, ali smo v opoziciji ali v koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Predlagatelji današnje izredne seje Državnega zbora menijo, da so vladni pritiski in politično kadrovanje v nasprotju z ustavnimi določbami, ki določajo, da je Slovenija demokratična in pravna država. Med drugim pa Vladi priporočajo tudi, da takoj preneha s političnim kadrovanjem. Današnja izredna seja predstavlja le nadaljevanje razprave in ponavljanje nekaterih očitkov, ki smo jih slišali na seji Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo ter tudi v razpravi ob interpelaciji ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa, zato bo, kot kaže, ponovno treba ponoviti oziroma predlagatelje soočiti z nekaterimi že predstavljenimi dejstvi in argumenti. Vsaka vlada ob nastopu svojega mandata opravi določene kadrovske menjave na nekaterih položajih in ima za to tudi zakonsko podlago. Tej pravici in, če želite, včasih tudi dolžnosti se doslej ni odrekel še nihče. Ne Janez Drnovšek, ne Janez Janša, Borut Pahor, Alenka Bratušek, Miro Cerar ali Marjan Šarec. In se je najverjetneje ne bo odrekel tudi prihodnji predsednik ali predsednica Vlade, kdorkoli že bo. Zakon o javnih uslužbencih jasno določa kadrovanje na položajna uradniška delovna mesta. Na ministrstvih so to generalni direktor, generalni sekretar in vodje notranjih organizacijskih enot. V sistemu delitve oblasti pod pojmom vlade oziroma izvršilne oblasti razumemo tako politične kot tudi upravne organe. Vlada in državna uprava oziroma ministrstva sta v testnem medsebojnem odnosu usmerjevalca in izvrševalca. Zato vsakokratna vlada – med levimi in desnimi vladami glede tega vprašanja nikoli ni bilo večjih razlik – dopušča končno besedo glede kadrovanja vsakokratnemu ministru. Ključ za tovrstno ravnanje pa se skriva v Zakonu o javnih uslužbencih, sprejetem leta 2003 in dopolnjenem leta 2005 na način, da je določil rok, v katerem je možna zamenjava najvišjih uradnikov brez nekrivdnih razlogov. Ta znaša eno leto od nastopa funkcije ministra, ki mu je uradnik na položaju odgovoren; in v enem letu od imenovanja uradnikov, ne glede na to, kdaj so nastopili funkcijo. Torej že 15 let velja, da se od položajnih uradnikov pričakuje, da lojalno sodelujejo z javnimi oziroma političnimi funkcionarji pri uresničevanju njihovih političnih usmeritev. Zato njihov položaj ni enak, kot so položaji nižjih uradnikov. Razlogi za izgubo njihovega položaja so, kot že omenjeno, lahko nekrivdni in odvisni od sposobnosti njihovega sodelovanja s posameznimi funkcionarji. Pa tudi od zamenjave vsakokratne vlade in ministra. Zato je vsakršno sprenevedanje odveč. Tudi prejšnja Šarčeva vlada, v kateri je sodeloval SMC, je na podlagi Zakona o javnih uslužbencih na najvišje položaje na uradniška delovna mesta v času od septembra 2018 do septembra 2019 opravila 45 menjav s strani posameznih ministrov. Med njimi so bili tako direktor Policije, načelnik Generalštaba Slovenske vojske, generalni direktor Obveščevalno kadrovske službe ter tudi SOVE in številni drugi uradniki. Zato je nerazumno pričakovati od katerekoli vlade, da ne bo izkoristila pravice, ki ji jo daje zakon, in da bo na najodgovornejše položaje postavila uradnike, pri katerih je pomembno tudi medsebojno zaupanje in za katere prevladuje ocena, da bodo sposobni zadane usmeritve vlade oziroma ministrstev tudi izvesti. Naj pri tem navedem tudi obrazložitev Ustavnega sodišča, ko je že davnega leta 2005 presojalo ureditev, po kateri so ob nastopu nove vlade oziroma novega ministra določeni najvišji vodstveni uradniki razrešljivi s položaja brez krivdnih razlogov. Zapisalo je, da takšna ureditev sama po sebi ni v neskladju z drugim odstavkom 120. člena Ustave Republike Slovenije. V Poslanski skupini SMC zato ne pristajamo na populizem, ki so ga sicer v preteklosti zganjali tudi naši sedanji koalicijski partnerji, ko si je vsakokratna koalicija in opozicija drug drugi nastavljala tako imenovane kadrovske števce in si očitala politično kadrovanje bodisi v državnih institucijah, bodisi v gospodarstvu, bodisi v državnih podjetjih. Se pa strinjamo s predlagatelji te seje, da mora vlada in tudi posamezni ministri pri vodenju postopkov kadrovanja delovati transparentno in zakonito. Njeno delo mora potekati na podlagi zakonitosti, strokovnosti, profesionalnosti, vzbujanja zaupanja, da delujejo v dobro in korist države ter njenih prebivalcev. Slovenija ni oaza, ki bi jo politično kadrovanje zaobšlo v velikem loku. To volivci razumejo, zato so čez palec navržene izjave o brutalnem kadrovanju, ki jih bomo danes poslušali s strani opozicije, najmanj neiskrene. Ključno pri kadrovanju pa je, da politična pripadnost ne sme postati edini in glavni kriterij pri izbiri, temveč da politika končno dojame, da potrebuje strokovne in profesionalne kadre z zadostno integriteto, ki bodo zmogli vladi in ministrom zagotoviti kakovostno oblikovanje in izvajanje javnih politik. Na podlagi navedenih argumentov predloga priporočil na matičnem delovnem telesu v SMC nismo podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Boštjan Koražija bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Spoštovani predsednik, najlepša hvala za besedo. Zahvaljujem se tudi čistilki, ki je danes spet dobesedno dezinficirala in tudi skrbi za naše zdravje v tej dvorani. Pa gremo kar k tej točki dnevnega reda. Ko vlada Janez Janša, je dejansko stroka tista, ki se mora podrejati politiki, zmeraj in vedno in že tretjič se to dogaja. In v času, ko imamo največjo zdravstveno krizo, bi morali biti epidemiologi, vsi zdravstveni svetovalci, znanstveniki in tudi reševalci tisti, katere bi moral Janez Janša poslušati vsak dan in vsako minuto. Ampak ne, Janez Janša je v tej vladi predsednik Vlade, predsednik države tudi po novem, glede na izjave določenih oseb pa tudi epidemiolog oziroma zdravnik, če želite. In to ni prav. Časi so res zahtevni, za vsakega bi bilo, tudi za Janeza Janšo je isto. In v času, ko doživljamo res največjo zdravstveno krizo v Sloveniji, ki bo za seboj potegnila tudi največjo gospodarsko in največjo socialno krizo, bi dejansko koalicija morala biti tista, ki bi morala biti neke vrste razum v tej vladi, oziroma stranke, ki niste glavne v tej vladi. Apeliram na SMC, Desus in NSi. In vem, poslušamo marsikaj, poslušamo te zadeve sem in tja. Se bom navezal na včerajšnji intervju, ki se je zgodil na RTV-ju zvečer. Eden izmed zelo znanih kolumnistov je dejal zelo osorno, v duhu časa, da naj opozicija ne robanti in išče problemov ter lukenj v sistemu, ker je treba koalicijo podpirati. In mi, opozicija, smo koalicijo in to vlado zmeraj podpirali, tudi z dobrimi predlogi. Problem je v tem, da dejansko ta opozicija noče sodelovanja. In kaj naj v tem primeru naredi opozicija oziroma tudi mi, stranka Levica? Naj bomo tiho in gledamo v zrak, da nas bo vse dobesedno pobralo oziroma da bomo šli rakom žvižgat?! Se pravi, da koalicija lahko počne stvari, ki niso v redu in so nestrokovne; mi pa naj samo zraven gledamo in smo tiho. To ni demokratično, kaj šele strokovno. In prav je, da smo mi tista opozicija, glas ljudstva v tem primeru, ker ljudstvo je obupano in prestrašeno. In ko poslušajo te zadeve, ki se dogajajo dnevno in čez noč ter tudi ti kadrovski cunamiji, ki se dogajajo pravzaprav na vseh področjih, ki jih doživljamo, dejansko ne dajejo ljudem občutka varnosti, da so dejansko zdravstveno dobro in zadostno preskrbljeni; ker niso, žal. Dejstvo je pač, da v tem času te grozne epidemije bi se res morali ukvarjati samo z zdravstveno krizo. Da pa dnevno poslušamo te medijske spine, ki jih tudi Janez Janša zelo dobro obvlada in tudi zelo dobro spina s pomočjo koalicije, je pa nedopustno. In kako naj ljudje še sploh kaj verjamemo tej vladi in tudi Janezu Janši, ko od njih zahteva, da se držijo odlokov, da se držijo pravil. In potem, zato ker nekdo poje rogljiček oziroma ker poje rogljiček od otroka, ki ga ima zraven v vozičku, dobi kazen od 400 oziroma 800 evrov. Prosim vas lepo! Sami vladni predstavniki se pa bore malo držijo teh stvari, ki so jih tudi zapisali in tudi uzakonili. Kar se tiče kadrovanja na splošno; kakorkoli, s spoštovanjem do vsakega, tako so me vzgojili, ne glede na to, tudi če se z njim ne strinjaš, ga spoštuj. Jaz tudi spoštujem gospoda Hojsa. Ampak imam pa problem, gospod Hojs je dejansko že odstopil. In kakorkoli zadeve obračamo pa spinamo, gospod je odstopljen minister. In dejansko je to minister, ki je potem dajal napotke naprej glede represije oziroma tudi glede menjav, ki se dogajajo v teh represivnih organih. Kakorkoli, sliši se zelo nestrokovno in zelo politično. In tu smo pri zadnji točki mojega stališča. Žal je pač to zmeraj bilo pri Janezu Janši in tudi pri njegovih vladah, da zmeraj ko je vlada Janeza Janše, se je kadrovalo politično in nestrokovno. In žal živ primer doživljamo v tej krizi, ki se nam dogaja; in če ne bomo hitro ukrepali in tudi storili kaj konkretnega, bomo za to dobili zelo velik in hudo zasoljen izstavljen račun. In prosim, da res v tem času vsi vklopite razum. Pa bom rekel tako, kot je tudi gospod predsednik Vlade nedavno rekel: »Streznite se«. Streznite se vsi. Vsi, ki imate možnost, ki ste v koaliciji, ki vladate; in ne krivde konstantno zvračati na opozicijo, ker opozicija v tem primeru vam je želela dobro, pa je niste poslušali, žal. Še enkrat, gre za življenja ljudi, gre za zdravje naših državljank in državljanov, za zdravje naših prebivalk in prebivalcev. Če resno mislite to, kar govorite, in tudi če resno misli, kar govori Janez Janša, ne da se ukvarja zdaj z raznoraznimi kadrovanji, ki kar letijo iz dneva v dan, potem naj to tudi dokaže oziroma dokažete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Blaž Pavlin, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Naj se ob začetku tega stališča ozremo nazaj in se spomnimo na besede nekdanjega premierja Marjana Šarca, ki je za TV Slovenija na vprašanje o kadrovskih menjavah na vrhu vojske, Policije in drugje odgovoril, da je ob volitvah obljubil spremembe in da mora kot nov človek na državnem parketu poskrbeti tudi za kadrovske spremembe, če želi karkoli spremeniti. Gotovo se bo še kaj zgodilo tam, kjer je to potrebno, je obljubil decembra 2018. Ob tem je poročal tudi spletni portal MMC, ki je Šarčevo izjavo o kadrovskih menjavah umestil kar z naslovom – Šarec: Če hočem kot nov človek kaj spreminjati, potem je nujno izvesti kadrovske menjave. Prav tako bi se veljalo spomniti znanega primera, ko je generalni sekretar LMŠ po telefonu klical nadzornico Uradnega lista in glede imenovanja direktorja tega podjetja podal sporočilo, da država pričakuje, da naj to postane Igor Šoltes. Seveda je Brane Kralj moral svojo funkcijo zapustiti. Samo naivni pa lahko verjamejo, da predsednik stranke LMŠ o tem ni vedel nič. Zaradi navedenega se nam zdi nekoliko nepričakovano, da je predlagatelj obravnavanih priporočil glede kadrovanja prav stranka LMŠ. Ste se 27. januarja svojim načelom kar naenkrat odpovedali? Vsi smo politično opredeljeni. Nekateri o tem odprto in transparentno spregovorimo, drugi pa to skrivajo za raznimi navidezno nevtralnimi maskami. Vsekakor je boljše biti o tem iskren. Verjamem, da je tudi javnost do dela tistih, ki so politično bolj izpostavljeni, bolj pozorna, kar je za organizacije, ki jih vodijo, ter tudi za državo in državljane lahko samo koristno. Dokler ima država lastništva in tudi vpliv na kadrovanje, v Novi Sloveniji nismo za to, da bi se sprenevedali in postavljali neke kadre, za katere se točno ve, kam spadajo, formalno pa nimajo neke izkaznice. Če želimo nekaj narediti, potem na ključnih mestih potrebujemo strokovne, kompetentne ljudi, ki so pripravljeni prevzeti odgovornost za rezultate svojega dela. Nikakor pa ne bi smeli spraševati po članski izkaznici. Tukaj si bom sposodil besede poslanskega kolega Matjaža Hana, ki je izjavil, da posameznika ne smemo kriminalizirati zaradi članstva v neki politični stranki, ampak je posameznika treba soditi po njegovih dejanjih in po njegovem delu. Drži, da je Nova Slovenija v svoj volilni program zapisala poglavje – umik politike iz gospodarstva. Nobenega smisla ni v tem, da se gre država dejavnosti, kot je na primer hotelirstvo, igralništvo in podobno, zato naj iz teh dejavnosti lastniško izstopi. V tem poglavju pa smo zelo jasno zapisali tudi: zagovarjamo umik države in politike iz gospodarstva, smiselno pa je, da država obdrži večinsko lastništvo v strateških podjetjih na področju prometa, transportne in logistične infrastrukture ter elektroenergetskega sistema. Cestna infrastruktura in energetika sta vsekakor strateško pomembni panogi. In če naj država obdrži lastništvo v teh panogah, je pomembno, da na ta mesta pristojni organi postavijo kompetentne ljudi, ne glede na takšno ali drugačno politično pripadnost. NSi v tej vladi sodeluje zato, da uresničuje svoj program. Urejamo področja, ki se prej desetletja niso dala urediti, in zadeve, ki so stale dolga leta. Prevzeli smo zahtevne resorje in imamo konkretne rezultate. Naj izpostavim nekatere: ureditev socialnega statusa vojaka po 45. letu, modernizacija Slovenske vojske glede opremljenosti, pripravljenosti, izboljšanje vojaške infrastrukture, evropska sredstva za zaščito in reševanje ter boljše varovanje naše južne meje. Ministrstvo za delo je koordiniralo pripravo zadnjih protikoronskih paketov, s katerimi smo ohranili 300 tisoč delovnih mest. Prav tako pripravlja vse potrebno za izgradnjo dodatnih domov za upokojence. Vesel sem, da se je končno začelo premikati tudi na področju velikih infrastrukturnih projektov, ki so dolgo časa neupravičeno stali. Uspešno se je zaključila obnova zahodne cevi predora Golovec, začelo se je z izgradnjo druge cevi Karavank, končno je bila zasajena lopata na severnem delu 3. razvojne osi. V teku je razpis za odsek Markovci–Gorišnica–Ormož, pospešeno se nadaljuje z umeščanjem v prostor in pridobivanjem gradbenega dovoljenja za južni del 3. razvojne osi. Ta vlada si je za razvoj Slovenije zastavila zelo ambiciozne cilje. Največji očitek opozicije je, da vlada dela; seveda tega niso bili vajeni v preteklih 12 letih. Če želimo ustvariti in stvari premikati naprej, na ključnih mestih potrebujemo ljudi, ki jim zaupamo, da bodo svoje delo opravili strokovno in učinkovito. Mora pa vlada pri imenovanju na vodstvena delovna mesta dosledno upoštevati veljavno zakonodajo ter hkrati slediti izključno strokovnosti in neoporečnosti kandidatov, ne pa kriteriju politične pripadnosti. Njihovo imenovanje mora biti zakonito, njihovo delo pa uspešno. Nas v Novi Sloveniji pa motijo dvojna merila, ki jih ima pri kadrovskih menjavah trenutno opozicija. Če menja levica, je to strokovno, neodvisno, neoporečno in apolitično; če menja kdo drug, gre za politične menjave, za uslužne in vodljive, ubogljive kadre. Le redkim še lahko prodajate to logiko. Predloga priporočil zato na matičnem delovnem telesu nismo podprli.
Hvala lepa. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Poleg epidemije koronavirusa je od nastopa nove vlade ena izmed stalnic v aktualnih novicah tudi stalno politično kadrovanje. Dejstvo je, da vsi vemo, da si vsaka vlada ob nastopu mandata na nekatere ključne položaje postavi ljudi, ki jim lahko zaupa in s katerimi lahko izpelje program, ki ga je obljubila ljudem. Eno od takih področij je področje varnostno-obveščevalnih agencij, kjer si vsaka vlada takoj ob začetku mandata postavi svoje ljudi. Za druge, ki jih je tudi mogoče zamenjati, zakon določa jasno zakonsko podlago in taksativno našteva, koga je ob menjavi vlade mogoče zamenjati in kdaj. Obstajajo pa organi, kjer je mandat pri najvišjih položajih z zakoni jasno časovno določen. To so predvsem organi, ki morajo biti po svoji naravi delovanja avtonomni in neodvisni od politike, katerekoli že to je. Zlasti je to pomembno pri organih na področju preiskovanja in pri regulativnih organih, kot sta to na primer NPU ali Urad za preprečevanje pranja denarja. Za njihove vodilne zakona določa točno obdobje, za katerega so imenovani na funkcijo, in tudi točne razloge, zaradi katerih jih je mogoče zamenjati. Izven teh razlogov in na drugačen način so menjave na teh organih nezakonite. V času delovanja te vlade, ki je svoj mandat nastopila 13. marca letos, kar nekaj menjav ni bilo v skladu s tem, kar je bilo prej povedanega; in je zbodlo v oči tudi zato, ker so bile imenovane osebe, ki so bile izrazito politično opredeljene. Le malokatera stranka do sedaj si je pri kadrovskih nastavitvah na najvišje organe privoščila, da je imenovala tako politično definirane osebnosti, celo bivše svetnike ali kandidate za poslance. V opozicijskih vrstah, kamor sodi tudi SAB, smo seveda do takšnih menjav kritični. Naloga opozicije v vsakem demokratičnem sistemu – in upam, da še vedno tudi v Sloveniji – je, da opozarja na nepravilne prakse, da opozarja, kadar se ne strinja z delovanjem koalicije; in še posebej, da opozarja, kadar so menjave nezakonite. Menjave, ki so bile v času vlade Janeza Janše opravljene, so bile že tolikokrat naštete, da jih ne bom omenjala. V oči pa gotovo bode menjava na NPU, kjer imamo zdaj že tretjega oziroma četrtega vodilnega na tem položaju. Zakaj odrasli ljudje, ki pristanejo na imenovanje na določeno funkcijo, čez dva meseca odstopijo iz osebnih razlogov, si vsak od nas lahko razlaga po svoje. Gotovo pa je to zelo slaba popotnica za delovanje neodvisnih, avtonomnih organov od vsakokratne vlade, kot jih to vidi zakon. Da je menjava direktorja NPU Darka Muženiča bila sporna, je potrdilo tudi Upravno sodišče v Novi Gorici. Le-to je v sodbi zapisalo, da je bila razrešitev nezakonita, saj je direktor NPU uradnik na položaju in ne politični funkcionar. Zakon namreč onemogoča neposredno vmešavanje politike v položaj direktorja NPU, pravi sodišče, saj bi bilo tako vmešavanje nezdružljivo z načeli samostojnega in strokovnega dela Policije. Veliko prahu je dvignila tudi menjava članov nadzornega sveta RTV. V SAB smo že večkrat opozarjali, da je razrešitev nadzornega sveta bila v nasprotju z zakonom, saj zakon določa mandat in razloge za razrešitev tudi v tem primeru. To je kasneje potrdilo Upravno sodišče, ki je zadržalo sklep Vlade o imenovanju novih nadzornikov. In še bi lahko naštevala takšne zadeve, ki so se zgodile v času te vlade, a za nas v stranki SAB je ključno nekaj drugega. Ta vlada ves čas poudarja in poziva – dajmo usmeriti vse moči za boj proti koronavirusu, v zdravje, v to situacijo, s katero smo soočeni, in to, da bomo iz nje izšli čim lažje in čim boljše. In v stranki SAB smo prepričani, da v tej situaciji vlada nima in ne sme imeti pooblastil in mandata, da v ozadju tako velike zdravstvene krize na hitro spreminja še našo državo; in jo spreminja v drugo republiko. Kadrovske menjave, o katerih je govora danes, so samo del tega. V stranki SAB bomo na takšne prakse še naprej opozarjali in bili do njih izjemno kritični. Hvala.
Hvala lepa. Franc Jurša bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Predsednik, hvala za besedo. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Naj začnem stališče Poslanske skupine Desus z besedami bivšega premierja gospoda Marjana Šarca. »Če hočem kot nov človek kaj spreminjati, potem je nujno izvesti kadrovske menjave.« Te besede je izrekel v intervjuju, ki je objavljen na portalu RTV Slovenija, natanko dva meseca po izvolitvi na mesto predsednika Vlade Republike Slovenije. Ne smemo pa pozabiti, da je pred tem bila na oblasti levosredinska vlada Mira Cerarja. A moj namen nikakor ni, da bi vam očital. V vsem tem času, ko sem kot poslanec sedel v tej dvorani, se ne spomnim, da vladajoča politika ne bi opravila določenih imenovanj na različne položaje v državne institucije in gospodarske družbe v lasti države. Ne bom se ustavljal pri tako imenovanih kadrovskih cunamijih iz leta 2018, niti ne toliko o kadrovanju danes. V Poslanski skupini Desus se namreč zavedamo, da če nimaš zaupanja vrednih in strokovnih ljudi na določenih mestih, je praktično nemogoče delati oziroma vladati. Svoje ožje sodelavce si moramo izbrati med ljudmi, ki imajo potrebna znanja in jim popolnoma zaupamo. In to pravico vedno izkoristi vladajoča politika, tudi gospod Šarec je to pravico izkoristil in o njej brez sramu spregovoril tudi javno. Pa ne samo on, vsi pred njim so in tudi za njim bodo to počeli. Je pa dejstvo, da je bil določen kadrovski načrt prejšnje vladajoče politike nepričakovano prekinjen, in na tem mestu lahko v imenu Poslanske skupine Desus rečem, da to ni bila naša krivda, niti ni bila krivda naših tedanjih koalicijskih partnerjev. Res smo imeli med seboj marsikatera nesoglasja, vendar smo za dobro državljank in državljanov znali tudi stopiti skupaj. Do trenutka, ko je kapetan ladje čez noč preprosto rekel, da ne zmore več. Naključje ali morebiti preračunljivost je nanesla, da je obupal ravno pred eno največjih kriz, ki je kadarkoli pestila našo državo in ves moderen svet. In po tem, gospod Šarec, se vas bodo zapomnili ljudje. V času, ko je nova vladajoča koalicija dan in noč delovala z namenom popraviti škodo, sprejeti ukrepe za zajezitev zdravstvene krize, sprejeti ukrepe za pomoč gospodarstvu in posameznikom ter se pripraviti na nepričakovane jesenske izzive, je opozicija agresivno nastopala proti ukrepom, ki so bili usmerjeni v dobro državljank in državljanov. Še več, z različnimi populističnimi predlogi, ki so nasprotovali razumnim zmožnostim, je opozicija večkrat pokazala, da ji je bolj mar za javno sliko in politične točke kot pa za poslanstvo, ki ji je bilo zaupano. In tako nadaljuje tudi danes, ko bolnišnice pokajo po šivih, zdravstveno osebje pa je na robu zmogljivosti. Na tem mestu naj poudarim, da v Poslanski skupini Desus ostro obsojamo takšno obnašanje. Očitki nedemokratičnosti in nespoštovanja dejstva, da je Slovenija pravna država, so več kot očitno le besede na papirju. Vsa imenovanja, ki so bila opravljena v času nove vlade, so bila izvedena v skladu z veljavno zakonodajo in prav tako se na položaje imenuje kompetentne ljudi, kar v svoji zahtevi za sklic v opoziciji tudi večkrat poudarjate. Moti vas le to, s kom so v preteklosti sodelovali ali si delijo politične poglede. Za zaključek naj še povem, da v Poslanski skupini Desus nasprotujemo politični praksi, ki smo ji priča te zadnje mesece s strani opozicije. Večkratno vlaganje enakih predlogov zakonov, zasipanje Državnega zbora s tematikam zgolj iz razloga, da lahko nastopate pred kamerami, predvsem pa agresivnost v izražanju nekaterih zoper koalicijske poslance je absolutno neprimerno in nedostojno za vsakogar. Upam in apeliram, da se s takšnimi obnašanji nemudoma preneha in s tem tudi neha iskati pozornost v medijih. Ko bo prišel znova čas volitev, se bomo lahko pošteno pomerili med seboj, do takrat pa bodimo spoštljivi drug do drugega, ostanimo strpni in stopimo skupaj v dobro vseh prebivalcev naše, sicer majhne, a prečudovite domovine. Hvala in ostanite zdravi.
Hvala lepa. Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Dober dan vsem skupaj! Ko je gospod Šarec prevzemal oblast, je rekel: Če bom izvoljen in če bom izbran, bom jaz odgovoren. In jaz bom kadroval. Kar je logično in pravilno. Ampak zdaj, ko gospod Šarec ni več na tej poziciji, potem je odgovoren nekdo drug in kadruje nekdo drug. To je logično v vsaki demokratični državi, razen v Sloveniji, za katero se človek vedno bolj sprašuje, ali je demokratična, pa ne zaradi vlade, ampak zaradi dela opozicije, ki ruši vse, kar bi bilo treba graditi. Če pogledamo menjave, hvala bogu, da so menjave, kajti gre za menjave nesposobnih kadrov, ki so v veliki meri škodovali tej državi in ki so tej državi prinesli ogromne obremenitve na finančnem področju, na pravnem področju, na področju spoštovanja države Slovenije v Evropi in svetu. Zdaj smo padli nekam od spodaj, skorajda do dna; in s to vlado se počasi dvigamo na pozicijo, na kateri smo bili leta 1992, ko smo bili zvezda v Evropi in še širše. Do tja je še kar dolga pot, ampak do tja nas morajo pripeljati tisti, ki danes kadrujejo in menjavajo slabe kadre. Jaz bi vas vprašal, kdo od teh, ki je bil zamenjan, je tako kvaliteten, da je nenadomestljiv. Lepo vas prosim. Kdo od teh ljudi se lahko pohvali z izjemnimi rezultati? Niti enega samega ni. Jaz mislim, da bi morali zamenjati še bistveno več ljudi. Žal je naše zakonje takšno, da tega ne dopušča, in tisti, ki so bili v prejšnjih mandatih tisti zaviralci razvoja in progresije Slovenije, so ostali na svojih pozicijah, zamenjali so sicer sobe, zamenjali so imena in nazive; ampak ostali so na ministrstvih, ki se debelijo in kamor se odlaga vse te kadre, kajti ne moreš jih ven vreči. Ne moreš jih odpustiti. Čeprav bi zaslužili, da so zamenjani na ta način, da jih ni več tam notri. Ne. In potem se zgodi, da imamo recimo na Ministrstvu za kulturo, ki je imelo leta 1992 mogoče malo več kot 40 ljudi, danes okrog 400 ljudi. In ti ljudje sedijo v svojih sobanah, v svojih pisarnah in mečejo pesek med kolesje, ki bi moralo pripeljati Slovenijo naprej. A je to razvoj? Ali je to tisto kar hočemo? Konec koncev, ko gledam kolega Bandellija, on je vedel, da je treba zamenjati marsikaj. In kaj se mu je zgodilo, ko je začel metati ven slabe kadre? Lastna stranka ga je izdala in lastna stranka ga je brcnila, da ne bom rekel, kam. Da je odletel in ni bil več minister. Pa lepo vas prosim, to je tisto, kar je narobe v tej državi. Slabe kadre je treba zamenjati, slabe kadre je treba odstraniti s pozicij moči, ne glede na to, kako se pišejo, katere politične strukture podpirajo in kdo stoji za njimi. Če je kdo nesposoben, ga je treba zamenjati s sposobnim človekom. In tukaj govorim za to pozicijo danes, za tisto včeraj in za tisto jutri. Tukaj je treba narediti en rez in spucati, spucati javni sektor vseh tistih priseskov, ki kaj jaz vem [[...]]Če je kdo zdaj gledal pred nekaj dnevi neko znanstveno fantastiko, tam je bilo polno enih takih priseskov, ampak lahko bi prišli snemati v slovenski parlament in v slovensko vlado, kjer bi teh priseskov našli bistveno več kakor v vsakem filmu znanstvene fantastike. Tu je treba nekaj narediti. In ne govorim zdaj o tej vladi, govorim na splošno; še posebej pa je prav, da je ta vlada prva, ki je začela do neke mere čistiti. Res pa je, da bo treba spremeniti marsikakšen zakon, kajti slovensko zakonje je grozljivo, kar se tega tiče. In je prirejeno za lenuhe, delomrzneže, goljufe in tiste, ki iščejo svojo pot. Nobena država nima takega zakonja, Slovenija ga ima. Kajti če je nekdo slab, se ga ne odstrani s pozicije, ampak se mu da drugo pozicijo nekje v eni sobici, kjer dobiva enako plačo kot prej, dela pa nič ali pa škodo. To je tisto, kar je narobe. Zato je prav, da se kadruje drugače, da se zamenja slabe kadre. Treba bi bilo slabe kadre tudi kaznovati, sankcionirati, pa ne samo na ta način, da izgubijo svojo pozicijo v političnem smislu ali pa da izgubijo svojo pozicijo na službenem mestu, ampak morali bi jih udariti tudi finančno. Kajti če je nekdo naredil škodo recimo za 9 milijonov, tako kot smo brali po časopisih, nekdo, ki zaradi svoje nesposobnosti ni vložil pritožbe in je morala država zaradi neke cuker fabrike plačati ogromne denarje, takega človeka ne moremo prestaviti v drugo pisarno, ampak ga je treba kaznovati, ga je treba sankcionirati, kajti samo takrat naslednji ne bodo več delali takih svinjarij. Danes jim je pa vseeno, nihče nič ne plača, nihče ni nič odgovoren in ta zadeva se kobali naprej in naprej in naprej. Recimo en primer. Poglejte, gospod Jenko bi na primer že sam po sebi moral odstopiti zaradi sodbe Ustavnega sodišča o razveljavitvi 70-odstotne davčne stopnje. On tega ni naredil. Vlada ga je zamenjala in vlada mu je tukaj pomagala pri stvari, ona je opravila tisto, kar bi moral narediti on sam, če bi imel pozicijo oziroma če bi imel stališče, da je treba biti odgovoren do svoje države. Koliko je odgovornih do svoje države pri nas v Sloveniji? Hudičevo malo. Hudičevo malo, kajti bistvo večine javnega sektorja in tistih v javnem sektorju, to je medklic, je približno 30 % ljudi, ki ne delajo nič, ampak samo vlečejo in črpajo državni proračun. Znotraj tega javnega sektorja bi morali spucati te stvari, zamenjati neustrezne kadre, jih poslati domov, se jim zahvaliti za sodelovanje. Če so naredili probleme, pa – gospoda žlahtna – plačajte to. Država ni molzna krava. Država je odgovornost in v tej odgovornosti morajo javni sektorji biti tisti, ki odgovarjajo. Mi vsi smo tukaj notri zato, ker država razmišlja, da je treba nekaj narediti; tudi volivci mislijo, da moramo nekaj narediti. Žal se volivci dostikrat motijo in potem dobimo tukajle notri čudne osebke, ki ne vedo, kaj hočejo; razen da hočejo ali zavestno ali pa podzavestno rušiti tole našo državo in našo edino domovino. Vsaj zame je to edina domovina. Za nekatere od vas, ne vse, ki pa razmišljate, da je bolj pomembno imeti poln žep kot pa lastno domovino, pa jaz ne bom tega rekel, ampak na Štajerskem bi marsikdo rekel – pojdite v rit.
Spoštovane kolegice, kolegi, prosim, da se držimo nekega nivoja razprave. Mag. Branko Grims bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav! Danes seveda ni to nobena seja o nekem brutalnem kadrovanju, je pa to seja, ki dejansko razgalja brutalno sprenevedanje sedanje opozicije, kajti poglejmo predlagatelja – stranko Lista Marjana Šarca. Citiram. »Če nimaš pravih ljudi na pravih mestih, boš težko delal,« je dejal premier. In to je dejal premier Marjan Šarec na slovenski televiziji ob začetku svojega mandata. To je bilo izhodišče, s katerim je začel. Še več, dodal je: »Če hočem kot nov človek kaj spreminjati, potem je nujno izvesti kadrovske menjave.« To je bil celo naslov tistega intervjuja. Danes, ko je v drugi poziciji ta stranka, pa se seveda obrača na glavo. In ko se tako očitno politične kadre menja in se išče bolj sposobne ljudi, ki so se pripravljeni in sposobni odgovorno soočiti s krizo, ki smo ji priča, se pa vpije proti temu in se na vse načine poskuša to zaustaviti. Zakaj? Ker je isti Marjan Šarec rekel, da če hočemo kaj spremeniti, je treba zamenjati ljudi. Očitno je edini interes opozicije, da se nič ne spremeni, da vse ostane po starem, kar seveda pomeni, da opozicija zavestno dela Sloveniji v škodo. Že sam sklic in vse, kar ste danes poslušali, je eno samo sprenevedanje v luči teh besed, ki sem jih sedaj predstavil. Če bi sprenevedanje gorelo, bi ob sproščenem sprenevedanju, ki ga je danes prinesla opozicija v ta državni zbor, lahko ogrevali celo Evropo celo zimo. Izgubljamo čas, ki bi ga lahko koristno porabili za to, da bi se dejansko soočali z vsem, kar danes Slovenijo bremeni. Vsaka vlada mora seveda izvesti določene kadrovske menjave, vsak podjetnik, ki je kdaj vsaj kot lastnik videl podjetje od znotraj, in seveda vsakdo, ki je vodil kadarkoli katerokoli institucijo, ve, da mora okoli sebe postaviti ekipo, ki deluje usklajeno, ki ji lahko vsaj minimalno zaupa, ki uresničuje tisto, kar je namen in cilj posamezne institucije, podjetja ali pa, če želite, politike vlade. Zato ima vsaka vlada pravico opraviti določene kadrovske menjave; in ne samo pravico, tudi dolžnost. Zanimiva je ta sprevržena logika, ki smo jo poslušali že zadnjič na odboru in danes znova tukaj. Soočamo se krizo, soočamo se s pandemijo; vlada pa se ukvarja s kadrovskimi menjavami. Ja, saj ravno zato mora pospešiti kadrovske menjave, da pridejo sposobni ljudje na prava mesta, tako kot je vaš predsednik Vlade nekoč rekel, da so sposobni uresničevati tisto politiko, ki je Sloveniji v korist, in da jo tudi želijo. Kajti vsakdo, ki je bil kdaj v vodilni funkciji ali, če želite, vsaj eno podjetje od znotraj videl kot lastnik, ve, da ni največji problem, če imaš ti enega nesposobnega; največji problem je, če imaš sposobnega saboterja, ki načrtno ne želi uresničevati tistega, za kar ste se odločili. Zato so potrebne seveda spremembe, zato je potrebna in tudi odgovorna vsaka vlada, da postavi take ljudi na tista mesta, da lahko normalno funkcionira, kajti s tem normalno funkcionira cela država. To je državi v korist, da se uresničuje neka politika, drugače ni mogoče ravnati. To velja od najmanjšega podjetja do države kot celote, zato govoriti o tem, da je tukaj neko brutalno ravnanje in podobno, je seveda čisto sprenevedanje. Glede tega mimogrede tudi nekaj zelo zanimivih številk: v letu in pol je Šarčeva vlada naredila 240 kadrovskih menjav. Ta vlada jih je naredila bistveno bistveno manj; pa to še ni nič. Pahorjeva vlada je nekoč naredila v treh mesecih 730 kadrovskih menjav, ta podatek lahko preverite v časopisih. Mislim, da ima absoluten rekord Ropova vlada, ki je na eni seji naredila okoli 200 kadrovskih menjav, tudi ta podatek lahko zasledite nekje v sredstvih javnega obveščanja, kot se jim je reklo včasih, oziroma v medijih. Ko pa govorimo o sprenevedanju, je treba povedati še tole, zmeraj se potem pojavi Levica in se distancira od ravnanja prejšnje vlade, čeprav je bil Šarec izvoljen samo in izključno zaradi njihovih glasov. Zato je vredno prebrati še tale citat. »Treba je dati dobra vodstva v državne službe. SDH,« se pravi Slovenski državni holding, »mora biti bolj pod nadzorom vlade, ki je predstavnik ljudstva in tudi lastnik teh družb. In če si kot vlada lastnik, Slovenski državni holding ne more delati po svoje. SDH je očitno preveč neodvisen.« Gospe in gospodje, spet citat gospoda Marjana Šarca, ampak to je pa izrekel, preden je bil izvoljen za predsednika Vlade, to se pravi, to je tista osnova, na podlagi katere mu je tudi Levica, ki danes govori o neodvisnosti in vse ostale floskule, ki jih poslušamo, namenila glasove, zato da je lahko leto in pol vodil slovensko vlado, preden je seveda vrgel puško v koruzo in skočil na glavo v prazen bazen. Tako se neslavno končajo vsi taki eksperimenti. Tisto, kar je dejansko slovenski problem, je to, da je v veliki meri prisotna negativna kadrovska selekcija, to je nekaj, kar se je potegnilo iz prejšnjega režima in česar se še vedno nismo v celoti znebili. Danes sem bil osebno zelo vesel, ko je v teh dneh prišla pobuda s strani profesorja Jambreka in še nekaterih, da bi ponovno pretehtali uvedbo dvokrožnega večinskega volilnega sistema. Sam sem ga nekoč ne samo predlagal, ampak tudi pripeljal v parlament. Prvič v zgodovini samostojne Slovenije zbrane podpise za izvedbo referenduma in ta referendum je bil tudi dobljen. Potem se je žal spremenilo Ustavo in iz tega sledi vse tisto negativno, o čemer govorimo. Če bi bil večinski volilni sistem, ko bi se ljudje primarno odločali za človeka in bi bila stranka šele sekundarna, bi bilo neprimerljivo več odgovornosti, o tem sem trdno prepričan, na vseh nivojih v družbi in, kar je še bolj pomembno, tudi med institucijami družbe bi se spremenila medsebojna razmerja. Ne toliko po formalni plati, ampak po dejanski, kar bi bilo dobro. Več odgovornosti bi bilo boljše za Slovenijo. Če kaj, to danes potrebujemo. To potrebujemo tudi, ko govorimo o ocenah tega, kar so predlagali predlagatelji. Na prvo mesto postavljajo NPU. Zdaj pa se vprašajmo, kaj pravzaprav je NPU takega naredil v tem času, da bi upravičil vse to, o čemer se danes govori. Zamenjanih je bilo še in še direktorjev NPU, tako da to, kar se dogaja zdaj, ni prav nič posebnega in sploh nič bistveno ne odstopa od časov začetka NPU. Ampak to je manj pomembno; pomembno je, kakšen je učinek neke institucije, kaj je ta storila za uresničevanje tiste naloge, ki je bila takrat predstavljena kot njen namen. In jaz mislim, da bi se zelo resno morali namesto take debate, kot je danes, vprašati, ali je ta institucija bila v resnici s strani tistih idejnih botrov te institucije predlagana zato, da bi raziskovala največji kriminal, ali zato, da bi prikrivala oziroma pokrivala največji kriminal. Kajti vse najbolj odmevne preiskave v Sloveniji je izvedla kriminalistična policija. Povejte mi eno res odmevno, ki jo je uspešno dokončal NPU. Še več, marsikdo v Ljubljani – ljudje pravijo, da so pripravljeni tudi pričati, če bi bilo treba – mi pravi, da se posamezniki iz NPU hvalijo s tem, da niso nič odkrili v vseh letih svoje kariere na NPU. To pa je nekaj, kar bi jim moralo dati zelo misliti, ali je ta institucija res ustanovljena v resnici s tistim namenom, ki je bil deklarativen za javnost, ali pa je namen nekaj drugega; predvsem pa, ali upravičuje svoj obstoj. Ali je ne bi bilo boljše združiti v enoten sistem kriminalistične policije in to hierarhično organizacijo narediti maksimalno učinkovito. Jaz mislim, da bi tudi to bilo vredno pretehtati. Ministru sem to že predlagal na seji mojega odbora. On, kolikor vem, to zaenkrat zavrača, ampak tudi to je legitimno in tudi o tem bi veljalo premisliti, predvsem pa pretehtati v luči takih trditev, kot so bile danes tukaj dane. Če se želimo uspešno soočiti s sedanjo pandemijo, če želimo uspešno opraviti tisto, kar je naš temeljni namen, to se pravi narediti bolj učinkovito, razvojno usmerjeno ekonomijo, tudi v teh – sicer v mednarodnem pogledu – oteženih razmerah, potem seveda je treba maksimalno postaviti tiste, ki so sposobni, na najboljša mesta. Veliko bi bilo možno narediti že z različnimi spremembami v okviru sedanje zakonodaje, marsikaj bi morda zahtevalo še spremembo zakonodaje. Ampak tukaj danes se pa recimo vse obeša na isti nivo. Ne omenja se niti, kaj sedanja zakonodaja ureja, niti kje recimo omejuje določene monopole. Tudi na področju medijev, če želite, recimo na področju radijskih medijev. To ni problem. Problem je vse kaj drugega. In se potem reče, da je problem poseganje v novinarsko oziroma uredniško politiko. Jaz ne vem, kdo naj bi to delal, kajti razen lastnika tega itak nihče ne more. Lahko pa poveš svoje mnenje. Ampak če povem svoje mnenje; ravno malo prej, ko sem dajal izjavo tamle, sem dobil vprašanje, kako je z nekim mojim sorodnikom, ki naj bi bil lastnik ne vem česa. In pri tem je bilo že zraven napletanje o nepotizmu pa ne vem kakšne žalitve zraven; kar vprašanja. Seveda sem malo čudno pogledal pa sem lepo odgovoril. Potem sem pa preveril stvari. Tisto, kar bi moral naredi novinar, kajti novinar je zavezan, prvič, novinarskemu kodeksu, ki pravi, da mora preveriti nekaj, in, drugič, tudi zakonu. In tudi zakon, ne boste verjeli, pravi, da je treba preveriti nekaj. No, jaz sem preveril in seveda tisto ne drži. Tudi v enem procentu ne drži. Nič ne drži. Izmišljotina, čista laž. In zdaj mi govorite, da je to uredniška politika. To je kriminal, kajti lažna obdolžitev pa lažno kvalificiranje in tako naprej, da ne naštevam vseh elementov, sodi v Kazenski zakonik. In tukaj smo edino na enem nivoju, kjer bi se morali vsi strinjati. Zakone je treba spoštovati in zakon mora na enak način veljati za vse. Ampak kako bi to dosegli, če še takrat, ko gre za tako temeljno vprašanje, kot je normalno, učinkovito funkcioniranje vlade, vključno s kadrovanjem, ne moremo doseči tistega temeljnega konsenza, ki ga nekatere države z dolgo, stoletno demokratično tradicijo imajo. Spoils system v ZDA, tipičen primer. Popolnoma jasno je, da nekdo, ki začne nekaj delati, naredi svojo ekipo; in da na ključnih mestih moraš imeti ljudi, ki jim zaupaš, na katere se zaneseš, da so, prvič, sposobni in tudi pripravljeni uresničevati tisto, kar je cilj posamezne institucije, vladne politike ali pa politike nekega podjetja. Saj v tem delu, ko gre za kadrovanje, tukaj sploh v resnici ni temeljnih razlik. »Če nimaš pravih ljudi na pravih mestih, boš težko delal,« je dejal premier Šarec. In zakaj ste potem sklicali to sejo? Da bi pospešili te menjave, kajti prave ljudi je res treba postaviti na prava mesta. Kajti če bi kaj bil danes logičen sklep, bi bil samo ta. Pa takega sklepa seveda niste predlagali. Vi ste predlagali samo sklepe, ki so šli v smeri, da se ne spremeni nič, kar bi bilo za Slovenijo ekstremno slabo. Kajti dve stvari, ki sta se odvili na seji odbora pa tudi danes tukaj, zaslužita še vedno komentar. Prvo je vprašanje, kako je s tem, da nimamo kadrov recimo v zdravstvu. Zakaj ni dovolj zdravnikov, zakaj ni dovolj medicinskih sester? Odgovor je preprost – ker so plače prenizke. Vse plače v Sloveniji so prenizke, gospe in gospodje. Vaše, vseh zaposlenih, vseh v podjetjih, vse plače so prenizke. A veste, kakšna primerjava je tista, ki pove, kaj je bistvo te zgodbe? Najboljša je primerjava Gorenjske s sosednjo Avstrijo. Gorenjska je bila do 2. svetovne vojne po kriterijih trikrat, po nekaterih celo štirikrat bolj razvita od sosednje Avstrije. Potem je prišel socializem. In kje je Gorenjska danes in kje je Slovenija danes in kje je Avstrija? To, gospe in gospodje, je pa razlog, da so plače prenizke. In katastrofa je, da živimo v državi, kjer se smrtno resno, zato da bi se odpravilo te najbolj negativne posledice socializma, kot rešitev ponuja še več socializma. Kar bi že lahko govorili o omejenosti človeškega uma ali pa o tistem, da če eno stvar ponavljaš, potem ko je dala negativne rezultate, in to ponavljaš vedno znova in pričakuješ drugačne rezultate, je to definicija človeške neumnosti. Kar berite Alberta Einsteina. Drugo je pa seveda vprašanje, kako bi lahko preprečili posledice sedanje pandemije. O tem je danes tu govoril predstavnik LMŠ, bivši minister Šarčeve vlade je pa o tem imel veliko za povedati na odboru. Gospe in gospodje, tega si pa jaz ne dovolim, kajti jaz sem meseca januarja pošiljal vprašanja, na koncu že tvite slovenski vladi, takratni Šarčevi vladi in Evropski komisiji, zakaj ne omeji prometa s Kitajsko, zakaj ne izvede preventivnih ukrepov, v prvi vrsti karantene, zakaj dovoljuje prosta potovanja kar naprej. Takrat bi se dalo pandemijo ustaviti, gospe in gospodje; in to je najbolj tragičen del te zgodbe, ki smo ji priča. Ampak takrat se je to preslišalo. Od Evropske komisije nikoli niti odgovora nisem dobil, pač nisem evropski poslanec; če bi bil, bi bilo morda vse drugače, kajti takrat bi se moralo odgovoriti. Od slovenske vlade sem pa dobil take odgovore, da vam jih lahko berem celo uro. V živo, ker sem to postavljal tudi v živo, pa na sejah odbora in v pisni obliki. Naredilo se ni pa nič. Namesto da bi se uvedlo karanteno, namesto da bi se takrat zaprlo meje in bi se pandemiji v celotni Evropi, če bi to storila cela Evropa, dalo izogniti, se je dovoljevalo, da so se še januarja turisti iz Vuhana, centra pandemije, vozili po Sloveniji. To je bilo pa ravnanje prejšnje vlade. Gospe in gospodje, to je pa vprašanje tistega, koliko daleč vidiš, in na koncu koncev je to bistvo nekega kadrovanja. In zaradi tega sem rekel, da si tega pa jaz ne dovolim. Pred nami je nek čas, ki bo izjemno težek, ki bi zahteval, da bi dosegli en vsaj minimalen konsenz po mojem mnenju; in v večini razvitih držav se to dela. In zadnja stvar, ki se postavlja pod vprašaj, je takrat to, ali je nekdo v nekem trenutku storil vse, da bi ohranil status quo, tako kot je očitno nekaterim v interesu, ali pa se iščejo rešitve, ki so potem najboljše za celotno državo. Rešitve, ki so bodisi kadrovske bodisi politične. Ampak da najdeš prave politične rešitve, moraš najprej imeti tisti kadrovski pogoj – prave ljudi na pravih mestih. Zaradi tega sem prej dejal, da mi je samo žal, ob marsikateri današnji razpravi sem to pomislil, da nimamo v Sloveniji večinskega volilnega sistema, kjer bi bil v ospredju človek, njegova osebnost, njegovo znanje in njegove vrednote. Vsaka politika vedno temelji na vrednotah. Ampak da bi do sistema, ki bi nas do tja pripeljal, do več odgovornosti, lahko prišli, se pa bojim, da bi morali najprej spremeniti referendumsko ureditev. Sam sem vedno zagovarjal švicarski model, po katerem ima ljudstvo prvo in zadnjo besedo, odloča lahko o vsem, celo o ustavi, pod določenimi pogoji; in kar je bistveno, ko se enkrat ljudstvo odloči, to tudi velja. Sam sistem je pa tak, da je odločitev popolnoma ločena od odločitev v Državnem zboru oziroma v parlamentu in v ničemer ne more vplivati kot neko orožje za zavlačevanje postopka. Zato, gospe in gospodje, je Švica Švica. To bi lahko imeli kot eno skupno izhodišče, če bi se kdo bil pripravljen resno pogovarjati. Rešitve, ki gredo v korist Slovenije, ki gredo v korist razvoja, ki gredo v korist blaginje, ki gredo v korist več varnosti, vključno s kadrovskimi rešitvami. Tukaj ste imeli ponujeno roko, večkratno; večkratno ste to zavrnili. Kljub temu je to še vedno ohranjeno. Vedno je z naše strani pripravljenost na pogovor in vedno bo pripravljenost na pogovor o vseh ključnih vprašanjih. Gre samo za vprašanje, ali smo sposobni vsi narediti ta korak čez, da dokažemo, da smo državniki, da znamo postaviti svoj interes v ozadje in skupni interes, interes države, interes naroda v ospredje; kajti to, gospe in gospodje, je definicija državnika. Sam osebno bom vedno storil vse, da bo to tudi spoštovano.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu priporočila. Najprej pa ima besedo predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pazljivo sem poslušala vsa ta stališča in ugotavljam, da seveda poskušate zavajati v teh stališčih na številne načine. Med drugim se pogovarjate ves čas o tem, kako je to popolnoma normalno, da zamenjaš kadre, češ da so to počele vse vlade. Seveda, jaz sem to sama povedala uvodoma, da ne gre samo za to, čigave glave se sekajo, ker navsezadnje na določenih položajih to naredijo vse vlade; ampak gre tudi za to, koga se postavlja na ključna mesta v državi, katera so tista kadrovska merila. In to bom zdajle v svoji razpravi malo bolj nazorno ponazorila. In gre predvsem za to, da bi morale biti določene institucije, kar se tiče kadrovskih, političnih posegov, avtonomne, nedotakljive, ne na dometu te ali one politike; pa je čisto vseeno, ali bi bila to Šarčeva vlada, ali je to vlada Janeza Janše, ali bo to katera druga vlada. In v tej luči nas, ko omenjamo, skrbijo pritiski še posebej na NPU, ker bi moral biti neodvisna institucija, če želimo v tej državi vsi – levi, desni, sredinski – zares priti do tega, da se nek najhujši kriminal, najhujša tovrstna dejanja zares neodvisno raziščejo. Čim se politika vmeša, ta ali ona, lahko začnemo zelo resno dvomiti v nepristranskost teh preiskav. Spoštovani minister, rekli ste, da ne poznate primera, kjer bi vlada opravljala svoje delo popolnoma skladno z zakoni sredi najhujše epidemije, pa bi se potem take seje dogajale. Problem je v tem, minister, da čisto vse, kar počnete, ni ravno skladno z zakonom. In to so vam povedali strokovnjaki in to vam bom ponovno morala povedati zdajle v razpravi jaz, kje ste prestopili mejo zakona, kje ste si privoščili stvari, ki si jih ne bi smeli. Seveda niste s temi potezami direktno kadrovali, ste pa izvajali neverjeten pritisk po celotni hierarhiji, od zgoraj navzdol, na zaposlene. Enostavno se temu reče, po domače povedano, pritisk oziroma ustrahovanje zaposlenih, ki se logično bojijo za svojo eksistenco. In to je enostavno nedopusten teror, ki se dogaja ravno recimo na NPU. In vam bom malo osvežila spomin. V začetku avgusta 2020, spoštovani minister, takrat ste bili v odstopu, ste začasnemu generalnemu direktorju Policije Andreju Juriču odredili, da izvrši revizijo določenih že zaključenih kriminalističnih preiskav. In vsi živi so vam že povedali, zakaj si vi tega ne bi smeli privoščiti. Ker ste s tem posegli na področje sodne veje oblasti. Ampak vi tega ne poslušate in še dalje trdite, da ste imeli prav. Ne, niste imeli prav. Potem dalje, malo zatem, 19. avgusta, je v bistvu sledil nov pritisk oziroma napad na preiskovalce NPU, in sicer izveden je bil izredni nadzor nad varovanjem in obravnavo tajnih podatkov, ki ga je odredil, seveda skladno z vašo voljo, v. d. glavnega inšpektorja Inšpektorata za notranje zadeve Severin Pek. Notranji minister, takrat v odstopu, in v. d. vodje Inšpektorata pri Ministrstvu za notranje zadeve sta tako dejansko dregnila ali pa stopila na območje, kamor politika nikakor in nikdar, ne glede na vlado – levo, desno, katerokoli – ne bi smela imeti vstopa. In s tem ste se, spoštovani minister, znašli onkraj zakona. Drugič v istem mesecu. Najprej tista navodila, ki so šla onkraj zakona, potem pa še to. Minister za notranje zadeve Aleš Hojs je z odredbo kriminalistom, naj revidirajo že zaključene postopke NPU, prestopil mejo demokratično dopustnega, tisto, kar ločuje funkcijo politike od funkcije policije. Odredba revizije že zaključenih postopkov je nezakonit poseg politike v delo policije in v pravosodje. In seveda se lahko vprašamo, in to sem se vprašala že na odboru in se ponovno sprašujem, zakaj se odpirajo pod preprogo pometene zadeve, ki so ves čas zanimale točno in edino stranko SDS. Afera Patria, Zvon Ena, Zvon Dva, pralnica denarja pri NKBM; kreditni posli z Dijano Đuđić pa ne. To pa vas ne zanima, ampak nas tudi to zanima. Spoštovani minister, kako to, da niste tega potem odredili? Več kot očitno je, kam ste se usmerili in zakaj ste odredili. Najbolj zanimivo pa je, da ravno danes v medijih beremo, da vaša revizija ne prinaša, vsaj neformalno je tako, nobenih posebnih izsledkov. Torej kaj lahko iz tega sklepam? Da ste izvajali pritisk na zaposlene, da so ves čas pod konstantnim terorjem, pod nekim izrednim stanjem. Enostavno na tak način se podredi ljudi in si podrediš neko institucijo, in to institucijo, ki je izjemno pomembna, ker je pač tista, ki bi morala odkrivati najtežja kriminalna dejanja v tej državi in ne bi smela biti dirigirana od nikogar. Skratka, med vašimi revizijami prevladujejo tiste, s katerimi ste se v Državnem zboru, spoštovani poslanci SDS, ukvarjali predvsem vi v raznih preiskovalnih komisijah – sanacija bank in zlorabe v bančnem sistemu, žilne opornice, otroška kardiologija, da ne omenjam medijske hiše ProPlus, ki vam gre tudi v nos, ker hočete spreminjati medijsko krajino. Se pravi, da je treba disciplinirati tudi Kanal A in POP TV. Ampak da se vrnem k napadu na policijo, ker to pač ni kar tako. Ta napad, to je nekako logično, sledi jasnim ciljem, in sicer s takšnim načinom vi želite zaustaviti preiskave spornih poslov, v katere pa so – ker določeni predstavniki SDS so bili preiskovanci – vpleteni neki ključni posamezniki iz SDS in krogov blizu Janeza Janše. Na ta način želite diskreditirati in odstaviti kriminaliste, ki so v teh preiskavah sodelovali in ki očitno preveč vedo. Drugače si tega ni mogoče razložiti. In zato je to zelo občutljiva stvar, spoštovani minister, to ni kar tako. In ta NPU ni kar tako. Ta NPU je zelo bistven v vsej tej zgodbi, poleg vseh ostalih zgodb, ki so. Tem pritiskom v delu policije NPU na žalost, kljub temu zelo burnemu poletnemu dogajanju, še kar ni videti konca. Zdaj smo spet v neki situaciji, zdaj se bo že četrta oseba znašla na čelu NPU, vaša izbranka, ne glede na to, da nima kompetenc; in to kljub temu, da bi morali pravzaprav na to mesto vrniti direktorja, ki ste ga nezakonito razrešili. Ponovno – nezakonito, spoštovani minister, ne da boste govorili, da je vse zakonito, in to sredi hude epidemiološke situacije. Ni vse zakonito. Nacionalni preiskovalni urad je torej zdaj že pri tem, da dobi četrtega direktorja oziroma direktorico, ker začasni direktor Uroš Lepoša je v začetku oktobra seveda odstopil, je podal predlog za razrešitev. Jaz bi ga tudi, če bi bila pod takšnimi pritiski. Saj pravim, še vaši izbranci ne vzdržijo in odstopajo, kaj šele če niso vaši izbranci. Kot je videti, in to je več kot očitno, podrejanje družbenih podsistemov in rušenje neodvisnih institucij je cilj, ki ste si ga očitno dejansko zadali. Dovolj izvežbana in dovolj poslušna izvrševalka in hvaležno orodje v vaših rokah bo očitno vaša izbranka, ki niti približno ne izpolnjuje, nima teh kompetenc, ki so jih imeli predhodniki na tem mestu, pa vendarle bo očitno izbrana. Jasno, ker vemo, da kdor obvladuje policijo, obvladuje marsikaj, ima veliko politično moč in lahko posredno vpliva na potek kriminalističnih preiskav, ki naj bi torej odkrivale najtežja gospodarska in druga kriminalna dejanja, ki žal pogosto vodijo tudi do politikov. In tako je namen pač dosežen. In od nove šefice NPU, si upam trditi, oblast torej ne pričakuje, da bo ščitila delo kriminalistov, da bo zagotavljala pogoje za njihovo nemoteno delo, pač pa ravno nasprotno, z različnimi vzvodi bo morala skušati zaustaviti ali vsaj upočasniti preiskavo poslov denimo z zaščitno opremo, ki je zdaj najbolj aktualna in od katere bi bila slej ko prej odvisna tudi usoda Zdravka Počivalška in posledično tudi celotne Janševe vlade. Logično. In to je to, kar se pravzaprav dogaja. Ampak, kot rečeno, vi bi morali na tole mesto vrniti Darka Muženiča, ker je sodišče razveljavilo njegovo nezakonito razrešitev. Ste to naredili? Ne. Namesto da bi upoštevali sodbo Upravnega sodišča, kaj ste vi naredili? Ste nemudoma objavili razpis za novega direktorja NPU in pri tem celo spremenili zahtevane pogoje, ki so do zdaj vedno veljali. Po novem torej niso več potrebne vodstvene izkušnje, temveč le delovne; in tako ste očitno vse pogoje prilagodili, na kožo napisali sedanji v. d. direktorici, vaši izbranki, torej pripadnici SDS Petri Grah Lazar, ki bo tako seveda izpolnjevala te nove pogoje za direktorsko mesto. In zdaj boste vi meni rekli, da je to strokovno kadrovanje. Ali je to strokovno? Ali je to tisto, da na najzahtevnejša in najbolj kompleksna delovna mesta daješ ne dovolj izvežbane in ne dovolj izkušene ljudi. Je to strokovno? To pač ni strokovno. To je politično kadrovanje. Spoštovani minister Hojs, ki ves čas zatrjujete, kako NPU deluje politično, kako ga je treba depolitizirati. S temi vašimi potezami ga pač ne depolitizirate, ampak počnete isto ali pa še huje – zelo zelo politično posegate v ta organ. In prav forsiranje Petre Grah Lazar, te vaše izbranke in tudi ženske, ki je bila ves čas v stiku z Rokom Snežičem, enim največjih davčnih dolžnikov, ki je preiskovan v več državah, da se razumemo, to so taki kadri na takih mestih, zaradi nje, zaradi tega je moral biti premeščen pomočnik direktorja David Antolović v posebno delovno skupino za migracije. In ta posebna delovna skupina za migracije je pa sploh farsa vseh fars, kajti vanjo so bili poleg Antolovića premeščeni sami vrhunski kriminalisti, na čelu z nekdanjo generalno direktorico Policije mag. Tatjano Bobnar, ki ste jo seveda nemudoma odstranili. Okej, to naredijo te vlade, nič ne bom rekla, ampak posebna delovna skupina, lahko bi rekli – kazenski bataljon za kadre, ki so moteči, je ta posebna delovna skupina za migracije. In v zvezi s to skupino je še nekaj zanimivo. Mediji so namreč Policijo na podlagi Zakona o dostopu do informacij javnega značaja zaprosili za dokument, s katerim je v. d. generalnega direktorja Policije Andrej Jurič v vladno skupino za migracije imenoval tudi tega pomočnika direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada. Odgovorili ste jim, da s tem dokumentom ne razpolagate oziroma da ta dokument ne obstaja; zamislite si. S tem, da kaj takega izjaviš, je jasno, da se je postavilo Andreja Juriča na laž, ker v Policiji se pa res ne more nič zgoditi brez papirja. To reči, lepo prosim, to izjaviti medijem, to je absurd vseh absurdov. Za premestitve ali ustanovitve posebnih skupin enostavno morajo obstajati dokumenti in da tak dokument ne obstaja, ne more pomeniti drugega, kot da pomočnika direktorja NPU Jurič ni izbral sam v to kazensko skupino, ampak ga je izbrala politika. In čeprav Jurič lahko to sedaj stokrat zanika, ampak s tem se je dejansko pokazala resnica. In tukaj smo vas spet lepo ujeli na laži. Po vseh teh peripetijah, ki jih opisujem, pa sem jih zelo malo opisala, lahko bi jih še mnogo več, ni čudno, da je še celo Lepoša izgubil živce in potrpljenje ter je enostavno, ker so hoteli ne vem kdo vse, visoki uslužbenci Policije mimo njega usmerjati delo Policije in delo NPU; med njimi recimo zelo prednjači Vojko Urbas, ki je bil prvi mesec vlade Janeza Janše imenovan za začasnega direktorja Uprave kriminalistične policije in tako naprej. Mislim, da ob vseh takih pritiskih, vmešavanjih in zadevah, ki sem jih opisala, je logično, da je človek podal odstop; jaz bi ga tudi. Enostavno je to nemogoče zdržati, in to se je dogajalo. V samo nekaj mesecih se ta dobesedno politična srhljivka odvija vsem nam pred očmi na NPU. Pa je NPU samo eden izmed številnih primerov, ki so sporni. Verjetno bo moj kolega sopredlagatelj še ostale omenil, drugače jih lahko jaz pozneje v naslednji razpravi. Cilj vseh teh pritiskov je več kot očiten: ukinitev NPU, kot ga poznamo, in predvsem preprečitev vseh preiskav, ki pač niso po godu vladajoče stranke SDS, oziroma odpiranje tistih primerov, ki bi ji stranki SDS v prihodnje lahko koristili kot municija za obračun s političnimi nasprotniki, to je to. Uporaba NPU za hišno rabo, privatizacija NPU, če hočete, ali pa enostavno privatizacija države kot take. Skratka, da bo to dogajanje dejansko nedvoumno, kaže, da vrh Policije nadaljuje izvajanje načrta SDS za de facto ukinitev NPU v obliki, kot je bil ustanovljen. Spomnila vas bom, da je premier Janša sredi julija v odgovoru na vprašanje Zmaga Jelinčiča, sicer preiskovanca NPU v zadevi Azerbajdžan, podaril, da je bil NPU postavljen kot politični projekt. Citiram premierja: »To je organ, ki je zunaj sistema. Najprej ga je treba depolitizirati, tako da ne bodo sami sebi določali nalog.« Prosim lepo, avtonomna institucija, ki mora biti avtonomna, če želi zares preiskati stvari, sedaj bo pa povedal premier, kako ga bo depolitiziral. Ja, tako, da bo nastavil verjetno Petro Grah Lazar na čelo NPU, super. Strašna depolitizacija organa se dogaja. V Levici nam je kristalno jasno, da je cilj vseh teh politično motiviranih malverzacij – in z niti ne preveč umetelnimi zvijačami, čeprav si mogoče mislite, da ste zelo umetelni pri tem –, ter seveda vseh teh zlorab končna in popolnoma podreditev Policije in NPU. Seveda si ne delamo utvar, da bo to trajalo, dokler se ne boste v vaši stranki, vladajoči SDS, dokopali do vseh informacij in pridobili vseh zaupnih podatkov, ki se nanašajo na preiskave ljudi iz koalicije ali pa vseh, ki so povezani s stranko SDS. To je bilo jasno, še preden je vaša vlada sploh imela prvo sejo; že takrat tiste grožnje Mahniča in tisto šopirjenje – vse jasno. Že vnaprej je bilo jasno, kaj se bo zgodilo. Žal mi je samo, da to ne bo ostalo brez posledic, da bo to imelo zelo dolgoročne slabe družbene posledice in da pri tem pač svečo dobesedno držite koalicijske stranke. Enostavno ste zakopali glavo v pesek kot noji in se ves čas sprenevedate, da to ni nič in ono ni nič pa spreminjanje pa napad na RTV Slovenija ni nič, napad na NPU ni nič pa nič ni nič. In boste s svojo nojevsko držo omogočili to demontažo družbenih podsistemov in v končni fazi suspenz demokracije. Oziroma omogočili boste scenarij, ki ga je izpeljal Viktor Orban v sosednji Madžarski. Pozneje še nekaj drugih podrobnosti. Hvala lepa.
Besedo ima predstavnik predlagatelja Nik Prebil. Potem pa dobi besedo predstavnik Vlade, Aleš Hojs. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Bi se še sam odzval v imenu predlagatelja, nekaj je že načela kolegica Sukič. Najprej pa naj rečem, da se pravzaprav strinjam oziroma mi je minister vzel iz ust en stavek, in sicer da je to zgodovinska seja iz dveh vidikov. In prvi je ta, da prvič v zgodovini naše samostojne republike lahko poslanci, ki pač ne morejo biti prisotni zaradi zdravstvenih vidikov ali kakršnihkoli drugih, tokrat gre za zdravstveni vidik, odločajo na daljavo. In drugi vidik je ta, da se pogovarjamo o kadrovanju. Tukaj pa seveda obstaja ena bistvena razlika. Da se pogovarjamo o kadrovanju, kadrovanju vlade Janeza Janše v času krize, še enkrat, v času zdravstvene krize, epidemije, ki v naši državi trenutno poteka. In ravno v tem času ima ta vlada očitno – to, kar smo videli – več kot dovolj časa za številne kadrovske menjave po vseh področjih. In potem se tukaj predstavniki koalicijski strank in tudi predstavniki Vlade sprašujejo, zakaj smo danes tukaj. Jaz mislim, da je ključno vprašanje – in to pač predlagam vam, da se rajši vprašate –, kako je mogoče, da ob tako resni situaciji, kot jo imamo, situaciji, ki bi se jo verjetno vsaj v enem delu dalo preprečiti, kako je dovolj časa za vladno kadrovanje, obračunavanje z mediji, s sodstvom. Danes smo slišali številne napade na opozicijo, zgodilo se je namreč ravno to, kar sem upal, da se ne bo. Vsi koalicijski partnerji, ki so predstavljali stališče, in tudi predstavniki Vlade so obrnili ploščo in speljali zadevo tja, kamor naj ne bi šla, torej v preusmerjanje pozornosti in iskanje krivcev drugje; razen tam, kjer pravzaprav so, pri njih samih. In dnevni red, spoštovani, te seje ste si spisali sami oziroma si ga še pišete, ker to, kar počnete, presega resnično vse meje dobrega okusa. Minister je rekel, da vlada je opravila svoje delo in opravlja svoje delo. Če bi vlada opravila svoje delo, spoštovani, potem se ne bi Slovenija soočala s tolikšnim porastom števila okuženih. Mi smo tretja država po deležu okuženih po ECDC. Če bi vlada opravila svoje delo, se danes ne bi pogovarjali tudi o pomanjkanju postelj v bolnišnicah, po zgrešenih nabavah medicinske opreme, po težavah v DSO in tako dalje in tako dalje in tako dalje. In če bi vlada opravila svoje delo, danes, spoštovani, te seje bilo ne bi. In če bi ti ljudje, o katerih ste govorili, ki jih na ta položajna mesta imenujete, bili resnično strokovni, z ustreznimi kompetencami, se potem danes ne bi pogovarjali o kolapsu pravzaprav celotnega sistema. Dotaknil bi se samo še na kratko nekaj razprav spoštovanih kolegov oziroma razprav v delih, ki so jih povedali v stališčih v poziciji. S strani NSi je bilo slišati resnično samo samohvalo na račun, kaj vse so njihovi ministri storili. Mene veseli, da hvalite projekte, ki jih je v celoti zasnovala Šarčeva vlada, to je res dobro, in me tudi veseli, da te projekte peljete naprej. To je znak, da je vlada Marjana Šarca delala dobro. Nenazadnje smo vam državo pustili v odlični kondiciji, pa vidimo, kje ta država danes je. Dotaknil bi se še kolega iz Desusa. Nekoliko dvolično je, da o tem govori nekdo, ki je sedel v vladi Marjana Šarca. Strinjam pa se, da vsekakor moramo stopiti skupaj. Mene resnično žalosti, da vsakič, ko stopimo skupaj oziroma želimo opoziciji podati roko, predlagamo čez 300 amandmajev, enostavno dobimo z vaše strani samo klofuto. Kar pravzaprav počnete, je resnično zavržno. Minister je seveda omenil, da je prejšnja vlada v približno 18 mesecih naredila več kot 240 menjav, mislim, da je to omenjal tudi predstavnik SDS. Zdaj pa bi jaz resnično želel, da me vsi v tem državnem zboru pozorno poslušate in tudi tisti doma ter mediji, ki spremljate. Na Odboru za notranje zadeve, ki je potekal točno teden dni nazaj, so se nekateri predstavniki oglašali s seznamom tako imenovanih 252 kadrovskih menjav v vladi Marjana Šarca v obdobju skoraj 19 mesecev, kolikor je vladala. Videli smo, da so ga celo natisnili. Okoljska ozaveščenost je očitno še vedno tuja, ko gre za politično diskreditacijo in natolcevanje. Slišati je bilo celo, da je tokratna vlada Janeza Janše v sedmih mesecih naredila zgolj 40 menjav, kar bi v nekem primerjalnem obdobju zneslo 140 menjav. In zdaj tukaj povem jasno in glasno, da je to zavajanje in to je pravzaprav laž. Po pregledu in seštevku objav z vladne spletne strani – to smo si vzeli čas in pogledali – je vlada Janeza Janše zgolj v sedmih mesecih opravila več kot 420 imenovanj, brez komisij, teh je še dodatno 323, če bi temu dodali. To so podatki z vladne spletne strani, spoštovani, in tega si ne izmišljuje nihče. Še enkrat torej, več kot 420, 424, če smo popolnoma natančni. In to, kar poslušamo danes, je popolno preusmerjanje pozornosti ob tej vaši objestni želji po oblasti. In to je danes tudi več kot očitno. Na tej točki bom zaključil in se veselim nadaljnje diskusije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik Vlade, minister Aleš Hojs. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Bom začel tam, kjer je gospa Sukič nekako nanizala celo vrsto vprašanj, in čisto za uvodoma povedal še enkrat in upam, da ne bo treba ponavljati tega večkrat danes popoldne. Vlada na NPU ni zamenjala nikogar. To sem povedal že večkrat. Pristojnost za zamenjave na NPU ima direktor ali pa v. d. direktorja Policije. Pristojnost, ki jo ima vlada, je, da na predlog ministra zamenja direktorja Policije, da zamenja direktorje direktoratov in nič drugega. Že zadnjič na odboru, v medijih, ne vem, kje še vse, v vaših glasilih, če temu tako rečem, se pojavlja navedba. Mislim, da jo je tudi zadnjič gospod Prebil večkrat izpostavil pa omenil, češ da smo priredili ali pa zamenjali, ukinili smo, tako nekako je bilo rečeno, zahtevane vodstvene izkušnje za direktorja NPU. Zdaj vam bom prebral zapis direktorja urada za kadre, ki sem ga zahteval takrat po vaših navedbah, in ga bom pač prebral tokrat, pa upam, da ga ne bo treba trikrat brati. »V zvezi z navedbami v nekaterih medijih, da so bili v primerjavi s prejšnjim razpisom spremenjeni pogoji za zasedbo tega delovnega mesta, pojasnjujemo, da to nikakor ne drži, saj so pogoji, ki so za zasedbo delovnega mesta direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada določeni v javnem natečaju, ki je bil objavljen nazadnje 27. 10., povsem enakim pogojem, ki so bili za zasedbo tega delovnega mesta objavljeni v prejšnjih javnih natečajih. Celo več, edini javni natečaj, ki je bil drugačen od tega, je bil javni natečaj, ki ga je izvedel gospod Vinko Gorenak daljnega leta 2013.« Tam pa je dejansko zahteval tudi vodstvene izkušnje. Od takrat naprej ni bilo javnega natečaja, ki bi v samem razpisu zahteval vodstvene izkušnje. Torej očitno je razpis, kjer se to ne zahteva, v času levih vlad primeren, v času desne vlade pa ni primeren. Da nadaljujem; »v javnih natečajih namreč vedno določimo izključno samo tiste pogoje, ki jih za posamezno delovno mesto določa veljavna zakonodaja in so posledično opredeljeni v aktu o notranji organizaciji in sistemizaciji delovnih mest. Glede na to, da v skladu z veljavno zakonodajo vodstvene delovne izkušnje niso pogoj za zasedbo delovnega mesta direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada, jih niti v tem niti v prejšnjih javnih natečajih za to delovno mesto ni bilo izrecno zahtevanih.« Jaz ne vem, kdo vam pripravlja opomnike, ampak toliko bi se pa že lahko potrudil, da bi pogledal, ali so bili prejšnji razpisi taki, kot sem zdaj povedal, ali taki, kot vi že štirinajst dni oziroma tri tedne tukaj razpravljate. Dejstvo pa je, dejstvo pa je, in to je bilo v vseh razpisih enako; ko odprete razpis, imate tam link na standarde Uradniškega sveta, ki govori o tem. Dejstvo pa je, da Standardi strokovne usposobljenosti z merili za izbiro in metodami preverjanja usposobljenosti uradnikov na položajih v državni upravi z dne 11. 4. 2016, v nadaljevanju standardi, ki jih v postopkih, ki jih vodi, uporablja Uradniški svet, določajo, da naj bi kandidat praviloma izpolnjeval pogoj tri leta vodstvenih izkušenj na tem področju ali na sorodnem področju v javnem ali zasebnem sektorju. V vseh javnih natečajih za položaj, ki jih objavi Ministrstvo za notranje zadeve, je v točki 2 jasno, in v vseh primerih enako, zapisano, navedeno, da morajo kandidati svoji vlogi priložiti tudi v celoti izpolnjen življenjepis, iz katerega mora biti posebej razvidno izpolnjevanje vodstvenih in delovnih izkušenj v skladu s standardi. Torej upam, da je ta del, to poglavje, kar se tiče razpisa, ki ni tak kot prejšnji, pod narekovaji, popolnoma enak je kot šest, sedem zadnjih, tokrat zaključeno. Torej nič drugačen ni razpis, kot je bilo šest zadnjih. Mnogokrat se je danes pojavila teza, to je v uvodniku tudi gospod Prebil povedal, gospa Sukič je to večkrat povedala, da naj bi s podreditvijo NPU dosegli, da se bodo določene preiskave ustavile. Pa lahko že nekdo enkrat pove, katere preiskave pa se naj bi ustavile. Sam sem večkrat pozval Nacionalni preiskovalni urad in Policijo, tudi javno – gospa Sukič, to se boste spomnili, celo na tistem odboru, hearingu, prvič, ko ste mi očitali neka nezakonita financiranja in ne vem, kaj vse –, da javno pozivam Policijo in NPU, da čim prej in čim bolj natančno to preišče. Večkrat sem jih pozval, da naj preiščejo čim bolj in čim natančno, kaj se dogaja v Slovenskih državnih gozdovih. Večkrat sem jih pozval, v tem primeru celo s tem, da sem zahteval revizijo, ne da ne delajo, ampak da bolje delajo. In vi govorite o tem, takole ste se izrazili – »vsi živi« so vam povedali, da so zadeve nezakonite. Jaz ne vem, kaj to »vsi živi« so. Moram reči, da vam lahko od »vseh živih« naštejem tudi jaz deset uglednih pravnikov, od Boštjana M. Zupančiča naprej, ki je povedal, da je taka uvedba revizije povsem zakonita. V končni fazi pa o zakonitosti ali pa nezakonitosti odloča sodišče, ne »vsi živi«, o tem, kar govorite. Govorili ste o reviziji, ki je obravnavala, kako se upravlja, kako se dela s tajnimi podatki na NPU. Povedali ste točno, to revizijo je odredil glavni inšpektor MNZ in nanašalo se je na to, da se ugotavlja, ali recimo zaposleni nosijo domov računalnike in s tem, kar ne bi smeli početi, dejansko upravljajo doma; kako ščitijo tajne podatke in tako naprej. In glej ga zlomka, danes se ravno vi ozirate ali pa tukaj predstavljate navedbe 24ur.com, to sem že večkrat povedal, očitno hišnega medija NPU, ki govori o tem, da izsledki revizije niso dali nič takega, kar sem jaz zahteval, ali se s tajnimi podatki na NPU ravna kompetentno in ustrezno ali ne. Ali je bolj prav, da o reviziji, ki še sploh ni končana, o kateri nisem seznanjen nič, čeprav sem jo jaz zahteval, najprej poročajo na hišnem mediju NPU, to je na 24ur.com?! Če mene vprašate, se s tajnimi podatki ne dela tako, kot bi se moralo, če vsi drugi, posebej ti, izvejo stvari prej kot tisti, ki bi jih morali, tisti, ki bi jim morali poročati. Tudi vaše navedbe o tem, zakaj se ne odpirajo Zvon Ena, pa Zvon Dva pa Patria pa tako naprej. Spoštovana poslanka, to sem vam že zadnjič poskušal pojasniti. Poglejte, Patria, Zvon Ena, Zvon Dva, vsi ti postopki, vsi ti primeri so dobili tako ali drugačno konotacijo na sodišču. Vsi. Prav pri vseh se je začel proces. V vseh teh, kjer sem pa jaz zahteval, da pride do revizije, da se pogleda, kako je mogoče, da ob tako eminentno ugotovljenih kršitvah zakona, ki ste jih tukaj, v tem parlamentu ugotavljali skozi parlamentarne preiskave, ta zadeva sploh ni prišla do sodišča, ne pri otroški kardiologiji, ne pri preplačanih žilnih opornicah, ne pri POP TV, ki tako silno veselo zdaj povzema neke neuradne informacije, tako v naslovu piše – neuradne informacije, iz zanesljivih virov smo izvedeli. Torej strašno dobro se obravnavajo tajni podatki na NPU, neverjetno dobro, pravzaprav bi lahko rekel, da odlično. Torej vsi ti, ki ste mi jih navedli, so dobili postopek oziroma neko končno odločitev na sodišču. Vsi ti, ki sem jih pa jaz zahteval, da se revidirajo, pa tja sploh niso prišli. Pravi nonsens je, ko mi očitate, da želim, da se nekaj ustavi, da se nekaj ustavi, še enkrat poudarjam, ne vem, kaj sem ustavil, dajte mi že nek primer, ko boste povedali – tega ste zahtevali, da se ustavi –; istočasno pa mi govorite, da sem zahteval revizijo postopkov, zato da se bo kaj naredilo. Istočasno povejte, zahteva, da se nekaj ustavi; istočasno povejte, tega, kar pa je že bilo končano, se pa ne dotikajte več. Ali vas samo to boli, ker se zahteva, da morda NPU ni vsega odredil ali pa izpeljal tako, kot mora. Povedali ste med drugim tudi to, to je vaš stavek – NPU je tista inštitucija, ki naj bi najbolj neodvisno preganjala kazniva dejanja. Pa še enkrat vprašam: Katera kazniva dejanja v zadnjih štirih, petih letih, ki so se končala ali ki se procesirajo na sodišču, pa je preiskal NPU? Dajte mi povedati, katera. Najbolj eminentne strokovnjake imamo tam, najbolje plačane, pa TEŠ 6 ni naredil NPU. Ne vemo, kaj se dogaja v slovenskih gozdovih. Tega očitno ne dela NPU. Kaj je s krajo milijonskih zneskov v postopkih nabave žilnih opornic, ne dela NPU ali pa zaključil NPU, s sporočilom, da nič ni bilo narobe. Povejte mi en primer, ki ga je naredil NPU v teh zadnjih štirih, petih letih. Vesel bom, če mi ga boste povedali. Lahko vam pa jaz povem vsaj dva, tri, kjer pa očitno gre stvar dosti bolje. Politične preiskave, NPU. Eminentna kriminalistična družba za preiskavo največjih in najhujših kaznivih dejanj preiskuje parlamentarce slovenskega državnega zbora. To pa je res najhuje, kar se lahko v tej državi zgodi. In to tiste parlamentarce, ki NPU pa Policijo nadzirajo. Neverjetno. Tam pa so očitno usposobljeni pa tudi hitro delajo. Mislim, da so v nekaj mesecih, če se ne motim, že oba ovadili, tako Tonina kot Mahniča. Torej ekspresno, učinkovito delo najbolj usposobljenih kriminalistov. Povedali ste tudi ali pa ste nekako želeli namigniti, da je ta skupina, ki se naj bi ukvarjala z migracijami, nek kazenski bataljon, ali tako nekako ste rekli. Če so ti ljudje po vašem najbolj usposobljeni ljudje v tej državi za vodenje Policije ali pa so bili najbolj usposobljeni, ker smo recimo gospo Bobnar zamenjali pa gospod Lindav tudi ni na svojem delovnem mestu, potem ne razumem, zakaj te ljudi, ki so tako strokovno močni, ne bi smeli ali pa ne bi mogli početi tistega, kar je v bistvu tudi velika rakrana te države; torej ukvarjanje z ilegalnimi migracijami, dajati predloge, kako stvari izboljšati, svetovati direktorju Policije, dati mogoče kakšen predlog ministru, zato da bo ustrezne usmeritve napisal. Ti ljudje niso bili imenovani s strani direktorja Policije, gospa Sukič, niso. Ti ljudje so bili imenovani na Vladi, skladno z zakonom, pa ne samo iz Policije, tudi ljudje iz SOVE, tudi ljudje iz OVS, torej cel kup ljudi, ki bi lahko ali pa morajo prispevati k boljšemu obvladovanju migracij. In drži to, kar ste povedali. Res je, nekaj teh ljudi je predlagala Policija pisno, nekaj pa ustno; ali pa da bom bolj natančen, enega pa ustno. In nikakršnega problema s tem ne vidim. Torej ni Policija tista, ki imenuje. Imenovala je Vlada. Vlada je tiste, ki so bili imenovani z Ministrstva za notranje zadeve oziroma s Policije, imenovala na predlog direktorja Policije. Enako je bilo v Sovi in enako je bilo na OVS. In naj za ta del zaključim. Ko govorite o razpisih in o datumih, tudi ta zadnji razpis, o katerem govorite, se ni začel 27. 10. Ta razpis se je začel tako kot vsak razpis. Morda naj pojasnim še to, da bo tudi to morda bolj jasno, vsak razpis za delovno mesto kateregakoli direktorja direktorata, direktorja Policije ali pa predstojnika organa v sestavi se izvaja na podlagi javnega natečaja. V trenutku, ko nekomu preteče mandat, v tem primeru, ko mu preteče mandat, ima predstojnik celo pravico imenovati taistega, ki je nekoč že šel skozi postopek brez javnega razpisa; če tega ne naredi, ima pravico imenovati v. d. predstojnika tega direktorata oziroma organa v sestavi; in v tistem trenutku mora začeti tudi javni natečaj. Ampak javni natečaj se ne začne tako, da minister objavi razpis, ampak se začne tako, da Uradniški svet, to je posebno komisijo, obvestijo o tem, da je treba začeti ta javni natečaj. Nakar ta Uradniški svet najprej izmed sebe, tam imate seznam, kdo vse je v Uradniškem svetu, imenuje komisijo, ta komisija potem določi, kakšen bo razpis; in razpis se na podlagi tega izvede. In ta razpis, ki je trenutno objavljen, za direktorja NPU je pravzaprav tisti razpis, katerega postopek se je začel z neimenovanjem ne Lindava in ne Lambergerja na zadnjem razpisu. Tudi te trditve, ki jih nekako navajate, da smo v tistem trenutku, ko je bil Muženič razrešen, naredili nov razpis, vam lahko tule z datumi jaz postrežem povsem drugo zgodbo, in sicer 12. 8. smo dali predlog za razrešitev oziroma za sprožitev javnega natečaja za NPU. 11. 10. je bil razrešen gospod NPU, razrešen zaradi tega, ker je to sam želel; ne zato, ker ga je direktor zamenjal. Sam je želel, da se ga razreši, da tega ne bo več počel. Natečaj, ki je bil objavljen 27. 10., je pravzaprav tisti natečaj, katerega predlog za sprožitev smo dali že 12. 8. Zakaj toliko časa trajajo razpisi, se tudi jaz vprašam. Morda vam kot zanimivost povem, ko se prijavljajo ljudje na javnih natečajih na ministrstvo, torej ne samo na tega, ampak tudi na kakšnega drugega, in nekoga izberete, potem vam pa ta človek pove, da odstopa od kandidature, čeprav je bil izbran, vi ne morete izbrati naslednjega, ki je bil po točkah najbolj primeren. Ne morete ga, tako zakonodajo imamo. Treba je narediti nov razpis, treba se je zopet 4, 5 mesecev truditi, da nekoga dobiš. Za razliko od razpisov v evropskih inštitucijah, kjer ne samo da lahko vzameš tistega naslednjega, ki je naslednji po vrsti, ampak lahko v roku pol leta izbereš kogarkoli iz te liste, če je razpis podoben ali pa zahteva enako strokovno izobrazbo oziroma kompetence, kot je bilo z obstoječim razpisom zahtevano. Ta natečaj je natečaj, ki se je začel 12. 8. in bo končan takrat, ko bo Uradniški svet na podlagi prijav ocenil, kdo od kandidatov je ustrezen in kdo ni. Drži pa, tako kot je prav, da je, torej ko Uradniški svet pove – ta, ali ta, ali pa trije so ustrezni; v končni fazi je odločitev o tem, koga izbere, na predstojniku. Torej ni to na Uradniškem svetu, ampak je na predstojniku. Ta pa se lahko odloči, da bo izbral koga od teh, ki mu jih predlaga, ali pa nobenega. Direktor Policije bo tisti, ki bo na podlagi predlogov Uradniškega sveta izbral ali pa neizbral tistega, ki mu ga bo Uradniški svet v naslednjih tednih predlagal. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovani minister Hojs. Brez zamere, ampak vi mene gledate v oči in prav lažete mi v obraz. Zdaj bom pa dejstva naštela, ker očitno prav vse, kar ste povedali, je kar nekaj. Malo zavijete po svoje. Najprej, že poslancu SD, danes tudi mediji o tem poročajo, ste se na odgovoru na poslansko vprašanje gladko zlagali in zavajali, tako kot zdaj meni tukaj. Čeprav ste od Policije recimo dobili točne podatke o izidu končanega notranjevarnostnega postopka, to je v zvezi s tem vprašanjem, ste poslancu odgovorili, da postopek še vedno poteka. In ste ga mirno gledali v oči, tako kot mene zdaj, in zatrjevali, da je to tako. Zdaj vi trdite, v sredo je bil objavljen nov razpis za direktorja NPU, pa čeprav ste še v petek iz Policije z dopisom zagotavljali, da ste pristopili k realizaciji sklepa glede Darka Muženiča, ki je prišel. Ampak v sredo ste objavili nov razpis. Torej ne mi govoriti, da ste ga objavili 12. avgusta. Govorim o razpisu, ki je bil objavljen v sredo. In kaj je s tem razpisom drugače, kot ste mi vi zdaj povedali? V tem razpisu ste dejansko spremenili pogoje, pa ne meni govoriti, da so enaki, kot so bili prej. In bom citirala, ker se dobesedno izmišljujete. Zato so, kot pravi Leben, »že podali predlog za zaustavitev razpisa.« Tukaj pravijo, da bodo poskušali ta razpis zaustaviti. Razpis pa je zanimiv tudi zaradi tega, ker so v njem spremenili razpisne pogoje. Po novem zdaj niso več potrebne vodstvene izkušnje, ampak le še delovne. Seveda, saj dotična Petra Grah ni niti enega primera sama reševala, nima v svojem delovnem historiatu teh potrebnih kompetenc za to, zato je bilo seveda treba vse prilagoditi. Očitno pogoji, ki so pisani na kožo sedanji v. d. direktorici Petri Grah Lazar, ki bo tako izpolnjevala pogoje za direktorsko mesto. In vi mene gledate in mi lažete, da gre za popolnoma enake pogoje. Ne, ne gre. Razen če so že vsi mediji munjeni in ne vedo, kaj pišejo; vi ste pa edini, ki govorite prav. In tudi poslancu SD se niste zlagali, ampak to so si verjetno spet izmislili mediji, kajne?! Zdaj pa vi meni povejte. Gledate me in se mi dobesedno lažete, spoštovani, in to enostavno ni prav. In ko sem vam rekla »vsi živi«, predavatelj na Fakulteti za varnostne vede, recimo Miroslav Žaberl glede tovrstnega spreminjanja pogojev pravi: »In če je sedanji razpis dejansko prilagojen enemu kandidatu, potem pa lahko to ocenim nič drugače kot za kadrovsko korupcijo, ki je popolnoma nesprejemljiva.« Tako pravijo strokovnjaki, tega si nisem jaz izmislila, spoštovani. Istočasno pa na Policiji še vedno pojasnjujete, da še vedno proučujete različne možnosti za realizacijo sodbe in tako naprej. V glavnem – mešate meglo, spoštovani. Darko Muženič je bil odstavljen protizakonito, seveda ga niste odstavili vi direktno, ampak vaš izbrani generalni direktor Policije je to naredil, normalno, da so vaši podaljški, vaši nastavljenci to izpeljali. In o tem govorim, zato je to sprenevedanje čisto absurdno. To je isto, kot bi na RTV Slovenija rekli – saj nismo mi odrezali urednikov in novinarjev, ne, ne, ne, to je naredil novi generalni direktor, nova generalna direktorica. Seveda, tisti oziroma tista, ki jo boste ali ga boste nastavili, ko boste danes odrezali Kadunca. In tako vi to delate in se tu sprenevedate in me gledate v oči in mi pripovedujete pravljice in mislite, da smo mi vsi z lune padli. Ne, nismo, spoštovani. Točno se vidi in ve, kaj se dogaja; in predaleč greste v tem, samo to bom rekla. Predaleč, ker se sprehajate po terenu, ki je dejansko občutljiv. Tukaj gre za preiskave, v katere so, oprostite, vpleteni tudi ljudje, ki so blizu vaši stranki. In vi imate obraz mene gledati in se delati, sprenevedati, da je vse čisto in da je vse v redu in da je z vašimi navodili vse v redu in z vašimi izrednimi nadzori je vse v redu, to ni nič protizakonito, vi delate zakonito sredi epidemije. In mi, nesramna opozicija, si drznemo vas tukaj preizpraševati in sploh dvomiti v vas, mislim, kaj takega. Nezaslišano. Mislite, da ste tako pametni; da smo pa mi vsi tako neumni?! Ne, nismo, spoštovani. In to, kar sem vam prebrala, pišejo mediji, ki so pridobili informacije po tem, ko so vas vprašali, skladno z Zakonom o dostopu do informacij javnega značaja. To so vaši odgovori medijem. Zdaj pa vi meni povejte, kdo se tu heca in kdo si tu izmišljuje? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik Vlade. Minister Aleš Hojs, izvolite.
Če vas prav razumem, gospa Sukič, najprej bi rad rekel, da nikoli nisem govoril o tem, da vi nimate kakšne pravice karkoli tukaj spraševati. Tega iz mojih ust niste slišali. Druga stvar, bi pa res rad vedel, o čem vi govorite. Vi govorite zdaj o tem, kaj govorijo mediji, vezano na razpis na Muženiča, ali tisto, kar govorijo na poslansko vprašanje Bakovića? Bom oboje razložil. [[oglašanje iz dvorane]] Oboje. No, če pa oboje, pa še toliko lepše. To, kar pišejo mediji okrog Muženiča, jaz ne vem; jaz samo to vem, kaj je pripravila naša strokovna služba, ki je povedala, se podpisala pod to, da so vsi razpisi v zadnjih nekaj letih za direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada identični. Če torej lažejo meni, potem jaz lažem vam. Ampak ne verjamem, ne verjamem, da bi naša kadrovska služba lagala in govorila nekaj, kar ni res. Če pa to pišejo mediji ali pa če to piše Muženičev odvetnik, je pa to seveda povsem razumljivo. Verjetno je to v duhu procesa diskreditacije ministra in ministrstva in tako naprej. Gospod Žaberl – dežurni profesor za našo vlado ali pa za mene – pravite, je povedal, da če bi bil tak razpis prirejen za enega, bi to lahko imelo znake korupcije in tako naprej. Gospa Sukič, gospod Muženič je bil izbran na takem razpisu. [[oglašanje iz dvorane]] Gospodu Majheniču, ki se je tudi prijavil na ta razpis, je bilo povedano, da se ga ne bo izbralo. Ponovilo se je razpis. Gospod Muženič je bil edini prijavljen, edini. Ali ostali niso imeli interesa, ali so ostalim že prej naročili, da je izbranec že vnaprej znan in da nima smisla, da se prijavljajo? Gospod Muženič je bil izbran na razpisu, ker je bil edini prijavljen. Jaz ne trdim, da je bil razpis prirejen za njega, ker trdim, da so bili vsi ti razpisi že zadnjih nekaj let enaki. In mislim, da to nikakor ni problem, gospa poslanka, preveriti. Sprintamo razpis iz leta, ko se je prijavil gospod Muženič, pa sprintamo zdajšnji razpis, pogledamo, ali sta enaka, pa je. Pa boste potem lahko govorili, ali vas imam jaz za norca – pa vas nimam, vas tudi ne želim imeti –, ali mogoče mediji kako to drugače predstavljajo. Kar se pa tiče gospoda Bakovića pa tega, kar mi tudi očitate, da sem povedal drugače. Res je, povedal sem drugače, kot je povedala Policija. Najbrž imam pravico povedati nekaj drugače, kot pove Policija. Ali mislite, da je minister v službi zato, da vzame tisto, kar je Policija povedala, se spodaj podpiše, ne prebere nič in da to naprej? Gospa, jaz imam tukaj dopis Specializiranega državnega tožilstva z dne 27. 10. 2020, torej za tem, ko so bili vsi odgovori pripravljeni; kjer me Specializirano državno tožilstvo sprašuje, kaj je s temi navedbami, vezanimi na obtožbo nekega posameznika, da se je policist pri njem izposodil 6 tisoč evrov in jih ni vrnil. To je tisto, kar Policija trdi, da se to ni zgodilo. Jaz sem pa že takrat povedal, da je treba zaslišati tudi tistega, ki je to prijavil, da nimamo opravka, kot tukaj govori Specializirano državno tožilstvo, da si je policist pri nekomu izposodil 6 tisoč evrov. Poglejte, ta nekomu ni nekomu, ta nekomu na NPU ima ime in priimek. In to ime in priimek je znan policiji. Ne vem, zakaj tožilstvo piše o tem, da je neznani storilec pa da ne vedo, kdo to je. Če bi bil neznan, potem ne vem, kako so pri njemu preverjali, če si je denar izposodil; saj potem ne morejo preveriti, potem samo lahko rečejo – pri vseh na NPU smo pogledali, ali si je kdo denar izposodil, pa smo ugotovili, da nihče. Ta gospod se je podpisal z imenom in priimkom, vse to je bilo odstopljeno policiji s podpisom mojega državnega sekretarja Kanglerja. In jaz verjamem, da bo Specializirano državno tožilstvo zadevo preiskalo do te mere, da ne bomo govorili o neznanem storilcu pri nekom in tako naprej. Mimogrede, tudi mojega priimka ne znajo prav napisati – Hojc, upam, da ne bom kmalu tisti kriminalec z Obale, ki ima tudi podoben priimek. Vsaj to bi bilo prav, da bi prav napisali, če že drugega ne morejo. Gospa, ta zgodba se bo itak nadaljevala, ta zgodba okoli gospoda poslanca Bakovića se bo nadaljevala. On je ponovno naslovil na naše ministrstvo vprašanja in mi bomo na njegova vprašanja odgovorili. Verjamem pa, da bo tudi SDT čim prej kaj naredil. Imamo ime in priimek policista, ki naj bi si denar sposojal, imamo tistega, ki je to ovadil, zadeva je za mene čisto čista, naj preverijo in naj ugotovijo. Ne pričakujte od mene, da bom vsak odgovor, ki ga bo Policija dala, če imam na mizi prijavo, na mizi, ki jo je na ministrstvo poslal človek, ki se je podpisal pod to, in na drugi strani policijsko notranjo preverko, ki povedala, da ni nič od tega, kar pometel pod preprogo. Ne, stvari gredo naprej, stvari naj gredo na tožilstvo in tožilstvo naj ugotovi, ali je to, kar trdi gospod, ki se je pod to upal podpisati, ali pa tisto, kar trdi policija, res. Edino tako lahko pridemo do konca. Mimogrede, tudi pri preiskavi pranja denarja, vezano na Iran – to je tisto, kar je Policija izvajala, ne revizije, ampak nadzor, nadzor je bil izveden –, je bilo ugotovljeno kup nepravilnosti. In takrat, torej v času ministrice Györkös, je Policija vse sume naznanitve kaznivega dejanja poslala na SDT. Kaj je SDT naredil, ne vem; ampak nadzorniki ministrstva so tu ugotovili. Morda pa bo tožilstvo spet reklo – No problem, gre za našo stvar, pometimo pod preprogo. Gospa Sukič, jaz vam res ne mislim tukaj lagati ali pa karkoli, ampak povem vam dejstvo in predlagam, da ta dejstva preverimo. Kot sem rekel, najlažje je, da sprintamo en in drug razpis pa ugotovimo, ali mogoče mediji napačno poročajo, ali mogoče odvetnik gospoda Muženiča stvari blefira, ali pa, da ne drži to, kar mi je napisal naš vodja pravne službe in sem vam to prebral; dopuščam tudi to možnost, potem bomo seveda koga zamenjali.
Hvala lepa. Besedo ima Anja Bah Žibert. Pripravi naj se Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, državni sekretar! Sedaj se človek resno sprašuje, zakaj ta seja. Prej ste govorili, da ni problem kadrovanje. Vsaka oblast, ki je prišla do te točke, je nekako poskrbela za tiste kadrovske ukrepe, ki bi po njihovem mnenju pripomogli k delovanju, ki so si ga zamislili. Očitate neko politično kadrovanje. Jaz mislim, da iz stranke LMŠ in SD kaj takega sploh ne bi smelo priti, ker ste popolnoma neverodostojni. Naj spomnim na generalnega sekretarja Jauševca iz stranke SD, ki je nosil kadrovski ključek. Jaz ne vem, ali je bilo to profesionalno kadrovanje, ali je bilo politično kadrovanje. Sekretar LMŠ Kralj je kar poklical in določil, kdo naj bi bil neki direktor. Oprostite, jaz dvomim, da je bila to edina stvar. Res pa je, da so pri tej zadevi prišle informacije v javnost in potem je sledila seveda zgodba, kot je sledila, kajti za tako stvar ni pomoči, ni obrambe. Ampak pustimo to, dejstvo je, da danes očitate tej vladi kadrovanje in očitate ji pač delovanje. Pojdimo lepo po vrsti, spoštovana opozicija. Ali bi bilo katero od teh kadrovanj, če bi vi ne vrgli puške v koruzo po 19 mesecih? Vaš predsednik Vlade Marjan Šarec, to govorim vsem takratnim koalicijskim strankam, je dejal – z vami ni mogoče ničesar doseči. Še toliko ni bil fer, da bi rekel – sem nesposoben, mi ne gre; ampak je s prstom pokazal na ostale koalicijske partnerje. To so zapisi v medijih, tega se ni spomnila Anja Bah Žibert. Če ste delovali tako dobro, če ste vse kadrovske spremembe, ki ste jih naredili v dobrobit države, po vašem mnenju, zakaj po 19 mesecih kapitulacija, in to v zelo težkih časih za to državo. Še več, vi ste v bistvu, če rečem po tistem reku, jedli sami sebe. Osem ministrov ste morali zamenjati. Odstopali so tako, kot rastejo gobe po dežju. Nekateri še do pravega hearinga niso prišli, pa ste morali že hitro menjati kadrovski predlog, ker ste se smešili. Ampak to je bila vaša kadrovska sposobnost, to je bila vaša kadrovska moč. Kako ste sami sebe jedli? Tudi tako, da so vam odstopali oziroma so vašemu predsedniku odstopali najtesnejši sodelavci. Naj spomnim na Vojmirja Urlepa, ki je bil nekako zadolžen za koordinacijo. Sam je povedal, da zaradi določenih kadrovskih menjav v nekaterih državnih podjetjih, predvsem Petrolu in Telekomu, ki so se dogajale brez njega, v takem kabinetu več ne more sodelovati. Odstopil je tudi Roman Kirn, ki je bil državni sekretar, pristojen za zunanjo politiko. Vi ne samo da ste menjali ljudi, vam so dobesedno ušli. Ministri so vam odšli, sodelavci so vam ušli, ampak zato ni kriva takratna opozicija oziroma danes koalicija. To je bil pač vaš način dela in očitno se ljudje v njem niso našli. Dovolite mi, da vendarle rečem nekaj v zvezi s tem, kar ste rekli, da se vlada naj ne bi ukvarjala z ničemer drugim, razen z epidemijo. To so pozivi proti spoštovanju zakona o Vladi. Vlada je odgovorna tudi za marsikaj drugega in zato ta vlada z odgovornostjo to tudi sprejema in z odgovornostjo to tudi počne. Ampak teh pozivov proti spoštovanju zakona o Vladi je že kar malo preseglo vse skupaj. Res je, največ pa se posvečamo soočenjem z epidemijo, ki je presenetila vse. Če bi ta drugi val bil samo v Sloveniji, bi še lahko vaše kritike sprejela; tako pa jih ne morem. Ne morem jih tudi zato, ker je vlada pravočasno začela s priporočili, usmerjala; pa dobro veste, kako so se posamezniki odzivali, tudi iz političnih krogov. Prosim vas, da nikar populistično ne govorite o tem, da vlada ni poskrbela za povečanje kadrovskih zmogljivosti in prostorskih kapacitet. Povejte mi, 19 mesecev ste bili na oblasti – Koliko kadrovskih kapacitet v zdravstvu ste povečali? Kaj ste dogradili ali vsaj začeli graditi? Danes se ta vlada muči, da bo poskušala izgraditi del, ki je deset let sameval. Nič od nič ni bilo. In danes vi govorite, da bi ta vlada morala v treh mesecih poskrbeti za kadrovske kapacitete. Ja, zelo enostavno, klonirajmo zdravnike. In da tukaj nadaljujem še pri tej vaši veliki borbi za zajezitev epidemije; vas potem pozivam, da je vaš naslednji projekt sklic nujne seje Odbora za kulturo, in sicer RTV Slovenija. Zakaj? Vas sicer ne motijo rdeče številke RTV-ja, po vaše tako pač mora biti. Ne moti vas to, da so si izplačevali dodatke v vrednosti 770 tisoč evrov, ne moti vas konflikt interesov, kjer je urednica skupaj z možem zaslužila skoraj milijon evrov. Ampak če vas vse to pač ne moti, naj vas pa moti članek, ki si ga je privoščila RTV Slovenija in je laž glede zdravnikov. Priča smo bili ponovno njihovemu velikemu protestu in zahtevi, da se ne samo opravičijo, ampak da se RTV Slovenija kot nacionalna televizija usmeri zgolj v poročanje, in to celovito poročanje o zadevi s covidom-19. To so pa pozivi zdravnikov. Nisem slišala, da bi jih podprli. Seveda, radi pa govorite, kako so zdaj v prvih vrstah in kako rešujejo življenja. Tudi to je način, kako bi se jih moralo ne samo podpreti, ampak tudi na nek način pomagati s tem, da so vsaj na nacionalni televiziji prispevki objektivni in predvsem v pomoč pri zajezitvi epidemije. Največ ste se seveda obregnili ob NPU. Pravzaprav se mi zdi, da na nek način odmeva samo to. NPU, NPU, NPU, NPU. Ampak preden se bom lotila tega NPU-ja, dovolite, da vas spomnim na nekatere vaše kadrovske odločitve. Ne očitam teh kadrovskih odločitev, očitam pa, kakšne osebe ste na določene funkcije postavljali. Če začnemo z OVS. Zanimivo, kadrirali ste res novega direktorja OVS, ampak to ni bilo dovolj. Kmalu po tistem, ko je bil imenovan, postavljen namestnik, oseba blizu vašega Damirja Črnčeca, se je zgodil tudi znotraj mreže premik. Vodenje enega od sektorjev je prevzela Špela Boc, ki je tudi tesna sodelavka Damirja Črnčeca. Tesna sodelavka Damirja Črnčeca se je pojavila tudi v Petrolu. Zanimivo, ampak vi ste kadrovali zgolj strokovno. Sova – ni bilo dovolj, da ste menjali direktorja. Šele v takšno službo, ki je zelo občutljiva, in vemo, da mora biti zelo preverjen kader, se je celo kadrovalo, kot vsem znani primer Lepe N. To so vaši kadrovski izkupički in dodana vrednost za na primer omenjeni dve službi. Naprej, danes zelo obračunavate z ministrom za notranje zadeve, včasih je dobil človek občutek, kot da je zopet na interpelaciji, ampak nič zato. Njegovi odgovori so toliko boljši. Naj vas pa spomnim, kaj je počel vaš notranji minister. Še enkrat, ne govorim o tem, da ne bi smel menjavati oziroma da si ne bi smel imenovati ljudi v svoj kabinet. To je njegova pravica, ampak poglejte vašo kadrovsko kakovost. Nekdanji policist Franci Kregar, odgovoren za hude nepravilnosti pri delu kriminalistov v civilu, dobil zaposlitev na zaupanje v kabinetu notranjega ministra Poklukarja. In kaj se je omenjenemu policistu Franciju Kregarju očitalo? Tukaj pa bi si upala na nek način prositi, prositi, Levico, da pove, kako to, da so tako dvojnih meril, kajti pri tej zadevi jih nisem slišala. Bom pa povedala, kaj se je omenjenemu, ki je bil zaposlen v kabinet notranjega ministra, očitalo. To ni medijski zapis, to je poročilo iz nadzora – »Notranje ministrstvo je v nadzoru leta 2017 ugotovilo hude nepravilnosti pri delu Kregarjevih kriminalistov. Te segajo od nezakonitih vklepanj posameznikov in sledenja ničesar osumljenih oseb, do sumov potvarjanja policijskih dokumentacij, nepravilnih zasegov drog in izvedb hišnih preiskav, ki bi lahko ogrozile veljavo dokazov v sodnem postopku.« Ta oseba je bila najožji svetovalec vašega ministra za notranje zadeve. Ampak vaš notranji minister tudi s tem ni bil zadovoljen. V kabinet je bilo treba zaposliti vašega kandidata za poslanca, gospoda Rupnika. Saj ni problem, da ga je zopet kabinetno zaposlil. Problem je nekje drugje, da so na to zaposlitev opozarjali sindikati, ki so zadevo posredovali KPK in Računskemu sodišču. Zanimivo je še to, da gospod Rupnik kot član kabineta ministra ni deloval v kabinetu ministra, ampak, spoštovani, v Gotenici, v vadbenem centru policistov. Tam je imel svoj sedež. Kaj pravzaprav pa je delal? Na vprašanje medijev, ki so to spraševali, odgovora ni bilo, ker nihče ni znal povedati, točno zakaj je tam. Ljudje s tistega konca, bom rekla ribniško-kočevskega, vam bodo pa znali marsikaj povedati. Ampak jaz mislim, da to ni primerno niti za ta državni zbor. To so bili vaši kadrovski potenciali. S temi kadrovskimi potenciali ste vi reševali in delali Slovenijo bolj uspešno. Seveda ni čudno, da ste že po 19 mesecih vrgli puško v koruzo. Ampak še huje je to, da niti normalno sej vlade niste znali izpeljati, ne da bi se skregali. Spomnite se energetike in spopada Šarec-Alenka Bratušek. Šalabajzersko! Eden tako, drugi tako, šlo je pa samo za to, kdo bo imel primat nad elektrosistemom in kdo bo pač tisti, ki bo odločal, kateri nadzornik bo kje sedel. Ampak tudi tega ni rekla Anja Bah Žibert. To je zapisano v medijih. Res pa je nekaj, spoštovani kolegice in kolegi, da v tako imenovanih nacionalnih medijih tega skoraj ne najdeš. To ni bil noben problem za nikogar. To je bil pač del folklore menjave kadrov, kar počne vsaka vlada. To je pa res strokovno menjavanje kadrov. Končala bom, aha, še tole. Mislim, da je gospa Sukič govorila o tem, da je usmeritev ministra glede preiskav, ker sem povedala, da se bom na koncu le dotaknila tudi NPU, da je nezakonit. Sklicujete se na svetovalca SD. On je zapisal to. On je zapisal to in o tem smo že govorili ob interpelaciji. In ni bilo napisano v imenu Fakultete za varnostne vede, ampak je Fakulteta za varnostne vede to posredovala tej osebi in ta oseba je potem odgovorila. Fakulteta za varnostne vede nima nič s tem odgovorom. To je njegov zapis, je pa znan član SD oziroma vsaj bil je. Ne mi govoriti o strokovnosti, če govorimo o pripadnikih določene politične opcije. In o kadrih, spoštovana, kar se tiče menjav na nacionalni televiziji in tako naprej. Povejte mi, kdaj ste se ali pa kako ste se oglasili takrat, ko so celo eminentni pravniki, eden od njih je bil tudi kandidat za ustavnega sodnika, ki ste ga vi podprli, ki je bil podpisan pod to, da je Šarec prekoračil svoja pooblastila, ko je javno govoril o tem, kje se sme karkoli oglaševati in v katerih medijih se ne sme oglaševati. To pa je hud poseg, spoštovani. Da predsednik Vlade govori, kje bodo neka državna podjetja lahko oglaševala in kje ne. To je poseg! Ne pa upravičene menjave po sistemih, kot vemo, nadzornih, programskih in tako naprej. Ampak to je vse zapisano v medijih. Za konec pa, spoštovani, samo še tole. To pa leti predvsem na stranko LMŠ. Izjava Marjana Šarca v času, ko je bil še na funkciji predsednika Vlade. Dobro jo poslušajte, res jo poslušajte. Takole je dejal: »Zlasti imam rad razne bivše ministre, ki se sedaj delajo pametne. Mene ne boste sedaj slišali o Kamniku izreči ničesar, niti besede. In ko bom šel iz te vlade,« poudarjam, »in ko bom šel iz te vlade, tudi ne bom nikoli komentiral svojih naslednikov. Nikoli ne bom komentiral svojih naslednikov. Ko si bivši, si bivši. Imel si priložnost takrat, zdaj pa bodi tiho.« Dajte poslušati vsaj svojega predsednika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovana kolegica, tudi Policijski sindikat Slovenije je menil, da so ta [[…]]Ne vem, zdaj me ne posluša. Gospa Anja Bah Žibert, vam odgovarjam. Spoštovana, poslušate? Tudi Policijski sindikat Slovenije je takrat menil, da so ta navodila nezakonita, tako da ne vem, to pa niso bili zdaj ljudje iz kroga SD, če prav razumem. Zdajle tudi iščem, kdo je to izjavil. Ne vem, katerega strokovnjaka ste vi imeli v mislih, ko ste prej omenjali nekega človeka s strani SD. Vem, da je eden od teh, samo moment. Ali ste mogoče mislili Miroslava Žaberla? Dobro, o njem ste govorili, v redu. Vi menite, da je s strani SD, jaz ne vem [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Možno, nič ne bom rekla, ampak policijski sindikat je isto takrat menil, sindikat je pa vendarle sindikat. To pa ni kar nekdo, ampak je pač sindikat in je treba spoštovati, če se nek sindikat oglasi, in verjetno premisliti, zakaj so to rekli in se malo zamisliti nad stvarmi, samo toliko. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Anja Bah Žibert. Izvolite.
Spoštovana! Ja, se z vami strinjam. Če gre za sindikat, ki je sindikat in kjer so v vrhu ljudje, ki so pač tam nastavljeni zato, da bijejo sindikalni boj. Ampak nekje v globini me boste pa težko prepričali, če je v bližini vrha – mislim, da je eden od podpredsednikov tega sindikata – tudi aktivni član stranke SD. Težko me boste prepričali v to dobronamernost, tako kot me boste težko prepričali v dobronamernost vedno. Ne govorim, ne posplošujem, ampak vedno, ampak v meni ostaja grenak občutek, ko poslušam gospoda Štruklja, ki je vam vlagal liste za volitve. Jaz težko sprejmem te ljudi kot objektivne in da niso vsaj malo politično motivirani. Težko.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Vidite, spoštovana kolegica, takisto, saj potem pa imamo ta pingpong. Tudi mi imamo dvome, kadar gre za strankarsko pogojene ljudi. Recimo, ko sem omenjala Petro Grah Lazar, ni članica; je pa izrazita simpatizerka in povezana z nekimi vašimi ljudmi. Skratka, tako kot pri vas obstajajo zadržki, morate razumeti, da tudi tukaj obstajajo dvomi, zadržki. Prav je, da se pogovarjamo o teh stvareh, da se stvari čim bolj razjasnijo, da so transparentne, sploh ko gre za tako občutljiva kadrovska imenovanja v številnih institucijah, saj ni NPU edini. Danes smo se zapeli okrog NPU. Saj smo menjavali kadre na Fursu, to je tudi recimo zelo sporno, na Statističnem uradu Republike Slovenije. Le zakaj? To so vse stvari, ki pač sprožajo pomisleke in dvome, zato je jasno, da moramo nekako o tem razpravljati, pa nič zdaj to za slabo vzeti. Tukaj imamo razpravo, zato da se pogovorimo glede teh stvari. Hvala.
Repliko ima gospa Anja Bah Žibert.
Zelo bom kratka. Absolutno, jaz sem vedno za razpravo. Lahko pa vam povem, da kot dolgoletna članica, od leta 1994, gospe Grah ne poznam. Nikoli ni bila na nobenih dogodkih, tudi na tistih delih stranke, kjer ni treba, da si član stranke. Prej sem pa govorila o točno določenih osebah, ki so strankarsko opredeljeni; in jaz pač takrat podvomim. To, da pa nekdo natolcuje, da je nekdo blizu, oprostite, da je simpatizer; vsak državljan je simpatizer nekoga. Potem lahko ukinemo vse skupaj. Govorimo pa o nekaterih, ki so res strankarsko motivirani.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Divjak Mirnik. Pripravi naj se Mateja Udovč. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav, spoštovani predstavnik Vlade, ker ministra več ni; kolegice, kolegi! Namesto uvoda bi dejala, da tako kot smo danes v Sloveniji razdeljeni, še nikoli nismo bili; in to je rezultat dela te vlade. Zdaj pa za uvod. V Listi Marjana Šarca jasno povemo, še enkrat, da kadrovske menjave same po sebi niso sporne. Niso, če gre za redne ali druge upravičene menjave in če se seveda kadruje strokovno podkovane, sposobne, osebnostno zrele ljudi. Bilo je rečeno, da je vlada Marjana Šarca menjala 240 ljudi v letu in pol. Mimogrede, vlada Janeza Janše je v teh sedmih mesecih menjala 424 ljudi plus 323 tistih v komisijah, ampak to je okej, to je pa v redu. Kdo kakšne kam nastavlja, ne bom razpravljala, ker je brez zveze. Bi se pa v svoji razpravi, ker sem časovno omejena, rada omejila na RTV Slovenija in na STA. Kaj je vlada naredila na RTV Slovenija? Vlada je izvedla predčasno razrešitev treh od štirih nadzornikov, vendar je to zamenjavo ustavilo Upravno sodišče, celo dvakrat; in zato v nadzornem svetu sedijo še vedno tisti, ki so jih v vladi Janeza Janše hoteli razrešiti. Mandat članov nadzornega sveta RTV traja štiri leta. Zakon v svojem 26. členu med razlogi za predčasno prenehanje mandata navaja neizpolnjevanje pogojev ali pa če je član odstopil sam. V nadzorni svet RTV ne more biti imenovan nekdo, ki je bil kadarkoli v petih letih pred imenovanjem funkcionar, ali član organov politične stranke, ali generalni direktor, ali direktor organov v sestavi, ali župan ali kdorkoli drug. Z drugimi besedami [[…]]Spoštovani podpredsednik, ali lahko, prosim, te dame opozorite, da gredo ven pa naj tam debatirajo do onemoglosti.
Oprostite, spoštovane kolegice, prosim, da ne motite govornice pri govoru. Hvala lepa.
Hvala lepa za posredovanje, spoštovani gospod predsednik. Z drugimi besedami, za predčasno razrešitev teh treh nadzornikov ni bilo nobenega zakonskega razloga. Preprosto nobenega. Ampak ker to te vlade seveda ne moti, so jih oni zamenjali. Potem jim je Upravno sodišče povedalo, da to ni okej, pa jih tudi to ne moti. Toliko o tem, kar je prej kolegica razlagala. Zakaj? Ker si pač SDS nastavlja poslušne, zveste, vdane, kimajoče in kar je še podobnih pridevnikov, ki bi jih lahko rekla, s ciljem brezpogojnega izpolnjevanja navodil. Lastna glava je v napoto, bi lahko rekli. In to je to. Ni velike filozofije zadaj. Res ne. To pri nadzornem svetu RTV-ja še ni vse, ker na programski svet bomo še prišli. Vlada ni poskušala predčasno, nezakonito razrešiti samo treh nadzornikov – ki so v njeni pristojnosti, ni debate, samo fajn je, da to zakonito narediš –, ampak je želela zamenjati še dva nadzornika od petih, ki jih imenuje Državni zbor. To ji seveda tudi ni uspelo, ker smo v opoziciji seveda povedali, da je to že fajn, če se dela zakonito; in to jim je povedala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. In to, da je razrešitev nezakonita in protiustavna, jih je sicer potem ustavilo. Res pa je, da tudi mislim, da so v koaliciji imeli malce težav s tem. Jaz se spomnim tiste seje MVK, kjer so predvsem iz SDS razlagali, da njim to pripada. Si predstavljati vi to perverzijo. Njim to pripada, zato ker oni zdaj vladajo in njim to pripada, ne glede na to, kaj v zakonu piše, ne glede na to, ali kdo izpolnjuje pogoje ali ne; njih to ne zanima. Če grem še na Slovensko tiskovno agencijo, ta je še bolj zanimiva. Vlada se je odločila, da bo za manjkajočega petega nadzornika predlagala gospoda Radovana Cerjaka. O njem smo že govorili in o tem se je tudi glasovalo, 29. septembra v tem državnem zboru, 47 za, 35 proti, je seveda bil ta gospod imenovan. V Listi Marjana Šarca smo glasovali proti. In zakaj smo glasovali proti? Prvič, gospod ni izpolnjeval niti razpisnih pogojev, delovnih in vodstvenih izkušenj, kot bi jih moral imeti, ni imel. Drugič, očitno je pomanjkanje strokovnosti glede na položaj, za katerega je bil imenovan. Tretjič, konflikt interesov. Redno namreč sodeluje s SDS-trobilom, Novo24TV, Demokracijo pa še s katerimi drugimi mediji, ki so povezani s SDS. In ne boste verjeli, gospod Cerjak je pravni zastopnik oziroma odvetnik v pravnih postopkih teh glasil. Ampak to za vlado in za poslance koalicije nič ne pomeni, to je brez zveze. Četrtič, ne ustreza pričakovanim etičnim merilom; o ravni komunikacije, dialogov, spoštovanja človekovega dostojanstva niti ne bomo govorili. Petič, javno izraža nestrpnost do manjšin, istospolno usmerjenih, socialnih delavk, uglednih profesorjev. In šestič, ima podcenjujoč odnos do človekovih pravic. Ampak to vlade in koalicije ter tistih 47 poslancev, ki so glasovali »za«, nič ne moti. In to je ta strokovnost, o kateri govorijo. Kaj je pravzaprav cilj te vlade oziroma predvsem največje stranke, vse ostale ji pač štango v tem držijo? Cilj je zelo preprost – prevzeti nadzor nad sistemi in podsistemi, s tem pa potem seveda tudi nad družbo. Kako pa to najlažje dosežeš? Tako, da kontroliraš medije, saj ni zadaj velike filozofije, kot sem že rekla. Zato je treba utišati kritike, ukalupiti poročanje, odpreti pot samo eni zveličavni resnici in prevzeti nadzor nad informacijami ter seveda tudi njihovo interpretacijo. In to je to. Kako so to naredili na Madžarskem, smo v LMŠ povedali že nekajkrat. Najprej so ljudi menjali oziroma prave kimače nastavili, potem so začeli filtrirati informacije, potem so dali te informacije zastonj ostalim medijem in rezultat je enoumje. In to je očitno tudi cilj danes tukaj. In to je narobe. Ta vlada počne točno tisto, česar ne bi smela. To je namesto umika politike iz javnih servisov, govorim javnih, ne državnih ali vladnih, si jih politično podreja. Kdo pa je največji spodbujevalec tega? Naš predsednik Vlade. Zakaj? Poglejte njegov twitter, on cele dneve samo tvita, jaz ne vem, kaj še drugega počne, razen tvita. Njegovo komentiranje naslovov člankov, novinarskega dela, pikre pripombe, zasmehovanje novinarjev; in to v času najhujšega zdravstvenega problema v Sloveniji v zgodovini. On pač to počne. Včasih imam občutek, da nam hoče sporočiti, da rabimo nagobčnike vsi tisti, ki kaj povemo ali celo razmišljamo drugače kot on. Dragi moji, temu se je v naši zgodovini nekoč reklo diktatura. In jaz si srčno želim, da do tega v Sloveniji ne prihaja več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Mateja Udovč. Pripravi naj se Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, en lep dober dan! Danes seja poteka že kar nekaj ur, pa sem šele tretja poslanka po vrsti, ki lahko danes razpravljam. Ko sem se pripravljala na današnjo razpravo, sem imela zelo mešane občutke, pravzaprav sem upala, da bom lahko argumentirano in konstruktivno razpravljala o problematiki, ki mi je dobro poznana. Namreč vrsto let sem bila zaposlena v državni upravi, na ministrstvu, in verjemite mi, lahko bi o tej problematiki govorila cel dan in ne bi povedala vsega do konca. Vendar sem ob pripravi na sejo prišla do zaključka, da danes niti ni primeren čas niti niso primerne okoliščine za obravnavo te tematike. Že vnaprej je jasno, da je predlagana razprava namenjena le političnemu populizmu, ne glede na naša razpravljanja, na naše modre misli bo šla karavana dalje tako kot do sedaj; in zato so zaslužne vse, čisto vse dosedanje politike. Objektivno gledano pa je mogoče le delno odstopala vlada Mira Cerarja, ki si je prizadevala za pravno in strokovno korektno kadrovanje kompetenčnih kadrov. To kažejo tudi vse analize, če jih pogledate nazaj, v celotnih tridesetih letih. Pred kratkim je kolega, dolgoletni poslanec iz opozicije, v svoji razpravi pozval vse poslance in politike, naj v tem času strnemo vrste, pozabimo na vsakodnevne razprtije in se osredotočimo izključno na reševanje problemov, nastalih v zvezi z epidemijo covida-19. Njegova razprava mi je bila v prvem delu, v prvi polovici zelo všeč, ker sem bila prepričana, ampak resnično prepričana, da misli in govori resno. Vendar pa se v zaključku ni izneveril samemu sebi, ponovno je obrnil ploščo ter prešel na utečen besednjak obtoževanj in napadanj aktualne vlade. Tako da tudi v našo iskrenost tukaj, v tem parlamentu nimam več takega zaupanja. Sem pač še vedno mlada poslanka in lahko si kdo misli – malo je še naivna. Morda se še spominjate reklame, je sicer že zelo stara, za selotejp, tovarna Aero Celje, ki se ga je želela opica znebiti iz roke in ga je z ene dlani dala na drugo in se je nenehno prilepil na drugo roko. Tako pa je tudi s tem kadrovanjem v državnih institucijah in gospodarskih družbah. Kot sem že omenila, so se vse aktualne vlade prizadevale za zamenjavo vodstvenih kadrov v določenih državnih institucijah in pomembnih gospodarskih družbah. Nobena skrivnost ni, da gre pri tem za nagrajevanje posameznikov in utrjevanje pozicij v določenih okoljih. Po drugi strani pa je res, da sam minister z zelo ozko ekipo ne more v kratkem času spremeniti politike in delovanja določenega resorja. Večina uradnikov po svoji naravi stremi k temu, da se zadeve ne spremenijo in da jim ne bi bilo treba vlagati dodatne energije za spremembo pri svojem delu. Velikokrat sem dobila občutek, da uradnik naredi vse, tudi spremeni zakonodajo, če je treba, samo zato, da mu ne bi bilo treba spreminjati načina dela. Zato sploh ne razumem, zakaj naj bi bili določeni kadri povsem nedotakljivi. Po katerih merilih? Skratka, razprava na to temo je vsekakor dobrodošla in potrebna, vendar ob pravem času, predvsem pa ob pravi klimi. Prav neodgovorno je, da si v tem času za to problematiko izpostavljamo svoje zdravje, energijo in čas. Vse skupaj uporabimo za pripravo ustreznih ukrepov pri odpravljanju posledic bolezni covid-19. Tako ravnajo zreli, odgovorni in modri politiki. Ob tem pa si postavljam še kontrolno vprašanje o naši demokraciji, ki naj bi bila s tem ogrožena. Kaj pa je največja vrednota naše družbe v hierarhiji vrednot? A ni to življenje in zdravje ljudi? Za te dobrine moramo najprej poskrbeti. Kaj komu tukaj ni jasno?! O samem kadrovanju pa toliko. V realnem sektorju se zelo dobro zavedajo, da so bistveni elementi za uspešno vodenje in delovanje podjetij kompetentni kadri. Zato kadrovske službe gradijo njihove poklicne kariere na pozitivnih selekcijah in razvoju kadrov. Predvsem so pomembni vodje, ki morajo biti sposobni povezovati vse dane resurse in jih optimalno izkoristiti za dosego ciljev podjetij. Povsem enak princip bi moral veljati za kadrovanje v javni upravi oziroma v državnih institucijah. Najodgovornejša delovna mesta in položaje bi morali zasesti kompetentni kadri, strokovnjaki s področja vodenja. V praksi pa se nam vse prevečkrat dogaja, da iz vrhunskih strokovnjakov delamo slabe vodje in s tem povzročamo tudi slabo učinkovitost in delovanje samih institucij. Dejstvo, da je bil nekdo odličen dolgoletni preiskovalec, ni noben garant, da bo uspešen vodja. Prej obratno. Metode dela enega in drugega se precej razlikujejo oziroma celo izključujejo. Seveda je za to kriv tudi naš sistem nagrajevanja, ampak o tem kdaj drugič. Pri teh razpravah danes, predvsem s strani pobudnika te razprave, pa je dobro pogledati tudi števec kadrovskih menjav v času Šarčeve vlade. Ne boste verjeli, ustavil se je pri 252 menjavah. Zelo zanimiv podatek. Upam, da so bile vse dobro premišljene in strokovno utemeljene. In ko nam nekdo govori danes, da nekateri držimo, če dam to pod narekovaj, štango nekateri vladi, se vprašam, ali se mogoče oni vprašajo, da smo nekoč ravno mi držali štango neki drugi vladi. Če pa se vseeno še malo poigramo z dejstvi na tem področju, pa lahko ugotovimo, da imamo pravne podlage za zamenjavo teh kadrov. Temeljni pravni akt na tem področju je Zakon o javnih uslužbencih. Tematika pa je urejena še v področni zakonodaji, pravilnikih in drugih internih aktih, tako da so pravne podlage že zdavnaj zagotovljene in se niso zagotovile šele danes s to vlado. V zadnjem času je večji problem pri pravilnosti uporabe teh pravnih podlag. Tudi v trenutno najbolj razvpitih primerih; menjavi generalnega direktorja Sursa in direktorja NPU sta se prikradli ti dve napaki oziroma zmoti, ki pa sta bili s pridom izkoriščeni v medijih. Ja, tu se je pa res treba povprašati po kompetentnih uradnikih, po kompetentnih uradnikih v kadrovskih službah, njihovih vodjih in svetovalcih. Ali pa gre pri tem samo za neke cenene politikantske manevre, da so lahko vzrok za neskončne prepire in očitanja in tako dalje. Vsekakor pa Slovenija dejansko potrebuje kompetenčni sistem javnih uslužbencev, ki bo vlival zaupanje uporabnikom in ki bo zmogel zagotoviti kakovostne storitve vsem državljankam in državljanom. Prav tako pa mora biti ta sistem varen, prilagodljiv, odziven in pregleden. Čas je, da presežemo stanje izgovarjanja na neke kadrovske števce in primere političnih kadrovanj, ampak začnemo odgovorno vzpostavljati kompetenčni sistem javnih uslužbencev, pri katerem bo glavno merilo uspešnost dela, ne pa politična pripadnost. Tega pa ni sposobna zagotoviti nobena, ne leva ne desna naša politična realnost. Takšna je pač naša organizacijska kultura, takšna je danes naša realnost. To stanje je sposobna preseči le sredinska liberalna demokratična opcija, ki je še najmanj obremenjena s tem kadrovanjem. Upam, da se bomo še v tem mandatu začeli resno ukvarjati s to problematiko in skupaj poiskali ustrezne rešitve. In ko danes poslušam poslanko, ki pravi, da se z Janezom Janšo ne da pogovarjati in da on samo ukazuje; očitno ona nikoli ni sodelovala z njim, nikoli mu ni resnično nekaj predlagala, mu osebno nekaj povedala, ker sama osebno sem imela to priložnost in možnost. Vse moje predloge, ki sem jih na vrhu koalicije izpostavila, je vzel resno, odgovorno in vsi moji predlogi so zapisani v zakonu. In sem ena tistih poslank tukaj – Levica se smeji, Socialni demokrati odkimavajo, žalosti me, ker jih ni bilo zraven –, čeprav je on nasprotoval, je kljuboval, ampak predlogi so z dobro argumentacijo pristali v zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić. Pripravi naj se Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Ne vem, kako gospa Mateja Udovč vidi, da se smeji kdo iz Levice, če imamo vsi nagobčnike na ustih. Skratka, jasnovidno. Vsi zdaj koalicijski poslanci govorite, kot da so te menjave najbolj normalna stvar na svetu. Niso; kršite razpisne pogoje. Pred koncem mandatov zamenjujete ljudi, kršite meritokratske standarde in imenujete svoje ljudi na mesta, kjer so bili prej strokovni kadri. Se pravi, po sistemu – samo da je naš, pa ni važno, če kaj zna. Tukaj smo imeli kadrovski cunami, od NIJZ, Darsa, nadzornikov SDH, DUTB, DSU, Kada, skratka, gremo v smer, kjer je partija zavzela mesto, kjer je bila prej država. In kdor tega ne vidi, ali je popolnoma zaveden ali pa slep. Očitajo nam populizem – nam, opoziciji, zato ker delamo. A vi bi radi, da mi molčimo, da smo doma, da smo globoko v karanteni, medtem ko vi delate, kar hočete?! Kako si predstavljate demokracijo. In če se dotaknem kulture, imeli smo od menjave nadzornikov RTV-ja in potem rečete – Ne, mi politiki se ne mešamo, to nadzorniki delajo. Ja, prvo ste jih nastavili, in to še kako svoje. Pa četvorček medijskega zakona, strokovne komisije, metanje ven nevladnikov z Metelkove, neizplačevanje dogovorjenih sredstev za film, kadrovanja in tako naprej, da ne naštevam. To je katastrofa, ki nam bo dolgoročno zelo zelo škodila. In res je, tudi razklali ste ljudi, skregali med sabo, predvsem gospod Tvito, predsednik Vlade, ki bi moral biti državnik, samo hujska, kar je res izpod vsakega nivoja. In mislite, da vam 20 % državljanov, vaših volivcev, daje kredibilnost za vse te ukrepe, ali kaj? Pa ta vlada je ukradena vlada, sestavljena iz strank, ki so glasove volivcev pridobile zato, ker so rekle, da z Janezom Janšo ne bodo sodelovale. In kaj pomeni koalicija KUL, iz katere se večkrat norčujete? Koalicija KUL je koalicija ustavnega loka po vzoru Italije po 2. svetovni vojni, ko so se vse stranke, pa tja do krščanskih demokratov, zavezale, da s fašisti ne bodo sodelovale. In tako so doživeli Italijani denacifikacijo. Tukaj pa se nam dogaja, da bi radi, ne vem, 30 let nazaj. Poslanec reče, da do 30 ali pa 100 let nazaj je še dolga pot. Ja, krasno. Vsega so krivi državljani, krivi so mediji in kriva je opozicija za porast okužb. Vi v sedmih mesecih niste naredili ničesar, naj si bomo na jasnem. Ukvarjali ste se sami s sabo, s kadrovanjem, daleč od tega, da bi karkoli naredili proti epidemiji. V sedmih mesecih ni bilo nič govora o pripravah na drugi val, niti enega dodatnega zdravnika niste zaposlili, niti ene medicinske sestre, niti ene postelje v domovih starejših občanov, nobene negovalke. In potem govorite, da se spopadate z epidemijo, medtem ko delate kadrovskih cunami svojih kadrov. Ja, policija, vojska, NPU, predvsem tisti posamezniki in posameznice, ki so preiskovali nezakonitosti, nepravilnosti, ki bremenijo posameznike iz, kako prikladno, stranke SDS. Najprej ste govorili, kako ste rekordno uspešno premagali epidemijo, potem pa so se pojavili protestniki – in grozno, oni so krivi. Izkoriščate epidemijo za brutalen prevzem oblasti, do zdaj. Zakaj se nam prvič to dogaja? Zato, ker kadarkoli je bil kdorkoli na oblasti, jaz sem zdaj tukaj drugi mandat, smo se demokratično pogovarjali in demokratično sodelovali. Opozicija je imela besedo, danes te besede nimamo, onemogočate nam razprave, onemogočate nam delo. Pri vas napredujejo ljudje, zdaj je na notranjem ministrstvu napredoval gospod, ki tvita, da so slovenski centri za socialno delo leglo feministk, zafrustriranih žensk in poženščenih beta fantkov. Vi spodbujate sovražni govor, sovraštvo. In kako naj bi se opozicija odzvala na to, kar počnete?! Seveda vi pravite, da je za porast okužb kriva opozicija, državljani in mediji; a vaši ministri hodijo okuženi okoli. Lepo vas prosim! Za napačno in nestrokovno kadrovanje bomo verjetno krivi državljani, mediji in opozicija. Za preplačano medicinsko opremo smo krivi kdo drug kot državljani, mediji in opozicija, kajti kako si upate govoriti o stvareh, ki niso prijazne za vlado. In potem imamo na vsak način poskus metanja generalnega direktorja, kajti vemo, kaj se je dogajalo po oddaji Tarča. RTV je postala glavna tarča te vlade. In veste, nihče se ne vpraša, pravi moja predhodnica, joj, SMC je pa res kadroval tako neobremenjeno. SMC je postavil predsednika nadzornega sveta RTV-ja gospoda Andreja Graha Whatmougha, ki je bil do leta 2018 nadzornik v družbi Meta Ingenium, ki je opravljala dela tudi na področju televizijske produkcije; in to nam je poslala skupina zaskrbljenih državljank in državljanov. Gospod je bil že več let član nadzornega sveta RTV, izvoljen kot kandidat SMC, ki ima skladno s 13. členom zakona o RTV in statutom RTV Slovenija številne pomembne pristojnosti. Lahko celo odloži predlog za razrešitev generalnega direktorja, čemur smo bili priča danes. Ima tudi vpogled v vse zaupne in tajne podatke RTV Slovenija, videl je vse oglaševalske cenike in jih potrjeval, odločal o cenikih. Ampak on je zamolčal svoje članstvo nadzornemu organu, ker tako, skladno z zakonom o RTV, sploh ne bi mogel biti imenovan v nadzorni svet RTV-ja, lepo vas prosim, kaj šele, da ga vodi. Skratka, 17. in 26. člen zakona o RTV pravita, da v nadzorni svet ne morejo biti izvoljene osebe, ki so člani organov vodenja, upravljanja ali nadzora oziroma so zaposlene pri konkurenčnih medijih, in osebe, ki imajo v teh medijih lastniške deleže. Prav tako pa tudi ne osebe, zaposlene na RTV Slovenija, razen treh predstavnikov zaposlenih na RTV Slovenija. Ves čas je v komunikaciji z odvetnikom Ladom Hribarjem prijavljal generalnega direktorja RTV na KPK in pošiljal prijave zoper generalnega direktorja. In potem je rekel na seji programskega sveta tale vaš gospod, da če bi ga pa kdo predlagal za vršilca generalnega direktorja, bi pa to sprejel. Oh, krasno. Bil je tudi v stalnih stikih z gospodom Počivalškom in vsi se spomnimo, kako je ravno oddaja RTV-ja razkrila sume nepravilnosti pri dobavi te zaščitne opreme. In kolikokrat recimo poslanci v parlamentu potem citirate sklepe, ki jih za nadzorni svet napiše ravno gospod Grah. Skratka, da je Grah ob novovloženi razrešitvi generalnega direktorja spet predviden za vršilca dolžnosti generalnega direktorja, so pisali tudi v Večeru. Potem se lahko dotaknemo tudi gospe Jelke Stergel, ki je dolgoletna članica programskega sveta, pa cveti tudi posel podjetja njenega moža, ki je z RTV-jem zaslužilo že 1,5 milijona evrov. Pri teh vaših nadzornikih, ki se tako trudijo zamenjati vodstvo RTV, imamo cel spisek zelo zanimivih biografij. Ampak o tem bomo drugič. Pa bomo rekli, oddaja Tarča, sporna nabava, ko je žvižgač Gale izgubil službo na Zavodu za blagovne rezerve. In vi spet kadrujete, kadrujete, kadrujete dalje. Kolikokrat smo omenili, Natova letala so preletela konec maja DSO in ubogi starostniki, ki so se že tako in tako bali vsega, so morali še to hrumenje poslušati, mi smo jim pa ploskali. V redu. Pa smo vas vprašali, zakaj pa niste teh Natovih letal poklicali na pomoč, tako kot so to naredile druge evropske države. V okviru programa SALIS so vsak dan Natova letala prevažala zaščitno opremo različnim državam v Evropi. 25. marca v Bratislavo – 48 ton zaščitne opreme. 26. marca, Bukarešta, po naročilu romunske vlade – prepeljala opremo iz Koreje. 1. aprila v okviru Natovega programa SALIS je tretjič pristalo na Češkem s 106 tonami medicinskih pripomočkov iz Kitajske. 18. Maja, avion Antonov 124 – 54 ton zaščitne opreme na zahtevo poljskega obrambnega ministrstva. In največji avion, Antonov 225, je baje največje letalo na svetu, 27. aprila v Nemčijo – 200 ton opreme s Kitajske. Mi bomo dali pa 780 milijonov evrov za nakup opreme, pa smo spet pri spornih poslih. Kaj smo dobili v času krize od naših Natovih zaveznikov? Očitno bi nam pripeljali, če bi kdo zaprosil. Ampak so bili posli te vlade in sumljivi posli očitno pomembnejši. Skratka, mi bomo zopet krivi, opozicija, ker vas opozarja na mednarodno blamažo naše države, na kadrovanje, na Roka Snežiča, Dijano Đuđić, na prej omenjeno Petro Grah Lazar, na Radovana Cerjaka, lepo vas prosim. In govorite o neki kompetentnosti. Da pa še slišim tole – strnimo vrste, je pa višek dvoličnosti, kajti v opoziciji ves čas želimo strniti vrste z vami, ampak vi nas ne potrebujete, mi vas motimo. In nastavljate kadre, ki se grejo revanšizem; in tako smo tukaj, kjer smo. Veste, obstaja tudi spletna peticija, ki poziva Državni zbor in pravi – Skrajno neodgovorno in družbeno škodljivo je, da vlada sedanje stanje izrablja za uveljavljanje svoje ozke politične agende, strankarsko kadrovanje, privatizacijo, razgrajevanje socialne države, koruptivne posle, zdravstveno opremo, zlorabo javnega denarja, podrejanje policije, uničevanje kulture, javne RTV, napade na medije, civilno družbo in vse drugače misleče. Pa ne mislite, da so vsi ti ljudje kar pripadniki ali pa člani Levice; ker kdor ni z nami, je proti nam in je skrajni levičar. Skratka, mi bomo očitno krivi za vse, kar ste vi zafurali. Zafurali ste pa globoko. Čaka nas težka gospodarska kriza, zdaj imamo zdravstveno, in vi ne delate drugega, kot kadrujete nesposobne strankarske kadre in odstavljate ljudi, ki pač obvladajo svoj posel. Naj vam povem, da ne sprejemam nobene odgovornosti za vaše nestrokovno in napačno kadrovanje, za preplačano medicinsko opremo, za nezdravljenje bolezni, za pomanjkanje postelj, za prodajo tovornega prometa Slovenskih železnic tudi ne sprejemam odgovornosti. Za pogrom nad protestniki, ki izražajo svoje nestrinjanje z vašimi nelogičnimi ukrepi, ne sprejemam odgovornosti. In za nesorazmerne kazni za državljanke in državljane, ki dobijo za jedenje rogljička kazen 700, 800 evrov, ne sprejemam odgovornosti in tudi ne sprejemam odgovornosti za sramotenje Slovenije v krogu Evropske unije. Toliko zaenkrat, hvala.
Hvala lepa. K besedi se je sedaj prijavil državni sekretar. Gospod Lampret, izvolite.
Hvala, predsedujoča. Najlepša hvala. Jaz bi želel samo na kratko podati dve pojasnili. Omenjena sta bila dva programa. Noben od teh programov ni zavezniški program, sta pa oba programa znotraj z drugimi zaveznicami. Prvi program je SALIS, ki uporablja, res je, ukrajinska letala Antonov, drugi program je SAC C-17, kjer je prav tako omejeno število zaveznic, ne vse, tiste zaveznice, ki smo se v ta program združile, imamo tudi letala C-17. Neposredno vprašanje je bilo, zakaj se nismo posluževali teh dveh mehanizmov. Najprej je treba vedeti, da ta dva mehanizma omogočata strateški lift, strateški prevoz. Ta strateški prevoz ni zastonj, ampak je ure tega strateškega prevoza treba plačati. Ure strateškega prevoza so zelo zelo drage. Če govorimo o letalu C-17, je to letalo zmožno prepeljati 77 ton. Ukrajinska letala Antonov še nekaj več. Sama ura naleta tega je precej dražja, kolikor je bilo omejeno število potrebne robe, ki jo je Slovenija naročila ne samo na enem koncu, na Kitajskem; ampak na več koncih. Da omejim svoj odgovor na Ministrstvo za obrambo, na podlagi izračunov in racionalnosti, ki so bili narejeni, je bilo uporaba omejenih ur, ki so nam na voljo, enostavno predraga. Najlepša hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javil tudi gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Jaz bom zelo kratek, samo gospe Tomić bi rad povedal, da od vseh pomoči, ki smo jih bili v prvem valu deležni, torej od jedrnih, nejedrnih, katerihkoli evropskih držav, glede na to, da so se vse države spopadale z izrazitim pomanjkanjem kakršnekoli zaščitne opreme, moram reči, da smo dobili zgolj dve pomoči. Obe sem osebno koordiniral, torej eno s češkim notranjim ministrom. Češka je bila prva, ki nam je karkoli poslala, torej zaščitne maske in ostalo opremo; in drugo z madžarskim notranjim ministrom, kjer je Madžarska ravno tako priskočila na pomoč, celo več. Madžari so nam zagotovili celo brezplačen prevoz od njihovih blagovnih rezerv na brniško letališče.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Glede na to, da je gospod minister v odstopu Hojs spregovoril, bi ga samo eno stvar vprašala. Imeli smo ministra za kulturo, ki je odstopil, ko se je vratar obesil, zdaj imamo smrt policista zaradi preobremenjenosti. Ali boste sprejeli odgovornost tudi za to? Ker verjamem, da pritiskate na policijo. Sindikat policije se je večkrat oglasil, da niso srečni, da morajo državljanke in državljane preganjati na tak način, kot zahtevate od njih. Zgodil se je samomor. Kaj boste storili glede tega? Ali boste častno, končno, ker odstopate že toliko časa, vendarle to končali? Hvala.
Hvala lepa. Jaz vse razpravljavce prosim, da se držimo teme, ki je danes na dnevnem redu. Je pa res, da je današnja razprava zelo široka z obeh strani, tako s koalicijske kot z opozicijske strani. Če se bomo vsi skupaj malo omejili pri tem, bo razprava bistveno bolj učinkovita. Nadaljujemo, gospa Iva Dimic ima besedo. Pripravi se gospod Marko Bandelli. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Razprava je taka, kakršno predsedujoči dovoli, jaz upam, da bomo tudi mi lahko imeli razpravo, ki bo šla mogoče nekoliko širše izven sklica današnje seje. Pa želim svojo razpravo nekako takole začeti. Želim začeti z izjavo nekdanjega predsednika Vlade gospoda Šarca: »Če hočem kot nov človek kaj spreminjati, potem je nujno izvesti kadrovske menjave.« Druga zadeva, ki sem jo hotela izpostaviti, je pa ta, da danes govorimo tukaj, kaj vse in kako se je kadrovalo v teh sedmih mesecih, en kup enih laži. Definitivno pa moram povedati, da smo vsi pozabili, verjetno tudi gledalci in gledalke, da je generalni sekretar LMŠ po telefonu klical nadzornico Uradnega lista in glede imenovanja direktorja tega podjetja podal sporočilo, da država pričakuje, da naj to postane Igor Šoltes. Seveda je Brane Kralj takrat svojo funkcijo zapustil, ampak po telefonu se je to kadrovalo. Kako lahko se očitke daje pri vseh več kot 254 menjavah, katerih se bom lotila v času svoje poslanske razprave. Pa gremo. Določene sem spustila. Pod 11. točko, vlada Marjana Šarca 4. 10. 2018 razreši generalnega direktorja Policije Simona Veličkega, s 5. 10. 2018 je za vršilko dolžnosti generalnega direktorja Policije imenovala mag. Tatjano Bobnar. Grem k točki 13 – vlada je 11. oktobra 2018 z mesta generalnega direktorja Obveščevalno varnostne službe Ministrstva za obrambo razrešila Franca Trbovška, za novega generalnega direktorja je za obdobje petih let imenovala Dejana Matijeviča. Ne bom vsega prebrala, je pa to dostopno na spletnih portalih. Pod točko 22 – vlada Marjana Šarca je 27. 11. 2018 z mesta načelnika Generalštaba Slovenske vojske razrešila Alena Gederja, na njegovo mesto z dnem 29. 11. 2018 imenovala Alenko Ermenc. Pod točko 23 – vlada Marjana Šarca je 29. 11. 2018 imenovala Tina Kampla za v. d. direktorja Urada za mladino z dnem 1. 12. 2018. Vlada je 29. 11. 2018 razrešila Roka Primožiča s položaja direktorja Urada Republike Slovenije za mladino. Vlada Marjana Šarca je 6. decembra 2018 Damjana Oražma imenovala za direktorja Zavoda za gozdove Slovenije. Lahko še naštevam, imam še take zadeve označene, če želi to kdo poslušati. Če želi kdo poslušati. Lahko pa zadevo zastavim drugače, da očitki, da se vlada ukvarja samo s kadrovanji, ne držijo. Očitki, da vlada ni naredila nič za zajezitev epidemije, ne držijo. Vlada se je v spomladanskih in poletnih mesecih intenzivno pripravila na morebitni drugi val, za katerega ni nihče želel, da bi do njega prišlo. Pripravila je celotno zbirko in poslanci smo to dobili – Vzgoja in izobraževanje v Republiki Sloveniji v razmerah, povezanih s covid-19, Modeli in priporočila. Na strani 86 točno piše – Obravnava učenca, dijaka, zaposlenega s sumom na covid-19. Lahko vam spet preberem – Priporočila za načrtovanje in izvajanje vzgojno-izobraževalne dejavnosti. Se pravi, da zadeve so bile pripravljene. Ravno tako so bile pripravljene zadeve Nacionalnega inštituta za javno zdravje po modelih, ki so vezani na število hospitaliziranih bolnikov, tako v bolnišnici, v intenzivni negi, ter tudi na število bolnikov na respiratorjih. Zadeve so bile pripravljene. Ta vlada dela. Ta vlada dela in lahko rečem, da vlada rešuje trenutno zatečeno stanje v slovenskem zdravstvu. Ja, res je, prav ste slišali. Rešuje 13 let – 13 let – star projekt v drugem nadstropju UKC, kjer se ni nikoli znašlo, da bi se te zadeve uredile. Trenutno se urejajo prostori za covid-19. Kako lahko nekdo trdi, da se ni nič naredilo?! Vlada rešuje; in tudi Slovenska vojska, za katero sem prejšnji teden v tem državnem zboru poslušala, da bi najrajši ukinili Slovensko vojsko. Seveda, bili ste za ukinitev Slovenske vojske. Kdo danes rešuje stanje v slovenskem zdravstvu? Pripadniki Slovenske vojske premeščajo po Sloveniji, po bolnišnicah postelje in tudi ostale aparature, kar se tiče rentgenskih naprav in tega. Slovenska vojska je prva, ki je na razpolago pri zajezitvi te epidemije. Da grem naprej; šolstvo. Centri za šolske in obšolske dejavnosti so dani na razpolago za vzpostavitev rdečih con. Se pravi, da šolstvo je šlo nasproti. Velikokrat sem poslušala v tem državnem zboru, pa mogoče celo upravičeno, da ni poskrbljeno za tiste, ki so doma in so v hudih socialnih stiskah, da nimajo toplega obroka. Ministrstvo za šolstvo je omogočilo vsem učencem in dijakom, ki nimajo toplega obroka in so iz socialno šibkih družin, da pridejo do tega toplega obroka. Res pa je naložilo lokalnim skupnostim dostavo tega obroka k tem družinam. To je omogočeno. To je omogočeno. Vsi otroci, pa tudi zdaj povem, ki so iz teh šibkih, socialno ogroženih družin, imajo možnost, da pridejo do toplega obroka na dan. Seveda morajo sporočiti to željo in lokalna skupnost je zadolžena, da jim ta topel obrok dostavi. Lahko rečem, da smo v tej fazi vseeno velik korak naprej naredili, kar se tiče zagotavljanja tudi neke socialne pravičnosti. Lahko grem naprej, kakšne so še bile menjave. Vlada je 7. 2. 2019 v svet Javnega zavoda Republike Slovenije za varstvo kulturne dediščine za mandatno dobo petih let od ustanovitvene seje sveta zavoda imenovala Barbaro Mlakar, Luko Ivaniča, Roka Žnidaršiča in mag. Bojana Kureža. Vlada Republike Slovenije je razrešila dosedanjega člana Upravnega odbora Univerze v Ljubljani, predstavnika ustanovitelja, mag. Urbana Krajcarja in imenovala nadomestno članico mag. Tanjo Vertelj. Razrešila je tudi predstavnika delodajalcev mag. Vojmirja Urlepa in imenovala nadomestnega člana Radovana Bolka. Oba sta bila imenovana do izteka mandata upravnega odbora, to je do 23. aprila 2021. Vlada je 28. februarja 2019 potrdila spremenjene sestave štabov Civilne zaščite. Lahko jih še naštejem vse skupaj, kolikor jih je, da se bo vedelo: koroška regija – 16, obalna regija – 4, notranjska regija – 19, Pomurje – 2, se pravi, veliko. Vlada je 7. marca 2019 imenovala Cvetko Jurak za zastopnico pacientovih pravic za območje območne enote Nacionalnega inštituta za javno zdravje: Celje. Se pravi, veliko. Veliko se lahko bere. Ne vem, od kje sicer, pa bom tukaj prosila kolegico Lidijo Divjak Mirnik, da je rekla, da je ta vlada razrešila v sedmih mesecih 424 oseb, če sem si prav zapisala. Jaz bi prosila točen podatek. Pričakujem, da ga bom dobila danes do konca seje. Jaz želim ta podatek videti takega, kot ga imam jaz z imeni in priimki, ker drugače je to eno samo natolcevanje, zavajanje in laž. Vlada je 28. maja 2019 odločila, da je vršilcem dolžnosti direktorjev centrov za socialno delo podaljšan mandat. S 1. oktobrom 2018 je zaživela nova organizacijska struktura centrov za socialno delo (CSD). Ustanovljenih je bilo 16 novih CSD, ki so nastajali s spojitvijo dotedanjih 62 centrov za socialno delo. Se pravi, da so bili vsi direktorji na novo imenovani. Vlada je 10. maja 2019 razrešila generalno direktorico Direktorata za zdravstveno varstvo na Ministrstvu za zdravje Tanjo Mate s položaja. Vlada je 6. 6. 2019 mag. Harija Furlana imenovala za vrhovnega državnega tožilca na Vrhovnem državnem tožilstvu Republike Slovenije. Lahko še kaj povem, če želite še kaj slišati, ali si boste sami prebrali pa vendarle sami sebi lahko nalili čistega vina. Tukaj piše in bom prebrala: »Vlada Marjana Šarca je brutalno kadrovala na praktično vseh svojih sejah, ki so mnogokrat trajale le nekaj minut. Kadrovskih menjav je bilo vsaj 200.« In medtem ko se je v parlamentu Šarčeva poslanka zgražala nad tem, se mi zdi, da je prav, da jo še enkrat prosim za podatke, koliko je bilo teh menjav, danes do konca te seje. In da lahko tudi jaz predam tele kadrovske menjave, z veseljem. Mislim, da je prav, da še enkrat povemo, da se ta vlada trudi za zajezitev epidemije in da je odgovornost na vseh nas, kako bo. Hvala.
Hvala lepa. Najprej ima postopkovni predlog gospa Sukič. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovana predsedujoča, prosim, da nekako opomnite poslanko Ivo Dimic, saj razumem, da si razgret pa strasten pa pripaden svoji stranki pa svojim idejam, ampak vendarle tako lagati v zvezi s tem, češ da hoče kdo ukiniti Slovensko vojsko, v razpravi, ki se niti ne dotika tega, je pa malo preveč. V glavnem, to, da opozoriš na absurdnost vložka 780 milijonov dodatnega denarja za vojsko, ki je namenjen predvsem za nabavo orožja za tuje misije, Natove misije, pač ne pomeni, da želiš ukiniti Slovensko vojsko. Prosim za opravičilo, prosim, da poslanko opomnite, in bi prosila za opravičilo.
Hvala lepa.
Prav tako pa še ena stvar. Zavajajoče je tudi napihniti primer telefonskega kadrovanja, pozabi pa povedati, da je ta oseba bila razrešena, tako kot mora biti. In prosim, da opozorite poslanko, da ne zlorablja. Hvala.
Gospa Sukič, to je bila vsebinska razprava. Vaš postopkovni predlog po opravičilu ni opredeljen v poslovniku, tako da ga ne morem upoštevati kot postopkovni predlog. Bi pa jaz na tem mestu rada opozorila na vsebino točke, ki je na dnevnem redu. Gospa Dimic, vi ste govorili večinoma o prejšnji vladi, vsebina točke pa je kadrovanje te vlade. Verjamem, da smo prej dopuščali zelo široko debato, tudi jaz jo bom, vas nisem vmes prekinila. Ampak vseeno, od Slovenske vojske, obrokov šolskih otrok, do leta 2018, 2019 – ste vse pokomentirali v svoji razpravi. To ni točka dnevnega reda, ki jo danes obravnavamo. Če pa še vseeno želite postopkovni predlog, pa naj bo res postopkovni predlog. Gospa Dimic, izvolite.
Spoštovana predsedujoča! Jaz mislim, da kot postopkovno lahko povem, da jaz nisem zamolčala, da je bil takratni sekretar Brane Kralj razrešen. Jaz sem to povedala [[…]]
Gospa Dimic, to ni postopkovni predlog, to je vsebinska razprava.
Jaz sem to povedala. Razpravljala sem pa zato, ker je kolegica Lidija Divjak Mirnik govorila o številnih menjavah in ni nobene povedala konkretno.
Gospa Dimic, jaz vas opozarjam, da prenehate s tem ravnanjem, ker zlorabljate postopkovni predlog.
Jaz nič ne zlorabljam [[…]]
Tudi gospo Sukič sem prekinila in jo opozorila [[…]]
[[…]]ampak niste vi mene zaščitili kot predsedujoča, ko so navajali, da jaz nisem prav razpravljala.
Gospa Dimic, jaz vas ne bom ščitila v vaših vsebinskih razpravah, to ni moje delo. Moje delo je, da skrbim za to, da seja poteka v skladu s postopkom. In vi ste zdaj ta postopek kršili s tem, ko ste zlorabili postopkovni predlog. Mi ga niti niste podali, da bi ga jaz sploh lahko ovrgla kot nepravilno formuliranega. Jaz vas opozarjam, da tega v prihodnje ne počnete in noben izmed poslancev. Prosim, da se tega držimo vsi striktno. Razprave so na voljo vsakomur in tudi replike, držimo se tega. Zdaj se je k besedi javil predlagatelj. Gospod Nik Prebil, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Ja, bi se rad na hitro odzval. Sem sicer mislil majčkeno še počakati, ampak moram. Kar se tiče generalnega sekretarja stranke LMŠ. Jasno je, da se, ko zmanjka tistih argumentov, na katere bi se lahko obesili, zatekate k stvarem, ki so že zdavnaj pasé. Generalni sekretar stranke Lista Marjana Šarca je odstopil oziroma je to od njega terjal predsednik naše stranke. Zakaj? Ker je povedal, da je bilo njegovo početje neprimerno; in za razliko od nekaterih v tem državnem zboru imamo v naši stranki določene higienske standarde in določeno politično higieno, ki pa jo očitno nekateri v tem državnem zboru ne premorete. Potem je bilo spet govora, kolegica je govorila o teh tako imenovanih 252 menjavah vlade Marjana Šarca. Lepo, da prebirate gradivo, ki vam ga pripravi Nova24TV, to je spodbudno. In vam jaz povem, kolegica, ni treba kolegici Divjak Mirnik vam odgovarjati, ker sem si to sam pogledal. Če greste na spletno stran Vlade Republike Slovenije in pogledate nazaj vse seje, ki jih je ta vlada imela, pa zelo veliko je dopisnih, boste na vsaki seji našli neko kadrovsko menjavo. In teh vseh skupaj je bilo na dan, ko smo to delali, 424; brez vseh imenovanj v komisije in druge različne odbore, tistih je bilo še dodatnih 323 v pol krajšem času kot v času, ko je vladala vlada Marjana Šarca. Prosim, res ne se sprenevedati, ker je to že počasi za bruhati tukaj notri. Jaz bi tudi rad slišal, kdaj ste slišali mene, da sem rekel, da se vlada ukvarja samo s kadrovanjem. Tega jaz nisem nikoli rekel. Rekel sem, pa, da ko ima čas, da se ukvarja s kadrovanjem, nima časa, da bi se ukvarjala s čim bolj pomembnim v tem trenutku. In jaz lahko popolnoma razumem, da je na določena mesta treba dati ljudi, ki se jim zaupa, ki pač delajo in tako dalje. Ampak ko na mestu direktorja NPU grejo štirje ljudje v pol leta; jaz ne vem, ali vi svojim ljudem potem ne zaupate ali komu ne zaupate?! Ali ne delajo tega, kar vi ukazujete, pa pač delajo strokovno. Ali potem strokovnost nima več veze? Te stvari mene zanimajo in to ni edini kraj, kjer je prišlo do takšnih menjav. Vsekakor je opozarjanje na to več kot nujno in to bo opozicija tudi počela. Bi pa se še samo dotaknil tiste preljube odgovornosti. Mislim, da je bil gospod Jelinčič tisti, ki je v svojem stališču rekel, da danes je na položaju nekdo drug, kadruje nekdo drug, odgovornost prevzema nekdo drug. Jaz sicer vidim, da kadruje nekdo drug, samo odgovornost se je pa nekje vmes izgubila, ker te odgovornosti ta vlada več kot očitno ne sprejema. Predsednik Vlade reče, saj so se ministri opravičili, saj so se opravičili; pa je zadeva zaključena. Da ne govorimo o tem, kaj o naši predragi ljubi Sloveniji zaradi tega predsednika Vlade pišejo tuji mediji. Mene bi bilo sram. [[oglašanje iz dvorane]] Spoštovani kolegi, smem? Hvala. In spet ta odgovornost, ki bi jo v bistvu v prvi vrsti mogla prevzeti vlada, se vedno prelaga na medije in na opozicijo. Dajte si, prosim, enkrat nastaviti ogledalo ali pa vsaj doma se poglejte pa si odgovorite na svoja [[…]]
Gospod Ivanuša, jaz vas res prosim, če nehate kaliti mir v tej dvorani, da lahko drugi poslanci razpravljajo. Hvala. [[oglašanje iz dvorane]]
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Saj bom zaključil, kolega Ivanuša. To prelaganje odgovornosti pač ni higiensko. In samo še ena stvar, ko je bilo omenjeno, kaj vse se počne. Ta izgubljen čas je bil ta čas. In ko se vedno tako radi primerjate s preljubo sosedo Avstrijo ali Nemčijo, si poglejte, kaj vse so v tistem vmesnem času počeli v teh državah. Kako so v Nemčiji v kratkem času med poletjem povečali kapacitete v bolnišnicah, kako so izobraževali tiste specializante in zdravnike, ki niso iz primarnih področij, da lahko danes, ko imajo večje število okuženih, delujejo z bolniki s covidom-19; in kako so izobraževali dodaten kader. Zakaj pa marsikaj v tej naši državi še danes po desetih letih ni končano, zakaj so v naši državi še vedno slabe plače, zakaj se ljudje za določene poklice ne odločajo, to pa prosim, da si tisti, ki ste pač deset let nazaj tukaj sedeli, pogledate, kaj vse je storil ZUJF, pa boste videli, zakaj danes marsičesa ni; torej zakon Janeza Janše. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Marko Bandelli ima besedo. Pripravi pa se mag. Elena Zavadlav Ušaj. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Jaz bi prosil, predsedujoča, če mi dovolite samo dva stavka glede nečesa, kar je kolegica Dimic nekaj omenila. Rekli ste, da v drugem nadstropju UKC rešujete postelje. Saj je pohvalno, ne rečem nič, to je zelo pohvalno. Ampak kaj ste delali šest mesecev? Čez celo poletje, šest mesecev, z vsemi napovedmi, ki so bile, da bo prišel drugi val? Nič niste naredili. Ta sestanek z UKC glede drugega nadstropja je bil prejšnji teden. Potem pa slučajno pogledaš malo, kaj se dogaja, pa vidiš, da ena firma, ki ni nikoli sodelovala z UKC, ki ni nikoli delala v tem okrilju, nikoli bila zraven, dobi 2,5-milijonski posel. Jaz ne bom rekel, da je to kakšna žlahta, prijatelj, ampak se ustvarja nek sum tukaj pri nas, ki smo poslanci in smo od posla, da razumemo malo, kako ta zadeva gre. Ali se je čakalo šest mesecev, ker ta ni mogel, je moral zaključiti kakšna druga dela na primer. Ker je premajhna firma, to je ena srednja firma, nič posebnega. Je začel delati notri ena dela, pa je kar naenkrat dobil potem milijonske posle. To da misliti, saj to da misliti. Tukaj imam ministra, saj njega ne briga to, itak so njihovi sodelavci ali znanci pa ne bo sprožil nobenega postopka, da se lahko preveri, ne vem, če je kaj narobe. Lahko, da ni. Jaz samo vprašam. Kot poslanec imam pravico to vprašati tukaj. Ljudje morajo vedeti, jaz predstavljam ljudstvo tukaj in ljudje sprašujejo in mi jim moramo dati odgovor, gospa Dimic. Ne se hvaliti, kaj je bilo narejeno. Nič ni bilo narejeno v šestih mesecih. To je žalostno. In zato imamo danes 900 postelj polnih in nimamo kam dati drugih ljudi. A me razumete? Šest mesecev. In s tem bom zaključil argumente, ker je brez zveze. Predsednica, hvala, da ste mi dovolili. Jaz bom šel na ta argument v povezavi z današnjo točko. Osebno vam bom povedal, kaj jaz mislim. Ni problem kadrovanje. Jaz bom povedal pošteno. Saj vsaka vlada, ki pride gor, zamenja svoje ljudi. Vsaka vlada, ki pride, pač naredi neke rošade. Ko pride nov minister, ima po zakonu pravico v enem letu zamenjati vse direktorje direktoratov. Saj to ni noben problem. Saj to se da narediti. Veste, ni v tem problem; tukaj je en drug problem. Problem je v načinu, prvo, koga postavimo na tisto mesto, ni važno, da je stroka, ampak je važno, da je rumeno-plava izkaznica. Me razumete? In tukaj potem nastane problem. Postavljamo ljudi, postavljate ljudi, jaz postavljam, ker smo parlament, tukaj se nekaj dogaja. Ampak veste, tu je problem. In mislim, da se je tukaj treba malo zamisliti, kaj je to. 424 kadrovskih menjav. Halo ste delali, kadar je Šarčeva vlada zamenjala 200 v enem letu in pol. Seveda niste mogli delati novih postelj, če ste se ukvarjali s kadrovskimi menjavami 424 ljudi. Malo potenciram, saj veste, saj me razumete. Ampak tu so tudi številke, ki so resnične, je malokaj govoriti tukaj. Jaz se opravičujem, 424 kadrovskih menjav. Ali vi morda mislite, jaz vprašam, da je pomembno, da dajete na določena mesta stroko. Jaz mislim, da ja. Ne povsod. V določenih krajih so lahko tudi taki ljudje postavljeni, ki so samo kimavci, se temu reče. Yes-mani, bi rekli. Razumete, taki, za katere se vam splača, da so tam. Saj prav zaradi tega, spoštovani minister, si mislim, da ste vi zamenjali toliko ljudi na določenih pozicijah. Verjetno niso bili kimavci. Verjetno niste mogli imeti nadzora nad njimi. Jaz se sprašujem, ne rečem, sprašujem. Ker če človek menja v šestih mesecih vašega ministrovanja, ne bom govoril od odstopa do vsega, kar ste vmes naredili, ampak to je že zgodovina, ampak pustimo stati, ampak če ste zamenjali te ljudi tam in na koncu koga postavite. Z vsem spoštovanjem do te ženske, ki je ne poznam osebno, ampak kar sem bral – popolnoma neprimerna za tisto mesto. Ja, glejte, to pravijo. In mi tukaj poslušamo in moramo ljudem povedati. In vas vprašam, če je to res. Ali je res ali ni? Ker baje, da so bile kompetentne osebe na tistem mestu, in so bile odstavljene. Zakaj? In tudi mi tukaj hočemo vedeti, zakaj. In mislim, da je pravica, da narod in ljudje vemo, zakaj ste jih zamenjali. Samo to. So določene funkcije, ki morajo biti stroka, minister. In tu se strinjava oba, oba se strinjava, vi ste gradbeni inženir po izobrazbi. Tudi jaz sem inženir v eni fazi, ne nostrificiran, in potem še ekonomist. In veste točno, da razumemo situacije, kakšne so. Vi lahko bolj iz matematičnega sveta, jaz pa lahko tudi malo bolj iz filozofskega, ker moja glava dela, razmišlja. In potem se sprašujem, ali je morda stroka tudi pomembna pri vas za določene funkcije. Se sprašujem. Ne govorim glede vas, govorim tudi glede vseh drugih ministrstev. Ker tukaj je človek dobil eno glavno listo, ne govorim o 424 imenih, ki niti ne bi stala tukajle notri na ne vem koliko listov. Ampak dam skozi nekaj reči. Kot sem omenil, direktorja NPU. A veste, kaj je najbolj eklatantno? Najbolj eklatantno, kar da misliti tukaj, direktor Urada za preprečevanje pranja denarja; zdaj ne vem, zakaj se takoj, ko se spomnim na besede »za preprečevanje pranja denarja«, spomnim na SDS, ne vem, zakaj; ampak tako mi pride tudi kakšenkrat na pamet . Ampak kdo je ta nov človek? To je Ivan Kopina, občinski svetnik SDS. Imamo na eni taki pomembni funkciji človeka, ki je čisto strankarsko opredeljen. Jaz vprašam vas, če se vam zdi to prav. Mar ne bi bil vsaj od SDS, da bi bil njegov prijatelj ali pa kaj drugega; če že morate dati vaše ljudi. Potem vidim nekaj drugega. Direktorica Fursa, to so represivni organi. Ali vi razumete, za kaj se gre?! To so organi, ki lahko škodijo marsikakšnemu, samo ker se zjutraj zbudijo. Tudi meni bodo lahko, ker zdaj to vam pravim, ampak prav zato sem zdaj povedal, da če bodo prišli meni delati ne vem kaj, da bodo vedeli, zakaj pridejo. Točno iz enega razloga bo prišel. Ampak oprostite, spoštovani kolegi, ki ste tukaj, direktorica Fursa Irena Nunčič – občinska svetnica SDS mi piše tukaj. Jaz zdaj ne vem, je res to ali ni. Direktorica Fursa, glavni davčni urad, ki ga imamo mi v Sloveniji – izkaznica plavo-rumena. Me razumete? Jaz se vprašam, ali je to prav za vas. Mislim, kako razmišljate o tem? Lahko da mi razmišljamo napačno, minister, lahko mi napačno razmišljamo. Ker en dan, ko bomo mi spet na Vladi – in upam, da bomo čim prej – bomo tudi to naredili enako. Pa bom prav videl, kaj boste vi naredili tukaj, kaj boste delali in noreli. Ker vem. Veste, kaj ste vi prej rekli, minister? Vi ste rekli, vi ste prej nečesa javno obtožili in potem je mene predsednik Državnega zbora ustavil in mi dal celo opomin, ne vem zakaj, nobenemu drugemu, meni ga je dal, a me ne zanima. Ampak glejte, kakšno laž ste vi rekli o kadrovanju SAB, o Alenki Bratušek in potem, da je Marjan Šarec odmaknil točko z dnevnega reda – Marjan Šarec je odmaknil to točko z dnevnega reda iz drugih razlogov. Ampak veste, kaj ste vi rekli? Da je Alenka Bratušek hotela spremeniti zadeve, da bi lahko ona kadrovala, mislim, da v Borzenu ali ne vem, kje je bil takrat ta problem. Me razumete? A vi veste, kaj je hotela ona napraviti? Točno to, da prepreči to, kar vi delate. Da ne bi Borzen sam začel menjavati ljudi notri brez vednosti Vlade in brez vednosti ministra. To je bilo to. Ne kimati, jaz vam pravim, vi ste obtožili njo zelo vulgarno, če bom tako rekel, hudo ste jo obtožili, ona pa je hotela napraviti na tak način, da ne bi bilo odvisno samo od ene inštitucije, ampak da bi bile tri inštitucije, ki bi lahko zbrale primerno osebo strokovno, ne pa politično. Me razumete to? To sem vam jaz hotel povedati prej, ko mi ni pustil predsednik Državnega zbora – kar je tudi prav, ker verjetno ni bilo v kontekstu, se strinjam, saj nisem nič rekel. Ampak ali veste, s kakšnim arogantnim poudarkom ste vi to rekli? Kakor da je ona napako naredila. Ona je hotela reševati zadevo, ona je reševala sistem zbiranja teh ljudi – to, česar vi ne delate. Razumete? Vi ne dajete nobene druge možnosti kot samo ravno tisto, ki ste si jo vi zamislili. In to je problem. Jaz bi vas vprašal, ali se vam zdi to prav. Se vam zdi prav? Samo to vas vprašam. Vest, kaj pravi vaša vest, je v redu to? Ne vaša, jaz govorim vaša v smislu vladajoče, razumete? Se vam zdi to pošteno? Jaz ne bom uporabljal izrazov brutalno in ali pa če je zakonito in nujno in kar je. To morate vedeti sami, koliko je to res. Veste, kaj imam še na listi, potem pa bom jaz zaključil, ker moram pustiti tudi drugim? Ne bom govoril, kam ste postavili – kot vlada govorim zdaj – eno osebo na eno direktorsko mesto. Če vam jaz povem, da bi ga prijavil, enega – ne bom povedal ne imena ne nič – ki je mene kot župana izsiljeval, in zdaj je eden glavnih direktorjev ene firme, ste ga vi postavili tja. Samo to bo še prišlo ven, verjetno, vsa ta zadeva, ampak pustimo stati. Še en primer. Da zaključim. Saj sem imel polno reči, a moram pustiti. Predsednik uprave Darsa [[…]]Kaj smo normalni? Vlada postavi podpredsednika stranke. Vi mene razumete, kje je težava tukaj? Ta človek je bil v konfliktu nekega interesa, on je bil tisti, ki je dal lažne priloge – kako bi rekel? – lažne reference za viadukt na Glinščici. Me razumete?! On je dal lažne reference takrat! Saj zato so šli v revizijo in ugotovili, da tisti zid in tisti temelji niso bili tako, kakor je bilo treba. In poleg tega so se zmenili in so še zmeraj dobili posel! Ker so se zmenili, verjetno, si jaz mislim. In kje je ta človek, kam je šel? Podpredsednik neke stranke, Nove Slovenije, je šel za predsednika uprave Darsa. Mislim [[…]]Pa mediji niso nič toliko govorili o tem. Saj jaz se sprašujem zakaj, ker toliko tolčete po teh medijih, da ne rečem drugega. Kadar so take eklatantne zadeve, pa ni, ni, je vse tiho. Se pove, pride kakšen necenzuriran, ki pove kakšno takšno reč, da mi preberemo, kar je, in potem itak rečete, tisto je fejk. Večjega fejka, kot je Nova24TV – oprosti, to je nekaj neverjetnega. Ampak pustimo stati, ne govorimo o njih zdaj. Ampak jaz se sprašujem tukaj za taka kadrovanja, ali se vam zdi prav. Zato pravim, da kadrovanje ni problem, če je pošteno kadrovanje, če je smiselno, če je znanje, če je stroka in te reči. Ampak postavljati določene ljudi samo zaradi tega mislim, da ni prav, to sem hotel povedati. Kadruje se vedno, se bo vedno kadrovalo, je malokaj tu filozofirati. In je tudi prav, da se kadruje v določenih krajih, si pač postaviš svoje ljudi, kamor je treba, ampak morajo biti vsaj iz stroke. Tukaj, v tem primeru, oprostite, stroke ni. Ni. In če ste zamenjali toliko ljudi tam, so verjetno razlogi drugačni. S tem bom zaključil. Imel sem še dve strani reči, ampak ne morem, ker moram pustiti drugim. Hvala, podpredsednica. Se opravičujem.
Hvala lepa tudi vam za vašo razpravo. K besedi se je prijavil gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod poslanec, jaz vam bom poskusil zelo na hitro odgovoriti, seveda toliko, kot je v moji moči. Glejte, najprej to, s čimer ste začeli na koncu, o inženirstvu, kadrovanju in tako naprej. Jaz ne morem in tudi ne bi želel zagovarjati nekih imenovanj v gospodarske družbe, ampak o konkretnem primeru Darsa pa človeka dobro poznam. Bil je šef mojega kabineta pred osmimi leti na Ministrstvu za obrambo in moram reči, da gre za kompetentnega človeka, da gre za poštenega človeka, da gre za visoko profesionalnega človeka in da je to človek, ki ima menedžerske sposobnosti. Ostalo si lahko narišete sami. Zid v Črnem Kalu oziroma na Glinščici – veste, kaj? To sem jaz govoril leto in pol. Leto in pol, kjerkoli se je dalo, na zbornici, na seminarjih in tako naprej. To je škandal za inženirsko stroko. To je bil škandal za inženirsko stroko! Zakaj? Zato, ker bi lahko za izmeritev tega zidu potrebovali točno štiri ure, tja bi prišel stroj, zadeve bi odkopal, pomerili bi, koliko je visoko, in zadeva bi bila končana. Ampak zakaj, mislite, tega niso naredili? Zakaj ne? Ker si je kar naenkrat tam lastnik premislil in on je rekel, da tega ne bo dovolil. Pritoževali so se pa Kolektor pa Riko pa ne vem, kdo še vse. Zanimivo, a ne? Zanimivo, da se ne da izmeriti enega navadnega zidu v štirih urah. Na napačnega ste se spravili. Na izrazito napačnega. Jaz sem prepričan, da je bil tisti zid toliko visok, kot so tam napisali, ampak so vsi ostali naredili vse za to, da se ta zid ne bi izmeril! Ker niso želeli, ker niso želeli, gospod Bandelli, niso želeli, da bi posel dobil nekdo, ki je bil več kot milijon evrov cenejši. Več kot milijon evrov je bil cenejši ta! In glejte, jaz tudi ne vem, kdo je dobil posel na kliničnem centru. Ne vem. Vse to lahko pogledamo, lahko to preverimo. Vem pa nekaj – da ga ni dobil eden od tistih posvečenih v tem našem gradbenem poslu. Saj vemo, kateri so posvečeni. Vi ste delali v gradbeništvu pa veste, komu ste dobavljali. Ko je Ivan Zidar poklical, temu se ne dobavlja cementa, se kljub predpogodbi, ki jo je Salonit Anhovo imel z izbranim izvajalcem, temu izvajalcu ni več dobavljal cement. A je to konkurenca? A je potem čudno, da je tisti zid namesto 8 milijonov po drugi ponudbi bil vreden 12 milijonov? Po mojem ne. In po mojem s takim načinom dela ta Slovenija ne more prosperirati. Zdaj pa samo še kar se tiče kadrov. Glejte, gospod Bandelli, jaz upam, da ne bomo prišli do take faze, da ko jaz ne bom več tu minister, mi bo nekdo očital, ker sem član SDS, da sploh ne smem svojega gradbeniškega posla opravljati. Upam, da ne. In glejte, če je nekdo občinski svetnik SDS ali pa SD, ko bo SD na oblasti, ali pa vaš, ko boste vi na oblasti, pa če ima neke zveze, nekaj pojma o gradbeništvu ali pa financah ali pa, ne vem, o pranju denarja, je najbrž lahko imenovan za vodstveno funkcijo. Ali je zdaj to, da si član neke stranke, v tej družbi postalo, ne vem kaj, kužno? Jaz upam, da ne bomo prišli do faze, ko bomo gledali, ne vem, tako kot do leta 1945 – če nisi v partiji, pa ne moreš na nobeno mesto priti. Upam, da ne. Zdaj pa še zaključim s svojimi imenovanji. Glejte, gospod Bandelli. Jaz sem na ministrstvu do zdaj imenoval dva človeka. Najprej sem imenoval direktorja Policije – ne jaz, na moj predlog Vlada – in potem ko je direktor Policije odstopil, sem predlagal in imenoval drugega direktorja Policije. Potem sem imenoval človeka, direktorja direktorata za nadzor nad Policijo in poglejte, zanimivo, človek je bil tudi v vaši vladi tam direktor, v. d. Celo več, bivši minister se je po pripovedovanjih, ki sem jih jaz imel, norčeval iz njega, ha, to je pa nesojeni minister, to je pa gospod, ki bi rad bil minister tukaj namesto mene in je bil leto in pol v. d. Jaz nisem tako gledal. Jaz sem pogledal, ali je človek strokovnjak, naredili smo razpis, od tistih, ki so se prijavili, je bil najboljši in je zdaj imenovan, gospod Bandelli, pa ni član SDS. Jaz mislim, da je politično celo bližje levici, ampak me to ne zanima, ker je bil dolgoletni karierni policist, ker je strokovnjak, ker zna delati. Vsi ostali vedeji so še zmeraj tisti, ki so bili v prejšnji vladi. Nobenega novega nisem imenoval, razen tistih dveh, ko smo spremenili sistemizacijo in smo postavili dva nova direktorata, Direktorat za logistiko in Direktorat za migracije. Pa tudi tukaj bodo razpisi, tako da lepo prosim, gospod Bandelli, ne mi tega očitati, no. Pa tudi če mi očitate, poglejte, ni nobenega problema, z vami se absolutno strinjam, tudi ko bomo mi v opoziciji, bomo verjetno ropotali tako kot vi zdaj, ampak poglejte, izrednih sej v času epidemije, ob tem, ko imamo danes oziroma včeraj spet več kot 20 mrtvih, pa ne bomo sklicevali. V tem primeru bomo mi, če, ko bomo opozicija, gotovo vse sile usmerili v to, da bomo Vladi pomagali, da bomo skupaj državljane prepričali, da je čas resen, da se moramo vsi postaviti za to, da bo zadeva izzvenela, da bo epidemija odšla in da bomo v največji meri vsi ostali zdravi.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Marko Bandelli.
Samo eno reč. O večini reči, ki ste jih rekli, se strinjam tudi z vami, da ne boste mislil, da ne. Ampak kar sem vam hotel povedati: ni problem izkaznica, ne sme biti problem, tudi za naprej ne sme biti, ampak je odvisno kam, na katero pozicijo. Me razumete? To sem hotel povedati. Tukaj so določene pozicije, ki so bile menjane z izkaznico, kjer ni prav, so določene represivne službe, če jih kličemo represivne službe, kjer ni prav. Samo to sem hotel povedati, razumete? Ona bo lahko inšpicirala eno firmo, kjer so lahko bolj blizu levici, če dam primer – na kakšen način bo ona to nevtralno inšpicirala? To sem hotel povedati. Se mi ne zdi prav, meni osebno se ne zdi prav. Toliko z moje strani. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja na vrsti za razpravo je mag. Elena Zavadlav Ušaj, pripravi naj se gospod Rudi Medved. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Prav lepo pozdravljeni minister in vsi ostali, kolegice in kolegi! Predlagatelj je že na začetku svojega govora omenil, da sedanja vlada opravlja kadrovske menjave zaradi sle po oblasti. Ali se sklicatelji današnje seje sploh slišite, kaj govorite? Saj se zdi, kot da predstavljate tisto in govorite o tem, kar ste sami počeli, sedaj pa to očitate sedanji vladi, vladi Janeza Janše, ki ima ravno tako enake zakonske možnosti, kot jih je imela vlada Marjana Šarca. Pa poglejmo, kako je to potekalo pod taktirko Marjana Šarca. V svojem mandatu je opravil to, kar smo danes že večkrat slišali, 252 kadrovskih menjav, in to govorimo o menjavah na najvišjih uradniških mestih, ne o vseh ostalih. Samo ob svojem odhodu je Šarčeva vlada, kljub temu da je opravljala le tekoče posle, panično kadrovala na številna uradniška delovna mesta na raznih ministrstvih, kljub temu da je administrativni aparat v javnem sektorju že tako ali tako preštevilen. Tako je bilo razpisanih vsaj 80 delovnih mest, roki za prijavo na ta delovna mesta pa so bili od tri do pet dni, iz česar je očitno, da tu ne gre za strokoven kader, pač pa le za politično pripaden kader. Nekdanji ustavni sodnik in sodnik Evropskega sodišča za človekove pravice dr. Boštjan M. Zupančič je opozoril, da nameščanje svojih ljudi v spodnje sfere globoke države ni tekoči posel, to je kaznivo dejanje, zloraba uradnega položaja. Tožilstvo bi moralo v takih primerih reagirati in Ustavno sodišče bi moralo izdati začasno odredbo. Pa poglejmo, kar je tudi predlagatelj takoj na začetku izpostavil, kadrovanje v NPU, kriminalistični policiji, Generalštabu Slovenske vojske, in še enkrat bom poudarila točno ta kadrovanja, ki jih je izvedla tudi Šarčeva vlada. 13. 9. je Šarčeva vlada nastopila svoj mandat in 24. 9. imenovala direktorja uprave kriminalistične policije, 27. 9. direktorja Sove, 11. 10. generalnega direktorja Obveščevalno varnostne službe in 29. 11. načelnika Generalštaba Slovenske vojske. No, koga so zamenjali? Točno te, ki jih je predlagatelj na začetku svoje predstavitve navajal. Potem pa bi rada izpostavila to, kar sta oba, tako državni sekretar kot minister izpostavila – da je pri imenovanju predvsem pomembno to, da gre za medsebojno zaupanje in kompatibilnost med ministrom in uradnikom na položajnem mestu. In seveda, menjave kadrov so del vsake vlade in so legitimne. Na ustrezna mesta je pa treba kadrovati ustrezne kadre, kar pomeni, da morajo biti strokovni kadri. S tem mislim, da se obe vladi strinjata, tako vlada Marjana Šarca kot vlada Janeza Janše. Ampak predlagatelj je v svojem govoru rekel, da tiste kadre, ki so strokovno podkovani in zrele osebnosti, bi pa tudi podprli. Pa poglejmo, ali to drži. Vemo, da v javnem sektorju potekajo letni razgovori, ki so vsako leto opravljeni na začetku leta, in v tem naboru se v samih pogovorih jasno vidi, kateri so tisti kadri, ki so uspešni, in kateri dosegajo za posamezne institucije nadpovprečen rezultat. In če bi želeli strokovne kadre pridobiti, bi samo te zapise pregledali, ne bi bilo treba iskati po politični pripadnosti. Ampak seveda imate med sabo tudi stranke z zelo dolgo tradicijo, kot je SD in vam je sigurno znala zelo dobro sugerirati, kako se to počne. Kajti sama vem, da so v Novi Gorici do tistih najnižjih uradniških mest v času svoje vlade postavili svoje ljudi ne glede na to, ali so bili strokovni ali niso bili strokovni. Povedati vam moram tudi, da so se v času vlade Marjana Šarca na poseben natečajni postopek, kjer je šlo za imenovanje uradnika na položaju, prijavile tako strokovne osebe kot tudi tiste, ki so bile politično pripadne, in trikrat lahko ugibate, kdo je bil na koncu izbran. Strokovna oseba vsekakor ne, politično pripadna pa ja. In to ne samo v enem primeru, v več primerih. To vem iz lastne izkušnje. Dejansko kljub temu da so imele tiste osebe, ki so bile politično pripadne, za sabo tudi nepravilnosti, ki jih je izrekla inšpekcija. Potem je pa bilo tudi povedano s strani predlagatelja, da je kadrovanje Janeza Janše nestrokovno in politično in da želimo s tem zamegliti resnico. Ali se vam zdi, da se želi res zamegliti resnica? Jaz mislim, da vi želite sami zamegliti resnico. Sklicevanje takšnih sej, kot je današnja in kot je tista, ki je bila dopoldan – obe se nanašata na kadrovanje. In kam trčimo na koncu? Na koncu trčimo ponovno ob to, za kar ste na začetku dejali, da bi radi imeli – sla po oblasti. Ampak ta sla po oblasti je za vas, ne za vlado Janeza Janše. Za konec bom prebrala samo še besede Marjana Šarca ob nastopu vlade, in sicer dva dni zatem, 15. 9., je za Sobotno prilogo Dela dejal: »Treba je dati dobra vodstva v državne družbe. SDH mora biti bolj pod nadzorom Vlade, ki je predstavnik ljudstva in tudi lastnik teh družb. In če si kot Vlada lastnik, SDH ne more delati po svoje.« Se pravi, ne more delati po svoje. »SDH je očitno preveč neodvisen. Če premier reče, da se ne sme v nič vtikati, hkrati pa je odgovoren za vse, ne more pa dejansko nič, je torej vpliva Vlade premalo.« Premalo vpliva. »Več vpliva želim samo v tistih podjetjih, ki so ključna za Slovenijo. To so na primer Petrol, Krka, Telekom.« Ali je to tudi način strokovnega kadrovanja ali političnega? Presodite sami.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Rudi Medved, pripravi se mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister, ostali predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Kar nekaj filmov poznamo, pa tudi kakšna gledališka igra je vmes, ki nosijo naslov Vsega je kriv. Ta ali on ali kdo ve kdo. Mi v Sloveniji pa zdaj več kot pol leta gledamo nadaljevanko Vsega je kriv Marjan Šarec. Kako priročno. Če Marjana Šarca ne bi bilo, bi si ga pa vi morali izmisliti. Nekdo vendar mora biti kriv. Če mi nismo, potem je nekdo drug. In Marjan Šarec je seveda zelo prikladen za to. Nespodobno je, nedostojno je pravzaprav, da smo danes tukaj slišali primerjavo, in to v uvodnem nastopu Slovenske demokratske stranke ob predstavitvi stališč, ko so šli v primerjavo, v situacijo ob začetku epidemije in ob sestopu vlade Marjana Šarca in zdaj. Nedostojno. Nedostojno in sploh nočem dajati za primerjavo teh številk. Ker 13. marca je bilo v Sloveniji 179 potrjenih primerov okužbe. To je desetkrat manj, kot imamo danes dnevno potrjenih. In je bilo dnevno potrjenih toliko, kot imamo danes žal žal dnevno mrtvih. In tukaj slišimo primerjave oziroma obtožbe, obtožbe, da je za epidemijo v Sloveniji kriv Marjan Šarec. Lepo vas prosim. Hkrati smo pa slišali tudi še en bistroumni nesmisel – to je pa res bistroumni nesmisel, ko govorimo o kadrovanju – ko je taisti predstavnik Slovenske demokratske stranke dinamiko kadrovanja, tega eksponentnega kadrovanja povezal z dinamiko omejevanja divjanja epidemije. To je pa res bistroumni nesmisel. Torej, bolj ko je eksponentno kadrovanje, bolj bi potemtakem pričakovali, da se bo eksponentno epidemija omejevala, ne pa eksponentno rastla. Torej, bolj ko kadrujemo, bolj raste ta epidemija, tako bi lahko iz tega sklepal. Res bistroumni nesmisel. No, ampak če gremo zdaj k tej mantri, mantri Slovenske demokratske stranke in koalicije v celoti. Seveda, puške v koruzi ne izpustite. Ne izpustite, to je res zdaj že ena zguljena lajna, pa čeprav veste, vsi skupaj veste, kako je s to koruzo in kaj se je dogajalo lansko jesen. Vsi skupaj vemo, da sta se stranki takratne koalicije, Stranka modernega centra in Desus, skrivaje, lahko tudi v koruzi, no, če hočemo, saj v koruzo se da dobro skriti, pa recimo, da skrivaje v koruzi dogovarjali s SDS o novi koaliciji. Pa naj bo koruza. In Marjan Šarec je s svojim odstopom to razgalil. Iz vsega, kar se je dogajalo z bliskovito naglico v nadaljevanju, je popolnoma jasno, da Desusa in Stranke modernega centra ta odstop ni šokiral. Ni šokiral. In druga je pa ta famozni spisek o brutalnem kadrovanju vlade Marjana Šarca. Meni je žal, da kolegi iz Slovenske demokratske stranke danes niso poskrbeli za inštalacijo v Državnem zboru tako kot na seji odbora. V pomanjkanju najrazličnejših dogodkov je seveda taka inštalacija lahko dobrodošla, če drugega dogodka ni, ampak zdaj ni ne vem kako estetska, pa še potratna je. Zdaj jo pripravljajo, no, hvala bogu. To je zdaj dokaz tega neverjetno brutalnega kadrovanja vlade Marjana Šarca. Ker operirate z različnimi številkami, 252, da vam pomagam, 252 je teh brutalnih kadrovanj. Jih pa seveda vlečete na dan pač za rabo po potrebi. Za rabo po potrebi. Če je treba, se omeni kakšen direktor, da je bil zamenjan, nič se ne pove, da je pa morda prejšnjemu direktorju na istem mestu potekel mandat pa je bil imenovan drugi ali da je kakšen direktor tudi odstopil, tudi to se dogaja! Tudi to se dogaja. Dogaja se, da kdo odstopi, in tudi odstopi, tudi to smo lahko že doživeli. Mi nismo nič tajili, da je bila imenovana direktorica Policije, da je bil imenovan šef Sove, že pri šefu kriminalistične policije se pa ne pove zraven, da je prejšnji šef kriminalistične policije ušel na drugo delovno dolžnost v Beograd ali mislim, da nekam, pa je bil imenovan novi. Ampak vse ostalo se pa kar izpusti, pa gre v mnogo mnogo primerih za rutinska imenovanja, ki jih Vlada pač mora opraviti po zakonu. Za svete javnih zavodov, različnih agencij in tako dalje. No, tukaj se je seveda znašla kot primer enega res brutalnega kadrovanja tudi sestava mešane slovensko-bavarske komisije, 18 članov. Glej si ga no, grdo. Tisto, kar je pa najhuje, to smo slišali pa tukaj, je pa, pomislite, pomislite, spremenjena sestava pokrajinskih štabov Civilne zaščite, prikazano kot 98 brutalnih kadrovanj. No, ta je pa res dobra. Verjetno smo vsi iz koalicije, pa še kdo nam je moral pomagati, hodili po celi Sloveniji in nabirali strankarske pripadnike koalicije, predvsem pa seveda LMŠ, da jih spravimo v to sestavo pokrajinskih štabov Civilne zaščite, ker jih je bilo treba pač 98 nabrati. Pomislite. In da je bil ob reorganizaciji centrov za socialno delo – veste, da je bila reorganizacija – 15 direktorjem zaradi te reorganizacije podaljšan mandat. Ja res brutalno, mislim, kako si je Vlada dovolila kaj takega, da jim podaljša mandat? Pa predstavniki ustanovitelja, to je Vlade, v javnih zavodih in še bi lahko našteval. Na koncu boste ugotovili, da strašite z nečim, kar je votlo, kar je popolnoma votlo, okoli pa nič ni. S tem strašite zdaj že pol leta in ni nam treba priskrbeti tega spiska, kot se je ponudila prej poslanka, da nam lahko to priskrbi, ker saj Nova24TV je to objavila že, mislim da, drugi ali tretji dan po nastopu Janševe vlade. In v nadaljevanju očitek, da je vlada Marjana Šarca kadrovala, in to seveda brutalno, tudi potem ko je opravljala tekoče posle. Poglejte si, poglejte si ta spisek. Tega spiska pravzaprav nihče seveda ni prebral ali pa je izpulil ven tisto, kar mu paše. Od januarja do sredine marca je bilo resda imenovanih cirka 20 vršilcev dolžnosti, ponavljam, vršilcev dolžnosti direktorjev direktoratov. Torej ko jim je potekel mandat. In Vlada bi lahko vse te direktorje imenovala za poln mandat s polnimi pooblastili, vse zakonske podlage za to so bile, pa tega ni naredila. Pa tega ni naredila, tudi iz preprostega razloga – ker smo tako ali tako pričakovali, da bodo vsi zamenjani. Lahko bi jih imenovali za poln mandat, da bi vsaj odpravnino dobili, če ste jih zamenjali, pa tega nismo storili. Pa tega nismo storili. In potem se tu govori o neverjetnem razpisu za 80, pazite, 80 strankarsko pripadnih ljudi. Šlo je pa v bistvu za razpise za določen čas za potrebe predsedovanja in niti enega iz teh razpisov ni zaposlila vlada Marjana Šarca. Ti razpisi so se iztekli in pravzaprav je bila stvar odločanja za zaposlovanje teh ljudi v rokah vlade Janeza Janše. Zdaj jaz ne vem, koliko jih je bilo zaposlenih, najbrž so bili vsi sami levičarji in kot taki popolnoma neprimerni. Ampak ne vem, ne poznam njihove nadaljnje usode, ampak takšni so bili ti razpisi. Takšni, brutalni – ja, seveda so bili brutalni. Rad bi opozoril na prisego ministrov in predsednika Vlade tukaj v tem Državnem zboru ob nastopu funkcije. No, pa poglejmo, kaj reče, kaj reče predsednik Vlade, kaj rečejo ministri: »Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.« Pa da ne bomo o ustavnem redu oziroma pravnem redu in ustavnem redu, marsikaj je bilo tej vladi danes na tem področju že očitanega, pa pojdimo na blaginjo. Pa pojdimo na blaginjo. »Deloval bom za blaginjo Slovenije.« Zdaj pa vas jaz vprašam – pa ne bom zdaj vlekel na dan popolnoma vseh menjav, ki so za nas sporne in bodo sporne, vam se zdijo pa popolnoma normalne – ob 424 kadrovanjih vlade v sedmih mesecih in pol in 252, vsebino teh kadrovanj sem povedal, v 16 mesecih in pol. Vi ste bili danes sami presenečeni ob tej številki 424, ker vas je nekdo zavedel, da je vsega skupaj, kaj pa vem, tam nekih 40 kadrovskih rešitev. Poglejte, mi vam teh 424 kadrovanj ali imenovanj, ali kakorkoli že temu rečemo, sploh nismo očitali. Mi nismo pripravili te inštalacije pa raztegnili plaht čez parlament, ker bi seveda bile te plahte še enkrat daljše od vaših. Ne, tega nismo storili, ker nekatere obveznosti, ki jih ima Vlada pri imenovanjih, pač razumemo in poznamo. Marsikaj od tega za nas seveda ni sporno. Čeprav resnici na ljubo 424 pa tudi ni tako majhna številka. Pa ni tako majhna številka. Če je šlo res vsepovsod za izteke mandatov pa kdo ve, kaj še vse, je to nenavadno veliko, če primerjamo s številkami prejšnje vlade, ampak dobro, dopustimo možnost, da je res tako. Ne vem, zakaj se je poslanka razburjala, od kod nam ti podatki, saj za to je samo malo pridnosti treba, malo je treba pridnosti, se pogledajo, ti podatki so vsi javni. Ti podatki so vsi javni in pač se je bilo treba potruditi in prešteti. Mi nismo tega problematizirali, nismo, seveda dokler vi ne vlečete ven tega spiska 252 kot neke najbolj inkriminirane zadeve v tej državi in moraš seveda postreči s podatkom. Ampak saj ta podatek še tudi ni tako presenetljiv, kar zadeva delovanje vlade Janeza Janše. Pa poglejmo leto 2012, za tri mesece gre. Za tri mesece. 312 imenovanj in 150 razrešitev v treh mesecih. Torej? Kdo bo zdaj komu očital brutalnost pri kadrovanju? Jaz bom na tej točki, kar zadeva te očitke o brutalnosti, končal, me pa zanima, kaj za vraga bo k blaginji Slovenije prispevala ukinitev neodvisnosti osmih javnih regulatornih agencij. To me zanima. In kaj bo k blaginji pripomogla zamenjava na čelu Statističnega urada in Finančne uprave? Ni treba dolgoveziti, ni treba nič utemeljevati, mene zanima kot državljana te države, če Vlada dela z vsemi močmi za blaginjo, kaj bosta k blaginji pripomogli ti dve menjavi. To me zanima. Poglejte, to me zanima. V končni fazi me zanima, kakšen je učinek na proračun. Morda imate tudi ta podatek. Predvsem pa tako za lase privlečena utemeljitev te združitve osmih javnih regulatornih agencij, kot smo jo danes tukaj slišali – mislim, ta pa ne zdrži tudi za osnovnošolca ne, kaj šele za ta državni zbor in slovensko javnost. Brez kakršnekoli podlage, da bi vsaj poskušali prepričati, da ni res, da je v končni fazi cilj isti, enak kot pri mnogo drugih kadrovanjih, le da bo tukaj še elegantneje, ker se bo dalo vse skupaj urediti naenkrat. In ne mi govoriti o tem, zdaj bodo ostali na položajih, potem jih bo pa Državni zbor imenoval. Ja, seveda jih bo. Ja seveda jih bo Državni zbor imenoval – na čigav predlog? Kdo bo predlagal svoje kadre? Kdo bo pokimal? Kdo bo pokimal? Kdo bo uresničeval kadrovski program nadstranke, ki ga seveda sama brez podpore poslušnih strančic okoli sebe vendarle ne more, da bodo na koncu vendarle izpeljane te kadrovske rešitve tudi na tem področju? In tu je seveda zmešano vse skupaj, ni da ni, hruške in japke, kot rečemo pri nas. V dobronamernost teh ciljev ne verjamemo. Ne verjamemo. Minister je bil že v dveh prejšnjih vladah, te agencije so bile vseskozi iste, delovale so. Jaz ne verjamem, da so zdaj, v zadnjih nekaj mesecih, ravno čez poletje začele delati tako slabo. Ali pa so že prej delale tako slabo pa ga je bolelo pa je nosil v sebi. Pa je nosil v sebi, zdaj pa je z vso silovitostjo sredi najhujše epidemije to udarilo na plan. Zdaj je pa udarilo na plan, zdaj je pa to treba vse zrušiti, briga nas za Bruselj. Briga nas za Bruselj in – to moram ponoviti, čeprav sem to že na odboru – kakšen pritlehen izgovor, pravzaprav, da delamo po nizozemskem sistemu. No, tokrat nam pa Nizozemska, ki je nekoč združila tri regulatorne agencije po dveletni javni razpravi, pride prav. Po dveletni javni razpravi, po dveletnem usklajevanju s pravnim redom Evropske unije. Mi imamo pa nizozemski sistem. Zdaj ne vem, na kakšen način bi rekel, ampak z razpravo za eno noč, pa še to ne javno razpravo. Eno noč so imele te agencije na voljo, da so, če so sploh upale, dale pripombe na ta načrt. Saj veste, kako pravijo Angleži v pubu, ko je treba plačati zapitek? Rečejo: »Let's go Dutch«. To pomeni, da vsak plača sam. Tukaj ne bo plačal vsak sam. Tukaj bomo mi plačali, državljani bomo plačali. Vlada ne bo nič plačala tukaj, državljani pa bomo plačali in gor plačali zaradi tega pa še zaradi marsikatere druge stvari. Sicer pri tem kadrovanju Slovenske demokratske stranke tudi kakšna drobtinica kdaj pade z mize pa je k NSi priletela drobtinica v obliki Agencije za varnost prometa. Pa še tega niso mogli izpeljati na nek normalen način, še to se vlači po medijih, ker gre spet za čisto klasično politično kadrovanje v smislu: ali je pismen ali ni pismen, ni pomembno, samo da je naš. In kot je rekel, ministru se je najbrž zareklo prej, ko naredi nekaj desna vlada, je vse narobe, ko naredi nekaj leva vlada, je pa vse prav. Saj to, ali je to desna vlada? Ali je to desna vlada? Jaz sem do danes mislil, da ni desna vlada, če imamo notri dve stranki sredinske oziroma levičarske provenience. Ja seveda je desna vlada, seveda je desna vlada, to je koalicija, v kateri so štiri stranke, pa so glede na način delovanja vse štiri SDS. Takega občutka se težko znebiš, saj praktično vse zvesto uresničujejo program nadrejene stranke, ministri pa se praviloma v svoje delo niti ne vtikajo, ministri teh treh strank. Če se vrnem nazaj k temu nesrečnemu obdobju epidemije, se je pa ena stvar vladnemu govorcu najbrž tudi zarekla. Jaz dvomim, če je bil pooblaščen, da je to javno lahko povedal. Pa tudi kakšnega odziva ni bilo, res pa je, da je bilo to izrečeno na petek 16. oktobra ob 17. uri in 40 minut na nacionalni televiziji. Poudarjam, vladni govorec je to rekel, ni nacionalna televizija poročala in bi seveda takoj dobila očitek, da je potvorjeno poročala, ampak je vladni govorec povedal. Citiram, 16. 10. je bilo to: »Vlada je čez poletje naložila pripravo načrtov za drugi val, vendar so nekateri hibernirali in načrtov niso pripravili, zdaj pa hitijo na vrat na nos.« To so besede vladnega govorca, to je človek na uradni poziciji, jaz upam, da ve, kaj govori. Ali je znotraj Vlade takšna izjava naletela na kakršenkoli odziv, na kakršnokoli akcijo? On je s tem povedal praktično vse. Vse. Nekateri, ne vemo kateri, niso pripravili načrtov, ker so hibernirali čez poletje. Kdo je hiberniral, to pa nas zanima zdaj, jaz verjamem, da vse ljudi v tej državi, vsi smo prizadeti zaradi te epidemije. Tukaj je pa jasno povedano kot posledica, da so ljudje, zadolženi za določene naloge, posledica kadrovanj te vlade. V končni fazi so bili ti ljudje skadrirani tja, da naredijo to, to in to. To, kar je njihova naloga. Tega niso naredili, ker so hibernirali. Jaz ne vem, ali je to v isti sapi rekel vladni govorec, tega pa ne bom pripisal temu dnevu pa tej uri, ampak – kaj je še rekel vladni govorec? »Nikoli ni tako slabo, da ne bi moglo biti še slabše.« Torej je očitno vedel, kaj govori. Mi smo mislili, da je to fraza, pač nekoč je rekel, »uživajte, dokler še lahko«, zdaj je pa to malo zaostril pa vse skupaj pahnil še v večjo depresijo. Ampak očitno je človek vedel, kaj govori. Če je vedel, da so ljudje hibernirali in niso naredili svojega – ja seveda bo še slabše. In tako imamo žal po kadrovskem cunamiju še ta virusni cunami, vzročno povezan na ta način, da bolj ko kadrujemo, huje je.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Marko Koprivc, pripravi se gospod Željko Cigler. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica, za besedo. Spoštovani minister, spoštovani ostali prisotni, vabljeni, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! Dovolite mi, da najprej odgovorim na to, kar je kar nekaj predstavnikov koalicije danes izpostavljalo – zakaj dejansko danes tukaj sedimo. Jaz vam povem, da bi se jaz najbolj strinjal, da bi bilo prav, glede na situacijo v državi – glede na to, da se rast okužb iz dneva v dan povečuje, da je situacija res kritična, lahko bi rekli ena od najtežjih situacij v zgodovini sodobne Slovenije, da ta virus res močno ogroža tako gospodarstvo na eni strani kot življenja in zdravje ljudi na drugi strani – bi na vsak način pričakoval, da bi Vlada podredila vse ostale stvari tej trenutni situaciji in se posvetila predvsem reševanju zdravstvene krize v Sloveniji. In v tem primeru seveda takšne seje, kot je danes, absolutno opozicija ne bi sklicevala. Žal pa je realnost zelo zelo drugačna. Namesto da bi skrbeli, da bi v času, ko se je epidemija na nek način zaustavila v času poletja, skrbeli za to, da se zagotovi dovolj bolniških postelj, da se zagotovi kader za drugi val, ki je bil napovedovan in je bilo jasno, da se bo zgodil, ste se raje vrgli v kadrovanje na vseh možnih področjih. Seveda po zgledih, po katerih se radi zgledujete, Orbana na Madžarskem, na Poljskem in še kje. Priče smo dejansko poskusom razgradnje temeljnih družbenih podsistemov s strani največje koalicijske stranke, SDS, ob tihi podpori tudi ostalih koalicijskih strank. In ob tem, spoštovane kolegice in kolegi, opozicija res ne more biti tiho in ne moremo na noben način prevzemati odgovornosti za ta vaša dejanja in molčati in vsega skupaj spregledati. Namesto da bi se ukvarjali z zdravstveno krizo, ste se najprej lotili menjave na NIJZ in vse tiste strokovnjake, ki so morda videli drugačne rešitve pri reševanju te krize, izključili iz samega procesa. Menjali ste vodstvo Fursa. Zakaj? To je bilo danes že večkrat izpostavljeno. Zakaj? Ne znate povedati. Ni šlo za konec mandata. Menjali ste direktorico oziroma direktorja Statističnega urada. Da ne govorimo o represivnih organih, da ne govorimo o tem, da imamo že četrtega direktorja NPU, že drugega direktorja Policije. Prvi je namreč skupaj z odstopljenim ministrom Hojsom, ko je napovedal odstop, odstopil, odstop pa je napovedal zaradi tega, ker se ni strinjal s hišnimi preiskavami pri podpredsedniku Vlade. Ampak to je že druga zgodba, o kateri smo veliko govorili, je pa vsekakor to nesprejemljivo in neprimerno. In, spoštovani minister, po tem, ko nepreklicno odstopite in danes še vedno tukaj sedite pred nami, imajo težko državljanke in državljani neko zaupanje v vas in v vlado, ki jo v veliki meri ravno vi in vaš predsednik poosebljate. Skratka, te politične čistke so sploh v teh res težkih časih neokusne in nehigienične. Jaz se strinjam, seveda, z načelnim stališčem, ki je bilo večkrat izpostavljeno danes, saj vsaka vlada menjuje pa postavlja svoje ljudi – res je, vsaka vlada postavlja svoje ljudi. Morda smo lahko kritični tudi do prejšnjih vlad, da je bilo preveč kadrovskih menjav, ampak ni vsaka menjava enaka menjava. Odvisno je, koga se postavi. Koga se postavi in predvsem v kakšnih okoliščinah. Ponavljam še enkrat, trenutno gre za izredne okoliščine. Slovenija in celotna Evropa se nahajata v res težkem času zaradi zdravstvene krize in ob tem bi pričakoval s strani predstavnikov Vlade, da bi se namesto s tvitanjem pa s postavljanjem svojih kadrov na mesta, ki niti niso ključna za obvladovanje te krize, ampak so ključna za obvladovanje družbenih podsistemov tudi v prihodnje, raje ukvarjali s pridobivanjem dodatnih postelj, z reševanjem domov za starejše občane in tako naprej. Celo pomlad smo poslušali kritike s strani nove vlade, kako je prejšnja vlada slabo poskrbela in pripravila državo na zdravstveno krizo. In kako smo izšli iz prvega vala? V prvem valu mislim, da smo imeli največ 70 ljudi na dan okuženih pa nekaj več kot 100 naenkrat v bolnicah, danes so te številke mnogokrat mnogokrat večje. In smo v samem vrhu Evropske unije. Se strinjam, da je temu lahko botrovalo več dejavnikov, ampak vsekakor pa ste imeli čas, da bi se na to bolje pripravili. Ampak ne, vam je šlo za to, da ste si lahko podredili vse družbene podsisteme, da ste napadali medije, da ste danes sicer neuspešno skušali prek svojih nadzornikov – ne direktno, gospod minister, da me ne boste popravili – zamenjati generalnega direktorja RTV Slovenija, pa vam ni uspelo, en glas je zmanjkal. Ampak to so pač ti avtoritarni nameni te vlade – podreditev celotne družbe. Jaz vam povem še enkrat, da si takšne strahovlade v opoziciji res ne želimo, in verjamem, da si tega ne želijo tudi državljanke in državljani, zato bomo na to glasno opozarjali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima gospod Željko Cigler, pripravi se gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Kolegice, kolegi, predstavniki Vlade, gospod Hojs! Diskusija, ki zdajle teče, je jasno izpostavila, da smo v času hude zdravstvene, socialne in tudi gospodarske krize, v kateri bi bilo treba osredotočiti vse napore zlasti v zagotavljanje zdravja in življenja ljudi v tej državi. Ni čas za druge stvari, zlasti ne za huda nesoglasja, in tako kot se danes govori, brutalne kadrovske menjave. Še posebej ne tistih ljudi, ki svoje delo opravljajo uspešno. Ampak preden grem na vsebino, bi rekel tole. Gospa Iva Dimic iz Nove Slovenije, spoštujem kolegico poslanko, je prej povedala določene stvari, kar se tiče šolske prehrane – moram to povedati – ki ne držijo. Namreč, ministrica za šolstvo gospa Kustečeva ni uredila ničesar, kar se tega problema tiče. Otroci so bili v prvem valu lačni, ona je pa prišparala 11,8 milijona evrov, otroci iz socialno šibkih družin. Jaz sem dal pobudo, da zadevo uredi, odziva nobenega. Prav predloge, kako. Levica je skupaj s Socialnimi demokrati napisala predlog spremembe Zakona o šolski prehrani, naj se to takoj uredi, pobude, odgovora nobenega, zaenkrat. Je pa imelo ministrstvo z občinami razgovor, kjer jim je povedalo, naj si občine prehrano in prevoz prehrane do socialno šibkih učencev uredijo same. To je vse, kar je bilo narejenega. Skratka, za lačne, socialno ogrožene osnovnošolce v Sloveniji ni poskrbljeno. Drugič. Ko je gospod Hojs dobil pripombe, na kakšen način se kadruje v NPU, je bil njegov odgovor tak, da je blatil in diskreditiral gospoda Darka Muženiča, bivšega direktorja oziroma direktorja – še vedno zakonitega, verjetno, po tem, kar je upravno sodišče odločilo – NPU. Dalje, kar bi rekel naprej. Točka današnje razprave je pa tole. Kadrovske menjave, ki jih vlada Janeza Janše izvaja v vseh družbenih podsistemih in gospodarskih družbah z večinskim lastništvom države, dejansko rezultirajo v vse bolj totalitarni in avtoritarni Sloveniji, ki se obvladuje na takšen način, da se na vse odločujoče organe in inštitucije postavljajo lastni, naši kadri, pri tem gre večinoma za člane Slovenske demokratske stranke. In z enim političnim kadrovanjem, ki je v mnogo primerih zakonsko in ustavno sporno – kar je praktično že skoraj vsak diskutant tule s strani opozicije povedal in na kar opozarja tudi stroka iz različnih področij, od pravnikov, varnostnih strokovnjakov, ekonomistov do sociologov – in konkretno pomeni en poseg v strokovnost in neodvisnost teh inštitucij, vse to pa vpliva na njihovo delo zdajle, v tem trenutku. Policija, Furs, finančni urad, Statistični urad, Urad za preprečevanje pranja denarja, poglejte, če se na čelo teh ustanov postavljajo člani Slovenske demokratske stranke, oprostite, vas sprašujem: a vi boste sami sebe nadzorovali? Gre za eklatanten konflikt interesov. Menjujejo se vodilni na Darsu, na 2TDK, na Slovenskem državnem holdingu, NIJZ, direktorji javnih zavodov, nacionalnih muzejev in tako naprej. In na drugi strani potem naprej, napada se in nesprejemljivo žali pravosodje, tožilstvo v tej državi. K naštetemu je obvezno dati tudi napade na medije, okoljevarstvene nevladne organizacije, na kulturo, umetnost, na stroko – če omenim stroko, bom omenil samo usode dr. Eržena, dr. Knaflja, dr. Žagarja – na tožilce, pravosodje. In kar je ključno za državljane – in to je zelo pomembno, prosim – vi, ki prisegate na demokracijo, jemljete s svojimi zahtevami o prepovedi referenduma državljankam in državljanom Slovenije možnost, da javno povedo svoje mnenje o mnogo ukrepih, zakonih oziroma o politiki, ki jo sedanja vlada vodi. Ob tem je bilo pa zadnjič najbolj zanimivo, smešno za Državni zbor to, da je na eni strani vladna koalicija glasovala proti referendumu za to, da se porabi 780 milijonov za orožje, na drugi strani je pa celotno podprla poročilo Varuha človekovih pravic o tem, kako je treba zaščititi človekove pravice v Sloveniji. Skratka, smešna pozicija. Moram reči, da gre pri tem omejevanju človekovih pravic dejansko za to, da te stvari absolutno dolgo ne morejo več stati. In če k temu dodamo še vse bolj pogosto omejevanje osnovnih človekovih pravic, to je svoboda gibanja, svoboda vzdrževanja, svoboda protesta ali pa svoboda do izražanja lastnega mnenja, je jasno, da obstoječa vladna koalicija gradi drugo republiko. To ni ustavna, demokratična in socialna Republika Slovenija. Jaz upam, da se poslanke in poslanci zavedate te odgovornosti. Stranka modernega centra, Desus, Nova Slovenija in tudi Slovenska demokratska stranka, zato vam na volitvah niti zdaj nihče ni dal mandata. Ker kot je bilo prej povedano, ko ste ministri prisegli kot ministri, ste rekli: »Spoštoval bom Ustavo Republike Slovenije.« Praktično vsi poslanci in poslanke iz opozicije, strokovna mnenja, mediji in tudi ljudje ob petkih vam sporočajo, da kršite mnoge ustavne pravice. Kar na nekaj teh je opozorilo že tudi Ustavno sodišče oziroma Upravno sodišče v Novi Gorici, gospod Hojs. Mislim, da ste že zdavnaj kot koalicija in Vlada prekoračili ene svoje ustavno in zakonsko določene pristojnosti. Hkrati s tem se je Vlada osredotočila na kadrovski obračun in kadrovsko čiščenje ne v naših, ampak v vseh državnih in javnih ustanovah in ji je praktično popolnoma vseeno za vsebino in družbeno vlogo teh ustanov, vsebino in namen teh ustanov. Vlada praktično ignorira vprašanje javnosti, stroke pa tudi nas opozicije v Državnem zboru, kaj za delovanje Policije, NPU, Državnega holdinga, Finančne uprave ali Pedagoškega inštituta ali pa Statističnega urada ali pa NIJZ pomenijo brutalne kadrovske menjave na vodilnih mestih teh inštitucij. Kaj to pomeni za delo teh inštitucij? In kar je bistveno, odstranjujejo se kadri, ki so te ustanove kvalitetno in uspešno vodili. Namreč, porazni in skrb vzbujajoči so rezultati vladnih oziroma koalicijskih kadrovskih ukrepov, ki jih vidimo vsak dan. Vse bolj kruto in konkretno jih namreč čutijo državljani. Zdravstvena kriza je vse hujša. Zdravstvo se zapira, postaja nedostopno za bolnike, alarmantni so podatki o obolelih in umrlih zaradi covida in to so dokazi, da ta vlada oziroma premier Janez Janša absolutno ne obvladuje več epidemije. Gospodarstvo se destabilizira, ustavlja, zapira, odpušča zaposlene. Šport, kultura, turizem, gostinstvo, trgovine, storitvene dejavnosti, teh ni več. So ustavljeni. Revščina, brezposelnost, brezup in jeza strmo naraščajo v tej državi. In kultura in umetnost sta se z ukinitvijo dejavnosti in financiranja praktično likvidirali. Vrtci, šole, fakultete so zaprti. Bom. Otroci in mladi, kot da ne obstajajo več. In kar je ključno, javni programi so z izgovorom izrednih razmer, za katere se zlorablja ekonomija, praktično ukinjeni. Še to bi rekel. Sprašujem dejansko koalicijske stranke: se zavedate svoje objektivne in konkretne odgovornosti, da ste s tem, ko glasujete za ukrepe, za kadrovanje vlade Janeza Janše, rušili in zrušili demokratični ustavni red Republike Slovenije ter blagostanje in javno zdravstvo naših državljanov? In o tem govorimo danes. O rezultatih in posledicah delovanja vlade Janeza Janše in njegovega kadrovskega cunamija. To politiko državljani Republike Slovenije ostro zavračajo in zahtevajo njen konec. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Robert Pavšič, pripravi se gospa Eva Irgl. Izvolite.
No, na današnji seji vam argumenti z nasprotne strani nenehno takoj padajo v vodo. Že te primerjave 240, 420 niti minister ne kupi več. Samo na začetku jo je navrgel, ker je točno videl, da ste ga pihnili mimo. Dejansko ne gre samo za spopad vej oblasti, ampak dejansko za podreditev vseh vej oblasti enemu samemu človeku. Zakonodajna – to mu je že uspelo, 44 glasov, odvisno od načina glasovanja. To je rezultat. Izvršna – ta je tako ali tako popolnoma vaša. Pravosodna – ta vam je največji trn v peti. No danes ste pa poskušali zelo brutalno še s četrto vejo oblasti narediti 425. menjavo, pa vam k sreči ni uspelo. In Policija vam gre tudi izredno na jetra. Še preden je bila primopredaja narejena, je ta vlada že zamenjala prvo gospo, prvo žensko policije. Zamenjal jo je gospod Travner. Ta je oddelal svojo nalogo, najprej pri nabavi zaščitne opreme, kjer je po mojem nezakonito posegal v proces nabave, potem pa še z odstavitvijo gospoda Darka Muženiča. In kaj je dobil za nagrado? Službo na Darsu. Kakšno službo? Takšno, ki je do tega trenutka, dokler on ni prišel, sploh ni bilo. In kaj se je pred tem zgodilo? Pred tem je postal predsednik uprave, podpredsednik stranke, ki je danes govorila, da se mora politika umakniti iz posla, Nove Slovenije. In na koncu je Nova Slovenija s predsednikom uprave tudi plačala ta račun, da je dobila svojega človeka na vrhu Darsa. Ustanoviti je bilo potrebno novo delovno mesto in tam zaposliti človeka, ki je oddelal svoje delo v Policiji. In potem se vse skupaj to lepo zagrne, in bi rekli naši južni bratje, nikome ništa. Ja ne bo šlo tako enostavno skozi. Jaz se sprašujem, ali mi sploh še živimo v isti državi. Po vašem je vse, kar počnete ne samo popolnoma normalno, ampak celo dobro za to državo, to nam koristi. Ja izredno nam koristi, ja. A smo mogoče na Islandiji? Tam je bila res lustracija narejena. Pri nas tudi poteka neke vrste lustracija, ampak malo drugačna, po vaših vatlih in kriterijih. Vi ste pač desničarji, konservativci, torej nasprotniki neke progresivne razvojne politike. In ker vam je prejšnja vlada postala zelo velik problem, postala je preveč napredna, razvojna, ste ji poiskali konservativce v peti koloni, v dveh strankah, in to že jeseni. In ste podpisali pogodbo s hudičem, koalicijsko pogodbo. Navidezno so tako stranke, ki sicer po predznaku niso konservativne, ohranile svoj predznak. Ampak samo navidezno in to boli. To bolečino smo danes že nekajkrat slišali v razpravah. Lahko jo razumem, ne morem pa je nikakor opravičiti, še vedno ste konservativci in še vedno ste soodgovorni za vse stanje, ki je trenutno v državi. Vedno namreč odloča Vlada. Vedno odgovarja Vlada. Kdo pa nastopa danes v imenu Vlade tukaj? Samo ministra so poslali. Vsi vemo, kdo bi tukaj moral danes sedeti, pa so vas poslali, gospod minister. Samo dvakrat je od 13. marca predsednik Vlade Janez Janša sodeloval na novinarski konferenci v Sloveniji, kjer so mu lahko novinarji postavljali vprašanja. Samo dvakrat! Ne štejemo tistih novinarskih iz Bruslja. In potem se sprašuje, zakaj dobi tako malo časa na televiziji. Ja, če se nenehno skriva pred novinarji pa noče odgovarjati. Pošilja druge po kostanj v žerjavico. Ampak če bi bila ta borba z epidemijo drugačna, kot je danes, če ne bi bilo dokaza, da je ta vlada popolnoma pogrnila na izpitu iz epidemije, bi bil zagotovo predsednik Vlade nenehno na televiziji in bi se lahko hvalil in bi imel tudi pravico hvaliti se. Danes se pa pač skriva in je tiho, razen po Twitterju, kar ima tudi seveda svoj pomen. Pomen je odgovornost, to je tisto. In če ste nam očitali, da je osem ministrov v vladi Marjana Šarca odstopilo – ja, so odstopili, zaradi tega ker so prevzeli odgovornost. Vi pa ste odstopili, pa niste odstopili, torej niste sprejeli odgovornosti. Janša je pogrnil, zato ker on vleče vse te niti, ker kdorkoli si upa, drzne dvigniti glavo, je takoj zamenjan. Dokaz za to so samo štiri menjave na NPU. Pa to je tisto, kar najbolj vpije v nebo! Štirikrat ste zamenjali nekoga, zato ker verjetno ni oddelal svojega dela, kot ste si ga vi zamislili. In minister, jaz vam – saj vem, da boste zelo hitro pa zelo brutalno zdaj poskušali obračunati z mano – ne morem verjeti niti besede. Mojemu kolegu ste se še pred nekaj dnevi dvakrat zlagali v enem dnevu! In če ne morem verjeti enemu ministru, pa verjemite mi, da je v množici ministrov, ki jim ne verjamem, še kakšen minister te vlade, potem ne morem verjeti niti celi vladi. »Vlada opravlja svoje delo v času največje epidemije,« sem slišal. Ja, dokaz za to pa so dejansko številke. Največja zadolžitev te države v zgodovini Slovenije, ljudje pa obolevajo po eksponentni funkciji in vi ste oddelali svoje delo? Niste! Zgledovali bi se recimo po Nemcih, čez poletje so usposobili zdravnike drugih strokovnosti, da se lahko zdajle ubadajo tudi s covidbolniki, dodatno so izobrazili že obstoječi kader. Nihče vam ne more reči tega, da boste vi v pol leta izobrazili nove zdravnike, to je nemogoče! Ampak da bi se sistem lahko prilagodil, to pa je bilo pričakovano. Pa se je zgodilo? Niti približno. 18. oktobra ste šele odreagirali, ko je bilo čez 20 % testiranih okuženih! Nemci to počnejo pri 5 %, dokler se še da ukrepati z nekimi normalnimi ukrepi. Zdaj boste pa spet zaprli vse skupaj in se izgovarjali na epidemijo. To ne gre. Jaz ne vem, kaj vam ni jasno. Če situacija ne bi bila tako nevarna, bi bila smešna, ampak je nevarna, je resna! Nihče se vam ne smeji, ker pač zadeva ni smešna. In kaj počnete v svojem stališču? Diskreditirate stranke, ki so si drznile spregovoriti o brutalnih kadrovanjih te vlade. Primerjava Grčija pa Levica – pa dajmo mi primerjati vas pa Grčijo! Kaj pa Surs? Koliko časa je Grčija lagala s svojimi podatki iz statističnega urada, da je zavajala Evropsko unijo? A ste vi imeli mogoče enake namene s tem, ko ste zamenjali človeka na vrhu Sursa? Kako je bilo prej, to nenehno opravičevanje, saj tudi drugi so to počeli – pa bodite vi boljši pa tega ne počnite, sploh pa ne tako prozorno! Bom zaključil, ker imamo še veliko stvari povedati. Kadrovski paket, piskrček za unovčevanje uslug in zaslug, to se dogaja. Dokaz za to je Nova Slovenija in dokazov za to, ki jih bodo razkrili tudi moji kolegi, je še ogromno. Ta trenutek sta dva virusa v tej državi, z enim se spopadamo ljudje in zdravstveni sistem, drugi virus ste pa vi. Ampak proti vam izgleda še ni cepiva. Še.
Hvala lepa. K besedi se je javil gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod Pavšič! Jaz bi samo dve stvari povedal. Najprej bi rekel, da je pred dobre pol ure vaš kolega gospod Medved govoril o tem, da ni korektno, tako nekako je rekel, da tiste ljudi, ki so odstopili, štejemo med zamenjave, če se prav spomnim. Rekel je, ja, pa tistemu se je iztekel mandat pa nekdo je odstopil pa smo ga zamenjali. Dajte potem enake vatle tudi pri nas uporabiti. Torej, odstopil je direktor Policije – pričakujete, da ne bomo drugega imenovali? Odstopil je direktor NPU – pričakujete, da ne bomo drugega imenovali? O teorijah zarote, o tem, kako so odstopili zaradi pritiskov, pa lahko jaz isto povem za tiste, o katerih ste prej govorili, da so odstopili pri vas. Torej, dajte imeti enake vatle. Kar se druge stvari tiče, pa ne razumem, kaj ste hoteli povedati z Islandijo. Jaz moram reči, da bi bil izjemno vesel, če bi bili mi v pregonu bančne kriminalitete pa bančne luknje takšni kot Islandija. Povejte podatek, v pol leta so zadevo identificirali, policija in tožilstvo sta pripravila stvari tako natančno, da so bili v dobri polovici leta ti kvazistrokovnjaki in ti kvazibančniki obsojeni in danes sedijo. Seveda ni mogoče vsega tistega denarja, ki je bil zapravljen, vrniti, ampak ljudje so obsojeni, sedijo. Pri nas pa fenomenalni NPU – ne vem, kdaj se je ta bančna luknja že zgodila – stvari niti toliko daleč ni pripeljal, procesiral, da bi bila stvar zrela za na sodišče. Nobenega ni tam! Še. Še, upam, da bo. Pa ne vem, ali to dela NPU, še vedno dela to tožilstvo pa specializirana krimpolicija. Tako da dajte tudi tukaj imeti enake vatle.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Vam pa predlagam, da ostanete dosledni. Darko Muženič ni odstopil, razrešil ga je gospoda Travner, ki ste ga tja imenovali vi. Njegov odstop ste sprejeli vi in hkrati odstopili tudi sami, pa danes vi sedite tukaj, gospod Travner pa je zaposlen na Darsu, kamor ga je sprejel podpredsednik Nove Slovenije! Zdaj pa govorite, tukaj ni nobenega političnega kadrovanja pa ljudje odstopajo in ne vem, kaj še vse. Bodite dosledni, vi ste ga! In še to. Direktorju NPU, to je zdaj funkcija, priimek in ime niti nista pomembna, se je zgodila krivica. To krivico je dokazal na sodišču, ima pravnomočno sodbo in namesto spoštovanja te sodbe vi iščete razloge, kako bi, da ne bi.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Glejte, gospod Pavšič, spet zavajate, no. Če bi bila sodba pravnomočna, bi bila uresničljiva. Sodišče je dalo točen napotek, da je potrebno ponovno odločati. Ne lagati tukaj, no. Jaz sem vam že dvakrat povedal, da bomo zadeve spoštovali, ponovno bomo odločali, mislim ne jaz, Policija, in narejeno bo točno tako, kot je sodišče zahtevalo. Ne govorite pa o neki pravnomočnosti, ni bila pravnomočna sodba. Celo več je, celo stališče Vrhovnega sodišča, mislim, da od 10. septembra dalje, je, kar bomo nedvomno upoštevali, da je tudi na takih primerih možno uveljaviti revizijo postopka. Do 10. septembra to ni bilo mogoče, s sodbo Vrhovnega sodišča 10. septembra je pa tudi to mogoče. Tako da daleč od pravnomočnosti.
Hvala lepa. Najprej replika. Gospod Pavšič, izvolite.
Saj bom prekinil to verigo, ker nima smisla. Sodba je pravnomočna. In tudi če je potrebno ponoviti postopek, ga vzemite nazaj v službo in ponovite postopek! Ne pa, da je človek zdaj nekje v vicah med nebom in zemljo zaradi tega, ker ste se vi tako odločili.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo z razpravo, predlagam, da se malo umirimo vsi tisti, ki nimamo besede, ne skačemo razpravljavcem v besedo. K besedi se je javil predlagatelj. Izvolite, gospod Nik Prebil.
Hvala lepa. Tokrat se bom odzval na izvajanje ministra Hojsa in mu dodal še nekaj zadev. Kar se tiče sodbe. Minister, če ste si vi to dobro prebrali, pa verjamem, da ste si, ker večkrat o tem govorite, govori o nezakoniti razrešitvi direktorja NPU. In zaradi te nezakonite razrešitve je sodišče vrnilo zadevo na prvo stopnjo. To je malce drugače od tega, kar ves čas ponavljate vi. To je prva stvar. Druga stvar, ki je. Minister, res mi je težko, ker moramo to besedo v tem državnem zboru uporabljati, ampak vi ves čas govorite neresnice, jaz se opravičujem. Zadnjič ste na en način mene na seji odbora celo obtožili, da si jaz slabo pogledam stvari, pa ste mi žugali, naj si grem prebrat stvari dobro. Pa sem si res šel pogledat in magnetograme za nazaj in videoobjave, ki so dostopne na spletu. Govorila sva takrat o razpisu. Jaz sem vas jasno spraševal o junijskem razpisu za direktorja NPU in vi ste mi odgovorili, pa bom zdaj citiral iz magnetograma, ker sem si tu natisnil: »Vi me torej sprašujete, kako je mogoče, da je tak razpis za direktorja NPU bil objavljen. No, jaz vam predlagam, da si pogledate, kakšen razpis je bil sploh objavljen. Torej, razpisa za direktorja NPU, o katerem govorite, ni bilo.« To ste mi rekli vi, minister. Jaz sem šel to še enkrat pogledat, ker sem rekel, mogoče sem pa res narobe povedal. Ampak ne, sem šel poslušat, govorila sva o junijskem razpisu. Kaj je to? [[pokaže predmet]] Na vaši spletni strani, posebni natečaj za direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada. Torej, minister, zdaj mi pa povejte, zakaj to počnete. Zakaj tukaj zavajate poslance in govorite neke laži in neresnice, če vam jasno stvari pokažemo? Potem vas sprašujem o drugi stvari. Pustimo to, da ste mesto tega namestnika, pomočnika, kogarkoli, o čemer vi govorite, potem ustvarili za to gospo. Potem je tukaj še en dokument, ki vzbuja mnogo – kako se reče temu? – nelagodja pri nas poslancih. V vladnem dokumentu piše, da bi bilo v to, kakor se govori, kazensko skupino za migracije imenovanih šest predstavnikov Policije. To je dala ven Policija oziroma to je dala ven Vlada. Tam notri se pojavi eno ime, ki ga pa v dokumentih, ki jih lahko dobimo s strani Policije, ni. Jaz sem gledal nekaj dni nazaj prispevek, kjer ste vi minister po telefonu povedali spoštovanemu novinarju, da je v bistvu direktor Policije predlagal ustno tega kandidata in da ga je imenovala Vlada. In potem vas je novinar vprašal, pa kako je to možno, da se take zadeve, tako pomembne delajo kar tako pisno, medtem ko za vse druge obstaja dokument. Pa ste potem rekli, pa je bilo malo pisno pa je bilo malo ustno. Odločite se, minister, kaj je bilo. Tako da jaz resnično prosim, da prinesete počasi papirje, ker jaz vam ne verjamem tudi bes [[…]]To, da rečete, da je zunaj sonce, pa jaz vidim, da je sonce, pa vam že skoraj več ne verjamem. Zaradi tega ker to, kar počnete, tudi tiste neresnice, ki ste jih povedali kolegu Bakoviću, presegajo to, da sploh si nek minister, pa z vsem dolžnim spoštovanjem, dovolite zavajati ta spoštovani državni zbor. Tako da pričakujte poslansko vprašanje, ker te dokumente hočem jaz videti. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Predlagatelj [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Kaj je, gospa Sukič? Izvolite.
Čisto na kratko. Sodišče je ugotovilo, da je šef NPU le vodja organizacijske enote Uprave kriminalistične policije, ki je notranja organizacijska enota generalne policije. Ker je generalni direktor Policije uradnik na položaju in ne politični funkcionar, se za razrešitev direktorja NPU ne more uporabiti Zakona o javnih uslužbencih, ki političnim funkcionarjem omogoča razreševanje uradnikov brez krivdnih razlogov v enoletnem roku. To je to. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil gospod minister. Izvolite.
Ja, drži, gospa Sukičeva, samo morate celo sodbo prebrati. Naprej je tudi napisalo in nas napotilo, da po tistem členu njega ni mogoče razrešiti, možno ga je pa razrešiti drugače. Celo sodbo je treba prebrati. Kar se pa tiče tega, ali je sodišče razumelo oziroma odločilo tako, kot je bil namen zakonodajalca, vezano na NPU, to bomo pa še ugotovili. Gotovo bomo vložili revizijo na tako sodbo sodišča. Ker vsi, ki so zakon sprejemali, mi trdijo, da je bilo mišljeno povsem drugače, torej da je tudi NPU tak organ, kjer ima direktor Policije možnost razreševanja in imenovanja v roku enega leta po njegovem mirovanju. Kar se tiče tega, gospod Prebil, bom še enkrat povedal – pa ne vem, mogoče ste bili prej zunaj – vezano na pisno in na ustno. Saj jaz se nimam kaj odločiti. Jaz sem povedal to novinarjem, povedal sem to že danes v tej dvorani, del predlogov za imenovanje te komisije je bil s strani Policije podan pisno, eden od teh predlogov je bil podan ustno. In jaz se nimam kaj zagovarjati. Kje pa piše, da mora biti vse pisno? Kje pa to piše? Saj je to komisijo imenovala Vlada, ne Policija. In čisto na koncu še glede tega, kar je zdaj tudi zavajanje. Jaz upam, da bomo enkrat res prišli do konca. Vi ste mene zadnjič spraševali vezano na razpis, ki naj bi omogočil zaposlitev Petre Grah. Tako sem vas razumel. Če sem se motil, se vam danes opravičujem. Razpis, ki naj bi omogočil zaposlitev Petre Grah, sem povedal, nikoli ni bil razpis z 9. junija za direktorja NPU. To je bil razpis, kjer sta se prijavila dva druga kandidata, za oba druga kandidata je uradniški svet dal mnenje, da sta okej, direktor Policije se za nikogar od njiju ni odločil. Gospa Petra Grah se je pa vmes prijavila na drug razpis, o tem sva tudi z gospo Sukičevo debatirala, gospa me je potem celo popravila, da ne gre za pomočnico ali pa namestnico oziroma obratno, če se spomnite, gospa Sukičeva, in jaz ne vidim tu nikakršnega problema. Nič vam nisem lagal. Razpis iz junija je bil pa razpis po tem, ko je bil razrešen gospod Darko Muženič. O tem, kdaj je potrebno razpis narediti, sem pa danes že več govoril. V trenutku, ko je nekdo razrešen, smo dolžni začeti postopek za razpis, ki ga pelje uradniški svet. Če sem vas narobe razumel, potem pa imate prav.
Hvala lepa. Predlagatelj, gospod Prebil. Izvolite.
Hvala lepa, bom kratek. No, pa sva le prišla do tega. Minister, jaz sem vas takrat na redni seji Državnega zbora, kjer poslanci postavljamo poslanska vprašanja, ja, spraševal o junijskem razpisu za direktorja NPU. In seveda smo potem naprej govorili še o nadaljnjih postopkih, kamor je bila vključena Petra Grah Lazar. Ker potem ste vi meni takrat rekli, da vi nimate komentarja in da nimate mnenja o tisti zadevi. Ste mi pa rekli potem na ponedeljkovi seji Odbora za notranje zadeve, torej en teden kasneje, da zdaj ste si pa zadevo pogledali. Vam bom še enkrat povedal in to je citirano iz magnetograma: »Kako je mogoče, da je tak razpis direktorja bil objavljen? Če sem vas prav razumel, je fajn, da si pogledate, kakšen razpis je sploh bil objavljen. Torej, na to nisem reagiral v ponedeljek, danes pa bom odreagiral. Torej, razpisa za direktorja NPU, o katerem govorite, ni bilo. Bil je razpis za namestnika direktorja NPU, ne pa razpis za direktorja NPU.« Ampak posredno ste že tukaj povedali nekaj, kar ne paše skupaj, zaradi tega ker na vaši spletni strani oziroma spletni strani Vlade sta objavljena dva razpisa za direktorja NPU. Jaz verjamem, da se je gospa Petra Grah, ki ste jo pač potem naknadno nekje noter povlekli na ingerenco predsednika Vlade, prijavila na razpis delovnega mesta, ki ste ga postavili. Ampak midva sva od samega začetka govorila o junijskem razpisu za direktorja NPU. Tako da, ja, prišla sva zdaj do tega, da ste vi tisti, ki niste ustrezno poslušali mojega poslanskega vprašanja. Kot rečeno bom pa določene podatke vsekakor zahteval prek pisnega poslanskega vprašanja. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Saj bom končal. Moram še enkrat reči, jaz sem vas razumel zadnjič, in tako je cela najina diskusija šla v to smer, da vas žuli gospa Petra Grah. Tako sem razumel tudi našo diskusijo. In razpisa za direktorja NPU v času gospe Petre Grah ni bilo, o tem sva govorila. Celo več, vi ste mi govorili, da je bil junijski razpis prirejen za to gospo. Da smo znižali število let, potrebnih za poslovodenje. To sem vam že danes razložil, da ni res. Tako da upam, da se zdaj razumeva. Bom pa seveda z veseljem na kakršnokoli vaše vprašanje tudi pisno še dodatno odgovoril.
Hvala lepa. Besedo ima Eva Irgl, pripravi pa naj se Jožef Horvat. Izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister! Najprej naj uvodoma rečem, da nimam nič proti temu, da se razpravlja v Državnem zboru o takšnih in drugačnih vsebinah, vendar pa moram v tem trenutku oceniti, da ta razprava verjetno ni najbolj primerna za ta čas, glede na to, v kakšni težki in zahtevni situaciji smo se znašli. In sploh če vemo, da s kadrovanjem te vlade pravzaprav ni bilo nič narobe, kar smo danes že večkrat pojasnili, ampak bom potem bolj razdelala v nadaljevanju. Predvsem pa, spoštovane kolegice in kolegi, današnja razprava ne prinaša nič k temu, da bi reševali situacijo, v kateri smo se znašli. Bi se pa želela tukaj mogoče zahvaliti vendarle ministru za notranje zadeve, ki kljub temu da ima drugo, bolj pomembno delo v tem trenutku, tukaj že od ene ure popoldan sedi in potrpežljivo odgovarja na vsa vaša vprašanja. Vsaka vlada lahko na ključne položaje imenuje ljudi, ki jim zaupa. Jaz upam, da smo do sedaj v teh razpravah že vzeli to lekcijo. Vsaka vlada lahko na ključne položaje imenuje ljudi, ki jim zaupa. Seveda mora ravnati tako, da na takšne položaje imenuje strokovne in kompetentne ljudi. In ta vlada je to naredila. Največ časa ste tukaj razpravljali o imenovanjih, razrešitvah, premestitvah v Policiji. Vse te razrešitve, premestitve in imenovanja so bili narejeni v skladu s pravno podlago in vsi so izpolnjevali predpisane pogoje. Se pravi, tukaj ni nobenega problema. In današnje razprave dejansko sploh ne bi smelo biti. Tudi prejšnja vlada je kadrirala, pa mi nismo sklicali nobene seje na to temo, ker se nam je zdelo normalno, da ko se zamenja oblast, najprej narediš to, da si sploh v tistem ožjem krogu postaviš ljudi, ki jim zaupaš in veš, da bodo lahko peljali neko tvojo vizijo vodenja države. S tem ni nič narobe. V opoziciji ste dali predlog za sejo, kjer naj bi danes govorili o političnem kadrovanju te vlade. Lista ali pa stranka Marjana Šarca je prvi dan te vlade zamenjala kar nekaj ljudi, pa tega nismo problematizirali, tudi jaz osebno ne vidim nič spornega v tem. Predsednik Vlade, vsak predsednik Vlade ima pravico, da si postavi okrog sebe ljudi, ki jim zaupa. V manj kot dveh letih Vlade je bilo zamenjanih 252 ljudi v vladi Marjana Šarca, tudi tega ne problematiziramo. Ampak veste, kaj je pa tisto, kar je pa zame dejansko sporno in vprašljivo, pa danes o tem tukaj sploh ne govorimo, pa bi se morali vprašati v vrstah opozicije glede kadrovanja? Zame je pa bolj vprašljivo to, da je, medtem ko je vlada Marjana Šarca opravljala tekoče posle, tako imenovane tekoče posle, zaposlila 80 na novo zaposlenih ljudi. Pa tudi to bi še nekako razumeli, ker boste povedali potem, da je bilo to zaradi tega, ker se približuje predsedovanje. Ampak zanimivo je to, da so ti imeli od tri do pet dni na voljo, da se prijavijo. Se pravi – kaj to pomeni? To preprosto pomeni, da ste bili že vse dogovorjeni. To pa zame je problematično. Problematično zaradi tega, ker se je predsednik Vlade sam odločil, da odstopi, zato ker je ugotovil, da ne bo zmogel tega bremena, tega bremena, ki je pred nami, situacije, ki se je nakazovala, ampak obenem si je pa drznil še vedno kadrovati in zaposlovati ljudi med tekočimi posli, ko vemo, kaj se opravlja v tem času, kaj je delo Vlade v tem času. To pa je nesprejemljivo. In predlagatelj te točke dnevnega reda bi dejansko moral nekaj osti, če že napada druge, usmeriti tudi v lastne vrste, ker to pa je problem. Je problem in je prav, da se o tem tudi govori. Pokazali ste na menjave zlasti v Policiji, v NPU, v Statističnem uradu pravite, da so se zgodile, v Obveščevalno varnostni službi Ministrstva za obrambo. Kje je problem? Dajte mi povedati, kje je tukaj kakršenkoli problem teh zamenjav. V Policiji so se zgodile menjave pod vsako vlado, v NPU pod vsako vlado, v Statističnem uradu takisto, v Obveščevalno varnostni službi na Ministrstvu za obrambo prav tako. Jaz razumem to predvsem kot željo, da lahko tisti, ki imajo Vlado, ki jo sestavljajo, na teh položajih pač sodelujejo z ljudmi, ki jim zaupajo in ki jim lahko zaupajo, da bo vizija države, ki jo ima neka vlada, na tak način izpeljana, torej projekti in cilji, ki morajo biti izpeljani. Ne moreš kadrovati [[…]]Kako si vi sploh predstavljate, da bi na ključnih delovnih mestih imeli posameznike, ki imajo diametralno nasprotno stališče recimo od vizije vlade? Tega se ne da in to vi sami zelo dobro veste. Torej, vse te razrešitve, o katerih smo danes govorili, zlasti v Policiji, so bile narejene v skladu s pravno podlago in tudi vsi so izpolnjevali, vsi, gospod Prebil, so izpolnjevali predpisane pogoje. Mislim, da je to zelo lepo pojasnil tudi minister za notranje zadeve že večkrat danes. Na novinarski konferenci ste opozicijske stranke povedale naslednje, citiram, »da se vlada v času, ko bi morala vse svoje moči usmeriti v reševanje zdravstvene krize, poslužuje brutalnega kadrovanja«. No, pa malo pobliže to poglejmo. Kar zadeva reševanje zdravstvene krize. Vlada dela s skrajnimi močmi, da rešuje zdravstveno krizo, in bilo bi dobro, da bi opozicija sodelovala pri tem, ne pa tako, da ruši in ustvarja kaos v državi. Da ruši in ustvarja kaos. Pomembno bi bilo, da bi sodelovala pri tem, da naredimo vse, kar je v naši moči, da to krizo čim bolj zajezimo. Zdaj pa kar zadeva brutalno kadrovanje. Jaz navadno ne uporabljam takšnih besed, kot je brutalnost, to se mi zdi vse tako pretenciozno, ampak prva, ki je to besedo uporabila pred časom, je bila gospa Prijović, v povezavi z gospodom Kraljem. Rekla je namreč, da je šlo – sicer ne za brutalno kadrovanje direktno, ampak – za brutalne pritiske. Brutalne pritiske, ki so bili izvršeni, zato da bi se kadrovalo. Če je bilo brutalno kadrovanje, jaz ne bom nič rekla, ampak o tem je govorila gospa takrat, torej o brutalnih pritiskih. In danes poslušam ves čas to besedico brutalno. Očitno vam je beseda prav od takrat tako všeč, da ste jo tako kar srčno posvojili, ampak nima pa nobene zveze z realnostjo, to pa moramo povedati. Rekla bi to. Ne more biti [[…]]Zakaj je pomembno, da ko se zamenja neka oblast – vendarle smo v demokraciji in v demokraciji je tako, da se politike menjujejo, seveda na volitvah, potem pa se zgodijo določeni premiki tudi pri kadrovanju. In zakaj je to pomembno? Zaradi tega, ker ne moreš imeti na primer na pomembnih ali pa ključnih delovnih mestih recimo posameznika, ki zasebnim zdravnikom prepoveduje pomoč, zato ker recimo v tem vidi zaroto privatizacije zdravstva. Težko, ali ne? Težko, težko. Ne moreš imeti posameznika, ki promovira recimo nepomembnost in škodljivost aplikacije, češ da gre za zaroto in vzpostavljanje policijske države. Ne moreš, ker težko sodeluješ, ker vse, kar dobrega narediš, se potem podre takoj. Vse, kar minister dobrega naredi, se podre. Vse, kar Vlada naredi dobrega, se takoj podre. In glejte, ne more biti predsednik oziroma direktor Nacionalnega preiskovalnega urada ali pa Policije nekdo, ki ščiti gospodarski in bančni kriminal. Če ni tako, potem mi povejte, zakaj ni bilo nič storjenega na področju bančne kriminalitete, praktično nič. Bilo nekaj primerov, ampak glejte, ni omembe vredno. Prej je gospod Hojs lepo povedal, kako je bilo na Islandiji. Se strinjam, to je nekaj čisto drugega. Da ne govorim o bančni luknji. Tudi tukaj vemo, da se ni praktično nič zgodilo. Ne more torej biti direktor NPU nekdo, ki pač na nek način ščiti gospodarski in bančni kriminal. Ne more biti to direktor, vsaj ne pod vlado, ki bi rada državo spravila v zdrave vode. In to je ta vlada in to je bistvo. Vse ostalo, kar boste zdaj še naprej govorili, glejte, je brezpredmetno. To je dejstvo. In dajte se tem stvarem posvečati. Koliko dejansko vsak sam pri sebi naredi za to, da bi danes izšli iz te krize? Dajmo se raje to vprašati. Pa dajmo se vprašati, koliko časa sedaj minister tukaj sedi, zato da stotič odgovori na ista vprašanja, čeprav vemo, v kakšni situaciji se država nahaja, in bi bil verjetno minister bolj potreben kje drugje kot danes tukaj. Se pa kot dolgoletna poslanka zadevam, da ko poslanci zahtevajo razpravo v Državnem zboru, mora biti ta opravljena. Tu ni nobene dileme. Jaz sem zelo demokratična. Zelo demokratična. Nisem mogoče sicer – kako je rekel prej gospod Pavšič? Da so oni levi progresivni intelektualci. Lahko, da res. Jaz sicer ne vidim nič progresivnega na tisti strani, intelektualnega tudi zelo redko, glede na razprave, ki jih slišim, je pa zelo levo, to pa je res. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil predlagatelj Nik Prebil. Izvolite.
Hvala lepa. Moram se oglasiti, spoštovana kolegica. Poglejte, če bi bilo vse b. p., tako kot govorite oziroma tako kot ste povedali sedaj, se vam ne zdi mogoče, da potem sodišče morda ne bi razsodilo, da je razrešitev direktorja NPU nezakonita? Se vam ne zdi, da bi bile številke okuženih drugačne, če bi, kot pravite, sprejeli vse ustrezne ukrepe? Kar se tiče razpisov za predsedovanja, kolega Rudi Medved vam je prej jasno na dolgo in široko obrazložil, kaj in kako je s tem, tako da se jaz resnično ne bi ponavljal. Predlagam, da to poslušate. In teh zaposlitev, o katerih ste govorili, ni izvedla Šarčeva vlada, ker je pač takrat več ni bilo. Tako da lepo prosim, da se tukaj ne zavaja. Tretja stvar, ki je, ali pa četrta, če želite. Resnično, to, da se govori, kaj vse se pričakuje od opozicije, kako je zdaj opozicija grda, ker te stvari sklicuje v tem času – pa poglejte sami vase, kako ste grdi, da naredite ta številna imenovanja in številne vse druge stvari, ki z epidemijo nimajo zveze, če se pač ukvarjate z vsem tem. Tako da hvala bogu, da opozicija vrši nadzor nad vladajočo koalicijo, ker je pač to, kot sami pravite, v demokracijah vsekakor ključno. Tako da vsekakor je čas v vladi Janeza Janše za 400 plus imenovanj v sedemmesečnem obdobju [[…]]Ne vem, kot kaže statistika pa kot vidimo – ste posegli tudi tja in o tem se bom oglasil čez nekaj trenutkov – vam ni ravno uspelo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jožef Horvat, pripravi pa naj se poslanec mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, državni sekretar, kolegice in kolegi! Nekoliko sem razočaran, da je tako malo poslank in poslancev s strani predlagateljev v tej dvorani, ko vendarle gre po njihovem za najpomembnejšo točko v tem mandatu. No, malo tako za šalo, malo zares, bolj zares. Malo sem pogledal po Evropi, kolegice in kolegi, in ugotovil naslednje. Državni zbor, Državni zbor je edini nacionalni parlament, ki se ta trenutek ukvarja s takšno temo, kot je zdaj na dnevnem redu, vsi ostali ali velika večina ostalih nacionalnih parlamentov v državah članicah Evropske unije se ukvarja s tem, kako zajeziti okužbe, kako pomagati ljudem, kako pomagati gospodarstvu, da se ne bo ustavilo. Mi se zdaj tule prerekamo, kdo je več kadroval, kdo je slabše kadroval, kdo je boljše kadroval, kdo je premalo kadroval in tako dalje. Ta vlada ni nastala po svoji volji, nastala je zaradi tega, ker je nastala takšna situacija, da je bilo potrebno postaviti novo vlado. Danes, kolegice in kolegi, s strani predlagateljev te seje – nekateri ste metali maske s svojih obrazov in danes nam vi očitate, taisti nam očitate, da smo mi, ta vlada, ta koalicija, krivi za strahotno razširitev okužb. Res je, okužbe gredo po geometrijski vrsti. Očitate nam: »Kje ste bili poleti, da niste pripravili več prostorov?« Seveda mi vračamo: »Kje ste bili, gospe gospodje, 13 poletij, da niste pripravili prostorov v drugem nadstropju UKC Ljubljana v tistem prizidku, ki že 13 let sameva v sramoto Sloveniji in Ljubljani?« In danes se tam urejajo bolniške sobe. Če bi bili kredibilni, bi tako vi kot vaši strankarski šefi, predsedniki, vsi, prav vsi inštalirali prostovoljno aplikacijo. Ta ne omejuje okužb, nekaj majčkenega pa pomaga. Cela Evropa to zasleduje, ne bom ponavljal, kaj ste nam očitali, ko smo jo vpeljevali. Govorim o prostovoljni aplikaciji. Vi se posmehujete, in seveda, normalno je, da imate pristaše v slovenski družbi. In to seveda zastruplja slovensko javnost in ne pripomore k nekim našim skupnim naporom, morali bi biti skupni napori, da vendarle čim prej in s čim manj žrtvami, človeškimi, premagamo ta virus. Upam, upam, da ne mislite priti na oblast preko trupel. Kar se tiče zamenjav ali kakorkoli, karkoli ste že rekli. Jaz imam tukaj dopis, s katerim gospod Andrej Osolnik piše naslednje. »Žal so moje osebne okoliščine take, da ne morem več opravljati te zahtevne funkcije.« Namreč, funkcije generalnega direktorja v Obveščevalno varnostni službi na Ministrstvu za obrambo. »Dolžnost zahteva angažiranost od jutra do večera. Sporočam vam, da s 1. 9. 2020 odstopam izključno zaradi osebnih razlogov. Na koncu bi se vam rad, spoštovani gospod minister Tonin, zahvalil za vašo podporo, korektno vodenje in sodelovanje v preteklosti. Pripravljen sem nadaljevati svoje delo, kjerkoli se boste odločili.« To je en del iz pisma, odstopne izjave pravzaprav, gospoda Osolnika. Vi pravite, da smo ga odrezali. Vlada je potem imenovala na predlog ministra Tonina gospoda Jaroša Britovška. Poglejte njegov življenjepis! Srce ti zaigra, ko vidiš, kakšne izkušnje ima. Očitate nam zamenjavo na vrhu Generalštaba Slovenske vojske – poglejte življenjepis brigadirja gospoda Roberta Glavaša. Srce ti zaigra, ko vidiš, kaj vse je dosegel, kakšna odlikovanja in tako naprej. In gre v bistvu samo za nadaljevanje, saj je bil namestnik načelnice Generalštaba. Tako da ta seja res – meni je zelo žal, zelo žal mi je, da bomo devet ur tukaj razpravljali brez sklepov. Da bi vsaj predlagali, ne vem, nekaj kot na primer: morda bi bil dober in racionalen korak v pravo smer uvedba ponovnega državnega izpita iz javne uprave, ki bi pomenil nekakšno vstopnico v uslužbensko razmerje in bi preprečeval, da bi službo v javni upravi opravljale osebe, katerih strokovnost in znanje sta pomanjkljiva; izpit bi morali v določenem daljšem časovnem obdobju opraviti čisto vsi javni uslužbenci, ki so bili zaposleni po letu 2007, ko je bil omenjeni izpit brez pravnega razloga ukinjen. Kolegice in kolegi, v samostojni Sloveniji se je glede vloge politike pri kadrovanju v birokraciji sčasoma uveljavil širši družbeni konsenz, ki so ga z dopolnitvijo oziroma smo ga, smo ga z dopolnitvijo Zakona o javnih uslužbencih leta 2005 tudi institucionalizirali. Vlada je dobila pravico do nekrivdnih, ja, v oklepaju političnih, razrešitev najpomembnejših uradnikov. V petem odstavku 83. člena Zakona o javnih uslužbencih so te zadeve navedene. Prejšnja različica omenjenega 83. člena je bila bistveno bolj radikalna, Vlada oziroma minister je lahko razrešil generalnega direktorja kadarkoli v njegovem petletnem mandatu. Zdaj to ni tako. To smo uredili, izboljšali v našem mandatu 2004–2008. Ampak zakaj vam to govorim, ko se najbrž nikogar to ne dotakne? Jaz lahko sprejmem vaš očitek, da Vlada nič ne dela – no ja, v 100 urah, odkar je tukaj prisegla, je prinesla pred ta državni zbor prvi protikoronski paket, nekaj zakonov, cel paket. V 100 urah, ne 100 dneh, v 100 urah. Ampak če je Vlada, potem jaz kot poslanec od nje zahtevam, da dela, da dela učinkovito, in me prav nič ne briga kadrovanje, res ne. Tisti, ki ste bili kdaj direktorji – saj veste, kako ste kadrovali. Gotovo je, da strokovnost ni dovolj! Mora biti dejansko tudi neka kompatibilnost, kot smo danes že slišali, s tistim, ki kadruje, ali bolje rečeno, kompatibilnost z vizijo, ki jo ima ministrstvo, vlada, koalicija. Za to gre. Bili bi kompetentni, dragi predlagatelji, če bi nam v gradivu predstavili analizo, koliko, kdaj in kako je kadrovala vlada, ne vem, katerakoli že, od leta 2000 naprej. To bi bila neka prava analiza. Zdaj pa govorite kar o številkah. Prej je kolegica iz Liste Marjana Šarca rekla takole, citiram: »Mimogrede, vlada Janeza Janše je v teh sedmih mesecih menjala 424 ljudi plus 323 tistih v komisijah.« Huh, kakšnih komisijah? Ne vem, upam, da kolegica ve, kaj govori. Kakšnih komisijah? Se pravi, kar neka številka, kar hruške in jabolka in tako naprej. Jaz nisem šel štet pa ne bom šel štet, ker me to ne zanima, ker se ukvarjam z drugimi zadevami. Zame so ključni rezultati in Nova Slovenija v tej vladi sodeluje izključno zato, da uresničuje svoj program. Koliko časa smo mi bili v Vladi od leta 2000 naprej? No? Pa lahko bi vam šel citirat, kaj so nekateri politiki izjavljali po tem, ko je padla Bajukova vlada, in tako dalje in tako dalje. Pa to je brez veze – kaj imajo ljudje danes od tega? Od te celotne današnje razprave, kaj imajo? Nič. Nič nimajo, nič. Mi želimo v tej vladi premikati meje. Nismo zastonj investirali toliko v program. Program želimo realizirati in urejamo področja, ki se prej desetletja niso dala urediti, in zadeve, ki so predolgo stale. Veste, katere resorje imamo, in na teh resorjih skupaj z ostalimi koalicijskimi partnerji, ki sem jim hvaležen s tega mesta, premikamo meje. Tam se je prej kolega posmehoval predsedniku uprave Darsa. Lahko bi jaz bil tukaj tiho pa bi rekel, ah, čim prej naj gre zadeva mimo – ne, na vse pretege bom branil tega kolega in svojega prijatelja Valentina Hajdinjaka! Že od mladosti je v politiki, natančno ve, kako politika deluje. Če ne bi bil dober, ga Vlada ne bi v mandatu 2004–2008 tam v enem delu imenovana za tiskovnega predstavnika. Na dan seje Vlade, kolegice in kolegi, je zjutraj ob štirih prišel v službo, da je preveril, da so vse zadeve za medije, za javnost pripravljene v nulo, v natančnost, do druge decimalke natančno. Ob štirih zjutraj je hodil v službo. Ima menedžerske sposobnosti in izkušnje. In stvari na Darsu se premikajo, začela se je gradnja 3. razvojne osi. In do sedaj je bil v Sloveniji vedno kraval, tu se boste pa morali z menoj strinjati, vedno je bil kraval, ko je nekdo nastopil funkcijo, joj, vlada je nekoga zamenjala, postavila svojega, nikoli pa ni bilo kravala, če je kdo slabo opravljal delo in ni bilo rezultatov! In to želimo spremeniti. Nas zanimajo rezultati in čisto nič drugega. In bi si želel, da na tem področju, v tej smeri vsi skupaj nekako delujemo. Da imamo dejansko rezultate, ne pa, da se že 15 let vrtimo na istem mestu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan, pripravi pa naj se poslanec Marijan Pojbič. Izvolite, imate besedo.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lep pozdrav, minister z ekipo, državni sekretar! V bistvu vam moram povedati, da meni razprava o političnih kadrih, povezana s politiko in kadrovanjem, ni preveč blizu, pa vam bom na lastnem primeru povedal, zakaj. Ko sem postal maja 2010 minister, so bila pričakovanja, da bodo vsi tisti, ki so povezani z desno stranjo, odstranjeni. In potem so bili ljudje presenečeni. Najpomembnejši človek na kmetijskem ministrstvu, ki je v resnici skorajda bolj pomemben kot kmetijski minister, saj gredo vsa velika plačila, več kot 300 milijonov, prek njega, prek njegove agencije, je direktor agencije za kmetijske trge. Ampak sem vprašal, zakaj bi jaz tega človeka zamenjal, če je dober, obvlada svoj posel, kot minister sem se počutil varno in sem mu zaupal, dokler sem pač imel možnost biti minister. Zdaj sicer mislim, da gospod dela pri vas, gospod minister, ampak lahko povem samo dobre stvari o njem. Pa so mi vsi povedali, so rekli, njega je ja SDS oziroma vlada, ki jo je vodil takrat gospod Janez Janša, imenovala – ja, pa kaj? Svoje delo opravlja korektno, ko pridem v Evropo, povedo, da imamo nekoga, ki je mogoče celo pretirano natančen, mogoče zato malo preveč počasen, ampak da so stvari, ki gredo skozi njegove roke, to pa so stotine milijonov evrov, res dobro pregledane. Pa sem ga prosil, da ostane. Tudi ko so bili napadi na njega, sem ga prosil, da ostane, in sem ga zaščitil, kolikor sem znal. Drugi primer. Ko en drug direktor, ko mu je potekel mandat – pa tudi član vaše stranke – ni vedel, kaj početi, imel je pa osem otrok, sem mu povedal, poglej, imam v kabinetu še eno mesto prosto, dokler ne boš našel nečesa drugega, bil si korekten do mene, imaš tu varno delo, dokler pač ne bo vlada zamenjana. Pa je bil tam v mojem kabinetu, svoje stvari je dobro opravljal, potem pa je našel delo nekje drugje. Naprej. Ljudje niso razumeli, kaj mi je, ko sem skušal prekiniti 20-letni monopol gozdnih koncesionarjev, ki jih ni ustoličil SD, pa tudi desna stran ne, tedanja Liberalna demokracija. Ampak posledica tega je bila, da je 10, 15, mogoče 20 milijonov evrov na leto, ki bi ostali v državi, odšlo v zasebne žepe, na legitimen način, ker smo imeli vzpostavljen sistem, kakršnega Evropa pač ni poznala. In potem ko smo skušali spraviti na podoben sistem, kot ga imajo Bavarska, Saška ali še katera druga država, ljudje v parlamentu niso razumeli. »Kaj pa ti je, minister,« so me spraševali, »da bo v osemčlanskem nadzornem svetu kmetijsko ministrstvo, kjer si ti, lahko imenovalo samo enega človeka?« Dva človeka sta lahko imenovali ministrstvi, ki ju je takrat vodil SMC, enega človeka ministrstvo, ki ga je vodil Desus, enega je imenoval NSi, tri pa delavci. Pa sem povedal, poglejte, imam dva cilja, prvi cilj je, da končno dobimo denar v Gozdni sklad, da bomo lahko obnavljali vse gozdove, ne samo državne, in kot drugo, da bo dobiček nekoč lahko šel v demografski sklad. Hočem vam povedati, da kadrovska problematika kot takšna meni nikoli ni bila blizu, blizu mi je bilo, da se učinek ustvarja. In zato sem seveda z začudenjem spremljal začetek drugega dela krize, kar se tiče epidemije covida, ko enostavno nikjer ni bilo strokovnjakov za epidemiologijo. Če bi razumel, zakaj je Vlada odstranila dr. Nino Pirnat, ki je članica Socialnih demokratov, nisem več razumel, zakaj je bil odstranjen gospod Eržen, v nobenem primeru pa nisem razumel, zakaj je v času verjetno največje zdravstvene krize v Sloveniji postal predstojnik inštitucije, ki bi morala voditi borbo za obvladovanje epidemije, zdravnik, ki je pač strokovnjak, če se dobro spominjam, za pomoč tistim, ki imajo težave z mamili, ni pa epidemiolog. In potem sem sam, enako kakor vsa slovenska javnost, opazoval tega gospoda pa drugega pa tretjega, ki so se trudili, niso pa zbujali zaupanja. Ampak zakaj, spoštovane in spoštovani, govorim vse tole? Moje besede v Državnem zboru, ne vem, če se še spominjate, spoštovane poslanke in poslanci, ko je bil pred nami kandidat za mandatarja, torej gospod Janez Janša, so bile iskrene: ali lahko v času, dokler ne obvladamo epidemije, politika deluje na drugačen način? Saj vedno bodo neke prestižne borbe med levo stranjo parlamenta pa desno, pa še neka sredina je vmes, tako politika deluje, ampak ali lahko v času, ko želimo obvladati epidemijo, to potisnemo na stran in delujemo vsi skupaj tako dolgo, dokler epidemija ne bo obvladana? Na začetku je celo izgledalo, dokler ni bil zakon korona 1 sprejet, da bo mogoče šlo, in potem smo bili šokirani, kako je možno, da niti en naš predlog ni sprejet. Ne govorim, da ima leva stran parlamenta vso pamet v svoji lasti – nima, kakor je nima ne sredinska, kakor je nima ne desna, kakor je nima nihče drug. Ampak skupaj zmoremo in vemo več. In smo bili odrinjeni. Bili smo odrinjeni in v praksi je zato bil potem potreben korona 2, korona 3, korona 4, korona 5, sedaj pa bo tudi zaradi novega izbruha epidemije korona 6. Spoštovane in spoštovani, jaz apeliram na vas, da imamo ves čas, karkoli tudi danes govorimo, v glavi en podatek, in to je, da je bilo število smrtnih primerov včeraj, če podatki, ki jih Vlada govori, držijo, mislim da, 25. Podobna številka je bila tudi dan pred tem. Zakaj je tako zelo pomembno, da imamo to ves čas pred očmi? Zato, spoštovane in spoštovani, ker Nemčija, ki je šla po neki drugi poti, po poti izgradnje zaupanja ljudi – to gospa Merkel sicer zelo dobro obvlada – je včeraj, če sem dobro prebral, imela 49 mrtvih. Tisto, kar pa moramo vedeti, je, država ima več kot 80 milijonov prebivalcev, torej če damo na našo velikost, če našo velikost damo na nemško, bi mi imeli več kot tisoč mrtvih včeraj. To je kriza. To je resnična kriza. In ko se razpravlja o političnem kadrovanju, nedovoljenem političnem kadrovanju, tudi opozicijo vidite, kaj je tisto, kar nas najbolj boli. Jaz razumem, da zamenjate generalne direktorje tam, kjer jih želite zamenjati, povsem mi je jasno, da imate svoje kabinete, povsem jasno mi je, da imate svoje državne sekretarke in sekretarje, tisto, kar mi ni jasno, mi ni sprejemljivo, je, da si vse organe, ki želijo in morajo raziskati sume, kaj je pa bilo prav ali pa narobe z nabavo zaščitne opreme, kadrovsko podrejate. Ali je to en organ, drugi, tretji, ali je to pritisk na tožilstvo, ki ga tudi že opazimo, ali pa je to ves čas blatenje sodišč. Če izrečejo sodbo, ki vam je všeč, so sodišča, če izrečejo sodbo, ki vam ni všeč, pa so kar naenkrat krivosodje. To, spoštovane in spoštovani, to je pa razgradnja. Moje vprašanje je torej naslednje: ali je še primeren čas, da rečemo stop, da rečemo, ljudje, pamet v roke, mi skupaj se borimo za zdravje državljank in državljanov? Stop, dajmo mir ljudem z vsemi ostalimi igricami, razen s tem, da moramo obvladati epidemijo. Ko obvladamo epidemijo, pa naj politika po svojih poteh, dobrih ali manj dobrih, deluje naprej, ampak ne v času epidemije. Tako da sam pri sebi današnje razprave ne razumem drugače kot še en apel. Opozicija misli, da delate narobe. Seveda vi mislite, da delate vse prav in da je opozicija zlonamerna. Pa ni, pa nismo v resnici. Vprašanje je samo takšno: a smo še vedno zmožni reči stop, od tega trenutka, ker je zadeva tako zelo resna, se bomo naslednji mesec, dva ali tri ukvarjali samo z epidemijo pa jo bomo zmogli obvladati? Da vam pa povem, gospod minister, to morate slišati, zakaj je neki strah pri meni prisoten. Prejšnji teden, ne vem, ali ste opazili, v ponedeljek sem dal na ministra za zdravje gospoda Tomaža Gantarja, ker so seveda tudi do mene prišli podatki prek javnih medijev, da 270 tisoč doz nabavljene vakcine, kupljene vakcine proti gripi [[…]]Strokovnjaki pravijo, da bodo najbolj ogroženi ljudje, zlasti občutljivi, če bodo dobili gripo in covid istočasno, pa ker se je slišalo, da kljub vsemu ne bo zadosti, sem dal v ponedeljek prejšnji teden pobudo: dajte prosim takoj zaustaviti te vrste, ki nastajajo, in povejmo, da je potrebno kot prvo zaščititi ljudi, ki so bolj občutljivi, starejše od 65 let in druge. Danes, poglejte, gospod minister, en teden je od takrat, edino, kar sem slišal, je jamranje, ja, je pa vakcine res premalo. Pa bi lahko Vlada udarila po mizi. Že v ponedeljek zvečer bi lahko rekli stop, bomo dali za teh 270 tisoč doz vakcin maksimalno prednost tistim, ki se prostovoljno hočejo cepiti, od 600 tisoč in nekaj upokojencev. En teden je že mimo, pa niti odgovora. Mislim, saj odgovor formalno mora biti v 30 dneh, ampak ali je kdo udaril po mizi pa rekel, ne, te vakcine, ki so, bomo dali upokojencem?! Kaj vam želim s tem, gospod minister povedati? Jaz bi res želel, da bi se ta čas ukvarjali samo z epidemijo. Hvala, ker ste me poslušali.
Hvala lepa. Za besedo je najprej zaprosil minister Aleš Hojs, potem bo dobil besedo predlagatelj Nik Prebil. Izvolite, minister.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod Židan! Moram reči, da to, kar ste razpravljali, pravzaprav podpišem z veliko začetnico. Tudi o tem, o čemer ste govorili povsem na koncu, moram povedati, da smo se ne samo na podlagi vašega poziva, ampak tudi na podlagi tega, kar je predstavil NIJZ in pa državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje – ker kot vem, je kolega Gantar že kar nekaj dni oziroma cel teden bolan, in to kar zelo bolan, nima covida, ampak je dejansko zelo prehlajen, kot sem z njim govoril, jemlje antibiotike in tako naprej, tako da tukaj je pač to opravičilo jasno – pogovarjali. Točno o tem, kar ste vi zdaj povedali, kako zagotoviti cepljenje proti gripi tistim najbolj ranljivim skupinam, torej upokojencem, pred upokojenci pa po mojem seveda najprej zdravstvenim delavcem. Po mojem laičnem vedenju je bilo s strani, tako sem jaz razumel, s strani obeh pristojnih, tako NIJZ kot tudi državne sekretarke, zagotovljeno, da bo prioriteta točno to, kar vi govorite. Res je, da nihče ni pričakoval [[…]]Ali pa, smo pričakovali, da bo seveda večji odziv glede na to, da je tokrat cepljenje proti gripi brezplačno, da bo kar naenkrat tak naval. Res pa je tudi, da tudi če tega ne bi bilo tako, torej tudi če ne bi bilo brezplačno, je, kot vem, kot sem lahko razumel iz njihovih izvajanj, v tem trenutku tudi to cepivo pravzaprav zelo težko dobiti, je tudi to cepivo na evropskem trgu v tem trenutku v neki recesiji v smislu dobavljivosti. Ampak zagotovljeno je bilo, da bodo naredili vse, da bo primerna količina za zadosti ljudi v najkrajšem času zagotovljena. Kar se tiče vaše razprave glede na kadre, pa ne bom dolg, bom zelo kratek. Hvala za to izvajanje. Moram odkrito povedati, tudi jaz, ko sem prišel na ministrstvo pa ko so me obvestili o tem, da je nekdo, ki je kandidiral za mesto generalnega sekretarja na mojem ministrstvu, prej delal pri vas, nisem dobil informacije, da je to desni, kot ste vi povedali, da ste dobili informacijo, da je desni. Jaz sem dobil informacijo, da je levi in da naj pazim, da je delal pri gospodu Židanu. Ampak to mene ni zanimalo, meni se je zdel človek kompetenten, strokoven, pošten in danes sedi na mestu generalnega sekretarja ministrstva in to je vse, kar lahko povem v tej zvezi.
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Nekaj bi samo še želel dodati, nekaj stvari. Kolega Židan je odlično predstavil situacijo, v kakršni se nahajamo. Ravno zato je ključno, da kljub tem časom ali pa tudi v teh časih opozicija gleda pod prste vladajoči koaliciji in da opozori na morebitne napake ali pa tudi na napake, ki se dogajajo. Vsekakor med te napake oziroma neprimernosti sodi kadrovanje te vlade. Jaz resnično sprašujem, ali v koaliciji mislite, da pač opozicija brezpogojno uživa v tem, da naj bi vam nagajala. Ne, nikakor ne. Smo pa dolžni na to, kar se sedaj dogaja, opozoriti, na to, kar pač počne ta vlada med epidemijo, in s kakšnimi ljudmi. In to tudi počnemo, opozarjamo vas. Tej vladi so bila ob sklicu te seje podana priporočila, ta priporočila je matični odbor za notranje zadeve s pomočjo koalicijskih partnerjev seveda zavrnil. Če bi vam bilo kaj mar in če bi bili resni v tem, kar govorite, bi takšna priporočila tudi podprli, ker ne govorijo o ničemer drugem razen o tem, da naj vlada s takšnimi dejanji preneha med epidemijo, ki jo je razglasila sama. In, spoštovani, mene resnično [[…]]Glejte, jaz sem sorazmerno mlad in gledam na državo kot na svojo prihodnost in mene resnično skrbi, kaj v naši državi bo. Kaj bo v naši državi, ko bo konec epidemije, ko bo, ne vem, konec gospodarske krize, kaj bo, ko mogoče te vlade ne bo več, ko se bo to pometanje po vseh kadrih zaključilo. Resnično me skrbi, sesuvate namreč resnično vse in ne puščate pravzaprav nobenega manevrskega prostora. In ravno vi boste tisti, ki se boste ob morebitni katerikoli naslednji levosredinski vladi oglašali, kaj vse se dogaja, kakšne menjave se dogajajo. Ampak to, kot je rekel Marjan Šarec, ki ga danes tako radi omenjate, ne bo kadrovanje, ampak bo vračanje v neko normaliteto, bo vračanje v tiste čase, ko so neke samostojne institucije in neka neodvisnost in neko politično nevmešavanje še nekaj veljali. Rad bi samo še omenil nekaj stvari, ki se mi zdijo ključne. Seja je mogoče danes odšla spet malo preveč na Policijo in NPU, ampak obstajajo še številne druge izredno sporne kadrovske menjave. Pa mi dovolite, da se dotaknem še predvsem dveh. Prva je menjava na Statističnem uradu Republike Slovenije. Prej je iz vrst SDS prišel očitek, češ da se je to vedno dogajalo. To nikakor ne drži. Ta menjava na Sursu je prva v zgodovini samostojne Slovenije, nanjo je opozorila tudi Evropska komisija, spoštovani, torej ključni ljudje v Evropski uniji, da je takšno kadrovanje povsem neprimerno in hudo sporno. Ravno ta menjava na vrhu Sursa, kjer je Vlada predčasno razrešila direktorja Bojana Nastava, ki je pred tem služboval tudi v OZN na področju statistike, se je seveda storila na dopisni seji, kar je pač modus operandi te vlade. In tudi novica o tem je v bistvu prišla dokaj nepričakovano, niti sam v bistvu ni vedel, da je razrešen, dokler ni tega prebral iz medijev. Vlada se tukaj sklicuje na razrešitev funkcionarjev v prvem letu, ampak, spoštovani, Surs je povsem specifičen organ, njega upravlja drug zakon in tudi pravna mnenja so si o tem zelo nasprotujoča. Ne nazadnje pa je statistični svet ravno zaradi te menjave dal tudi ustavno presojo takšne razrešitve in seveda bomo tukaj videli, kako se bo razpletlo. Namreč, Surs je po Zakonu o državni statistiki popolnoma neodvisen vladni organ, prav tako po Kodeksu ravnanja evropske statistike, in vemo, s kakšno količino podatkov razpolaga Surs, v kaj vse ima vpoglede. Pravzaprav je teh podatkov resnično skoraj več, do katerih ima pravico dostopati Sova. Meni se zdi, da je to, da se potem umakne nekoga, ker je pač povedal, da določenih stvari ne bo izvršil, ker so protizakonite, in da se Vlada v njih ne sme vtikati, najmanj nehigiensko. Ta vlada očitno zna poskrbeti tudi za zgodovinske dogodke, kar je tudi ta, da ima Furs, to je Finančna uprava Republike Slovenije, pravzaprav prvič v zgodovini direktorico, ki prihaja iz vrst vladajoče politike, torej iz stranke SDS. Vlada je tudi njo razrešila oziroma njo imenovala in razrešila bivšega direktorja Petra Jenka na dopisni seji, ta pa je potekala kar v času strateškega foruma na Bledu, brez kakršnekoli diskusije. V ozadju vsega tega naj bi bil sporni posel tudi z ventilatorji Geneplanet, o katerih smo v tej dvorani govorili že večkrat, ker namreč tudi na Fursu poteka preiskava glede te nabave. In ker je pač Jenko baje ni želel ustaviti, je moral oditi. To je tisto, kar vam ves čas govorimo, pa ne želite razumeti – da pravzaprav ne gre za kadrovske menjave kot take in tiste, ki so v osnovni pristojnosti Vlade. Gre za to, kakšne ljudi se nastavlja na te položaje, ljudi, ki nekateri tudi nimajo strokovnih kompetenc in ki so eksplicitno strankarsko opredeljeni, na mesta, ki imajo tudi vpliv na določene preiskave, ki potekajo zoper vladajočo politiko ali pa stranke. To je tisto, kar je predvsem nehigiensko, in to je tisto, zaradi česar se vzbujajo številni dvomi tako pri nas kot pri ljudeh, kaj je v ozadju in kaj se želi s tem doseči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Marijan Pojbič, za njim pa bo dobil besedo poslanec Vojko Starović. Kolega, izvoli.
Spoštovani gospod podpredsednik! Resnično ne vem, ali bi se tu človek zjokal, ali bi sploh še razpravljal. Resnično ne vem. To je neverjetno, kar danes poslušamo. Tudi od Nika, od vseh ostalih, tudi od gospoda Židana. Mi imamo 100, skoraj 160 tisoč javnih in državnih uslužbencev. Mi se danes pogovarjamo, kdo je koga zamenjal v promilih, torej v nekaj 10, nekaj 100, nihče izmed nas, ki sedimo tukaj, se pa ni vprašal, kdo je tisti, ki ima absolutno večino v državni in javni upravi, ki jo morajo plačevati državljanke in državljani, tisti, ki pošteno delajo, realni sektor. O tem ni govoril nobeden in to je temeljno in ključno vprašanje. Gospod Židan, ki ga cenim, je med drugim povedal, da naj bi se ta vlada ukvarjala v tem času samo s to epidemijo. Kako se lahko ta vlada ukvarja s to epidemijo, če so se opozicijske stranke povezale v neki lok in naredijo vse, da bi to vlado rušile, da bi ta vlada ne mogla delati tistega, kar je njena osnovna naloga, osnovna naloga v teh okoliščinah, poleg celotnega ostalega sistema, ki mora funkcionirati? Država mora funkcionirati kljub epidemiji, da bi lahko to delo opravljala. In prav te strukture, ki so se povezale med seboj, te stranke v opoziciji, ki bi se sicer poklale za pogačo, ki nikoli ne bi sodelovale in so zaradi tega razpadle, sedaj poskušajo pamet soliti tistim, ki v teh težkih okoliščinah poskušamo in delamo vse, da bi to ladjo pripeljali do končnega cilja, to pa pomeni, da bi zaščitili zdravje državljank in državljanov Republike Slovenije. To je skrajno neverjetno in nesramno. In v tem času tisti, ki bi morali največjo odgovornost skupaj s koalicijo prevzemati za to, da bi bilo tako, danes sklicujejo sejo o nekaj zamenjavah! Ni ene vlade, ki bi lahko prevzela odgovornost za to, da bi vodila državo, pa nima zveze, leva, desna, sredinska, katerakoli, če seveda ne sestavi ekipe, v katero verjame in ji zaupa. Jaz sem prvi tisti, ki vseskozi, odkar sem v parlamentu, zagovarjam to, da si vlada mora okrog sebe postaviti kompetentne, odgovorne ljudi, da bodo skupaj z vlado in koalicijo lahko izpeljali cilje in obljube, ki so bile dane na volitvah. Ne pa manipulacije, zavajanja in laži. In ta vlada ne dela ničesar drugega. Drage kolegice in kolegi, danes govoriti o ministru, sekretarju, je skoraj, da ne rečem, noro. Veste, kdo odloča v tej družbi in v tej državi med 160 tisoč državnimi in javnimi uslužbenci? Tretji razred, četrti razred in peti razred. Tam pa je nekaj 10 ali pa 50 tisoč ljudi, ki imajo – kakšno izkaznico? Kakšno izkaznico? In kdo jih je kadroval 25 let od 30?! Kdo?! Drage kolegice in kolegi, in zdaj bi se mi prepirali o oslovi senci. Da vam ni nerodno, da vas ni sram! To je skrajno neodgovorno v teh okoliščinah! Da si dovolite sklicati takšno sejo! Eden izmed sklicateljev – kaj je danes povedal? Da je bila ta seja pač sklicana, preden je bilo povedano, da je epidemija oziroma je Vlada sprejela ta odlok. Tisti, ki je predlagatelj, lahko vedno umakne sklic! Vedno mu je dopuščeno, da lahko to naredi. In kaj ste vi naredili? Zlorabljate vse, kar je mogoče na tem svetu, in v Sloveniji in tudi širše po Evropi, da bi z manipulacijami, lažmi uspeli zagotoviti padec te vlade. Ampak jaz vam zagotavljam, naše državljanke in državljani, Slovenke in Slovenci, verjemite mi, da vedo, kaj je prav in kaj ni prav. Ne bodo več nasedli. Ne bodo več nasedli. Kljub temu [[…]]Sedaj ne bom govoril o režimskih medijih, ker je to napačen termin, govoril pa bom o ideoloških medijih. Skupaj s to strukturo, v katero ste se povezali, v ne vem kaj, ne boste več uspeli prepričati z lažmi, z zavajanji, diskreditacijami, in da ne bom rekel, s čim še – če se spomnite Ivana Krambergerja – likvidacijami, zato da bi obdržali oblast. To je skrajno skrajno pokvarjeno, neokusno in nedopustno. Mi živimo v demokratični državi, vsi, ki smo bili izvoljeni, govorimo o demokraciji, se zavedamo in moramo delati za demokratizacijo in razvoj demokratičnosti te države. Jaz verjamem in upam, da resnično v tem parlamentu ne glede na politično barvo sedimo tukaj tisti, ki nam gre za demokratičen razvoj te države, ne pa obrnjeno zgodbo, vrnitev tja, kjer smo že nekdaj bili. Verjemite mi, da se večina slovenskega ljudstva nikoli ne bi odločila za samostojno državo, če bi bilo vse oh in sploh in prav tam, kjer smo bili, v neki povezavi. Ampak ne bi govoril o tem, ne želim o tem razpravljati, želim samo poudariti, da živimo v demokratični Sloveniji, kjer moramo vsi skupaj, ki sedimo v tem parlamentu, skrbeti za to, da bomo pomagali ljudem, da bomo pomagali tistim, ki ne morejo preživeti ali pa se z veliko težavo preživljajo iz meseca v mesec, s tistimi, ki potrebujejo zdravniško pomoč, s tistimi, ki se vsakodnevno borijo za to, ali bo firma obstala ali ne bo obstala, in tako dalje. To je ta vlada vse naredila, vse. Še šesti protikoronski zakon prihaja v kratkem. Pomagali bomo maksimalno, kolikor je mogoče, zato da bo ta država obstala. In vi poskušate s takšnimi oslarijami, s takšno oslovo senco manipulirati in maltretirati to vlado, da čas zapravlja, in to koalicijo s takšnimi razpravami, s takšnimi zgodbami o nekaj 100 ali pa nekaj 50 zamenjavah, v resnici pa imamo na koncu 160 tisoč državnih in javni uslužbencev, ki so v 95 % člani, vemo koga, ideološko usmerjene strukture v tej družbi! Ampak v Slovenski demokratski stranki, v tej koaliciji nismo temu nikoli oporekali. Tako je stanje. 25 let vladanja od 30 v samostojni državi in na ne vem koliko podlage je – pač ste to izkoristili. Pa veste, kaj je ključni smisel demokracije? Vam bom zdaj jaz povedal zelo poenostavljeno: da se tu in tam tudi vlada zamenja. Pa veste zakaj? Da razpadejo povezave, tiste, ki so škodljive za večino državljank in državljanov. Če si ti 10 mandatov ali pa ne vem koliko, govorim o izvršilni veji oblasti, sodni veji oblasti in tudi o še kom drugem, je to škodljivo, zaradi tega, ker se naredijo povezave, ki nikogar ne spustijo več blizu. In potem 20 % ljudi znotraj neke sredine drži v oblasti ostalih 80, ki morajo za njih delati, krvavo garati. In se nič ne zgodi. Nimajo nobene pravice, nobene možnosti, nobenega vpliva, če karkoli naredijo, so protidržavni, so ne vem kaj proti! Hvala bogu, da slovensko ljudstvo demokracijo razume na pravi način in potem tudi na volitvah glasuje za nekoga, ki je večinski zmagovalec na volitvah. Na zadnjih volitvah je to bila Slovenska demokratska stranka in Slovenska demokratska stranka je edina legitimna, da je lahko sestavila to vlado. Legitimna edina. Vsi tisti, ki so nabijali do skrajne meje in ki zdaj neki lok delajo, oprostite izrazu, se opravičujem za ta izraz, morajo naparati Janeza Janšo in tisto stranko, ki je dobila več kot tri ali štiri stranke skupaj. In da ne smejo iti v koalicijo – ali je to kaj drugega kot pa ideološki boj? Vi mi povejte. Je to kaj drugega kot ideološki boj?! Kljub temu da so se ljudje odločili, da je ta stranka tista, v katero zaupajo in verjamejo, da je Vlado sposobna voditi najboljše, najboljše, potem nekdo poskuša temu oporekati na takšen in drugačen pritlehen način, ki sem ga danes poslušal! Res pritlehen. Verjemite mi, da to včasih, ko tak [[…]]Jaz sem toliko časa danes poslušal pri radiu gori, pač pri tistem, kar imamo, sprejemnik v pisarni, kar nekaj časa sem bil tukaj in nimam nič z ljudmi, ki imajo tudi drugačno mnenje, s strankami, ki imajo drugačno mnenje, nobenega problema. Vendar me pa v okoliščinah, ko ti trdiš in govoriš, da je treba delati za to, da rešujemo ta problem, ki ga imamo sedaj, na drugi strani pa maksimalno nagajaš in vsak dan ali pa vsak drugi dan slikaš pred celotnim novinarskim zgodbo in tam praviš, kako je treba zrušiti vlado Janeza Janše – potem, dragi moji prijatelji, nekaj ne drži, je nekaj fejst narobe! In ne me [[…]]Glejte, potem lepo prosim, da tukaj ne govorite eno, zunaj pa delate drugače! Ta koalicija – bogu hvala, da je nastala – ve, kaj hoče, ima jasne cilje in je šla po pravi poti in gre po pravi poti in dela to, kar je potrebno za ljudi. Pomaga ljudem. Ne trdim, še enkrat povem, da je naredila vse najboljše, gledam pa vem, kaj dela – dela to, kar ljudje želijo, potrebujejo, in dela to, da pomaga ljudem ne glede na to, ali je nekdo v levi, desni ali pa kakršnikoli opciji. In to je bistveno. To je bistveno in pomembno. Če govorimo o kadrovanju. Tako debel, glejte, poglejte, kako debeli so ti listi [[pokaže predmet]] , ki jih je Šarčeva vlada naredila. Leto in pol. Pa ji nihče ni očital tega! V Slovenski demokratski stranki nič nismo očitali. Rekli smo, okej, Vlada se je odločila, to dela, pač dela. Saj smo opozarjali na stvari, ampak glejte, nobene seje Državnega zbora nismo na to temo sklicali, ko so bile stvari popolnoma drugačne, kot so zdaj, in situacija popolnoma drugačna, kot je zdaj. Nabiranje političnih točk na račun teh nekaj zamenjav, ki praktično z delovanjem državne politike nimajo nič skupnega ali pa zelo malo, pa mi verjemite, ne bo šlo na roko nobenemu, nobeni politični opciji in nobenemu nobene koristi ne bo prineslo. Razen tega, da se ta koalicija in ta vlada mora še s tem ukvarjati, namesto da bi se ukvarjala s tistim, kar je gospod Židan danes povedal – da se prvenstveno ukvarjamo z epidemijo. S tem tudi zaključujem. Bi imel še veliko stvari povedati, pa zaključujem.
Hvala lepa. Replika, mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Saj nič strašnega, gospod Pojbič, ne bom povedal, samo malo me prosim poslušajte, gospod Pojbič, ker na vas repliciram. Rekli ste, da je v javnem sektorju ali državnem, javnem sektorju 170 tisoč, 95 % ljudi, ki so nekako naši člani ali nekaj podobnega, pa ste na nas pokazali. Eden se mora oglasiti. Veste, kaj je najbolj zanimivo? Da ko sem postal maja 2010 minister, so mi pa ravno nekaj podobnega rekli. So rekli: »Ja, saj tam na ministrstvu so pa sami desni, 95 %, nekaj jih je Smrkolj pregnal, nekaj jih je Osterc.« Pa v resnici ni tako. So predvsem ljudje, s svojimi skrbmi, s svojimi željami, s svojo tudi željo, da delajo dobro, željo, da jih ljudje razumejo, in reči, slovensko uradništvo ste taki, takšni ali takšni, je napačno. Tisto, kar si jaz želim, je, da bi tudi slovensko uradništvo bilo bolj spoštovano pa da bi jim včasih tudi politika znala bolj jasno povedati, kaj od tega uradništva pričakuje. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Vojko Starović, za njim pa bo razpravljala Lidija Ivanuša. Gospod Starović, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Drugi val korone je na vrhuncu. Številke kažejo, da so razmere hude, svet pa kaže na Ameriko in tamkajšnjo katastrofo s čez 80 tisoč obolelimi dnevno. Toda da bi se lahko primerjali z nami, z našo situacijo, bi jih tam moralo oboleti čez 400 tisoč. Petkrat več kot dejansko. Tako da je res hudo pri nas. Trenutna vlada tudi po današnji razpravi noče niti v enem trenutku prevzeti odgovornost za nastale razmere in odgovarjati za to. Verjamemo v svojo sposobnost in kompetentnost v premagovanju korone, krivi so pa vsi drugi, opozicija, mediji, ljudstvo. Vse se tudi gleda skozi neko – ne vem, kje to najdejo – globoko državo, ki stori vse, da bi tej dobri vladi škodili. Samo jaz vidim težave drugje – v načinu vladanja. Stvari so se zgodile preprosto zaradi sprejetih ali pa nesprejetih ukrepov pod to vlado. Eden od vzrokov je gotovo tudi ta, da se Vlada veliko posveča povsem drugim ciljem, ki niso tako pereči, pa to, da je prehitro preklicala epidemijo, proslavljala s preletom tujih vojaških letal, pa proste počitnice, kjer so se ljudje sprostili, to so bili tudi ljudje, ob uporabi teh vavčerjev je to tudi prineslo svoje. Jaz sploh ne trdim, da Vlada nekaj stvari ni naredila dobro, vendar drugih pa niso dobro storili, tudi z opozicijo niso hoteli sodelovati, niso sprejeli predlogov. Ampak to je realnost. Ko gledamo to vlado pa njenega predsednika, je isto, ko obtožujejo vse ostalo, kakor da bi nogometni trener obtoževal nasprotno moštvo, občinstvo, komentatorje, novinarje, da slabo igrajo in da izgubljajo tekme. Ne gre. V opoziciji smo pač prepričani, da je v tem kriznem času zgrešeno izvajati obsežne menjave, menjati ekipe, menjati uigrano moštvo. Sam si ne predstavljam vodenja neke organizacije, kjer bi moral zamenjati ves strokovni tim naenkrat. Si ne predstavljam, ker bi izgubil. Vsaka menjava, vsaka menjava organizacije teče v prazen čas. Ekipe se gradijo skozi leta in desetletja, da ti prideš do dobrih ekip, preden imaš vzgojene in da so te potem tudi učinkovite. Nekaj je tudi kolega Horvat v tej smeri nakazoval, ampak verjemi, moje izkušnje mi kažejo, da brez tega ne gre. Če pa ob tem, ko ekipe menjamo, menjamo še neke organizacijske strukture, tako kot s temi agencijami, tisto, tretje, potem je entropija tu. Minejo leta, preden zadeve dejansko zaživijo. Ponavljam. Številke popolnoma jasno kažejo, da je Vladi v tem drugem koraku spodletelo. Ne moremo mimo. Eden od vzrokov je gotovo pomanjkanje iskanja konsenza z opozicijo in z ljudstvom in hitenje – ne vem, zakaj je bilo potrebno tako hitenje – s temi menjavami. Nekajkrat je morala Vlada menjati na nekih določenih pozicijah, sploh na pozicijah, povezanih s preganjanjem epidemije. Pa samo še nekaj bi. Na koncu me je zmotila ta usmerjenost teh 160 tisoč uslužbencev. Sem spadajo vsi vojaki, v to armado, vse zdravstveno osebje, vse učiteljsko osebje, šolstvo. Tega uradniškega je manj kot 30 tisoč, tako da ne bomo operirali s številkami, ki ne obstajajo. Mi je pa škoda zato [[…]]Parlament tako uživa zelo majhno priljubljenost med ljudmi in tako obmetavanje, kakor je danes – mi oprostite, namesto da bi imeli konstruktivno debato – tudi nevljudno in tudi žaljivo, nam sigurno ne dviguje ugleda pri ljudeh. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Ivanuša, pripravi pa naj se dr. Franc Trček. Gospa, izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Koliko je bilo vašega kadrovanja in kje vse ste kadrovali, niti ne bom omenjala, na katere pozicije ste nastavljali določene osebe in nad koliko zaposlenimi ste izvrševali mobing v svojem slavnem letu in pol. Pa je treba povedati, da takrat od opozicije ni nihče skliceval seje na to temo, ker je čisto logično, da ima vsaka vlada pravico do zamenjave kadra, če obstoječi kader ni učinkovit. Če kar pogledamo, kako je bilo z gospodom Galetom, ki ga je vlada pustila na delovnem mestu, na katerega je bil postavljen z vaše strani, in kaj se je zgodilo. Namensko ste skozi njega želeli sabotirati in očrniti delo vlade v najbolj krizni situaciji, ko je šlo za življenja, za zaščito ljudi. V tistem trenutku krize smo naleteli na prazna skladišča in pa lažne obsodbe. Tukaj ne morem drugega reči kot to, da že ne veste več, kaj bi naredili, da bi se znebili vlade, pri tem pa izpadete patetični. Mislim, da se vsakemu državljanu zdi normalno, da delodajalec ne bo obdržal osebe, ki mu dela škodo, ki ne dela dobro in nagaja pri določenih poslih. Tako je tudi v tej službi logično, da tisti, ki dela proti ljudem, ki deluje v smislu prikrivanja ali skrivanja določenih listin, kartotek, sodb ali papirjev, če že hočete, ne sodi na takšno delovno mesto. Ta vlada se je odločila narediti veliko za Slovenijo, zato v okviru ljudi, ki so bili nastavljeni z vaše strani, gospod Šarec in drugi, pač tega ne more izvajati. V prejšnjem tednu sem prejela en letak. Letak, ki poziva k protestom v tem času, in na njem piše, citiram: »Zavedajmo se, da je kakršnokoli nasilje nesprejemljivo. Vse, kar potrebujemo, je, da stopimo skupaj in vsi v en glas povemo, da je zadeva končana, potem začnemo urejati stvari drugače in po pameti, saj je prevara covid-19 vrh ledene gore 30 let vladavine skorumpiranih politikov in kriminalcev.« Potem še nekje vmes pozivajo vlado k odstopu in vse vladne uslužbence in tako dalje. Pa bi najprej rekla, kot prvo, neprimerno, neodgovorno je sklicevati takšne shode, kot drugo, ta igra določenih oseb, ki iz obupa pozivajo ljudi, da naj protestirajo proti tej vladi za 30 let za nazaj, je res smešna. Mislim, da je vsakemu državljanu in državljanki jasno, kam pes taco moli. Ta seja je totalno brez pomena in samo kaže na to, kaj so leve vlade počele zadnjih 25 let. Kaže na strah in stisko vas, ki danes sedite v opoziciji. Zakaj sodstvo ne deluje? Zakaj so v zdravstvu čakalne vrste, zakaj preplačan zdravstveni material? Zakaj podjetniki bežijo iz naše države in zakaj zdravniki? Zakaj se uničuje podjetnike, namesto da bi se jih oplemenitilo? Zakaj imamo na desetine nevladnih organizacij, ki zavirajo delo, ki zavirajo razvoj in pomembne projekte v Sloveniji in za slovenske državljane, plačujemo pa jih vsi mi? Zakaj mali kmetje izumirajo? Zakaj mladi izobraženi bežijo iz države? Kdo je kadroval v zadnjih desetletjih, da imamo takšen kaos vsepovsod, je jasno. Zakaj plačujemo nadstandardno namestitev ilegalnim migrantom in smo po vsem tem še deležni s strani Levice graj? Naši upokojenci s 300 evri si ne morejo privoščiti takšnega jedilnika, kot ga imajo ilegalni migranti v teh ustanovah. To je po moji oceni nedopustno, saj vseskozi poslušamo s strani Levice in opozicijskih strank, koliko je naših državljanov in državljank, ki živijo na robu preživetja in jim nikakor ne moremo zagotoviti standarda, kot ga uživajo ilegalni migranti v naši državi. Ali se vam zdi vse to normalno? Se vam zdi pošteno in pravično, da tuji ljudje v naši državi živijo lepše in boljše kot naši? To je vse delo in kadrovanje v 25 letih od 30 let delovanja levih vlad v samostojni Sloveniji. Prepričana sem, da me Slovenija razume, da me razumejo Slovenke in Slovenci, in sem prepričana, da se povsem strinjajo z mano. Ta vlada mora narediti, kar je potrebno, da vzpostavi in sestavi to razpadlo družbo, da sestavi Slovenijo in jo naredi pravično, za vse enakopravno. Vse našteto je delo vas vseh in vašega kadrovanja, vse težave, ki ubijajo, ki spravljajo ljudi v obup, so vaše delo, ki je bilo nastavljeno za politične izbrance in elito. Zakaj se družini zaradi 120 evrov dolga odvzame hiša in zakaj se gospodu Jankoviću in njegovim sinovom odpiše na desetine milijonov? Drage gospe in gospodje iz opozicije, z vašega predpražnika se ne da več pomesti smeti, našega pa ne pometajte, ker je namenjen slehernemu slovenskemu državljanu. Hvala.
Hvala lepa. Prosim za mir. Besedo ima dr. Franc Trček, pripravi pa naj se poslanec mag. Dušan Verbič. Dr. Trček, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Upam, predsedujoči, da me ne boste na koncu komentirali, ker danes, do zdaj, velika večina govori o vsem živem, samo o kadrovanju ne. Jaz se s kolegico pred mano v osnovi zelo strinjam, da smo mi imeli v 30 letih res preveč levih vlad, ampak ne levičarskih, levih na način, da so ljudje stopali v prevelike čevlje. Če se resno pogovarjamo o kadrovanju, na eni strani imamo tako imenovano politično kadrovanje, ki se vedno dogaja, na drugi strani imamo vzpostavljanje kvalitetne javne uprave in državne uprave, skratka, kvalitetne birokracije. Za oboje potrebujemo nekaj, kar se v kolektivnih športih imenuje dolžina klopi, veste. Zakaj je Maribor bil tako dober in še vedno je v slovenskem nogometu? Ker ima dolgo klop, ker vzgaja kadre, ker ima na vsaki poziciji nekaj vrhunskih igralcev. To je problem slovenske politike. Priznam, jaz sem bil že v soboto siten pa sem šel peč neko pecivo in tako naprej, ker sem vedel, kakšna bo današnja seja: v glavnem Šarčeva ekipa versus ekipa SDS na način dveh starih zakoncev, ki bi se že 15 let nazaj morala ločiti, in potem kdo je bolj kriv. Mi imamo že od Viranta naprej tako imenovane neke instant stranke. Veste, za neke kvalitetne pozicije se vzgaja, za kvalitetne pozicije obstajajo šole. Jaz, ko sem bolj ponesreči zaradi Franca Bogoviča ratal poslanec, celo noč nisem mogel spati. Najprej me je moja nazijala, saj ne boš izvoljen, pa sem takrat na srečo bil. Madona, sem rekel, za več kot 2 milijona ljudi bom odločal – pa sem naravoslovno-matematični tehnik, smer uporabna matematika po osnovni izobrazbi – o milijardah bom odločal. Tukaj lahko po dobrih šestih letih odkrito rečem, da si velika večina poslancev in poslank, tudi izvršilne oblasti, nikoli ni vzela dneva časa, da bi resno prebrala našo ustavo pa kakšen komentar k tej ustavi, se opravičujem redkim izjemam. Na ta način, kot se ubeseduje, morda tista najboljša tretjina, ki bi jo potrebovali in v politiki in v javni in v državni upravi, nikoli ne bo šla v to. Veste, ko se jaz z ljudmi pogovarjam, ki bi jih mogoče rad videl v politiki, tudi ljudi, s katerimi ne delimo ideološkosti, če parafraziran cenjenega poslanca Pojbiča, mi po navadi rečejo: »Pa kaj je meni tega treba, gledam kaj tebi delajo.« Številni tudi odkrito povedo, da so to slabši penezi, kot jih imajo tako in tako. Nekako z lahkotnostjo ropotati po javni in državni upravi – pa to je v osnovi nek infrastrukturni realni sektor, ki ga mi vsi potrebujemo. Pa se mi zdi, da je od žolto-modrih več otrok zaposlenih skozi to aparaturo kot kakšnih drugih otrok ali bo kadarkoli kakšnih mojih otrok, ker bodo kje drugje šiht našli. Potem tudi neke osnovne logike pogosto v sedmih letih tukaj ne vidim. Po tistem, kar je poslanec Pojbič ubesedoval, potem Demos ne bi bil legitimen, ker takrat ni zmagal volitev, potem tudi tista Janševa vlada, ko je imel – kaj je že? – Janković en mandat več, ne bi bila legitimna. Dajmo malo razmisliti, preden odpremo usta. Veste, v nekih družbah, ki resno mislijo same sebe, ni le tako, kot je prej Dejan govoril, ko je on ratal minister, ampak so na nekih ključnih, strokovnih pozicijah, tudi če so mogoče navidezno kadrovsko politične, ljudje tam nekje po ducat let. Zdi se mi, da sem že govoril v tem državnem zboru, pred kratkim je umrl agent 007, tisti gospod, po katerem je bil narejen lik M, ki ga sicer v zadnjem času igra gospa, je bil šef angleškega MI6, če se prav spomnim, pod šestimi predsedniki Vlade plus še pod Thatcherico, pod sedmimi. Imate knjigo, njegov nečak jo je napisal, poguglajte pa si jo preberite. Jaz nisem hotel razpravljati o ideologiji in ideoloških medijih, kolega Pojbič je to začel. Kolega Pojbič je hotel iti študirat novinarstvo, pa ni mogel zaradi materialnih zadev, tako piše v njegovi predstavitvi na spletni strani SDS. Gospod minister, vi ste bili direktor Nove24. 31. pretekli mesec: »Slovenski mediji in opozicija so krivi za domači terorizem.« Jaz sem vam danes poslal poslansko vprašanje. V čem sem jaz kriv za domači terorizem? Kaj je to domači terorizem? Pa me morate ustrezno procesirati, če sem kriv za domači terorizem, če pa ne, pa se mi zdi, da mora inšpektorat za medije odreagirati vizavi tem medijem. Ta vikend sem začel brati eno krasno knjigo, Slavko Goldstein: 1941: leto, ki se vrača; godina koja se vraća. Slavko Goldstein, znan hrvaški intelektualec, urednik, predstavnik judovske skupnosti, rojen v meni bližnjem Karlovcu, notri opisuje leto 1941. In včeraj, ko sem to bral, veste, berem, takrat je tudi prišla neka vlada na Hrvaškem, ki je trdila, mi sprejemamo najboljše zakone pa še boljše bomo, nobeden ni sprejemal takšnih, kot jih sprejemamo mi, potem, njihov minister za kulturo dr. Budak je zelo podobno ubesedoval kot določene poslanke, evropske in tukaj v Državnem zboru, pa kot minister te vlade: mi bomo določili, kaj je kultura in kateri kulturnik je blizu kulture in kaj je dobro za narod. In seveda, takrat so izhajali tudi, pod navednicami, »določeni mediji«, ki so take gnojnice objavljali. Meni je žal, ampak jaz sem včeraj začel razmišljati, da me to malo preveč spominja na leto 2020 v Sloveniji. Gospod minister, vi ste rekli, da ste antifašist. To knjigo zelo toplo priporočam vsem, ko boste naslednjič hoteli odločati, ali se Thompsonu in podobnim dovoli koncert ali ne na prostoru Republike Slovenije. Mi se ne pogovarjamo resno o tem, zakaj se koga menja, kdaj se ga menja, kako se ga menja, čemu se ga menja, kakšne so njegove kompetence. Danes zjutraj, ko sem se peljal, sem poslušal Val 202, so izbirali osebo tedna in je kar nekaj ljudi reklo, zapomnil sem si eno gospo, citiram: »Ta naša vlada je vedno bolj primitivna.« Konec citata. To neka gospa, ki je bila v nekih takih letih, da sva še jaz pa Pojbič mulca za njo, ki je marsikaj doživela. Govor je bil, eden od kandidatov je bil gospod Čelik, 10 let direktor arhitekturnega muzeja na Fužinah. Mogoče tam koga moti, ker tam blizu Zlatko neke rime rima, ampak to so neke te zgodbe. To so neke te zgodbe in mi imamo neko bipolarnost, ne upam si trditi motenost, ampak prosim vas lepo, ko beremo – kaj? Mi nismo v vojnem stanju, imamo epidemijo. Države, ki v redu hendlajo to epidemijo, so države, ki izhajajo iz kulture zaupanja, iz kulture spoštovanja, iz kulture strokovnosti. Mogoče ni naključje, da je tej vladi ušla epidemija nekako iz rok, da ima podobne težave nek samovšečnež v meni sicer ljubi Češki, navsezadnje Trčki od tam izviramo, in še v nekih določenih državah. Saj mi nimamo vojne, pa imamo – kaj? Neke dopisne seje, izredne seje zvečer. Večina ljudi ni na Twitterju iz takšnih ali drugačnih razlogov, imamo javno RTV. Namesto zdaj menjati nekoga – pa nisem tukaj neki agent takšnega ali drugačnega vodstva – če kaj potrebujemo, potrebujemo neka ustrezna komunikacijska orodja. Če neke resne ankete pokažejo, da ljudje nekim ljudem, ki hočejo komunikacijsko hendlati to zgodbo, ne zaupajo, je take ljudi nekako verjetno potrebno menjati, ker gre za neko zaupanje. Če jaz hodim po Mariboru pa me ljudje tam vlečejo: čuj Franjo, zdaj moramo imeti maske ali ne mask, ali kdaj maske ja, kdaj maske ne [[…]]Vsak dan berem to, pa sem že jaz nekako rahlo izgubljen, če Jelko pravi ja, pa je on šel potem tam laufat, potem je pa videl pa je pač masko dal dol, nekdo pa ne sme – česa? – rogljička pojesti, sočasno bo pa Počivalškov Zdravc tulil, da bo pa mestni turizem treba reševati. Osnove logike. Tukaj se midva verjetno, gospod minister, ujameva. Jaz verjamem, da bi bili vi vrhunski, če vas bi jaz rabil, recimo če bi vikend delal za škarpo, kot minister ste pa, blago rečeno, nekoliko preveč arogantni. To si pa po šestih letih pa še nekaj tukaj upam trditi. Ta seja spada v eno izmed sej, za katere jaz osebno mislim, da si ne zaslužimo mezde. Ampak, veste, po eni strani govoriti, ja pa mi smo odprti pa različno mišljenje gor, dol – tisti prvi protikoronski paketi, pa saj jih nismo mi sami naumili. Cel niz civilnodružbenih akterjev, tudi opevani realni sektor je rekel: na to ste pozabili, na tisto ste pozabili, na ono ste pozabili. Takrat je, ne vem še, dr. Gorenak glumil sodelovanja ali ne z Državnim zborom, sem ga celo pohvalil. Nič ni šlo čez. Veste, ključni problem, ko vas tukaj poslušam, je: vi imate problem s parlamentarno demokracijo! Za vas je pač opozicija ornament, ki bi ga v osnovi kot neki sicer meni zelo ljub arhitekt, rojen v Brnu, najrajši ukinili. Če je tako, potem pa zberite ustavno večino pa nas ukinite. Tako pač izhaja iz tega, kar ubesedujete. In epidemija ni razlog, da bomo rekli, joj, epidemijo imamo, zdaj pa konec sveta. Epidemija pomeni več mišljenja, ne manj mišljenja, in parlament je prostor javne rabe uma. Tisti, ki mi nekaj lapa, kaj se pa vi greste, zaradi epidemije – mogoče, če bi neka politika malo več raznolikih strokovnih umovanj poslušala, nam ta epidemija ne bi tako pobegnila, kot nam je. Upam, da bo to neka preiskovalka nekoč ugotovila ali pa kak doktorat, ker teh parlamentarnih preiskovalk imamo tudi že toliko, da ne vem, kako jih bomo podelali. Ne bomo jih podelali. In teh nekih fig imam jaz malo že preveč po šestih letih. Pa tudi če se pogovarjamo o kadrovanjih – saj navsezadnje so vse vlade, tudi ko je bil Janša v opoziciji, zelo dobro kadrovale z vami. Če se spomnim tiste velike Cerarjeve vlade, ste se zelo lepo zmenili, kdo bo ostal na pošti, kako se bo naredil Fiskalni svet, kdo bo prišel v ustavca, da tam dela kažin. Če vi nimate spomina – pa bi zdaj žalil zlato ribico, če jo bi omenil – jaz ga imam. Trčki imamo velike glave. Tako da o nekih predpražnikih in pometanjih, spoštovana kolegica, ki je ni notri, bi se dalo marsikaj razpravljati. Od vas pa [[…]]Ne rabite mi še danes odgovoriti, ampak sem poslal pisno poslansko vprašanje, v čem sem jaz – kaj? – kriv za domači terorizem in kaj to je. Če mi ne boste znali argumentirano odgovoriti, je pa to zadeva za tožbo, definitivno. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil minister Aleš Hojs. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Gospod Trček, jaz bom najprej rekel tako. Če ste dobili občutek, da sem aroganten, se opravičujem, do nikogar nisem želel biti nikoli aroganten. To, kar ste pa zdaj vprašali – če prav razumem, ste na ministra za notranje zadeve poslali poslansko vprašanje, ki je vezano na Novo24TV. Tega jaz ne razumem. Najbrž morate poslati to poslansko vprašanje, ne vem, ministru za kulturo ali pa inšpektoratu za kulturo in tako naprej. Veste, to je podobno, kot če bi mene spraševali [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Okej, ampak veste, to je podobno, kot če bi vi mene spraševali, zakaj gradi Janković kanal C0 čez območje prvovrstne vodne zaščite, zato ker sem bil slučajno 13 let v službi na javnem podjetju Vodovod - Kanalizacija. Mislim, to je malo abotno, no, če tako grdo rečem. Kar se tiče mask. Tukaj vam dam absolutno prav. Absolutno prav. Če se je res zgodilo to, da je inšpektorat oglobil nekoga, ki je jedel rogljiček, je to res, bi rekel, noro. Jaz mislim, da velike večine stvari ne bi bilo treba zapisovati v odloke, če bi vsi skupaj, vsi skupaj ljudem govorili o zdravi pameti. Veste, še hujše kot ta inšpektor se je meni zdelo to, da lahko pride neka zdravnica, pazite, zdravnica z diplomo Medicinske fakultete na eno od televizij in tam razlaga, da v odloku ne piše, ali ona lahko gre na Triglav sama in ali pri tem mora ali ne sme uporabljati maske. Mislim, oprostite, jaz mislim, da je to stvar za Zdravniško zbornico, da jo malo povprašajo po njeni licenci. To, glejte, to je neverjetno. Kar se tiče tega, kar ste povedali, pa mi je bila zelo všeč ta vaša prispodoba o dolžini klopi. Sam sem 10 let igral fuzbal, tako da mi je ta zadeva zelo dobro poznana. Veste, kaj vi počnete, gospod Trček? To počnete že zadnje tri mesece. To je povedal – tega nisem izumil jaz – eden od nogometnih strategov, glasi se pa takole: bolje, da sedi na klopi pri meni, kot da igra za nasprotnika. In to vi počnete zdaj že tri mesece. Tri mesece to že počnete, kdo od SMC, kdo od Desusa, morda še kje drugje, bo pri nas sedel na klopi, zato da ne bo igral za vas. Slišim, da jih celo, bi rekel, vabite z dobrim plačilom. Morda bi pa res na vaši klopi zaslužili več, kot zaslužijo v ekipi, ki zmaguje. Pa še ena stvar, gospod Trček, ta pa je tudi zelo pomembna. Ne bi vas rad podučeval, ampak mislim, da je prav, da vseeno, ko boste naslednjič spet to govorili, ker vstopamo v tridesetletnico naše osamosvojitve – glejte, Demos je zmagal volitve leta 1990. Če Demos ne bi teh volitev zmagal, danes ne bi imeli tukaj samostojnega parlamenta Republike Slovenije. Res je, da ni zmagal v družbenopolitičnem zboru, imel je pa ogromno večino v zboru občin, zelo majhno večino, manjšino, zelo majhno manjšino v zboru združenega dela, ampak v celotni skupščini 240 odposlancev ali takrat skupščinskih poslancev pa je imel Demos večino. Zato naslednjič, ko boste govorili, da Demos ni zmagal leta 1990, se popravite. Demos je leta 1990 zmagal.
Hvala lepa. Replika, dr. Franc Trček. Izvolite.
Kolega Hojs, se strinjam, da je to abotno, ampak vi ste minister, zadolžen za domači terorizem, zato sem vam to vprašanje postavil. Glede Demosa. Tudi jaz sem kdaj volil Demos, pa sem potem ratal razočaran nad njim. Tega ne bi rabil povedati. Kar se pa tiče dolžine klopi. Jaz sem vedno tukaj, če potrebujete mojo pamet, ampak se mi zdi, da je nekako ne. Hvala.
Hvala lepa. Predlagam, da gremo z razpravo naprej. Besedo ima mag. Dušan Verbič, za njim pa bo dobil besedo Boštjan Koražija. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Tudi z moje strani lep večer vsem prisotnim! Uvodoma moram vseeno reči, pri pozornem poslušanju današnje razprave, da se je praktično večina razpravljavcev oddaljila od naslova oziroma sklica današnje izredne seje, ki pravi zgolj in samo: kadrovanje v državne institucije in gospodarske družbe. Zavedam se, da je posledično marsikaj, ampak tisto, kar sem pogrešal, je, da se vsaj do sedaj v razpravi ni nobeden dotaknil bistva, kar se tiče sklica, in to je 83. člen Zakona o javnih uslužbencih, konkretno peti odstavek. Mislim, da je čas, čeprav že mnogo prepozno, da se nekako soočimo s tem, kaj ta peti odstavek pravi, in ga citiram: »Funkcionar oziroma organ, pristojen za imenovanje, lahko na predlog funkcionarja, pristojnega za predlaganje imenovanja, v enem letu od nastopa funkcije razreši generalnega direktorja v ministrstvu, predstojnika vladne službe, generalnega sekretarja v ministrstvu, predstojnika organa v sestavi ministrstva, načelnika upravne enote in direktorja občinske uprave oziroma tajnika občine, ne glede na razlog iz drugega odstavka tega člena. Razrešitev po tem odstavku je ne glede na to, kdaj je funkcionar nastopil funkcijo, možna tudi v enem letu od imenovanja uradnika na položaj.« Moram priznati, da sem nekako kar z veseljem, vsaj od začetka, poslušal svojega predhodnika, predhodnega sogovornika, ker sem vseeno pričakoval, da se bomo zelo fokusirali na to, kar se tiče res te vsebine. Ampak znano je, da politična razprava v tem državnem zboru ob vsaki priložnosti pač gre v neko širino. In če smo kolikor toliko demokratični, se strinjam, da se dopušča tudi nekoliko širše. Ampak v tem primeru se bom tudi sam dotaknil nekih zadev, ki so pa tudi neposredno s tem povezane, govorim o tem členu Zakona o javnih uslužbencih. Ali je vlada v odstopu, ki sme opravljati zgolj tekoče posle, lahko oziroma smela kadrovati in v javni sektor zaposlovati svoje strankarske kolege ali pa simpatizerje? Zakaj? Prav gotovo zato, da marsikateri ne bi pristal, če grobo rečem, na Zavodu za zaposlovanje. In tukaj je moje ključno vprašanje: kje je tisto, kar je velikokrat izrečeno v razpravah, predvsem opozicije, glede strokovnosti in usposobljenosti teh, tako imenovana zaposlitev na trgu dela? Dejstvo je, kar se tiče tega, da je to prisotno vsa leta, ne glede na to, katera politična stranka je na oblasti, in sam sem trdno na stališču, da se to ne sme dogajati. In ker sem marsikdaj samokritičen – to se je dogajalo tudi v obdobju konec leta 2018. Kar se tiče današnje razprave, moram samo še to povedati, da kakorkoli se je to poslušalo, je z obeh strani ali z vseh strani bila razprava opravljena vezano na politično kadrovanje predvsem v smeri z obojestranskim dokazovanjem kadrovskih odločitev katerekoli vlade. Odkrito povedano jaz v tej današnji razpravi ne vidim nič slabega. Predvsem – zakaj? Zato ker si današnjo razpravo razlagam kot možnost, da bo tudi v Republiki Sloveniji prišel čas za nastop – pa bom s tujko povedal – meritokracije. Ne bom razlagal pomena besede, ker mislim, da je to kar prisotno in poznano tudi med člani tega državnega zbora. Jasno je, da je vseskozi s strani predlagateljev v tej današnji razpravi in tudi v sklicu ta rdeča nit politično kadrovanje. Dejstvo je, da je politično kadrovanje, če govorim o Republiki Sloveniji, prisotno, in si upam tudi s tega mesta reči, da je prisotno vseskozi od osamosvojitve Republike Slovenije, ne glede na to, kdo je bil takrat na izvršilni veji oblasti. Dejstvo je, da vse stranke, ki uspejo priti na volitvah v vladno koalicijo, to preprosto izvajajo po njim dodeljenih resornih ministrstvih. Vprašanje je: kdo tega ne naredi? Tiste politične stranke, ki nimajo, če lahko temu tako rečem, zadovoljivega nabora v lastni stranki ali pa dovolj lastnih simpatizerjev. Resnici na ljubo, to je realnost. Dejstvo je, če ponovim, politična kadrovanja so bila prisotna in so tudi danes prisotna. V tem primeru zelo težko razumem, da je toliko besed in toliko nasprotovanj, vsaj s strani predlagateljev, in si bom dovolil tukaj uporabiti tudi izraz, da je to tako imenovani nojevski odnos vseh tistih političnih strank oziroma poslanskih skupin, ki so podpisale, razen Levice, glede tega političnega kadrovanja, kajti bile so v vladah in so se tega instituta tudi posluževale. Če primerjam današnjo razpravo z razpravo na Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo, lahko glede vsebine rečem, da ni s strani predlagateljev preprosto nič novega, fokus razprave tak, kot je bilo velikokrat omenjeno, Nacionalni preiskovalni urad, minister Aleš Hojs, imel sem občutek, kot da je deležen ponovne interpelacije. In da ne bom govoril tudi o taki ali drugačni obliki nagovora sedanje koalicije ali predsednika Vlade, da se na tak ali drugačen način umakne. Veste, moram priznati, da me je pa vseeno malce zmotilo in je vredno tudi nekaj mojih besed, da so bile izjave nekaterih poslancev, predvsem s strani LMŠ, nekako v tem kontekstu: vlada Marjana Šarca je delala dobro. In tukaj je moje ključno vprašanje, in ni prvič, da sem to izpostavil s tega mesta: če je delalo dobro, zakaj je prišlo do odstopa? Kako lahko nekdo reče, da je vlada delala dobro, če ima človek informacije, da preprosto v določenem času, vsaj v zadnjem delu, sploh ni bilo komunikacij v izvršilni veji oblasti, se pravi med ministri? Zakaj so odstopili ključni ministri za vsako vlado, se pravi minister za finance, za zdravje, svetovalec za predsednika Vlade za gospodarstvo? In na presenečenje vseh, moram priznati tudi mene kot koalicijskega poslanca, predsednik Vlade odstopi. In tukaj epilog: če nekdo dela dobro, zakaj odstopi? Pa razumi to logiko. Če se vseeno še dotaknem, kar se tiče gradiva, ker se želim bolj fokusirati na bistvo današnjega dnevnega reda. V tem gradivu je očitek sedanji koaliciji, kar se tiče kadrovanja, predvsem z navedbo imen, ki se jih predlaga. Moj pomislek, ki ga izražam tudi javno, je, ali je samonavajanje novih imen, ki bodo v določenih družbah v državni lasti – ali bodo te osebe slabše poslovale kot tiste osebe, ki so v neki smeri do sedaj bile imenovane s strani prejšnje koalicije? Kakšno je jamstvo, da sedaj novoimenovani ne bi morda celo bolje upravljali, če sem konkreten, v tem primeru državnega premoženja oziroma bili v organih upravljanja, se pravi nadzornih svetih ali pa morda celo v upravah? Sam sem močno na stališču – in vsa leta svojih delovnih izkušenj sem bil zelo naklonjen spremembam – da so spremembe reci in piši gibalo razvoja. Preprosto so vsake toliko časa zaželene. Običajno je, če so te spremembe z osebami, če temu lahko tako rečem, prave osebe, ki poznajo stvari in tudi želijo izboljšave. In v končni fazi, tudi če so imenovane s strani politike, v čem bi bilo tukaj zelo narobe, če temu lahko tako rečem? Morda s političnega vidika zaradi tega, ker ni naš, ker je iz druge politične opcije, v tem primeru iz koalicije. Še vedno se moram dotakniti tega, kar se tiče kadrov, kar je bilo velikokrat danes očitano ministru Hojsu. Vsi vemo, se zavedamo, vendar v politični razpravi marsikdo tega noče priznati. Dejstvo je, da kadri morajo biti strokovni. Kdo pa oceni to kadrovsko strokovnost? Poslanci, politiki? Mislim, da to ni primerno, in poznamo, ne glede na to, katera koalicija in katera vlada je, obstaja kadrovska komisija, ki predlaga seznam ustreznih tako imenovanih prijavljenih kadrov ministru, resornemu ministru, in ta ima reci in piši diskrecijsko pravico izbire. Seveda se pod to diskrecijsko pravico zaveda vsak minister, da je poleg strokovnosti eden od ključnih elementov tudi lojalnost vladi in sposobnost realizirati vsebino koalicijske pogodbe tiste koalicije. Ne morem tudi mimo nekaj besed glede navedb predlagateljev glede neustavnih določb in podobno. Ustavno sodišče, zelo obrobno je bilo danes ali redko izrečeno, se je okrog tega že v letu 2005 zelo jasno izreklo in ne morem mimo tega, da tudi s tega mesta tega ne ponovim. Kaj je zapisalo oziroma odločilo? Institut razrešitve najvišjih položajnih uradnikov brez krivdnih razlogov v enoletnem roku je institut sui generis narave, vzpostavljen in oblikovan izključno z namenom, da vsakokratni oblasti zagotavlja določen vpliv na kadrovsko zasedbo najvišjih položajev. Če grem v tem kontekstu še malce dalje. Kaj je tudi Ustavno sodišče zapisalo? Ureditev, po kateri so ob nastopu nove vlade oziroma novega ministra določeni najvišji vodstveni uradniki razrešljivi s položaja brez krivdnih razlogov, sama po sebi ni v neskladju z drugim odstavkom 120. člena Ustave. Ni pa stvar Ustavnega sodišča, da ocenjuje, kje je meja med tistimi položajnimi uradniki, ki še sodijo v krog tako imenovanih političnih uradnikov, in tistimi, ki vanj ne sodijo več. To sem preprosto moral navesti predvsem zaradi tega, ker je zelo jasno, da tako imenovano sklicevanje na neustavne odločbe s strani predlagateljev preprosto ne drži in je zavajanje. Ne samo zavajanje nas poslancev, predvsem tudi javnosti. Ustavno sodišče je – kolikor se je dalo razbrati, in upam, da sem bil kolikor toliko razumljiv – v svojem pravnem izrazoslovju izrazilo in zapisalo, da je to preprosto čisto politično kadrovanje, dovoljeno, vsake vlade oziroma izvršilne veje oblasti. Ali drugače povedano, predsednik Vlade ali minister ima proste roke pri odločitvi, ali bo določenega uradnika na položaju ohranil ali zamenjal. To dejstvo, si upam tudi s tega mesta trditi, je znano vsem poslanskim skupinam in tudi političnim strankam, ki so prisotne v Državnem zboru. Se da pa današnji, recimo temu, predlog sklica – in tudi iz same razprave se da razlagati – razlagati in si dovolim razlagati tudi njihovo stališče in razpravo v nekoliko drugačno smer. Ta smer me napotuje na naslednje. Da je to akcija proti sedanji koaliciji, pa ne zaradi slabega vodenja države s strani te koalicije, temveč si opozicija tudi s takim pristopom sklicevanja na politično kadrovanje in škodo za državo in podobno dejansko ponovno želi pridobiti oblast in zaposlovati svoje strankarske kadre. Legitimno, dovoljeno in to je tudi stvar opozicije. Jaz tukaj nimam preprosto nobenih zadržkov. Glede političnega kadrovanja najvišjih uradnikov, direktorjev. Dejstvo je, da se tako imenovana politična kadrovanja razlikujejo od države do države. Dejstvo je, da je to tradicija uprave, kot rečeno, od posamezne države posebej. Tisto, kar bi sam zelo želel, je, da bi javni uslužbenci v Republiki Sloveniji dejansko morali biti strokovni, apolitični, karierni, profesionalni v profesionalnem sistemu, ki bi zmogel zagotoviti kakovostne storitve, in predvsem, da ni v osnovi ključni in najpomembnejši element politična pripadnost stranki, najsibo to koalicije ali katerekoli politične opcije, ki je na oblasti. Zato bom zaključil svojo razpravo v tem delu, kot sem nekako tudi uvodoma začel, da si današnjo razpravo dobesedno nekako razlagam, da morda pa je bila potrebna, da se bo tudi v Republiki Sloveniji začelo resnično z vso resnostjo ne glede na politično voljo, ne glede na koalicijske stranke, ki so na oblasti ali v opoziciji, da se resno soočimo z meritokracijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prišlo je do spremembe. Najprej bo sedaj dobil besedo Andrej Černigoj, za njim pa Jure Ferjan. Izvolite, imate besedo.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Kmalu bomo prišli v deveto uro razprave. Jaz se moram pridružiti svojemu predhodniku, vsaka razprava je dobra in potrebuje trdne in temeljne argumente. Ampak zame je prva in edina in bolj pomembna točka mojega delovanja v zadnjem času boj proti nevidnemu sovražniku in razmišljanje, kako lahko kot posameznik pomagam pri tem boju, in razmišljam tudi, kako bomo boljše izšli iz tega boja in kako bo država čim bolje zmagala proti temu sovražniku. Na tem mestu bi rad čestital vsem, ki se razdajate, sebe, da bi premagali nevidnega sovražnika, in razdajate sebe, da bi pomagali drugim. Na misel mi je prišel en tak latinski izraz, ki je nekako odraz te današnje razprave: ad augusta per angusta, do slave se pride po trnovi poti, je čisto dobeseden prevod. Jaz nekako razumem današnjo razpravo opozicije, ki se trudi, ampak mislim, da ta razprava ne vodi v pravo smer. Ta razprava je v končni fazi lose-lose za vsakogar v tej hiši, v tem čudovitem hramu demokracije. Jaz bi se zelo rad pogovarjal, danes sem pazljivo poslušal vseh devet ur in moram ugotoviti, da je bila ta razprava na momente tudi brez spoštovanja, pričakoval sem več strokovnosti in tehtnih razlogov. Se pa moram tudi jaz tukaj strinjati, to razpravo vidim verjetno bolj kot ponovitev interpelacije ministra kot kaj drugega. Tukaj moram reči, da me, kolegi iz opozicije, zelo jezi in sem zelo razočaran, da zmeraj zapeljemo to razpravo v to smer, ki ne daje pozitivnih rezultatov. Kar se še tiče te razprave. Danes se že devet ur in verjamem, da se bomo še eno uro pogovarjali, 10 ur se bomo pogovarjali in opozicija ni uspela pripeljati v to razpravo svojih sklepov. Moram reči, da bomo 10 ur razpravljali in na koncu ne bomo imeli možnosti glasovati o sklepih. Katera resna razprava nima sklepov? To me zelo zelo žalosti in moram reči, da se čudim, jaz moram reči, da bom zelo težko razložil doma, o čem smo se danes pogovarjali. Ker ta razprava na žalost nima neke rdeče niti. Veliko obtoževanja in najbolj ključno: ne bo imela zaključkov. Nas v Novi Sloveniji prav to zanima, zanimajo nas rezultati in moram povedati, da ministri Nove Slovenije delajo, čemur smo priča tudi v zadnjih tednih in mesecih. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jure Ferjan, za njim pa bo razpravljal poslanec Jože Lenart. Imate besedo.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovanim, ki vztrajate v tej dvorani, in tistim, ki nas spremljate, pa dober večer! Čez nekaj minut bomo vstopili v deveto uro današnje razprave, slišali pa smo tudi marsikaj, kar ni na dnevnem redu, denimo s strani Levice, s strani poslanskega kolega gospoda Ciglerja smo slišali, da so otroci zopet lačni, sedaj ko je na oblasti Janševa vlada. Veliko smo slišali tudi o tem, kaj se dogaja danes v državi na področju zdravstva, kar lahko seveda tudi razumem glede na situacijo, s katero se Slovenija, svet soočata, in še marsikaj tretjega in četrtega smo slišali. Glede današnje teme pa, spoštovani in spoštovane, kadrovske menjave so sestavni del delovanja vsake vlade in vsake vladne koalicije. Decembra 2018 je na javni nacionalni televiziji oziroma spletnem portalu MMC takrat predsednik Vlade gospod Marjan Šarec dejal, citiram: »Če nimaš pravih ljudi na pravih mestih, boš težko delal.« Konec citata. Kdo pa presoja, kdo so pravi ljudje na pravih mestih? Jaz bi sicer namesto »pravi ljudje« raje uporabil besedno zvezo »sposobni ljudje, kompetentni«, namesto »pravih mestih« pa bi raje uporabil »ključnih vodilnih, odločujočih mestih«. Presojo opravi tisti, ki je na oblasti. Tisti, ki ima večino v tem hramu demokracije, tisti opravi presojo, tisti kadruje in tisti seveda prevzame tudi politično odgovornost. In Marjan Šarec je kadroval. Vladna koalicija Marjana Šarca je kadrovala, 252 menjav ste naredili. Več o tem si seveda lahko preberete na spletnih portalih, jaz tega besedila nisem printal, za nek občutek pa, v tem članku gre za več kot 12 tisoč besed in več kot 81 tisoč znakov. Sem se pa odločil, da bom vendarle nekaj besed v svoji razpravi posvetil temu članku. In sicer, izpostavil bom pet primerov kadrovanja, ki sicer niso bili tako medijsko izpostavljeni oziroma o njih niso tako zelo pisali. Tudi poimensko bom navedel zgolj ime posameznika oziroma posameznice, ker moj namen tega izvajanja v tej razpravi ni izpostaviti tiste, ki so bili odstavljeni in nastavljeni, ampak je v tem, da je tudi Šarčeva vlada, tako kot pravzaprav vse vlade doslej, marsikje kadrovala. Vlada Marjana Šarca je decembra 2018 gospoda Igorja zamenjala z gospo Metko, in sicer na položaju generalnega direktorja Direktorata za ustvarjalnost na Ministrstvu za kulturo. Januarja 2019 je gospoda Gorazda zamenjal gospod Andrej, in sicer kot namestnik guvernerja Republike Slovenije v Mednarodni banki za obnovo in razvoj. Prav tako januarja 2019 je vlada Marjana Šarca razrešila gospoda Zorana in imenovala gospo Karlo, in sicer kot članico nadzornega sveta Javnega sklada Republike Slovenije za regionalni razvoj in razvoj podeželja. Vlada Marjana Šarca je januarja 2019 razrešila gospoda Jurija in imenovala gospoda Mitjo, in sicer kot generalnega direktorja Direktorata za trg dela in zaposlovanje na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. In še peti primer, ki ga bom poudaril, junija 2019 je vlada Marjana Šarca sklenila, da odpokliče gospoda Bora in imenuje gospoda Mitjo, in sicer kot člana nadzornega sveta Športne loterije. Pa se bom v tem trenutku dotaknil ene pretekle, predhodne razprave v zadnjih dobrih osmih urah, ko je kolega poslanec iz Liste Marjana Šarca, spoštovani gospod Rudi Medved, nekdanji minister v Šarčevi vladi, naslovil vprašanje na gospoda ministra pa aktualno vlado, kaj so te menjave doprinesle k blaginji v naši državi. Nekaj takega je povedal. Seveda govori verjetno o menjavah, ki so jih navedli tudi v izrednem sklicu današnje seje. Jaz sem prepričan oziroma bom tako rekel, porodila se mi je misel, ko sem poslušal razpravo kolega Medveda, da je zagotovo, ko so na Vladi razpravljali denimo vsaj o teh petih menjavah, ki sem jih naštel, se pravi področja, kjer so kadrovali, takrat tudi svojega strankarskega kolega, takrat predsednika Vlade gospoda Marjana Šarca, kolege ministre in ministrice povprašal, kaj bodo te menjave, recimo konkretno te, ki sem jih naštel, doprinesle k blaginji naše države, doprinesle k blaginji državljank in državljanov Republike Slovenije. Jaz se v strokovnost posameznih menjav ne bom spuščal. Niti se ne bom spuščal v to, ali so bile narejene ob primernem času, ali so bile smotrne, nujne. V to se ne bom spuščal. Povedo pa že ti navedeni primeri, dovolj jih je pet za ponazoritev, da so se stališča tistih, ki ste bili prej v Vladi pa ste zdaj v opoziciji, v tem času drastično spremenila. In to kaže na vašo dvoličnost. Citiram: »Kadrovske menjave same po sebi niso sporne.« To je povedal vodja Poslanske skupine Liste Marjana Šarca nocoj v predstavitvi stališča Liste Marjana Šarca. Pravilno, drži. Kadrovske menjave niso sporne. Zakaj? Zato ker je to ena izmed pomembnih nalog praktično vsake vlade Republike Slovenije, in vse vlade do sedaj so kadrovale, kadrovala je vlada Boruta Pahorja, vse vlade pred njo, kadrovala je vlada Alenke Bratušek, vlada Mira Cerarja, tudi vlada Marjana Šarca, in seveda kadruje in je kadrovala tudi vlada Janeza Janše. Spoštovane in spoštovani, vsak, ki je politično imenovan, ve, kaj to pomeni. Ve, da je imenovan za določen mandat, in tudi ve, da se ta mandat iz takšnih ali drugačnih razlogov lahko predčasno konča. Tako pač je. Tako je bilo in tako verjetno tudi bo. Res je, da je pri nas tako, tudi v kateri drugi državi je podobno, res pa je tudi, da v kakšni drugi državi, konkretno Združenih državah Amerike, je pa popolnoma drugače – ko se tam oblast zamenja, se zamenja tudi celotna administracija. V Vladi so politiki, jaz sem prepričan, da smo tudi v Državnem zboru Republike Slovenije politiki, in posledično so naše odločitve politične odločitve. Mislim, da ni ne skrivnost ne nekaj nenavadnega, pa tudi nič presenetljivega, da so tudi kadrovanja, ki gredo skozi Vlado ali pa ki gredo skozi Državni zbor, politična – ja kakšna pa naj bodo? Današnja izredna seja, ki sicer neposredno nima nobene zveze z izredno situacijo oziroma epidemijo koronavirusa, pa nam vendarle pokaže ponoven poskus aktualne opozicije, da se v Sloveniji ne bi spremenilo nič. Spoštovana opozicija oziroma tisti, ki ste podpisani pod sklic današnje izredne seje, res me žalosti, da ste še vedno ali ponovno dvolični.
Hvala lepa. Robert Pavšič, replika.
Najlepša hvala, predsednik. Mislim, da nas dva kolega – na dva repliciram, na kolego Černigoja in kolego Ferjana – nista razumela ali pa sedita nenehno na ušesih, ker do zdaj vaju nisem videl kaj dosti v dvorani. 240, ste rekli, menjav prejšnje vlade. Po isti metodologiji prešteto je vaša vlada v pol manjšem času izvedla 424 menjav. Po isti metodologiji. Pa teh številk ne bi niti metali ven, če ne bi vi začeli. Naj vam še enkrat jasno povemo, kar je bilo povedano v stališču in kar je bilo povedano že v nekaterih razpravah več naših poslancev: niso kadrovske menjave same po sebi sporne, niso, če gre za redne ali druge upravičene menjave in če se kadruje strokovno oziroma na osnovi sposobnosti in če se na pozicije nastavlja osebnostno zrele ljudi. Ampak je očitno pri tej vladi edino vodilo sovražni prevzem inštitucij in zato imajo kimanje, poslušnost, zvestoba, uslužnost prednost pred znanjem in sposobnostmi. Pa dajmo se malo spomniti nazaj, politično kadrovanje je stalnica v tej državi, politično trgovanje oziroma krošnjarjenje v vašem primeru je pa problematično in nevarno. Iz SMC sta dva poslanca izstopila, Nova Slovenija je takoj dobila apetit, napovedovalo se je celo rekonstrukcijo vlade z več dodatnimi resorji. Ker bi bilo to politično preveč nevarno za koalicijo in to vlado, se je verjetno tako med prijatelji to uredilo s predsednikom uprave Darsa in zdajle smo opazili, da še z direktorjem agencije za varnost v cestnem prometu. Tako enostavno se da vse to razložiti, samo če hočeš pa če malo sešteješ ena plus ena. Pričakoval pa bi, da si poslanci vsaj približno preberejo poslovnik in potem ugotovijo, zakaj danes ne bo sklepov – zato ker ste jih z valjarjem povozili na odboru, zato ne bo sklepov. Drugače pa so sklepi bili predlagani.
Hvala lepa. Kolega Rudi Medved, ste želeli repliko? [[Da.]]
Hvala lepa, gospod predsednik. Samo dopolnil bom kolega Roberta Pavšiča, ki je pravzaprav zelo dobro odgovoril kolegu poslancu iz Slovenske demokratske stranke. Dodal pa tole. Ko sem govoril o tem, ali gre pri menjavah za blaginjo, za skrb za blaginjo te države, sem govoril o dveh konkretnih inštitucijah, gre za vodstvo Fursa in Statističnega urada, in tam sem vprašal, ali gre v tem primeru dejansko za skrb, za blaginjo ali gre pravzaprav za menjave zaradi menjav, ker se je pač nekdo zameril Lahovniku, drugi je preveč tiščal nos v domnevno nezakonite nabave zaščitne opreme in sta odletela. Torej gre po eni strani za neko maščevanje, po drugi strani pa to lahko vidimo kot sovražni prevzem teh dveh inštitucij. Zato sem govoril o blaginji, ne pa o vseh 250 kadrovanjih, ki jih očitate vladi Marjana Šarca, in tudi ne o 420 in več kadrovanjih, ki jih je doslej, ponavljam, doslej opravila vlada Janeza Janše.
Hvala lepa. Postopkovno.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz bi vas samo prosil, da gospoda Pavšiča [[…]]Jaz prej nisem želel z repliko, ker replike na repliko ni, bi vas pa prosil, proceduralno, postopkovno predlagam, da gospoda Pavšiča samo opozorite, naj ne zavaja, kajti jaz sem bil, zdajle teče deveta ura razprave, dobrih osem ur razprave že imamo in jaz sem bil zagotovo vsaj šest, sedem ur v dvorani, ostalo sem pa poslušal v pisarni. In se mi zdi zelo nehvaležno, ker jaz nikoli v svojih razpravah ne govorim, kdo je v dvorani in kdo ne. Vsi vemo, da lahko zadevo poslušamo tudi prek interneta ali prek televizije ali v svoji pisarni, in to se mi zdi pa res zavajajoče in nehvaležno. Hvala lepa.
Okej. Kolega Ferjan, zavedate se, da to ni postopkovni predlog, da naš poslovnik ne predvideva pravila, ki ste si ga sedaj zamislili, tako da predlagam, da gremo naprej. Jože Lenart ima besedo, pripravi se Janez Moškrič.
Hvala lepa, predsednik. Danes si očitamo: kadrovski cunamiji, brutalno kadrovanje. Zdaj pa samo dajmo: na tej strani imamo 252 kadrovanj v času 20 mesecev, na tej strani pa imamo dobrih 400 kadrovanj in menjav in še nekaj čez 300 komisij. Zdaj pa sami odločite, kaj je to zdaj cunami, na kateri strani je cunami pa na kateri strani je brutalno kadrovanje. Nekaj besed samo o kadrovanju na področju Nacionalnega inštituta za javno zdravje. V prvem tednu se zamenja članica sveta zavoda in odpre se pot za zamenjave. Zamenjavo direktorice NIJZ Nine Pirnat, Prešernove nagrajenke, v prvih dneh prevzema Vade bi še nekako razumel, potrebno je ukrepati, ljudje morajo upoštevati stroko in potrebna je tudi robata beseda, pri čemer pa verjetno nežno žensko bitje Nina Pirnat po mnenju Vlade Republike Slovenije ne bi bila ravno najbolj uspešna. Ja, okej, za v. d. direktorja vlada nato imenuje preizkušenega epidemiologa dr. Ivana Eržena. Ima izkušnje v stroki, bil je tudi direktor NIJZ, je v akademskih vodah kot politično preizkušen državni sekretar na Ministrstvu za zdravje. Ali si lahko sploh zamislimo boljši kader? A glej ga zlomka, ko strokovnjak podvomi, Ivan Eržen izjavi: »Po mojem mnenju najnovejši drastični ukrepi niso bili potrebni. Ne morem jih zagovarjati,« in čez noč ga ni več. 10. april razpis, 24. april imenovanje novega direktorja. In kdo ga zamenja? Milan Krek je specializant za socialno zdravje, ki pa ni epidemiolog. Je strokovnjak za odvisnost od drog, menda ne samo na Primorskem, njegov glas seže tudi v druge slovenske pokrajine, v Italijo, Hrvaško, menda tudi na črni trg. In zakaj vlada Janeza Janše kar naenkrat rabi strokovnjaka za droge v boju s covidom-19? To je dobro vprašanje in prav gotovo se bo tudi to postopoma razjasnilo, če vlada Janeza Janše Milana Kreka ne bo prej razrešila. Z imenovanjem Milana Kreka na čelo NIJZ se začenjajo pravi zapleti. Trudi se stroka, svoje ukrepe pove gospod Milan Krek, spet slišimo različico vodje svetovalne skupine pri Ministrstvu za zdravje dr. Bojane Beović. Ob samem začetku še slišimo ministra za zdravje Tomaža Gantarja, vendar se pogosto razhajata z mnenji in ukrepi z vladnim govorcem Jelkom Kacinom. Pa kaj je tu problem? Na koncu tako odloča predsednik Vlade Janez Janša. Sedaj se pa vprašamo, kako naj v takšnem labirintu, kjer se meša, kjer se vnaša zmedo, nezaupanje, strah in nemir, deluje stroka. Ministrstvo za zdravje, NIJZ, epidemiologi, kako naj se odločajo v javnih zdravstvenih zavodih, če pa vse zadnji hip tako in tako odloči predsednik Vlade? Vse to se še vedno dogaja, ko še ne slišimo zdravstva, da je drugi val že tukaj. V DSO-jih, v tovarnah, v šolah, bolnišnicah zmanjkuje kapacitet, ni covidpostelj, ni covidbolnišnic, ni covidoddelkov, nismo naročili dodatne opreme, da usposobimo ventilatorje, ni usposobljenega kadra, ni organizacije, ups, zmanjkalo je celo cepiva za gripo. Res so problemi. »Kdo je kriv?« se sprašuje Vlada. »Ja, opozicija, ni nas podpirala, mediji, niso nas opozarjali, niso dajali pravih navodil ljudstvu.« Letala pa so odletela. Zdravstvo vključi ZKP, zdravo kmečko pamet, seveda. Takole pravi: »Mrzlično preurejamo posamezne oddelke za covid-19, preurejamo sobo za sobo, sproti odpravljamo napake, usmerjamo in mašimo prezračevalnike, predvsem pa se usposabljamo, kakor vemo in znamo. Kličemo kolege v Ljubljano, v Maribor, iščemo po spletu, spremljamo tujo stroko, na RTV, slovenske zdravnike, tujino, a kaj ko je bolnikov covid-19 vedno več iz dneva v dan. Kdo bo prišel pomagat, zasebniki, specializanti? Oni lahko pomagajo samo na oddelkih, za kar so usposobljeni. Kaj pa mi? Mi nismo intenzivisti, še nikoli nismo delali s covidom, smo urologi, smo pulmologi, smo diabetičarji, smo kardiologi, smo ginekologi, smo kirurgi. Ja, imamo pa Hipokratovo prisego in to nas zavezuje, vsem moramo pomagati.« Kje pa je Vlada, kje je vse to, s čimer so se hvalili, da so, smo pripravljeni? Zakaj preko poletja nismo dobili nobenih navodil, nobene pomoči v kadrih? Zakaj se nismo pripravljali, kje so covidpostelje, kje so usposobljeni ventilatorji? Danes morajo delati, in to prostovoljno, zdravnice, medicinske sestre, tudi starejše od 60 let, ki niso intenzivisti, v tej novi situaciji, brez usposabljanja, brez zadostne opreme, v turnusu, ponoči, še dodatno menjajo kolege, ki zbolevajo. Pa je res bilo treba, da smo drugi val pričakali tako nepripravljeni? Vprašanje za vprašanjem. Ali smo gledali prejšnji teden oddajo Tarča? Slišali smo, kaj je to zdravstveni načrt in izvedba priprave na drugi val covida-19 v Nemčiji in drugih državah, ki ves ta čas rok niso držale križem. No, res je, v teh državah, razen v Belgiji, ni bilo menjav vlade ne popolne nevlade, preko poletja jim ni bilo potrebno kadrovati, prevzemati nadzorov nad inštitucijami in javnimi podjetji. Tam so se lahko popolnoma posvetili epidemiji, ki smo jo vsi čakali in je danes tu. Vlada Janeza Janše, kar lepo priznajte, s preletom letal ste pozabili na covid-19, pozabili ste na zdravstvo. Potrebno je poiskati krivce, vendar jih ne boste našli drugje, krivda je na vaši strani. In še priznanje. Državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje gospa Tina Bregant je na seji Odbora za zdravstvo 27. 10. 2020 dejala: »Ta situacija nas je pričakala sorazmerno nepripravljene.« Kako naprej, je sedaj seveda vprašanje. Bomo pripravljeni na tretji val v letu 2021? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Janez Moškrič, pripravita se mag. Andrej Rajh in Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo. V tem kratkem času lahko samo to povem, da ta spisek 252 menjav prejšnje vlade ne obsega 98 članov Civilne zaščite, štabov Civilne zaščite, in niti ne 80 imenovanj oziroma zaposlitev v zadnjih dneh prejšnje vlade. Tako da, gospod bivši minister, zavajate tako na odboru kot danes tukaj na seji. To so tiste pomembne, ključne menjave in ne meri se z istimi vatli. Če gremo pa še v ostale menjave, pa vemo, da je ta številka prej večja. Če še nekaj povem, je pa bistvo to. Ko gre za menjavo, ko je predsednik Vlade Janez Janša, gre za brutalen napad na inštitucije države, ko pa gre za menjavo v vladi Marjana Šarca, je pa takole izjavil, kar se tiče kadrovanja, po njegovem je to usmerjanje naših inštrumentov v pravo smer. Kako zanimivo, a ne? Ko kadruje ena vlada, gre za umerjanje inštrumentov v pravo smer, ko kadruje vlada Janeza Janše, gre pa za brutalni napad. Ali se poslušate, ko rečete: za zajezitev prvega vala je izključno zaslužen vsak posameznik, državljan, ko gre zdaj v drugem valu za velik porast, je pa izključno vlada kriva? To sta dve zelo nasprotujoči si izjavi iz iste skupine. Resnica je pa ta, da smo krivi vsi za drugi val, ker smo ga podcenjevali. Vlada ga pa ni podcenjevala in zato so vsi ljudje danes zdravstveno oskrbljeni.
Hvala lepa. Replika, kolega Rudi Medved.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec! Nisva se razumela oziroma nočete razumeti. Jaz nisem trdil, da je tistih 80 zaposlitev znotraj tega spiska, seveda ne, ker jih ni bilo. Ne morejo biti na spisku, to smo obdelali že prej, zakaj je šlo pri teh 80 razpisih. Kar zadeva članstvo v regionalnih štabih Civilne zaščite, to pa je evidentno v spisku, seveda je, poglejte ga še enkrat. Mislim, toliko časa ga že žulite, da bi ga res lahko že do konca predelali. In nikjer nisem trdil, če ste mislili mene, da je ta vlada izključno kriva, da je ta vlada izključno kriva za ta tragični drugi val. Jaz tega nisem nikoli trdil. Nikoli nisem trdil, dejansko smo poleg vlade seveda vsi skupaj v tej državi krivi, da se dogaja to, kar se. Narobe pa trdite to, kar ste rekli na koncu, da je drugi val vlada – medtem ko državljani, seveda, nevestni, kot smo, smo podcenili ta drugi val – pa pričakala pripravljena. Vidite, to pa ni res in jaz sem vam citiral vladnega govorca pa citirali smo vam tudi državno sekretarko, prostodušno sta pred vesoljno slovensko javnostjo priznala: ne, ni šlo po načrtih, presenetilo nas je, nismo bili pripravljeni.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Jaz bom zelo kratek. Rad bi se navezal na besede kolega Ferjana. Res je, tudi vlada Alenke Bratušek je kadrovala, ampak je kadrovala po naslednjih principih: strokovnost, pripadnost, znanje in izkušnje. In ravno ta način je omogočil, da smo leta 2013, ko je Sloveniji grozila trojka, izšli iz krize in imeli sedem let dolgo gospodarsko rast. Tudi sedaj, ko je naša predsednica v funkciji ministrice za infrastrukturo nastopila funkcijo na Ministrstvu za infrastrukturo, je bilo prvo, kar je rekla, da ne bo nobenega uslužbenca vprašala, kako in od kod je prišel, ampak da bo upoštevala izključno strokovnost, pripadnost ministrstvu, znanje in izkušnje. Dokaz za to, da se je tega držala, je, da je eno od pomembnejših funkcij na Direkciji za infrastrukturo zasedel vaš član, in jaz bi si osebno želel, da bi bilo tako strokovnih ljudi več v državnih podjetjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj pa ima besedo Samo Bevk, ki sodeluje izven sedeža.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Kadrovale so vse vlade in kadrovale bodo tudi v bodoče. V Beli hiši baje zamenjajo tudi hišnika in snažilke, vse od A do Ž, toda letošnje leto je nekaj posebnega. Soočeni smo z epidemijo koronavirusa, ki se lahko primerja samo še s špansko gripo pred dobrimi 100 leti. Žal mi je, da je malo pred tem bolezenskim izbruhom odstopila vlada Marjana Šarca. Še bolj pa nam je lahko vsem skupaj žal, da se vlada Janeza Janše ni odločila za državotvorno držo, kar bi pomenilo, da se sooča zgolj ali predvsem s spopadanjem z grožnjo in posledicami epidemije, vse ostalo prekomerno kadrovanje in podrejanje družbenih podsistemov pa pusti za obdobje po epidemiji, ko bo ali pa tudi ne dobila mandat državljank in državljanov na prihodnjih parlamentarnih volitvah, rednih ali predčasnih. Ostanite zdravi! Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Bevk. Zdaj imam pa naslednjega prijavljenega Luko Mesca, ki ga ni. Predrag Baković je naslednji. Pa potem Jerca Korče tudi odjava. Kolega Baković, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovani minister, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Danes cel dan razpravljamo o tem, torej opozicija očita brutalno in ne vem kakšno kadrovanje te vlade, koalicija ali pa Vlada se brani s tem, da pravi, seveda ste tudi vi kadrovali. S seboj so prinesli tudi didaktični pripomoček, ki smo ga videli že tudi na odboru. Vendar jaz mislim, da bi morali razumeti stvar nekako drugače. Seveda koalicija govori, da kadrovske menjave niso sporne, da se to pač sme dogajati, vendar mislim, da kje je pa presegla, bom rekel, mejo nekega zdravega okusa, namreč takrat ko menjaš v inštituciji tiste vodje, tiste inštitucije, ki nekako preiskujejo neke nečedne posle, ki se lahko tičejo tudi tebe ali nekih položajev blizu tebe. In če gremo na kronologijo, kako se je pravzaprav začelo toliko žolča zlivati na NPU. Začelo se je že, bom rekel, v tem mandatu, še ko je bila sedanja koalicija opozicija, kjer se je zlivalo precej blata na gospoda Muženiča glede teh očitkov, o katerih smo danes precej slišali. NPU se je potem ali pa se je že ves čas ukvarjala tudi še z nekaj drugimi stvarmi, in ena od njih je financiranje medijev blizu SDS. Preiskovala se je ali pa se preiskuje zadeva, mislim, da se ji reče Baku, kjer se preiskuje gospoda Jelinčiča. Hišne preiskave glede zaščitne opreme. Sporno je namreč to, da menjaš ključne ljudi v momentu, ko izvajajo te preiskave. Četudi Vlada morda ni imela takšnega namena, pa vse to postavlja v čudno pozicijo in čuden položaj, ker se je pač v tem času to zamenjalo. In glej ga zlomka, kaj se zgodi? Gospod Jelinčič javno pove oziroma jasno pove, ne javno – misli, da ga ne snemajo, ampak očitno je bilo posneto – da je treba NPU kar ukiniti. Oblatil je potem na neki seji kriminaliste, da si je sposodil en kriminalist denar za prikrite ukrepe, navidezni odkup droge. Kar seveda zmoti mene in postavim poslansko vprašanje in dobim odgovor, da se je menda to res zgodilo, nakar vidim, mediji, novinarji preiskujejo in dobijo od Policije – jaz tega še nisem dobil, sem pa zaprosil za to – od Policije odgovor, da so oni dali čisto drugačno mnenje oziroma pripravili čisto drugačen odgovor, kot ga je minister potem poslal ali pa dal meni. Tukaj zdaj na eni strani zatrjuje minister eno, Policija drugo in v vsem tem kontekstu pravzaprav potem lahko problematiziramo in pravzaprav moramo problematizirati take stvari. Tukaj ne gre zdaj za to, kdo je več kadroval, kdo je manj kadroval, vi ste to kadrovali, vi ste ono kadrovali, ampak resnično za to, da je v trenutku, ko neka inštitucija preiskuje nekaj, kar tebi ni povšeči, najbolj neprimeren čas, da menjaš kader. Pa če ste vi kadrovali s čistim namenom ali ne, v vsakem primeru vas postavi v neko pozicijo, da morda ne gre za čisto navadno kadrovsko kadrovanje. Poglejte, imamo četrtega v. d., četrtega direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada ali pa direktorico v. d., ki se je zgodila v tega dobrega pol leta, imamo tretjega generalnega direktorja Policije in tukaj se je danes precej govorilo o tem, da ne gre za drugo, da je Vlada pravzaprav kadrovala in ministrstvo samo imenovalo generalnega direktorja Policije. Ja, seveda, generalni direktor Policije pa potem imenuje naprej. Da tukaj ne gre samo za neko kritiko dela NPU, me je spodbudila predvsem izjava kolegice Irglove, ki je rekla takole: »Ne more biti direktor NPU tisti, ki ščiti bančni kriminal.« Kako lahko utemeljujete te očitke? Jaz ne vem, kako se počuti ta direktor ali pa nesojeni direktor NPU, ko sliši takšen očitek. Ne nazadnje si zelo težko predstavljam, kako direktor neke ustanove svojemu preiskovalcu, ki nekaj preiskuje – pa recimo, da je to bančni kriminal, pa recimo, da je to pranje denarja pa karkoli že – reče, ne, tega pa ne bomo preiskovali. Tisti moment, dragi moji, bi bilo to v medijih in verjetno še kje drugje. In prav je tako. In prav je tako. Zavedati se morate še nečesa – da nad direktorjem NPU ni modro nebo, nad njim je tožilec, ki usmerja in vodi preiskavo. Od direktorja pravzaprav ni kaj dosti odvisno, kako bo ta preiskava potekala. On vodi, prevzema odgovornost in to je pravzaprav tudi velika večina vsega dela, ki ga opravlja. Ne gre za to, da bi v taki situaciji lahko vplival na to, da pa zdaj ne bodo zaslišali nekoga, ki bi ga bilo ključno zaslišati zaradi tega, ker ga potem ne bo več pri nas, ker bo šel nekam v tujino. Vse to usmerja, vodi državno tožilstvo in je pomembno vedeti, da tukaj ključne vloge direktor nima. Izjava, da ne more biti direktor NPU tisti, ki ščiti bančni kriminal, se mi zdi resnično sporna, no, da se lepo izrazim, kajti ne moremo tega reči. Ne moremo tega reči. Jaz vem, da se bo zdajle usulo verjetno marsikje, očitki, ampak tožilstvo je tisto, ki vodi preiskavo. O dveh velikih zadevah, ki sta se zgodili, o katerih smo danes tudi problematizirali, je tožilstvo ugotovilo, da ni niti osnovnih razlogov za sum, da se je to kaznivo dejanje zgodilo. Torej da že v štartu ni šlo naprej. Jaz bi tu zaključil. Verjetno se bo treba še odzvati na kakšno repliko, ampak resnično, jaz bi kolege pozval, saj nam ni dosti časa ostalo, dajmo biti konstruktivni, kolikor se da, in ne kar pavšalno govoriti, da nekdo ščiti, podpira davčni kriminal in tako naprej. To gre čez mejo dobrega okusa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo ministru, bi vas opozoril na naslednje. Zaradi izteka časa ali zaradi odjav imamo pravzaprav še dva prijavljena. Najprej Nataša Sukič in potem še Marjan Šarec. Tako da bi vas prosil, če bo še kakšna odjava, da nam to sporočite. Besedo pa predajam najprej ministru.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod Baković, jaz bi zelo na kratko še enkrat povedal, verjetno takrat, ko sem to že enkrat govoril, niste bili v dvorani. Najprej glede ukinitve NPU. Mislim, da je bilo večkrat pojasnjeno s stališča Vlade, da nihče ne načrtuje ukinitve NPU. Kot veste, je ukinitev NPU mogoča samo skozi zakon. NPU je definiran v zakonu, torej če bi želeli NPU ukiniti, je to potrebno narediti v zakonu. Kot veste, imamo v programu oziroma smo si v koalicijski pogodbi zadali, da bomo seveda novelirali oba ali pa vse tri zakone, ki urejajo delovanje Policije, in lahko vam s tega mesta zagotovim, da do tega trenutka sam nisem uvrstil nikakršne spremembe zakona, ki bi v bistvu ukinjal NPU. Kot sem že večkrat povedal, pa pričakujem pa želim, da bo ta del Policije deloval bolj učinkovito. Tudi mene nikoli niste slišali, da bi govoril, da je nekdo ščitil bančni kriminal. Lahko pa povem, da je bil pač očitno ta gospod v tem letu pa pol, pa tudi prejšnji, če smo čisto iskreni, sila neuspešen. Ali je bil dober ali ni bil dober, je težko povedati, dejstvo pa je, da prav zelo uspešni fantje niso bili. Tako kot ste vi povedali, vse se je končalo nekje na tožilstvu, tožilstvo je vse zavrnilo. Zadnjič je gospa Alenka Jeraj pravzaprav zelo lepo povedala, tožilec Brezigar je zavrgel ovadbo, češ da ni znakov pranja denarja, istočasno pa je tožilstvo sporočilo, da preiskuje, ali je šlo za pranje denarja pri določenih zaposlenih v banki. Ali se vam to ne zdi nelogično? Nekdo zavrže ovadbo, češ da ni šlo za pranje denarja, istočasno pa tožilstvo pove, še zmeraj pa preiskujemo, ali je šlo za pranje denarja. Tega jaz po zdravi kmečki pameti pač ne razumem. Očitno je pri tožilstvu to drugače. Kar se tiče tega, kar ste vi vprašali. Ste tudi verjetno zamudili, jaz sem danes tukaj oziroma prej, ko vas ni bilo, pokazal dopis Specializiranega državnega tožilstva, ki nas zaproša, da jim posredujemo vse dokumente, povezane s to izposojo 6 tisoč evrov. In zdaj bom tudi zelo po kmečko povedal. Nekdo je rekel, da si je policist pri njem izposodil 6 tisoč evrov, Policija je to preverila in je rekla, da tega ni bilo, ta dotični prijavitelj še zmeraj trdi, da je bilo tako, celo pisno izjavo da, podpiše – in kaj ni bolj normalnega kot to, da ob vsem tem minister podvomi v poročilo Policije? Pa vendarle se ne bojimo, da bo to poleg Policije preveril še nekdo drug, da bo torej še Specializirano državno tožilstvo pogledalo pa povedalo, ali si je ta gospod dejansko sposodil 6 jurjev pa jih ni vrnil ali si ni. Ali je dovolj, da Policija reče, si jih ni in smo zadevo zaključili? Meni se zdi, da si želimo vedeti, ali je res, ali se to dogaja v Policiji ali se ne dogaja. Pa ne trdim, da je to res, ampak želim pa in trdim, da želim spraviti to na eno stopnjo višje, da bo neka neodvisna inštitucija, verjamem, da to SDT je, to zadevo preverila. Poglejte, mi imamo primer gospoda Šarića, verjetno ga poznate, v Mariboru. Gospod je bil obtožen, policist obtožen, da je v OKC prisluškoval, da je namestil noter prisluškovalne naprave in tako naprej. Narejena je bila interna revizija, prva interna revizija oziroma interni nadzor Policije, vse to so potrdili, res je, celo, bi rekel, spisali so že ovadbo, nakar se čez 14 dni ali pa čez tri tedne ugotovi, da ni nič od tega res. Celo tožilstvo to ugotovi. Ja, jaz mislim, da je prav, da imamo vsaj dve stopnji znotraj Policije, da ugotovimo, ali je tisto, kar policija naredi, res ali ni res. Pa ne, da ne bi zaupal policiji, ampak vsakič je boljša dvojna kontrola kot nobena. In tukaj, poglejte, gospod Baković, jaz se nič ne bojim tega, da vam tistega odgovora ne bi dali. Vse vam bomo dali. Res je, Policija je povedala, da so preverili, da nič od tistega, kar tam on navaja, ne drži. Po mojih informacijah do pred 14 dnevi, torej preden ste vi to vprašali, niti kontaktirali niso prijavitelja. Specializirano državno tožilstvo še zmeraj piše, verjetno ste vi podali tole na SDT ali ne vem, kdo je to pač tja dal, piše, to sem prej povedal, ko vas ni bilo, govori o: pri nekom sposodil 6 tisoč evrov. Glejte, ta nekom ni nekom, ta nekom ima ime pa priimek. Jaz ga seveda ne morem povedati. Gospod ta pa ta, zaposlen v NPU, si je izposodil 6 tisoč evrov, ki jih nikoli ni vrnil. Jaz mislim, da je prav, da to preverijo. Prvič, ko bo SDT prišel k nam, oziroma smo to že odstopili, ravno danes smo ponovno odstopili – sta tam napisana ime pa priimek tega gospoda, ki naj bi si to izposodil. Meni se zdi povsem normalno, da stvari do konca preverimo. Pa še nekaj. To, kar je bilo danes tudi mnogokrat rečeno pa ste vi tudi zelo lepo povedali: ali si lahko predstavljate, da bi bila neka preiskava, ki je v teku, zatučkana; takoj naslednji trenutek bi to vsi pisali, vsi mediji? To se je nanašalo na nas. Ampak jaz pa obratno pravim: ali si vi lahko predstavljate, da bi bila katerokoli od teh preiskav, o katerih smo danes kar veliko govorili, preiskava zaščitne opreme, Baku Jelinčič, financiranje medijev in tako naprej, kakorkoli zaustavljena? Pa jaz vam garantiram, da bi v naslednji sekundi bilo to na 24ur.com: Hojs, ne vem kdo je naročil, da se tukaj ne sme več preiskovati, nova direktorica NPU je preiskovalcu povedala, da tega ne bomo več gledali. Glejte, pa to je, to je iluzija. Jaz si ne predstavljam, da bi Policija sploh lahko tako delala. Saj preiskave ne dela direktor NPU. Direktor NPU organizira stvari, sprašuje glavne preiskovalce, ali je bilo to narejeno. Vsak teden, če mene vprašate, ima kolegije, kjer vpraša: imamo v obravnavi 30 stvari, kaj ste naredili tukaj, kaj ste naredili tukaj, kaj ste naredili tukaj? Čez en teden spet to pogleda. Jaz mislim, da to ni bilo delano, ker drugače bi jih spravil na višje obrate. 70 preiskovalcev ima v delu 30 zadev – pa ste zadnjič tudi vi govorili o tem, da so zakomplicirane zadeve pa da se dolgo čaka pa da čakamo tujino in tako naprej, ampak 70 deljeno s 30 je 2. Se pravi, dva preiskovalca delata na eni stvari in čakata, ne vem, da bodo to, da bo ono, tretje. Jaz mislim, da se stvari dajo narediti hitreje pa bolj učinkovito. Lahko se motim, ampak tako izkušnjo imam iz gospodarstva, da je treba ljudi priganjati. Pa to ne pomeni mobinga, seveda, da ne bo napačno razumljeno. Treba jih je pa spraševati za cilje, treba jih je spraševati za vmesne cilje, treba je, da delajo poročila. Jaz sem bil šokiran, ko sem izvedel, da niti vmesnih poročil ne delajo. Nobenih poročil, tedenskih, koliko so že naredili, kaj so naredili in tako naprej. To zdaj mislim, da bo. Torej, ne bojte se, da bi kdorkoli lahko kakršnokoli preiskavo ustavljal. Kvečjemu obratno, še enkrat ponavljam, vse tisto, kar je v teku, se mora dokončati, in upam, da se bo čim prej končalo in čim bolj učinkovito.
Hvala lepa. Replika, kolega Baković.
Saj midva se kar razumeva, bom rekel, v teh zadevah, ne nazadnje. Ja, kdorkoli bi kakorkoli poskušal vplivati, ali je to ta opcija ali je tista opcija, je to nedopustno. Vendar me niste dobro razumeli. Jaz nisem govoril, da si vi želite ukiniti NPU, to je rekel gospod Jelinčič takrat na tistem posnetku, ki smo ga vsi videli na spletu. In tukaj se ta konotacija kaže, torej, preiskuje se to, potem se vrši pritisk, blati se nekako kriminaliste. Če si je res kriminalist izposodil 6 tisoč, je prvo vprašanje, zakaj. Ali si je res izposodil zato, da bo naredil? In tudi po izjavi, ki jo je tukaj gospod Jelinčič dal, rekel je, da je bil ta odkup tudi opravljen – to me pa skrbi. Zakaj? Zaradi tega, ker ali si policija izposoja denar pri občanih, da potem izvaja tisto, kar ji služba narekuje, ali pa je šlo morda – to pa dopuščam možnost – za neko goljufijo, kjer nekdo z lažnivim prikazovanjem nekih okoliščin nekaj prikaže nekomu z namenom, da si protipravno prilasti premoženjsko korist. To je pa druga stvar. In seveda, v vsakem sistemu imamo lahko takšne anomalije, ki se dogajajo, in v vojski, in v Policiji, in še kje, in na banki, če želimo. Zato je treba najprej ugotoviti, ali je bil izvršen ta navidezni odkup s tem denarjem. To je ključno vprašanje in tukaj je ključni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kolegica Nataša Sukič.
Hvala lepa, predsedujoči. Po vseh teh urah verjetno ni odveč, da ponovim ključno poanto, zakaj danes ta razprava, ker sem slišala raznorazne ideje, zakaj smo danes tukaj in zakaj razpravljamo. V opoziciji nimamo problema s tem, da vsaka aktualna vlada na ključne položaje kadruje neke svoje ljudi. To smo ves čas tudi jasno povedali, čeprav nekateri potem pravite, da smo ves čas to kritizirali. Ne, ampak gre pa za dve ključni stvari. Gre za to, katere kadre daš na katere položaje, in gre za to, da bi morale biti določene institucije strokovne, neodvisne, avtonomne in da tja politika ne bi smela iztegovati svojih lovk ne direktno ne posredno. Pa naj gre recimo za NIJZ pa tako naprej, da se ne bom ponavljala. Zdaj bom pa povedala, kaj mene moti pri določenih kadrih, ki so bili postavljeni na izjemno ključne položaje, in bom osvetlila današnjo debato malo še z druge strani, na način, kot še danes tukaj ni bilo prezentirano. Recimo. Na nočni seji vlade Janeza Janše je bil takrat razrešen tudi generalni direktor Obveščevalno varnostne službe Ministrstva za obrambo. Za novega generalnega direktorja je bil imenovan gospod Andrej Osolnik, javnosti poznan kot akter iz afere Depala vas, afere, ko je šlo za poseg vojske v civilno sfero, kot se spomnimo, in zaradi katere je takrat enostavno moral odstopiti takrat še obrambni minister Republike Slovenije Janez Janša. In kaj je problem dotičnega gospoda? Na sojenju proti četverici iz Depale vasi je Osolnik pričal v prid obdolženim. Aretacija, v kateri je Smolnikar takrat dobil telesne poškodbe, se temu dotičnemu ni zdela nič posebnega. In to je kader, ki danes zaseda eno ključnih mest, enega ključnih položajev v administraciji te vlade. To je problem. Dalje. 8. aprila 2020 je sledila še ena politična menjava direktorja Uprave kriminalistične policije, in sicer je za v. d. direktorja bil s strani v. d. generalnega direktorja Policije Antona Travnerja imenovan gospod Vojko Urbas. Tudi tokrat je kandidat javnosti poznan predvsem po aferi. Zaradi očitkov o šikaniranju in spolnem napadu je namreč leta 2016 kriminalistično policijo zapustil, sedaj pa se vrača na njen vrh. In to, oprostite, so pač kadri, ki vzbujajo dvome, pomisleke, in se ni čuditi, da malo bolj pozorno gledamo in se pač sprašujemo, kako so lahko ti ljudje na ta način nagrajeni za tako neko resnično hipoteko v preteklosti. 14. aprila je sledila politična menjava na vrhu Sove. Dotedanji direktor je bil razrešen, na njegovo mesto je bil imenovan gospod Janez Stušek. Tudi novi direktor Sove prihaja iz tesnih krogov SDS, predsedniku Vlade Janezu Janši je pomagal v zadevi Patria, branil pa ga je tudi pred tožbo za odvzem premoženja nezakonitega izvora. Novi direktor je tesno povezan tudi z drugimi Janševimi dolgoletnimi zaupniki, na primer z Borutom Petkom in Darkom Njavrom. To so te povezave, ki so vidne na daleč, ki jih pač poznamo in ki se jih ne da skriti, in so te stvari pač zelo zelo sporne in diskutabilne. Političnih čistk je bil deležen tudi Urad za preprečevanje pranja denarja. Zakaj Urad za preprečevanje pranja denarja? Mislim, to se nam zdi zelo zelo mejno in sporno. 1. maja je dotedanjo direktorico urada nadomestil Ivan Kopina, še en zvesti član SDS. Med drugim gre za nekdanjega dolgoletnega občinskega svetnika SDS v Občini Straža. Pri tem velja spomniti, da Urad za preprečevanje pranja denarja preiskuje tudi sporne posojilne pogodbe, ki jih je sklepala stranka SDS ter se na tak način nezakonito financirala iz tujine. In zdaj se vi čudite, da mi odpiramo ta vprašanja, da opozicija odpira vprašanja, ki kar kličejo po tem, da jih odpiramo. Po drugi strani pa gre za neke nujne, le formalne potrditve potrebnih strokovnih kadrov, ki dolgo dolgo dolgo čakajo na blagoslov Vlade. Recimo 12 predlaganih kandidatov za državne tožilce že od avgusta in septembra čaka na potrditev na Vladi, potem ko je bil preostali del kandidacijskega postopka že zaključen. Na Vladi odgovarjajo, da morajo predlagane kandidature še preveriti. Glede na to, da so jih strokovne institucije, kot je Državnotožilski svet, že pregledale, lahko torej upravičeno domnevamo, da mora Vlada preveriti še politično primernost teh kandidatk in kandidatov oziroma novih kadrov, kar bi bil seveda škandal kjerkoli po svetu, samo pri nas je to nekaj, kar je postalo normala, se pravi normalizacija nekih zadev. Nadzor nad Policijo seveda ni dovolj, ve se, kdo je gospodar predkazenskega postopka, zato mora vlada Janeza Janše imeti moč in vpliv tudi na državne tožilce. Dalje. Vlada poskuša s centralizacijo moči pridobiti nadzor in moč nad javnimi agencijami, o tem smo že govorili, ki bi morale delovati samostojno in opravljati nadzorno funkcijo. To govorijo tudi direktive Evropske unije, to ni kar tako. To ni nekaj, kar je na našem zelniku zrastlo. Z enim zakonom pa želi Vlada brez kakršnekoli javne diskusije kar tako na tiho združiti šest javnih agencij v eno novo javno agencijo in nadaljnji dve agenciji v še eno novo javno agencijo. In ker gre pri mnogo javnih agencijah za zelo različna področja in tudi način delovanja, nikomur ni jasno, kje naj bi nastale pričakovane sinergije. Jasno pa je, da bo nad vsemi temi dosedanjimi agencijami bdel en direktor, ki ga bo imenovala Vlada, in potem bo ta direktor seveda zamenjal vse tiste direktorje, ki vam gredo v nos. Ker teh pa ni tako enostavno zdajle zamenjati na agencijah. Se pravi, ste se fino spomnili neke premetene poteze reorganizacije, ki vam bo to omogočila, in boste lepo pospravili spet in si podredili podsisteme. In to je zelo zelo zelo sporno. Težnja po totalnem obvladovanju države se kaže tudi na področju, kjer ni toliko oblastne ali finančne moči, je pa lahko močno orodje za promocijo svojih idej. Govorim o področju kulture, kjer se je pristojno ministrstvo odločilo za kadrovsko kolobarjenje, kjer je najpomembnejše, da se vse, ki so trenutno na takšnih ali drugačnih položajih, zamenja, nastavi sebi všečne, poslušne, manj nevarne, neke neambiciozne osebe. Ministrstvo tako spreminja Pravilnik o strokovnih komisijah, česar stranska posledica bo tudi to, da vsem dosedanjim članom strokovnih komisij poteče mandat. Nove člane vseh komisij, poudarek je na vseh komisij, pa si bo lahko sedanje vodstvo ministrstva postavilo po svojih željah. To so pa te komisije, o katerih ste se prej spraševali. Zanimivo pa je, da Vlada ali ministri ne zamenjajo tistih, ki bi jih morali. Jaz sem danes že omenila, recimo zaradi predkazenskega postopka zoper Jožeta Kojca, ki je bil obtožen zlorabe prostitucije, zdaj pa je osumljen še pranja denarja, se je v policijske postopke vpletel nihče drug kot vaš državni sekretar Franc Kangler. In vi, minister, pač zaenkrat tega svojega sekretarja zaradi te precedenčne zadeve niste niti približno razrešili, pa bi ga morali, če bi živeli v neki normalni demokraciji. Borut Jakopin, dosedanji podsekretar na Ministrstvu za notranje zadeve, kjer je bil zaposlen kot pooblaščeni za varstvo osebnih podatkov, pa je, ravno danes berem, napredoval. In to je človek, ki je o slovenskih CSD-jih izjavil: »CSDji so leglo feministk, zafrustriranih žensk in poženščenih beta fantkov«. To je pač tvitnil ta človek, tako je on komentiral smrt desetletnega dečka. Se vam zdi to primeren kader? So to tisti strokovni kadri, o katerih govorite? Je to tisto, kar naj nam vzbuja zaupanje? Pač vprašam. In tu se bom ustavila. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Lampretu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za obrambo.
Najlepša hvala, predsedujoči. Bom zelo kratek. Ampak ker je bil v razpravi pred kratkim omenjen tudi gospod Andrej Osolnik, mi dovolite samo nekaj kratkih pojasnil. Gospod Andrej Osolnik ima 27 let kariere v Slovenski vojski, od tega vseh 27 let na obveščevalnem in varnostnem področju. Zadnja štiri leta od teh 27 let je bil načelnik sektorja za vojaško protiobveščevalno in varnostno dejavnost, kar je na nek način counterpart Obveščevalno varnostne službe. Od leta 2018 je bil tudi zaposlen v Obveščevalno varnostni službi. Se pravi, če je bil kdo insajder na tem področju, če kdo te zadeve pozna, je verjetno to prav Andrej Osolnik, ki pa je bil na svojo lastno željo, in o tem smo danes tudi že govorili, razrešen funkcije generalnega direktorja Obveščevalno varnostne službe, in na to mesto je bil imenovan dr. Jaroš Britovšek, ki ima prav tako dolgoletno kariero v tej isti službi. Najlepša hvala, predsedujoči.
Hvala lepa. Besedo ima minister za notranje zadeve gospod Hojs.
Hvala lepa. Poglejte, gospa Sukičeva, v tem delu, vezano na izjavo našega zaposlenega na Ministrstvu za notranje zadeve, vam moram pritrditi. Tudi jaz sem sam to, če boste pogledali moj stari twitter, obsodil, sem rekel, napisal sem, da so take izjave neprimerne in seveda niso vredne nekoga, ki v državni upravi dela. Ampak povezovati to s tem, kar človek sicer dela korektno v službi in je po vseh kriterijih dosegel tiste točke, da lahko napreduje – jaz mislim, da človeka na tak način ni možno in tudi ni korektno kaznovati. Se pravi, lahko je nekdo prostak, lahko nekdo grdo govori in tako naprej. Ne nazadnje pa, gospa Sukičeva, jaz se opravičujem, ker bom pač to moral zdaj javno povedati, vi ste predlagali predsednika Vlade, KUL predsednik Vlade, ki zdaj paradira okoli in vabi, ne vem, poslance Desusa in SMC, ki je za koalicijsko predsednico rekel, da je kurba. Jaz se opravičujem izrazu, ki ga moram tukaj povedati, ampak poglejte si njegov twitter račun pa boste videli. Mislim, da je to precej bolj huda obtožba kot tista, ki jo je gospod Jakopin povedal. Pa sem jo, kot sem povedal, obsodil in se javno v bistvu od nje ogradil. Kar se tiče še enega imenovanja, ki ste ga nekako izpostavili, to je gospod Vojko Urbas. Moram reči, da sem zadeve, o katerih vi govorite, preverjal. Res je, da je bil on obtožen spolnega nadlegovanja oziroma mobinga, ampak poglejte, vse stvari zoper njega so na pristojnih inštitucijah padle. Torej ali je bil žrtev zarote, ali je bil žrtev tega, da ga je nekdo hotel diskreditirati, mogoče ga je pa nekdo hotel diskreditirati ravno zaradi tega, ker pač ni bil politično pravi? Ampak vse tisto, kar se mu je očitalo, se na vseh inštitucijah ni izkazalo. Tako da jaz mislim, da moramo človeku v tem smislu verjeti. Ali mislite, da če bo nekdo mene nekoč obtožil za nekaj pa bodo o tem potem pisali mediji pa se bo kasneje ugotovilo, da to ni res, bom kar celo življenje imel tako nalepko? Najbrž da. Najbrž da, s tem se strinjam, ampak ne bo pa to res.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, kolegi, listo razpravljavcev smo izčrpali. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik Vlade ter predstavnika predlagatelja predloga priporočila. Predstavnik Vlade, imate še minuto, nekaj takega.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Mislim, da lahko na koncu tega deveturnega oziroma skoraj deseturnega sejanja tukaj zaključim z dvema mislima. Vsi ste ali pa večina vas je rekla, da je verjetno res čas, da stopimo skupaj v boju proti epidemiji, zato vas jaz poslance opozicije posebej vabim, da se javno ogradite ali pa da javno pozovete vse tiste, ki v teh dneh vabijo na nek shod [[…]]Jaz bi temu rekel, da gre pravzaprav za nek anarhističen shod, kjer se poskuša ustvarjati med ljudmi neko nelagodje, kjer se načrtujejo provokacije zoper policijo, zoper javni red in mir, ne nazadnje imamo v veljavi odloke, ki taka zbiranja prepovedujejo. Zato vas seveda vse vabim, posebej še enkrat opozicijo, da javno pozovete, da zdaj ni čas za tak shod. Gospa Ivanuša je lepo pokazala tudi plakate oziroma to, kar se deli med ljudmi. In druga stvar, s katero boste tudi zelo pomagali slovenski policiji, ki bo v teh dneh ali pa v teh mesecih še toliko bolj obremenjena, je – in seveda imate idealno priliko, da to v naslednjem tednu ali pa v 14 dneh storite – da podprete aktivacijo 37.a člena. Vsem poslancem opozicije bom seveda izjemno hvaležen, verjamem pa, da tudi celotna slovenska policija.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Nataša Sukič.
Hvala lepa. Saj bom zelo kratka, ob zaključku še sklenem to današnjo diskusijo. Na noben način minister oziroma politična stranka, ki ji pripada, v konkretnih primerih, ki smo jih danes navajali, je to stranka SDS, državnih institucij ne more in ne sme uporabljati za svoj kadrovski poligon ali za tolažilni revanšizem. V Levici se še kako zavedamo, da je politično kadrovanje vsepočez dolgoročno škodljiva praksa, ki je v zaskrbljujočem porastu. Samopašna drža Vlade ne le, da resno ogroža stabilnost demokratične ureditve, pomeni tudi netransparentno in nesmotrno porabo javnega denarja in škodi ugledu institucij države in državi kot taki. Kajti politično kadrovanje lahko vsebuje – lahko vsebuje, ni nujno, lahko pa – elemente sistemske korupcije in meče sum zlorabe uradnega položaja. Naj zaključim s trpkim črnim humorjem. Če ne bi ta vlada kadrovala tako zavzeto, da je odstavila celo direktorja Statističnega urada, bi mogoče celo razumela, kaj pomeni eksponentna rast okužb. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik predlagatelja Nik Prebil.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Naj se ob zaključku najprej zahvalim vsem poslancem in predstavnikom Vlade, da ste na tej seji sodelovali in da še vedno vztrajate. Bi pa želel strniti nekaj ključnih zadev, ki so bile danes izpostavljene. Svoj uvodni del sem kot predlagatelj začel s tem, da je to posledica, ta seja, in točno to se je danes tudi pokazalo. Pokazalo se je to, kar ves čas opozarjamo – da se seveda preusmerja pozornost in nekako s tistimi drugačnimi pristopi prikriva to številno kadrovanje vlade Janeza Janše. Človek bi vam sicer na en način lahko verjel, a vse, kar je bilo danes izpostavljeno, jasno kaže na to, da še vedno obstajajo in še vedno so številni sumi o vaših kadrovanjih, da res ne gre za takšne menjave, kakršne govorite vi, ampak zgolj za tiste, ki omogočajo politično nagrajevanje zvestih in ubogljivih kadrov, politično nagrajevanje tistih, ki se jim pač dela določena usluga. Vlada Janeza Janše pravzaprav izkorišča to epidemijo za boj z vsemi, ki se pač s to vlado ne strinjamo, ne nazadnje z mediji pa s sodstvom, vidimo, celo s to grdo opozicijo, ki sklicuje seje v epidemiji, pozabljamo pa, še enkrat, da je to posledica številnega kadrovanja vlade in je pač to odgovor na nadzor, ki ga opozicija izvaja nad obstoječo vlado. Da to vaše pospešeno kadrovanje, kot pravite sami, pripomore k učinkovitemu obvladovanju epidemije, je pravzaprav, ne bom rekel smešno, ampak je nekako zavajajoče in neka sprevržena logika. Ker je povsem jasno, da se s takšnim kadrovanjem, recimo kadrovanjem, kjer se na NPU v slabega pol leta zamenjajo štirje direktorji, kaže na to, da je skrb za lastne interese oziroma interese stranke SDS večja kot tista, ki bi morala biti, torej za državljanke in državljane. Glede na to, to menjavo štirih direktorjev na NPU, je verjetno težava pač v tistem šefu, torej v generalnem direktorju Policije. Težko verjamem, da so resnično vsi kadri, ki so bili danes omenjeni, slabi oziroma zanič. Tako. Mogoče za zaključek, resnično me skrbi, kaj bo, kaj bo po koncu epidemije, kaj bo po koncu gospodarske, socialne krize, kaj bo, ko bo vlada Janeza Janše pometla z vsemi kadri in nastavila vse tiste, ki še čakajo. Dotaknili smo se menjav na Sursu, Fursu pa na Uradu za preprečevanje pranja denarja, nadzornih svetih RTV, STA, gospodarskih družbah, poglejmo samo AVP, Agencijo za varnost prometa. Kaj ima to z epidemijo? Vi pravite, da veliko, jaz pravim, da popolnoma nič. Ne nazadnje pa željo po oblasti kaže ravno zaključna izjava ministra Hojsa, ki je poslance pozval, da podpremo aktivacijo 37.a člena, torej v času epidemije, za varovanje južne meje. Kaj ima to zveze z epidemijo, še enkrat? Jaz menim, da nobene. Hvala lepa in srečno.
Hvala lepa. Zaključujem splošno razpravo o predlogu priporočila. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave predloga priporočila končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 47. izredno sejo Državnega zbora.