Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 22. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Zvonko Černač, dr. Pavel Gantar, Franc [[Feri]] Horvat, Ivan Jelen, mag. Janez Kramberger, Milan Petek, Alojz Posedel, mag. Majda Potrata do 15.00 ure, Maria Pozsonec, Vili Rezman, dr. Mitja Slavinec in Matjaž Švagan. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo, k 1. točki, predstavnike Vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, Varuha človekovih pravic k 22. točki, predstavnika Sodnega sveta k 31. točki dnevnega reda in predstavnika Državnega sveta Republike Slovenije k 14. in 25. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 22. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom Poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 10. novembra 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na predlog za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina Socialnih demokratov predlaga, da se z dnevnega reda umakne Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju. Predlog za umik ste prejeli z dopisom dne 16. novembra 2006. Želi besedo predstavnik Vlade? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Cilj predlaganega zakona, ki je bil usklajevan tudi s socialnimi partnerji in v okviru Partnerstva za razvoj, pri čemer pa je bilo upoštevano kar nekaj predlogov za izboljšanje gradiva, je predvsem ureditev vprašanj sodelovanja delavcev v organih družb z enotirnim sistemom upravljanja, kar je začasno v letošnjem letu uredil tudi novi Zakon o gospodarskih družbah 1 v svojih prehodnih določbah. Ob tem predlog zakona vsebuje še najnujnejšo terminološko uskladitev z novim ZGD in Zakonom o delovnih razmerjih ter uskladitev z Zakonom o prekrških. V povezavi z ureditvijo sodelovanja delavcev v organih družbe z enotirnim sistemom upravljanja predlagane spremembe sledijo sprejetim rešitvam iz 703. člena Zakona o gospodarskih družbah, ki je ravno na tem področju doživel temeljito obravnavo in na koncu rešitev, ki je bila večinsko podprta tako s strani strokovne, akademske in interesne javnosti. Kljub temu pa so bile ravno rešitve tega člena ZGD predlagane za ustavno presojo, vendar pa Ustavno sodišče še ni izdalo odločbe. Vlada, ki v celoti zavrača predloge pobudnika ustavne presoje tega člena ZGD, je mnenja, da je primerno in potrebno prenesti problematiko sodelovanja delavcev pri upravljanju v Zakon o upravljanju in s tem razbremeniti Zakon o gospodarskih družbah. Predlogi Social demokratov v enem delu občutno presegajo ureditev sodelovanja delavcev v organih družbe, kot je bilo že usklajeno in sprejeto ob obravnavi Zakona o gospodarskih družbah, del pripomb Socialnih Demokratov pa se nanaša na ureditev sodelovanja zaposlenih pri upravljanju v zavodih, pri čemer Vlada poudarja, da to vprašanje ne sodi v ta zakon, saj specifičnost in heterogenost posameznih zavodov zahteva ureditev tega področja v posebnem oziroma posebnih zakonih. Glede na navedeno, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da točko dnevnega reda obdrži na današnji seji Državnega zbora, saj v delu, ki se nanaša na sodelovanje delavcev v organih družbe z enotirnim sistemom upravljanja, sledi že sprejetim rešitvam iz Zakona o gospodarskih družbah in jih v določeni meri, kjer je sprejemljivo, celo nadgrajuje, v drugem delu pa prinaša najnujnejšo uskladitev z ostalo zakonodajo. Hvala.
Hvala. Želi besedo predlagatelj umika? Obenem se opravičujem, da najprej nisem vam ponudil besede. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Nič hudega, zdaj smo vsaj slišali zelo tehtne argumente Vlade, da naj se naš predlog za umik te točke dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodelovanju delavcev, ne sprejme. Jaz bi pa rad prosil in vam predlagal, da o tem stališču Vlade resno razmislite in sprejmete naš predlog. Mi smo pri spremembi Zakona o gospodarskih družbah v prehodnih določbah uredili vprašanje sodelovanja delavcev pri upravljanju družb z enotirnim sistemom. Tekla so usklajevanja, bile so sprejete rešitve, kakršne pač so bile, ob delnem zadovoljstvu in uskladitvi, vendar ne v celoti, v skladu s pogledi, predvsem Združenja svetov delavcev, ki najbolj organizirano, vseh dobrih 10, mislim, da 13 let uveljavljanja sodelovanja delavcev pri upravljanju podjetij spremljajo to problematiko. Imajo mednarodne izkušnje in želijo, da bi se sama vsebina zagotavljala in da bi tudi napredovala. Ustavni spor teče, kot je povedala gospa državna sekretarka, ni zaključen, ne vemo, kdaj bo. Najbrž je pa nesmiselno v živ ustavni spor sprejemati enako vsebino zdaj v sistemski zakon, saj s tem ne rešujemo ničesar. Prehodne določbe veljajo in bomo dosegli s tem samo to, da bo eventualno novo sprejeti zakon doživel ponovno ustavni spor na isti tematiki. Ustavni spor je prej argument, da ne gremo v današnjo razpravo, kot obratno. Kar zadeva usklajevanje z Zakonom o delovnih razmerjih in z Zakonom o prekrških, lahko mesec ali dva počaka, in ni nobene sile ali nuje, da to moramo danes urediti. Kar zadeva usklajevanje s socialnimi partnerji, naš predlog, ki smo ga sporočili tudi ministru za delo, ki smo ga poprosili za razumevanje našega predloga, pa moram priznati, da ga ni imel in to danes tudi slišimo s strani gospe državne sekretarke, z argumentom, da so stvari formalno pripravljene in da ne vidi razloga, zakaj bi morali še enkrat nepotrebne procedure, posebej zelo težko usklajevanje v ekonomsko-socialnem svetu, ki ga posebej ne ljubi, to je dal jasno vedeti, opraviti. Mi menimo, da je vsebina pomembna, da je sodelovanje delavcev pri upravljanju eden od elementov socialne države, da lahko pomembno prispeva, ne samo pri nas, tudi v svetu, kjer je razvit, razvit pa je v razvitih kapitalističnih državah, k medsebojnemu razumevanju, k večjemu sodelovanju in tudi k boljšim uspehom in rezultatom. Zato je vredno v tej smeri razmisliti in najti čim boljše rešitve. Mi smo pred nekaj meseci vložili naš predlog zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju. Takrat je bil eden od kronskih argumentov Vlade, da zakon ni celovit, predvsem da ne ureja tudi vprašanja sodelovanja delavcev pri upravljanju zavodov in da bo to Vlada celovito naredila. Od takrat je pol leta ali pa slabega pol leta mimo, nimamo informacij, da bi to Vlada celovito pripravljala. Morda pripravlja, pa zaenkrat še ni prišla do pripravljenih predlogov. Sedaj bi bila možnost to narediti, da slišimo in da vidimo konkretne predloge, ki jih ima Vlada, da vidimo in slišimo predloge, ki jih imajo Združenja svetov delavcev, da tudi delodajalci in delojemalci v ekonomsko socialnem svetu izmenjajo predloge in pridemo do rešitev, ki bodo modernizirale sedanji svet sodelovanja delavcev pri upravljanju, ne pa pomenile samo fizičnega prenosa določb iz prehodnih določb Zakona o družbah v Zakonu o sodelovanju delavcev. To je nepotrebno, mi bi želeli kvalitetno obravnavo in prosimo in predlagamo, da nam jo Državni zbor omogoči, lahko tudi že na naslednji seji, ko bi bilo možno konkretne predloge pripraviti. V nasprotnem ne bomo dosegli ničesar, ker mi bomo z vsebino, ki jo predlagamo, nadaljevali v okviru procedur, ki jih pač omogoča naš poslovnik. Hvala.
Hvala. Odpiram prijavo za predstavitev stališče poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, državna sekretarka, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji predloga Socialdemokratov za umik te točke z dnevnega reda ne bomo podprli. Ne bomo jo podprli prav iz tega razloga, ker smo tak zakon s podobno vsebino v tem državnem zboru obravnavali že dvakrat, in to na pobudo Socialdemokratske stranke in vsakič je bila tukaj s strani Vlade dana obljuba, da bo Vlada prišla z celovito rešitvijo. Seveda imamo lahko na rešitev tega upravljanja oziroma sodelovanja delavcev pri upravljanju različne poglede in jaz mislim, da bo tukaj v parlamentu dovolj prostora in dovolj časa, glede na to, da bo zakon doživel redno proceduro, se pravi, opravili bomo prvo obravnavo, in se bodo tukaj lahko potem tudi prediskutirale eventualne drugačne rešitve, kot jih zagovarjate v vaši poslanski skupini. Na koncu bi lahko rekel, da se nam zdi ta predlog Socialnih demokratov nekoliko neiskren. Sedaj, ko imamo pripravljen vladni predlog, ko bi se naj začela ta procedura sprejemanja v državnem zboru, pa vi nekako predlagate, da sedaj naj počakamo, kaj bo povedalo Ustavno sodišče o 703. členu Zakona o gospodarskih družbah. Mi vemo, da na odločbo Ustavnega sodišča moramo včasih čakati zelo, zelo dolgo in se nam zdi v naši poslanski skupini nesmiselno, da bi čakali leto ali pa dve, da bo Ustavno sodišče v zvezi s tem členom prineslo svojo odločitev. Če bo Ustavno sodišče odločilo drugače, bo potem potrebno v skladu z odločbo Ustavnega sodišča spremeniti tudi ta zakon, če pa ne, pa bo zakon stopil v veljavo. Jaz mislim, da bo takšen, kot si ga želijo socialni partnerji, saj je s strani državne sekretarke bilo povedano, da je bil zakon z njimi usklajen. Hvala lepa.
Hvala. Želi predstavnik predlagatelj umika še dodatno obrazložitev? Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Od tega, kar je povedal kolega Sok, bi rad pojasnil, da je edino točno dejstvo, da je bila dvakrat razprava, enkrat o našem predlogu in enkrat o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah in da je Vlada obakrat obljubila in ugotovila, da je potrebna celovita prenova zakona, vendar se je tu ustavilo. Od tu naprej ni bilo na žalost storjeno ničesar in ne verjamemo in nismo sigurni, kdaj bo to storjeno. Kar zadeva drugo dve vprašanji, bi pa rad rekel naslednje. Celovita prenova zakona na žalost ob spremembah in dopolnitvah po našem poslovniku ni mogoča. Če bi bila mogoča, potem bi mi uporabili ta postopek, ki je zdaj v teku, pa vemo, da ga ne moremo. Mi se lahko pogovarjamo samo o tistih členih, kjer so spremembe in dopolnitve predlagane. To pa ne zadošča. In drugo. Naš predlog ni neiskren, obratno, do konca iskren je in priznavamo, da prihaja do novih spoznanj. Ta nova spoznanja so, in to nismo skrivali, pred tednom dni predstavili v naši poslanski skupini predstavniki Združenja svetov delavcev, ki želijo preko naše poslanske skupine in vsake druge, ki je pripravljena temu prisluhniti in pri tem sodelovati, predstaviti vprašanja, probleme in rešitve, ki jih sodelovanje delavcev pri upravljanju podjetij prinaša in predlagati ustrezne spremembe in dopolnitve zakona. Kdorkoli želi, naj pri tem sodeluje. Mi se pa bojimo, če te možnosti tokrat ne bo - in to smo tudi iskreno, gospod Sok, povedali -, potem je zelo velika možnost, da bo tudi o tem zakonu sprožen ustavni spor. In naj povem še enkrat, da se ne boste jezili, zelo velika možnost je, da takoj po sprejetju zakona, ki ga bo večina sprejela, ne da bo pripravljena sugestijam prisluhniti, da bomo v poslanski skupini ponovno vložili nov zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju podjetij, in se boste, namesto da bi se zdaj ukvarjali s tem, pač še enkrat morali organizirati, da bi minister za delo, družino in socialne zadeve sporočil, da se on s socialnimi partnerji pač ne bo še enkrat pogajal in da zato Vlada zavrača zakon, ker ni dovolj celovit. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujem razpravo o predlogu umika in prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Hvala. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 40. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 1. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 22. seje zbora določen. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.00 uri z obravnavo 1. točke dnevnega reda, to je z vprašanji poslank in poslancev.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 20 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. V nadaljevanju bosta minister za šolstvo in šport ter minister za kulturo odgovorila na poslanska vprašanja, postavljena na 21. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti nista odgovorila. Poslanka Darja Lavtižar Bebler, ki je prijavila dve vprašanji, bo drugo vprašanje postavila, ko bodo prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade in minister odgovorijo na vprašanja v največ 5 minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti novega ali dodatnega vprašanja. Prosim poslanke in poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za promet mag. Janez Božič, ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospa Marija Lukačič, minister za pravosodje dr. Lovro Šturm, minister za delo, družino in socialne zadeve mag. Janez Drobnič, minister za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate, minister za okolje in prostor, gospod Janez Podobnik, minister brez listnice, zadolžen za lokalno samoupravo in regionalno politiko, dr. Ivan Žagar od 18.00 ure dalje, minister za obrambo, gospod Karl Erjavec od 17.00 ure dalje. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik Vlade ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovoril predsednik Vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik Vlade! Vprašal bi vas: Ali bo Vlada Republike Slovenije upoštevala Zakon o romski skupnosti, ki ga je v proceduro vložila Slovenska nacionalna stranka? Namreč, mi se zelo zavedamo silne problematike, ki je bila povzročena z nedavnimi dogodki, ki pa so pravzaprav rezultat vsega od leta 1992 dalje vzdrževanega nedela. Vprašal bi vas: Kdaj bo Vlada govorila o vprašanju avtohtonosti Ciganov in odvzela tistim dolenjskim Ciganom, ki so se priselili leta 1954 oziroma 1956 skupaj, s kasarnami Jugoslovanske ljudske armade, status avtohtonosti, ki jim je bil po prejšnjih političnih preferencah dodeljen? Sprašujem: Do kdaj bo, recimo, Občina Novo mesto plačevala Ciganom opravljanje šoferskih izpitov, ki jih mirno naredijo, medtem ko so v glavnem nepismeni? Jaz sem pred kratkim delal ponovno šoferski izpit in vam lahko povem, da so te listine precej zapletene in jih ni tako enostavno reševati. Sprašujem predsednika: Do kdaj in kako je mogoče, da imajo Strojanovi direkten in stalni kontakt z Vlado Republike Slovenije, kot se sami hvalijo in kdaj bo to omogočeno ostalim državljanom? Ali je to privilegij Ciganov? Ti ljudje imajo približno 178 kazenskih prijav plus okoli 110 prometnih prekrškov, pa se jim nič ne zgodi. Ne vem, kaj dela policija in zakaj imamo, potem v Sloveniji sploh sodišča, če ta sodišča ne obravnavajo določenega segmenta ljudi. Sprašujem, naprej: Kako je mogoče, da Občina Šentjernej pripravlja na ukradenih zemljiščih legalizacijo črnih gradenj, s tem da jim bom zastonj, Ciganom pač, uredila elektriko, vodovod, kanalizacijo in vse ostalo? Kako je mogoče, da imamo dve vrsti državljanov, ene običajne, tiste, ki plačujemo davke in ki se držimo zakonov, in Cigane, za katere nič ne velja? Sprašujem tudi: Kdaj se bodo te zadeve uredile s strani policije? V nedeljo je bil na mariborske bolšjem sejmu zopet pretep, 50 Ciganov se je steplo, pa nič? V Novem mestu so Cigani napadli lastnega ciganskega svetnika, ga pretepli, pa zopet nič. Človek, ki so ga s kolom po glavi na Ambrusu, je še vedno v komi, pa zopet nič. Kdaj se bo ta nered nehal in kdaj se bodo zadeve uredile?
Preden dam besedo gospodu predsedniku Vlade, prosim, gospod Jelinčič, beseda Cigan zveni v tem prostoru žaljivo, in prosim, da uporabljate nazive, kot so sicer v kulturnem pogovornem jeziku, to je, Romi. Gospod predsednik, izvolite. Imate besedo.
Hvala za vprašanje, pravzaprav jih je bilo več, zelo veliko, ne bi mogel odgovarjati na tista, ki so letela bodisi na različne lokalne skupnosti, bodisi na pravosodje oziroma sodno vejo oblasti, ki jo tukaj ne zastopam, ta vprašanja jemljem kot retorična. Glede zakona, ki ga je Slovenska nacionalna stranka vložila za reševanje ali pa za ureditev statusa položaja Romov v Sloveniji. Dejal bi, da je relativno kratek in da Vlada močno dvomi, da bi na podlagi dveh ali pa treh členov lahko uredili precej zapleteno problematiko. Zaradi tega smo sicer šele po 15-ih letih od sprejetja nove ustave, ki terja poseben zakon za reševanje romskega vprašanja v Sloveniji, ta zakon v tem mandatu pripravili in bo zelo verjetno tekom tega tedna končal vladno proceduro. Zakon je bil popolnoma usklajen pred temi dogodki, ki so se zgodili v Ambrusu, potem je prišlo še do nekaterih dodatnih predlogov s strani romske skupnosti. Te stvari še vedno usklajujemo in jaz upam, da bo usklajevanje končano in da bo ta zakon v četrtek lahko odšel na proceduralno pot v Državni zbor. Gre za pomembno pravno podlago, ki zdaj v določeni meri sicer obstaja v posamičnih področnih zakonih, v določeni meri pa nasploh manjka. Reševanje tega vprašanja je v mnogih segmentih obviselo nekaj v zraku med občinami in državo. Za nekatere probleme, ki se pojavljajo s tem v zvezi ima občina premalo pristojnosti, tudi premalo sredstev, na drugi strani pa država enako nima definiranih pristojnosti, pokrajin še nimamo in s tega vidika je bila normativna podlaga za reševanje teh vprašanj milo rečeno, nekoliko prekratka. Jaz sem v prejšnjih mandatih, kot poslanec opozicije, velikokrat spraševal vlado, zakaj tega zakona ne pripravi. Odgovori so bili različni, dejstvo je, da bo zakon zagledal formalno proceduro v Državnem zboru šele v tem mandatu. Bil je pripravljen z veliko skrbi in da bo zapolnil določeno praznino, ki je tukaj dejansko obstajala. Bili pa bi preveliki optimisti, če verjeli, da bo zakon sam po sebi rešil probleme, še posebej nekatera konkretna vprašanja. Mi smo tukaj veseli vseh pobud, tudi zakonskih, za rešitev teh problemov. Še bolj pa bi bili veseli, če bi kdo od teh, ki dobronamerno poziva k razumevanju strpnosti in tako naprej, bil pripravljen kaj tudi dejansko narediti da, se rešijo konkretna vprašanja. Samo široko govorjenje in dobrosrčnost nasploh, ne pomaga nič, ker je treba najti konkretno lokacijo, ko je treba stvari rešiti, ko je treba zagotoviti sožitje na kraju samem. Običajno ravno župani iz tistih strank, ki so drugače polne strpnosti in sožitja, najbolj ostro zavračajo takšne lokacije. Jaz upam, da se bo tudi to spremenilo, da bomo vsi pometli pred lastnim pragom in da bomo lahko reševali tudi konkretna vprašanja v nekem ozračju, ki bo prispevalo k temu, da bo možno strpnost in sožitje doseči tudi na kraju samem, ne samo na papirju ali pa na zborovanjih. Tisto, kar vlada lahko naredi, da zapolni normativno praznino, je naredila v tem času pospešeno. V kratkem boste imeli na klopeh celovit zakon, ki se ga bo dalo še dopolnjevati v okviru poslanske oziroma parlamentarne razprave. Jaz upam, da bo potem, vsaj kar se tega tiče, dejanska podlaga za trajno reševanje romskega vprašanja v Sloveniji podana in da bo to omogočalo, da se bo število teh konfliktov, ki se niso začeli dogajati letošnje leto, ampak se dogajajo vseskozi, začelo zmanjševati in da jih na koncu ne bo več.
Hvala, gospodu predsedniku. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, v Slovenski nacionalni stranki nismo za segregacijo, zato uporabljamo besedo Cigani, kajti Cigani so pleme, ki je razdeljeno na Sinte, na Rome in še na tri druge skupine. Zato mi ne govorimo o enem segmentu, ki naj bi se uredil, ampak zahtevamo, da se uredi kompleten segment ciganskega plemena. Zdaj pa naprej. Gospod predsednik, govorite o strpnosti. Zakaj strpnost le na strani naših, slovenskih državljanov, ne tistih Ciganov, od katerih jih večina nima niti državljanstva? Po drugi strani pa prejemajo na glavo po 80.000 tolarjev mesečnih prispevkov in potem pri zdravniku dobijo še dodatno potrdilo, da morajo dobiti še 36.000 tolarjev mesečno, ker imajo zdravstvene težave s prehrano in podobnimi zadevami. In gre tudi za neskončno širjenje ciganskih naselij po Sloveniji. Zdaj imamo ciganska naselja že v Medvodah, in to bodo ravno tako avtohtoni Cigani. Ne vem, kako je to mogoče in od kdaj. Ljubljana - zdaj poleg tistih obstoječih jih župan še vabi, da bi prišli v Ljubljano. In kot kaže, bo tudi Izola dobila cigansko naselje, kot sem prebral v časopisih. Ne vem, kaj bomo s tem naredili. Ali bo cela Slovenija prepletena in prestreljena s Cigani? Zato tudi sprašujem: Ali bo šla sedanja Vlada po stopinjah bivšega gospoda Drnovška, ali bo morda upoštevala kot svoje vodilo celo razmišljanje gospoda Hanžka, ali pa se bo mogoče sklicevala na direktive evropskega komisarja, ki je prišel v Slovenijo delat red, medtem ko ima svinjarije v Evropi dovolj, da bi imel dela čez glavo? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
No, gotovo je, da imajo vsi državljani te države enake pravice pred zakonom. Tudi s tem Zakonom o reševanju romskega vprašanja ne bomo uredili stvari drugače. Gre pa za to, da je to etnična manjšina, ki tako kot druge manjšine v Sloveniji zahteva posebno skrb in posebne pogoje zaradi integracije v družbo, pa tudi za ustvarjanje možnosti, da lahko razvijajo lastno kulturo. Tisto, kar bi želel poudariti kot odgovor na to dopolnilno vprašanje, je, prvič, dejstvo, da problemi, ki jih imamo v Sloveniji, ko gre za integracijo Romov v družbo, še zdaleč niso največji v Evropi. Čeprav, če danes beremo časopisne članke po Evropi, na žalost v glavnem časopisne članke, ki so bili najprej napisani v slovenskem jeziku, potem pa prevedeni v tuje jezike, poslani pa od tukaj, bi lahko smatrali, da je Slovenija sicer država, ki je po eni strani zelo uspešna, uvaja evro kot lastno valuto kot edina od novih članic Evropske unije, po drugi strani ima pa silen problem z etničnim vprašanjem, velikanski konflikt med romsko populacijo in večinskim prebivalstvom. V nekem tujem časopisu je celo pisalo, da je Romov v Sloveniji 2 milijona, ker se je pač ta problem tako razpihnil, da je ljudem po Evropi nerazumljivo, da se lahko takšna slika ustvarja na podlagi začasne preselitve ene romske družine. To je bilo povzročeno iz Slovenije, Sloveniji to povzroča velikansko škodo in tudi kurjenje na velikem ognju te teme, tri tedne je to prva tema, kot da ne bi bilo drugih vprašanj, ki jih je tudi treba reševati, zagotovo ne dela usluge Sloveniji. Če kdo misli, da bo s tem škodil Vladi, mora vedeti, da škodi predvsem državi in da se je treba tega absolutno zavedati. Vendar to Vlado ne bo odvrnilo od tega, da išče konkretne odgovore na konkretna vprašanja, ko gre za položaj romske skupnosti. V prejšnjih mandatih žal, moram reči žal, kaj veliko tukaj ni bilo narejenega. Bila so zagotovljena znatna denarna sredstva, to je bilo narejeno, ponekod je to imelo določene učinke, tudi nekaj drugih parcialnih ukrepov je bilo storjenih, vendar pa ni bilo sprejetega sistemskega zakona. Od 105 romskih naselij v Sloveniji jih je 70 nelegalnih. Da bi se legalizirali, da se stvari uredijo, je bilo narejeno bore malo. In tudi, ko gre za, kot ste prejeli dejali, kazenske ovadbe in tako naprej, se na tem segmentu zelo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]malo dogaja, za kar ne moremo kriviti policije.
Hvala. Želite predlagati razpravo? Izvolite gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. V skladu z 246. členom Poslovnika Državnega zbora, 2. točko, predlagam razširjeno razpravo o tem vprašanju, kajti sodim, da bi glede na pisanje tiska, ki pravi, da je v Sloveniji 2 milijona Romov oziroma Ciganov, morda ne bi bilo slabo, da bi se vsi proglasili za Cigane, bi imeli vsaj enakopravnost v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Jelinčiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednja bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavila gospa Majda Širca. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Slišim, da vam niso po godu poročanja tudi v tujem tisku, ne le v domačem, ampak vendarle moram obnoviti. V New York Timesu beremo, preganjanje Romov kvari podobo Slovenije. V Herald Tribune beremo, preselitev romske družine sproža vprašanje človekovih pravic. Ne navajam Le Monda, ne navajam Večernega lista in tako naprej, kajti menim, da takšne promocije Slovenija že dolgo ni doživela in svet nas je zagotovo opazil. Gospod Janša, ko ste se vrnili iz tujine v domovino, ste med drugim izjavili, da Vlada težje išče lokacijo za romsko družino Strojanovih zaradi izjemne politizacije in medijske pozornosti. Krivite zborovanja, glas civilne družbe, internacionalizacijo dogodkov, krivite opozicijo, prejšnjo vlado. Tisti, ki so vas kritizirali, so, kot pravite, smešni. Problem se, obeša na veliki zbor. Besede varuha človekovih pravic o koncu pravne države označujete za nerazumne in neodgovorne. Komisar sveta Evrope za človekove pravice, gospod Hammarberg, po vašem mnenju ne pozna vseh dejstev. Gospod predsednik, verjetno se boste strinjali, da smo v teh dneh spremljali konkretne stiske konkretnih ljudi. Stiske ljudi, ne samo v Ambrusu, tudi drugod, od Jesenic do Izole, so pripeljale do tega, da so državljani pravico začeli jemati v svoje roke. Sami ste tudi dejali, da je skrajni čas za strpnost, za dialog. Res je, toda, gospod predsednik, zanima me: Ali ocenjujete svoje izjave in svoja ravnanja kot strpna in ali s svojem ravnanjem predstavljate zgled vsem državljankam in državljanom? Predvsem pa me konkretno zanima: Kako boste glede na dogodke iz preteklih dni zagotovili spoštovanje ustavnega reda v Republiki Sloveniji, kajti v primeru članov romske družine, ki so postali begunci v lastni državi, je bil ta red nedvoumno porušen in škodi tako Romom kot ostalim? Ustavne pravice so nedotakljive, so svete. Vaša vlada v tem primeru je trčila v najmanj 9 členov Ustave Republike Slovenije. Torej, gospod Janša, vaš komentar, prosim.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala, tudi za vaš komentar. Glede na to, da se vse vrti okoli konkretne zgodbe, bi rad tudi tukaj ponovil, da se ta zgodba v Ambrusu ni začela leta 2006 in da se ni začela z začasno preselitvijo te romske družine. Začela se je že zdavnaj prej, pred več kot desetletjem, z ilegalno naselitvijo na območju, ki ne izpolnjuje nikakršnih pogojev za stanovanjsko bivanje in za stanovanjsko gradnjo. V zvezi s tem so bili v teku pravni postopki, celo dvakrat, zadnji je bil po mnogih pritožbah in zapletih končan s pravnomočno odločbo sodišča leta 2003, ko je sodišče pravnomočno odredilo izvršbo, se pravi porušitev objektov v tem naselju. Leta 2003 ni bila ta Vlada in leta 2003 se ni nič zgodilo. Takrat je bila prvič drastično kršena pravna država. Če bi se odločba sodišča spoštovala, vseh teh konfliktov, ki so se dogajali, naprej ne bi bilo. Po letu 2003 je bilo v tem naselju odkritih večje število kosov ilegalnega orožja, zaradi kaznivih dejanj in prekrškov pripadnikov tistih ali pa teh, ki so bivali v tem naselju, je bilo vloženih preko 100 kazenskih ovadb in različnih predlogov za prekrške. Nič od tega ne bi bilo, nič od tega se ne bi zgodilo, če bi leta 2003 pravna država delovala, pa ni delovala. In zgodilo se je, kot se je zgodilo. Tudi v situaciji, ko dobiš neko zatečeno stanje, ko se neka situacija, ko pravo ne deluje, potegne in postane neko dejstvo, neko trajno stanje, je običajno na voljo zelo malo idealnih rešitev. In tudi v primeru Ambrusa, ko je prišlo do eskalacije, in do te eskalacije ni prišlo zaradi tega, ker bi se nekaj vaščanov kar zbralo in jezno krenilo na romsko naselje, ampak zaradi tega, ker je ponovno prišlo do konflikta, v katerem je eden od vaščanov praktično izgubil življenje, je v kritičnem stanju in na žalost situacija ne kaže znakov izboljšanja. Videti samo en del zgodbe in kriviti samo nekoga, češ, kako je nestrpen, je nekorektno. Jaz sem dejal zelo odločno takrat, ko je prišlo do tega, da se je začela, kot ste rekli, pravica jemati v svoje roke, da so se začele postavljati barikade ali da so bili pojavi legitimiranja s strani osebe ali pa oseb, ki absolutno za to niso pristojne, da je to nelegalno početje. Slovenska policija je ukrepala in te stvari razčistila. Vendar videti samo en del zgodbe, je tudi tukaj absolutno krivično. Ob teh kritikah, ki jih vlada posluša več kot tri tedne, od kar se je ta dogodek zgodil, niti enkrat nisem slišal enega samega konkretnega predloga o tem, kaj bi bilo boljše ravnanje v tisti situaciji. Jaz verjamem, da bi marsikomu, ki je veselo širil slabe vesti o Sloveniji po svetu, najbrž bilo bolj všeč, da bi se zgodilo še kaj bolj tragičnega, da bi lahko še bolj grobo govoril o tem, kaj se vse dogaja v Sloveniji. Vendar to zagotovo ni v interesu slovenske države in prepričan sem tudi ne državnega zbora. Kar se tiče teh vesti, ki ste jih brali, veste, je tako, kar nekaj poročevalcev ali dopisnikov tujih tiskovnih agencij je hkrati novinarjev slovenskih medijev. Ponekod so podpisani, lahko preberete. In te vesti, ki jih objavljajo tuje agencije o tem dogodku, so napisane najprej v slovenščini in potem gredo takšne v svet. Mnoge so bile silno enostranske in so dejansko povzročile veliko problemov. Jaz sem vesel, da je komisar Sveta Evrope za človekove pravice prišel v Slovenijo, da se je sam prepričal, da je videl, da slika ni črno-bela in da je odšel nazaj s precej bolj objektivno sliko situacije, kot pa je prišel, da se stvari rešijo. Še enkrat ponavljam, bomo zelo veseli, če bo kdo od teh, ki je poln kritike in splošnih dobrih nasvetov, predlagal recimo kakšno dobro lokacijo za družino Strojanovih. Pričakujem, da se bo morda zgodilo to tudi v tem Državnem zboru.
Hvala. Predlagate razpravo? Izvolite.
Nisem zadovoljna z odgovorom, zato predlagam dodatno vprašanje oziroma napovedujem širitev tistega vprašanja, kot sem ga postavila v napovedih, hkrati pa naj povem, gospod Janša, vladate že dve leti in težko bo v preteklosti najti vse alibije za lastno nedelo oziroma nemoč. Namreč, govorimo o Ustavi. In, gospod predsednik, čez en mesec bomo v Sloveniji obeležili 15-letnico sprejetja vrhovnega pravnega akta, Ustave Republike Slovenije. Kaj sploh spoštovanje Ustave pomeni vam, pomeni vašim ministrom? Vaš minister, na primer, pripravlja ukrepe ravnanja direktno zoper Ustavo Republike Slovenije in v Državnem zboru vas zastopajo poslanci, ki javno razlagajo, da za njih 55. člen Ustave ne velja. Kot smo slišali v teh dneh in prebrali v Strategiji za dvig rodnosti, bodo ženske splav plačevale v vseh primerih, razen če bi bil nevaren za njihovo zdravje. Gre za nesprejemljivo in nedopustno reševanje. Z nasveti o tako rekoč spodnjem perilu in o odkriti in zakriti koži je država začela prodirati v človeško intimo - nevarno! Prekinitev nosečnosti bo možna le za bogate, ženske stiske bodo vse večje, zdravstvena tveganja tudi. In, gospod minister, zavračam odgovor, da gre zgolj za osnutek gradiva v strategiji. Ministri, ki v osnutku pišejo takšne škandaloznosti, bi morali odstopiti že prej. In, gospod minister: Kakšen je vaš odnos do stališča plačljivosti splava? Hvala.
Verjetno je pomota in ste mislili gospoda ministra Drobniča. Žal ga ni tukaj. Gospod predsednik, takega vprašanja ni bilo na seznamu, ampak če želite, lahko odgovorite. Prosim.
Dejansko ne vidim povezave med tema temama in vprašanjem, ki je bilo najavljeno, in tem, kar je bilo zdaj na koncu rečeno. Tudi Vlada ni predlagala še nobene strategije v Državni zbor v zvezi s temo, o kateri ste govorili. Takrat, ko jo bo predlagala, jo bomo tudi zagovarjali. Tu gre pač za nek dokument, ki še nima končne oblike. Kar se tiče pa dopolnilnega vprašanja ali poskusa komentarja na prejšnjo temo, bi pa še enkrat dejal, da apeliram na to, prvič, da skušamo iskati konkretne rešitve za konkretne probleme, in v tem primeru imamo konkreten problem, nisem slišal nobene rešitve. Žal, od številnih tudi zelo poklicanih ljudi, ki so imeli najvišje funkcije v državi v prejšnjih desetih letih, ko je nastalo 70 ilegalnih romskih naselij, nismo slišali nobenega predloga za rešitev. In tudi zelo me moti dvoličnost, ko gre za iste politične subjekte na državni in lokalni ravni. Ko je šlo za sklep Občinskega sveta Ivančna gorica, da se tej romski družini ne dovoli vrnitve nazaj na ozemlje občine, je bila najbolj glasna v razpravi v tej smeri svetniška skupina Liberalne demokracije in prav vsi člani te svetniške skupine so glasovali za tak sklep. Ko so se razširile govorice, da naj bi ta družina prišla v Občino Grosuplje, je župan iz vrst Liberalne demokracije sklical izredno sejo občinskega sveta, na kateri je želel sprejeti sklep, da se nikakor tej družini ne dovoli prihod v Občino Grosuplje. To je silen razkorak med nekim načelnim zavzemanjem za strpnost in reševanje tega vprašanja na državni ravni in konkretnim ravnanjem te iste stranke na lokalni ravni, tam, kjer je treba problem rešiti.
Hvala. Predlagate razpravo? Izvolite, samo prosil bi vas, da tega časa ne zlorabite za vprašanje novih vprašanj ali novih insinuacij, kajti nanje predsednik vlade ne bo imel možnost odgovarjati. Bodite toliko korektni in uporabite proceduralni čas za proceduralni predlog. Izvolite, gospa Širca.
Ko se v državi rušijo temeljna ustavna načela, se moramo resno zamisliti in najmanj, kar je, o njih spregovoriti, zato predlagam, da se v skladu z 246. členom Poslovnika opravi razprava o vašem odgovoru, predsednik, na moje poslansko vprašanje. Vprašanje sožitja romske in večinske populacije ni preprosto, priznam, in ni od danes. Toda od kar je na oblasti sedanja koalicija, opažamo, da se dramatično spreminjajo oblike sporov z Romi. Sami spori pač eskalirajo tako, da postavlja pod vprašaj obstoj pravne države. In, gospod Janez Janša, junija 2004 ste za Sobotno prilogo dejali, težko govorim, citiram vas: "Če boste obiskali na primer romsko naselje pri Ambrusu, boste lahko videli, da gre za na prvi pogled različno kulturo oziroma civilizacijo, kar pa še ne pomeni, da so nasprotja in konflikti nujni. Različne kulture namreč lahko živijo v sožitju v istem okolju, če zakoni veljajo za vse enako." To ste takrat dejali, niste pa odgovorili, kaj se je zgodilo od takrat, od tega junija 2004, ko ste to dejali, do danes, da tega sožitja ni več in da ni za zgled. In tudi odgovor na vaše vprašanje o predlogih o šibki rodnosti ni preprosto in tudi ta odgovor ni le naš, toda v vsej dosedanji zgodovini Slovenije ni nikomur prišlo na pamet, da bi uzakonil, da bi morale ženske splav plačevati, da bi bilo njihovo zdravje odvisno od denarja in da bi bilo njihovo glavno poslanstvo narodu rojevati otroke. To je velik problem, gospod minister, četudi gre še za na vladi, gospod predsednik, četudi ne gre za predlog ministra, ki na vladi ga še ni obravnaval, vendar je razmišljanje, da se na tak način poseže v 55. člen Ustave, seveda zelo škodljiv. In v razpravi bi bilo tudi zelo smiselno zvedeti, kdo je širil tiste slabe vesti o Sloveniji v tujini, kdo je pisal v tujem imenu članke, ki pravite, da so bili napisani doma in podpisani od zunaj. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanke gospe Širca, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njeno poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade, postavil gospod Dušan Kumer. Izvolite.
Spoštovani predsednik vlade, spoštovani ministri! V zadnjih tednih smo lahko s strani predstavnikov vlade slišali zelo ugodne ocene o gospodarskem stanju v državi, ustvarjenih dobičkih in podobno. Pri sprejemanju davčne zakonodaje in proračuna za leti 2007 in 2008 pa zagotovila, da nihče ničesar ne izgublja, marveč da vsi pridobivamo. Vendar podatki govorijo, da se za to meglo optimizma skriva slika velikih nasprotij, slika kontrastov, bi lahko dejali. Po zadnjih statističnih podatkih znaša bruto povprečne plače v Sloveniji 290 tisoč tolarjev, zajamčena 55 tisoč tolarjev, minimalna plača 125 tisoč tolarjev, na tisoče slovenskih delavcev prejema plačo, ki je nižja od minimalne, več tisoč delavcev redno ne dobiva plače, itd. Najnižja pokojnina za polno delovno dobo znaša 107 tisoč tolarjev in več kot 400 tisoč upokojencev prejema manj kot 150 tisoč tolarjev mesečno. Gre kar za veliko število ljudi, ki bodo težko pritrdili, da jim gre dobro. Po drugi strani pa je v javnem sektorju in v gospodarskih družbah, v katerih je večinski lastnik država, na stotine plač, ki gredo preko milijona tolarjev. Kot na primer, direktor RTV 1.8 milijona, direktor Zdravstvenega doma Lendava 1.5 milijona, pomočnik direktorja Agencije za trg vrednostnih papirjev je v mesecu septembru prejel 2.4 milijona tolarjev, direktor Holdinga slovenskih elektrarn ima preko 2.2 milijona tolarjev, podobno plačo ima direktor Zavarovalnice Triglav, medtem ko se poslanci opozicije prerekamo z Vlado o višini minimalne plače, po drugi strani funkcionar, državni sekretar te iste Vlade ob 1.4 milijona mesečne plače prejema še nekaj milijonov tolarjev nagrade na leto za članstvo v nadzornem svetu Luke Koper, ki je tudi v večinski lasti države, in še dodatnih 80 tisoč tolarjev za vsako sejo. Ker to ni dovolj še predseduje nadzornemu svetu Slovenskih železnic in zopet pobere 120 tisoč tolarjev za vsako sejo. Ni edini, še veliko je takih primerov in privilegirancev. Vlada pošilja v parlament zakone, ki realno znižujejo prejemke najbolj občutljivim kategorijam ljudi. Po drugi strani pa tem istim, prej omenjenim, podari še dodatnih 30 milijard davčne darila pri dohodnini. Zato vas, spoštovani predsednik, sprašujem: Kateri so konkretni ukrepi Vlade, ki bodo odpravili ta neskladja, to neenakost pred zakonom, kot ste večkrat znali poudariti, ko ste bili v opoziciji, ki se odraža predvsem po eni strani v povečanju socialnih razlik ter po drugi strani s ščitenjem nekaterih privilegiranih skupin?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Nekaj tega, kar ste našteli, zagotovo drži. Lahko bi se spisek še podaljšal, imamo tudi župana ene od slovenskih občin, ki je, mislim, da v štirih letih vodenja enega od podjetij, nekoč v državni lasti, zaslužil 6 tisoč milijonov, kot pravi oziroma 6 milijard. Marsikaj se je dogajalo v slovenski tranziciji, kapitalski dobički so bili dolga leta neobdavčeni, in to ne pod to vlado, in iz tega so se ustvarile tudi socialne razlike. V tem trenutku zagotovo v nobenem podjetju v pretežni državni lasti ni večjih plač ali večjih nagrad, kot so bile v preteklosti, v številnih so jih nadzorni sveti znižali, ponekod še ne in bodo to verjetno tudi storili v prihodnje. Vendar pa v gospodarskih družbah vlada nima neposredne možnosti uravnavanja plač. In pri tistih gospodarskih subjektih, ki celoten svoj dohodek zaslužijo na trgu, bi bilo tudi neupravičeno neposredno posegati v ta razmerja, ki jih pač uravnava trg. Tudi ko gre za nagrade v različnih nadzornih svetih, tam, kjer gre za nadzornike, ki jih posredno ali neposredno imenuje država, pripravljamo sistem, ki bo stvari nekako uokviril, da zadeve ne bodo strigle, da bodo primerljive. Zelo velik korak k temu, pa smo naredili z novim Zakonom o gospodarskih družbah, ki omejuje članstvo v nadzornih svetih iz pet na tri. To je bil zelo velik korak, ki je onemogočil, da bi se stvari koncentrirale samo v rokah peščice ljudi, še posebej ko gre za najpomembnejša podjetja. Kljub temu pač moram pritrditi, da nekatere anomalije še vedno obstajajo. Moram hkrati tudi ugotoviti, da niso nastale zdaj, da se tudi niso povečale, ponekod smo stvari uredili, ponekod jih pač še urejamo. In mislim, da bi bilo zelo pravično videti celotno sliko in ne naštevati samo en del spektra.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Kumer.
Hvala za besedo. Jaz sem navedel le nekaj podjetij, kjer vlada posredno ali pa neposredno kroji usodo teh podjetij. Če temu ne bi bilo tako, potem bi se lahko država in Vlada odpovedala letnim dividendam, ki jo prejmejo iz teh podjetij, in ta je preko 10 milijard tolarjev, da ne seciramo naprej, kako temu gre. In v teh istih podjetjih in zavodih so tudi zaposleni, ki imajo velike plače v upravi in velike sejnine in nagrade nadzorniki, kjer so ljudje zaposleni in kar nekaj število jih je, ki imajo plače manjše od minimalne plače. Velja lahko za Luko Koper, velja tudi Zavod RTV Slovenije, da ne naštevam. In zato je še bolj nesprejemljivo, da se v takih okoljih delijo tako visoke plače in tako velike nagrade in sejnine. Spomnil bi samo na Slovenske železnice. Zato vas še enkrat ali pa preden, vas bom še enkrat vprašal. Res je, po ZGD-ju so v treh nadzornih odborih. Ampak moram reči, da zdaj je to sila donosno in mnogo bolj donosno kot prej, ko so bili lahko v petih. Imajo tisoč evrov pavšala na mesec člani nadzornih svetov in še zraven sejnine, da o predsednikih ne govorim [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], ki imajo fiksni pavšal 18 tisoč evrov na mesec. Govorim o tistih gospodarskih subjektih, kjer je Vlada oziroma država več kot 50% lastnik in preko Kada in Soda še dodatni solastnik. Zato še enkrat postavljam vprašanje mislim, da upravičeno: Kaj boste naredili, da zares ta neskladja odpravite? Ne rečem čez noč, odpravljate ga že dve leti, jaz se trudim zdaj že kar nekaj časa in upam, da v doglednem času boste prišli z rešitvami.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Težko bi se strinjal, da gre za pavšalno ureditev, gre pa za pavšalno govorjenje, ker ta Vlada je bila prva Vlada, ki je uredila sistem plač direktorjev v javnem sektorju. Od 1. marca to velja in tukaj praktično ne prihaja več do anomalij. Primer, ki ste ga prej našteli, je možen v praksi samo, če gre za plačilo dežurstev, kar se obravnava posebej in je tega ne samo bistveno manj, kot je bilo tega prej, ampak je razmerje 1:100 od 1. marca letos, ko je sistem plač direktorjev v javnem sektorju urejen. Tudi ko gre za plače funkcionarjev, je ta Vlada zadeve uredila, Državni zbor sprejel odlok, vendar stoji na Ustavnem sodišču. Če bi se ta odlok uveljavil, bi imeli tudi državni sekretarji in ministri nekoliko nižjo plačo. Tudi jaz sam. Predlagali smo, mislim, da smo edina Vlada, ki je predlagala takšen ukrep, ne poznam nobene druge v zgodovini Slovenije niti v Evropi. In zadeva ne stoji zaradi Vlade ali večine v tem parlamentu, ampak stoji zaradi zamrznitve na Ustavnem sodišču. Obstaja največje podjetje, ki je pretežno v državni lasti je Telekom. V tem podjetju so se v tem mandatu z novim nadzornim svetom drastično znižale nagrade nadzornikom, drastično so se znižale in je še nekaj takšnih podjetij. Rad bi dejal tudi to, da je ta Vlada v skladu z obljubo, ki smo jo dali, ko sem jaz bil še v opoziciji, v oba paradržavna sklada in tudi v večino največjih podjetij v državni lasti imenovala tudi predstavnike opozicije. Nekaj 10 predstavnikov, ki ste jih predlagale opozicijske stranke, smo imenovali v nadzorne svete obeh paradržavnih skladov in največjih podjetij v državni lasti. Dobivajo enake nagrade, nisem slišal, da bi se kdorkoli od teh kdaj odpovedal kakšni nagradi ali da bi predlagal znižanje.
Hvala. Predlagate razpravo o odgovoru? Izvolite, gospod Kumer.
Hvala še enkrat za besedo. Jaz vseeno predlagam, saj vem, da je ministrski predsednik v težavah in s tem se drugi ukvarjajo. Jaz prvič namenoma sem zaobšel funkcionarske plače, sem pa govoril o dodatkih, ki jih posamezni funkcionarji, po mojem mnenju, dobivajo in rušijo ta sistem, ki ga minister Virant skuša skozi odlok vpeljati, kajti dobiti ob redni mesečni, dobri funkcionarski plači v enem nadzornem odboru in s strani države 5 do 6 milijonov - in lahko si v treh odborih, po mojem je le malo preveč. Jaz te spiske imam tukaj in zato predlagam, da o tem spregovorimo na glas v tem Državnem zboru, da se vsi z enimi podatki oborožimo in da vsi imamo pred seboj te ene podatke. Okrog odloka - ja, je sprejet, ampak še ne velja. Za zavode pa velja in jaz sem naštel nekaj zavodov, mislim pa, da niso edini, agencije tudi ne spadajo v odlok o funkcionarskih plačah, ampak spadajo v tisti prvi. Jaz sem naštel v septembru 2,4 milijone, če to za vas ni veliko, potem ne vem, kaj je za vas veliko. Skratka, predlagam, da vseeno nameni Državni zbor eno sejo tej problematiki in da smo enovito, iz ene roke obveščeni o relevantnih podatkih.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Kumarja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil mag. Vasja Klavora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade! Ob namerah uprave Vzajemne za združitev zavarovalnic Adriatic Slovenica in Vzajemne se pojavljajo dileme oziroma tudi vprašanja. Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, sprejet aprila 2006, določa, da naj bi pogoje za morebitno statusno preoblikovanje Vzajemne v delniško družbo uredil poseben zakon. Ta naj bi določil kriterije, pogoje in postopek morebitnega preoblikovanja Vzajemne in opredelil pravice zavarovancev. Uprava Vzajemne napoved združitve razlaga kot statusno preoblikovanje, na katere se Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ne nanaša. Menimo, da to ne drži. Naše mnenje je, da napovedana združitev Vzajemne z Adriatic Slovenica po vsebini pomeni statusno preoblikovanje iz vzajemne zavarovalne družbe v delniško zavarovalno družbo. Glede na navedeno se lahko nameravana združitev izpelje šele in ko bo sprejet zakon, kot to odloča Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Glede na navedeno sprašujem. Spoštovani gospod predsednik Vlade: "Ali je Vlada oziroma Agencija za zavarovalni nadzor reagirala na namero Vzajemne in ustavila njene nadaljnje postopke, saj le-ti Vzajemni oziroma njenim članom povzročajo dodatne, nepotrebne stroške in med člani ponovno ustvarjajo zmedo; in ali je o tem obvestila javnost?" Glede na gospodarsko težo vzajemnih družb po svetu kot dela tako imenovane socialne ekonomije, kateri Evropska unija posveča veliko pozornost, sprašujem: "Ali Vlada, tako kot se to dogaja v Evropski uniji, predvideva organiziranje širše razprave o pomenu vzajemnih zdravstvenih zavarovalnic oziroma razpravo o vzajemnih družbah kot statusni obliki nasploh?"
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Razprava gotovo bo, parlamentarna in s tem seveda tudi javna, ko bo predlagan ustrezen zakon. Kar se tiče pa združitve, o katerih smo lahko vsi brali v medijih in na tej podlagi je tudi postavljeno vprašanje, pa moram povedati, da tukaj Vlada nima nekih izvirnih pristojnosti, da bi sprejemala takšne ali drugačne odločitve, v skladu z zakonom je za to pristojna Agencija za zavarovalni nadzor. Po naših informacijah Agencija še ni dobila nikakršnega predloga, tako da tudi ni mogla reagirati, Agencija ne reagira na časopisne članke in šele takrat, ko bo dobila konkreten predlog oziroma vlogo oziroma prošnjo, bo lahko Agencija ocenila, ali je to v skladu z ustrezno zakonodajo ali ne. V časopisih je bilo možno prebrati vse mogoče, tega nima smisla komentirati, jaz pričakujem od Agencije, da takrat, ko bo, če bo, dobila ustrezno vlogo, da bo ravnala v skladu z zakonom in zaščitila interes zavarovancev.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod.
Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujemo postavitev vprašanj predsedniku Vlade. Na 21. seji Državnega zbora so poslanka mag. Majda Potrata ter poslanca Boštjan Zagorac in Srečko Prijatelj postavili poslanska vprašanja ministru za šolstvo in šport, dr. Milanu Zveru, in ministru za kulturo, dr. Vasku Simonitiju. Ker ministra na seji nista bila prisotna, so poslanka in poslanca zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbora, zato dajem besedo najprej ministru za šolstvo in šport, dr. Milanu Zveru, da odgovori na vprašanje Boštjana Zagorca o razlogih za prenos pravic upravljanja z nepremičnino na Vinarski ulici 14 v Mariboru z Ministrstva za kulturo na Ministrstvo za šolstvo in šport. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje, na katerega je bilo deloma odgovorjeno že na prejšnji seji. Verjetno je prav, da uvodoma nekoliko pojasnim, zakaj gre. Kakor veste, je Vlada v lanskem letu sprejela dogovor z Nadškofijo Maribor oziroma naše ministrstvo, kjer smo dali nazaj v posest objekte s parcelami na Urbanski, kjer poteka med drugim tudi pouk oziroma kjer sedaj biva naš zavod - Kmetijska šola oziroma Biotehniška šola skupaj z mehanizacijo. In tudi v tem času na tej lokaciji še poteka pouk. Mi plačujemo najemnino in iščemo za šolski sistem najbolj racionalno in gospodarno rešitev. Ker je v neposredni bližini objekt, ki je bil v tem času dodeljen tudi Ministrstvu za šolstvo in šport, seveda želimo to dejavnost prenesti na ta objekt, ta objekt je pa na naslovu Vinarska 14. Gre za čudovit objekt, zgrajen v drugi polovici 19. stoletja, kjer je bila prvotno Strokovna šola za sadjarstvo in vinarstvo. Torej, v tem objektu je nekoč že potekal pouk za podobne namene in programe, kot ga poučujemo danes. Mi seveda želimo v ta objekt preseliti našo šolo, ker leži v neposredni bližini sedanje lokacije in v neposredni bližini vseh parcel, ki jih naša šola tudi uporablja, kar pomeni, da gre za optimalno in racionalno potezo. Res pa je, da smo tu naleteli na nek problem, ki je povezan z delovanjem Kmetijsko-gozdarskega zavoda Maribor, ki je v tem objektu, ki je, kot veste, postal naša last takrat, ko je Ministrstvo za kulturo preneslo lastnino na Ministrstvo za šolstvo in šport. Konec 90. let pa je ta objekt bil razglašen za kulturni spomenik, tako da je v lasti države. Treba je povedati, da od takrat naprej Kmetijsko-gozdarski zavod nima urejene najemne pogodbe, torej uporablja nepremičnino brez ustrezne najemne pogodbe, in mi kot lastnik tega moramo ravnati kot dober gospodar. In tudi zaradi tega smo zahtevali to nepremičnino v svoje upravljanje, predvsem ker si želimo čim prej preseliti našo kmetijsko šolo na to novo lokacijo. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani prisotni! Spoštovani gospod minister, nekaj odgovorov več ste mi dali kot vaš kolega, minister za kulturo, na prejšnji seji, ampak nekaj vprašanj je pa vseeno ostalo nerazjasnjenih. Ko smo govorili o preselitvi Srednje kmetijske šole, za katero vemo, da je bila predmet denacionalizacije, ste nam takrat zatrjevali, da je lokacija v Mariboru urejena in da jo lahko preselimo brez kakšne velike težave. Pravite tudi, da je v tej stavbi na Vinarski 14 že potekal pouk. Strinjam se, da je potekal pouk, ampak tega je že kar nekaj časa nazaj. In ta stavba po zatrjevanju ljudi, ki v njej delajo, se pravi zaposlenih na Kmetijsko-gozdarskem zavodu Maribor, ni primerna za izvajanje pedagoškega pouka, ker je prilagojena delovanju Kmetijsko-gozdarskega zavoda, ki v tej stavbi deluje, mislim da, že od leta 1962. Verjamem, da je ta stavba prilagojena nečemu drugemu in ne pedagoški dejavnosti. Ministrstvo za kulturo je sicer to preneslo na Ministrstvo za šolstvo, ampak, kot sem takrat slišal v vašem odgovoru, samo zato, ker je Ministrstvo za šolstvo izrazilo neke potrebe po novi lokaciji za izvajanje pedagoške dejavnosti. Pred sabo imam tudi odgovor Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki naj bi skrbelo za Kmetijsko-gozdarski zavod Maribor, verjetno ga imate tudi vi, vendar mi čas ne dopušča, da bi vam prebral alineje. Prav tako mi ni jasno, če lokacija za izvajanje pedagoškega pouka ni primerna, kako je lahko vaša državna sekretarka samovoljno in brez sodelovanja ljudi na kmetijskem zavodu pred kratkim zaradi tako imenovanih potreb šolstva praktično deložirala zaposlene. Danes smo že nekajkrat slišali, da ima 25 Ciganov reden dostop do vas, medtem, ko 94 zaposlenih Kmetijsko-gozdarskega zavoda [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa gospodu Zagorcu. Gospod minister, izvolite.
To zadnje sem preslišal. Spoštovani gospod poslanec, lahko vam povem edino to, da se bomo v prihodnosti, da se bo državna sekretarka dobila z ministrico za kmetijstvo, da bomo pogledali, kako najbolj optimalno rešiti status oziroma prihodnosti Kmetijsko-gozdarskega zavoda Maribor; in jaz verjamem, da bomo našli neko ustrezno rešitev. Še enkrat pa poudarjam, ta lokacija, ta stavba je primerna za vzgojno-izobraževalni proces. Hvala lepa.
Hvala. Želite predlagati razpravo o odgovoru. Izvolite, gospod Zagorac. Sprašujem ali ima kdo vključen mikrofon, preglejte, ker gospod Zagorac ga ne more vključiti.
Dela, hvala. Hvala še enkrat za besedo, gospod predsednik. Seveda bi zaradi nezadostnega odgovora obeh ministrov v skladu z drugim odstavkom 246. člena zahteval razširjeno razpravo o odgovoru ministrov. V tej stavbi bi naj bila dva razreda. Dva razreda, za katera še danes trdim, da ni primerna lokacija za izvajanje pedagoškega pouka. Sklep o deložaciji je prišel prejšnji mesec. Če ga ne bodo spoštovali, bodo ljudje, zaposleni in vodstvo Kmetijsko-gozdarskega zavoda kazensko odgovorni. Vi pa pravite, da se bodo šele zdaj sestala vaša sekretarka s predstavništvom Ministrstva za kmetijstvo in bo skušala najti neko novo lokacijo. Ta sestanek lahko traja leto, lahko traja mesec, lahko traja pa pol leta. In kam naj gredo ti ljudje do takrat? Ne moremo jih enostavno vreči na cesto. Strinjate pa se verjetno vsi ministri, vključno z vsemi poslanci, da je delovanje Kmetijsko-gozdarskega zavoda v Mariboru še kako pomembno za razvoj kmetijstva v državi Sloveniji; in enostavno si ne moremo privoščiti, da bi te ljudi vrgli na cesto. In mogoče še ena opazka. Pravite, da pedagoški pouk v tej zgradbi je mogoč. Potem mi pa samo še povejte oziroma boste imeli to možnost, v kolikor jo bo Vlada dovolila, ker verjamem, da tukaj poslanci pač nimajo neke svoje volje. Kako je mogoče, ko je prišel sklep o deložaciji, ni prišel prvi v to zgradbo do zaposlenih v Kmetijsko-gozdarskem zavodu predstavnik Srednje kmetijske šole v Mariboru, ampak so prvi, ki so vstopili v to zgradbo in napovedali deložacijo ter si ogledali prostore te, bom rekel, zgodovinske zgradbe v mestu Maribor, bili visoki predstavniki Cerkve. Kakšna je pa tukaj povezava? Zelo zanimivo dejstvo, ki se je zgodilo, in verjamem, da je še kar nekaj odgovorov potrebnih, da nas boste prepričali, da gre zgolj za pouk dveh razredov Srednje kmetijske šole v Mariboru. In zato apeliram na vas, da lahko vplivate na svoje poslance, da bodo dovolili razpravo in se o tem pomenimo in si nalijemo čistega vina. Hvala.
No, gospod Zagorac, postavljali ste nova vprašanja, na katere minister žal ne more odgovarjati, niti ne vemo, ali stojijo ali ne stojijo takšna vprašanja. Zato prosim poslanke in poslance, da se držijo proceduralnega predloga in časa, ki je temu namenjen. O predlogu poslanca gospoda Zagorca, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za šolstvo in šport na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Sedaj ponovno prosim gospoda ministra za šolstvo in šport, dr. Milana Zvera, da odgovori na poslansko vprašanje mag. Majda Potrata glede izvajanja 71. člena Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Dovolite, da povzamem vprašanje, ki se nanaša na 72. člen Zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja, ki govori v tretjem odstavku o tem, da konfesionalna dejavnost v šolah in vrtcih ni dovoljena, razen pod določenimi pogoji. Tudi v šolah s koncesijo je tako; lahko je, kadar ne moti rednega pouka oziroma ne ovira in ne prekinja in prostorsko ne ovira izvedbe programa. Tudi koncesionarji si namreč morajo pridobiti status za svoj program javne veljavnosti. Kot veste, je konfesionalna dejavnost definirana kot verouk oziroma pouk s ciljem vzgajati za določeno religijo. Pouk, kjer je kurikulum, kjer ga sprejeme recimo verska skupnost ali pa se organizirajo verski obredi, po domače rečeno - kadar gre za mašo ali verouk, v tem primeru so ti procesi znotraj šolskega prostora pod določenimi pogoji, o tem govori četrti odstavek 72. člen. Peti odstavek govori pa o izjemah, ki se lahko zgodijo tudi znotraj šolskega prostora. Te izjeme na predlog ravnatelja ali pa pouk odobri minister, vendar na predlog ravnatelja oziroma konfesionalna dejavnost, zlasti gre za verouk, za druge oblike konfesionalne dejavnosti v tem primeru ne gre. Res je, da zakon ne določa natančnih meril, in prav je, da bi jih, in prav bi tudi bilo in tudi v prihodnje se bomo držali pri tovrstnih odločitvah Zakona o upravnem postopku. Vendar dosedanja praksa je takšna, da smo dovolili izjeme takrat, kadar otroci niso imeli možnosti, ker ni bilo prostorov v cerkvi, kadar so bili ti prostori od šole precej oddaljeni, ali so bili zelo slabi, ali pa recimo oddaljeni več kot 4 kilometre, če je bila pot nevarna; skratka - nekako so v praksi prevladovali ti argumenti, ki so upravičevali uporabo prostorov javne šole tudi za verouk. Vsa ta leta, tudi pred menoj, je bilo odobrenih nekaj takih izjem, če dovolite. Leta 2000-2001 je bilo 13 takih šol, 2001-2002 11, 2002-2003 13, 2003-2004 23 pa potem naslednje leto 2004-2005 ponovno 23, lani 30, v letošnjem šolskem letu pa 22. Se mi zdi, da malo narašča, ampak letos je število tovrstnih primerov nekoliko upadlo. Jaz mislim, da so v vseh teh primerih razlogi za izjeme upravičeni, gre predvsem za ustreznost pogojev in varno pot do tega. Res je, da v tem primeru, kadar gre za izjemo, pouk nikakor ne sme, ali pa pedagoški proces, biti moten s tovrstnimi dejavnostmi. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hvala za odgovor, gospod minister. V enem delu ste mi na vprašanja, ki sem jih zastavila, odgovorili in jaz bi vas prosila, če bi mi lahko šole in vrtce, v katerih se ta dejavnost odvija, posredovali tudi pisno. Pričakovala sem, da mi boste odgovorili tudi na vprašanje glede take izjema, ki je zakonsko dovoljenja in upravičena, pa tudi po sodbi Ustavnega sodišča razširjena na šole s koncesijo, kjer nekatere stvari niso bile dobro urejene. Jaz odločbo Ustavnega sodišča poznam, zakon tudi in nisem hotela problematizirati tega dela, mene je zanimalo samo, ali so kriteriji poenoteni in ali Ministrstvo za šolstvo in šport vendarle ima ustrezen pregled nad temi rečmi zaradi tega, ker pri vsaj enem kriteriju, o katerem ste govorili, to je oddaljenost, bi človek lahko rekel, da je to zelo relativno, kaj štejemo kot upravičen razlog ali ne. Sedaj bi vas prosila še, če mi lahko poveste: "Ali so take izjeme časovno neomejene?" Še na eno stvar bi rada slišala odgovor. 72. člen, ki govori o avtonomiji šolskega prostora, se loteva samo konfesionalne dejavnosti, organi šole pa lahko določijo tudi še za kaj drugega, da se zunaj urnika lahko v šolskih prostorih odvija, tudi to je v domeni na koncu ravnatelja. Ampak vendarle me zanima: "Ali se take dejavnosti, če to veste, odvijajo pod enakimi pogoji, ali se konfesionalna dejavnost recimo tam, kjer se odvija brez materialne participacije Cerkve, odvija tako, kot morajo plačevati - namreč materialne stroške drugi predstavniki civilne družbe. Me zanima, kako je z Cerkvijo?" Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, hvala tudi za to dodatno vprašanje. Verjetno je težko zdaj in tudi ne vem, če je upravičeno, da bi vsem zavodom naprej predpisovali celo materialne pogoje za izvajanje še nekaterih drugih dejavnosti. Prav je, da to prepustimo avtonomiji vsakega zavoda posebej, da tudi izračuna stroške, ki jih ima morebiti s kakšnim predavanjem ali pa s kakšno izvenšolsko dejavnostjo ali pa s kakšno dejavnostjo, ki je povezana s svojim lokalnim okoljem, kakorkoli že. Bilo bi zelo nemogoče praktično iz enega centralnega mesta predpisati za vsakovrstno dejavnost, ki jih šolski zavodi opravljajo, pogoje in merila. Za to občutljivo, dokaj občutljivo vprašanje, ki ste ga postavili, pa je seveda prav, da se merila določijo. Mi bomo tudi in letos smo že začeli upoštevati pri odločanju, oddajanju odločitev o tem, tudi bomo upoštevali recimo Zakon o upravnem postopku, tako da bomo poskušali urediti to stvar. Za vse ostale dejavnosti iz šole, ki so močno razvejane, različne, raznolike, pa verjetno nima smisla predpisovati vseh podrobnosti, ker enostavno ni mogoče s predpisom zajeti vse pestrosti obšolskih aktivnosti, s katerimi se šola sooča in izvaja skupaj z zunanjimi izvajalci.
Hvala. Sedaj prosim gospoda Bevka, imate proceduralni predlog, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, gospod predsednik, oprostite, dr. Cukjati. V prvem krogu vprašanj poslank in poslancev naj bi 16 mojih kolegic in kolegov spraševalo ministre, vendar bodo le 3 od njih lahko dobili odgovor iz prve roke, kajti danes se je opravičilo 6 ministrov, dva bosta odšla kasneje, tako da praktično 13 poslankam in poslancem ne bo imel nobeden od ministrov in ministrice možnosti odgovoriti na njihova vprašanja, zato proceduralno predlagam, da bi to točko prekinili in jo nadaljevali v četrtek po končani seji vlade, tako da bodo lahko ministri prisotni v polnem številu. Poleg tega je zanimivo, da manjkajo nekateri ključni ministri glede na nekatere aktualno politične zadeve, in ve se že vnaprej, da je enkrat na mesec popoldanski termin ob ponedeljkih predviden za poslanska vprašanja in pobude. Zato prosim, gospod predsednik, da upoštevate moj proceduralni predlog in ga daste na glasovanje. Hvala lepa.
Gospod Bevk, pri vsakem poslancu bom vprašal, ali želi postaviti poslansko vprašanje kljub temu, da naslovljeni minister ni prisoten, in bo povedal, ali želi, ali ne želi. S takim predlogom bi kaznovali tiste ministre, ki so prisotni, da bi še enkrat morali prihajati v Državni zbor. Sedaj prosim ministra za kulturo, gospoda dr. Vaska Simonitija, da odgovori na vprašanje poslanca gospoda Srečka Prijatelja glede predvidene izgradnje golf igrišča Kobilarna Lipica. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Če povzamem zadnje vprašanje gospoda poslanca Prijatelja, se je del vprašanja glasil, kdaj bo omogočen pristop gostinsko-turističnega dela Lipice občini Sežana, ker je država izredno slabo gospodarila na tem področju. In glede na to, da je v veljavi že novela Zakona o Lipici, drugi del tega vprašanja se pa nanaša na samo golf igrišče. Glede pristopa gostinsko-turističnega dela Lipice k občini Sežana je treba povedati, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o Lipici, ki ga je Državni zbor sprejel julija letos, glede izvajanja gospodarske dejavnosti v tem zavarovanem območju določil, da kobilarna kot javni zavod, ki opravlja javno službo reje lipicancev in upravljanja s kulturnim spomenikom državnega pomena, lahko ustanovi posebno gospodarsko družbo, seveda ob soglasju Vlade. Hkrati pa je zakon ohranil določbo prejšnjega zakona, da vse nepremično premoženje v zavarovanem območju ostane v državni lasti. To pomeni, da bo Kobilarna Lipica sama pripravila dokumentacijo, ki je potrebna za ustanovitev takšne družbe, ob soglasju Vlade logično. Pomeni pa tudi to, da gospodarsko-turistični del ne bo mogel pristopiti k občini Sežana, kot je gospod poslanec navedel v svojem vprašanju. Res pa je, da bo ena ključnih nalog take nove gospodarske družbe tudi ta, da se poveže s turističnim okoljem, torej gospodarstvom v o bčini Sežana, na Krasu in na Postojnskem. Takšna usmeritev je bila določena že z veljavnim programom varstva in razvoja Kobilarne Lipica, sprejetim aprila letos, z željo seveda, da pride do novega načina upravljanja, ki bo učinkovitejše, da bo postavilo Lipico dejansko v turistično središče Slovenije. Kar pa zadeva golf, pa samo vprašanje ni bilo natančno specificirano, predvidevam pa, da se to nanaša na ustavne pobude bivšega uslužbenca Lipice in Agrarne skupnosti Bazovica iz Italije, ki so sprožili pobudo za oceno ustavnosti Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kobilarni Lipica. Vlada je v predvidenem roku Ustavno sodišče obvestila, sprejela torej mnenje glede obeh ustavnih pobud. Kot vemo, je Ustavno sodišče sprejelo sklep o začasnem zadržanju dela enega člena, torej dela 5. člena tega Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kobilarni Lipica, kar pomeni, da dokončne odločitve Ustavnega sodišča, načrta prostorskih ureditev kot dela načrta upravljanja ni mogoče sprejeti po poenostavljenem postopku. Ministrstvo za kulturo bo odločitev Ustavnega sodišča spoštovalo oziroma ga spoštuje že zdaj v zvezi s tem zadržanjem in bo upoštevalo tudi sklep, ki ga bo Ustavno sodišče, upamo, sprejelo čim prej. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Prijatelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Minister, zelo pavšalen odgovor ste mi dal, moram reči. Namreč, jaz sem vas povprašal o tem, da Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o kobilarni Lipica, ki je bil sprejet 14. julija letos, je zahteval tudi izdelavo programa varstva in razvoja kobilarne, ki pa je bil v bistvu tudi na Vladi sprejet. In ko govorite o pritožbi, ni bila na Ustavno sodišče podana samo ena, kar dve sta bili, ena s strani strokovnega delavca, katerega ste vi odpustili, ker si je dovolil dati strokovno oceno. Pa tudi iz tega naslova me zanima: Kdo bo vendarle plačal stroške, ko bo sodišče razsodilo njemu v prid, ali boste segli v denarnico in poravnal te stroške zaradi neodgovornega ravnanja oziroma ali bo direktor javnega zavoda sam poravnal te stroške zaradi nestrokovnega dela pri izdaji odločbe? Kajti vemo, da nesporno je imel pravico razsojati in presojati na tako strokovnem vprašanju, ali golf sodi v Lipico ali ne. In nazadnje ste mi odgovoril o golfu. Mi nismo nasprotniki golf igrišča, samo ne na zaščitenem območju. In to sem vas vprašal v vprašanju. Seveda pa tudi tam, kjer je država lastnik, ne moremo reči, da teče vse po načrtih in da je vzoren lastnik. Povsod, kjer je država lastnik, pa če pogledamo v Sežani, sežansko bolnico ali pa Lipico, je katastrofa. In jaz sem vas spraševal: Kdaj boste dovolili, da bo občina poiskala koncesionarja, ki bo poskrbel na primeren način za obnovo tistih realsocialističnih skulptur, betonskih, hotelskih, nadomestil to z avtohtonimi kraškimi hoteli, da ne rečem z nivojem, ki bo privabil tudi petičneže? In o tem je tekla beseda takrat, ko vas ni bilo tu. Zato vas ponovno naprošam, da mi odgovorite o tem, zakon vendarle predvideva to možnost. Kdaj bo dana ta možnost bodisi Sežani bodisi posamezniku, da v Lipici nekaj naredimo; in konec koncev kdaj boste izpolnili obljube tudi o konjeniški akademiji, katero ste na mojo pobudo tako lahko [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Torej, lahko rečem to, da delavca nismo odpustili mi, ampak Kobilarna Lipica in vodstvo; Ministrstvo za kulturo s tem nima nič. Torej, rekli ste, da niste proti golfu, torej vi veste, da so prav s to ustavno pobudo zaustavljeni kakršnikoli posegi, gradbeni posegi, če hočete, v ta prostor. Gre pa za to, da se golf igrišče, tisto obstoječe, lahko obnavlja. Vsekakor pa golf igrišče v primeru, če se bo širilo na nova polja, nikoli ne bo na prostoru, kjer so se kadarkoli pasli konji. Kar zadeva konjeniško akademijo je to seveda eden od projektov programa varstva in razvoja in Kobilarna si bo jasno prizadevala, da to čim prej uresniči. Ta projekt je bil že v prejšnjem programu varstva in razvoja, pa kaj dlje od govoričenj ni prišlo. Glede na to, da je novo vodstvo praktično v sedlu ali pa, da je bil ta Program varstva in razvoja sprejet šele v aprilu, seveda se samo po sebi to ni moglo izvesti v tem kratkem času, predvidevamo pa, da se bo izvedla ta konjeniška akademija ali pa ustanovila v naslednjih 6-ih mesecih. Za ostalo se mi zdi, da moramo počakati na samo Ustavno sodišče na eni strani. Na drugi strani pa kot sem že povedal, gre za seveda popolnoma zaščiteno območje, v zaščitenem območju bo vse ostalo v rokah države in država bo seveda tudi v zvezi s to gospodarsko družbo, ki bo ustanovljena, še vedno bedela nad vsem. Ni pa logično predvideno sedaj vprašanje teh koncesij. Torej, jaz mislim, da lahko gospodarska družba, ki bo imela soglasje Vlade, sodeluje z vsemi ostalimi, ni pa predvideno, da bo kakorkoli prišlo do kakšnih, vsaj v tej zvezi za enkrat, koncesionarskih ugodnosti.
Hvala. Gospod Prijatelj verjetno zahteva za razpravo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister! Lipica je blagovna znamka, ki jo pozna ves svet, to vi veste bolje kot jaz sam. Mogoče jo je primerjati z vsemi velikimi blagovnimi znamkami, pa vendar v Lipici povzroča Vlada dnevno redno enormno gospodarsko škodo zaradi tega, ker ji ne omogoči normalnega poslovanja; in za to Lipico ste odgovorni tudi v Vladi. Zaradi tega bi vas prosil, spoštovani minister, da le priznate to krivdo, in če ne drugače, bomo prisiljeni o tem razpravljati v Državnem zboru, če boste to podporo izrazili tudi vi. Skladno z 246. členom [[...]]
Gospod Prijatelj, ne navajajte trditev, na katere minister ne more niti odgovoriti, da ne držijo.
Če dovolite. V skladu s tem, kar sem povedal, in v skladu s tem, kar drži, da se dogaja vedno dnevno gospodarska škoda, zahtevam z 246. členom, da se razpiše posebna razprava o tem in da razpravljamo v Državnem zboru tudi o odgovornosti ministra. Verjamem, da bo v njegovi interpelaciji tudi poglavje Lipica, tudi vi ste odgovorni za to in slej ko prej boste morali ta del krivde tudi nositi, ker niste naredili popolnoma nič, spoštovani minister.
Hvala. Na predlog poslanca gospoda Prijatelja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za kulturo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Opravili smo z zaostanki odgovorov na poslanska vprašanja, sedaj prehajamo na prvi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospod Ljubo Germič bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! Naj začnem svoje vprašanje s citatom 55. člena Ustave Republike Slovenije, ki govori, da "odločanje o rojstvih svojih otrok je svobodno, država zagotavlja možnosti za uresničevanju te svoboščine in ustvarja razmere, ki omogočajo staršem, da se odločajo za rojstva svojih otrok." Na podlagi tega ustavnega določila lahko vsak človek uveljavlja svojo voljo o tem, ali bo imel otroke in koliko in kdaj jih bo imel. Država se je pri tem zavezala, da bo ustvarila pogoje, ki bodo omogočali svobodno odločanje na primernem področju zdravstva, socialne varnosti, stanovanjskih razmer in podobno. Poleg tega izhaja iz navedene ustavne določbe pravica posameznika do ugotavljanja in zdravljenja zmanjšane plodnosti, do preprečevanja zanositve z ukrepi kontracepcije in sterilizacije in za ženske pravica do umetne prekinitve nosečnosti, kar je urejeno tudi v Zakonu o zdravstvenih ukrepih pri uresničevanju pravice do svobodnega odločanja o rojstvu otrok. Iz predstavljene strategije za dvig rodnosti v Republiki Sloveniji, ki jo predlaga minister Drobnič, pa smo lahko razbrali, da le-ta vključuje ustavno sporne predloge, med katerimi je tudi nezaslišan predlog v zvezi s plačilom splava. Tako se predvideva, da bi pristojni organ poostril standarde zdravniške komisije, ki obravnavajo predlagane splave. Država bi krila stroške splava samo v primeru, če je ta po oceni zdravniške komisije nujen za zdravje nosečnosti, v nasprotnem primeru se prekinitev nosečnosti izvede na stroške nosečnice. Tako si s predlogom grobega in nedopustnega poseganja v Ustavo, pravico žensk trenutna, oblast jemlje pravico nadzora nad najbolj intimnimi odločitvami žensk. Pri tem je treba dodati, da je Slovenija v 25 letih znatno zmanjšala število prekinitev nosečnosti; in od leta 1982, ko jih je bilo okoli 20 tisoč, lahko v lanskem letu govorimo o številu prekinitev nosečnosti, ki je manjše od 6 tisoč. Tako Slovenija sodi med države z nizko splavnostjo in je že dosegla cilje Evropskega urada, Svetovne zdravstvene organizacije o zmanjšanju števila splavov. Prav tako ni resne povezave med višjo rodnostjo in omejevanjem do splava. Zato se namesto, da se uvajajo takšni ustavno sporni ukrepi, postavlja vprašanje, zakaj ni nadaljevanih ukrepov, ki bi zmanjšali splavnost, ojačanje spolne vzgoje, svetovanje glede uravnavanja plodnosti, dostopnost kontracepcije in podobni ukrepi. Zato vas, gospod minister dr. Bručan, glede na to, da je izvedba pravice do splava stvar zdravstvenega sistema, sprašujem, kakšno je vaše stališče, glede na to, da se do zdaj še niste oglasili, do tistih poglavij v strategiji za povečanje rodnosti v Republiki Sloveniji, ki se dotikajo področja zdravstva, torej za tiste storitve, ki so zagotovljene v osnovnem zdravstvenem zavarovanju. Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje, ki pa se mi še vedno zdi, da je preuranjeno. Pri pripravi osnutka in zakaj se nismo oglasili do sedaj - ker smo še vedno v fazi preučevanja strategije, ki niti ni bila sprejeta na Vladi niti ne na ministrstvu. Ampak tudi pri pripravi osnutka strategije za dvig rodnosti naše ministrstvo ni sodelovalo. Dokument smo dobili s strani Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, usklajevanje in dopolnitve pa konec prejšnjega tedna. Dokument še preučujemo in po potrebi bomo o vsebini dokumenta in predlaganih ukrepih, ki so v pristojnosti našega ministrstva, pridobili tudi mnenje pristojnih strokovnih združenj in tudi razširjenih strokovnih kolegijev. Zato v tem trenutku lahko rečem le to, da se načelno sicer je mogoče strinjati s temeljnimi cilji strategije za dvig rodnosti, to so predvsem izboljšanje razmer za mlade družine in družine z več otroki, vzpostavitev sistema za lažje usklajevanje družinskega in poklicnega življenja, zmanjšanje umrljivosti in preprečevanje splavov, izboljšanje preventive za še boljše zdravje otrok, mladine in staršev ter vračanje družbe k osnovnim vrednotam, te pa so življenje, družina, otroci. To so vsekakor cilji, ki jim bomo iz te strategije v prihodnje tudi sledili. O samih ukrepih za doseganje teh ciljev pa menim, da jih je potrebno temeljito še proučiti. Izboljšave so seveda še vedno možne, ne še vedno, ampak so možne, tudi na nekaterih področjih, ki jih sicer zelo dobro izvajamo, kot je na primer stalno izboljševanje ravni zdravstvenega varstva nosečnic in nerojenih otrok, pa tudi številne druge preventivne dejavnosti. Verjamem, da je to strategijo, ki je zdaj prestavljena šele v neko razpravo, o nekateri dejansko sploh še nismo nič odločali, na medresorskem usklajevanju mogoče še izboljšati in jo kakovostno nadgraditi in tudi dopolniti. Vlada, kot je rekel predsednik in Ministrstvo za zdravje, bo spoštovala veljavno zakonodajo, pri čemer se je ta trenutek, v tej situaciji težko spuščati v različne moralne dileme, ki ob tem obstajajo. Ustava in zakonodaja sta jasni in zaenkrat omogočata pač tako situacijo, kakršna trenutno je.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Germič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala, gospod minister, tudi za odgovor. Seveda pa z vašim odgovorom nisem zadovoljen. Jaz sem vas konkretno vprašal, kakšno je vaše stališče kot ministra za zdravje do ustavne kategorije, kjer govorimo o tem, da v Republiki Sloveniji velja svobodno odločanje o rojstvu otrok. Strategija za povečanje rojstva v Republiki Sloveniji, ki je objavljena in ki je že komentirana s strani ministra, je tako v strokovni kot v civilni javnosti vzbudila veliko pozornost. In zato me, gospod minister, preseneča vaš odnos do tega vprašanja v tej strategiji, ki sodi pod vašo pristojnost. Kajti zelo pomembno bi bilo za javno mnenje, za ženske, za pravice, ustavno pravico o svobodnem odločanju rojstva otroka, ki je v tej strategiji zelo močno povezano z vrednotami v tej družbi, kakšno bo to vaše stališče. Ali boste zahtevali in predlagali spremembe zakonov, kar bo povezano tudi s spremembo Ustave, v smeri, kot jo nakazuje minister Drobnič? Pri čemer še enkrat govorim tem, da je seveda Slovenija na tem naredila velike korake, velike izboljšave! In seveda gospod minister preseneča, da vi na področju preventive ne predlagate tistih ukrepov, ki bi to, bi rekel, zmanjševanje števila splavov, torej umetne prekinitve nosečnosti še bistveno hitreje zmanjševali. Tukaj sem nezadovoljen s tem odgovorom in bi vas prosil, če lahko v dopolnitvi odgovora jasno predstavite svoje stališče, stališče, ki je podprto v Ustavi, in kakšen način boste vi predlagali, vi s svojo avtoriteto kot minister, urejanje tega vprašanja v tem gradivu, ki ga pa predstavlja minister za delo, družino in socialne zadeve, gospod Drobnič.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Na vsak način sem to tako ali tako odgovoril, da stvari še proučujemo, dokument še proučujemo. Moje osebno stališče niti ni toliko pomembno, jaz predstavljam stališče ministrstva, za katerega sem tudi odgovoren in za katerega sem vam tudi predstavil v svojem uvodnem delu. Ta strategija marsikaj spreminja na bolje, tu pa razpravljamo o neki točki, ki je trenutno sigurno problematična. To je točka, ki govori o plačevanju splavov iz tako imenovane socialne indikacije, in o tej točki seveda tu ni mogoče niti razpravljati, ker veljavna zakonodaja pač to onemogoča.
Hvala. Gospod Miran Potrč, sprašujem vas glede na to, da ministra za notranje zadeve ni, ali boste kljub temu postavili vprašanje?
Hvala lepa, gospod predsednik. Kljub temu bom postavil vprašanje, in to zato, da bi dal gospodu ministru Mateju priložnost, da se do naslednje seje dobro pripravi na odgovor. Gre namreč za to, da sem tudi jaz menil, da nekateri aktualni dogodki terjajo oceno ministra o tem, kakšna je varnostna situacija v državi. Menim namreč, da vsi komentarji, ki so spremljali dogodke v zadnjih tednih, upravičeno postavljajo pod vprašaj zmanjševanje splošnega zaupanja v pravno državo in državne institucije. Da opozarjajo, da je v državi vse več sovražnega govora, da obstaja vse več primerov, ko posamezniki in organizirane skupine poskušajo pravico jemati v svoje roke. Skratka, ne gre samo za probleme klasičnega kriminala, kjer imamo stanje, ki ne napreduje, ampak gre za nove oblike, ki jim doslej v takšnem obsegu na koncentriran način nismo bili priče. Posebej v težak položaj se na ta način ali pa s temi dejanji postavlja slovenska policija in minister za notranje zadeve, ki mora v teh primerih ukrepati enako do vseh državljank in državljanov. Pa se mi postavlja vprašanje: Ali je Ministrstvo za notranje zadeve in preko njega tudi Vlada razmere, do katerih prihaja, obravnavala ali pa meni, da bo lahko z običajnimi metodami, s katerimi ukrepa danes, vse te primere obvladovala? Ne gre samo za primere v Ambrusu in Ivančni gorici, ne gre samo za primere v Izoli, ne gre samo za vprašanje razumevanja strelskih obračunov na Jesenicah, gre tudi za oceno, ali so pritiski na državne organe, ki morajo odločati o volitvah. Gre tudi za vprašanje, ali [[..]] [[Opozorilni znak za konec]] [[..]]določene izjave v medijih, ki pomenijo pravzaprav, da naj se preko ulice, ne pa preko državnih organov, urejajo volilna vprašanja. Ali ni to vse že doseglo obseg, v katerem bi Vlada kot celota preko Ministrstva za notranje zadeve morala oblikovati svojo oceno? Naj namreč omenim, da sem že v marcu mesecu, čeprav je šlo takrat za popolnoma ožjo problematiko [[..]] [[Opozorilni znak za konec]] [[..]], ob resoluciji o preprečevanju in zatiranju kriminalitete, opozoril, da govorimo samo v lepih besedah in v splošnih razmerjih, da pa nismo organizirani dovolj, da bi te [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. Še sprašujem, ali zahtevate ustni odgovor ali pisni? Ustni. V redu. Minister za notranje zadeve bo podal ustni odgovor na naslednji seji. Gospoda Petana sprašujem: Ali bo kljub odsotnosti ministra za promet postavil poslansko vprašanje? Bo. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Tudi sam bom postavil vprašanje, da bom lahko na naslednji seji dobil odgovor. Sprašujem pa ministra za promet, in sicer sledeče v zvezi z železnicami. Železniški potniški promet postaja vedno pomembnejši način prevoza v svetu in tudi v Evropski uniji, kjer je bil dolgo časa zanemarjen, enako velja seveda tudi za Slovenijo. Evropske države vlagajo velika sredstva v posodobitev in podobno ravna tudi Slovenija. V zadnjem obdobju pa je opaziti, da so potniški vlaki - predvsem starejše generacije, gre za kompozicije poljske izdelave, poznamo jih pod imenom "gomuljke" - v celoti počečkani z nekimi grafiti, poslikani s črno, sivo, belo barvo nekih neizraznih oblik, in to v celoti. Ti vlaki tekom [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]izgledajo prav grozljivo. Ne vem, kdo bi si želel voziti s takim prevoznim sredstvom, ki vzbuja dobesedno strah, to seveda ni v skladu s prizadevanjem za bolj prijazni in udobnejši prevoz, ker tak videz odbija in ne privlači. V zadnjem času pa so se te, oprostite izrazu, pogrebne poslikave pojavile tudi na novih medmestnih Siemensovih vlakih, ki so novi in so res udobni, ampak te poslikave naredijo tudi te vlake strašljive. To je nedopustno uničevanje novih vlakov in pa samega sistema slovenskih železnic. Sprašujem ministra: "Kdo je dopustil, ker so poslikani celotni vlaki in ti se ne dajo poslikati za nekim ovinkom, tam mogoče v pol ure na nekem temnem kraju, ker železniška kompozicija ne more zapeljati kamorkoli, in to tudi se ne da narediti, čez noč, zato so potrebni dnevi in dnevi, da se takšna poslikava naredi, in je potrebno, ne vem, 100 kilogramov ali pa desetine kilogramov barve, da je to možno narediti. To se pravi, kdo to dopusti?" Po drugi strani, če nekdo uporabi toliko dela in energije in materiala: Koliko so Slovenske železnice plačale za tako uničevanje svoje lastnine, lastnine Slovenskih železnic." Kajti ne nazadnje to so plačevali davkoplačevalci in tudi mi v Državnem zboru smo dajali jamstvo za železnice in zato zadeva tudi nas, poslance Državnega zbora. Ker pa so Slovenske železnice tudi pomemben gospodarski subjekt, tam je zaposlenih po podatkih, ki jih imam, okoli 8 tisoč delavcev, pomeni odvračanje potnikov s takimi nerazumnimi posegi tudi dejanje, ki ogroža socialno varnost zaposlenih. Prosim seveda za ustni odgovor na naslednji seji. Hvala.
Hvala. Minister za promet bo odgovoril na vaše vprašanje na naslednji seji. Gospa Zalokar Oražem bo postavila poslansko vprašanje ministru za kulturo in ministru za zunanje zadeve, ki je odsoten. Ali želite kljub temu postaviti vprašanje, ker ministra [[...]]A, je prisoten. Oprostite, gospod Rupel, prezrl sem vas. Izvolite, gospa Oražmova.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Slovenija je dobila nov logotip in slogan, ki naj bi služila večji prepoznavnosti naše države. Žal lahko ugotavljamo, da so mnenja v zvezi s tem v prvem tednu zelo različna. Dejstvo pa je, da je skoraj celotna strokovna javnost zelo kritična in da je večina oblikovalcev po začetnih opozorilih natečaj bojkotirala. Društvo slovenskih oblikovalcev je namreč že ob razpisu tega natečaja opozorilo na neustrezen, nestrokoven in zamegljen razpis. Obenem je protestiralo tudi proti sestavi komisije, saj je unicum, da v razpisni komisiji sodelujejo večinoma politiki, da ima večino Vlada, medtem ko je v celi razpisni komisiji sodeloval le en predstavnik stroke, torej ena predstavnica oblikovalcev. Seveda pa sta znak in logotip deležna tudi številnih posmehljivih in omalovažujočih odzivov stroke v tem tednu. Poleg tega so tudi jasna opozorila na kršitev razpisa, saj je bilo zares nenavadno, da je predsednik Vlade imel izbrani slogan, ki je bil potem tudi, če tako rečem, potrjen, na čepici že štiri dni pred zaključkom razpisa, ko je hodil po slovenskih gorah. Prav tako je res, da logotip ni logotip, ampak stroka pravi, da je znak, kar je še posebej nenavadno, in to znak, ki v sebi združuje kar tri simbole, za kar stroka pravi, da je pravzaprav smešno, otročje in nestrokovno. Prav tako je opazna velika zadrega, saj je nekompatibilnost očitna, kajti eden od izbranih izvajalcev je predstavil znak, drugi pa slogan. Če povzamem nekaj pomislekov stroke. Prof. Ranko Novak, profesor na Akademiji za likovno umetnost in oblikovanje, je rekel, da pri njem študent s takim izdelkom ne bi opravil izpita. Asociacije so bile vsaj v strokovnih [[opozorilni znak za konec]] krogih negativne, tako s strani Jureta Apiha, ki pravi, da je to izredno ponesrečena zamisel, in Jerneja Repovža, ki pravi, da je znak prazen, da je slogan prazen, da je to aboten izdelek in da je razpis ena sama šlamastika in, milo rečeno, nehigieničen. Zato vas, spoštovani ministri - trije ste - pozivam, ne pa sprašujem, da ta natečaj razveljavite in da glede na vse pomisleke [[opozorilni znak za konec]] , na delitev slovenske javnosti, izberete na bolj strokoven način dostojen znak in logotip, ki bosta predstavljala Slovenijo v prihodnosti in na katera bodo ponosni v turizmu, podjetništvu in gospodarstvu.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Torej, najprej bi povedal, da je bil natečaj za izbiro logotipa izveden na podlagi javnega anonimnega natečaja in ta razpis je bil narejen zelo široko. Na to se je prijavilo okrog 350 predlogov, ki so jih predlagali zelo različni ljudje z različnim znanjem in med njimi tudi mnogo oblikovalcev. Strokovna žirija si je ogledala vse idejne rešitve, ki so prispele na natečaj, in pri tem je bila anonimnost popolnoma zagotovljena. Treba je pa povedati glede strokovnosti, potem ko se je pokazalo, kdo je ta strokovnjak; to je zelo uveljavljen oblikovalec, ki ima celo vrsto referenc, zato se mi zdijo take pavšalne ocene v časnikih, kot so se pojavile, nekako zviška pravzaprav, da kdo vse in kaj zmore, torej krivične. Človek, ki je naredil ta logotip, je človek, ki je delal za Mobitel, naredil je podobo Piranskih solin, Planeta, Monete, Mobitelovega drsališča, delal je za Krko, za Smelt, Zavarovalnico Triglav in tako naprej, da ne bi našteval. Torej celo vrsto stvari; in je tudi med oblikovalci izredno znan in priznan. Kar zadeva strokovno komisijo, se mi ne zdi nič narobe, tako kot je bila sestavljena. V njej so bili tudi ministri, kot ste omenili, vendar je bila v tej komisiji tudi oblikovalka, bil je mednarodno priznan industrijski oblikovalec, ki ima izredne izkušnje glede tega in izredno veliko neposrednih stikov z ljudmi, ki se ukvarjajo s podobnimi stvarmi, mislim, da bolj kompetentnega človeka bi težko dobili; znotraj te komisije je bil tudi priznan etnolog, tako da je bila pahljača strokovnosti, bi človek rekel, razprta, tudi pahljača okusov, če hočete in seveda tudi pahljača teh praktičnih izkušenj, ki so bile popolnoma dobrodošle. Logično je, da so mnenja različna. Kritičnost ni nikoli odveč, nobena stvar ni taka, da ne bi mogla biti boljša, zato so seveda vedno pride tudi do kritičnih premislekov. Če je nekdo bojkotiral to z neko vzvišenostjo, se mi zdi, da je velika škoda, ker je imel vsak od teh, ki so imeli polno kritičnih besed možnost, da bi lahko sodeloval, tako so delali tudi marsikje v tujini, v drugih državah. Glede tega mislim, da je bila korektnost natečaja povsem pravno podložena in ne vidim nikakršnega utemeljenega razloga, da ne bi vztrajala komisija pri sprejeti odločitvi. Zato tudi sam, če osebno govorim, ne razmišljam o tem, da bi prišlo z moje strani ali da bi razmišljal, da bi tak natečaj razveljavili. Tako se mi zdi logotip povsem utemeljen, slogan ustrezen in ne vidim razloga, da bi ga kakorkoli razveljavili. Bila je tudi obširna tiskovna konferenca, na kateri je bila predstavljena obsežna obrazložitev, mislim, da kvalitetno in tudi ustrezno. To bi bil zaenkrat moj odgovor. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Oziroma še gospod minister Rupel, imate 59 sekund časa.
Hvala lepa. Rad bi potrdil to, kar je povedal moj kolega Simoniti. Tudi sam ne nameravam spodbijati odločitev, ki so bile doslej sprejete, čeprav bi rad opozoril na tem mestu, da končna odločitev še ni sprejeta in bo, kot jaz razumem, o tem znaku in o tem sloganu govora še na Vladi. Spoštovano gospo poslanko bi rad opozoril na to, da nikoli ne bodo vsi zadovoljni z odločitvami takšne ali drugačne komisije, ki jo je vedno mogoče tudi spreminjati. Medtem ko smatram, da v principu simboli oziroma znaki oziroma zadeve kot srce, ljubezen, Triglav, lipov list ne morejo pokvariti imidža Slovenije; nasprotno, mislim, da ga lahko utrdijo, naredijo sporočilo o Sloveniji prijazno. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Kot razumem odgovor obeh članov komisije, vsaj eden je deklarativno izjavo, da ne vidi nobenih pomislekov. Upam, da bo Vlada vendarle nekoliko bolj subtilna, če bo dokončno potrjevala to zadevo, kajti naj opozorim še na to, da je, recimo, oblikovalec Marjan Peternoster rekel: "Bil je razpis male vrednosti in dobili smo tudi izdelek male vrednosti." Strinjam se, da se nikoli nihče ne bo z vsem strinjal, zdi se mi pa, da so bili te pomisleki v tem tednu tako močni in stroke tako omalovažujoči, da tega znaka ne čaka dobra popotnica, predvsem pa je madež na razpisu in o tem, minister Simoniti, niste nič rekli. Bile so kršitve razpisnih pogojev. Nenavadno je, da predsednik Vlade, pa če je še tako zaljubljen, že štiri dni pred zaključkom razpisa hodi po slovenskih hribih z napisom "I feel love" in potem je točno ta slogan izbran šele čez mesec in pol za slovenski slogan. Mislim, da to je tako eklatantna kršitev, da se Vlada mora nad tem vendarle zamisliti, ne glede na to, da popolne enotnosti ne bo in da ena sama predstavnica predstavnikov oblikovalcev ni zadosti, da bi rekli, stroka je imela dovolj besede. Ne nazadnje društvo slovenskih oblikovalcev, eminentno društvo, je razpis bojkotiralo, potem ko je dolgo časa opozarjalo, da razpis ni pravi, da komisija ni ustrezna. Nikjer v svetu ne sedijo v razpisnih komisijah večinoma politiki in eno samo mesto je dano stroki. Če bi to delali tako na razpisih s področja arhitekture, bi se stroka prav tako uprla, kot se je oblikovalska stroka uprla. In temu znaku in temu sloganu delamo ali delate medvedjo uslugo in jaz sem prepričana, da nobena firma tega znaka ne bo dala na svoj izdelek in se z njim promovirala v svetu.
Hvala. Gospod Rupel.
Par besed bi gospe poslanki rekel v zvezi s sestavo komisije. V tej komisiji so bili zelo ugledni in zelo uspešni, v tujini dejavni gospodarstveniki. Eden predstavnik vinarjev, ki je morda najuspešnejši slovenski vinar, predstavnik nekega podjetja, ki izdeluje jahte, ki je izjemno uspešen. Hočem reči, da je skorajda paradoksalno, da očitate tej komisiji, da so bili v njej ljudje, ki se ne spoznajo na prodor v tujini. Ravno ti ljudje, ki so bili v tej komisiji, se na ta prodor spoznajo in so že dokazali, da se spoznajo na prodor slovenskega izdelka v tujini. Zaradi tega moram reči, da sem jaz bil zelo vesel, ko so me kolegi povabili v to komisijo, čeprav seveda nisem vedno mogel sodeloval tako intenzivno kot bi si želel. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, dr. Simoniti, imate še besedo.
Hvala lepa. Torej, spoštovana gospa poslanka mi smo primerjali s 25-imi državami vse te znake in bi bilo imenitno, če bi časniki objavili. Morda bi bila dobra pobuda tudi iz Urada za informiranje, da se objavi vse, da boste videli, kakšni so drugi - nihče tega ne primerja. Zelo zanimivo bi bilo videti. Glede tega, če so te znaki, da jih nihče nikamor ne bo dal - močno dvomim. Bile so narejene aplikacije tega na najrazličnejše izdelke, če hočete, in najrazličnejša javna sporočila, kamor sodijo plakati in podobno. Zdaj o subtilnosti Vlade težko na to odgovarjati, se mi zdi malo nekorektno. "Bil je razpis male vrednosti in dobili smo znak male vrednosti" - razpis je bil res male vrednosti, vendar tisti, ki bo ta natečaj dobil, veste, iz tega sledi marsikaj in to vsi oblikovalci in tisti zelo dobro vedo. Mislim, da so bili vzroki drugje.
Hvala. Gospod Matjaž Han, sprašujem vas [[...]]Prosim, da malo prej dvignete roko. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospa Zalokarjeva.
Se opravičujem, gospod predsednik. Sem držala roko še, ko je minister odgovarjal, tako da je bilo zadosti časa, treba je le včasih tudi proti meni pogledati, čeprav vam nisem prav simpatična. Moram reči, da predlagam, da o tej stvari debatiramo v parlamentu. Mislim, da je zadeva glede na številne odzeve vredna, da dobi svoje mesto tudi v tem prostoru, da vendarle ne toliko o tem, da bomo dobili še 90 novih strokovnjakov, kajti to tukaj nismo, mislim, da nihče med nami tudi po svoji profesiji ni oblikovalec, vendar pa da se predvsem ozremo na to, ali znak ima dobro popotnico, je bil sprejet v javnosti, ali je to primerno, kajti v ta znak je vloženo ogromno energije in želje, da bi vendarle bil tisti pravi, ki bi nadomestil vse prejšnje. Dejstvo pa je, da so, očitno, mnogi prejšnji, še bolj v naši zavesti kot ta. In popotnica, kot pravim, ni dobra. Zdi se mi prav, da o tem govorimo tudi o kršitvah razpisa, za kar pa smo pristojni v tem prostoru. Te kršitve so bile evidentne in so jasne. Zapravljenih je bilo, kljub mali vrednosti tudi 3,5 milijona tolarjev za ta razpis. Posledice kasnejših izvajanj oziroma dokončanj tega izdelka in aplikacij obeh, ki pri teh sodelujeta, bodo finančno bistveno bolj ugodne. Povedati moram, da je bil Urad za informiranje že pozvan, da bi ti izdelki bili predstavljeni tudi ostalim, vendar je to zavrnil. Tako sem prebrala v medijih, to možnost je zavrnil, kar je še dodatno dalo slabo luč na celoten postopek. Menim, da vsebina tega znaka je tako pomembna za našo prepoznavnost in za naš položaj v prihodnosti v svetu in seveda tudi glede teh potez, da mislim, da je prav, da bi o tem spregovorili v parlamentu in da bi Vlada šele po tej razpravi sprejela svojo eventualno dokončno rešitev. Kajti, na tej točki - mislim, da se s tem strinja tudi minister Rupel - bi bilo prav nekoliko več te enotnosti doseči, kot pa jo je prisotno v tem trenutku tako v stroki, kjer pravzaprav ni bilo niti enega pozitivnega odziva - niti enega pozitivnega odziva nisem zasledila, pa imam tukaj vse "klipinge" zadnjega tedna s strani stroke oblikovalcev, niti enega pozitivnega odziva; to je evidentno. Seveda pa je tudi javnost več kot razdeljena in to ni dobra popotnica tej odločitvi. Seveda ste pa politiki, ki ste tam sodelovali, minister Simoniti, sprejeli veliko odgovornost, kjer ste odločili, žal, ponovno politično. To pa je slabo. To je bila politična določitev, ne pa strokovna in to vam tudi strokovna javnost sporoča.
Hvala. O predlogu poslanske gospe Cvetke Zalokar Oražem, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za kulturo in ministra za zunanje zadeve na njeno poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod Matjaž Han, ali boste kljub odsotnosti ministra za promet postavili vprašanje? Izvolite.
Lepo prosim in bi želel potem na naslednji seji ustni odgovor. Spoštovanega ministra sprašujem. V mesecu aprilu letošnjega leta smo Socialni demokrati opozarjali Vlado in vodstvo Slovenskih železnic na katastrofalno poslovanje Holdinga Slovenskih železnic ter na mnoge kadrovske, organizacijske nedorečenosti znotraj Holdinga, ki so predvsem posledica tega, da ta Vlada nikoli ni želela dejansko uveljaviti referendumsko volj volivk in volivcev, izraženo v začetku leta 2003. Na našo zahtevo smo o perečih problemih Slovenskih železnic razpravljali tudi na matičnem Odboru za promet, vendar je koalicija zavrnila naš predlog, da se nad poslovanjem Holdinga vzpostavi izreden nadzor. Danes trdim, da je bila poteza koalicije neupravičena, saj Slovenske železnice nikakor ne morejo izplavati iz rdečih številk in milijardnih izgub, povrh vsega pa že več kot mesec dni poslujejo brez prvega strojevodje. Ko sem pred pol leta predsednika Vlade, gospoda Janša, s poslanskim vprašanje opozoril na te težave, je odgovoril, da bi za celotno sanacijo Slovenskih železnic potrebovali v nadaljnjih 15-ih letih do 10 milijard evrov, pri tem pa naj bi Vlada do konca letošnjega leta pripravila celotno analizo in sliko dejanskega stanja. Žal moram ugotoviti, da zaenkrat Vlada razen poroštvenega zakona v višini 99,7 milijard tolarjev ni predložila še nobenih sanacijskih načrtov. Nasploh se o tej problematiki ni pripravljena pogovarjati z opozicijo. Tudi novela Zakona o železniškem prometu, ki bistveno posega v način organiziranja delovanj Slovenskih železnic, bo očitno sprejeta po nujnem postopku, in sicer z vsemi možnimi izgovori, kako se mudi s sprejetjem, čeprav se je na ministrstvu pripravlja znotraj ozkega kroga ljudi več kot leto dni in se je tudi usklajevala. Glede na mnoge pereče probleme na Slovenskih železnicah gospoda ministra Božiča sprašujem: Kako bo vlada spoštovala referendumsko voljo ljudi, izraženo januarja leta 2003 glede na to, da novela zakona o železniškem prometu želi Slovenske železnice organizirati kot enovito podjetje? In: Ali gospod Božič lahko zagotovi, da s sprejetjem te novele Slovenija ne bo kršila evropskega pravnega reda in se zaradi tega morebiti znašla v postopkih pred Evropsko komisijo ali celo Evropskim sodiščem? In na koncu: Kako bi, gospod Božič, ocenili delo uprave Holdinga Slovenskih železnic ter nadzornega odbora holdinga v preteklih dveh letih? Obenem pa ga naprošam, da mi da podatke o morebitnih nagradah članov uprave Holdinga Slovenskih železnic ter sejninah in nagradah članov nadzornega sveta Slovenskih železnic. Hvala lepa.
Hvala. Minister za promet bo na vaše vprašanje odgovoril na naslednji redni seji. Gospa Darja Lavtižar Bebler, ali boste kljub odsotnosti ministra postavili vprašanja?
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sem želela Ministru za notranje zadeve zastaviti vprašanje, kaj bo storila Vlada in v tem okviru Ministrstvo za notranje zadeve oziroma Policija, de se ustavi zakon ulice, ki v temelju izpodkopava pravno državo in tudi otežuje oziroma preprečuje učinkovito delovanje pravne države. No, ker ga danes tukaj ni, sem prepričana, da bo na to vprašanje lahko odgovoril čez mesec dni in da se bo tudi temu mojemu spisku vprašanj zagotovo pridružilo še kakšno drugo novo vprašanje te vrste. Je pa zanimivo vsakokrat pogledati to tihožitje, ki vlada tukaj v ministrskih vrstah. V tujih jezikih tihožitju pogosto rečejo mrtva narava in se pač vidi, kako živ oziroma mrtev interes je med ministri za to, da bi odgovarjali na poslanska vprašanja. Hvala lepa.
Hvala, gospa Darja Lavtižar Bebler. Zagotovo zasluži vlada opomin in grajo, da je takšna škandalozna prisotnost ministrov danes pri postavljanju poslanskih vprašanj. S tem se popolnoma strinjam, ampak žal v tem trenutku nimamo druge izbire, kot da nadaljujemo in potem lahko tudi jutri v času glasovanj sprejmemo kakšen proceduralen predlog. Gospod Srečko Prijatelj, glede na to, da je minister za obrambo moral že oditi, vas sprašujem, ali boste kljub temu postavili vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, in pozdrav spoštovanemu ministru, ki edin vztraja tu, pa verjamem, da nima več vprašanj, brani Vlado, ugled Vlade. Ob tem, ko imam besedo, bi rad izrabil nekaj besed, da že dlje časa poslanci v Državnem zboru opozarjamo na to, da ima Vlada ignorantski odnos do Državnega zbora, kakor tudi posamezni ministri, kar se čuti tudi v izjavah - pa ne me prekinjati predsedujoči. Namreč, znano je dejstvo - zdaj pa k vprašanju -, da je v Sloveniji, kakor tudi v Postojni sami, katero dajem za primer, polno praznih vojaških stanovanj. Hkrati pa je nerazumljivo to, da se v Postojno vozijo v službo vojaki in oficirji iz Murske Sobote kar v dveh avtomobilih, po pet jih je, in prejemajo vsak dan potne stroške seveda vsi. Pa ne samo od tam, tudi iz drugih delov Slovenije se vozijo tja. Ministra za obrambo sprašujem že drugič: Zakaj tako neodgovorno ravnanje, ko pa vemo, da je to ministrstvo prevzelo 8.107 stanovanj in da jih je trenutno praznih tam nekje okoli 700? Poglejte, če gledamo Delo iz 28.10.2006, 3.400 slovenskih družin potrebuje stanovanja, mladih slovenskih družin, pa ne morejo do njih. 400 milijonov smo obljubljali za participacijo pri najemu kreditov, Vlada jih je odobrila le 113. Zakaj potemtakem tako neusklajeno delo znotraj Vlade? Zakaj, recimo, minister za obrambo ne podari teh stanovanj ministru Drobniču in bodo prišla v prave roke, mladim družinam, kot socialna stanovanja? Pa niso samo stanovanja tisti objekti, ki propadajo v okviru lastništva države, so tudi objekti, ki jih posedujejo na Ministrstvu za obrambo, in tudi stanovanjska problematika na notranjem ministrstvu je dokaj podobna; posamezni uslužbenci imajo svojo lastno nepremičnino, službena stanovanja pa oddajajo v najem. O tem sem pisno danes zastavil vprašanje ministru za notranje zadeve: Zakaj se dovoljuje tovrsten kriminal znotraj lastnine, da jo poseduje Republika Slovenija? In zakaj nimamo takega posluha, ki bi lahko s samo administrativno rešitvijo pomagali mladim družinam? Kje je ta tankočutnost Vlade, če že zagovarja velike družine, rodnost in ne vem kaj? O tem bi želel ustni odgovor od ministra, da mu lahko tudi na naslednji seji postavim podvprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Mojca Kucler Dolinar, želite, kljub temu, da je ministrica odsotna, postaviti poslansko vprašanje?
Hvala lepa, predsedujoči. Postavila bom vprašanje, na naslednji seji pa bi prosila ministrico za odgovor. Pozdravljeni kolegi in kolegici poslanki! Za ministrico za kmetijstvo imam naslednje vprašanje. Namreč, v okviru poslanske pisarne in ob srečevanju s posamezniki drugod po Sloveniji dobivam vse več pobud in vprašanj v zvezi z ukinitvijo obveznega članstva v Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije po vzoru Gospodarske zbornice. Pobude ne prihajajo le od tistih, ki so obvezni člani zaradi podedovanih nekaj arov kmetijskih zemljišč, lahko bi jim rekla, tako imenovanih neaktivnih kmetov oziroma lastnikov zemljišč, temveč tudi s strani tistih, ki se aktivno ukvarjajo s kmetovanjem, gozdarstvom oziroma ribištvom. Naj začnem s temi, ki so aktivno vpeti. Predvsem ti želijo odgovorno in učinkovito delo, ki pa ga ta zbornica na več segmentih svojega dela - po njihovih informacijah - ne zagotavlja in kot smo tudi sami spremljali na posameznih odborih Državnega zbora in tudi tu, v tej dvorani. Vsem so znani problemi v zvezi z izpolnjevanjem vlog za pridobitev subvencij, ko kmetijski svetovalci proti plačilu izpolnjujejo vloge, za pravilnost teh pa ne odgovarjajo. Seveda vsak, ki dela, lahko greši, dela napake, vendar pa očitne napake, napake iz malomarnosti tu ne morejo biti sprejemljive. Tudi drugi primeri so znani, ko kmetje občutijo, da gre nekako za zaprto organizacijo. Predvsem pa so nelogični primeri, ko je lahko na podlagi obstoječega zakona iz leta 1999 iz iste hiše, iz istega gospodinjstva obveznih članov kar, recimo, šest oseb iz ene hiše. Vprašljivost obveznega članstva izhaja tudi iz dejstva, da se volitev v organe Kmetijsko-gozdarske zbornice udeleži zelo malo članov, nekje okoli 12%. Predvsem pa je vprašljivost obveznega članstva po Zakonu o Kmetijsko-gozdarski zbornici tudi v tej smeri, da obvezni član postane vsak lastnik, ki ima katastrski dohodek 20.000, medtem ko smo z novim Zakonom o dohodnini določili, da vsi tisti, ki ne presegajo 50.000 tolarjev, niso zavezanci za plačilo. Ministrico Lukačičevo predvsem sprašujem: Kdaj se bodo na ministrstvu lotili sprememb obstoječega zakona? Hkrati dajem tudi pobudo v smeri ukinitve obveznega članstva oziroma proučitve pogojev za obvezen vstop v to zbornico. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Bojan Kontič. Želite, kljub temu, da je minister za obrambo odsoten, postaviti poslansko vprašanje?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Minister za obrambo je bil vse do 15 minut pred postavljanjem tega poslanskega vprašanja prisoten in v dogovoru z njim ustno poslansko vprašanje prekvalificiram v pisno poslansko vprašanje.
Hvala lepa. Gospod mag. Štebe, boste kljub temu, da ministra ni, postavili poslansko vprašanje?
Ja, bom.
Prosim, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Moje vprašanje se nanaša na problem obnove državnih cest ob predvideni izgradnji nadomestnih ali novih državnih cest ali obvoznih cest. In sicer: Zakaj se upravičenost do državnih sredstev za obnovo državnih cest ne odobrava po njihovem prenosu na občine, ko postanejo lokalne ceste, ko se nadomestijo z drugimi državnimi cestami? Po izgradnji novih obvoznih državnih cest, ki nadomestijo obstoječe, državne in te preidejo med lokalne, jih je mnogo lažje temeljito obnoviti brez neprijetnih in motečih zapor in preusmeritve tranzitnega, takrat še državnega prometa. Vprašanje sem že pred več kot šestimi meseci posredoval v pisni obliki sedaj postavljam ustno poslansko vprašanje z željo, da dobim konkreten odgovor: Kaj je razlog, da se tako ne pristopa v primerih, kjer so nove državne ceste že planirane, da se olajšajo prometne razmere ob temeljitih obnovah starih državnih cest, ki se bodo nadomestile z novimi na drugih trasah? Menim, da so možnosti v proračunskih mehanizmih, načrtov razvojnih programov, ki pa bi morali biti zagotovljeni s pisnimi dogovori oziroma pogodbami na osnovi investicijsko-projektne dokumentacije. Obveznost države mora biti, da izrabljene in poškodovane ceste v lokalnih skupnostih prepusti obnovljene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa magistrica Majda Potrata, kljub temu da je minister odsoten, želite postaviti poslansko vprašanje? Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Želim postaviti vprašanje in pričakujem, da mi bo minister ustno odgovoril na naslednji seji zato, da bi vsi slišali odgovor na vprašanje, ki je povezano tudi s predlogom strategije za dvig rodnosti, v kateri je omenjeno tudi rejništvo. Res, da je rejništvo povezano z že rojenimi otroki, je pa presenetljivo, kako malo je v tej strategiji o rejništvu odmerjenega in je rejništvo omenjeno v povezavi s posvojitvijo. In ne da bi se ta trenutek vsebinsko opredeljevala do strategije kot celote, pa želim zastaviti vprašanje, povezano prav s to temo. Pred časom smo na Odboru za delo, družino in socialne zadeve in invalide poslušali predstavitev pogledov Društva MOČ na rejništvo. Takrat smo sicer slišali tudi nekatera stališča ministra Drobniča v zvezi z rejništvom. Takrat minister ni napovedoval velikih sprememb in domnevam, da je prav to, da ni napovedoval velikih sprememb spodbudilo predstavnike društva MOČ, zlasti predsednice tega društva, da v javnih občili in na drugih srečanjih pogosto z negativnimi sodbami o rejnicah in rejnikih ter socialnih delavkah in delavcih govori o rejništvu. Zato je moje vprašanje povezano prav s tem: Kako si predstavlja minister za delo, družine in socialne zadeve, na kakšni ravni je rejništvo v Sloveniji? Na katere analize opira svoje sodbe o rejništvu? Kako spremlja ministrstvo izvajanje rejniške dejavnosti, predvsem s tega vidika, da so zaščiteni interesi otrok, ki zaradi najrazličnejših vzrokov ne morejo živeti v svojih matičnih družinah? Zanima me seveda tudi: ali ministrstvo namerava spremeniti koncept rejništva in zato spremeniti tudi Zakon o izvajanju rejniške dejavnosti? Iz javnih predstavitev je namreč videti tako, kot da Zakona o izvajanju rejniške dejavnosti ni, pa smo ga sprejeli v preteklem mandatu na 20. redni seji leta 2002. To so torej tista vprašanja, ki me v zvezi z rejništvom zanimajo, in pričakujem, da mi bo minister nanje odgovoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk. Poslansko vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Želite postaviti vprašanje? Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Zaradi majskega hrošča v Občini Idrija že od leta 2002 dalje beležimo veliko škodo na kmetijskih rastlinah, najbolj so prizadeta kmetijska zemljišča v Zadlogu, Idrijskemu Logu, Črnem Vrhu in Godoviču, pojav pa se širi tudi drugod po Sloveniji. Po dveh zaporednih hroščevih letih v letih 2001 in 2004 se nam prihodnje leto obeta novo hroščevo leto, škode pa so bile že doslej zelo velike. Majski hrošči oziroma njihove ličinke dobesedno požirajo travnike, samo v letu 2005 je bilo uničeno 800 hektarjev travnikov. Nekaterim kmetom na prizadetem področju je pobral več kot 70% krme za živino. Pri tako veliki populaciji majskega hrošča še ni kmalu pričakovati naravnega zmanjšanja na neškodljivo raven, zato je potrebno organizirati zatiranje ogrcev in prizadetim kmetijam pomagati ohranjati pridelavo ter omogočiti preživetje. Kmetje razmišljajo celo o tem, da bi prodali svojo živino, ker ne vidijo več perspektive v kmetovanju. Ker bo leto 2007 na Idrijskem in v Sloveniji ponovno že tretjič zapored hroščevo leto, sprašujem ministrico za kmetijstvo gospo Marijo Lukačič: Kaj bodo naredili, da bodo vse pristojne službe pravočasno reagirale in da ne bo ponovno prišlo do nedopustnih zamud pri ukrepanju? Vzporedno z reševanje hroščeve problematike pa ministrico Lukačič sprašujem: Kako bo spodbudila ekološko kmetijsko pridelavo, ki je lahko tudi alternativa na sedaj zaradi majskega hrošča prizadetem območju, ki je tudi vodozbirno področje za idrijsko in Vipavsko dolino? Kljub 1700 ekokmetijam v Sloveniji je na trgu le malo doma pridelane ekološke zelenjave, sadja ali žita. Ministrico sprašujem: Ali razmišlja, da bi to spodbudila tudi na ta način, da bi otroški vrtci, šole in bolnišnice, ki so v državni in občinski lasti, obvezno imeli na svojih jedilnikih 30% ekološko pridelane hrane, kot je to primer v nekaterih državah Evropske unije? Še to. Oktobra letos je potekel rok za prijavo na razpis za povrnitev stroškov, ki so jih kmetje imeli za zatiranje majskega hrošča. Kolikor vem, je teh vlog za okoli 50 milijonov tolarjev, tako da je glede na razpoložljiva sredstva ostalo še 50 milijonov tolarjev. S temi in dodatnimi sredstvi bi lahko vzpostavili sistematično zatiranje rastlinskih škodljivcev, pri katerem bi država direktno financirala sredstva za zatiranje majskega hrošča; kajti, kot povedano je sedaj možno oškodovanim kmetom stroške le naknadno povrniti. Konec avgusta se mi v pisnem odgovoru na moje vprašanje zapisali, da ministrstvo s fitosanitarno službo, fakulteto in zbornico intenzivno dela na sistemski rešitvi tega problema, zato me zanima: Ali je že na vidiku rešitev tega problema? Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite ustni ali pismeni odgovoru? Ustni odgovor. Hvala lepa. Končani smo prvi krog poslanskih vprašanj. Prehajamo na drugi krog poslanskih vprašanj, je samo eno poslansko vprašanje, ki ga bo ministru za šolstvo in šport naslovila gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Zanima me, gospod minister: Kako se otrokom priseljene družine Strojan zagotavlja temeljna ustavna pravica do izobraževanja? Gospod minister, že za tiste prve tri tedne, za katere je bilo sprva menda sporazumno dogovorjeno, da družina Strojan ostane v Postojni, kolikor, vem ni bilo nič storjeno za to, da bi otroci iz te družine lahko obiskovali šolski pouk. Vemo namreč, da je med družinskimi člani kar nekaj šoloobveznih otrok. Domnevam, da tudi že nekaj časa pred eskalacijo razmer v Ambrusu ti otroci niso obiskovali pouka. Ker se še danes ne ve, kje se bo lahko družina za stalno naselila, otroci iz te družine verjetno še kar nekaj časa ne bodo imeli možnosti obiskovati pouka. Kot dovčerajšnji predsednik ustrezne vlade komisije in še bolj kot resorni minister me, gospod minister, zanima: Kaj porečete na vse to? Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala tudi za vprašanje gospe poslanke. Odgovarjam kot minister za šolstvo in šport in tudi še kot predsednik ustrezne komisije, ne vem, razen, če vi imate kakšno informacijo več, ampak ne glede na to sem popolnoma kompetenten, da vam odgovorim na zastavljeno vprašanje. Zagotovo ne moremo reči, da v primeru teh otrok družine Strojanovih, zlasti šoloobveznih otrok, ni bilo nič storjenega. Nasprotno, še v času tako imenovanih krompirjevih počitnic so delavci Zavoda Republike Slovenije za šolstvo in tudi njihovi bivši učitelji iz Osnovne šole Zagradec, obiskali Postojno, se pogovorili s starši, se spoznali z danimi okoliščinami in naredili načrt, kako bo potekal pouk. Tako ta pravica, o kateri govorite, ustavna pravica do izobraževanja, otrokom zagotovo ni kršena. Dejstvo je, da je šoloobveznih pet otrok, šest otrok. Prvi razred devetletne šole obiskuje ena učenka, drugi razred učenka in učenec, tretji razred učenka, četrti razred učenka in peti razred učenec. Mi smo zagotovili, da vsak dan poteka pouk, učiteljica, to je bilo tudi medijsko dobro predstavljeno, jih obišče vsak dan, izmenično poslej dve učiteljici na teden skrbita za njihov pouk, evalvacijo s strani Zavoda Republike Slovenije za šolstvo pa prav tako opravlja ena izmed sodelavk zavoda, znana strokovnjakinja na področju integracije otrok, romskih otrok v šolski sistem. Lahko rečem, da pouk poteka normalno kombinirano, da povezuje učiteljica prvi in drugi razred in tretji in četrti, nekatere predmete pa izvaja skupno, zlasti telovadbo in vzgojne predmete. Redno vsak dan nastane na podlagi pouka zapisnik, kjer učiteljica zelo natančno pri vsakem predmetu posebej in pa pri vsaki učenki in vsakem učencu posebej naredi analizo, realizacije učnega načrta. Tako je učni načrt bil narejen takoj na začetku, takoj po koncu tistih kratkih počitnic, sedaj poteka sprotna evalvacija vzgojnoizobraževalnega dela z omenjenimi učenci. Jaz bi si želel, da so že jutri vključeni, integrirani v rednem vzgojnoizobraževalni proces na kakšni šoli, to pa bo tudi možno tisti hip, ko bomo našli ustrezno trajno lokacijo za njihovo bivanje. Niso sami, zanje skrbimo. Jaz mislim, da je bilo zadnjič na televiziji lepo prikazano, na kakšen način poteka učenje, učenci te družine zelo, kako naj rečem - potrebujejo določene socialne veščine, ki jim jih primanjkuje, in lahko mi verjamete, da se naši delavci trudijo, kolikor se da. Pomembno je tudi, da so vključeni tudi eksperti, ki evalvirajo celoten proces in upam, da bomo nadoknadili ta manjko, ki seveda pač s tem, da ne obiskujejo svoje bivše šole, da ga bomo kar se da zmanjšali. Dejstvo pa je, da z njimi sodeluje ista učiteljica, kot jih je učila tudi prej in da so otroci zelo zelo zadovoljni. Res je, da imajo določene težave pri koncentraciji, zlasti pri nekaterih predmetih, kar je tudi običajno za romske otroke, ki nekatere kompetence bolj slabo obvladajo, nekaterim dela problem tudi jezik. Vendar zaenkrat to bivanje v Postojni ne kaže nekih drastičnih poslabšanj stanja ali pa padca kakovosti pouka. Nasprotno, glede na to, da si želijo čim več individualnega pouka [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]mnenja eno možnost več. Dejstvo pa je, da tudi ta način pouka ni trajna oblika oziroma trajna rešitev, želeli bi jih čim prej integrirati v eno redno šolo. Hvala.
Hvala lepa. Želite še dodatno obrazložitev? Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se gospodu ministru lepo zahvaljujem za ta odgovor. Moram reči, da je bolj optimističen, kot sem ga pričakovala, in priznam, da sem vesela takšnega odgovora. Še posebej zato, ker smo te dni brali poročilo Amnesty International, ki pa o pouku in načinu organiziranja pouka za romske otroke v Sloveniji govori dokaj kritično. In tudi tisti, tako imenovani bršljinski primer, za katerega sicer, gospod minister, vi zatrjujete, da je že prinesel pozitivne učinke, poročilo Amnesty International direktno pove, da to ni ustrezen model in da gre v bistvu za segregacijo. In tudi, če se bo zgodilo oziroma dogajalo, da bo ta družina Strojan še precej časa v Postojni, pomeni, da bodo ti otroci hočeš nočeš segregirani in da je zelo težko potem pričakovati, da bi na podlagi in prek segregacije ti otroci pozneje imeli ustrezne možnosti za integracijo v širšo družbeno skupnost. Tako tudi nisem prepričana, da vse to kar ste vi navedli, dejansko lahko že štejemo za običajen šolski pouk, ki bi ga po Ustavi in naši zakonodaji in tudi po mednarodnih aktih morali biti vsi otroci deležni. In tukaj vidimo, da se to stanje bo tudi še časovno potegnilo v neko negotovo prihodnost. Vsekakor pa že iz odgovora ministra Mateja, ki je Ambrušanom takrat 28. oktobra rekel, da se ta družina Strojan nikdar več ne bo vrnila tja, od koder odhaja, pomeni, da bo to zagotovo še kako pomemben problem za te šoloobvezne otroke iz družine Strojan. Hvala lepa.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Hvala tudi za dodatno pojasnilo oziroma vprašanje v zvezi s poročilom Amnesty International, ki je bilo delano ravno za področje izobraževanja in usposabljanja na primeru Slovenije, Hrvaške in Bosne in Hercegovine. Poročilo ni tako katastrofalno, kot bi izgledalo iz vaše predstavitve. Naslanja se na nekatere ugotovitve - ga imam, sem ga prebral v sredo zvečer - tudi iz leta 2001, 2003, nekatere sodobnejše iz naslova Mirovnega inštituta. Fino bi bilo, če bi avtor Fischer vzel na vpogled tudi evalvacijsko poročilo, ki ga pripravlja Zavod Republike Slovenije za šolstvo, in da bi na primeru Bršljin videl, da ne gre za segregacijo. Ne nazadnje, samo Amnesty International govori o segregaciji na tem konkretnem modelu. Dejstvo je, da je to poročilo nastalo, kot je nastalo, mi ga respektiramo, spoštujemo, ima vrsto napotil, takšnih, ki smo jih tudi sami pripravili v načrtu in ki jih tudi uresničujemo. Tako vsako tovrstno opozorilo jemljemo v šolskem sistemu pri nas resno in poskušamo njihove pripombe tudi upoštevati in pomanjkljivosti odpravljati. Ne nazadnje je smisel vseh tovrstnih sporočil ravno to, da se stanje izboljša, zlasti na področju varovanja pravic in svoboščin ljudi, zlasti pa v osnovnem šolstvu otrok. Vendar, stanje ni alarmantno in nikakor ne moremo govoriti o segregaciji, to smo že povedali in to so nam povedali tudi drugi predstavniki človekovih pravic in svoboščin, tudi iz Sveta Evrope; zlasti ne na primeru Bršljin. Res je, da smo imeli pred letom 2004 nekaj primerov čiste segregacije, posebnih oddelkov, vendar smo tudi tiste primere reševali preko projekta "step by step". Tako lahko rečemo, da Slovenija vlaga kar precej naporov, tudi raziskovalnih, da bi se ta proces integracije zgodil kar se da učinkovito. Dejstvo je, da si včasih integracijo predstavljamo dokaj enostavno, to pa je preselitev otrok v razrede. Vendar je stvar veliko bolj kompleksna. Za normalno sodelovanje pri učnem procesu so potrebni izpolnjeni določeni pogoji in predvsem to poznavanje znanja in snovi. Nikakor ne gre v bršljinskem primeru za primer segregacije na podlagi rasne ali etnične pripadnosti. Nazadnje kar 40% romskih otrok sodeluje v boljši skupini, kar pomeni, da je to prvi dokaz, ki ovrže tezo o segregaciji. Mi se bomo v tem primeru, v postojnskem primeru, še zdaj tako govorim [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]
Hvala lepa. Predsedniku Vlade in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore, s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 22. redno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Na svidenje.