Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 29. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi drugega odstavka 20. člena in prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Tina Heferle od 12. do 14. ure, Franc Jurša, Iva Dimic, Alenka Jeraj, mag. Marko Pogačnik, mag. Branislav Rajić, Samo Bevk do 14. ure, Jani Prednik, Andreja Zabret od 12. do 13. ure. Na sejo so bili vabljeni predsednik Vlade, ministrice in ministri ter vršilka dolžnosti generalne sekretarke Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnik Državnega sveta k 4. in 17. točki, predstavnik Urada predsednika Republike Slovenije ter predstavnik Sodnega sveta k 22. točki dnevnega reda ter predstavniki Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 29. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 21. januarja 2022, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Najprej prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za umik točke z dnevnega reda seje. Poslanske skupine LMŠ, SD, Levica, SAB in Poslanska skupina nepovezanih poslancev Državnemu zboru predlagajo, da z dnevnega reda 29. seje umakne 2. točko dnevnega reda, to je Predlog Zakona o dopolnitvi Kazenskega zakonika, skrajšani postopek. Predlog ste prejeli z dopis z dne 25. januarja 2022. Želi besedo predstavnik predlagatelja umika Brane Golubović? Brane Golubović, imate besedo.
Prav lep pozdrav! Kako se lahko zgodi v državi, v Državnem zboru, da pride do obravnave tako sporne novele Kazenskega zakonika, ki s skrajšanjem zastaralnih rokov preprečuje kazenski pregon gospodarskega kriminala, zlorabo položaja ali druge zapletene oblike kriminala? Ja tako, da nekateri delajo vtis, da spoštujejo pravno državo, v bistvu pa želijo legalizirati vladavino tatov. Gre za posmeh pravni državi, demokraciji, posmeh poslancev, ki podpirajo vlado Janeza Janše in so omogočili, da na tej seji obravnavamo možnost vsesplošne abolicije vladajočih in njihovih prijateljev. Izglasovali ste skrajšani postopek in nato na Odboru za pravosodje prižgali zeleno luč temu spornemu zakonu. To je dejstvo, tega se ne da zanikati. A osnovni namen zakona je prišel v javnost kljub preusmerjanju pozornosti. In javnost se je seveda zgrozila ob informaciji, da bi s sprejetjem tega zakona padli tudi primeri, kot so nakup zaščitne in medicinske opreme, TEŠ 6, kazenski postopek ministra Dikaučiča pa tudi Trenta, v kateri se zagovarja predsednik vlade gospod Janez Janša. Zakonu nasprotuje tako pravna stroka kot Evropsko javno tožilstvo, napoveduje se referendum. Pritisk je velik, volitve so blizu in stranke vladajoče koalicije ste se ustrašile in ena za drugo distancirale od tega spornega zakona, od zakona, ki ste ga podpirale in ki ste mu omogočile pot v Državnem zboru. A ker vam ne verjamemo, da boste res glasovali proti, vztrajamo na predlogu, da se ta zakon umakne s seje. Ni daleč spomin na glasovanje o razrešitvi ministra Vizjaka, na kateri ste mu takrat odrekli podporo, a svojo besedo nato pojedli. Kdo pravi, da tega ne boste storili sedaj? Ta sporen in neprimeren zakon kaže predvsem na to, kako si trenutna oblast predstavlja državo in njen pravni red. Kot svojo last, podrediti si želi vse. V urejeni demokraciji z močno pravno državo tak zakon sploh ne bi prišel v obravnavo. To je še ena sramota več. Odpravimo danes vsaj to sramoto, to poizkus legalizacije vladavine tatov, ostalo pa po volitvah 24. aprila. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik predlagatelja zadeve Zmago Jelinčič Plemeniti. Za govornico, prosim. 3 minute so na voljo.
Obtožbe, ki smo jih slišali ravnokar, kažejo na nemoč in strah določene leve politične opcije, da bi morali tožilci hitro delati na vseh svojih primerih. Dejstvo je, da tožilci vlečejo svoje razprave, tako kot na primer v določenih primerih 17 let ne pride do zaključka nekega primera. To so trije mandati predsednika Združenih držav Amerike, ki je v tem času zakuhal že dve vojni in eno že izgubil, pri nas pa tožilec ni sposoben v tem času spisati določenega obtožnega predloga in sodišče tistega obtožiti ali pa oprostiti. To kaže na možnost, da se v tem času, recimo v teh 17 letih, lahko tožilci dogovarjajo z marsikom: z obremenilnimi pričami, z osvobodilnimi pričami, z obtoženci. Ko pride zadeva na sodišče − kaj se zgodi? 96 % prič se ne spominja dogodka izpred 17 let. Namen je dosežen. In v tem primeru lahko tožilci po svojem občutku oziroma po svoji politični preferenci odločajo in določajo, kdo je kriv in kdo ni kriv. Temu smo se poskušali izogniti z vložitvijo tega zakona. To ni res, da bi bili nekateri enostavno odpisani od kazni. Ni res. V mesecih, kolikor bi jih preostalo do implementacije zakona, bi lahko tožilci naredili čisto vse, namesto da so skakali naokoli in govorili, kako je to uboj demokracije in podobne bedastoče. V tem času bi lahko spisali tisto, kar so pripravljali 17 let. Marsikdo je v tem času že umrl, priče so izginile, pozabile in prosta pot je odprta. Odprta je katera prosta pot? Tista, kakršno so uporabljali nekdaj v bivši Jugoslaviji pod komunističnim režimom in obsojali človeka po priimku, po politični preferenci se ni dalo, kajti v tistem času je bila dovoljena samo ena politična opcija, danes pa naj bi bile vse ostale, ki niso v skladu s tistim zgodovinskim spominom. Vse te opcije so prepovedane. Slovenski pravniki govorijo tako, pol jih je na eni strani, pol jih je na drugi strani. Vendar o slovenskih pravnikih ima vsakdo lahko ima svoje mnenje. Preberite, kaj se dogaja in mislim, da se boste strinjali z menoj.
Hvala lepa. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ja. Jaz vas prosim, da se kar prijavite na listo, bo najbolj pravično izbran vrstni red. Govorim samo za predstavnike. Janja Sluga ima prva besedo.
Najlepša hvala. Kot nam je zdaj prišlo na ušesa seveda ne glede na to, da opozicija iz razlogov [[…]]
Kolegica Sluga, predlagam, da izza zagovornice govorite vsi predstavniki poslanskih skupin. Kolega Vatovec, vi se niste mogli prijaviti? Vas bomo dali na seznam.
Opozicija danes predlaga umik točke dnevnega reda Kazenskega zakonika, ki ga je v parlamentarno proceduro vložila podaljšana roka te koalicije. Zakaj? Zato ker je točno v nasprotju s tem, kar so bila do zdaj vsa prizadevanja v smeri zagotavljanja delovanja pravne države, v smeri zagotavljanja pregonov storilcev kaznivih dejanj. Ves čas se je zasledovalo daljšanje zastaralnih rokov. To, kar je danes na naših mizah, pa pomeni vsesplošno amnestijo storilcev kaznivih dejanj. Ne samo tistih, ki jih tukaj zagovarja predlagatelj, torej ne samo gospodarske kriminalitete, pač pa vseh po vrsti. Zato menimo v naši poslanski skupini, da je to tudi kršenje 34. člena Ustave Republike Slovenije, ki vsem žrtvam kaznivih dejanj v Republiki Sloveniji zagotavlja, da bo država storilce kaznivih dejanj, uperjene proti njim, kazensko preganjala. In tisto, kar sem povedala tudi na Kolegiju predsednika Državnega zbora, izbrali ste predlagatelja poslanca, ki je bil pač pripravljen ne glede na vse ta predlog vložiti. Namen tega predloga pa, kot je kolega Golubović danes že povedal, je čisto nekje drugje. Namen tega predloga je, da zastarajo dejanja oziroma pregoni članov vaše vlade, vsi postopki, v katerih so člani te vlade. In to zelo veliko pove o njih in o vas. Še posebej pa o vas, gospod Pojbič, ki se zdaj trkate po čelu, še posebej pa o vas. In to, da boste danes, kot mi je zdaj prišlo na uho, podprli umik te točke, pove pa še sploh veliko o vas. Pove, da vas je strah ljudi. Pove, da bi radi svoje umazane rabote stlačili pod mizo in da ne želite, da se danes o tem sploh razpravlja. To namero vam bomo preprečili zdaj vsaj malo s tem, da bomo vsaj predstavili naša stališča. Ampak to vi počnete.
Hvala lepa. Besedo ima Predrag Baković za Poslansko skupino SD.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Novela, o kateri danes razpravljamo, je škodljiva in nedopustna. In če je bilo morda na začetku komu še smešno, da ni naslavljala pravega zakona, potem, ko je prišlo do potrditve na Odboru za pravosodje, to več ni bilo več smešno, ampak je postalo grozno. S predlogom se namreč občutno skrajšujejo roki za pregon kaznivih dejanj. S tem bi v vodo padlo več, lahko rečem, tisoč predkazenskih postopkov. Večina težjih predkazenskih postopkov v tako kratkem času namreč sploh ne bi mogla biti izpeljana. Vendar, pozor! Če se je največ poudarjalo, da bi se to zgodilo samo na področju gospodarskega kriminala, vam naj povem, da se bi to zgodilo tudi na področju drugega kriminala. Nanašalo bi se tudi na spremembe najhujših kaznivih dejanj, lahko tudi umorov, posilstev in tako naprej. In če ponazorimo na konkretnem primeru. Kaznivo dejanje umora zastara v 50 letih. Po predlogu teh sprememb, ki ste jih v koaliciji podprli, pa bi kaznivo dejanje umora zastaralo v 10 letih. Kaznivo dejanje posilstva bi po novem lahko zastaralo zgolj v petih letih. In potem se čudite ali pa se čudimo, zakaj so padle zadeve, kot je Balkanski bojevnik. Ali veste, koliko podobnih zadev bi padlo, če bi ta novela bila sprejeta? Vsi si želimo, da bi bili postopki hitrejši, vendar ne na račun tega, da bi se tisti, ki je kriv in odgovoren, izognil odgovornosti za storjeno kaznivo dejanje. Pravniki pravijo, da gre pri tem predlogu za abolicijo kazenskega pregona najzahtevnejših kaznivih dejanj. Če bi ta predlog veljal zgolj en dan, zgolj en dan, bi ti roki staranja veljali za vse predkazenske postopke, ki še niso pravnomočno zaključeni. To pomeni, da bi ostali nepreiskani primeri ropov, posilstev, umorov in da bi morebitnim morilcem in posiljevalcem dali odpustek, tako da za svoja dejanja nikakor ne bi mogli več odgovarjati. Ali je to napaka predlagatelja ali ja to nameren manever, presodite sami. Spoštovana koalicija, zaradi tega se tako pomembne spremembe pripravljajo preudarno, na podlagi analize dejanskega stanja in s stroko, ne pa proti stroki. In posledice tega so lahko v praksi katastrofalne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Beseda ima Tina Heferle za Poslansko skupino LMŠ.
V LMŠ seveda podpiramo umik točke. Po našem mnenju je to edina prava poteza, ki jo Državni zbor v tem trenutku lahko naredi. In to z več razlogov. Medtem ko predlagatelj, po domače povedano, fali zakon, procesni roki se namreč urejajo v procesnem zakonu, kar pa Kazenski zakonik ni, na to so ga opozarjali praktično vsi strokovni deležniki, in medtem ko je predlagatelj v enem od javnih izvajanj utemeljeval, da krajšanje zastaralnih rokov predlaga zato, ker bojda sodnice med službenim časom hodijo na tržnico s cekarji po solato, je na drugi strani zaradi predlaganja krajšanja zastaralnih rokov že zaskrbljeno Evropsko javno tožilstvo, ki je v primeru sprejetja predlagane novele napovedalo ukrepanje pred Evropsko komisijo zaradi kršitve vladavine prava v naši državi, saj bi bil s tem v tem primeru drastično onemogočen tudi pregon kaznivih dejanj z evropskim elementom. Po drugi strani bi takšno drastično skrajšanje zastaralnih rokov za izvajanje preiskovalnih dejanj onemogočilo pregon nekaterih kaznivih dejanj, kot smo danes že lahko slišali. Govorim seveda o spornih postopkih nabave zaščitne opreme v prvem valu epidemije covida-19, pa o kazenskem pregonu zoper pravosodnega ministra Dikaučiča, pa o preiskavi TEŠ 6 in preiskavi Trenta in še druge. Zato v resnici predlagateljev predlog ne preseneča. Ne gre pa nikakor za strah nas, ki opozarjamo na spornost in nestrokovnost predloga, ampak gre v resnici za neko kaprico predlagatelja. Žalosti sicer dejstvo, da so poslanci koalicije te spremembe na odboru spravili čez. Nekateri so jih celo zagoreče zagovarjali. No, klonili so šele pod pritiskom javnosti, pod pritiskom stroke in pod našim pritiskom s strani opozicije. In to je ta oportunistična dvoličnost, ki jo v LMŠ ne razumemo, je ne podpiramo in jo obsojamo. Glede na tak odnos in glede na naravo koalicijskih poslancev je najbolj varna varianta za državo ta, da danes izglasujemo umik točke z dnevnega reda, ker s tem nekako zaklenemo Kazenski zakonik in s tem v teh nadaljnjih mesecih vladanja te vlade preprečimo morebitno novo mešetarjenje po kazenski zakonodaji. V LMŠ sicer nimamo težav predebatirati in tudi sprejeti morebitne potrebne spremembe glede kazenskih procesnih dejanj in njihovih rokov, ampak ne na tako škodljiv in ne na tako nestrokoven način, kot si ga je zamislil predlagatelj. Seveda zagovarjamo politiko, ko zaradi krajšanja zastaralnih rokov ne bo onemogočen pregon, ampak prej nasprotno. Sodni epilog mora dobiti vsaka kazenska zadeva. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Maša Kociper za Poslansko skupino SAB.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Ko smo člani Odbora za pravosodje dobili na mizo ta zakon in se odpravili na odbor, smo bili seveda prepričani, da gre za slabo šalo ali pa za neposrečen poskus slabe šale in da bo predlagatelj, Poslanska skupin SNS, zakon umaknil že zaradi dejstva, ker je vsa stroka, med drugim tudi Zakonodajno-pravna služba, napisala in opozorila, da novelira naroben zakon. Jaz ne vem če smo v tej hiši že imeli primere, da je neka poslanska skupina ob vsej strokovni pomoči, ob pripombah ZPS vztrajala pri novelaciji narobnega zakona. To je približno tako, kot da bi v Zakonu o ribištvu urejali otroške dodatke ali pa kaj podobnega. Na našo veliko presenečenje do umika ni prišlo. Predlagatelj je prišel, v dveh minutah predstavil zakon, sledila je razprava, v kateri so prav vsi strokovni deležniki opozorili, da zakon, ne samo da je narobe vložen, ker novelira narobni zakon, vsi procesni zakoni, zakoni, ki določajo, kako tečejo kazenski postopki, se namreč, kot že ime pove, urejajo v Zakonu o kazenskem postopku, ne pa v Kazenskem zakoniku, ki določa, katera kazniva dejanja poznamo in tako naprej. Vsi so opozorili na to in vsi so opozorili na naslednje dejstvo, da je zakon popolnoma nesistemski v smislu, da na naroben način rešuje problem, kot ga predstavlja predlagatelj, da je zakon v nasprotju z vsemi načeli kazenskega prava, da je zakon v nasprotju z načeli pravne varnosti tudi zaradi tega, ker se novelira naroben zakon, in da zakon na popolnoma napačen način rešuje problem, ki pa obstaja. To je problem dolgotrajnih postopkov. Če bi imel predlagatelj resen namen, bi postopke krajšal na način, kot je bilo v preteklosti že kdaj predlagano, da se določi tudi tožilstvu in ostalim deležnikom v postopku, da se roki v kazenskem postopku obravnavajo ne kot instrukcijski, ampak da imajo posledice. S tem, da se samo skrajša ta potek zastaranja, je pa jasno, kaj je namen. In še posebej je jasno, kaj je namen, ker ta zakon določa, da se zastaralni roki krajšajo za nazaj. Nihče me ne bo prepričal o dobrem namenu. Dober namen, kako skrajšati kazenske postopke, bi zahteval zakon po rednem postopku, resno presojo in tudi v SAB bi ga bili pripravljeni podpreti. Tako pa se ni mogoče izogniti občutku, da so tukaj v ozadju res neki konkretni postopki, kot me je vprašala že tožilka na obravnavi: »Gospa, ali vi veste, za katere konkretne postopke gre, kaj bi želeli zastarati ?« »Ja,« sem rekla, »jaz pa tega res ne vem.« In temu občutku se ni mogoče izogniti. In, mimogrede, kolegica Sluga, ne bodo glasovali za umik.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Matej T. Vatovec za Poslansko skupino Levica.
Najlepša hvala predsednik. Mislim, da nikogar ne sme presenečatii, da je vladna koalicija preko svojega megafona ali pa zvočnika Zmaga Jelinčiča vložila tak predlog zakona. Vlada, ki je od prvega dne, ko je nastopila, prestreljena s korupcijskimi zgodbami, spomnite se mask, predihovalnikov, hitrih testov in tako naprej, ima vsak interes iti čez vsa možna pravila v tej državi in tudi čez vsako mero dobrega okusa, da bi se oprala teh svojih spornih zgodb. Seveda so tu še tudi stare zgodbe, od Trente pa še kakšne naprej, za katero imajo zelo konkreten interes, da zastarajo in da ne pride do epilogov. Mene prav nič ne preseneča, da je bil ta zakon v obravnavi, in me prav nič ne preseneča, da je bil na odboru podprt s strani koalicije. Pač zelo iskrena in direktna intenca z njihove strani, da naredijo, kar so nameravali naredit. To, kar je to zadevo ustavilo, je pa ne samo jasno nasprotovanje stroke in opozicije, ampak tudi ljudi, ljudi, ki so, ko govorimo o gospodarskem kriminalu, verjetno zelo prizadeti, ker vsakodnevno gledajo, kako se ljudje, ki imajo polne žepe denarja, izmaknejo in izognejo kakršnimkoli zaključkom na sodiščih, medtem ko vsakdanji, tisti, ki nimajo dovolj denarja, da si privoščijo drage in sposobne odvetnike, da jih zastopajo pred sodišči, morajo včasih tudi po krivici plačati za svoje dejanje. Tako da so ljudje takoj povedali, če se ta zakon sprejme, se vidimo na referendumu. In takrat je v koaliciji hitro prišla nazaj v spomin izkušnja z Zakonom o vodah in referendumom o tem zakonu. Ljudje so takrat jasno povedali, da se ne strinjajo s politikami te koalicije. Prepričan sem, da če bi prišlo do še enega referenduma o tem vprašanju, bi bil ta rezultat zelo podoben. V Levici bomo podprli umik tega zakona z dnevnega reda. Mislim, da mora bit vsem v interesu, da do sprejetja tega zakona ne sme priti. In roko na srce, jaz tej koaliciji ne verjamem, ko reče, da ne bo podprla, tako da bomo to podprli. Seveda pa moramo vsi imeti v mislih, da ne glede na to, kaj se bo danes oziroma na tej seji zgodilo s tem Kazenskim zakonikom, moramo v naslednjih mesecih ostati prekleto pozorni in naslednji veliki referendum bodo seveda volitve.
Hvala lepa. Želi predstavnik predlagateljev umika Brane Golubović še dodatno obrazložiti? Ne. Zaključujem predstavitev stališč o predlogu umika. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za umik 2. točke dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je 46 glasovalo in proti 31. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je predlog za umik sprejet. Prehajamo še na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Poslanske skupine NSi, SDS in Konkretno Državnemu zboru predlagajo, da se dnevni red 29. seje razširi z 12.A točko, to je Predlogom zakona o ratifikaciji Sporazuma med Vlado Republiko Slovenijo in Organizacijo za sodelovanje pri skupnemu oboroževanju o upravljanju programa Boxer s strani OCCAR. Predlog ste prejeli z dopisom z dne 27. januarja 2022. Želi besedo predstavnik predlagatelja širitve? Ugotavljam, da ne. Želi besedo predstavnik Vlade? Ugotavljam, da ne. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin. Miha Kordiš za Poslansko skupino Levica.
Predsedujoči, hvala za besedo. V zadnjih dveh letih smo lahko zelo jasno videli, kakšne politične prioritete nam napoveduje aktualna oblast. Med njimi med drugimi zasledimo tudi pospešeno vlaganje slovenskega javnega denarja v tuje vojaškoindustrijske komplekse. En gradnik v tem mozaiku zapravljanja državljanskega denarja je tudi pridružitev Organizaciji OCCAR, namenjeno nakupu novih oklepnikov za dobrih 400 milijonov evrov. Teh oklepnikov za obrambo Republike Slovenije sploh ne potrebujemo, saj Republika Slovenija ni vojaško ogrožena, a tudi če bi bila, so ti oklepniki za delovanje na domačem terenu v resnici neuporabni, saj so preširoki in pretežki za gorato, gozdnato površino, ki Slovenijo sestavlja. Ti oklepniki se kupujejo za nekaj drugega, za pospešeno in okrepljeno sodelovanje pripadnikov in pripadnic Slovenske vojske v misijah Nato pakta križem kražem naokoli po tujini. Ceno naj plačajo vsi državljanke in državljani s tem, ko bo 400 milijonov evrov, zapravljenih za nepotrebno orožje, izginilo iz proračuna, ki bi lahko financiralo izgradnjo novih javnih najemnih stanovanj, izgradnjo novih domov za starejše občane, zeleni prehod in tako naprej, skratka za to, kar realni izzivi današnje družbe dejansko so. Žal se je vlada ob vseh teh naših opozorilih naredila slepe in gluhe. Pa ne toliko zaradi nas v Levici kot zaradi dejstva, da nas podpira 75 % državljank in državljanov, ki ravno tako nasprotujejo nakupovanju orožja za potrebe Nato pakta na račun blaginje v domovini. Zato je bil prepovedan in ljudem odvzet referendum o tako imenovanem Toninovem zakonu za 780 milijonov evrov. In zato je bil prepovedan tudi referendum o pridružitvi Slovenije organizaciji OCCAR oziroma bolje rečeno kot prepovedan, bil je zavrnjen z večino v Državnem zboru. To je seveda narobe, narobe z več vidikov, kot je zgolj vsebinski. Med drugimi je sam poveljnik Generalštaba zelo jasno izpostavil, da na obrambnem področju nimamo konsenza, da bo ta konsenz potrebno šele ustvariti. Kakšna pa je boljša osnova za politične odločitve, kot je široko izrekanje državljank in državljanov o tem, ali želijo, da gre 400 milijonov evrov za oklepnike ali ne in gre ta denar raje za kaj drugega. Vse to so razlogi, zakaj s pristopom k organizaciji OCCAR in nakupom oklepnikov ne bi smeli hiteti, zakaj danes ne bi smeli razširjati dnevnega reda in namesto glasovanja po hitrem postopku in drvenja v nakup orožja, ki ga ne potrebujemo, za mnenje in stališče povprašati državljanke in državljane te države. Navsezadnje nas oni volijo in zaradi njih smo tudi tu. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem predstavitev stališč o predlogu širitve. Poslanke in poslanci prosim, da preverite delovanje glasovnih naprav. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 35. Ugotavljam, da je predlog sprejet. Zbor bo izglasovano širitev v skladu s časovnim potekom seje obravnaval v sredo, 2. februarja, v okviru glasovanj. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga sprejeli s sklicem in s sprejetima spremembama. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 9. Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 46 poslanskih vprašanj. Vrsti red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslanke in poslancev opozicije ter na vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik vlade, ministrice in ministri odgovarjajo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki postavi vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: Zdravko Počivalšek, minister za gospodarski razvoj in tehonlogijo; Jernej Vrtovec, minister za infrastrukturo; dr. Helena Jaklitsch, ministrica brez resorja za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik vlade Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil Branko Simonovič.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! V Državnem zboru smo decembra lani sprejeli dolgo pričakovani Zakon o dolgotrajni oskrbi. Podprli smo ga tudi poslanci Poslanske skupine Desus, saj je ureditev tega področja več kot nujna. Že ob sprejemanju zakona je bilo jasno, da bo treba pripraviti vrsto podzakonskih aktov, ki bodo omogočali dejansko izvajanje celotnega sistema dolgotrajne oskrbe. Le-ti bodo določili vrsto meril, ki so izjemno pomembni tako za uporabnike storitev dolgotrajne oskrbe, za vse njihove svojce, skratka za vse nas. Podrobneje bodo opredeljavali ocenjevalno lestvico za upravičenost do dolgotrajne oskrbe, metodologijo izračuna upravičenosti, celotno javno mrežo, obseg posteljnih zmogljivosti, nabor storitev dolgotrajne oskrbe in način izvajanja, ceno urne postavke, register izvajalcev in nadzor nad njihovim delom ter druge pomembne konkretne smernice za uspešno izvajanje zakona. Podzakonski akti morajo biti izdani najkasneje tri mesece po sprejetju zakona, kar pomeni, da se ta rok izteče meseca marca letos. Člane Poslanske skupine Desus, ki zastopamo interese upokojencev, ki so v pretežni meri uporabniki dolgotrajne oskrbe zanima: Kako daleč je priprava teh podzakonskih aktov? Ali lahko pričakujemo, da bodo sprejeti v roku? Ali je pri oblikovanju besedila teh podzakonskih aktov predvideno tudi sodelovanje zunanje strokovne javnosti? Če je odgovor pritrdilen, iz vrst katerih strok? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Predvsem pa hvala za podporo temu zakonu, ki je nastajal dolgo časa. To hkrati tudi pove, da so nekateri deli celotnega korpusa zakonodaje o dolgotrajni oskrbi, s tem mislim tudi na podzakonske akte, nastajali tudi sproti. Se pravi, ko se je zakon pripravljal je pri posamičnih določbah obstajala tudi dilema, ali nekaj vključiti v sam zakon ali to prepustiti podzakonskim aktom. Tako da večino tega, kar zakon predvideva da se uredi v devetih podzakonskih aktih, v glavnem pravilnikih v medresorski pristojnosti Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve ter Ministrstva za zdravje, je bilo prediskutirano in tudi zapisano v različnih variantah v teku postopka nastajanja zakona. Seveda pa to še niso pač pravilniki, ti nastajajo sedaj, vseh devet. Kot ste rekli, je rok za sprejetje oziroma pripravo 18. marec. Po zagotovilih obeh pristojnih ministrstev gredo prvi pravilniki v javno obravnavo v tem tednu. Kar s tiče vprašanja, kdo bo vključen, kot rečeno, pravilniki gredo v javno obravnavo. Preden jih bosta pristojna ministra podpisala in objavila v Uradnem listu, bo čas za pripombe tako laične kot strokovne javnosti. Se pravi, nihče ne bo izključen. S tem da še enkrat poudarjam, od vseh teh devet področij, ki jih je treba urediti, teh devet zadev, ki jih je treba urediti, so nekatera enostavna, recimo pravilnik o vpisu v register izvajalcev dolgotrajne oskrbe, ki je tehnični predpis in najbrž ne zahteva kakšnega dolgotrajnega dodatnega usklajevanja. So pa akti, kot je recimo pravilnik o oceni upravičenosti do dolgotrajne oskrbe, kar je pomembna materija, ki najbrž zahteva še dodatno javno razpravo − in možnost za to bo v naslednjih tednih, in čim širše sodelovanje strokovne in laične javnosti. Se pravi, na podlagi zagotovil, ki jih imam tukaj zapisane od obeh ministrstev, naj bi v roku, ki ga določa zakon, bili obravnavani, dani v javno razpravo, predebatirani in podpisani vsi podzakonski akti.
Hvala lepa. Želite besedo? Ne. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Glede na vztrajno ponavljajoče se novice o slabem stanju slovenskega gospodarstva, o političnem negativnem odnosu evropskih držav do Slovenije, glede neupoštevanja prava in pravic nekaterih ter na splošno glede slabega stanja v državi na vseh področjih, kar pripisujejo Vladi Republike Slovenije in premierju, želim izvedeti, kakšno je pravzaprav dejansko stanje. Govori se, da je zadolženost vsakega Slovenca višja kot pred krizo. Določeni gospodje in gospe iz opozicije KUL govorijo, da smo si nabrali dolg, ki ga bomo še desetletja odplačevali. Pravijo, da se ni izvedel noben razvojni in noben strukturni preboj. Govorijo o tem, da gre za porabo več milijard evrov za dajanje predvolilnih bombončkov, od katerih država nima nič in ne bo imela nič. Govorijo, da je rast javnega dolga v BDP 14 %, nekateri govorijo, da je še več. Govorijo ves čas, da je vlada vodila napačno borbo s pandemijo in da to pandemijo zlorablja v svoje politične namene, da pa v bistvu ne dela nič dobrega za državo. Govorijo, da so gospodarski rezultati slabi in nakljub temu, da je britanski Economist pel samohvalnico tej vladi, govorijo, da to ni res, da je to izmišljeno, da so si Angleži izmislili vse skupaj, samo da bi dajali podporo sedanji vladi. Tako imenovani strokovnjaki z leve politične opcije govorijo, da vedo več od vseh svetovnih strokovnjakov na področju gospodarstva. Trdijo, da so gospodarski rezultati izredno slabi. Govori se tudi na levi polovici, da gre za konstantno politično kadrovanje, ki nima nobene osnove v strokovnosti, v točnosti, v želji po izboljšanju vsega in tako naprej. Zato bi vas, gospod premier, prosil za nekaj odgovorov na ta vprašanja.
Hvala lepa. Predsednik Vlade imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Eno je pavšalno ocenjevanje na podlagi občutkov in okusov, ki so različni, drugo je pa ocenjevanje na podlagi objektivnih dejstev, številk, podatkov državnega urada za statistiko, Eurostata, se pravi evropskega urada za statistiko, Evropske komisije, pristojnih uradov Evropske unije in organizacije najbolj razvitih držav, ki ji tudi Slovenija pripada, se pravi OECD. To so pa nesporni podatki. Na podlagi teh nespornih podatkov si lahko ustvarimo realno sliko, in to realno sliko si lahko ustvarimo s primerjavami. Če si sam, potem si hkrati prvi in zadnji, če si pa del neke skupine, potem pa se na podlagi objektivnih podatkov vidi, kje si v realni primerjavi s tistimi, ki so v podobnem položaju. Glede na to, da je bila pandemija koronavirusa simetrična grožnja, se pravi, da je prizadela vse, ne samo nekatere v Evropi ali na planetu, so te primerjave tudi s tega vidika realne. Kot ste že omenili, ocena ali pa lestvica uspešnosti posamičnih držav v spopadu s pandemijo, ki je bila objavljena v britanskem Economistu, je Slovenijo uvrstila na drugo mesto po uspešnosti, takoj za Dansko, med najbolj razvitimi državami OECD. Ta lestvica ni bila narejena na podlagi okusa novinarjev te revije, ampak na podlagi podatkov OECD, ki jih vsi priznavajo, ko gre za gospodarske kazalce, kot v bistvu najbolj relevantne. Še nikoli ni bilo slišati, da ti podatki ne bi držali. Poleg tega so pa enaki, kot jih v ocenah in napovedih uporablja tudi Evropska komisija. Ti podatki kažejo, da je v času pandemije, se pravi v času do pred koncem lanskega leta, Slovenija ohranila potenciale oziroma ne samo da jih je ohranila, da jih je povečala. Zdaj ne bom našteval vseh podatkov, ampak tisto, kar je najpomembnejše za državljanke in državljane te države, je zagotovo podatek, da se je v tem času razpoložljivi dohodek gospodinjstev v Sloveniji povečal za 10 %. Katerokoli obdobje vzemite za nazaj po letu 2008, nikoli se v nobenem primerljivem obdobju, tudi v času pred pandemijo, razpoložljivi dohodek gospodinjstev v Sloveniji ni povečal za 10 %, čeprav smo se v večini teh primerljivih obdobij, kateregakoli vzamete, zadolžili več. Slovenija se je v tem času zadolžila za 20 % procentov manj, kot je v tem času v povprečju v evroobmočju narastel javni dolg. V tem času je recimo vrednost kapitalskih naložb na delniških trgih v Sloveniji zrastla za 33 %, kar pomeni, da je v času pandemije zaradi ukrepov, ki smo jih sprejemali, slovensko gospodarstvo napredovalo, pa da od tega niso imeli nekaj več samo gospodarstveniki, ki ustvarjajo nova delovna mesta, ampak tudi ljudje, ker se je tudi njihov razpoložljivi dohodek povečal. Kar se tiče teh očitkov o predvolilnih bombončkih. Tisti, ki jih izreka in letijo, bom rekel, tudi s strani ljudi, ki smo jih imeli doslej za resne, če bi ta očitek držal, bi pomenilo, da si je sedanja vladna koalicija izmislila tako pandemijo kot podražitve energentov na svetovnih trgih. kdor nas ima za tako vsemogočne, bi moral razmisliti o tem, kaj govori. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. No, nekaj malega je bilo odgovorjeno. Zanima me pa še precej več. Namreč, govori se in pisalo se je o napadih na neodvisne medije, o STA, o napadih na RTV Slovenijo in tudi o zamenjavi direktorjev in vodstvenih kadrov na osnovi političnih izhodišč. Tega so bili polni naši mediji in mislim, da bi bilo dobro, da izvemo, kaj je v bistvu res. Govori se tudi o krivdi, da drugi tir Divača−Koper še ni narejen, da se še vedno prerivajo, kdo bo delal, kdo ne bo delal. Avtocesta proti Koroški, se ravno tako obeša krivda na sedanjo vlado, da se cesta ne dela, da še ni narejena. Tretja razvojna os, to je nekaj podobnega, tja dol proti Beli krajini. Silno se vam očita nezaupanje do sodne veje oblasti, za kar pravijo na levi politični opciji, da ne gre za ugotavljanje dejanskega razsutja sodne veje oblasti, da gre za vse kaj drugega in v zvezi s tem, da pada slaba luč na Slovenijo v Evropski uniji, kjer seveda v veliki meri sodelujeta tudi tožilec Šketa in komisar Lenarčič. Na koncu še morda tudi o prodaji slovenskih hotelov madžarskemu kupcu. Tudi to je neka bolečina, ki jo vidimo v vsakdanjih medijih, kaj se bo s tem zgodilo, kaj se naj bi s tem zgodilo, da so zadaj neki privatni dogovori in ne vem kaj še vse. To je tudi del vprašanj, na katera bi želel odgovore.
To so bile bolj trditve, kot vprašanja, ampak, glejte [[…]] Predsednik Vlade, dam vam besedo za dopolnitev odgovora, če ste zaznali vprašanja.
Hvala lepa. Kar se tiče hotelov oziroma Save Turizma, neke druge vlade so prodale te deleže tujcem. V glavnem tiste, ki zdaj naslavljajo očitke na to vlado. Ta vlada nima nič z to prodajo. Ena od prejšnjih vlad je prodala Savo Turizem tujemu skladu in ta tuji sklad je zdaj ta delež prodal oziroma ponudil nekemu drugemu tujemu skladu. Tako da je neverjetno, kako tisti, ki so prodali marsikaj, od bank do turističnih kapacitet, do, bom rekel, blue chipov slovenskega gospodarstva tujcem, zdaj kažejo na to vlado. To je glede tega. Glede teh očitkov, zaradi katerih si nekateri dejansko prizadevajo, da bi se sredstva, ki si jih je Slovenija izpogajala za naslednje 7-letno obdobje, zamrznila, se pravi, da bi se ta sredstva Sloveniji vzela, jaz moram reči, da je to zavržno početje. Ko smo to slišali s strani poslanke evropskega parlamenta gospe Fajonove, ki je o tem govorila, da je treba Sloveniji pogojevati ta sredstva z očitki, ki se njej zdijo relevantni, se nam je to mogoče še zdelo, da je šlo pač čez rob, ampak je to del političnega diskurza, ko pa smo v zadnjih dneh slišali, da je generalni državni tožilec poslal v Bruselj pismo, na podlagi katerega se zahteva pogojevanje oziroma zamrznitev teh sredstev, pa moram reči, da to meji na državni udar. Kdo v tej državi ima pravico, da ljudem, ki med drugim tudi ustvarjajo in prispevajo ta sredstva v evropske sklade, zdaj zaradi nekih kapric in manipulacij, ki so bile delno razkrite v tej predrazpravi pred sprejetjem dnevnega reda, Sloveniji ogroža ta sredstva? Si predstavljate, da bi to storil kdo drug, državni tožilec kakšne druge države? In nenazadnje zdaj smo videli tudi zapisnik nekega kolegija Evropske komisije, kjer komisar iz Slovenije, gospod Lenarčič, se pridružuje tistim, ki bi pogojevali ta sredstva. To je z julija letos, to je že mimo. In to je predsednica komisije zavrnila. Človek, ki ga država pošlje v Evropsko komisijo, kjer tam dobi 20 tisoč evrov na mesec, zdaj ogroža sredstva za nujno potrebne infrastrukturne investicije v tej državi.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Gospod predsednik, jaz mislim, da vprašanja, ki sem jih postavil, so relevantna. In ne vem, nekateri ne občutijo, da je tukaj vprašanje, ampak ne vem kaj. Bi pa želel bolj podrobne odgovore na vse skupaj, zato v skladu s poslovnikom predlagam, da se glasuje o razširjeni razpravi v parlamentu o mojih vprašanjih in odgovorih premierja na ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Naslednja bo poslansko vprašanje postavila Janja Sluga.
Ustavno sodišče Republike Slovenije je junija lani prvič in ponovno potem spet v mesecu oktobru ugotovilo, da so vladni odloki, katerih cilj naj bi bil omejevanje širjenja okužb v epidemiji, neustavni. Epidemija sicer ni razglašena, vendar pa kljub temu ni samo navidezna. Ustavno sodišče je tudi določilo dvomesečni rok za odpravo te neustavnosti. In kaj je njihovo bistveno sporočilo? Da vladanje z odloki brez ustrezne zakonske podlage ni ustavno vzdržno. Je nedvomno udobno in hitro, kar pritiče vašemu načinu vladanja, je pa mimo ustavnega reda. Vi seveda trmasto vztrajate in ste vztrajali pri tem tudi po prvi ugotovitvi Ustavnega sodišča še naprej z odloki. To pa jaz ocenjujem, da je skrajno skrb vzbujajoče. Ali vas pri takšnih iracionalnih stališčih vodi naklep ali pa je tu posredi le vaša zaverovanost v teorije zarote, je že vprašanje, ki ga bom prepustila predvolilnemu času. V vmesnem času je sicer minister za zdravje prinesel v Državni zbor novelo zakona, ki pa jo je koalicija sama zminirala. Očitno je strah pred državljankami in državljani vendarle prevelik. Je pa zdaj na vašo nesrečo ali pa našo srečo svojo nalogo opravila stroka oziroma civilna družba. Pravna mreža za varstvo demokracije je predlog novele predstavila vsem poslanskim skupinam, pa vendarle politične stranke so se očitno ustrašile izjemnega nezadovoljstva ljudi zaradi načina delovanja vaše vlade v času epidemije. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo kljub temu odločili, da bomo novelo zakona posvojili in jo vložili v parlamentarni postopek. Zakaj? Zato ker je treba odločitve Ustavnega sodišča spoštovati in so za zakonodajalca pa tudi za Vlado obvezne. Predlagane spremembe v tem predlogu v celoti sledijo odločitvam Ustavnega sodišča, v njih pa so na naše veselje tudi varovalke, ki omejujejo samovoljno delovanje vlade. Gre za načelo zavor in ravnotežij, ki ga verjetno zelo dobro poznate. Glede na to vas sprašujem: Ali boste vsaj na koncu vašega iztekajočega se mandata v koaliciji pripravljeni prisluhniti stroki in civilni družbi in boste podprli predlagano odpravo neustavnih določil zakona o nalezljivih boleznih?
Hvala lepa. Predsednik Vlade imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanja. Naprej na ta popolnoma neutemeljen očitek, da je Slovenija z odloki reševala situacijo v času epidemije in da ti odloki niso imeli zakonske in ustavne podlage. Naredili smo primerjavo. Nobena druga država članice Evropske unije v času spopada ali pa kreiranja pravne podlage za spopad z epidemijo ali pa dopolnjevanje te pravne podlage ni sprejela 10 protikoronskih paketov, kot jih je sprejel Državni zbor v tem času. In prav z vsakim od teh zakonov je bila ta pravna podlaga, zakonska pravna podlaga nadgrajena. Prav z vsakim zakonom. Res je Ustavno sodišče nekaj aktov razveljavilo. Če bi gledali na odstotek, gre za minorno število. Lahko si mislimo, kar si hočemo o teh odločbah. Večinoma je bilo Ustavno sodišče itak razdeljeno. Ampak tudi če se postavimo na stališče, da so bile vse te odločbe Ustavnega sodišča utemeljene in te razveljavitve tudi, gre za minoren delež od tega, kar je bilo dejansko v tem času sprejeto. In večino tega ste sprejeli v Državnem zboru z desetimi protikoronskimi paketi, ne pa z odloki Vlade. Ampak se ponavlja papagajsko, kako je vlada delovala z odloki. Vse druge vlade v državah članica Evropske unije so bolj delovanje z odloki kot mi. Vse druge. V Italiji je odloke sprejemal predsednik vlade, v Franciji predsednik države, en sam človek. Razglašali so izredna stanja, vojna stanja. Nič od tega se v Sloveniji ni zgodilo. Pravna podlaga, ki še sedaj v največji možni meri velja in ki smo jo s temi desetimi zakoni nadgrajevali, je Zakon o nalezljivih boleznih, ki je bil sprejet pred desetletji. V tem času je bila vrsta pandemij v svetu, pa se ni nič drastično spreminjal. Ta zakon je približno tak, kot ga imajo tudi druge države. Ta zakon je tak, kot naj bi bili zakoni po smernicah Svetovne zdravstvene organizacije, dočim je pa ta zakon, o katerem vi govorite, ki naj bi ga pripravila neka civilna družba, v bistvu pa gre za politični podaljšek sedanje opozicije, prvič v nasprotju s slovensko ustave in z načelom delitve oblasti, je v nasprotju s priporočili Svetovnega zdravstvene organizacije in je popolnoma neoperativen. Na podlagi tega zakona se ne da spopadati z nobeno epidemijo, ker bi trajalo tedne in tedne, preden bi se vsa stroka uskladila okoli nekih vprašanj, šele potem na tej podlagi bi lahko pristojni sprejemali odločitve, kot da bi se virus na to oziral. Bodimo resni, preberite ta zakona, postavite se v vlogo Nacionalnega instituta za javno zdravstvo, Ministrstva za zdravje in Vlade in si predstavljajte, kako bi to v praksi delovalo.
Kolegica Sluga, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Niste me razočarali s svojim odgovorom. Točno takšno preusmerjanje pozornosti sem tudi pričakovala. Torej kazanje s prstom na drugega. Kazanje s prstom na druge države, na druge predsednike vlad, na Svetovno zdravstveno organizacijo, trkanje po prsih z razdeljenimi bombončki. Točno to sem tudi pričakovala. Ampak vi dobro veste, da to, kar ste govorili, ne drži. Lahko rečem, da zavajate, da ne bom rekla kakšne bolj ustrezne sicer besede. Seveda nisem govorila o ZKP-jih. Govorila sem o Zakonu o nalezljivih boleznih, za katerega je bilo že na začetku epidemije vsem jasno, prejšnji vladi in zdajšnji vladi, da ni ustrezen. Je bilo tudi jasno, da ga je treba popraviti. Ampak, kot sem rekla, za vas je pač bolj udobno, hitreje, bolj avtoritativno vladati na način, kot ste si ga izbrali. Z odloki. In še enkrat ponavljam, pri tem ste trmasto vztrajali in očitno vztrajate pri tem trmasto še danes. Aha, še eno stvari bi prej povedala. Pri predlogu, ki ga je vaš minister prinesel na mizo, je naša poslanska skupina vložila točno takšne amandmaje, z enako vsebino, ki jih ima zakon, kot smo ga sedaj vložili v proceduro, ki ga je sestavila civilna družba. In ne drži, da je protiustaven. Razumela pa sem iz vašega odgovora, da tega predloga ne nameravate podpreti. Zato me zanima: Ali boste potem prevzeli tudi osebno odgovornost za te protiustavne ukrepe, ki ste jih v času vaše vlade in nespoštovanja sodb Ustavnega sodišča sprejemali?
Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Poglejte še enkrat, ta zakon o katerem govorite, ki ga vi podpirate in ga boste podprli, ni zakon o preprečevanju širjenja nalezljivih bolezni, ampak to je zakon, na podlagi katerega se nalezljivim boleznim pomaga širjenje, ker se preprečuje pristojnim, da bi pravočasno ukrepali. To je zakon za ogrožanje zdravja ljudi v Sloveniji. Niti ena država članica EU nima takšnih rešitev, kot so tukaj predlagane v zakonu, zato v teh primerjavah tudi niso navedene. Poleg tega so te rešitve v nasprotju s predlogi delegacije Svetovne zdravstvene organizacije, ki je bila leta 2017 tukaj in je svetovala, kaj je treba popraviti v naših predpisih in v načrtih, pa vlade do marca leta 2020 tega fascikla tudi odprle niso. Zato smo bili nepripravljeni na spopad s samo epidemijo. In še enkrat, zakon o nalezljivih boleznih, ta, ki sedaj velja, je bil v večino protikoronskih paketov amandmiran. V večini teh protikoronskih zakonih smo ta zakon dopolnjevali v skladu s potrebami, v skladu s tem, kar so ravnale druge države članice Evropske unije, v skladu s priporočili Evropske komisije, v skladu s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije pa tudi v skladu z odločbami Ustavnega sodišča. Mi smo to sproti popravljali, sproti smo na to reagirali. Ni res, da je zakon še vedno tak, kot je bil, in da se sedaj z neko novelo, ki je priletela, bom rekel, iz nekega kroga, ki se je oklical za edino stroko v Sloveniji, prinese neka rešitev. Ta zakon ni rešitev. Ta zakon je nadaljevanje politike, ki jo vodite vi in večina ostale opozicije. Ta politika se glasi: čim slabše, tem boljše za nas, ne glede na to, kako težje bo ukrepanje vlade in pristojnih institucij v spopadu z epidemijo, koliko bo bolnih in koliko bo mrtvih. Moram reči, da je to zelo zavržno.
Kolegica Sluga, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala. No, to sedaj v nadaljevanju pa ni bilo več zavajanje. To so bile laži. Zakon, ki ga imamo na mizah, v demokratičnih postopkih in brez omejevanja človekovih pravic, kot ste si to dovolili vi, upravlja z epidemijo. Predvsem pa ne dovoljuje vladi, da bi sprejemala, kar se ji v nekem trenutku zazdi. In tudi ne dovoljuje vladi, da bi sprejemala stvari v nasprotju s tem, kar meni stroka, kot ste to počeli vi. Zato je zelo pomemben. Predlagala bi, da se o vašem odgovoru ne glede na to, da bomo o zakonu odločali že v petek, opravi razpravo.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Kot zadnja bo predsedniku Vlade postavila vprašanje Mojca Žnidarič.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Spoštovani predsednik Vlade, ekonomski indikatorji pričajo o pozitivni gospodarski klimi v Sloveniji, kar kaže na učinkovito uporabo orodij fiskalne politike v času pandemije. Kljub temu pa smo priča mnogim polemikam na račun upravičenosti nekaterih fiskalnih protikoronskih ukrepov. Ob tem se v delu družbe pojavljajo tudi pomisleki o morebitni prekomerni zadolženosti države ter o strukturi dolga, ki nam je omogočil sicer eno najbolj učinkovitih ublažitev gospodarske škode med vsemi članicami Evropske unije. Gre za izredno pomembne tematike, od katerih bo nedvomno odvisen nadaljnji gospodarski razvoj naše države. Zato vas sprašujem: Kako ocenjujete uvrstitev Slovenije na mednarodnih lestvicah, predvsem lestvice uspešnosti spopadanja z gospodarskimi vidiki pandemične krize, ki so jo pripravili na britanskem tedniku The Economist, kjer se je Slovenija uvrstila na 2. mesto med 23 izbranimi članicami Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj, OECD? Prosim.
Predsednik Vlade, imate besedo.
Hvala lepa. V OECD so najbolj razvite države sveta. Lahko bi bilo na to lestvico vključenih 190 držav, pa bi bila Slovenija še vedno na 2. mestu zelo verjetno. Kot sem dejal že v odgovoru na eno od prejšnjih vprašanj, številke so objektivne. Naši občutki so lahko različni, tudi do neke mere je normalno, da opozicija in pozicija različno ocenjujeta situacijo, ampak vsaj ko gre za neke temeljne postulate, bi vseeno morali govoriti enak jezik. Zato malo razočarano ta diskurz, ko namesto da bi bili vsi veseli, ko je Slovenija visoko uvrščena in ko imamo dobre podatke, visoko rast, zgodovinsko najnižjo brezposelnost, so nekateri zaradi tega žalostni. Saj ne da se tekmovati samo tako, da nečemu nasprotuješ, da se tekmovati, da poskušaš biti boljši. In to je tisto, kar jaz mislim, da v tem času, ko se pripravljamo na volitve, potrebujemo. Tekmujmo v tem, kdo bo boljši. Boljše predloge dajmo na mizo, dajte na mizo, pa se lahko o tem pogovarjamo, ne pa da se osporava, bom rekel, ne ocenam, ampak nespornim dejstvom. Nesporno dejstvo je, prvič, da je Slovenija na 2. mestu po uspešnosti spopada z epidemijo, kar se tiče socialnih in ekonomskih vprašanj. Nesporno je, da se je Slovenija zadožila manj, kot so se v povprečju države, ki so uvrščene na to lestvico, in za četrtino manj, kot je povprečje evroobmočja, bistveno manj kot države, ki so bile manj uspešne v spopadu z epidemijo. Se pravi, zadolženost ni edini pogoj za to, koliko si uspešen. Očitno je bistveno bolj pomembno, čemu in za kaj ta denar, ki si si ga izposodil, nameniš. Pomembno je tudi, za kakšno ceno si si izposodil. In to drugo je po moje premalo diskutirano, ker je dejstvo, da se je Slovenija v zadnjih dveh letih pri vseh štirih ključnih mednarodnih bonitetnih agencija položaj popravila ali utrdila. Prav pri vseh štirih rating agencijah ima Slovenija oceno A, z oznako stabilno ali pozitivno. Zaradi tega trenutno obresti za celoten javni dolg Slovenije pridejo do 1,3 odstotne točke, še nekaj let nazaj smo bili pa na 3,5 odstotne točke. To so stotine milijonov razlike. In te stotine milijonov lahko vlagamo v tisto, v kar se doslej ni vlagalo. In zato ima Slovenija tudi bistveno večjo gospodarsko rast od povprečja, bistveno večjo tudi od napovedane. Ta uvrstitev seveda ni, ko gre za ekonomske kazalce, edina, ki smo jo veseli. Slovenija se je tudi prebila med 190 državami na 9. mesto po trajnostnem razvoju v lanskem letu, leto prej smo bili še 12., leta prej pa še bistveno bistveno nižje. Biti deveti po trajnostnem razvoju na svetu je nekaj, česar smo lahko vsi veseli. Tudi opozicija. Ko gre za digitalni indeks, ki je izjemno pomemben v tem času, ko je digitalni prehod ena od ključnih strategij, smo v enem samem letu skočili za nekaj mest, kar je izjemno težko. To pa predvsem zato, ker smo se organiziral z novo službo Vlade za digitalno preobrazbo, ki omogoča zdaj bolj targetirano usmerjanje teh sredstev, ki smo si jih izpogajal iz teh evropskih fondov. Tukaj gre na koncu vedno za vprašanje, kaj imajo od tega ljudje. Tukaj lahko samo ponovim odgovor od prej, tudi v tem času epidemije se je razpoložljivi dohodek slovenskih gospodinjstev povečal za 10 %. Ni se povečala bilanca bank, čeprav se je tudi, ampak denar je v glavnem šel ljudem. Ljudje ga trošijo, da zagotovijo boljši standard zase, hkrati pa s tem tudi polnijo proračun in ostaja tudi za skupne potrebe.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja, postavljena na 27. in 28. seji Državnega zbora. Minister za obrambo, mag. Matej Tonin bo odgovoril na vprašanje Violete Tomić v zvezi z vlogo Slovenske vojske pri polaganju vencev kolaborantom z nacističnim okupatorjem ob dnevu spomina na mrtve na Žalah. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani predsednik, hvala lepa za besedo. Najprej bi se rad opravičil poslanki, ker je čakala na odgovor tri seje. Prvič sem manjkal zaradi obveznosti v okviru predsedovanja Evropski uniji, pri drugi seji pa je šlo za tehnični zaplet, ker so se poslanska vprašanja predsedniku Vlade nekoliko prestavila na drug dan. Tako da prosim, sprejmite moje opravičilo. Vaše vprašanje je bilo, kdo poveljuje Slovenski vojski. Slovenski vojski poveljuje vrhovni poveljnik, to je predsednik republike. To določa 43. člen Zakona o obrambi. Minister za obrambo daje usmeritve in te usmeritve potem izpolnjuje Generalštab Slovenske vojske. To je v skladu z 42. členom Zakona o obrambi. Same ukaze pa izdaja načelnik Generalštaba. Sprašujete, kako se poveljuje. Poveljuje se načeloma pisno, v enih primerih pa tudi ustno. Od kod je izšel ukaz za polaganje vencev padlim v drugi svetovni vojni na ljubljanskih Žalah? Pred sabo imam sklep o določitvi protokolarnih pravil, kjer med drugim v 2. členu piše, da so protokolarni dogodki tudi državni pogrebi, polaganje vencev in državne žalne slovesnosti. Polaganje vencev je torej ena izmed dejavnosti, ki se šteje med protokolarna pravila. In potem v 47. členu naprej piše, da za predsednika Republike, predsednika Državnega zbora in predsednika Vlade polaganje vencev organizirala protokol Republike Slovenije in da tovrstno izvajanje polaganja vencev izvaja garda Slovenske vojske. To je vse zapisano v posebnih protokolarnih pravilih. Skratka, za izvedbo tega polaganja vencev je podlaga v sprejetih aktih, ki jih ima Republika Slovenija. Naj vas pa seznanim, da je v civiliziranih državah, kakršna je tudi Slovenija, polaganje vencev žrtvam nekaj vsakdanjega in normalnega, del civilizacijske norme. Po drugi svetovni vojni, ko so se narodi med seboj spravili, imate številne slovesnosti, ko na primer francoski in nemški predsednik hkrati položita vence francoskim vojakom pa tudi nemškim vojakom, ki so bili v drugi svetovni vojni na dveh različnih koncih. Tudi polaganje venca žrtvam komunistične revolucije je v Sloveniji praksa. To vsako leto dela tudi predsednik republike v Kočevskem rogu, navadno je ta slovesnost v začetku junija. Tam vsako leto predsednik republike skupaj z gardo Slovenske vojske tudi položi venec tam pobitih. To, kar se je zgodilo na Žalah, ni nič nenavadnega, nič, kar bi odstopalo od dosedanje prakse, in nič, kar ne bi bilo v skladu s sprejetimi pravili, ki pa so bila sprejeta že pred prihodom naše vlade. Na koncu še sprašujete, kako skrbim za dobrobit in ugled Slovenske vojske. Moja ocena je, da dobro. Moram vam povedati, da v letih 2020 in 2021, da sta bili to po desetletju prvi dve leti, ko so bile kadrovske številke v Slovenski vojski ponovno pozitivne, v preteklem desetletju so bile ves čas negativne, kar pomeni, da je iz vojske odšlo več ljudi, kot je pa vanjo prišlo. V letih 2020 in 2021 se je naredil zasuk, kar pomeni, da več ljudi prihaja v vojsko, kot pa iz nje odhaja. Poleg tega vas moram obvestiti, da je tudi velik interes mladih za prostovoljno služenje Slovenske vojske. Za primerjavo vam lahko povem, da tam nekje v letih 2016, 2017 je bilo okoli 60 interesentov za prostovoljno služenje, zdaj jih je bilo v letu 2021 600. Lahko si izračunate, za kakšno povečanje interesa je šlo, da so mladi zelo zadovoljni s sedanjim konceptom, ki jim prinaša 3 tisoč 200 evrov nagrade, ki jim prinaša možnost opravljanja vozniškega izpita B kategorije, predvsem pa gre za izjemno življenjsko izkušnjo, da niso v ospredju samo oni, da se ne gradi samo na posamezniku, individuumu, ampak da se gradi na skupnosti, na timskem duhu, na tovarištvu, na sodelovanju. In to so tiste vrednote, ki jih goji tudi Slovenska vojska. Tako da v kadrovskem smislu je uspel pomemben preobrat, v tehničnem smislu pa tudi modernizacija intenzivno poteka in verjamem, da bo v prihodnjih petih do šestih letih tudi zaključena.
Hvala lepa. Kolegica Tomić, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Minister, sprejmem opravičilo, ker ste dvakrat izognili temu odgovoru. Ravno tako je bilo pričakovano, da boste moje poslansko vprašanje, ki je bilo jasno, uporabili za epp Slovenski vojski. Ta vlada očitno ima razdor kot način političnega preživetja. Pravite civilizirana družba in civilizirane države, oprostite, ne polagajo vencev kolaborantom in nacifašistom. Predstavljajte si, da bi sredi Nemčije kdo Hitlerju položil venec, predstavljajte si, da bi v Franciji Petainovemu režimu polagali vence. Te stvari so nesprejemljive, spoštovani minister Tonin. In še nekaj, to tudi konsenz evropskih držav ruši in žali vse zavezniške sile, kajti dobro vemo, da je Slovenija skupaj z zavezniki premagala nacifašizem. In ni čudno, da v tej vladi potem imamo društvo posebnega družbenega pomena, rumene jopiče, oziroma za ohranitev nekih vrednot, ki imajo za glavni slogan Hitler je heroj. Zelo pomembno je, kakšne protokolarne dogodke ta vlada zastopa. In veste ZObr pravi, da vojaško poveljevanje temelji na načelih enostarešinstva, subordinacije in obveznega izvrševanja povelij. To pomeni, da mora biti vsak vojak popolnoma na jasnem, kdo mu daje povelja, kdo je nadrejen in kdo je podrejen. In tukaj so bili domobranci tisti, ki so pobijali svoje sonarodnjake, ki so prisegli Hitlerju na Hitlerjev rojstni dan. In to so stvari, ki jih res ne rabimo slaviti.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
1. november je vedno dan, ko se spominjamo vseh žrtev, ki so padli v različnih vojnah, v različnih tragičnih dogodkih. Tudi preteklo leto ni bilo nič drugače. Sam sem se kot minister za obrambo, ki je pristojen tudi za vojne veterane in žrtve vojn, udeležil različnih slovesnosti, na katerih smo obeležili in se spominjali teh žrtev. Tako sem na primer stal skupaj z ramo ob rami poslancu Koprivcu na slovesnosti, kjer smo se spomnili partizanskih žrtev, hkrati pa sem nekaj ur kasneje tudi položil vence tistim, ki so bili pa na drugi, recimo temu antikomunistični, strani, in so prav tako padli. Bistveno sporočilo pri vseh teh zadevah pa je, da so vsi Slovenci, da so vsi naši. Osnovna civilizacijska norma že od Antigone nadalje je, da so vse mrtve pokoplje in da se na različne načine na te mrtve tudi spominja. In v tem Slovenija ni popolnoma nič drugačna kot druge države in zaradi tega ni treba ustvarjati nobene drame in nobenih posebnih stvari. Jaz sem prepričan, da če sta se bila sposobna na evropski ravni med seboj spraviti dva naroda, ki sta bila dvakrat v vojnah, če govorimo o francoskem in nemškem, potem ni nobenega razloga, da se ne bi zmogli spraviti med seboj tudi Slovenci. Zato se mi zdi pomembno, gospa poslanka, da tako vi kot tudi jaz prispevamo k temu, da stvari pomerjamo, da imajo zgodovinarji možnost, da stvari podrobno raziščejo, da komisije, ki delajo, mrtve pokopljejo in da morda na tragične trenutke naše pretekle zgodovine gledamo predvsem z nekega človeškega vidika in ne z vidika, kako bi tukaj lahko kovali dodatni politični dobiček, kako bi lahko v rane vterjali sol. Jaz mislim, da če bi vsi ravnali v tej smeri in na takšen način, potem bi bili tudi v tej državi konflikti manjši. Sam se intenzivno trudim v tej smeri, vas pa tudi prosim za vaš prispevek v tovrstni smeri.
Hvala lepa. Kolegica Tomić, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala, spoštovani predsednik. Mislim, da se v Državnem zboru dejansko mora opraviti enkrat razprava, kajti to, kar govorite, Antigono tako in tako slovenska desnica zlorablja že ves čas. Ja, pravico do groba, ja, vendar je treba jasno povedati, da se zgodovine ne spreminja. Enostavno s tem dejanjem ste priznali, da je bilo med drugo svetovno vojno legitimno prisegati Hitlerju in, oprostite, civilizacijska norma je, da se oddaljimo od teh nacifašističnih idej, ki so žal v novejšem času, sploh od kar je vlada Janeza Janše znova na oblasti, kljub temu da ste pa obljubili ob nastajanju vaše vlade, da ideoloških tem ne boste odpirali, vendar kaj pa boste drugega kot ideološke teme, saj zato pa ste tudi prevzeli oblast. Moramo jasno tudi povedati, da Ustava v svojem 102. členu pravi, da predsednik države poveljuje Slovenski vojski, pa vendar so iz kabineta gospoda Pahorja javili, da predsednik republike nima vpliva na to odločitev. Ampak v njegovi odsotnosti pa ga po ustavi nadomešča predsednik Državnega zbora. S kakšno logiko Janez Janša predsednik Vlade pošlje gardo Slovenske vojske polagat vence domobrancem? Jaz močno obžalujem, da je tri mesece trajalo in da se je to vprašanje že malo ohladilo in preteklo je kar nekaj vode od takrat, ko se je slovenska javnost znova razdelila in znova trpela ob tem dejanju, ki ni dejanje sprave, ampak je dejanje novega razdora med ljudmi. Sprava pomeni, priznajmo si, kdo je bil takrat v zmoti, kajti, oprostite, če ni zmota prisegati okupatorju, če ni zmota izdajati svojih ljudi, jih ponoči vlačiti iz toplih postelj, jih pretepati, pobijati vse, ki so imeli kontakt z Osvobodilno fronto, matere, žene, otroke. Imamo ogromno pričevanj, kaj se je dogajalo na Urhu, Kozlarjevi gošči in okrog. Priznati zmoto in potem gremo lahko naprej, ne pa da krvnika slavimo, tistega, ki nam je omogočil, da danes tukaj govorimo slovenski jezik in ki je bil del nekega konsenza in velikega zavezništva v Evropi in v svetu, njega pa omalovažujemo in spreminjamo zgodovino. To so zelo nevarni postopki, veste. Narod, ki se iz svoje zgodovine ničesar ne nauči, je na žalost vedno prisiljen, da jo ponovi. In to počne vlada Janeza Janše ves čas, celo besede so iste, kot so bile v 30. letih prejšnjega stoletja. Nujno želim razpravo o tem.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jože Podgoršek bo odgovoril na dve vprašanji. Najprej na vprašanje Boštjana Koražije v zvezi z odkupom Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni gospod predsedujoči! Spoštovani poslanke in poslanci! Tudi sam sem dolžan opravičilo zaradi zamika pri tem ustnem poslanskem vprašanju. Ravno v tistem obdobju, ko so bila poslanska vprašanja, je bil tudi svet kmetijskih ministrov v Bruslju. Naše ministrstvo in tudi ta vlada si že nekaj časa prizadeva, in v tem trenutku že lahko rečem tudi uspešno prizadeva, za to, da rešimo semenarstvo kot enega od pomembnih dejavnikov za stabilizacijo kmetijstva, pridelave, rastlinske pridelave v Republiki Sloveniji. S tega zornega kota lahko zatrdim, da sem tudi sam z obžalovanjem sprejel dejstvo, da je Semenarna Ljubljana prodana, da so jo prodali zadružniki preko banke, torej tisti, ki bi morali ta semenarski del ohraniti v slovenskih rokah. Pa vendarle, ker vemo, da v takih trenutkih lahko tudi država vstopi na to polje in stabilizira pridelavo, je že leta 2020 ta vlada sprejela sklep, s katerim se je naložilo družbi SDH, naj izvede postopke za prenos, odplačni prenos Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj iz Semenarne Ljubljana na novega lastnika. Seveda je bil takrat sklep pripravljen z veliko željo, da se to zgodi praktično takoj, pa vendarle smo potem v nadaljevanju prišli do marsikatere ovire pri realizaciji tega sklepa. Tudi ko sem že tudi sam kot minister potem kar nekajkrat iskal rešitve z družbo SDH, smo vedno znova ugotavljali, da ta prenos kar tako enostavno ni izvedljiv. Zato smo potem gradili naprej in iskali rešitve. Ena od rešitev je ta, ki se je na koncu tudi realizirala. Tako je Vlada Republike Slovenije 25. novembra, kot ste tudi vi vprašanju navedli, sprejela sklep, s katerim je SDH predlagala, da namesto postopkov za odplačni prenos izvede postopek za ustanovitev začasne namenske družbe, ki odkupi Selekcijsko-poskusni center Ptuj. Svoje celotno premoženje pa to podjetje, začasna družba, v celoti prenese v prvi polovici leta 2022, torej v tem letu, v last Republik Slovenije. Gre za to postopnost pri prenosu celotnega premoženja, tudi intelektualne lastnine, sort, do ljudi, ki tam sodelujejo. Ko smo preigravali različne variante, smo se na koncu odločili za to pot predvsem zaradi tega, ker je SDH na koncu ocenila, da je to praktično skorajda edina možnost, da to tudi naredimo. Na koncu bo rezultat enak. V tem trenutku lahko rečem, da je na podlagi tega sklepa Vlade SDH v decembru ustanovila začasno družbo z imenom Center za avtohtone sorte semen, d. o. o., ki je bila registrirana 14. decembra. 20. decembra, torej zadnji dan, do katerega je bilo tudi s Semenarno Ljubljana dogovorjeno, da se sprovede ta posel oziroma da se tudi realizira ta posel, ki se je dogovarjal že kar nekaj časa, je bila podpisana tripartitna pogodba med začasno družbo Center za avtohtone sorte semen, d. o. o., Semenarno Ljubljana in SDH. S tem je Center za avtohtone sorte semen prevzel v last premoženjsko celoto SPC Ptuj. Kot sem že dejal, gre za prvi korak v procesu prenosa lastništva SPC Ptuj v državno last. Naše ministrstvo je zadolženo in že pripravljamo gradivo, s katerim bomo do konca marca v vladno proceduro poslali obravnavo gradiva, s katerim bo določen primeren strokovno usposobljeni izvajalec tega premoženja. Vemo, da SDH nima izkušenj glede semenarstva, zato si želimo tistega upravljavca, ki bo s semeni znal upravljati tudi v bodoče. Naj ob zaključku dodam še to, da je predvideno, da bo tudi naše ministrstvo zagotovilo dodatna sredstva za okrepitev strokovnih nalog, ki se bodo izvajale na tej novi lokaciji, torej na Ptuju in bo tudi opredeljeno v večletnem programu javne službe v poljedeljstvu in vrtnarstvu ter javne službe nalog rastlinske genske banke.
Hvala lepa. Kolega Koražija, imate besedo za zahtevo za dopolnitev.
Minister, saj ste že nekaj stvari tudi sami povedali. Dejansko sem jaz postavil vprašanje 13. decembra na seji in potem 14. decembra je bil ustanovljen ta Center za avtohtone sorte semen, d. o. o. Tu jaz osebno vidim tudi največji problem, ker veliko predlog je bilo, sploh te strokovne javnosti, da bi se ta zadeva kar direktno prenesla na Kmetijski inštitut Slovenije. Kolikor vem, tudi po prodaji je mišljeno, da bi naj ta del Selekcijsko poskusnega centra na Ptuju postal del Kmetijskega inštituta Slovenije. Kot rečeno, največji problem za mene osebno je, zakaj se spet ustanavlja določeno podjetje, ki je deoo, ker bi se lahko ustanovil v bistvu tudi javni zavod, ki bi lahko pokrival oziroma urejal te zadeve. Ampak je pa dejstvo, če bi se ustanavljal javni zavod, potem niso dobički na koncu nek izplen, ampak se potem vse vrne nazaj v javni zavod. Ko gre za Ptuj in okolico sem jaz še posebej pozoren oziroma tudi pravi buldog, čisto iskreno povedano, ko gre za lokalne interese. In to, da imamo ta Selekcijsko-poskusni center Ptuj, je zelo pomembno tudi za nas in za okolico, sploh pa tudi v slovenskem merilu da se ohranijo ta avtohtona semena. Zanima me: Ali bodo tudi ti delavci, ki bodo preneseni na ta Center za avtohtone sorte semen, d. o. o., ohranili svoja delovna mesta oziroma kako bo s temi pogodbami delavcev? Ali se bo odpuščalo v sklopu tega prenosa in kakšna je prihodnost? Ali bo res na koncu ta del Selekcijsko- poskusnega centra pristal na Kmetijskem inštitutu kot del te zbirke oziroma del inštituta? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa tudi za ta dodatna vprašanja. Kot sem že uvodoma dejal, neposreden prenos na KIS ne bi bil mogoč iz povsem pravnih vidikov. Res je, ustanovitelj KIS je Republika Slovenija, ampak ko smo se pogovarjali tukaj predvsem s SDH, na kakšen način sprovesti te postopke, smo že, kot sem dejal, ugotovili, da je v tem primeru ta začasna družba najboljša možna rešitev. Neposreden prenos premoženja v nobenem primeru ne bi bil možen na nek javni zavod, neodplačen prenos. To so nam razlagali ekonomisti in tokrat samo prenašam to, kar so tudi meni razlagali. Zato se je družba odločila tudi seveda s podporo našega ministrstva in pripravljenega vladnega gradiva, da ustanovi začasno družbo. Zdaj ali je to deoo ali je to javni zavod, govorimo res samo o začasni družbi. Kot sem dejal, do konca marca moramo narediti vso pravno podlago za prenos tega upravljanja. Prvič, upravljanja na neko drugo inštitucijo, ki s tem obvladuje, ali je to Kmetijski inštitut ali kdorkoli drug, in na drugi strani tudi prenos lastništva na račun Republike Slovenije. In s tem se tudi ta začasna družba praktično ukine. Glede dobičkov se tukaj povsem strinjam. Tisti, ki bo upravljal s tem Selekcijsko-poskusnim centrom Ptuj, bo opravljal tudi neke vrste javno službo, za katero sem že omenil, da jo bomo financirali tudi iz iz naših sredstev, proračunskih sredstev, na drugi strani pa bo izvajal tudi neko gospodarsko dejavnost, torej prodaja semen, kajti želimo si, da ta semena, ki jih imajo sedaj na tem Selekcijsko-poskusnem centru, jih selekcionirajo, razmnožujejo, tudi pridejo na koncu na police, na trg, da jih lahko tudi nenazadnje slovenski kupci kupijo, sejejo in s tem bodo te sorte ostale dolgoročno žive. Saj to je bistven namen tega prenosa. Delavci so že preneseni in ohranjajo delovna mesta. Tukaj po mojih informacijah ni nobene bojazni za nikakršno delovno mesto in tudi nisem prejel nobene drugačne informacije, kar se tega dela tiče. Ali bo šlo to na Kmetijski inštitut ali kam drugam, naj dodam, da je bilo tukaj interesov več. Tako Kmetijski inštitut, kot tudi Kmetijsko-gozdarski zavod Ptuj je izjemno zainteresiran za prevzem tega centra, pa naj vendarle dodam, da v vsem tem času, ko smo iskali tudi te pravne podlage, smo iskali tudi primernega upravitelja in v tem trenutku lahko že tudi povem, da smo na ministrstvu že izvedli na nek način postopke in izbrali Kmetijski inštitut kot upravljavca tega dela, kajti tudi Kmetijski inštitut že po zakonu izvaja že prej omenjene javne naloge na področju rastlinske pridelave in tudi [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Kolega Koražija, imate besedo za postopkovni predlog.
Spoštovani predsednik, najlepša hvala za besedo. Imam postopkovni predlog, da se na to temo opravi neka širša razprava tukaj v Državnem zboru. Ko govorimo o teh avtohtonih slovenskih semenih, govorimo tudi o prehranski samooskrbi in obenem bi tudi rad opozoril, kar je bilo tudi večkrat omenjeno v medijih in tudi od strokovnjakov, da se veliko ljudi oziroma tudi odjemalcev oziroma uporabnikov boji, da bodo ostali brez semen ljubljanskega motovilca pa ledenke. Ker so bili tudi zelo zanimive izjave tega novega lastnika, se pravi Villager Srbija, da na začetku bi še naj bilo to urejeno, se pravi, da bodo imeli možnost, da bo ta Selekcijsko-poskusni center lahko še naprej ta avtohtona semena proizvajal in prodajal, po drugi strani pa ni bilo za prihodnost jasno pojasnjeno, kako in kaj bo s tem. Druga zadeva je tudi problematična. Tudi določene nepremičnine se bodo v sklopu tega prenosa prenesle na ta center in jaz se bojim in upam, da ne bo prišlo do tega, da bi se tudi kakšne določene nepremičnine prodajale v sklopu tega prenosa oziroma tudi potem, ko bo Center za avtohtone sorte semen, d. o. o., v celoti prevzel, bom rekel, ta neke vrste medčlen do končnega prevzema oziroma do prodaje. Še enkrat, kot rečeno, glede na to, da gre za okolje, iz katerega prihajam in je tudi zelo veliko vprašanj na terenu, tudi strokovnjakov, bi želel oziroma želim, da se v Državnem zboru opravi širša razprava, ker res govorimo o naši prihodnosti, ki mora biti zagotovo prehransko samooskrbna, po drugi strani pa imamo tudi ogromno teh slovenskih avtohtonih semen, ki jih moramo ohraniti in tudi predati naprej naslednjim generacijam, da ne bomo samo mi tisti, ki bomo, bom rekel, profitirali oziroma ki imamo že sedaj nekaj od tega. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v okviru glasovanj. Gospod minister bo odgovoril še na vprašanje Nataše Sukič v zvezi s pogozdovanjem in goloseki. Imate besedo.
Hvala lepa. Mislim, da sem tudi vam dolžan opravičilo, ampak razlog je isti, kot sem ga tudi prej navedel. Glede pogozdovanj. Obnova gozdov je za Slovenijo izjemno pomembna oziroma naj začnem drugje. V Sloveniji izvajamo trajnostno sonaravno rabo gozdov. Goloseki so prepovedani. Pa vendarle, če pogledamo nekatere površine slovenskih gozdov danes, imamo občutek, da so bili nekje opravljeni tudi goloseki. Večina, velika večina teh sečenj je bila narejena na podlagi odstranitve podlubnikov, naravnih nesreč, žledoloma, vetroloma. Naj omenim, da sem tudi sam imel priložnost videti nekatere gozdove tudi nad tisoč metri nadmorske višine, kjer je ostalo samo še kakšno drevo. In to ne zaradi golosečnje, ampak zaradi sanitarne sečnje. V tem primeru je treba pospraviti vse. Kot dober gospodar praviloma tudi pospravijo, posekajo, pospravijo vse tisto, kar je še takrat vrednega v takšnih gozdovih. Seveda v tleh ostanejo v nekaterih primerih tudi sečni ostanki, ki pa seveda skrbijo tudi za obnovo tal in tako naprej. Začel sem na tem koncu zato, ker bi rad tudi samo en kratek pojem pogozdovanja omenil, da ga bomo znali razločevati. V slovenskih gozdovih, ko govorimo o sanaciji naravnih ujm in tako naprej, takrat praktično ne govorimo o pogozdovanju, ampak govorimo o umetni obnovi. V bistvu je isto, ampak samo čisto taksonomsko pogozdovanje praktično pomeni tisto, da gremo na neko negozdno površino nekaj na novo zasaditi. Sistematičnega pogozdovanja v Sloveniji praktično ne izvajamo, pogozdovanja na negozdnih površinah, kajti Slovenija je bogata z gozdovi, 58 % jih imamo. Vemo tudi, ko se pogovarjamo o kmetijski politiki, se trudimo v obratni smeri, torej da odpravljamo zaraščanje, da namenjamo nove površine za kmetijsko rabo, kjer je to mogoče in kjer je interes. Torej izvajamo nekatere aktivnosti prej v obratni smeri. Zato sistematičnega pogozdovanja ne izvajamo, izvajamo pa sistematično obnovo gozdov tako po umetni kot tudi naravni poti. In seveda se večina gozdov vendarle obnovi po naravni poti. Kjer pa to ni mogoče, gremo pa v umetno sadnjo gozdnih dreves. Naj dam podatke samo za nekaj zadnjih let. Recimo v naravnih ujmah je bilo Sloveniji pospravljenih, evidentiranih in pospravljenih preko 20 milijonov kubičnih metrov gozdno-lesnih sortimentov. V teh zadnjih šestih letih je bila praktično večina poseka sanacija posledic. Večidel teh tudi največjih, najbolj poškodovanih gozdov se obnavlja po naravni poti. Vendarle pa v zadnjih treh letih, to je 2018, 2019 in 2020, ko imamo že zaključene podatke, je potekala obnova gozdov na površini 5 tisoč hektarov, od tega s sadnjo na slabih 2 tisoč oziroma 1777 hektarjih. Posajenih je bilo 4,3 milijone sadik gozdnega drevja 30 različnih drevesnih vrst, s čimer skrbimo tudi za biodiverziteto, odpornost gozdov in tako naprej. S tega zornega kota nekako ocenjujemo, da umetno obnovo gozdov bolj intenzivno izvajamo v deležih predvsem v državnih gozdovih in manj intenzivno v zasebnih. Tukaj imamo zagotovo še zelo veliko rezerve in si želimo, da bi tudi zasebni lastniki gozdov intenzivneje vlagali tako v obnovo kot tudi v samo nego gozdov. Kot sem že večkrat dejal, slovenskemu gozdu je vseeno, ali raste na hektar tristo kubikov kvalitetnih gozdnih lesnih sortimentov ali pa 300 kubikov drv. Lastniki si želimo in tudi država si želi, da bi imeli v gozdovih čim več kvalitetnih gozdnih lesnih sortimentov tudi zaradi gozdno-lesne verige, zaradi samega lesarstva v Republiki Sloveniji. Naj dodam ob zaključku samo še misel, da kljub vsem naravnim ujmam v zadnjih letih, zlasti od 2014 naprej, ko smo imeli žled, podlubnike, viharje in tako naprej, je danes situacija v slovenskih gozdovih bistveno boljša, kot je bila recimo pred 50, 60 leti. Imamo potrojeno lesno zalogo, povečali smo površino gozdov s 36 % na 58 % in si želimo ta trend prej obrniti, kot ga pa povečevati. Tudi letni prirasti so bistveno večji, kot so bili takrat. Danes govorimo o povprečno 7 kubikov na hektar na leto.
Hvala lepa. Kolegica Sukič, imate besedo.
Najlepša hvala, minister, za res izčrpen odgovor. Naj povem za javnost, da bodo vedeli, zakaj sem to vprašala. Ker na sosednjem Hrvaškem od leta 2019 poteka nacionalna kampanja pogozdovanja, ampak kot vidim, smo mi zelo dobri v tem, kot zdajle slišim. Pri obnavljanju gozdov imamo pač drugačno situacijo kot sosednja Hrvaška. Me pa zanima še nekaj. V luči podnebne krize, ki je izziv naše generacije in prihodnjih generacij, bi bilo treba napore vložiti ne le v samo obnovo gozdov oziroma pogozdovanja, kakorkoli rečemo, pač pa tudi v intenzivno ozelenitev urbanih središč in večjih naselij. Zanima me: Kako je s to intenzivno ozelenitvijo urbanih središč? Kakšni so načrti? Ali se že kaj izvaja? Kakšni so načrti za prihodnost? Kako boste omejili kakšne nesmotrne, stihijske sečnje v gozdovih ali pa naseljih ? Ali potem tudi nadomeščamo, kadar se gradijo ceste, ko moramo zaradi gradbenih posegov sekati drevesa? Hvala lepa za odgovor že vnaprej.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa tudi za dodatno vprašanje. Da, se strinjam. Nekatere države Evropske unije intenzivno naslavljajo pogozdovanje v pravem pomenu besede. Države smo si izjemno različne, od Nizozemske, Irske, ki imajo okoli, ocenjujem, 10 % površine države pokrite z gozdovi, do Slovenije, Švedske, Finske, kjer smo blizu 60 %, če vzamem povprečje in vse tudi vmes. Nekatere države intenzivno želijo pogozdovati in želijo tudi razvijati nekatere kmetijske prakse, ki jih naslavljamo tudi v slovenskem strateškem načrtu, ki smo ga poslali v Bruselj, in sicer saditev mejic kot prispevek k biodiverziteti tudi predatorjem, torej naravnim škodljivcem, našim kmetijskim škodljivcem in tako naprej, s čimer verjamem, da bomo resnično lahko preprečili marsikakšno težavo na področju kmetijstva, tako vetrne erozije, na Vipavskem se spomnimo pred, ne vem, že skoraj desetimi leti in tako naprej. To, kar smo desetletja čistili, sedaj z ukrepi, s finančnimi spodbudami razvijamo nazaj, ker s tem koristimo tudi kmetijskemu prostoru, pridelavi hrani z manj fitofarmacevtskih sredstev. Torej smo lahko bolj okoljsko naravnani. Kar se tiče podnebne krize, je že to en del odgovora na to vaše vprašanje, kaj načrtujemo v tem delu, da kmetijski krajini želimo dati spet nazaj neko tisto dušo kmetijske krajine. Na drugi strani pa želimo tudi preko različnih akcij pa vendarle povečati število dreves v Sloveniji. Pa naj ponovim samo nekatere akcije, ki jih bomo skupaj s partnerji ali pa jih organizirajo tudi drugi, naslavljali: Obnovimo slovenske gozdove, Negujemo slovenske gozdove, v tem letu zelo prepoznana iniciativa, iniciativa Čebelarske zveze Slovenije, ko govorimo o vseslovenskem sajenju medovitih rastlin. Mislim, da bo zadnja sobota v marcu dan tega sajenja. In tudi naše ministrstvo bo aktivno participiralo na tem delu kot tudi mnogi drugi deležniki. Glede samih ozelenitev urbanih središč, to presega področje mojega resorja. To je dejansko v domeni lokalnih skupnosti. Bi si želeli več teh parkovnih površin v mestih, pa nenazadnje saj nismo tako skromni. Saj Ljubljana je eno najbolj zelenih glavnih mest v Evropski uniji. Kar se tiče nesmotrne sečnje, naj dodam, da pri nas vsaka sečnja teče na podlagi odločb Zavoda za gozdove Slovenije. Če sečnje potekajo zakonito, potem ne smejo biti nesmotrne. Drugače pa vse takšna vprašanja naslavljamo preko gozdarske inšpekcije. Tudi sam dobim kar nekaj pobud in vedno te pobude naslovim na gozdarsko inšpekcijo in jih prosim, naj gredo v pregled. Ravno tako pri nadomeščanju, tukaj so številni izzivi, ampak ne želimo si nadomeščati na kmetijskih površinah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev prvi krog. Poslansko vprašanje bo postavila Lidija Divjak Mirnik, in sicer ministru za zdravje Janezu Poklukarju ter ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Hvala, predsedujoči za besedo. Lep pozdrav, gospod minister, gospa ministrica! Kolegice, kolegi! Moje današnje vprašanje je naslednje. Vladni ukrepi za omejitev širjenja covida so povečali dejavnike tveganja za razvoj duševnih bolezni. Med drugim so bili sprejeti številni neutemeljeni oziroma nerazumni ukrepi, ki dokazano bistveno ne pripomorejo k zajezitvi širjenja virusa, nadalje pa tudi ukrepi, ki so mlade odrezali od prijateljskih stikov in najosnovnejših aktivnosti, potrebnih za njihov normalen razvoj. Eden takšnih primerov je bilo tudi rekordno zaprtje šol. Duševne motnje pri otrocih in mladostnikih seveda niso nastale zaradi epidemije covida, jih je pa ta epidemija vsekakor razgalila in tudi pospešila. Zaradi posledic epidemije naraščajo čustvene, vedenjske motnje, vzrok za njih pa so spremembe v okolju, družini, družbi, tudi spremenjenih vzorcih, tudi komunikaciji, tudi v raznoraznih pritiskih, ki jih otroci doživljajo. Predvsem so ranljivi tisti otroci in tisti mladostniki, ki nimajo toliko podpornega okolja v družini ali v šolah, in pa tisti, ki se slabše znajdejo v nekih novih okoliščinah, ki so za njih nastale, pa tudi tisti, ki so že nagnjeni k nekim duševnim motnjam. Zaprtje šol, in v naši državi smo imeli zaradi nedomišljenih ukrepov te vlade rekordno dolgo zaprte šole, za mlade pomeni izgubo pomembnega vira podpore in tudi pomoči. V času so se soočali s pomanjkanjem vključevanja v vrstniške skupine, učenje, igro, druženje, pogovore. Poleg tega so nekateri učitelji in tudi strokovni delavci v šolah za marsikaterega otroka eden izmed najpomembnejših prostorov socialne aktivnosti in interakcije. Škoda, ki jo bodo otroci trpeli zaradi vseh teh ukrepov, ki jih je ta vlada sprejela, je nepredstavljiva in še ne vemo, kaj nas čaka. Naj opozorim, da je bilo v letu 2020 za 15 % več poskusov samomora kot v letu 2019 in da se je v letu 2020 zmanjšala tudi dostopnost do psihiatrov in druge strokovne pomoči. Zato, spoštovana ministra, moje prvo vprašanje: Kako danes po skoraj dveh letih epidemije ocenjujete, da so ukrepi za zajezitev širjenja virusa vplivali na duševno zdravje ljudi, kako na otroke, mladostnike? Kako je zaprtje šol vplivalo na duševno zdravje mladih? Ste opravili kakšne raziskave, analize s tega področja? Katere konkretne ukrepe predvidevate v prihodnje, da boste lahko, da rečem, sanirali posledice epidemije za duševno zdravje otrok in mladostnikov?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovana gospa Lidija Divjak Mirnik! Najlepša hvala za podano vprašanje glede duševnega zdravja otrok in mladostnikov, kajti gre za pomembno področje, ki mu na Ministrstvu za zdravje in tudi na Ministrstvu za šolstvo posvečamo veliko pozornosti. Z naslova iskanja boljših in vzdržnejših sistemov na področju duševnega zdravja je bila že leta 2018 sprejeta resolucija v nacionalnem programu duševnega zdravja, ki je prvi strateški dokument za ureditev tega področja. V postopku medresorskega usklajevanja kot nadgradnja tega je ta trenutek akcijski načrt, ki natanko določa ukrepe aktivnosti in izvajalce, kazalnike, roke ter tudi finančne vire vse do konca leta 2023 na tem področju. Kot ste povedali, epidemija covida-19 ni prizanesla nikomur, še posebno ne otrokom in mladostnikom na področju duševnega zdravja. Ministrstvo za zdravje se zato trudi izboljšati dostopnost za storitev duševno zdravje otrok in mladostnikov in je to uvrstilo pod svoje prioritete. Vlada 8. julija 2021 ustanovila Svet Vlade Republike Slovenije za duševno zdravje, ki med drugim naslavlja tudi to problematiko. Do sedaj smo imeli dve seji sveta. Ko govorimo o ukrepih za izboljšanje situacije, je na prvem mestu treba izpostaviti pospešitev izpostavljanj in nadgradnjo mreže centrov za duševno zdravje otrok in mladostnikov, ki deluje na primarni zdravstveni ravni. Večina od načrtovanih centrov za duševno zdravje že deluje oziroma se vzpostavlja. Trenutno je delujočih 18 centrov, ostali pa so v izpostavljanju. Tako ta trenutek delujejo centri za duševno zdravje otrok in mladostnikov Brezovica, Celje, Murska Sobota, Ormož, Ravne na Koroškem, Ptuj, Velenje, Trbovlje, Postojna, Nova Gorica, Jesenice, Maribor, Domžale, Posavje, Piran, Škofja Lokain dva tima v Ljubljani. Iz istega razloga pa smo v interventnem zakonu tudi zagotovili plačilo 30 specializacij kliničnih psihologov, kajti največja ovira pri hitrem in zadostnem širjenju omenjene mreže je pomanjkanje ustreznega kadra. Prvi javni razpis za financiranje 10 specializacij kliničnih psihologov je bil izveden v lanskem letu. Hkrati smo ob resnejši situaciji s področja duševnega zdravja otrok in mladostnikov v letu 2021 že v splošnem dogovoru zagotovili dodatno 120 obravnav oziroma 10 ves čas delujočih postelj za urgentne primere na področju otroške in mladostne psihiatrije v Univerzitetnem kliničnem centru Ljubljana, hkrati pa tam dodelili tudi dva dodatna tima. V septembru 2021 je zdravstveno osebje v novem dnevnem centru že sprejelo prve otroke. Pedopsihiatrične kapacitete smo za 30 % povečali tudi na območju oziroma v delovanju Univerzitetnega kliničnega centra Maribor. Toliko v izhodiščih. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Najlepša hvala, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana gospa poslanka! Sedaj kolikor je časa pa bomo potem verjetno še nadaljevali. Tudi na resornem Ministrstvu za izobraževanje seveda z vso dolžno skrbnostjo spremljamo posebej duševno stanje naših otrok v vzgojno-izobraževalnem procesu. V tej luči smo tekom sprejetja 10 protikoronskih zakonov posvetili posebno pozornost tudi tem ukrepom, pa ne samo ukrepom, to se tudi finančno vidi. Kaj konkretno smo pa tudi naredili, verjamem, da bom v nadaljevanju svojega odgovora imela priložnost povedati.
Hvala lepa. Kolegica Divjak Mirnik, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Mene veseli, da ste predvsem, minister Poklukar, dali in se zavedate tega problema. Verjamem, da se tega zavedate tudi na MIZŠ. Kljub temu pa moramo vedeti, da je duševno zdravje enako pomembno kot fizično zdravje. Zaradi slabega duševnega zdravja se lahko poslabša tudi fizično zdravje, to vsi vemo, in to je predvsem problematično pri otrocih in mladostnikih. Zato me veseli, da temu tudi na ministrstvu posvečate nekaj več, da rečem, pozornosti. Vzrokov, da je v času epidemije prišlo do porasta duševnih motenj, je več. Za to obdobje je značilna nestabilnost, negotovost, nekonsistentnost in tudi nepredvidljivost življenja. Otroci v tem času so potrebovali konstantnost, predvidljivost in pa jasne meje, vendar ste jih vi z vašimi ukrepi porušili. Zato me tukaj zanima še naslednje: Ali so bili vsi sprejeti ukrepi, ki ste jih sprejemali, pretehtani tudi s psihološkega vidika? Ali so bile opravljenetudi kakšne ocene, kako bodo ti posamezni ukrepi vplivali na duševno zdravje? Spoštovana gospa ministrica, zakaj ste takrat dopustili tako dolgotrajno zaprtje izobraževalnih ustanov? Ali se ob tem počutite tudi odgovorno za nastalo škodo, ki je seveda na duševnem zdravju otrok in mladostnikov nastala? Še dodatno. V tem času poznamo tudi to nasprotovanje nekaterih staršev glede covid ukrepov v šolah, zato svojih otrok v tem času ne pošiljajo v šolo. Mislim, da sem nekje prebrala, da se število teh staršev in teh otrok, ki ne obiskujejo sedaj pouka, zelo zmanjšuje. pa vendar, konkretno, gospa ministrica, sprašujem: S katerimi ukrepi boste te otroke vključili nazaj v šole in tako preprečili nadaljevanje škode za njihovo duševno zdravje? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa. Preden nadaljujem s konkretnimi ukrepi pa tudi še nekaterimi odgovori na vaša vprašanja, najprej še enkrat res moram izpostaviti. V času epidemije v Sloveniji šolanje ni bilo prekinjeno niti za eden dan. Zaradi varstva in varnosti na polju zdravja je bilo za določeno obdobje tako kot povsod po svetu šolanje preneseno na daljavo. Ni se pa prekinilo niti za en dan. Se pa vsekakor strinjam in podpiram vse ocene stroke, da seveda je tudi to izobraževanje na daljavo pustilo pri nekateri otrocih posledice in da je treba sedaj skrbno te posledice tudi ustrezno strokovno naslavljati. Kako mi to počnemo sedaj na resornem ministrstvu? Z novembrom prejšnjega leta smo dodelili 185 dodatnih delovnih mest svetovalnih delavcev v osnovnih šolah, 17 delovnih mest v osnovnih šolah s prilagojenim programom in v zavodih za vzgojo in izobraževanje otrok in mladostnikov s posebnimi potrebami. Na področju srednjih šol in dijaških domov financiramo dodatno še 49 svetovalnih delavcev. Vse skupaj to znaša v finančnem smislu dodatnih praktično 9 milijonov evrov. Za lažje delo svetovalnih delavcev vzpostavili celovito prenovo enega sistema aplikacij, ki omogočajo elektronsko izvedbo prijavno-vpisnih postopkov in pa v tem smislu olajšujejo delo predvsem strokovnim svetovalnim delavcem, ki lahko potem na račun tega svojo pozornost poleg administracije dajejo tudi konkretnemu ukvarjanju z otroki. V letnem načrtu dela Zavoda Republike Slovenije za šolstvo za letošnje leto smo umestili posebno nalogo, prenovo programskih smernic za svetovalne službe v vrtcu, v osnovnih, srednjih šolah. V sistemu izvajanja programsko profesionalnega usposabljanja smo zavedli 19 različnih programov usposabljanja na temo duševnega zdravja, skoraj 400 izobraževalnih ur, preko 700 predvidenih udeležencev se je tega udeležilo. V skupnem obsegu 5 tisoč in še nekaj ur je vsega skupaj v vseh programih, teh je pa 264, ki se vsaj širše dotikajo teme socialno-čustvenih kompetenc. 10 tisoč udeležencev se je tega udeležilo. Letos je v pripravi, zdaj je samo vprašanje dni, začetek razpisa ciljnoraziskovalnega projekta z naslovom Spremljanje in izboljševanje individualne pomoči učencem v covid in post-covid razmerah – področje anksioznosti, premagovanje občutka tesnobe. Sodelujemo z NIJZ, sodelujemo z Ministrstvom za zdravje. To je nekaj, kar [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Lahko. Mag. Marko Koprivc [[…]]
Se opravičujem, jaz sem razumela, predsedujoči, da razumeš, da bi še rada nadaljevala.
Vi imate lahko samo še postopkovni predlog, pa se niste prijavili za to. Saj to sem vas vprašal, pa ste rekli, da ne. [[oglašanje iz dvorane]] Lidija Divjak Mirnik, izvolite, imate besedo za postopkovni predlog. Prosim, da ste jasni potem pri svojih [[…]]
Hvala, predsedujoči. Očitno se nisva razumela, pa nič za to. Mene veseli, spoštovana gospa ministrica, kar ste povedali, da se ministrstvo zaveda, da ste tudi povečali sredstva za te novo zaposlene, ki se ukvarjajo z otroki, ker gre za perečo problematiko, ki jo je treba nasloviti nemudoma, takoj danes, že včeraj pravzaprav. Nimamo časa tukaj čakati, sploh glede na to, kar je povedal prej tudi minister, kar se dogaja s pedopsihiatrijami in s temi kapacitetami, ki so polne. Tudi to, da se več kot leto dni čaka na strokovno pomoč, je absolutno nesprejemljivo. Zato me veseli, da se tega zavedate in da bodo ti ukrepi ali pa vsaj, da tako rečem, pripravljeni ukrepi vsaj malce pripomogli k temu, da zmanjšamo to stisko pri otrocih. Zdaj konkretno v tem akcijskem načrtu, o katerem ste, minister Poklukar, govorili, bi mene zanimalo, kaj je tam notri, kaj konkretno je zabeleženo v tem akcijskem načrtu, ki očitno od leta 2019 pa do danes še ni zagledal luči sveta. Tako da to bi bilo dobro , ker zdaj že dve leti aktivno vemo, da vse rdeče lučke gorijo sploh pri otrocih in mladostnikih, ki so v stiskah. To lahko nenazadnje tudi preberemo. Prejšnji teden mislim da je bil tisti samomor v neki osnovni šoli, če se ne motim. Skratka stvari so zelo, zelo, zelo problematične in pereče. Zato seveda jih je treba naslavljati takoj. Jaz sem govorila tudi z marsikaterim, da rečem, praktikom, v navednicah, ki se ukvarjajo z otroki, z njimi vsakodnevno delajo. Ti se namreč s počutjem, vedenjem in odzivanjem otrok in mladostnikov srečujejo vsak dan in pri njih opažajo neka razpoloženja in stiske, ki jih še niti prav ne vedo, da rečem, razumeti ali pa tudi ozavestiti. In potrebno je to strokovno odzivanje, tudi s programom Mira, o katerem sicer minister niste govorili, pa domnevam, da ga poznate, kjer je treba angažirati pravzaprav vso stroko: pedagoško, psihološko, zdravstveno in združiti to znanje ter tem otrokom in mladostnikom v tem trenutku takoj ponuditi pomoč. Praktiki imajo dostikrat sicer občutek, da je ta odziv odločevalcev bolj mlačen in pa prepočasen. Ampak jaz si res želim, da se prisluhne tem ljudem, ki delajo z otroki in da se nenazadnje tudi njim ponudi pomoč, ki jo potrebujejo, ker s takšnimi otroki sedaj delajo. Jaz si res želim, da te programe aktivno zapeljemo sedaj takoj in da vsem nudimo pomoč. Bi pa tudi predlagala, da Državni zbor opravi razpravo o mojem poslanskem vprašanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti mag. Marko Koprivc, ki bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovana ministrica! Spoštovane in spoštovani vsi prisotni! Poglejte, jaz mislim, da je slehernemu malo boljšemu opazovalcu slovenske notranje politike in predvsem delovanja te vlade jasno, da je glavni cilj te vlade podrediti si vse neodvisne inštitucije v Republiki Sloveniji. Temu ne bom rekel, da zgolj sledi Ministrstvo za izobraževanje, ampak je celo eden od protagonistov na tem področju. Pa nedelovanje same ministrice, ker je ni čutiti, ampak njene podrejenosti šefu, predsedniku Vlade Republike Slovenije. Spoštovana ministrica, poglejte, v preteklosti smo bili priča številnim nestrokovnim kadrovanjem in uslugam, ki ste jih naklonili predvsem podpornikom vlade Janeza Janše ali pa podpornikom samemu predsedniku in njegovim prijateljem. Bili smo, upam si trditi, priče udaru na slovensko visoko šolstvo, se boste spomnili, kako ste podeljevali nepotrebne koncesije privatnim šolam, zasebnim visokošolskim ustanovam za programe, ki se izvajajo na kvalitetnih javnih šolah. Spomnili se boste, kako ste preko pekapejev delili sredstva tem istim prijateljem, lastnikom zasebnih visokošolskih ustanov. Na nesprejemljivost tega je opozorila celo Komisija za preprečevanje korupcije. In ko mislimo, da je dno dna že doseženo, smo bili pred nekaj dnevi informirani, da je Vlada Republike Slovenije že drugič kljub podpori upravnega odbora zavrnila kandidatko za vršilko dolžnosti Javne agencije za raziskovalno dejavnost Republike Slovenije, kljub temu da je kompletna stroka, upravni odbor, sindikat in vsi ostali so dali pozitivno mnenje oziroma podprli predlog upravnega odbora. Kaj je ob tem naredila Vlada Republike Slovenije? Poleg tega da je zavrnila kandidatko, ki ji je dal zeleno luč upravni odbor, je istočasno odstavila tudi upravni odbor sam. Tako očitno, da je res že neokusno. Vsaj potrudili bi se, da se zadeve nekoliko bolj prefinjeno naredijo. Zato vas, spoštovana ministrica, sprašujem: Zakaj niste sledili predlogu stroke in upravnega odbora in podali soglasje k imenovanju kandidatke. Kaj je vaš namen? Vemo, da je bil pred časom, pred meseci sprejet nov krovni zakon za področje znanosti, kar je seveda velik doprinos področju znanosti. Ta zakon je bil v veliki meri pripravljen že pod prejšnjo vlado, pod ministrovanjem ministra Pikala. A vendarle ta zakon dodeljuje še večje pristojnosti ARRS. ARRS bi morala v naslednjih tednih, mesecih spremeniti ključne podzakonske akte za izvajanje tega zakona. Vi pa [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec Koprivec – Koprivc, se opravičujem, pravzaprav ste veliko na koncu z vašim vprašanjem že odgovorili. Ampak bom dala najprej malo historiata, da bodo ljudje vedeli, za kaj sploh gre. Prejšnji direktor Javne agencije za raziskovalno dejavnost Republike Slovenije dr. Repnik je 1. 12. lansko leto podal odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi zdravstvenih razlogov. Jaz se mu na tem mestu najprej zahvaljujem za vso delo, ki ga je opravil in mu želim vse dobro pri okrevanju. Delo, ki ga je prevzel, je bilo zahtevno, še v času pred sprejetjem novega zakona. Potrebovalo je prvenstveno tudi temeljito restrukturiranje samega dela agencije, ker je prav to botrovalo nekaterim večjim problemom pri pomembnem implementacijskem delu raziskovalne politike v Sloveniji. S sprejetjem novega zakona in verjamem, da tudi s potrditvijo, razvojne raziskovalne strategije za naslednje desetletno obdobje, kar je ravno sedaj tudi na vaši delovni mizi, razumem, da v februarju na odboru in upam, da potem tudi na plenarnem zasedanju, pa smo postavili temelje sodobne, ne samo evropske, ampak svetovno primerljive raziskovalne dejavnosti naše države, tistega dela, kjer smo v resnici lahko mednarodno svetovno konkurenčni in pa kompetentni. Iz vseh omenjenih razlogov, torej zaradi vpeljave novih, bom rekla, modernih, političnih in pa tudi strokovnih orientacij, zaradi potrebe po prestrukturiranju pri vpeljavi novih poslovnih procesov, smo v tej luči situacije, ki je nastala zaradi, kot rečeno, bolezni dosedanjega direktorja, prosili upravni odbor, in to tudi jasno skomunicirali v naših odločitvah, da se išče kandidat, ki ima poleg omenjenih dveh karakteristik tudi to neobremenjenost, da ne prihaja znotraj struktur agencije. O tem so člani upravnega odbora vedeli, so bili seznanjeni, pa so glasovali, kot so glasovali. Jaz verjamem, da so glasovali po svoji dolžni odgovornosti in pa oceni. Vendar pa niso zasledovali temeljnih pričakovanj ustanovitelja in temeljnih pričakovanj tistih, ki bomo na koncu tudi, kot pravilno pravite, nosili odgovornost, če zadeva ne bo peljana v pravo smer. Izbira, to je pa naslednja zadeva, ki jo problematizirate, izbira novega vede direktorja agencije, ki je danes nastopil svoj mandat in mu prav tako želim vse dobro pri zelo zahtevnem delu. Kaj naj vam rečem? Če boste vtipkali v Google njegovo ime, boste dobili življenjepis takoj na dlani. Predlagam, da to naredijo vsi tisti, ki jih to zanima, da razblinimo kakršen koli dvom o kompetentnosti vede direktorja. O kompetentnosti, ki absolutno presega meje Slovenije in je na ravni svetovne odličnosti. Govorimo o kandidatu, ki od leta 2005 dalje praktično dela na vodstvenih položajih tako znotraj prakse kot tudi v znanstvenoraziskovalnem procesu, ki je redni profesor Univerze v Ljubljani, od leta 2009 tudi zaposlen na Medicinski fakulteti, ki je mentor šestim doktoratom, trem magisterijem znanosti in tako naprej. Če boste vtipkali še seznam SICRIS, to je faktografska biblija znanstvenoraziskovalnega prostora v slovenskem prostoru, pa mislim, da več ni nikakršnih dilem. Ker bova nadaljevala, bom pa še potem kakšno povedala dodatno.
Hvala lepa. Gospod Koprivc, imate besedo za dopolnitev vprašanja.
Hvala lepa, ministrica. Poglejte, jaz nič ne bom vtipkal, mislim, da ste povedali ključno. Dajmo še enkrat razjasniti, da bodo državljanke in državljani razumeli. Vi sedaj sicer opravičujete, kako je ta vaš kandidat primeren in gor dol. Ampak dejstvo, še enkrat, v Republiki Sloveniji imamo pač ustaljen sistem imenovanja ljudi na posamezne pomembne funkcije. Direktorja ARRS oziroma vršilca dolžnosti bi morali imenovati upravni odbor. Upravni odbor je povedal svoje in ga ni podprl oziroma je podprl neko drugo osebo, osebo, ki je dobila soglasje. Vi in vlada ste temu nasprotovali. In ne samo to. Potem ste obglavili še upravni odbor, da se kaj takega ne bi ponovno ponovilo. Gre za to, o čemer sem prej govoril, za podrejanje vseh neodvisnih institucij. In tak napad na znanost je naravnost grozljiv. Sedaj bom pa prebral še kaj o tem meni SVIZ in kaj o tem meni KOsRIS kot krovna organizacija združenja vseh raziskovalnih organizacij v Sloveniji. SVIZ, najprej: Posledično sta ogrožena tudi izpolnjevanje pogodbenih obveznosti za izvajanje raziskovalne dejavnosti ter izvajanje rednih razpisov in priprave podzakonskih aktov v zvezi z Zakonom o znanstvenoraziskovalni inovacijski dejavnosti. Slednje nas še posebej skrbi, saj je za to časa le še nekaj mesecev. Ob tem je pravzaprav odveč dodajati, da je povsem nesprejemljivo, da je Vlada s tem predlagala svojega kandidata brez dovoljšnih strokovnih kompetenc in da s takšnim postopanjem resno ogroža normalno delovanje slovenskega znanstvenoraziskovalnega sistema. Gospa Kustec, to pravijo sindikati, ki bi jih morali poslušati. To pravi stroka. Vi se sklicujete na to, da ima on ne vem kje napisane kompetence. Delovali ste kot vlada proti stroki. In to je nedopustno. To je fašistoidno, oprostite.
Hvala lepa. Preden dam besedo ministrici, bi prosil, da izbirate izraze, Žaljivk in podobnih stvari in etiketiranj ne bom dovolil pri postavljanju poslanskih vprašanj. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala. Vrtimo se okrog dveh argumentov. Okoli argumenta spoštovanja pravnih dejstev in doslednosti in pa kompetenc. S pravnega vidika smo sledili vsem zakonskim določilom, ki jih imamo na voljo kot odgovorni upravljavec Javne agencije za raziskovalno dejavnost Republike Slovenije. Če želimo biti resnično raziskovalno močni, prepoznavni, potem rabimo na čelu prav takšnega človeka. Človeka, ki je spoštovan, ki ima reference, ki je del mednarodnih, posebej še evropskih mrež. In ga imamo. In to človeka, ki mi verjemite, če, upam, da ne, posluša takšen pogled na sebe, na znanost, potem se verjetno pri polni pameti ne bi nikoli in mu ne bi bilo potrebno se odločiti za to, da bo v imenu države in znanosti ter raziskovanja opravljal to zelo pomembno, odgovorno in častno ter zahtevno delo. Govorimo o vrhunskih znanstvenikih. In vse to, kar tukaj sedaj poslušam, je eno nedostojno prerekanje na račun in z ljudmi, ki imajo reference, za katere verjamem, da če bi jih poznali, bi mogoče izbirali drugačen jezik pri obračunavanju s tem. Strokovna referenčnost na področju znanosti in tudi akademskega dela na sploh je nekaj, kar ne pade iz neba, ampak je plod številnih verifikacij, dolgotrajnega dela, pridobivanja kompetenc, napredovanja. In to, da si nekdo pri takšnih podatkih upa govoriti o nekompetentnosti [[…]]O tem lahko govorijo samo tisti, ki so enakovredni njim samim.
Hvala lepa. Gospod Koprivc, ni vam treba biti nič nestrpen, dal vam bom besedo za postopkovni predlog. Ni pa na vas, da skačete v besedo ministrom, ki odgovarjajo. Izvolite, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa, podpredsednik. Ne, saj ne skačem v besedo. Samo roko sem dvignil, da vas opozorim, da bi se rad postopkovno javil. Najprej gospa Kustec, da obrazložim ta postopkovni predlog, bi se želel odzvati še na te vaše izjave, ki mi jih hočete naprtiti, da jaz govorim o neki nekompetentnosti tega vašega izbranega kandidata. Ne govorim o tem. Jaz govorim o absolutni nesprejemljivosti postopka, na kakšen način je bil izbran. Govorim o tem, da sta celotna stroka in upravni odbor, katerega naloga je, da izbere direktorja, direktorico, izbrala neko drugo osebo, ki je ravno tako oziroma po mnenju stroke še bolj kompetentna. In strašljivo je, da vlada pač z valjarjem enostavno povozi odločitev upravnega odbora. In za piko na i ta isti upravni odbor odstavi. Prej ste rekli ministrica, da je to vse v skladu s pravnimi akti in tako naprej. Res je, da je, ampak neokusno je, dejansko je neokusno. Namen upravnega odbora bi moral biti, da avtonomno odloča. Vi ste ga pa zato, ker je odločil drugače, kot bi vi želeli, enostavno zamenjali. Kaj je to drugega, kot fašistoidno podrejanje vseh inštitucij v državi?
Kolega Koprivc [[…]]
Jaz ne vem, kaj je to drugega.
Kolega Koprivc, izrekam vam opomin.
In vi govorite, da je to pač normalno in v redu. Ni. Oprostite, ni! In zato jaz mislim, da je nujno, res nujno, da Državni zbor opravi široko razpravo o tovrstnih podrejanjih inštitucij na vseh področjih. Trenutno govorimo o področju ARRS, ki je ključna za področje avtonomnega in neodvisnega področja znanosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bodite spoštljivi do ljudi. To bi vam pritikalo glede na visoko stopnjo izobrazbe, pa vidim, da vam to ne leži preveč. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Eva Irgl bo postavila vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod minister! Odkar je prisegla ta vlada, se srečujemo s pandemijo covida-19, ki je še posebej zaznamovala institucionalno varstvo in pa področje starejših. Covid-19 je tudi izpostavil, če tako rečem, mačehovski odnos vaših predhodnikov do tega področja. Zato me zanima: Kaj ste v tem mandatu naredili, da bi nadaljevanje takšnega odnosa do tega področja prekinili in da bi na področju institucionalnega varstva prišli do nekaterih prepotrebnih, vsaj normalnih bivalnih pogojev za starejše? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Minister izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana gospa poslanka Eva Irgl. Na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti se zavedamo, da je bilo področje investicij v institucionalno varstvo starejših in tudi področje investicij v ostale socialnovarstvene zavode v preteklem desetletju močno podhranjeno. Kot ste omenili, smo to najbolj brutalno spoznali, stanovalke in stanovalci in zaposleni v teh zavodih pa žal brutalno občutili zaradi posledic epidemije covida-19. V startu našega mandata smo mrežo institucionalnega varstva začeli širiti s podelitvijo koncesij. Tako smo marca lansko leto z odločbo podelili koncesijo za tisoč 285 novih mest za uporabnike storitev institucionalnega varstva v domovih za starejše za celotno območje Slovenije, z začetkom opravljanja dejavnosti v letošnjem letu. 24. junija lani smo objavili nov javni razpis, že drugi v dveh letih, za tisoč 100 novih mest za koncesije na področju institucionalnega varstva v domovih za starejše za območje celotne Slovenije, katerega rezultate, naj povem – in sem vesel, da lahko tu v hramu demokracije to oznanim – smo objavili ravno danes. Področni predpis Pravilnik o minimalnih tehničnih pogojih za izvajalce socialnovarstvenih storitev je bil sprejet že v daljnem letu 2006. V skladu z določili pravilnika je potrebno v zavodih dvigniti kvaliteto bivanja, na primer nastanitev v eno- ali dvoposteljnih sobah z lastno kopalnico znotraj bivalnih enot z omejenim številom stanovalcev in skupnimi prostori za druženje, formalna ureditev področja pa ni bila ustrezno podprta z investicijskimi sredstvi, zato so bila v preteklih 15 letih vlaganja v domove zelo omejena in domovom niso omogočala prilagajanja infrastrukture, še posebej pa, kar je najbolj žalostno, stanovalkam in stanovalcem, našim babicam in dedkom niso zagotovile dostojnega stanovanja. Kot sami ugotavljate, se je navedeno še posebej izrazito pokazalo v času prvih valov epidemije covida-19. Prostorska problematika javnih socialnovarstvenih zavodov je zelo raznolika in obsežna in je ni mogoče celovito rešiti v okviru enega ali dveh proračunov. Veseli pa nas, da smo v obdobju od 2020 do 2023 uspeli pripraviti in zagotoviti sredstva za več deset investicijskih projektov glede na vir financiranja. Skupaj imamo, lahko povem, v Sloveniji odprtih 108 gradbišč. Gre za naslednje skupine projektov. ESRR, prednostna os 9, Socialna vključenost in zmanjševanje tveganja revščine za gradnjo dnevnih centrov in začasnih namestitev v obdobju 2021 in 2023, okvirno 27 milijonov evrov, slabih 19 milijonov kohezijskih, preostalo Republika Slovenija. Sofinanciranih je 22 projektov dnevnih centrov in kratkotrajnih nastanitev, ki so v izvajanju po vsej Sloveniji. Nekateri, kot je na primer v Žalcu, pa so že zaključeni in smo že imeli otvoritev, tako da sem se lahko skupaj z uporabniki storitev tam že razveselil odprtja in delovanja tega dnevnega centra. Potem imamo javni razpis za sofinanciranje vlaganj v infrastrukturo za vzpostavitev stanovanjskih skupin za osebe, mlajše od 65 let. V obdobju 2021 do 2023 je za njihovo vzpostavitev namenjenih slabih 7 milijonov evrov. V prvih dveh rokih smo podelili sredstva za sofinanciranje izgradnje oziroma ureditev 11 stanovanjskih skupin. Zaključuje se tudi izbor projektov v tretjem roku. Zelo velik zalogaj je bil javni razpis iz sklada React-EU, kar je bil, bi rekel, dodatni vir še iz prejšnje večletne finančne perspektive, in sicer za obdobje 2014–2020, Prednostno področje krepitev odpornosti na področju socialnega varstva starejših in storitev v okviru sistema dolgotrajne oskrbe. V okviru tega javnega razpisa, ki je znan na kratko kot razpis iz sklada React, je bilo za sofinanciranje 18 investicijskih projektov razdeljenih 93 milijonov evrov. Med večjimi projekti, ki se sofinancirajo iz navedenega mehanizma, so nadomestna gradnja doma starejših v Ajdovščini, gradnja zunanje enote DSO Ptuj, prenova doma starejših v Murski Soboti in Velenju. Imam še nekaj virov, ki jih bom verjetno v nadaljevanju lahko še dodal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanka Irgl, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Najlepša hvala tudi, da ste mi dali možnost te dopolnitve. Gospod minister, jaz se vam zahvaljujem za ta precej izčrpen odgovor v tem prvem delu. Pa vendarle naj tukaj rečem, da sem sama kot predsednica Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide obiskala kar nekaj domov starejših občanov in pa drugih oblik institucionalnega varstva po Sloveniji. In vsi se zavedamo, da gre za zelo podhranjen sistem, da se ni dovolj, kot ste že sami povedali, vlagalo v domove starejših občanov. Pomembno je tudi to, da vedno znova, ko sem obiskala kakšen dom, sem se soočila z dvema izzivoma, in sicer s premalo prostorskih zmogljivosti, kar ste že sami povedali, in pa s premalo specifičnega kadra. V prvem valu epidemije covida-19, ki nas je zajel, ste potem nemudoma vsaj za ta segment specifičnega kadra vložili dodatnih 26 milijonov evrov in vem, da so vam bili vsi tisti, ki so na takšen ali drugačen način povezani z domovi starejših občanov, za to hvaležni. Jaz prihajam iz Vipave, Vipavske doline, in sem vesela, da bomo gradili nov dom starejših občanov tudi v Ajdovščini, že vi ste omenili, sedanji dom namreč ne ustreza bivalnim standardom iz leta 2006, novogradnja pa bo zagotovo bistveno izboljšala kvaliteto bivanja starostnikov in tudi nekako oplemenitila njihovo jesen življenja. Skratka, zato sem zelo vesela, sama sem se ves čas za to tudi borila. To je pomemben projekt. Zanima pa me: Kako boste v domovih starejših občanov in drugih oblikah institucionalnega varstva izboljšali okolje tako, da specifičen kader ne bo odhajal stran in da boste celo pridobili še dodatnega? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana gospa poslanka, hvala za dodatno vprašanje, izjemno pomembno vprašanje primerno usposobljenih kadrov v vseh socialnovarstvenih zavodih je pereč izziv, s katerim pa se, kot ste že sami omenili, dokaj uspešno, lahko rečem, spopadamo že od začetka epidemije. Dovolite mi, da najprej še zaključim, zaokrožim zgodbo o investicijah iz različnih virov, in sicer dolžan sem še informacijo o zadnjem viru, torej o proračunskem viru – investicijski projekti, financirani iz proračuna Republike Slovenije za leti 2022 in 2023. Za te investicije imamo načrtovana kar znatna sredstva, in sicer najprej dobrih 10 milijonov za poslovne prostore in opremo varstveno delovnih centrov, potem 5,7 milijona za poslovne prostore in opreme zavodov za usposabljanje, tako imenovanih CUDV, za zagotavljanje, vzdrževanje in opremo posebnih socialno varstvenih zavodov 5 milijonov in pa za program mreže domov za starostnike kar 66,6 milijona evrov. Med projekti, ki so v izvajanju oziroma v pripravi, torej financirani iz proračuna Republike Slovenije, lahko izpostavim nadomestno gradnjo doma starejših občanov Hrastnik, dokončanje zunanje enote doma v Osilnici, gradnjo enote doma v Bovcu, Črenšovcih, Podčetrtku, Kozjem, Sveti Ani, nadzidavo enote doma v Slovenski Bistrici, rekonstrukcije oziroma adaptacije z namenom prilagoditve domov v Kamniku, Trebnjem, Petrovem Brdu. Gradijo oziroma pripravljajo se projekti graden bivalnih enot VDC v Velenju, Slovenskih Konjicah, Cerknici, Šmarnem pod Šmarno goro, Zagorju ob Savi, delavnica VDC v Trebnjem in še številne druge. Če omenim še nekaj CUDV – dokončanje ureditve kuhinje v Dornavi, priprava gradnje, ureditev bivalnih enot CUDV Črna, Radovljica, Dobrna, ureditev enote CUDV IG in nakupi objekta za potrebe bivalne enote Dornave, izgradnja učilnice, izvajanje prilagojenega programa v vzgoji in izobraževanju prav tako za ZUDV Dornava. Prav tako je v pripravi projekt gradnje zunanjih bivalnih enot za SVZ Hrastovec, torej Socialno varstveni zavod Hrastovec v Lenartu. Projektov je ogromno. Kako pa zagotavljamo, da bi kadri ostajali in prihajali novi? V prvem krogu pogajanj s pristojnimi sindikati sva z ministrom za zdravje uspela v rekordnem času in v sodelovanju vseh izpogajati višje plače za najbolj obremenjene v teh poklicih. Zdaj, v soboto, začenjamo s sprejetimi izhodišči na vladi drugi krog, da bomo še drugo skupino. Tretja stvar pa je, k čemur pa tudi pozivam vse poslanke in poslance, da povišamo neto plačo vsem zaposlenimi, kajti z višjimi plačami, z boljšimi pogoji dela bomo lahko mlade tam zadržali. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Najlepša hvala, gospod predsedujoči. Hvala za odgovor, gospod minister. Oba se zavedava, da gre za izjemno pomembno temo, pomembna vprašanja. Skrb za starejše je ena od prioritet te vlade, tudi pomembna tema odbora, ki ga vodim, zato tudi veliko sej skličemo na to temo. Tudi opozicijski poslanci opozarjajo na nekatere stvari, ki bi jih bilo dobro popraviti in odpraviti. Tako da jaz v skladu z 246. členom Poslovnika predlagam, da opravimo o tem širšo razpravo, da tudi povemo, kaj vse je bilo narejenega na področju skrbi za starejše, in da tudi izpostavimo morebitna druga videnja in da vidimo, kaj še resnično lahko izboljšamo. Tako da jaz, spoštovani predsedujoči, predlagam v skladu z 246. členom Poslovnika razpravo o tem vprašanju. Najlepša hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Dr. Matej Tašner Vatovec bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednik. Spoštovani minister, kot sem vam napovedal, me zanima v bistvu zelo na kratko dogajanje okoli prodaje Save Turizma. Glede na to, kakšni so bili odzivi javnosti, pa mislim, da popolnoma opravičeni, in mislim, da moramo počasi priti na jasno, kaj se dogaja s to zadevo. Kot opozarja Sindikat delavcev gostinstva in turizma gre za eno pomembnejših panog v tej državi, ki zaposluje približno 40 tisoč ljudi in v dobrih časih prispeva tudi letno do 13 odstotkov slovenskega BDP. Sindikat opozarja tudi na slabe izkušnje, ki smo jih imeli v preteklosti s prodajo hotelov tujim lastnikom, še posebej – prihajam iz tega območja – boleča je bila prodaja hotelov Metropol pa tudi Term Lendava Madžarski in tako naprej. Kar se je izkazalo ob tovrstnih prodajah tujim zasebnikov, je bilo, da so se hitro začeli odpuščanja, prekarizacija služb v sektorju in seveda postavljanje dobičkov pred interese družb in hotelov in širše. Na podlagi teh slabih izkušenj bi seveda v prvi vrsti morali kot država delati predvsem na tem, da se spremeni na nek način koncept upravljanja z državnim premoženjem. Tam, kjer je možno seveda, bi morala tudi država vstopiti in pomagati gospodarskim subjektom, v tem primeru Savi Turizmu, zato da bi imeli več državnega, zato da bi gospodarstvo uveljavljalo tudi socialno in okolijsko, ne pa samo finančne funkcije. Tisto, kar je ključno vprašanje, je, kaj se bo zgodilo s Savo Turizmom. Po poročanju nekaterih medijev se je že pred pol leta SDH pogovarjal s skladom York za odkup tega deleža, tako da bi bila Sava Turizem v celoti v slovenski lasti, ampak naj bi kasneje SDH sam v bistvu postavil takšne pogoje, da je potem York odstopil od tega. Slišali smo veliko obljub od ministra za gospodarstvo pa tudi od predstavnikov SDH, da do prodaje madžarskemu skladu, ki je v krogu predsednika Orbana, ne bo prišlo, istočasno pa beremo, da je pogodba praktično že sklenjena in da se čaka samo nakazilo kupnine. Zato mene zanimata dve preprosti vprašanji: Ali si je vlada preko SDH kadarkoli prizadevala, da bi uveljavila predkupno pravico oziroma da bi odkupila delež Yorka v Savi Turizmu? Ali obstaja sploh še kakšna realno možnost na tej točki, da država uveljavi to predkupno pravico ali odkupi ta delež v družbi York in s tem pridobi večinsko lastništvo v družbi Sava Turizem v državnih rokah?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi nekako konceptualno zakrožil ta odgovor, vendar na podlagi vprašanja nekatere stvari niso točno definirane in bi dejansko morale biti. Mi imamo namreč družbo Sava, d. d., in imamo družbo Sava Turizem. Sava, d. d., ima dejansko svoj delež v Savi Turizmu. Drugo, kar bi rad tukaj povedal, je, da v tem primeru, ki je znan v javnosti, govorimo o dveh zasebnih podjetjih, tujcih. Tukaj seveda, kot jaz razumem, vlada vsekakor ne more nastopati v nekih civilnopravnih razmerjih. York je ugledna finančna institucija. Ravno tako, kot jaz razumem, tudi tako imenovani madžarski sklad, ki je ravno tako mednarodna finančna ustanova. In jaz bom rekel popolnoma odkrito, da jaz seveda detajlno ne preučujem nekih novic, ki so na spletnih portalih. Vprašanje je, ali si je prizadevala vlada, da to odkupi. Danes imamo pri nas urejeno upravljanje državnega premoženja preko SDH. SDH in vlada upoštevata korporativno upravljanje, kar pomeni, da seveda vlada kot politična inštitucija ne vpliva na transakcije, ki se nanašajo na posamezne poslovne dogodke. S tem se verjetno popolnoma strinjate, da je tako prav, in to je tudi v skladu s smernicami OECD, ki jih moramo tukaj zagovarjati. Tako da želim tukaj povedati, da so pač lastniki, med katerimi sta tudi SDH in Kad, pri tem samostojni, neodvisni, morajo upoštevati določena načela gospodarnosti. In seveda ne morete pričakovati potem od politikov, da bodo diktirali, kaj naj se kupi in kaj naj se proda. Tako da s tega zornega kota seveda, ali obstaja možnost, da vlada to kupi in tako naprej, glejte, vlada ne kupuje in prodaja v takšnih primerih, ko da v upravljanje svoje državno premoženje SDH. In še enkrat, tukaj se vpletati v neke transakcije med civilnopravnimi osebami, glejte, jaz mislim, da to ni ravno v skladu s korporativnim upravljanjem.
Hvala lepa. Kolega poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala. Kolega Šircelj, mislim, vpletal, če se že uporabi ta izraz, se je že minister za gospodarstvo. Zelo jasno je pred javnostjo povedal, da si bo vlada prizadevala prek SDH uveljavljati predkupno pravico. Mislim, da je to bil javen diskurz, ni to neka stvar, za katero bi morali vi česati v medije, ampak nekaj, o čemer se je verjetno pogovarjalo na tem nivoju. In jaz ne kupim te interpretacije, da ste vi zdaj tam vse prepustili SDH, pa naj SDH dela sam. Potem nebi zamenjali vseh članov uprave in nadzornega sveta SDH itd., podobno kot ste jih tudi v različnih državnih firmah. Mislim, dejstvo je, da če je katera vlada, ki je v bistvu podržavila upravljanje z državnim premoženjem, je to bila vlada Janeza Janše v letih 2004–2008 in kasneje. Tako da mene tukaj res čisto preprosto, pač SDH je, njegovi predstavniki so govorili o tem, da obstaja možnost, da se uveljavlja predkupna pravica. Govoril sem o tem, da se je vodstvo SDH pogovarjalo z Yorkom o odkupu. Mislim, mene čudi, da minister za finance oziroma predstavniki vlade nič ne vedo o tem. Res je, da upravlja SDH z državnim premoženjem, ampak kaj se dogaja z državnim premoženjem, verjetno predstavniki vlade in vlada morajo vedeti tudi za takšne posle. In govoril sem o tem, da se je pred nedavnim potegnila zavora, postavilo neke dodatne pogoje temu skladu York, zaradi katerih oni odstopajo od tega, da bi prodali SDH svoj delež in zaradi česar vstopajo Madžari. Veste, javnost se seveda upravičeno sprašuje, ali gre dejansko za neko namerno gesto, s katero se bo pač omogočilo prijateljem Orbana, da vstopijo v en zelo pomemben portfelj hotelskih naložb v Republiki Sloveniji v zameno za neke usluge seveda. Tako da še enkrat, po vaših informacijah, mislim, kot minister za finance bi morali to vedeti. Če ne veste, da se pogovarjajo o prodaji tega deleža, pa ne vem, kaj počnete na tistem stolu.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Jaz se prav zavedam, kaj počnem kot minister za finance. In tudi seveda vem, katere stvari spadajo v pristojnost ministra za finance in o čem je seveda minister za finance tudi informiran. Kot ste že omenili, upravljanje državnega premoženja poteka na podlagi strategije. Poleg tega lahko govorimo še o letnem načrtu upravljanja. Poleg tega seveda govorimo tudi o pogodbah. Te pogodbe so stvar nadzornih organov SDH in so stvar poslovodnih organov SDH in tudi Kada. Kakorkoli že vzamemo, če se prodaja, kot nekateri mediji trdijo in vi trdite, del Save, d. d., ali Save Turizma, sedaj ne vem, vi povejte katere, potem je seveda vprašanje samo to, da pač ena zasebna inštitucija prodaja drugi zasebni inštituciji. Tukaj bi dal še trditev, da mi določamo člane nadzornega sveta SDH in tako naprej. Poglejte, tukaj jih je določil Državni zbor, nadzorni svet določi Državni zbor. Predlaga jih Vlada. Se strinjam, lahko jih predlagajo tudi drugi. Tako da s tega zornega kota ni ta postopek imenovanja nadzornikov popolnoma nič drugačen, kot je bil tudi v preteklosti. Še enkrat, ta državni zbor je določil, da je SDH tisti, ki bo upravljal z državnim premoženjem. Tudi ob katerikoli prodaji lastnine, ki jo ima danes York, ki je privatna zasebna inštitucija, drugi privatni zasebni inštituciji, imata Kad in SDH seveda še vedno večino. In tukaj se v strukturi lastništva dejansko nič ne spremeni, imata več kot 50 %. Zaradi tega jaz ne vidim, da bi se zaradi tega karkoli dejansko lahko spremenilo, en zasebni vlagatelj se zamenja z drugim.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve dr. Anžetu Logarju ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Slednji je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani minister dr. Anže Logar! Vlada in zunanje ministrstvo vedno poudarjata, da uspešno rešujeta in utrjujeta odnose s sosedami. In vsi vemo, da si sosed ne moremo izbirati, zato morajo biti odnosi z njimi dobri, urejeni in morajo temeljiti na spoštovanju in vzajemnem sodelovanju. Od razpada Jugoslavije urejamo odnose z bivšimi republikami. In glede na to, da je zakonska skupnost razpadla nesporazumno, so ostala odprta številna odprta vprašanja, in to še posebej velja za Republiko Hrvaško, s katero imamo sicer in smo tudi že v preteklosti imeli dobre gospodarske, kulturne odnose. Težava pa predstavlja seveda razdelitev skupnega premoženja. In v tem smislu mislim na dogovore in odločitve sodišč, ki so bili sprejeti in razsojeni. Glede na to, da je sodišče ene probleme določilo, razrešilo in se sosedi nekako s spoštovanjem sodb ne strinjajo in tudi na to temo smo imeli v petek zaprto sejo odbora, na kateri ste dali tudi ustrezna pojasnila, pa nas vseeno v bistvu zanima, še eno zagotovilo glede tihe diplomacije, da dogovori potekajo v skladu s strateškimi usmeritvami naše države, saj v Sloveniji nekako ne moremo izgubiti občutka, da soseda podpisuje dogovore s figo v žepu, in potem, ko jih je treba uveljaviti in udejanjiti, se nekako zmrduje. In tudi v tej luči imamo seveda tudi eno tako izkušnjo, ko so nas sosedje Hrvatje in Italijani postavili pred dejstvo, da so razglasili ekonomsko cono. Zato je še kako pomembno eno zagotovilo, da ta tiha diplomacija, vsaj kar se Hrvaške tiče, poteka z dogovori in z vsemi resolucijami parlamenta, ki smo jih sklenili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za postavljeno vprašanje. Kar se tiče nadaljevanja petkove zaprte seje, poslanec prosi še enkrat za zagotovilo, da dogovori, ki jih Slovenija oziroma slovensko zunanje ministrstvo vodi s sosednjimi državami, so v skladu s strateškimi interesi, ki so zapisani v naših temeljnih dokumentih, ki so sprejeti v naših strateških resolucijah in deklaracijah, ki so bile potrjene tu v Državnem zboru in tudi z mednarodnimi pogodbami oziroma z določili sodno odločenih, dokončnih stališč. Tu predvsem mislim na arbitražno sodbo. Poslancu lahko zagotovim, kot sem že v petek, da slovensko zunanje ministrstvo vedno deluje skladno s temi načeli, nenazadnje smo temu zavezani tudi z Zakonom o zunanjih zadevah, kjer smo tudi na nek način varuh teh mednarodnih pogodb in zavez. Kar se tiče vprašanja dogovora z ostalimi sosedi v zvezi z izključno ekološko cono, naj še enkrat spomnim na to, kar sem povedal tudi že pred poslanci Odbora za zunanjo politiko, da smo se v dialogu z dvema sosedoma uspeli dogovoriti za trilateralno sodelovanje treh držav severnega Jadrana, kjer na podlagi odločitve dveh držav o izključni ekološki coni v severnem Jadranu uspevamo zagotoviti v okviru te trilaterale svoje strateške interese. Sem pa tudi takrat že povedal, da je tudi arbitražna sodba napeljevala ti dve državi k razglasitvi izključne ekološke cone in sta zgolj izvedli to, kar je v bistvu na nek način tudi navodilo Evropske komisije vsem državam članicam, kjer ta možnost obstaja, da to storijo. Mislim, da je bila Hrvaška tudi zadnja država, ki tega še, glede na možnosti, ni izkoristila. V tem pogledu so vsa ta dejanja skladna z normativno podlago in z navodili oziroma priporočili Evropske komisije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Rajh, želite dopolniti vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Drugi del mojega vprašanja se seveda nanaša na odnose z Republiko Madžarsko. Ne bom se spuščal v vrednostne sodbe glede politike, ampak vseeno imamo v Sloveniji nekako občutek, da se nekritično dopušča povečevanje Madžarskega vpliva v Sloveniji. Spomnimo se, slovenska vlada je želela v projekt drugi tir vključiti madžarskega partnerja. Na 400 kilometrov dolgem odseku je želela z vložkom, ki bi omogočil gradnjo petih kilometrov proge, v sistem, vsaj po mojem videnju, vnesti eno sistemsko motnjo. Prav tako prodaja zemljišč ob morju, pa nenazadnje tudi prodaja strateške panoge turizma, enega sklada drugemu skladu. Nenazadnje smo pa priča tudi močnim vlaganjem Madžarske države na območju Lendave, celo nogometni klub se financira s tem denarjem. In nekako se nam ne zdi logično ali pa vsaj meni, da se na tak način dopušča povečevanje vpliva sosednje države, ne da bi mi pri tem zahtevali recipročnost. Na primer izgradnjo petih kilometrov cest okoli Budimpešte ali pa nakup zemljišča ob Blatnem jezeru ali pa kakšnega deleža v madžarskem Hévízu. Zato me zanima: Ali ta odnos poteka na krepitvi vzajemnih vplivov ene države v drugi državi ali je to samo enostransko? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala. Moram reči, da nisem pravi naslov za odgovore na tovrstno vprašanje. Naj pa najprej povem, da je slovensko gospodarstvo izrazito izvozno usmerjeno in da je delež slovenskega izvoza blaga in storitev v deležu BDP leta 2020 znašal 85 % in da so od tega odvisna številna slovenska podjetja. Dodana vrednost v tem sektorju je 51 tisoč evrov, kar je nadpovprečno. Zdaj pa, če primerjamo neposredne tuje investicije v Sloveniji – po zadnji primerjavi investicij Slovenije v povprečju EU zaostajamo za 20 %, kar pomeni, da je v Sloveniji še velik potencial za tuje neposredne investicije. Ravno zato je Vlada konec leta sprejela petletni program spodbujanj investicij in internacionalizacije slovenskega gospodarstva, cilj pa je, da se zagotovi 1,5-odstotno letno rast tujih neposrednih investicij, in sicer na podlagi sprejetih ukrepov za spodbujanje teh mednarodnih oziroma tujih investicij. V Sloveniji smo imeli konec leta 2020 16 milijard evrov neposrednih tujih investicij, največ od tega je bilo avstrijskih. Od sosednjih držav imamo s strani Avstrije, kot sem že omenil, 4,2 milijardi tujih investicij, s strani Italije 1,2 milijardi tujih investicij in s strani Hrvaške eno milijardo investicij, s strani Madžarske pa 442 milijonov. Od 6, torej slabih 7 milijard evrov investicij držav, ki mejijo na Slovenijo, pade na Republiko Madžarsko 6 % teh investicij. Večji porast madžarskih investicij se je zgodil leta 2019. To je pod vlado, ki jo je vodil Marjan Šarec, in sicer so takrat iz 59 milijonov evrov te investicije narastle na 422 milijonov evrov. Kot veste, je OTP Bank takrat kupila 99,73 delež SKB banke. Vaše vprašanje o omogočanju vlaganja, ne da bi zahtevali reciprociteto na Madžarskem, je pa vprašanje, ki je v nasprotju s temeljnimi pogodbami Evropske unije. Maastrichtska pogodba je od 63. do 65. člena Pogodbe o delovanju Evropske unije jasno zapisala prost pretok kapitala kot en od štirih svoboščin in kakršnokoli omejevanje je v nasprotju z zakonodajo in bi pomenilo infringement, torej postopek Evropske komisije zoper Slovenijo. Samo v informacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Rajh, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Jaz mislim, da je to zelo korekten odgovor. Hvala. Menim, da je to zelo pomembna tema, o kateri bi morali še poglobljeno razpravljati, saj v bistvu gre za zadeve, ki se nanašajo na strateško infrastrukturo. Mislimo, da bi tu država morala imet pregled in tudi, da na uravnotežen način, na kakršenkoli način zaščiti te interese, da so enakopravni. Če nekdo želi imeti prisotnost v strateški infrastrukturi ene države, naj si le-ta na kakršenkoli način je to možno, izbori reciprociteto. Zato prosim, da o tem razpravljamo na eni od naslednjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Jožef Horvat bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve dr. Anžetu Logarju. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister za zunanje zadeve dr. Logar! Skupaj odporna Evropa je bil slogan našega predsedovanja Svetu Evropske unije. Pred natančno enim mesecem je Slovenija zaključila šestmesečno predsedovanje Svetu Evropske unije in to odgovorno nalogo predala Franciji. 16. decembra ste v Parizu simbolično predali štafeto predsedovanja vašemu kolegu. Na skupni seji Odbora za zadeve Evropske unije in Odbora za zunanjo politiko v Državnem zboru je 14. januarja francoska veleposlanica v Sloveniji, njena ekscelenca Florence Ferrari, predstavila prednostne naloge francoskega predsedovanja Svetu Evropske unije in se Sloveniji zahvalila za neverjetno delo – to so njene besede –, ki ga je opravila med predsedovanjem. Spomnila je na besede francoskega ministra za evropske in zunanje zadeve ob srečanju z vami, spoštovani minister, ko je decembra 2021 dejal, da je Sloveniji med predsedovanjem uspelo doseči napredek na številnih področjih, tudi na politično občutljivih, in odigrati odlično vlogo posredniške države. V Novi Sloveniji kot izrazito proevropski stranki na nek način obžalujemo, da se je v zadnjih šestih mesecih premalo govorilo o naših dobrih uspehih celotne ministrske ekipe. Bilo je ogromno raznih dogodkov na različnih nivojih in moja ocena osebna je, da smo Slovenijo ponovno po nekaj letih avtsajderstva postavili spet nazaj na pomemben zemljevid Evrope. Zdaj pa vas sprašujem, gospod minister, in vas prosim, da v teh nekaj minutah, kolikor jih imate na razpolago, predstavite dosežke Republike Slovenije med predsedovanjem Svetu Evropske unije in njeno sedanjo vlogo v mednarodnem prostoru. Hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi se poslancu Horvatu zahvalil za to vprašanje, ker imam tako možnost, da o predsedovanju malce bolj podrobno spregovorim tu v Državnem zboru. V tem pogledu mislim, da smo vsi, ki smo bili vključeni v predsedovanje, predsednik Vlade, vsi ministri Vlade Republike Slovenije in tudi Državni zbor s svojimi aktivnostmi v okviru predsedovanja, predvsem tu mislim na dve konferenci COSAC, in bilateralnih odnosih, ki ste jih imeli posamezniki s predstavniki tujih vlad oziroma držav, da smo skupaj opravili zelo veliko delo, za katero ni treba ne da v bistvu ne govorimo o tem, celo mislim, da je potrebno, da se tudi pohvalimo sami s svojim delom, ker imamo številne dosjeje in uspešno zaključene vloge v okviru tega predsedovanja, ki smo si jih zadali in ki smo jih tudi uspešno izpeljali. Kot veste, sem tu v Državnem zboru pred samim predsedovanjem, ko smo predstavljali program predsedstva, napovedal trdo delo in zagnanost vseh vključenih v projekt predsedovanja. Kljub temu je bilo na začetku veliko tistih dvomljivcev, ki so dvomili in celo javno kritizirali naše priprave na predsedovanje. No, če pogledate rezultate, ki smo jih dosegli na področju odpornosti, na področju okrevanja evropskega gospodarstva na podlagi zelenega digitalnega prehoda, na področju zakonodajnih aktov, na področju evropskega načina življenja, vladavine prava in enakih meril za vse in na področju Evropske unije, ki je sposobna zagotavljati varnost svojim državljanom pa tudi na področju Konference o prihodnosti Evrope, v bistvu lahko kar list za list oziroma dosje za dosjejem pričamo o napornem delu, veliki energiji, ki je bila v to vložena, in o uspehih tega predsedovanja. Kot veste, smo si v cilj predsedovanja tokrat rahlo spremenjeno določili dva strateška cilja, in sicer je bilo govora o izgradnji zdravstvene unije in o izgradnji odporne unije, ki bo s svojim digitalnim in zelenim prehodom ob hkratnem razvijanju in na nek način utemeljevanju na tehnološko naprednem prehodu uspela zagotoviti odporno Evropsko unijo. To smo postavili kot predpogoj za vse ostale aktivnosti Evropske unije in na nek način dolgoročni strateški razvoj. Na podlagi izkušenj iz pandemije smo naredili te prve korake k strukturiranem pristopu do vprašanja odpornosti in pripravljenosti na krize. Kot veste, smo na področju zdravja uspešno zaključili pogajanja z Evropskim parlamentom o dveh ključnih zakonodajnih predlogih v okviru evropske zdravstvene unije. Ta dva dosjeja v bistvu dajeta nove pristojnosti in izboljšujeta delovanje dveh ključnih evropskih agencij, to je Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni in Evropske agencije za zdravila. V nasprotju s pričakovanji in napovedmi pa smo uspeli uspešno zaključiti tudi pogajanja o ustanovitvi novega evropskega organa za pripravljenost in odzivanje na izredne zdravstvene razmere, tako imenovana HERA, to je bilo v izteku našega predsedovanja, če se spomnite, decembra, ko smo po dolgih pogajanjih uspeli doseči soglasje med državami članicami in med institucijami in s tem pripraviti podlago, da bo lahko francosko predsedovanje, verjetno potem tudi še kasneje češko predsedovanje, dejansko to agencijo spravilo v življenje. Na področju kibernetske odpornosti smo prav tako dosegli ta pomemben preboj. Na področju Direktive o varnosti omrežij in informacij, to je tako imenovana direktiva NIS 2, ta bo okrepila skupne zmožnosti za odzivanje na kibernetske napade znotraj Evropske unije, Svet za splošne zadeve pa je sprejel tudi sklepe s področja kibernetske varnosti. Mislim, da mi je časa zmanjkalo. Prosim.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Gospod minister, hvala za zdaj. Seveda je zadev veliko, rabili bi ure in ure. Moj poudarek in posebna pozornost je bila seveda tudi na pomembne korake, ki jih je Slovenija naredila na področju naše skupne zunanje in varnostne politike. To sem se zdaj spomnil, ko poleg vas sedi minister za obrambo, dejansko ste tukaj na tem področju vlagali velike napore. Seveda, rabili bi veliko časa, da povemo vsaj delček o uspehu na vrhu EU–Zahodni Balkan, srečanju na Brdu, ki je bilo, kot vemo, na nek način vrhunec lanskoletnega predsedovanja Slovenije Svetu Evropske unije in vsekakor predstavlja tudi enega od odmevnejših političnih dogodkov v zgodovini naše samostojne Slovenije. Po obsegu delegacij, če smem spomniti, in politični zastopanosti gre za največji multilateralni dogodek v zgodovini samostojne države. Na Brdu se je mudilo mimogrede 33 predsednikov držav oziroma vlad in deset visokih predstavnikov mednarodnih organizacij. Tukaj je seveda še Konferenca o prihodnosti Evrope, mi smo s tem projektom začeli, zelo odmevna. Prosim vas, da še nadaljujete, pa seveda tudi, če se da, še kakšen poudarek, posebej na vrh EU–Zahodni Balkan, kaj je po vaše ključni premik, pa seveda tudi o Konferenci o prihodnosti Evrope, če bo čas.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Kar se tiče vrha EU-Zahodni Balkan, naj povem, da so bile okoliščine v katerih je Slovenija že v času priprav na predsedovanje začela na nek način pogovore z evropskimi partnerji in tudi z institucijami Evropske unije o pripravi tega vrha, da je bilo začutiti relativno zadržanost do nekega resnejšega napredka na tem vrhu. Delno zato, ker imajo oziroma so imele nekatere države pomisleke nad nadaljevanjem širitve, delamo pa tudi zato, ker je to tema, ki se v bistvu dotika tudi vprašanja strateškega kompasa Evropske unije in dodaja to strateško komponento ali pa ta strateški pomislek, ki pomeni neposreden vpliv na že ustaljene politike in uzance, ki se po nekem normalnem dnevnem redu kotalijo po agendah Evropske unije. Kot veste, smo z organizacijo tega vrha EU–Zahodni Balkan prišli tudi v številne mednarodne medije in tudi nekateri tu v Sloveniji so se, meni iz nerazumljivih razlogov, na nek način posmehovali ideji, da bi v zaključno deklaracijo vključili tudi časovno komponento, torej rok, do kdaj naj bi države Zahodnega Balkane postale članice Evropske unije. Kot veste, ta predlog s strani predsednika Vlade oziroma slovenskega predsedstva ni uspel prodreti, smo pa prodrli z ostalimi zahtevami, ki so bile na nek način pogoj za to, da smo se sploh odločili za to. In sicer to, da je proces širitve predstavljen kot strateška komponenta, širitve na Zahodni Balkan kot vprašanje strateškega pristopa Evropske unije, kot to, da je omenjena beseda širitve, ne boste verjeli, in v začetni fazi je bilo skoraj nemogoče besedo širitev spraviti v zaključno deklaracijo, tu pa je bila potem na koncu deklaracija, ki jo je podpisalo vseh 27 držav članic in 6 držav aspirantk Zahodnega Balkana. In v tem pogledu tudi ta referenca na to, da bo vrh EU-Zahodni Balkan potekal vsako leto, to je, da bo to redna aktivnost in bo to redna aktivnost, ki bo na dnevnem redu najvišjih sestankov torej predsednikov vlad in držav članic. Da je bil uspeh tega zapazen tudi v evropski javnosti, priča že to, da je celo Francija, ki na začetku tega ni napovedovala, da je njen predsednik Macron napovedal, da bo v juniju sklican tak vrh, in tudi češko predsedstvo v svojih prioritetah napoveduje organizacijo takšnega vrha. Hvala.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa vam za odgovore, spoštovani gospod minister, čeprav je malo časa na razpolago za kakšno resno analizo. S tem, kar ste nazadnje povedali se absolutno strinjam. Širitveni proces je po naši oceni temeljno politično orodje Evropske unije, seveda pa naše vrednote, evropske vrednote, ki nas povezujejo, jasno, da ne morejo biti predmet pogajanj. Kakorkoli že, zaprosil sem, da predstavim predlog. Uveljavljam, gospod podpredsednik, določbe 246. člena Poslovnika in predlagam Državnem zboru, da o odgovoru ministra za zunanje zadeve na moje sicer zelo kompleksno vprašanje opravimo širšo razpravo na naslednji seji. Zakaj? Zato ker je prav Državni zbor tisti, ki usmerja slovensko zunanjo politiko v skladu z zakonom in tudi v skladu z Deklaracijo o zunanji politiki. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Jurij Lep po postavil vprašanje ministru za obrambo, mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, poslanci Nove Slovenije in SDS so v zakonodajni postopek vložili Predlog dopolnitve Zakona o visokem šolstvu, ki bi omogočil ustanovitev in akreditacijo visokošolskega zavoda za potrebe vojaškega izobraževanja. Umeščena bi bila v strukturo Slovenske vojske, delovala pa bi v okviru Centra vojaških šol. Takšna radikalna sprememba bi po mnenju velike večine bistveno posegla v sistem vojaškega izobraževanja v Sloveniji, a kljub temu je predlagana sprememba Zakona o visokem šolstvu očitno zaobšla tako resno Ministrstvo za izobraževanje kakor tudi slovensko strokovno javnost, ki je bila z njo seznanjena šele po vložitvi v parlamentarno proceduro. Rad bi spomnil, da v Sloveniji že imamo oblikovan in akreditiran kakovosten specialističen program študija obramboslovja, a več kot očitno je, da predlagana novela to dejstvo v celoti ignorira in želi ustanoviti nov notranji vojaški zavod, ki bi bil izločen iz javnega sistema izobraževanja, kar je nenazadnje tudi v nasprotju z evropskimi trendi. Predlagana ustanovitev vojaške akademije je tudi v nasprotju z dokumenti, ki urejajo dolgoročni razvoj Slovenske vojske, saj le-ti navajajo, da mora biti vojaško izobraževanje organizirano v sodelovanju z javnim izobraževalnim, raziskovalnim sistemom. Vložena novela pa predvideva ravno nasprotno, in sicer vojaški študij zapira pred javnostjo tako, da bi v njegovi organizaciji in delovanju odločal sam minister za obrambo. Kar je pri tem še najbolj problematično? V častniško šolo se v Sloveniji v povprečju letno vpiše 15 oseb, zato se številni upravičeno sprašujemo o upravičenosti ustanavljanja povsem novega visokošolskega zavoda le za toliko oseb. Glede na to, da gre pri tem za velik poseg v vojaški izobraževalni sistem in v slovenski visokošolski prostor nasploh, vas sprašujem: Zakaj se v koaliciji pred vložitvijo niste posvetovali s slovensko strokovno javnostjo in zakaj ni opravljena širša javna razprava? Zakaj zakona ni vložila Vlada na predlog pristojnega Ministrstva za izobraževanje, kot je to običajno? Zakaj ste nekateri koalicijski partnerji vložili Predlog sprememb Zakona o visokem šolstvu, kljub temu da mu nasprotujejo celo v pristojnem Ministrstvu za izobraževanje, ki sodi v SMC, zaradi česar njeni poslanci niso želeli prispevati podpisov pri vložitvi tega zakona? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vaše vprašanje. Slovenska vojska potrebuje izobražene vojake. V vseh teh zadnjih letih sta šla tehnika in znanje tako naprej, da si enostavno brez visoko izobraženih vojakov ne znamo predstavljati delovanja visokotehnološke vojske. Potrebujemo predvsem mlade, ki so predvsem tehničnih smeri izobrazbe. Za vse te mlade so vrata v Slovensko vojsko široko odprta. Trenutno imamo v vojski organiziran Center vojaških šol, ki podčastnike, častnike pa tudi vojake izobražuje na različnih stopnjah. Ta izobraževanja so več ali manj precej dolgotrajna. Za primerjavo naj povem, da mora mlad častnik v svoji karieri, da pride do čina polkovnik, preko 5 let različnih izobraževanj. Dejstvo pa je, da si s temi izobraževanji v civilnem življenju praktično ne more pomagati veliko. In prizadevanja vojske, Ministrstva za obrambo so v dveh smereh. Prva smer je, da vsa ta izobraževanja, ki jih vojaki opravijo v Centru vojaških šol, da se jim na nek način priznajo in se akreditirajo, da bodo veljavna tudi v njihovih civilnih življenjih, to je pod ena, in druga stvar, da začnemo razvijati vojaške vede, ki so v skladu s klasifikacijo posebna znanost. To ni obramboslovje, ki ga izvaja Fakulteta za družbene vede, ker je razlika med vojaškimi vedami, ki so specifične in se ukvarjajo predvsem z vojsko, potem pa imate obramboslovje, ki je precej širše in je drugačne narave. Zato smo že na začetku mojega mandata ustanovili posebno medresorsko skupino, kjer so bili predstavniki tako Ministrstva za šolstvo kot tudi predstavniki Ministrstva za obrambo. To delovno skupino je vodil nekdanji minister in pa tudi profesor dr. Grizold in ta delovna skupina je intenzivno delala eno leto in tudi prišla do konkretnih zaključkov. O teh konkretnih zaključkih so potem poročali meni v obliki posebnega poročila. Potem je bilo Ministrstvo za šolstvo zaprošeno, da pripravi spremembe Zakona o visokem šolstvu, da bi tovrstno izobraževanje znotraj vojske tudi omogočili, ampak je tam proces priprave zakona o visokem šolstvu na nek način zastal. Zaradi tega smo na Ministrstvu za obrambo v sodelovanju Centrom vojaških šol pripravili predlog tovrstnih sprememb Zakona o visokem šolstvu. Jaz sem sam zaprosil poslance, če bi lahko tovrsten zakon vložili kot poslanski zakon. In poslanci so pozitivno odgovorili na mojo prošnjo, zato je bil zakon vložen. Po vložitvi tega zakona se je začela široka debata, kaj vse ni v redu in tako naprej. Veliko teh stvari je bilo popolnoma iz trte zvitih, ker smo zelo jasno povedali, prvič, da si želimo, da je ta sistem vojaškega izobraževanja znotraj obstoječega javnega šolskega sistema, da ne želimo nobenih posebnosti, da želimo, da gre ta program čez NAKVIS, da je akreditiran, da so profesorji habilitirani, ker če tega vsega ne storimo, potem si jaz ne znam predstavljati, kako bi to bilo tudi uporabno in pa veljavno v, recimo temu, civilnem življenju. Skratka, tukaj so bile nekatere razprave popolnoma nepotrebne. Sam sem se z načelnikom Generalštaba in poveljnikom Centra vojaških šol dobil z vsemi štirimi rektorji, ljubljanske univerze, mariborske, novogoriške in primorske, skupaj smo sedeli za isto mizo in smo šli čez ta predlog zakona. Dogovorili smo se – in tukaj se jim zahvaljujem za njihovo pomoč –, da smo odpravili vse tiste morda nejasne določbe, da bo zadeva kristalno jasna, da gre za sistem znotraj javnega šolstva in da veljajo popolnoma enaki standardi kot v vseh drugih visokošolskih zavodih. Zato so poslanci vložili 28. januarja, to je sedaj nekaj dni staro, nov predlog besedila zakona, tako da tisti predlog, o katerem ste vi razpravljali, je sedaj pase. Vložen je nov predlog zakona, ki upošteva tudi pripombe rektorske konference, in želim si, da bi ta zakon seveda bil potrjen in da bomo končno dobili moderno vojaško šolstvo, ki bo pa sestavni del slovenskega javnega šolstva.
Hvala lepa. Kolega poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala, gospod minister. Seveda ste mi dali z vašim odgovorom malo svetlobe na koncu tunela, s tem se popolnoma strinjam. Ampak zakon, ki je sedaj vložen, pač ni tak, ker sem se pripravljal, da vam naštejem le nekaj odzivov na predlog za ustanovitev vaše vojaške akademije. Zdaj smo pa pri tej zgodbi, ki je trenutno vložena v zakon. Na Katedri za obramboslovje Fakultete za družbene vede temu predlogu v celoti nasprotujejo, saj so prepričani, da je vojaško izobraževanje preveč pomembno področje, da bi ga lahko urejala le manjša skupina poslancev, in to zgolj s spremembo treh členov zakona, takšen je pač sedaj. Potem naslednje, omenjenemu predlogu odločno nasprotujejo tudi v Sindikatu vzgoje in izobraževanja, ker prav tako zahtevajo vključitev razprave o spreminjanju Zakona o visokem šolstvu in poudarjajo, da ne bodo pristali na spremembe v korist zasebnih visokošolskih zavodov. To po mnenju sindikata kaže na sporno željo politike, da bi bil konkreten visokošolski zavod popolnoma izločen iz sistema javnega izobraževanja in v nasprotju s siceršnjimi standardi. Potem na Univerzi v Ljubljani opozarjajo, da tovrstni predlogi močno posegajo v slovenski visokošolski prostor, kar vpliva na njegovo kakovost in nadaljnji razvoj. Ob tem dodajajo, da bi pred takšnimi pomembnimi spremembami bilo potrebno opraviti podrobno analizo in široko javno razpravo, kjer bi svoje mnenje lahko predstavili različni deležniki in bi na podlagi različnih stališč našli najboljše rešitve. Takšnemu načinu ustanovitve organizacije in delovanja novega zavoda nasprotujejo tudi strokovnjaki za visoko šolstvo, ki svarijo pred rušenjem avtonomnosti visokega šolstva, pa tudi na Ministrstvu za izobraževanje, saj ne sledi ureditvi in predpisom obstoječi zakonodaji. Glede na vašo predstavitev v tem delu vašega odgovora, pač prosim, če je na to, kar sem sedaj povedal, z vložitvijo novega zakona to spremenjeno. In vsekakor, če je to v dogovoru z vsemi rektorji univerz v Sloveniji, verjemite mi, da bo potem toliko manj problemov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, imate besedo, izvolite.
Hvala lepa, poslanec, tudi za priložnost za to vprašanje, da lahko pojasnim stvari. V novem predlogu zakona, ki je bil nadomeščen s prejšnjim besedilom, se na vse te izzive odgovarja. Če jih na kratko pokomentiram. Zadeva bo zdaj tako urejena, da bomo imeli v skladu še s prvo bolonjo tako imenovane vojaške module. To pomeni, da bodo posamezne fakultete, do FDV do Fakultete za pomorstvo, skratka, različne obstoječe slovenske fakultete bodo zadnji semester posvetile tem vojaškim temam. Pet semestrov bo nek mlad človek naredil na teh fakultetah, tako kot vsi ostali, šesti semester bo pa šel v kadetnico in se bo posvetil samo z vojaškim temami. To je tako imenovan vojaški model na obstoječih fakultetah do prve bolonje. Potem za naprej pa pride v poštev ustanovitev tega vojaškega zavoda, kjer pa je logično, da se nekatere fakultete, ne da se bojijo konkurence, ampak ker je danes sistem narejen tako, da visok častnik potrebuje tudi visoko civilno izobrazbo, je logično, da če pa želi postati častnik, mora imeti predhodno določeno izobrazbo na civilnih fakultetah, da gre lahko potem čez celoten sistem usposabljanja v vojski. Obramboslovje je lahko eno izmed takih fakultet, kjer imajo strah, da bodo v primeru ustanovitve tega vojaškega zavoda lahko izgubili del študentov. Iz tega naslova izhaja en del strahu, ampak še enkrat poudarjam, je razlika med obramboslovjem in pa samo vojaško znanostjo. Zadevi sta tudi različno klasificirani. Kar se tiče Sindikata vzgoje in izobraževanja, da gre za privatizacijo, je popolnoma neutemeljen očitek. Tudi v tem zakonu bo zelo jasno napisano, lahko si preberete, da je napisan člen, da ta zavod lahko ustanovi samo Republika Slovenija in nihče drugi. Skratka je tudi ta očitek ovržen. Glede javne razprave. Javna razprava je bila zelo široka. O tem so bile televizijske oddaje, na večernih poročilih so se s temi stvarmi ukvarjali in razglabljali. Mi smo jim pozorno prisluhnili in tudi upoštevali njihove pripombe, tako da so stvari še bolj jasne. In še zadnji očitek. Tudi očitek o avtonomnosti ostaja, ker bodo tudi za ta zavod veljali popolnoma enaki predpisi kot za vse ostale visokošolske zavode. Kar pomeni, da bodo šli čez NAKVIS, da bo potrebno stvari habilitirati, kar se tiče profesorjev. Skratka tukaj ne bo nobenih odstopanj od ostalega javnošolskega sistema.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Suzana Lep Šimenko bo postavila vprašanje ministru brez resorja pristojnemu za razvoj in evropsko kohezijsko politiko Zvonku Černaču. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči, za dano besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani minister, prav lepo pozdravljeni! Kohezijska politika je glavna naložbena politika EU. Za Slovenijo pa to pomeni seveda tudi glavni vir naložb v Sloveniji tako na državni kot tudi na lokalni ravni. Sredstva so pomembna kot podpora ustvarjanju delovnih mest, dvigu konkurenčnosti, trajnemu razvoju in seveda dvigu kakovosti življenja državljanov. Slovenija je v programskem obdobju 2014–2020 upravičena do sredstev evropske kohezijske politike v višini 3,1 milijarde evrov. Kohezijski regiji zahodna Slovenija je namenjeno skupno okoli 850 milijonov evrov, vzhodni Sloveniji okoli 1,3 milijarde evrov, obema regijama skupno pa je na voljo še nekaj čez 900 milijonov evrov iz kohezijskega sklada. Imamo pa tudi sredstva React-EU, ki so namenjena predvsem odpravi posledic krize v okviru pandemije covida-19 in seveda njenih socialnih posledic. Pri tem pa je seveda pomembno, da je potrebno vse ukrepe, ki se v okviru React-EU izvajajo, izvesti do konca leta 2023. Spoštovani minister, zanima me: Kakšno je stanje na področju kohezijske politike za finančno perspektivo 2014–2020? Kakšna je skupna vrednost izdanih odločitev o podpori v mandatu te vlade? Koliko sredstev je bilo odobrenih v okviru mehanizma React-EU? Katere so tiste največje oziroma najpomembnejše operacije, ki so bile odobrene v tem obdobju? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Lep pozdrav vsem. Tako kot ste povedali na začetku, v okviru večletnega finančnega okvira 2014–2020, ki se zaključi konec prihodnjega leta, 31. 12. 2023, ima Slovenija na voljo 3 milijarde 68 milijonov sredstev iz različnih skladov. Dodatno pa so bila dodeljena sredstva julija 2020 v okviru dodatnih sredstev zaradi pandemije mehanizma React-EU v višini 278 milijonov evrov. Še dve leti nazaj smo se v Državnem zboru veliko pogovarjali o tem, da je stopnja črpanja relativno nizka in da predstavlja tveganje za uspešno absorpcijo vseh sredstev, ki so na voljo. Pred približno pol leta sem tukaj v Državnem zboru povedal, da te nevarnosti več ni. Slovenija ne samo da bo uspešno počrpala vsa nepovratna sredstva iz skladov, ki so na voljo, zdaj imamo druge skrbi. Smo namreč globoko v tako imenovanem overcommitmentu in je bilo do 31. 12. 2021 zavezanih za 3 milijarde ter 422 milijonov evrov sredstev, to pomeni za skoraj 400 milijonov več, kot je v različnih ovojnicah na razpolago sredstev. Vsaka finančna perspektiva je imela doslej nek overcommitment. In vedno je bil ta overcommitment posledica tega, da se posamezne operacije na koncu ne izvedejo v celoti tako, kot so bile načrtovane. Tudi v tem primeru računamo, da bo nekaj izpada. Naredili smo malo bolj natančno evalvacijo, ampak kljub vsemu lahko ugotovimo, da bo v prihodnjem letu Slovenija, če bomo želeli vse operacije, ki so trenutno zastavljene, zaključiti, vseeno morala nekaj dodatnih sredstev dodati tudi iz državnega proračuna, poleg teh 3 milijarde 68 milijonov evrov sredstev računamo med 150 in 250 milijoni evrov. Kar se tiče črpanja v zadnjem letu in pol, od marca 2020 dalje, naj povem, da se je to črpanje podvojilo. Marca 2020 je bila stopnja črpanja nekje na 36 odstotkih, dobro milijardo evrov je bilo do takrat počrpanih oziroma tretjina tistega, kar je bilo na razpolago. Konec lanskega leta je bila ta številka 2 milijardi 235 milijonov oziroma 73 odstotkov sredstev iz različnih skladov. Konec letošnjega leta ocenjujemo, da bo ta številka tam nekje med 90 in 95 odstotki, kar pomeni, da bodo sredstva te finančne perspektive v celoti in uspešno počrpana. Dodatna pobuda React je bila namenjena štirim stebrom, gospodarstvu, predvsem podpori malih, srednjih podjetij in tistim delom, ki so bili v pandemiji najbolj prizadeti, se pravi turizmu, potem izobraževalnemu sistemu, področju oskrbe starejših in področju zdravstva. Na slednjih dveh področjih smo zavezali znatna sredstva. Veste, da je 93 milijonov evrov za domove za starejše bilo razdeljenih med 18 domov širom po Sloveniji, v vseh regijah. Potrebe so bile seveda večje, ker je bila ta podhranjenost na temu segmentu zelo velika. V prejšnjih desetih, dvanajstih letih v državnih domovih praktično ni bila zgrajena niti ena nova postelja. Drugi del Reacta smo v največjem delu usmerili na področje zdravstva, kjer so praktično izdane skoraj vse odločitve, manjkata še dve, in to sta Soča in Šempeter pri Gorici. Pred dnevi je bila izdana odločitev za podporo e-oskrbi, predhodnica Zakona o dolgotrajni oskrbi, se pravi, podpora ljudem, ki živijo sami na domu, in številne druge odločitve, negovalne bolnišnice Ljubljana, Maribor, Novo Mesto, Murska sobota. Ena največjih in najpomembnejših je celovita prenova UKC Ljubljana. UKC Ljubljana bo v letu in pol praktično doživel tako prenovo, da bo na nek način šlo za nov objekt in bo preko te prenove in še ostalih sredstev, ki jih namenjajo iz drugih mehanizmov, omogočal na eni strani ljudem, ki potrebujejo oskrbo, normalne razmere, na drugi strani pa osebju, ki tam dela, tudi razmere v nekih normalnih standardih in pogojih, ki jih pač ta čas zahteva. Zdaj žal ni časa, da bi še vse ostalo naštel. Ogromno projektov na področju komunalne infrastrukture in tako naprej.
Hvala lepa. Poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Najlepša hvala za vaš odgovor, spoštovani minister. Mene izredno veseli, da je Slovenija tako uspešna pri črpanju sredstev in da bomo dejansko vsa sredstva, ki so v finančni perspektivi 2014–2020 tudi uspešno počrpana. Kot vidim, isto bo veljalo tudi za sredstva iz React-EU. Evropska sredstva so za državo pa tudi za lokalne skupnosti pogosto tista resnično edina razvojna sredstva in osnovni namen njih je, da zmanjšamo razlike v razvitosti med posameznimi regijami. Žal v Sloveniji še veno obstaja prevelika razlika v razvitosti regij. Tako imamo recimo Osrednjeslovensko regijo, ki bistveno presega povprečje razvitosti EU, imamo številne regije, ki spadajo med manj razvite regije, kar pomeni, da ne dosegajo niti 75 % razvitosti EU. Tako imamo, recimo, najslabšo situacijo v Zasavski, Pomurski, Koroški, Podravski regiji. Mene zanima: Kako lahko z evropskimi sredstvi pomagamo k zmanjšanju razlik v razvitosti? Ker vam je prej zmanjkalo časa, mi prosim konkretno povejte: Katere so tiste največje in najpomembnejše operacije, ki so bile odobrene v tem obdobju?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje. Gotovo je eden izmed glavnih mehanizmov pri doseganju enakomernejšega razvoja usmerjanje sredstev za pravilne namene. Torej odprava razvojnih zaostankov je povezana z ustrezno gospodarsko, komunalno, prometno infrastrukturo, z izobraževalnimi sistemi, s tem, da imajo ljudje delo v okolju, kjer živijo, da se lahko, če želijo, izobražujejo in tako naprej. In usmeritev tako kohezijske politike kot vseh ostalih dodatnih sredstev, ki so bila izpogajana julija 2020, tudi sredstev iz načrta za okrevanje in odpornost, ker veste, da gre za ovojnico v višini 2,5 milijarde evrov, od tega gre milijardo 800 milijonov evrov nepovratnih sredstev v to smer. Torej krepitev tako gospodarske kot izobraževalne prometne infrastrukture v vseh regijah, zagotavljanje ustrezne povezljivosti in omogočanje ljudem, da lahko delajo tam, kjer živijo. In v to smer gredo vse investicije. Zaradi tega bo v naslednjih desetih letih ne samo skozi kohezijska sredstva, pač pa tudi skozi ostala sredstva izjemna podpora tem investicijam. Tukaj v Državnem zboru ste pred kratkim sprejeli zakon, ki govori o načrtnem vlaganju v sisteme javnega zdravstva v naslednjih desetih letih v višini 2 milijardi evrov. Poleg teh sredstev namenjamo znatna sredstva tudi za podjetniško infrastrukturo, za dodatne naložbe v podjetja, za naložbe v modernizacijo proizvodnih sistemov in na različna druga področja. Recimo, v tem letu in pol je bilo iz kohezije samo na področju podpore različnim mehanizmom podjetništva, predvsem različnim podjetniškim conam, odobrenih na desetine milijonov evrov v okviru 57 odločitev o podpori od marca do konca lanskega leta, prej v celi perspektivi od 2014 do 2020 pa je bilo teh odločitev samo 17. Nekaj podobnega na področju vodovodov, kanalizacij, med 2014–2020 8 projektov na področju vodovodov in 7 na področju kanalizacij, pri čemer je potrebno povedati, da je med temi osmimi projekti sedem projektov, ki so bili iz overcommitmenta 2007–2013. Zdaj v tem obdobju od marca 2020 pa do konec leta 2021 je 14 velikih sistemov vodovodnih in 29 projektov na področju kanalizacijskih sistemov po celi državi. Med večjimi, recimo, Pomurski vodovod, kraka B in C, vodovod na Bistriškem, na Savi in tako naprej. Teh projektov je bilo v zadnjem obdobju ogromno in to se tudi kaže na vsakem koraku.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Hvala za vaš odgovor, minister. Jaz ocenjujem, da je ta tematika izjemnega pomena za Slovenijo, zato v skladu z 246. členom prosim, da se o tej temi opravi širša razprava na naslednji seji v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim, še posebej gospodu ministru! V skladu z Zakonom o meroslovju nadzor nad merili v prometu z žitnimi in oljnimi semeni v Sloveniji od primarnih pridelovalcev izvaja Tržni inšpektorat. Ministrstvo je konec oktobra 2021 povedalo, da zakon jasno določa pristojnosti inštitucij, ki uporabljajo merilne naprave. Ko so omenjeni zakon prebrali tudi primarni pridelovalci, se pravi kmetje, se je izkazalo, da je merodajni dokument, ki določa pravila o tem, kdo in kako se merijo žitna in oljna semena Pravilnik o metroloških pogojih za vlagomere za žitna zrna in seme oljnic. Ta pravilnik je bil objavljen leta 1986 v Uradnem listu takratne SFRJ in je prenehal veljati leta 2002. Ministrstvo je na pomisleke primarnih pridelovalcev, se pravi kmetov, odgovorilo, da zadeve ne more komentirati, ker ni v njegovi pristojnosti. Z vprašanjem, ali inšpektorji sploh ukrepajo glede napačno umerjenih instrumentov, so se kmetje obrnili tudi na Kmetijsko gozdarsko zbornico Slovenije, kjer pa tudi niso dobili odgovora. Osnovna težava leži v dejstvu, da so žitna semena in oljna semena pri prodaji odvisna od osnovnih vlažnosti zrnja, vsebovanosti beljakovin in hektolitrske mase. Za ugotavljanje teh so potrebni merilni instrumenti, ki na osnovi ugotovljena predpisnega zakonskega postopka preko naprave določijo vrednosti vlažnosti zrna, osebnosti beljakov ter hektolitrske mase. Ključno je, da vsi ti trije parametri vplivajo na doseganje cene za stehtano količino. Največji in ključni dejavnik poleg količine, ki vpliva na doseženo ceno, je vsebnost vlage v zrnu v času prodaje. Sedanji kupci žitaric v Sloveniji ugotavljajo vsebnosti vlage v času prodaje na instrumentu za ugotavljanje vlage, se pravi tako imenovani vlagomeri, ki jih proti plačilu lastnika letno umerjajo v za to usposobljenih organizacijah. Problem, ki iz tega izhaja, pa je, da te organizacije, ki umerjajo omenjene instrumente, nimajo zakonske osnove in to izvajajo izključno kot običajno gospodarsko dejavnost na zahtevo naročnika proti plačilu. Odkupovalci žita in oljnic pa kmetom zagotavlja, da imajo instrumente zakonsko umerjene v za to usposobljenih podjetjih, zato kmetom prikazujejo dokumentacijo o umerjenih instrumentih brez zakonske podlage, ki je na tem področju veljala do leta 2002. Zaradi navedenega me zanima: Zakaj področje merjenja vlage žitaric in oljnih semen še ni zakonsko urejeno? Do kdaj se bo področje zakonodaje, kontrole in umerjanja instrumentov za določanje posameznih parametrov zrnatih žit in oljnih semen uredilo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v zadnjem obdobju nismo zabeležili omenjenih pritožb s strani kmetov glede merjenja parametrov vlage, hektolitrske teže in osebnosti beljakovin. Vemo, da je to podlaga za določitev cene. Pridelovalci so se v večji meri obračali na nas zaradi prenizkih odkupnih cen, stroškov, povezanih z odkupom, prav tako glede razvrščanja pšenic v posamezne kvalitetne razrede, kjer pa so ti parametri, kot ste jih spoštovani poslanec omenili, ključni. V bistvu pravilno ugotavljate, da to področje ni urejeno. Se z vami strinjam. Tudi vemo, da je leta 2002 prenehal delovati Pravilnik še iz časa nekdanje SFRJ, takrat je bil tudi nadomeščen z novim pravilnikom, ki ga je takrat pripravilo Ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. Tudi ta pravilnik je prenehal veljati 2003 in do takrat naprej, pravilno ugotavljate, zadeva ni več natančno določena. Naj pa ob zaključku dodam samo še misel. Za pripravo te zakonodaje je načeloma pristojno Ministrstvo za gospodarstvo in ne naš resor, tudi omenjeni Tržni inšpektorat ne spada pod naš resor. Zato bomo na našem ministrstvu ponovno podrobno proučili to vašo pobudo tudi z deležniki. Če se bo pojavila potreba po zakonski ureditvi tudi s strani zainteresiranih deležnikov, potem bomo skupaj z resornim ministrstvom, torej MGRT, pripravili verjetno pravilnik oziroma zakonsko podlago za umerjanje. Me pa veseli predvsem nekaj, da kljub vsemu tisti, ki izvajajo te storitve, vseeno dajejo enkrat letno umeriti te svoje aparature, kar pomeni, da nekako rezultatom njihovih meritev na koncu vendarle lahko dokaj verodostojno tudi zaupamo.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Hvala minister. Saj sem pričakoval takšen odgovor. Bom takoj postavil vprašanje na to, da ste rekli, da boste proučili pobudo. Mene zanima: Ali lahko poveste, kakšna je časovnica od pobude do konca? Traja leto dni, pol leta? Bi pa vseeno, ker vem da je ta zadeva zelo občutljiva, ampak vseeno, ker se tolikih let to ni uredilo, 26 let, me pa zanima. Ali inšpektorji sploh lahko ukrepajo glede napačno umerjenih instrumentov? Kdo je dejansko odgovoren za nadzor omenjenih instrumentov? Ne vem, vi ste sicer zdaj rekli, da je to Ministrstvo za gospodarstvo, tako sem vas razumel. Na koga pa se lahko kmetje sploh obrnejo, če ni nikogar za tem? To. Razumem pa, da se enostavno v 27 letih to enostavno res ni uredilo. To je nekako čudno, da se potem nikoli ne ve v bistvu, kako bodo kmetje v plasirali svoj pridelek oziroma svoje žitarice, posebej pa tam pri odkupih, to je problem. Glede vsebnosti vlage kažejo ti instrumenti čisto drugačne zadeve. Določeni kmetje, ki so se mogoče malo bolj ekonomsko usposobili, so si nabavili svoje instrumente in potem vidijo, da tu pride do odstopanj od tistih instrumentov, ki jih imajo odkupovalci žitaric. In tu so problemi. In veste, da se 20 let ta stvar že ni uredila in je vprašljivo. Vedno obstaja sum, da to ni korektno oziroma ni pošteno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala tudi za to vprašanje. Tudi sam osebno obžalujem, da leta 2003, ko so prenehali veljati vsi pravilniki, ki so urejali to področje, ni bil narejen nov pravilnik, ki bi veljal. Se povsem strinjam z vami, takšna situacija, kot je v tem trenutku, nas napeljuje k neki domnevi, da meritve niso ustrezne. In zato se tukaj strinjam z vami, da je potrebno tudi to področje urediti, še posebej če vemo, da tudi kmetje, ki imajo te inštrumente, sem skorajda prepričan, da jih ne dajo umeriti, in zato verjetno prihaja do odstopanj v meritvah, ki jih naredi kmet sam, do tistega, ki jih naredi nek odkupovalec, ki pa recimo, kot ste tudi vi v vprašanju pravilno ugotovili, daje vseeno te inštrumente umeriti. Kot sem že uvodoma povedal, tega področja ne pokriva naš inšpektorat niti naše ministrstvo. Mislim, da je Tržni inšpektorat pristojen za preverjanje umerjenosti inštrumentov merilnih naprav. Glede same časovnice – to je izjemno nepredvidljivo napovedovati, kajti potrebno je najprej to materijo preučiti skupaj s samimi deležniki in potem na podlagi tega verjetno skupaj z Ministrstvom za gospodarstvo, ki je nosilno ministrstvo, pripraviti predlog. In ker nismo sami v tem, ker nismo nosilno ministrstvo, niti ne želim napovedovati časovnice, ker bi bilo to preambiciozno z moje strani.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Hvala tudi ministru za odgovor. Saj je jasno, da je stvar nepredvidljiva, ampak vseeno. Je pa to, da – če dopolnim še malo razpravo, ker imam še dve minuti – je pa hudič, da vsako leto nikoli ne vemo v bistvu, kakšna bo odkupna cena žitaric, koruze ali pšenice najbolj seveda, ki sta najbolj obsežni žitarici pri nas, kaj se bo zgodilo, kakšna bo cena. To se komaj izve, ko so kombajni v bistvu na njivah ali pa po opravljeni žetvi. Tako da so to neke stvari, ki motijo, ki enostavno ne dajo nekega miru v kmetijstvu, da bi bili lahko kmetje malo bolj orientirani na neko stalnico v kmetijstvu. Ja, stvar ni enostavna, ni poštena, to je dejstvo. Če sem malo nostalgičen, edini kmetijski pridelek, za katerega se je vnaprej točno vedelo, kakšna bo cena, je bila sladkorna pesa,. Na osnovi stopnje sladkorja in potem tudi količine je vsak kmet vedel točno, za kakšno kategorijo pridelka ga čaka tudi plačilo. In to je bil v tistih časih sladkorne pese v Ormožu fenomen. In pogrešamo samo takšne proizvodnje, kot je bila proizvodnja sladkorne pese, kajti dejstvo je, da je fajn, če kmet ve, kaj ga čaka za njegov pridelek oziroma za njegovo opravljeno delo. Toliko vseeno bi izrabil, da dam pobudo, da se opravi širša razprava v parlamentu, čeprav ne verjamem, tako kot sem že tolikokrat omenil, da ne verjamem v širšo razpravo, ampak vseeno. Naj se ugotovi, naj se nekaj spremeni, da se bodo stvari uredile. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Jure Ferjan bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjeni minister za zdravje gospod Poklukar! Soočanje s krizo covida-19 je osrednja in izjemno pomembna tema tako v domačem kot mednarodnem merilu že pravzaprav skoraj dve leti. Slovenija se je z epidemijo covida-19 soočila odločno in z vsemi močmi. Sprejetih je bilo deset protikorona paketov, ki so bili primarno usmerjeni v slovensko prebivalstvo in gospodarstvo. Večmilijardna intervencija pa je tako preprečila in ublažila ter še vedno blaži številne stiske posameznikov, družin in seveda omogoča tudi delovanje mnogih podjetij. Imamo eno izmed višjih gospodarskih rasti v EU. Imamo tudi rekordno število delovno aktivnih oseb v državi. Uspešnost Slovenije nazorno prikaže tudi analiza mednarodno znanega tednika za finance in gospodarstvo The Economist, ki je Slovenijo med izbranimi 23. državami članicami OECD uvrstila na 2. mesto, torej kot drugo najbolj uspešno pri spopadu z ekonomskimi posledicami oziroma ekonomsko krizo, ki je nastala kot posledica svetovne zdravstvene krize, svetovne pandemije. Slovenski zdravstveni sistem pa je kljub številnim težavam, ki pa niso le posledica aktualne situacije covida-19, ampak pomanjkanja vlaganj v slovenski zdravstveni sistem v zadnjih letih, lahko rečemo tudi v več kot desetletju, deloval in še vedno deluje. Zahvaljujoč ustreznim ukrepom, pristopom in seveda predvsem požrtvovalnemu kadru, zdravstvenemu kadru in vsem tistim, ki se v prvi bojni liniji soočajo z epidemijo covida-19, to še vedno počno in bodo verjetno počeli tudi v prihodnjih mesecih in času, ki je pred nami. Glede na navedeno me zanima, spoštovani minister za zdravje: Kakšno je stanje slovenskega zdravstvenega sistema danes, če ga primerjamo s situacijo pred oziroma ob nastopu svetovne zdravstvene krize z vidika kapacitet, kadra, opreme, nenazadnje tudi prilagodljivosti sistema? Kako se je celoten zdravstveni sistem v tem skoraj dveletnem obdobju odzival na aktualno spreminjajočo se situacijo novih sevov, novih valov? Kakšna je po vaši presoji realna ocena slovenskega zdravstvenega sistema oziroma slovenske družbe, kako odporni smo na morebitne potencialne nove vale covida-19? Kaj je tisto, kar moramo storiti, da bosta slovenska družba in zdravstveni sistem kot celota nekako odporna na tisti optimalni ravni? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, gospod podpredsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod Jure Ferjan, v zvezi z vprašanjem o stanju slovenskega zdravstvenega sistema danes v primerjavi s situacijo pred oziroma ob začetku epidemije covida-19 moram najprej seveda pojasniti, da noben zdravstveni sistem na svetu ni tako robusten, da bi lahko brez prilagajanja odgovoril na zdravstveno krizo, kot jo je prinesel covid-19. Ko govorimo o epidemiji se seveda moramo zavedati, da je epidemija družbeni problem, da pa se seveda z najhujšimi posledicami sooča zdravstvo. Na tem mestu bi izkoristil priložnost in pohvalil ter se zahvalil vsem zdravstvenim delavcem na primarni, sekundarni in terciarni ravni, ki so s svojim požrtvovalnim in predanim delom omogočil in nudili zdravstveno oskrbo vsakemu državljanu, ki jo je potreboval. V času covida-19 smo prioritetno, čim bolj optimalno razporejali zaposlene zdravstvene delavce med nivoji zdravstvenega varstva ter na ta način omogočili, da je le-to ves čas delovalo karseda dobro. Glede na prioritete smo koordinirali tako aktivnosti, vezane na cepljenje, potem na vstopnih točkah na primariju testiranje, potem zagotavljanje posteljnih zmogljivosti in pa zdravljenja covida-19 tako na sekundarni, kot na terciarni ravni oziroma v enotah intenzivne terapije. Med posameznimi vali so bile razlike z različnih pogledov, z vidika precepljenosti prebivalstva, kužnosti posameznega seva, potreb po zagotovitvi zadostnih kapacitet na primariju z vidika testiranja, cepljenja ali pa na sekundariju z vidika posteljnih kapacitet. Največji izziv pri zagotavljanju kateregakoli dela zdravstva pa je bil seveda zagotavljanje zadosti kadrov oziroma ustrezno usposobljenih kadrovskih zmogljivosti. Slovenija je na potencialno nove vale covida-19 pripravljena nedvomno bistveno bolje kot na začetku epidemije, saj smo se v 22 oziroma 23 mesecih veliko naučili. Tega se nismo naučili samo mi, naučil se je ves svet, tako z vidika obvladovanja epidemije kot tudi z vidika zdravljenja bolnikov. Izkušnje so nas tudi naučile, kje so naše prednosti in katera so področja, ki jih moramo izraziteje in prioritetno naslavljati v naslednjem obdobju, seveda z vidika, da bomo na nove zdravstvene grožnje bolje pripravljeni in se seveda tudi še bolje odzivali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja, izvolite.
Najlepša hvala ponovno za besedo. Spoštovani minister za zdravje, hvala za odgovor. Dovolite pa mi, da nekako še nadaljujem svoje razmišljanje tudi v sklopu tega, kar ste dejali. Tudi trenutno smo v zelo zahtevni situaciji, številke novih okužb s covidom-19 so visoke, posledično seveda tudi obremenjenost zdravstvenega sistema in na splošno nekako vzdušje med ljudmi. In zagotovo je poleg cepljenja tudi upoštevanje tistih osnovnih ukrepov, kot sta nošnja maske, distanca, seveda je tudi ustrezna higiena eden izmed ključnih ukrepov, kako lahko zamejimo širjenje virusa. In v sklopu tega me zanima, v bistvu ste sami napeljali, da imamo v prihodnosti kar nekaj stvari, ki smo jih že sprejeli v tem mandatu, se pravi več kot dve milijardi investicij, ki bodo povečale odpornost slovenskega zdravstvenega sistema, po drugi strani pa so seveda še številni izzivi, ki jih je aktualna situacija, s katero se ne samo Slovenija, ampak ves svet sooča, odprla. Zato me zanima tudi v sklopu aktualne situacije: Kakšna je vaša ocena, kaj nas čaka v prihodnjih mesecih, morda do konca leta? Ali lahko govorimo tudi o morebitnem odpiranju družbe? Verjetno se bomo morali naučiti živeti z covidom-19 na takšen ali drugačen način. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Hvala za dopolnitev vprašanja, gospod poslanec. Tisto, kar je potrebno vedeti, je to, da sta posebej četrti in peti val imela svoje specifike in se pomembno razlikujeta od ostalih valov, tudi pristop je bil bistveno drugačen. Tako kot smo v četrtnem valu pripravili zadostno število enot intenzivne terapije, in je bilo to izredno zahtevno, smo v petem valu zaradi omikrona, za katerega bi lahko rekli, da imamo nov virus, kajti obnaša se močno drugače, prejšnji teden vzpostavili in na novo definirali karantene, izolacije, spremenili organizacijo dela v bolnišnicah, nenazadnje danes tudi že drugič spremenili protokol testiranja. Seveda je bilo v tem času veliko narejenega, kajti vemo, da smo v drugem valu zagotovili poleg čistih intenziv, skoraj 300, mislim, da je bila 291 najvišja, tudi intenzivnih postelj za covidne bolnike. V petem valu pa ob prej 10 tisoč PCR testih približno na leto, če imam informacijo pravilno, sedaj preko 20 tisoč PCR testov na dan. Tako da je bila potrebna pomembno okrepljena organizacija in optimizacija vseh procesov tako na področju jemanja brisa kot izvedbe testov, da smo vse to zmogli. Kaj vse smo v tem obdobju naredili, bi vam lahko kar nekaj časa našteval. Gre tako za zakone kot [[…]]nenazadnje v petek, mislim, da smo bili v petek 26, v glavnem smo dobili dogovor za leto 2022. Mislim, da je to eno od redkih let, ko smo splošni dogovor dobili že v januarju. Zavedajoč se vseh izzivov, je bil imenovan Svet Vlade Republike Slovenije za duševno zdravje. ovela Zakona o zdravniški službi je prinesla spremembo tako za osnovno licenco zdravnika kot za znanje jezika na nivoju C1. Sprejet je bil Državni program za obvladovanje raka. Strategija sladkorne bolezni – podpravilom osnovnega zdravstvenega zavarovanja smo dodali financiranje inzulinskih črpal z zaprto zanko za bolnike tipa 1. Objavljeni so bili Nacionalni razpis za skrajševanje čakalnih vrst, nedavno tudi razpis za e-oskrbo, razpis za investicije na primarne nivoju. Tako da je bilo veliko narejenega. Vesel sem, da so vsi zaposleni v zdravstvu v teh težkih 22 mesecih res napravili več, kot bi kdorkoli lahko od njih pričakoval. Še enkrat jim iskrena hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Vidim, da minister prihaja. Bom počakala, da se usede, da me bo tudi slišal. Spoštovani minister, vaše ministrstvo je 10. 12. 2021 posredovalo v javno razpravo predlog novela Pravilnika osebni asistenci, ki bi ji naj bil po javno dostopnih informacijah tudi v zaključni fazi. V javni razpravi se je pokazalo, da je najbolj kritičen del pravilnika določilo, ki določa, katere stroške lahko izvajalec osebne asistence upraviči v zvezi z delom teh osebnih asistentov. V praksi to seveda pomeni, da so to pravice povezane s plačilom za delo, ki ga opravljajo osebni asistenti. V zvezi s plačilom za osebno asistenco Sindikat osebne asistence opozarja na nesprejemljivo zniževanje delavskih pravic osebnih asistentov. Zniževanje delavskih pravic osebnih asistentov, povezanih s plačilom za delo, je torej še eden način, s katerim, žal, poskušate na vašem ministrstvu prihraniti vsaj nekaj denarja in znižati proračunske stroške za osebno asistenco, ki je od prvotne ocene ob sprejetju zakona 2017 znašalo 8 milijonov, v lanskem letu pa vemo, da je to že znašalo 83 milijonov evrov. Menim, da se vaše ministrstvo loteva zniževanje teh stroškov na nesprejemljiv način z zniževanjem delavskih pravic in pravic osebnih asistentov, ki opravljajo enako fizično in tudi psihično zahtevno delo z invalidi v socialnovarstvenih zavodih. V primerjavi z njimi pa bodo osebni asistenti z novim pravilnikom praviloma imeli manj delavskih pravic, saj bodo njihove pravice povezane s plačilom za opravljeno delo določene s podzakonskimi akti, tako navaja ta pravilnik. Osebno sicer menim, da so storitve osebne asistence še kako zelo potrebne in koristne za uporabnike vseh teh storitev, saj pomembno prispevajo k neodvisnemu življenju invalidov in tudi družbe, invalidom pa pomagajo, da se čim bolj enakovredno vključujejo v skupnost. Pa se vendarle zdi, da se pri uveljavljanju zakona o osebni asistenci vedno znova in znova zapleta, predvsem zaradi velikih finančnih izdatkov, ki so potrebne za izvajanje osebne asistence. Zato vas sprašujem: Ali menite, da je pravično, da poskušate zmanjšati skupne proračunske izdatke za osebno asistenco na račun pravic delavcev, ki opravljajo del osebnega asistenta? Ali s tem ne postavljate z vidika delavskih pravic zaposlenih, ki opravljajo delo osebnega asistenta, v neenakopraven in podrejen položaj v primerjavi z zaposlenimi v socialno varstvenih zavodih? Obe skupini namreč opravljata izjemno zahtevno delo z invalidi. Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, spoštovana poslanka gospa Bojana Muršič, za tole vprašanje. Moram takoj na začetku reči, da vaše predpostavke enostavno ne držijo. Ravno nasprotno, pravilnik, podzakonski akt, Pravilnik o osebni asistenci, ki ste ga omenili, ne zmanjšuje proračunskih izdatkov na račun pravic delavcev. S 1. 1. 2022 se je povečala tudi minimalna plača, kar vpliva tudi na dvig osnovnih plač osebnih asistentov. V predlogu pravilnika je, poleg navedenega predvidena tudi osnovna plača osebnih asistentov v višini 25. plačnega razreda plačne lestvice, ki velja za javni sektor. Prej je bila ta v višini 23. plačnega razreda. Pravilnik tudi na novo opredeljuje napredovanje osebnih asistentov. Tako da je ravno nasprotno. S tem predlogom pravilnika se dejansko položaj osebnih asistentov, lahko rečem, izboljšuje, vsekakor pa je na ravni ostalih zaposlenih v socialno varstvenih zavodih. Primerljivo delovno mesto osebnega asistenta je socialni oskrbovalec 3, ki spada v tretji tarifni razred in je zanj predviden razpon plačnih razredov od 20. do 30. plačnega razreda. Zaposlenih, ki opravljajo delo osebnih asistentov, ministrstvo tako ne postavlja v neenakopraven in podrejen položaj z vidika delovnih pravic, ampak ravno nasprotno, bolj sistemsko in bolj pravično jih umešča v sistem osebne asistence. Osebna asistenca pa je izjemno pomembna pridobitev za najranljivejše v tej družbi. Gre za pomoč pri tistih opravilih in dejavnostih, ki jih posameznik, uporabnica ali uporabnik ne moreta opravljati sama zaradi vrste in stopnje invalidnosti in so vezane na samostojno, osebno in družinsko življenje, vključevanje v okolje, izobraževanje in zaposlitev. Z osebno asistenco smo leta 2017 s pravzaprav soglasno potrditvijo zakona omogočili tem najranljivejšim samostojno življenje, glede na njihove potrebe in želje. V mesecu decembru 2021 je osebno asistenco koristilo 3 tisoč 466 uporabnic in uporabnikov. Delo po pogodbah o zaposlitvi je imelo cirka 7 tisoč osebnih asistentov. Za namen izvajanja osebne asistence smo izplačali 13,2 milijona evrov. Zaradi spremembe Zakona o osebni asistenci je Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pristopilo tudi k spremembi Pravilnika o osebni asistenci, o katerem sva zdajle govorila. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka želi dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, minister, za vaš ta odgovor. Seveda je pohvalno, da ste za osebne asistente spremenili umestitev iz 23. v 25. plačni razred, kar je seveda pohvalno, ampak tukaj še vedno govorimo o izjemno izjemno nizkih zneskih neto plač. 23. plačni razred, neto plača osebnega asistenta je znašala 744,43 evrov. Glede na to, da ste povedali, da se od 1. 1. 2022 razvrščajo v 25. plačni razred, znaša to 785,33 evrov. Toliko zgolj v vednost. Seveda pa so primerjave med socialnimi oskrbovanci, ki delajo v domovih za starejše, ki se razvrščajo med 20. in 30. plačni razred, se pravi prvi, ki se na novo zaposli, lahko ima prvih pet plačilnih razredov povišanja, se pravi, se lahko negovalec takoj uvrsti v 25. plačni razred. Ampak, jaz ne govorim toliko o tem, kam ste jih uvrščali, ampak govorim, kaj v pravilniku navajate. V pravilniku imate navedeno, da bo dodatek za nočno delo v višini 40 % urne postavke osnovne plače. V skladu z kolektivno pogodbo socialnega varstva to znaša 50 %. Dodatek za delo v nedeljo 90 %, dodatek za nedeljsko delo v kolektivni pogodbi za socialno varstvo znaša 100 %, dodatek za delo na praznike in dela proste dneve po zakonu 120 %, drugače je 130 %, dodatek za nadurno delo v višini 20 % urne postavke, drugače je 50 % v skladu s kolektivno pogodbo. Toliko. Tukaj govorim o tej neenakosti med zaposlenimi osebnimi asistenti in na drugi strani tistimi, ki delajo v socialnovarstvenih zavodih, kjer tudi opravljajo delo. Zato se mi zdi to diskriminatorno do teh skupin, kajti vemo, da je to izjemno, izjemno pomembno. Res bi bilo za razmisliti in upam, da bo v [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, časa vam je zmanjkalo. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala, gospa poslanka Bojana Muršič, za to dopolnilno vprašanje. Ko določamo plače in druge pogoje, moramo paziti tudi na ravnotežje ali pa na eno pravičnost med poklici, na to, kar vi opozarjate. Ampak veste, ko obiskujem socialno varstvene zavode, se pa na drugi strani mnogi tudi pritožujejo, da je nesorazmerno, kako postavljamo plače osebnih asistentov. Mi moramo gledati na oboje, zato da bomo imeli dovolj kadra, da bo ta kader dostojno plačan in da bomo imeli ljudi, ki pač skrbijo za te naše najranljivejše tako v osebni asistenci kot v socialno varstvenih zavodih. Nujno moram tu omeniti še pomoč na domu. Nekako je treba držati pravična razmerja med temi kategorijami. Dobro je, da ste opozorili na vse te pripombe, ampak vključujemo najširši možni krog ljudi v pripravo teh pravilnikov. In gotovo niso idealni, so pa optimalni. In verjamem, da bodo zagotavljali normalno izvajanje osebne asistence tudi v bodoče. Vem pa, da so plače v Sloveniji nasploh prenizke. Vem tudi, da so v socialni oskrbi in osebni asistenci plače prenizke. Ravno zato je tudi pomembno, da bi bil kmalu potrjen predlog za višje neto plače za vse zaposlene, ne samo da administrativno usklajujemo minimalno plačo, ampak da dejansko ostane neto več vsem, ki so zaposleni, vsem, ki delajo. Če sva govorila o tem, kam bodo po tem novem pravilniku uvrščeni osebni asistenti in kakšen je razpon teh plačnih razredov, lahko še enkrat zaključim, da v nobenem primeru ne gre za zniževanje delavskih pravic osebnih asistentov. Nasprotno, gre za izboljšane njihovega položaja. Bomo pa pozorno spremljali potek in uveljavitev tega pravilnika na terenu in se seveda, kot vedno do sedaj, tudi ustrezno odzvali. To pa vsi zaposleni v socialnem varstvu, v osebni asistenci ali pa v pomoči na domu, v socialnovarstvenih dejavnostih nasploh, vedo, da smo odprti in da stalno skušamo iti naproti pri reševanju takšnih izzivov, ki se izpostavijo.
Hvala lepa, gospod minister. Postopkovni predlog gospa Muršič. Izvolite.
Ja, podpredsednica, jaz si bom dovolila zlorabiti postopkovni predlog.
Jaz vam pa tega ne dovolim. Tako da vas tukaj ustavljam [[…]]
Ja, potem bom pa zahtevala postopkovni predlog. Okej, v redu, ni problem.
Potem pa imate še besedo.
Sindikat osebne asistence je opozarjal na to in pričakujem, da boste v nadaljevanju v tej zaključni fazi te pripombe, na katere sem tudi sama zdajle opozorila, tudi upoštevali. Kajti to je res nesprejemljivo, da bodo nekako ti, ki delajo v socialnovarstvenih ustanovah, imeli za 10 % višje dodatke kot ti, ki delajo na terenu kot osebni asistenti. Zato se mi zdi toliko bolj pomembno, da o tej tematiki razmislite in tudi te predloge sindikata osebnih asistentov upoštevate v nadaljnjem postopku. Hvala lepa.
Gospa Muršič, jaz nisem slišala proceduralnega predloga za splošno razpravo in je bilo skrajno nekorektno od vas, da tega niste podali, kljub zavedanju, da sem vas opozorila, da vam ne dovolim zlorabe tega manevra. Pač ni korektno od vas. Za nazaj popraviti se ne da. Opomine je brezvezno izrekati, korektno bi pa bilo, da se vsi držimo enih pravil igre. Nadaljujemo s poslanskimi vprašanji. Gospod Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministrici brez resorja, pristojni za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu, dr. Heleni Jaklitsch, ki je odsotna, zato prosim, da poslanec pove, ali želi pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Kot vidite na spisku, je označeno, da ministrica bo. Smo dobili pa dobesedno pet minut pred poldne obvestilo, da je ni. To se mi zdi skrajno neresno, ker je to verjetno vedela že pred nekaj dnevi, da je ne bo danes tu. Želel sem jo vprašati glede njenega dela, da bi povedala in navedla celoten seznam držav, v katerih je opravila obiske, ker mi tu v Državnem zboru ne vemo nič, v katere vse države je ona šla in kaj vse je obiskala. Predvsem pa želim, da izpostavi svoje največje uspehe v tem mandatu, ko je bila na tem delovnem mestu, ter kakšni so bili gospodarski izpleni oziroma kakšne povezave je ona zagotovila naši državi. Jaz bi želel, da bi ta odgovor dobil pisno. Hvala.
Hvala lepa, smo zabeležili, odgovor boste dobili pisno. Naslednji je na vrsti gospod Boris Doblekar, postavil bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister za zdravje! Tudi vam lep pozdrav, spoštovani kolegice in kolegi! Zobozdravstvena dejavnost je po državi od začetka epidemije prav tako okrnjena, to je treba povedati, tako kot ostala zdravstvena dejavnost. Vemo, da ljudje ne morejo tako z lahkoto do zobozdravstvenih storitev. Vemo tudi, da je nekako splošno stanje, kar se tiče samega zdravja zob v Sloveniji, v precej klavrnem stanju, saj to lahko vsak opazi, ko se gibljemo med ljudmi. Zakaj je temu tako, so odgovori verjetno znani. Moram reči, da se mi zdi že nekako vsa leta, da se premalo pozornosti posveča sami preventivi v zobozdravstvu. Predvsem nekako to potekal do osnovnošolskih dni, potem pa začnejo nekako zadeve stagnirati. In vemo, da imajo ljudje kar precej težav. Potem je tukaj še problem dodatno in obvezno zavarovanje, kaj lahko ljudje dobijo, česa ne morejo dobiti. Nekateri tudi vedo ne, kaj jim pripada. Tukaj so potem tudi čakalne vrste, sicer zelo različno po celotni državi. Pa kljub temu me zanima, spoštovani minister za zdravje: Kakšna je preskrbljenost z dejavnostjo zobozdravstva? Kakšna je realizacija pogodbenih programov po Sloveniji? Kakšne so čakalne dobe? V nadaljevanju se bom nekako dotaknil same tabele preskrbljenosti v zobozdravstvu za odrasle in mladino po Sloveniji, ki sem jo tudi pridobil. V nadaljevanju vam bom po vašem prvem odgovoru o tej preskrbljenosti in o tej tabeli postavil še dodatno vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani poslanec gospod Boris Doblekar, najlepša hvala za podano vprašanje. Seveda sta ustno zdravje in pa zobozdravstvena dejavnost v Sloveniji izredno pereč problem in krati pred velikim izzivom. Danes imamo v Sloveniji tisoč 607 doktorjev dentalne medicine, od tega dodatno 217 specialistov in pa 36 specializantov ter 40 pripravnikov. Kar se tiče preskrbljenosti oziroma opredeljenih Slovenk in Slovencev na posameznega zobozdravnika, naj povem, da je po podatkih ZZZS število opredeljenih pacientov na enega zdravnika v povprečju tisoč 270 oziroma tisoč 293, sicer pa se število opredeljenih pacientov na enega zobozdravnika giblje od 812 do tisoč 886. Kako je bil realiziran program v preteklem letu, kar se posledično odraža na čakalnih vrstah? Poskušamo še pridobiti vse podatke, ta trenutek je bil po zbranih podatkih ta realiziran od 79 % do 105 % oziroma 106 %, če gledamo realizacijo pri vseh izvajalcih. Kar se tiče preventivne dejavnosti na področju zobozdravstva, je ta izrednega pomena. Res je, da ko se zaključi šolsko obdobje v našem življenju, se potem ta preventivni program ne izvaja v takem obsegu oziroma tako načrtno, kot se do tega obdobja. In dejstvo je, da smo sedeli s predstavniki Odbora za zobozdravstvo pri Zdravniški zbornici, s katerimi poizkušamo pripraviti neko 10-letno strategijo razvoja oralnega zdravja in pa zobozdravstva v Sloveniji. Sicer smo na Ministrstvu za zdravje v okviru Aneksa št. 1 k Splošnemu dogovoru za pogodbeno leto 2021 zaradi dolgih čakalnih vrst in števila čakajočih na prvi ortodontski pregled oziroma zdravljenje v okviru spornih vprašanj predlagali širitve, in sicer na način, da se storitve plačujejo po realizaciji. Omenjeni ukrep je vreden 4,5 milijona evrov in verjamem, da bo pomembno pripomogel k skrajšanju čakalnih vrst, saj smo opravili številne pogovore z izvajalci na področju ortodontije, kjer so zagotovili, da vsi lahko napravijo več. Kar se tiče Aneksa št. 1 k Splošnemu dogovoru za leto 2021, naj še omenim, da smo zdravstveno mrežo na primarnem nivoju razširili za 3,08 tima zato, da smo tam, kjer je zadosti zobozdravnikov, okrepili mrežo, kajti te možnosti povsod ni. Hkrati smo izpeljali razpis za podelitev koncesij na področju čeljustne in zobne ortopedije v zobozdravstveni dejavnosti na območju Celja, Črnomlja, Kopra, Tolmina in Sežane ter za področje zobnih bolezni in endodontije v zobozdravstveni dejavnosti v Sežani in za področje paradontologije v Krškem. Hkrati smo ustanovili tudi delovno skupino, katere naloga je oblikovati rešitev za boljšo dostopnost zavarovanih oseb do zobozdravstvenih storitev ter oblikovanje modela za vrednotenje zobozdravstvenih storitev. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo za dopolnilno obrazložitev odgovora ima gospod Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Spoštovani minister, hvala lepa za odgovor. Jaz moram vseeno povedati, da če pogledamo to tabelo preskrbljenosti zobozdravstva za odrasle in mladino po celi državi Sloveniji, lahko iz te tabele kaj hitro ugotovim, da je trenutno najslabša preskrbljenost zobozdravstva za odrasle in mladino prav v Litiji. Tukaj iz te tabele je to lepo razvidno. Glede na število prebivalcev imamo tudi najmanj zobozdravnikov. In seveda se mi to zdi rahlo zaskrbljujoče. Poznam stvari, vemo, da so čakalne dobe, kot sem že rekel, različne po posameznih občinah, po posameznih področjih v Sloveniji, ampak seveda, glede na takšno stanje, da je odstopanje od slovenskega povprečja 77,86 zgolj za Litijo, torej v območni enoti Ljubljana, kar pa je seveda najslabši rezultat v Sloveniji. Zato bi bilo po mojem mnenju prav in seveda dajem tudi pobudo, da se stvari še enkrat preverijo in pregledajo in da se na osnovi ugotovitev znanih dejstev, ki jih lahko vidimo, te stvari tudi uredijo v skladu z zakonodajo, torej tisto, kar je pač mogoče, da se v splošnem dogovoru te stvari uredijo, da bo ta preskrbljenost tukaj na tem področju, torej na litijskem področju, ki zavzema občini Litija in Šmartno, tudi ta preskrbljenost boljša, da ne bo toliko čakalnih vrst. Kajti program je stoprocentno realiziran vsako leto, je pa, kot že rečeno, premalo število zobozdravnikov. Se vam najlepše zahvaljujem še za dodaten odgovor oziroma vaše pojasnilo, vaše videnje glede na moje podane podatke. Hvala vam lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Hvala za dopolnjeno vprašanje, gospod Doblekar. Tisto, kar seveda drži, je to, da smo poskušali v Aneksu št. 1 k Splošnemu dogovoru za leto 2021 povečati program predvsem tam, kjer smo imeli s strani lokalnih skupnosti zagotovljeno, da seveda obstaja kader oziroma vsi pogoji za dodatno izvedbo teh programov. Z lokalno skupnostjo oziroma Občino Litija izredno dobro sodelujemo, tudi z direktorico zdravstvenega doma, tako da problem poznam. In seveda na podlagi vseh predstavljeni podatkov delamo v smeri, da seveda uredimo tudi zobozdravstvo na področju Litije. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospa Andreja Zabret ima besedo. Postavila bo vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani minister! Danes niso tema javne finance, temveč stiska računovodskih servisov. Danes vemo, da delo v računovodskih servisih ni nikoli, še manj pa v obdobju epidemije enostavno. Vemo, da imajo že od začetka epidemije znatno povečan obseg dela. Vemo, kako zahtevno je spremljati in slediti vsem ukrepom, ki jih zaradi zajezitve širjenja epidemije sprejema vlada, in ki povzročajo tudi birokratske ovire. Bili so trenutki in so še, ko jim pravzaprav niti strokovnjaki ne znajo odgovoriti, kaj kateri ukrep pomeni in kako bo to videti v praksi. Vemo tudi, da računovodje in njihovi zaposleni zbolevajo za covidom. Prvo moje vprašanje je glede konkretnega primera, s katerimi se soočajo računovodski servisi, to je oddaja vloge za karanteno. Na primer, rok je omejen na 8 dni od prvega dne odsotnosti. Ta rok je absolutno prekratek in delodajalci posledično izgubijo možnost povračila nadomestila plače. Namreč, številni delavci niti ne poznajo postopka, nimajo dostopa do spleta, zato jim to predstavlja velike težave pri pravočasnem pridobivanju izjave o napotitvi v karanteno. Ko pa jim to že uspe, jo morajo v roku 24 ur dostaviti delodajalcu, ta pa v 8. dneh od prvega dne karantene oddati vlogo za povračilo nadomestila. Računovodski servisi opozarjajo, da imajo izredne težave in da je takih primerov veliko, ko so delodajalci ostali praktično brez nadomestila. Zato vas sprašujem, minister: Ali ste razmišljali, da bi ta osemdnevni rok sprostili oziroma odpravili ali podaljšali, saj delodajalci zaradi kratkega roka nemalokrat izgubijo pravico do refundacije sredstev? Druga stvar, drugo vprašanje, ki ga imam za vas pa je. Vemo, da je delo v računovodskih servisih zaradi povišanega deleža števila obolelih med zaposlenimi, odrejenih karantenah in povečanih izostankov z dela zaradi višje sile precej okrnjeno. Nenazadnje imajo težave tudi s pridobivanjem dokumentov od svojih strank, ki se ravno tako se soočajo s covidkrizo. Konec leta se obremenitev in zahtevnost še dodatno enormno poveča, saj morajo finančno-računovodske službe tako v javnem sektorju kot v gospodarstvu poleg tekočih delovnih nalog pripraviti še številna poslovna poročila. Zato vas sprašujem, minister: Ali ste razmišljali o podaljšanju rokov za oddajo letnih poročil za leto 2021, seveda z vsemi spremljajočimi poročili in oddajo dokumentov, ki jih morajo oddajati računovodski servisi za svoja podjetja, za svoje stranke? V PKP10 smo že dali amandma za to, tudi na predlog Združenja računovodskih servisov pri Gospodarski zbornici, pa ste ga zavrnili.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Andrej Šircelj, imate besedo, izvolite.
Glede na vaše prvo vprašanje, če smo razmišljali o spremembi rokov oziroma o 8-dnevnem roku od prvega dne odsotnosti zaposlenega za oddajo vloge za karanteno oziroma sprostitev tega oziroma odprave – smo razmišljali, to delamo seveda tudi s pristojnim ministrstvom. S tega zornega kota jaz mislim, da bomo pač to administrativno, kot pravite, zahtevno delo poenostavili, kolikor se bo to seveda bo v največji možni meri tudi dalo. Mislim pa tudi, da je vseeno za večino to sprejemljivo. Tako kažejo tudi podatki, saj nenazadnje vedno bolj koristijo tudi možnost komunikacije preko interneta. Tako da sem tukaj tudi vesel, da se digitalizacija izboljšuje. In tudi FURS seveda to lahko dejansko dela. Glede podaljšanja roka za predložitev letnih poročil imamo podatke o koriščenju vseh izplačil oziroma vseh ukrepov glede covida za leti 2020 in 2021. In moram seveda tukaj reči, da računovodski servisi niso v veliki meri koristili teh ukrepov, če gledamo obe leti, manj kot 1 % glede na vsa izplačila. Tukaj moram reči, da so vnaprej dani vsi roki in ti roki niso vezani samo na davčne obračune, ampak tudi na letne obračune, na statistike, ki jih vodi AJPES, ker se tja tudi vsa ta letna poročila posredujejo. In menim, da tudi glede na obseg dela, ki ga imajo računovodski servisi, in seveda so tudi plačani za to delo, ki ga opravljajo, v tem trenutku ne vidim razlogov za podaljšanje teh rokov.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev? Izvolite.
Hvala, minister. Za prvo vprašanje me veseli, da se razmišlja in da se bo morda nekoliko ta rok zamaknil, da ne bo prihajalo do takih težav. Ker če neka subvencija obstaja, je tudi prav, da jo imajo vsi pod nekakšnimi normalnimi pogoji tudi možnost koristiti. Kar se pa tiče podaljšanja oziroma računovodskih servisov, ja, seveda so oni plačani za to, saj to je njihova dejavnost in to pač oni delajo. Ampak zakaj niso koristili, si lahko predstavljam samo to, da verjetno niso koristili in so delali bolni, ker se pač oni morajo držati določenih rokov in si ne morejo privoščiti, da jih pač ni v službo. Tako da predvidevam, da je med računovodskimi servisi koriščenje teh ukrepov toliko manjše zaradi tega razloga. Opozarjajo nas in na nas se je obrnilo ogromno računovodskih servisov, tudi verjetno na ostale poslance, vemo, da je tudi Gospodarska zbornica, Združenje računovodskih servisov dalo že pri PKP10 predlog, da se podaljša ta rok, namreč sami računovodski servisi, zaposleni obolevajo za covidom. Danes vemo, da imajo praktično že vsi covid, in ravno tako se dogaja tudi pri teh računovodskih servisih. Težave imajo tudi pri pridobivanju dokumentacije pri svojih strankah, namreč tudi njihove stranke imajo težave, ker zbolevajo in ne morejo normalno funkcionirati. Tako da oni opozarjajo, da je pravzaprav še slabša situacija kot lansko leto, ko ste bili pripravljeni podaljšat rok tudi na pobudo LMŠ, sklical smo tudi Odbor za finance in takrat se je vlada vseeno odločila, da podaljša ta rok. Vemo, kako pomembni so za vlado relevantni podatki, ki jih računovodski servisi oddajajo, da lahko SURS, UMAR in vsi naredijo relevantne podatke.
Hvala lepa, gospa poslanka. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, jaz seveda verjamem, da so v določenih računovodskih servisih težave, tako kot so v celotnem gospodarstvu. Spoštujem tudi njihovo delo, njihove napore. Tukaj težko ocenjujem posamezne računovodske servise, tako kot vi pravite, kaj so verjetno imeli, česa verjetno niso imeli in tako naprej. Jaz se moram tukaj držati statistike. Kako so delali in kako niso delali, so zelo subjektivne zadeve in minister za finance na podlagi subjektivnih ocen ne more odločat, ampak odloča na podlagi statističnih podatkov ali pa podatkov, ki dejansko tukaj držijo. Rad bi opozoril tudi to, da kakršnokoli podaljšanje seveda pomeni, da imajo tudi ostale analize, ostali podatki potem zakasnitev, so pa pomembni, predvsem če govorimo v okviru AJPES, statistike in tako naprej. Seveda to ne koristi dejansko nikomur. Jaz apeliram na računovodske servise, da storijo tisto, kar je v njihovi moči. Tukaj lahko pričakujemo tudi prijaznost davčnega organa, ker je vedno bil v zadnjih dveh leti glede tega in je razumel tudi ta položaj. Vendar če danes, to se pravi dva meseca pred tem, ko morajo oddati letna poročila, zaključne račune in tako naprej, napovemo karkoli, potem seveda to že avtomatično pomeni neko podaljšanje. Tega jaz ne napovedujem. Jaz tudi mislim, da je v tem času možno narediti, da se poslovne knjige zaključijo, da se zaključijo tudi letna poročila in da se to predloži Finančni upravi.
Hvala lepa. Imate zahtevo za postopkovni predlog? [[Da.]] Izvolite.
Minister, hvala. Da je razlog statistika, ker računovodski servisi niso dovolj koristil ukrepov, in da iz tega predvidevate, da oni nimajo težav, se mi zdi malo za lase privlečeno. Bi pa bila vesela da, če se boste odločali, ker definitivno bo verjetno še pritisk računovodskih servisov, da se to le malo prej odločite in jim pravočasno javite, da bodo lahko načrtovali. Morda bi, tudi glede na to, da govorite o bombonjerah, ki jih delite, tudi v tem kontekstu lahko računovodskim servisom za lajšanje vseh stisk, ki jih imajo, podaril eno bombonjero in jim podaljšal rok za oddajo bilanc na 30. 4., tako kot ste jim ga lani. Zdi se mi pa to izredno pomembna tematika, tako da bi predlagala, da se tudi na eni izmed naslednjih sej še malo širše o tem pogovorimo, ker trenutno tudi nimam časa, da bi lahko vse razložila. Hvala.
Hvala lepa za vaš predlog. O njem bo Državni zbor odločal v sredo, 2. februarja, v okviru glasovanj. Zdaj pa nadaljujemo. Dr. Franc Trček bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljen minister, pozdravljeni vsi skupaj! Moje vprašanje se nanaša na javno obravnavo podanega Predloga uredbe o regijskem parku Pohorje, ki je v javni obravnavi do 11. marca letos. Uvodoma bom rekel, da tako jaz osebno kot Socialni demokrati seveda pozdravljamo in podpiramo ustanovitev regijskega parka Pohorje. Zakaj? Tudi če iz lastne spalnice ali z balkona ne gledaš na Pohorje, niso na nek način tvoja pljuča, kot ga jaz sam dojemam. Pohorje je biser, Pohorje je zakon, kot bi rekle mlajše generacije, specifičen, pester habitat razgibanega reliefa, bogato omrežje površinskih voda in tako naprej. Že odkar sem poslanec, se do sedaj dokaj neuspešno trudim glede tega, začenši že z gospo Majcen kot tedanjo ministrico. V tej luči pozdravljam, da se v bistvu, dajmo reči, srčika ali ovršje masiva Pohorja razglasi za regijski park. Pohorje je seveda potrebno jemati kot celoto. Kot celota zavzema skoraj 4,5 % celotne površine Slovenije, preči dve zgodovinski krajini, celo vrsto občin. V tej luči je ta uredba naletela tudi na ogromno zanimanja, branja v lokalno-regionalnem okolju in tudi odzivov. Spoštovani minister, zanima me: Na osnovi katerih študij, analiz, podatkov se je začel postopek ustanovitve regijskega parka Pohorje? Na kakšen način je predvideno upravljanje regijskega parka Pohorje? Zdaj nič novega ne bom rekel – to zanima zlasti lokalne skupnosti, občine. Taki režimi naj bi praviloma izboljševali življenje lokalnega prebivalstva. V zvezi s tem me zanima tudi: Ali bo ustanovitev regijskega parka Pohorje res izboljšala življenje lokalnega prebivalstva? Upam, da bo, ko se bo ustanovil regijski park Pohorje, ki mu je tudi velika večina lokalnih skupnosti, lokalnega življa, če se tako izrazim, naklonjena. Upam, da mi boste podali vsaj nekaj odgovorov na ta pereča vprašanja, ker če sva odkrita, so Pohorci in Pohorke večino svojega življenja, že stoletja znali sonaravno živeti s Pohorjem in od Pohorja in se lahko tudi od njih učimo, kaj je to zeleni prehod, ki ga imamo vsi politiki zadnje čase polna usta.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vprašanje. Prva prizadevanja za zavarovanje segajo že v leto 1920. Največ obstoječih zavarovanih območij se je zgodilo v 80. letih prejšnjega stoletja, ko je bilo z občinskimi odloki zavarovanih več gozdnih rezervatov in barjanskih površin. V Nacionalnem programu varstva okolja za obdobje 2020–2030 smo zapisali, da se bodo nova zavarovana območja prednostno ustanavljala na naravovarstveno najbolj občutljivih območjih, ki potrebujejo režime in upravljanje, med naštetimi je bilo tudi Pohorje. Aktivno smo pristopili k zavarovanju tega območja, ko je pobudo za ustanovitev regijskega parka podalo šest občin – to je zelo pomembno – to so Zreče, Vitanje, Mislinja, Slovenska Bistrica, Lovrenc na Pohorju, Ribnica na Pohorju, lansko leto pa se je temu pridružila še Občina Ruše. Zelo pomembno je namreč, da pri takem režimu tesno sodelujemo z lokalnimi skupnostmi. Ko sprašujete o podlagah. V lanskem letu je Zavod Republike Slovenije za varstvo narave pripravil strokovne podlage za zavarovanje, ki so ključni strokovni dokument, na podlagi katerega smo na našem ministrstvu pripravili osnutek akta za zavarovanje tega območja, ki je sedaj v javni obravnavi. Osnutek uredbe določa, da se za upravljanje regijskega parka ustanovi javni zavod, tako kot imamo tudi drugod, v drugih primerih, v skladu s 133. členom Zakona o ohranjanju narave. Kar se tiče prednosti, ki jih ponuja takšna zadeva lokalnim skupnostim. Prinaša predvsem uspešno upravljanje take naravne vrednote, ki v prvi vrsti ohranja in krepi zdravo življenje v naravnem okolju, ohranitev vrst, ki so drugod v Evropi že skoraj izginile, ohranitev značilne krajine ter večjo prepoznavnost območja. Ne gre prezreti tudi strokovnotehnične pomoči s strani upravljavca ter večjega in učinkovitega nadzora nad nedovoljenimi posegi in dejavnostmi na tem območju. Zavarovana območja pomenijo tudi za naravo dodano vrednost v prostoru, saj ohranjanje narave omogoča pomembne ekosistemske storitve in koristi, kot so obnavljanje vodnih virov, zagotavljanje čistega zraka, po drugi strani tudi telesno in duhovno sprostitev ljudi v naravnem okolju, krepi prepoznavnost območja, bogati kulturni utrip naselij ter ponuja možnosti za dodatne razvojne priložnosti, kot so razvoj blagovnih znamk, nova delovna mesta, zagotavljanje novih turističnih produktov in zmogljivosti, uveljavljanje usklajenih mehanizmov za podporo prebivalcev. To so prednosti. Mi prepoznavamo ta projekt kot koristen. Je v fazi diskusije, zato so še določene tehnikalije, kot je tudi način upravljanja regijskega parka, odprta stvar, stvar dogovora in nadaljnjih usklajevanj.
Hvala lepa. Gospod Trček, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala lepa. Z večino tega, kar ste povedali, se težko ne bi strinjal, kljub temu da so volitve pred vrati. Tudi kolega s koroške strani Pohorja bi verjetno takisto pritrdil. Cenim in fer je, da ste povedali, da je še ogromno zadev odprtih. To je tisti strah lokalnih skupnosti. Ker oba dobro veva, odkar se to požegna, v treh mesecih javni zavod, v treh mesecih status, splošni akti in potem bi ti ostalo nekako pol leta za načrt upravljanja. Tukaj se nam nekako kaže problem. Ne vem, ali ste bili že obveščeni, v našem imenu je naš kolega dr. Jernej Štromajer v petek poslal pripombe na osnutek uredbe na vaše resorno ministrstvo, tudi iz svojstva svetnika Občine Slovenske Konjice. Z občinami je treba sprejeti tudi začasne upravljavske smernice. Tukaj bi zlasti mogoče kakšen odgovor z vaše strani več o časovnici vsega skupaj. Tudi ko smo šli brat te zadeve, vedno zapnemo ob različnih režimih souporabe, te famozne motorne sani na teh in drugačnih cestah, potem je recimo kolegica Bojana iz Ruš nekoliko bolj natančno brala tisti del o konjih na Pohorju, navsezadnje po katerih cestah ja, po katerih ne. Skratka, cel niz nekih odprtih vprašanj, ki jih bo treba rešiti, da lahko ta biser, ta habitat zaživi tudi kot regionalni park. Osebno lahko priznam, da sem tu nekoliko radikalen. Jaz bi si srednjeročno želel, da Pohorje postane naš drugi TNP.
Hvala lepa, gospod poslanec. Gospod minister, izvolite.
Ta akt, to se pravi osnutek akta o zavarovanju, je v javni predstavitvi do 11. marca letošnjega leta, torej kar dva meseca. V tem času bo gotovo dovolj priložnosti za izraženje vseh mnenj oziroma pomislekov. Seznanjeni smo s predlogi nekaterih lokalnih skupnosti o tako imenovani koncesiji, ne javnem zavodu. Ne zavračamo vnaprej nič, imamo seveda določene prednosti, ki jih javni zavodi v takem primeru pomenijo, vendar še enkrat, diskusija je odprta. Gotovo ne bomo na silo in na hitro česarkoli spreminjali ali pa karkoli delali proti interesom ali v nasprotju s prizadevanji lokalnih skupnosti. Na Ministrstvu za okolje in prostor se še kako zavedamo, da sta prav pri upravljanju takih zavarovanih območij ključna sodelovanje in dialog z lokalnimi skupnostmi. Podobno je tudi pri nekaterih drugih parkih, konkretno Notranjski park, kjer imamo prav tako zdaj nekakšne pobude za spremembo. Tako da jaz vam samo zagotavljam, da bomo skrbno proučili in tudi s pobudniki pobud prediskutirali vse pobude, ki bodo v tej javni predstavitvi prišle, in na koncu sprejeli predvsem odločitve v korist narave in zavarovanega območja.
Hvala lepa. Postopkovni predlog dr. Trček.
Hvala. Ne bom zlorabljal postopkovnega predloga kot nekatere kolegice, tudi iz vaše stranke, mimogrede. Iz tega, kar sva povedala tako minister kot jaz, izhaja, da ne bi škodilo, da se o tem vsebinsko v smislu neke javne razprave, kar nam omogoča poslovnik, pogovorimo tudi na naslednji seji v Državnem zboru. Zato to predlagam. Hvala.
Hvala lepa, dr. Trček. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Samo za magnetogram pa glede vaše opazke. Tudi če bi bila kolegica iz moje stranke, bi jo enako opozorila in prekinila v njenem izvajanju, morda še celo bolj grobo, kot sem vašo kolegico gospo Muršič. Toliko. Bodimo korektni. Naslednji je na vrsti gospod Andrej Černigoj. Postavil bo vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovana ministra! Divji prašiči na območju Brkinov uničujejo polja s pridelki. Tamkajšnji kmetje zaradi škod na travnikih, njivah nimajo dovolj krme za živino in razmišljajo o opustitvi kmetovanja. Vse to lahko beremo v januarskih novicah v naših lokalnih in tudi nacionalnih medijih. Kmetje na težave opozarjajo že leta in prosijo za pomoč. Med pomembnejšimi nalogami kmetijstva je zagotavljanje primerne stopnje samooskrbe in prehranske varnosti. Obseg kmetijskih zemljišč se zaradi intenzivnega razvoja naselij in infrastrukture ter zaraščanja teh zemljišč vztrajno zmanjšuje, še vedno se nadaljuje trend zmanjševanja števila kmečkih gospodarstev, zato je ključna naloga pristojnega ministrstva, da zagotovi obdelanost in ustrezno varstvo kmetijskih površin. Po najnovejših informacijah se je to soboto zgodil napad medvedke na sprehajalko na območju Pijave Gorice, prejšnji teden je vsa Slovenija osupla nad novico, da je v bližini Postojne medvedka napadla lovca. Imel je srečo in uspel pobegniti. Policija in lovska društva opozarjajo, da so tudi človeška življenja ogrožena, zato svetujejo, da smo na sprehodih previdni. Lovska stroka in različne nevladne organizacije na tem področju ugotavljajo, da je v Sloveniji vedno več zveri, da nimamo jasnega načrta, katera so primerna območja, kjer jih bomo dovoljevali, in kakšno število zveri je primerno. Kmetje se bojijo za drobnico, priča pa smo vedno več napadom medveda na čebelnjake. Divje svinje, medvedi se ne bojijo več ljudi. To lahko tudi sam potrdim. Ljudem prihajajo vse bližje, celo v vasi. Spoštovana ministra, vse zgoraj našteto je razlog, da se moramo o veliki škodi, ki jo slovenski kmetje doživljajo zaradi napadov zveri in divjadi, javno pogovarjati. Zanima me: Kako boste zaščitili kmete pred napadi zveri in divjadi, da ne bodo opustili kmetovanja? Kako boste zaščitili državljanke in državljane, pa tudi lovce, da njihova varnost ne bo ogrožena? Za vaše odgovore se vam že vnaprej lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Kdo želi besedo prvi? Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vprašanje. Razdelili ste to v dva sklopa, eno je divji prašič, ki ne sodi med zavarovane vrste in kar se tega tiče Ministrstvo za okolje in prostor nima nobenih pristojnosti in bo verjetno kolega to pojasnil v nadaljevanju. Kar se tiče medveda je pa drugače. Rjavi medved sodi med zavarovane vrste, kar pomeni, da odstrel kar tako, brez razlogov ni mogoč. Ena primerna rešitev za uravnavanje obsega populacije rjavega medveda je tudi poseg v odvzem osebkov vrste iz narave na podlagi predhodno izvedenih strokovnih podlag in konkretne odločbe, ki v tem primeru nastaja. Imam informacijo z našega Direktorata za okolje, da bo odločba o odstrelu rjavih medvedov izdana predvidoma v drugi polovici februarja in bo s tem tudi uravnavana ta populacija. Res je, da so te vrste v relativno dobri kondiciji, čedalje bolj v Sloveniji, zato je tudi dovoljen tak poseg v to populacijo. Moram pa reči, da sem v fazi predsedovanja predlagal kolegu iz Hrvaške, kjer imajo isto, podobno situacijo, da skupaj dosežemo pri Evropski komisiji prenos rjavega medveda in ostalih zveri, tudi volka, iz priloge habitatne direktive v drugo prilogo, kjer se populacija obravnava drugače, na primer kot za druge živalske vrste, ne pa, da je to izjema od izjem.
Hvala lepa. Minister Podgoršek, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam se zahvaljujem za vprašanje, ki je izjemno pomembno v tem trenutku na nekaterih območjih Republike Slovenije. Res je, več kot 90 % vseh škod od divjadi v Sloveniji povzročita divji prašič in jelenjad. Upravljanje z divjadjo je v Sloveniji urejeno prek koncesij, to pomeni, da koncesionarji, to so lovske družine oziroma tudi lovišča s posebnim namenom, upravljajo s to divjadjo, so dolžni tudi spremljati morebitne škode, ki nastajajo na terenih, in jih tudi izplačevati. Pri odvzemu divjih prašičev je ministrstvo odpravilo praktično vse omejitve pri lovu tako na loviščih s posebnim namenom kot tudi v drugih loviščih. Torej morajo upravljavci v tem trenutku izvesti le odvzem, torej odstrel divjih prašičev. Po drugi strani celo na podlagi interventnega zakona za obvladovanje afriške prašičje kuge lovci dobijo nagrado oziroma finančno spodbudo za odvzem nad kvoto, ki jo morajo doseči na podlagi lovskoupravljavskih načrtov v nekem okolišu. V tem letu bomo za lansko leto izplačali skorajda slab milijon evrov teh finančnih spodbud. Enako bo tudi v letu 2022. Pri lovu na jelenjad ravno tako na območjih, kjer se pojavljajo škode, podaljšujemo lovne dobe in ravno tako dvigujemo načrtovano višino odvzema za jelenjad. Vendar pa želim poudariti, kot sem uvodoma rekel, da morajo upravljavci lovišč škodo od divjadi na kmetijskih kulturah ocenjevati in jo tudi poravnati, oškodovanci, torej kmetije, pa morajo to škodo tudi prijaviti. Kajti prijava škode je na nek način podlaga za ugotavljaje številnosti populacij. Ko se tudi sam pogosto pogovarjam z Lovsko zvezo o teh škodah, mi Lovska zveza zelo jasno v aplikaciji Lisjak pokaže, da škoda zaradi divjadi v bistvu upada, res pa je, da imamo na terenu čedalje več teh škod, kar pomeni, da nekaj v tem delu ni v redu. Zato predlagamo, tudi prosimo kmete, da škodo prijavljajo ne glede na to, ali zahtevajo odškodnino ali ne. To je podlaga za to, da ugotavljamo številnost te divjadi. Zdaj pa gremo za zadnjo minuto k čisto konkretnemu delu. V novem programskem obdobju predvidevamo nov ukrep – ne predvidevamo, v strateškem načrtu, ki smo ga poslali na Evropsko komisijo, je nov ukrep, ki mu rečemo popašenost. To bo rešilo predvsem številnost oziroma nekatere škode, ko govorimo o popašenosti zaradi jelenjadi. Ravno tako na območjih z omejenimi dejavniki, območjih OMD, tri četrtine Slovenije je teh območij, dodajamo finančna sredstva. To bo zagotovo tudi v pomoč tem kmetijam, kajti ravno na območjih z omejenimi dejavniki je škode po divjadi največ. Naj pa dodam, da tudi država zlasti na obmejnih območjih pokriva del škode lovskim družinam, torej tudi v tem primeru, kjer smo bili zadnjič na terenu, tudi tem lovskim družinam država lahko pomaga pri pokrivanju škod. Kar pomeni, da v tem trenutku ugotavljamo, da je najpomembnejša komunikacija med lovci in lastniki kmetijskih zemljišč. V ta namen tudi z lastnimi finančnimi sredstvi lahko pomagamo pri pokrivanju tega dela. V nadaljevanju verjetno še kaj več.
Hvala lepa, gospoda ministra. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev? [[Da.]]
Spoštovana ministra, hvala za dosedanje odgovore. Mogoče samo za nadaljevanje. Ja, tudi sam sem videl na območju Brkinov kar veliko škodo, ki so jo zadali sami divji prašiči. Kot sem lahko zasledil, za lansko leto neuradni podatki kažejo, da je bilo zaradi škode po divjadi izplačanih nekaj manj kot 718 tisoč evrov odškodnin, kar je drugi najvišji letni znesek po letu 2007. Zanima me: Ali že imate ocene, kakšna je škoda po zadnjih napadih divjih prašičev, predvsem na tem območju Slovenije oziroma področju Brkinov? Kar se tiče okolja in prostora, me zanima: Ali ste mogoče že naredili kakšno analizo, tudi zakaj znova in znova zahtevki agencije velikokrat padejo na Upravnem sodišču? Hvala vam za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam bom poskušal biti kratek. Škoda po divjih prašičih zaenkrat še ni v celoti ocenjena, zaradi tega podatka v celoti še nimamo. Kot sem dejal, vemo, da je tam verjetno nekaj tisoč hektarjev poškodovanih zemljišč, tudi v tem tednu nadaljujemo s sestanki tako z Lovsko družino – upam, da se ga tudi udeležijo – kot tudi z lastniki kmetijskih zemljišč, kajti želimo predvsem povečati komunikacijo med enimi in drugimi in na neki način tudi pokazati rešitve, ki so na razpolago. Torej tudi, da z nacionalnimi sredstvi pomagamo lovskim družinam za sanacijo škode, ki je v tem delu nastala, kajti to je obmejno območje. Naj dodam samo še nekaj misli. Kar se tiče varnosti lovcev, tudi tukaj podpiramo aktivno usposabljanje lovcev. To lahko damo tudi v letni program javnih nalog, ki jih izvaja Lovska zveza Slovenije, in bomo to v dogovoru z njim poskušali narediti že za letošnje leto. Podpiramo tudi zavarovanje lovcev, zlasti za primer napada s strani zveri. Uvodoma je bilo vprašanje, namenjeno ohranjanju kmetijstva in odpravi zaraščanja. Naj dodam, da bomo tudi v tem pogledu peljali aktivno politiko odprave zaraščanja naprej, tudi za aktivno spodbudo. Lahko rečem, da bomo prek tega ukrepa v lanskem letu zagotovo odpravili zaraščanje na bistveno večjih površinah kot v zadnjih 10 letih skupaj.
Hvala lepa. Minister Vizjak, izvolite.
Za to, da določene odločbe ministrstva ali njegovih organov v sestavi padajo na Upravnem sodišču, je vrsta razlogov, nekateri so tudi zelo subjektivni. Ko sodišče ali pa sodnik, posamezen sodnik tehta o posegu v populacijo, zaradi teh razlogov, ki ste jih vi povedali – ker ta divjad povzroča škodo in tudi ogroža življenje, se tehta med življenjem živali in ostalimi tveganji, in tu so pogledi seveda različni od človeka do človeka. Dostikrat je tudi to razlog, zakaj kakšna odločba pade. Mi smo iz tega naslova naredili tudi relativno močne strokovne podlage za posege v populacijo. Delamo izjemen monitoring, kar pomeni, da z različnimi evropsko priznanimi metodami ugotavljamo stanje populacije in imamo argumente, da je kondicija rjavega medveda v Sloveniji dobra in da ni več razlogov za varovanje te vrste. Ampak pot, da bomo izključili to vrsto iz zavarovane vrste, je še dolga, predvsem pred Evropsko komisijo, ne toliko pred slovenskimi sodišči.
Hvala lepa, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Naslednji je na vrsti gospod Jože Lenart, postavil bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, številna vprašanja v povezavi s covidom-19 se v teh dveh letih naslavlja na vas oziroma na vaše ministrstvo, kar pa je tudi razumljivo, saj v tem času tudi največ odlokov, ukrepov in pravilnikov nastaja na vašem ministrstvu. Zakon o nalezljivih boleznih v 25. členu določa, da letni program cepljenja in zaščite z zdravili na predlog NIJZ določi minister za zdravje. Nedavno pa je bil v javno razpravo poslan Predlog pravilnika o določitvi programa cepljenja in zaščite z zdravili za leto 2022, ki je v javnosti dvignil kar nekaj prahu in povzročil strah ter stiske številnih ljudi. Iz tega razloga namenjam danes vam to vprašanje. V pravilniku je v poglavju Program cepljenja za zaposlene med ostale navedene bolezni dodan tudi covid-19. Tako bi se cepljenje proti covidu-19 opravilo v skladu z izjavo o varnosti z oceno tveganja delovnih mest pri osebah, ki so pri opravljanju dela izpostavljene nalezljivim boleznim, in osebah, ki lahko pri delu prenesejo okužbe na drugo osebo. Nadalje. Združenje svetov delavcev Slovenije je glede tega ocenilo, da gre za prikrito obvezno cepljenje, saj je konkretna določitev tako kroga zavezancev kot tudi sankcij za morebitno odklonitev cepljenja v celoti prepuščena posameznim delodajalcem in izjavam o varstvu z oceno tveganja. Da gre za uvedbo prikritega cepljenja, skrbi tudi številne druge. Pri tem želim seveda jasno opozoriti, da v LMŠ ne nasprotujemo cepljenju proti covidu-19. Škoda je že prevelika, tudi odsotnost z dela ter seveda tudi sam problem zdravja ljudi. Zanima me: Ali lahko, prosim, pojasnite, kakšne konkretne spremembe bo pravilnik o določitvi programa cepljenja in zaščite z zdravili v 2022 prinesel za zaposlene? Ali bo šlo za neke vrste obvezno ali zgolj priporočeno cepljenje? Za katere poklice predvidevate, da bo takšna ureditev veljala? Kakšne sankcije bodo delodajalci lahko uporabili proti delavcem, ki se ne bodo želeli cepiti? Prav tako je v pravilnik vključeno tudi poglavje Cepljenje in zaščita z zdravili v nujnih razmerah, to pa predvideva cepljenje proti covidu-19 za prebivalstvo v primeru nujnih razmer, kot so naravne in druge nesreče, posebna izpostavljenost nalezljivim boleznim, epidemija, pandemija, terorizem, biološki agenti in tako naprej. Zanima me tudi: Ali lahko poveste, kaj bo ta sprememba prinesla v praksi? Ali govorimo o uvedbi obveznega cepljenja? Da še enkrat ponovim. Trenutno se namreč srečujemo z rekordnim številom potrjenih okužb, kar verjetno zadošča kriterijem epidemije in posebni izpostavljenosti nalezljivim boleznim. Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite. Gospod Lenart, še mikrofon. Hvala.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Jože Lenart! Najprej hvala za to pomembno vprašanje. Tako kot ste omenili, Zakon o nalezljivih boleznih v 25. členu določa, da Nacionalni inštitut za javno zdravje pripravi predlog letnega programa cepljenja in zaščite z zdravili. Pri pripravi predloga za leto 2022 je Nacionalni inštitut za javno zdravje upošteval epidemiološke razmere in gibanja nalezljivih bolezni, analizo rezultatov izvajanja cepljenja in izsledke domačih ter tujih znanstvenih raziskav. Predlagani program cepljenja je podoben, kot so programi večine evropskih držav, ter povzema strategijo Svetovne zdravstvene organizacije in Evrope na področju varstva prebivalstva pred nalezljivimi boleznimi. Zaradi razsežnosti epidemije covida-19 je Nacionalni inštitut za javno zdravje v letošnji predlog programa vključil tudi cepljenje zaposlenih proti covidu-19. To pomeni, da pooblaščeni specialist medicine dela, prometa in športa v skladu z izjavo o varnosti z oceno tveganja delovnih mest pri osebah, ki so pri opravljanju dela izpostavljene nalezljivim boleznim, in osebah, ki pri delu lahko prenesejo okužbo na drugo, presodi, kaj so dejavniki tveganja na določenem delovnem mestu in ali so za zagotavljanje varnosti poleg ostalih zaščitnih sredstev potrebna tudi določena cepljenja. Oceno tveganja delovnih mest specialist medicine dela vedno pripravi v sodelovanju z delodajalcem in delavcem oziroma njegovim predstavnikom. Delo oziroma cepljenje za določena delovna mesta je že zdaj predpisano in to ni nikakršna novost. Tako vemo, da je na primer obvezno cepljenje proti hepatitisu B v zdravstvu. Potem imamo obvezno cepljenje gozdarjev proti klopnemu meningoencefalitisu. Potem imamo obvezno cepljenje veterinarjev proti steklini. Tako da poklicno vezano določena cepljenja obstajajo že danes in s tega vidika niso novost. Tisto, kar naj poudarim, je to, da predlog, ki ga je pripravil Nacionalni inštitut za javno zdravje v letošnjem letu, nikakor ni pripravljen na način, da bi šlo za kakršnokoli uvedbo oziroma prikrito uvedbo obveznega cepljenja. Gre za napačno razumevanje teh terminov. Namreč, gre zgolj za zagotavljanje varnega delovnega okolja po presoji stroke, medicine dela, prometa in športa. Seveda je bil ta predlog pravilnika objavljen in je dan v javno obravnavo, prejeli smo številne pripombe in pobude za izboljšavo, tako da jih ta trenutek pregledujemo. Ko bodo pregledani in zbrani vse pobude in predlogi, se bomo še enkrat usedli s stroko Nacionalnega inštituta za javno zdravje in tudi medicine dela, prometa in športa ter presodili, v kakšni obliki je smiselno sprejeti tak pravilnik. To je delovna verzija, kakšna bo končna, bo, še enkrat, odvisno od tega, kako se bo stroka opredelila do pobud in predlogov, ki smo jih v teh dneh dobili na podlagi javne objave, in potem bomo temu sledili. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Lenart, imate zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa. Hvala za odgovor, minister. Konkretnega odgovora na to nekako ni bilo, ampak vidi se iz tega čisto konkretno, bom rekel, nezaupanje ljudi je veliko in se nekako povečuje. Ljudje težko razumejo takšno razlago, kot ste jo tudi vi zdajle navajali. Ta vprašanja praktično ostajajo, seveda je pa dilema, saj na koncu koncev covid-19 sploh ni uvrščen na seznam obveznega cepljenja. To je osnovna poanta, s katero se ukvarjamo oziroma se tudi ljudje ukvarjajo in sprašujejo. Težko si predstavljam, ali bo predlog pravilnika o določitvi programa cepljenja in zaščite z zdravili za leto 2022 v praksi prinesel pozitivne učinke. To je iz vseh teh odgovorov v javni razpravi, ki je, tudi nekako vidno. Tudi sami smo prišli do tega spoznanja. Pravilnik sam prinaša dvome in nedorečenost samega izvajanja. Da se vse to prenaša na delodajalca, to je tisto, kar se nam zdi, da bo prineslo veliko zmedo. Samo izvajanje in tudi sankcioniranje se prenašata na delodajalce, brez osnovne zakonodajne podlage, ki bi zagotavljala transparentno pravno izvajanje. Tu je tisti ključ, zaradi katerega nekako ne zaupamo takšnemu pravilniku, kot je zdaj prišel. Pravilnik prinaša zmedo in ne rešitev. Predlagam, spoštovani minister, da ta pravilnik umaknete in ga naredite takšnega, da bodo ljudje v njega verjeli in mu zaupali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani poslanec gospod Lenart, najlepša hvala za dopolnjeno vprašanje. Naj pojasnim še enkrat, da gre za delovno verzijo dokumenta, ki je bil dan v javno razpravo, in na podlagi vseh pobud, ki smo jih dobili, se bomo o le-teh ponovno pogovorili in iskali rešitve s stroko. Tudi ta, ki je objavljen, je bil predlagan s strani stroke. Tako da tisto, kar bomo naredili, je, da bomo sledili stroki, kajti to se je še vedno izkazalo za tisto najboljše, kar nam daje in na kar lahko računamo, da prinese tudi rezultate z vidika obvladovanja epidemije. Je pa res tudi nekaj – da vse, kar delamo danes, vezano na obvladovanje epidemiološke situacije, delamo za naslednje valove. S tega vidika verjamem, da epidemiološka stroka in tudi stroka medicine dela, prometa in športa morda gleda na stvari drugače kot mi, ki se s tem ne ukvarjamo profesionalno. Zato jaz obema strokama popolnoma zaupam in takšna, kot bo končna odločitev, takšni bom tudi sledili. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Naslednji je na vrsti gospod Gregor Židan, prav tako bo postavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister, lep dober dan! Malo veselja kljub težki situaciji je potrebnega. Vem, da je veliko vprašanj na temo covida, in prav je tako, da ljudje izvemo in izvedo čim več. Zato bom v tej smeri poudaril, da sem prebolevnik, eden prvih v parlamentu, dvakrat cepljen, to se pravi, da izpolnjujem vse pogoje PCT, polne. Vendar sem v nekem trenutku doživel neko neprijetno zgodbo, mogoče mi boste vi malo pomagali to razjasniti. Zdaj k vprašanju pa bova potem še naprej. Žal se državljanke in državljani celotno obdobje epidemije soočamo tudi z oteženim dostopom do zdravstvenih storitev. Čakalne dobe so se tako podaljšale, posebej težko pa je danes priti tudi do osebnega zdravnika. Že tako velike stiske ljudi dodatno otežujejo še različni protokoli za obisk zdravstvenih domov. Vse več ljudi namreč poroča o različnih protokolih oziroma pogojih za vstop v zdravstvene domove. Nekateri recimo zahtevajo enega izmed pogojev PCT, spet drugi kljub izpolnjevanju enega izmed pogojev PCT, recimo cepljen ali prebolel, zahtevajo še hitri test. Ljudje so zato upravičeno zmedeni, saj pričakujejo iste pogoje za vstop v vse zdravstvene domove. Ne vem, ali je tu kakšna razlika med tem, da je kakšna od teh ustanov privatna oziroma državna, vendar – kako bi rekel? – se mi zdi, da so nekatere stvari napeljane tako, da se ti hitri testi delajo predvsem zato, da bi se dodaten zaslužek prinesel v privatne zdravstvene domove. Glede na to, kar sem vam do zdaj povedal, bi vas, spoštovani minister, vprašal: Kakšni so pogoji za vstop v zdravstvene domove? Zakaj ti pogoji niso enaki v vseh zdravstvenih domovih po Sloveniji? Kakšna so bila navodila oziroma priporočila pristojnega ministrstva zdravstvenim domovom? Ali je ministrstvo dopustilo domovom, da sami različno uredijo pogoje za vstop v njihove prostore? Za odgovore se vam zahvaljujem. Mogoče kaj več potem v drugem delu.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke, spoštovani gospod Gregor Židan! Hvala za pomembno vprašanje. Pojasnim pa naj naslednje. Vlada Republike Slovenije je za preprečitev ponovnih izbruhov in širjenja okužb ter zmanjševanje števila težjih potekov nalezljive bolezni covid-19 sprejela Odlok o začasnih ukrepih za preprečevanje in obvladovanje okužb z nalezljivo boleznijo COVID-19, v katerem je določila enotne pogoje za uporabnike storitev ali udeležence ali prisotne pri izvajanju dejavnosti v okoljih v Republiki Sloveniji. Odlok določa izpolnjevanje pogoja PCT tudi za uporabnike zdravstvenih storitev. Pogojev PCT pa ni potrebno izpolnjevati v primerih nujnih zdravstvenih storitev, pri čemer je Ministrstvo za zdravje z namenom enotnega tolmačenja določilo vsem izvajalcem zdravstvene dejavnosti v javni mreži 17. septembra 2021 navodila, v katerih so primerno naštete vse zdravstvene storitve, kjer je za uporabnika pri teh storitvah izpolnjevanje pogoja PCT nepotrebno oziroma se ne kontrolira. Hkrati je bil dopolnjen seznam nujnih zdravstvenih storitev 22. septembra 2021 in tudi objavljen na spletni strani ministrstva. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zdaj bom povedal kar svoj konkretni primer. Ne bom navedel imena, ker mogoče to ne bi bilo fer. Prijavil sem se na ultrazvok, dobil SMS od te ustanove, potem še klic, v katerem mi niso nič povedali, da moram dodatno izpolnjevati pogoje PCT, to se pravi testiranje. Niti z eno besedo ni bilo omenjeno. Ko sem prišel tja na to mesto, sem izpolnil vprašalnik, v katerem sem navedel, da izpolnjujem dva pogoja PCT, to se pravi prebolevnik in polno cepljen. Tam me niti ni vprašala, ali izpolnjujem pogoje PCT, to se pravi, da ni niti preverila aplikacije, ki sem jo hotel pokazati. Vendar je navedla, da se bova kljub temu, ko sem izpolnil vprašalnik, hitro testirala. Vprašal sem zakaj, saj izpolnjujem vse pogoje, mi ni hotela odgovoriti na to, ampak je rekla, da zato, da bi preprečili vnos virusa v ustanovo. Potem je bil pa drugi primer dva dni kasneje. V zdravstveni dom sem se naročil po mailu, prišel tja, preverili so mi PCT, tretma pri zobozdravniku brez problema. Glede na to, da je 700 tisoč obolelih od začetka, da imamo milijon 200 tisoč polno cepljenih, mislim, da takšen nepotreben – kako bi rekel? – protokol lahko samo pri prebivalcih sproži še dodatno odločanje, da se ne cepijo. Če sem dobro razumel vaš odgovor, je bilo prej rečeno, da pa ne potrebujemo PCT za neke nujne zadeve. Ali je tako? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Hvala za dopolnjeno vprašanje, gospod Židan. Ne poznam primera, lahko ga samo opišem oziroma poskušam razvozlati tisto, kar ste povedali. Izpolnjevanje pogoja PCT pomeni ali izpolnjevanje pogoja prebolevnosti ali cepljenja, če nič od tega, pa seveda testiranja. Skladno z navodili je ta pogoj izpolnjen, ko izpolniš enega od teh pogojev. Zato vam ne znam odgovoriti na vprašanje, zakaj je bilo pri vas poleg tega, da ste že izpolnjevali pogoj C, zahtevano še dodatno testiranje. Kajti tega v navodilih, ki jih je izdalo ministrstvo, prav gotovo ni bilo. To je eno. Drugo so pa nujne zdravstvene storitve, kjer pa nič od tega ni potrebno zahtevati. Tako da lahko tudi potem pogledamo oziroma če boste podali pisno pritožbo na Ministrstvo za zdravje, jo lahko tudi ustrezno obravnavamo, ker težko komentiram kakršenkoli dogodek oziroma kakršnokoli dogajanje. Seveda se trudimo vsem državljankam in državljanom pomagati, navodila so jasna, zato se tudi pričakuje, da se jih izvajalci držijo. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovni predlog gospod Židan. Izvolite.
Ne bom zahteval [[…]]
Ne, gospod Židan. Ne dam vam besede, če ne boste zahtevali razprave.
A lahko povem, da ne bom zahteval?
Ne, ker to ni postopkovni predlog. Jaz sem vas vprašala, ali imate postopkovni predlog, in edino, kar danes v okviru poslanskih vprašanj je postopkovni predlog, je predlog za splošno razpravo. Na to vam ni treba odgovarjati, da tega nočete, ampak je postopkovni predlog namenjen temu, da poveste, da to želite. Nadaljujemo z razpravo.
Rekel sem, da bom, sem še enkrat povedal. Prosil bi gospoda ministra, da se o tem pogovorimo, in predlagam, da se o tem glasuje na skupni seji pri glasovanju. Če je možno, bi rad tudi pisno oziroma bom to zahteval. Hvala lepa.
Gospod Židan, vi ne prosite ministra, ampak prosite državni zbor, ki bo o tem odločal, o vašem postopkovnem predlogu, ki ste ga zdaj vendarle formulirali, nekoliko neposrečeno, ampak vendarle sem vas razumela. O njem bomo odločali v sredo, 2. februarja, v okviru glasovanj. Odločal bo državni zbor. Zdaj pa res nadaljujemo z drugim vprašanjem. Gospod Jožef Lenart ima besedo, postavil bo vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav vsem prisotnim gostom, še posebej ministru za okolje in prostor gospodu Vizjaku! Vemo, da je ponudba stanovanj v Sloveniji premajhna. Vemo tudi, da so v vsakem tržnem gospodarstvu cene odvisne od ponudbe in povpraševanja. In ker je ponudba, kakršna je, so cene za prodajana stanovanja poskočile med 30 in 40 %, v določenih predelih Slovenije tudi nad 50 % med letoma 2015 in 2021. Moram reči, da imajo zaradi premajhne ponudbe najemniških stanovanj predvsem mladi in mlade družine težavo, ker nimajo kam. Nekaj se je na tem področju v zadnjem času že postorilo, ampak vmes je bilo, ne vem, od 10 do 20 let nekega – kako naj rečem? – mrka. Se pravi, ni se gradilo nič. Vem, da ni enostavno, da bi se čez noč zgradilo, bom rekel na pamet, 500 ali pa tisoč stanovanj, ampak imamo pa po nekaterih podatkih še nekaj tisoč, mogoče 10 tisoč stanovanj, ki so tako imenovana skrita, neuporabljena, nihče v njih ne živi, ali so bila kupljena za investicijo ali za kakšen drugačen namen. Zato me zanima: Ali imamo mogoče kakšne ideje in ukrepe, kako bi skrita stanovanja spravili na trg, torej v oddajo? Ali s predpisi ciljamo na tiste lastnike, ki se bojijo oddajati stanovanje, ker se ne želijo s tem ukvarjati ali ker imajo bojazni, kakšno bo to stanovanje, ko bo najemnik odšel iz njega, ko bo pogodba potekla? Kaj smo do sedaj na ministrstvu za okolje in v tej vladi postorili in kaj bomo še postorili in zgradili? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Vizjak, izvolite.
Spoštovani poslanec, najlepša hvala za to vprašanje, ki je zelo pomembno za razvoj Republike Slovenije, še posebej za določene skupine, zlasti mlade, mlade družine, ker njihova učinkovitost in ne nazadnje pričakovan življenjski slog terjata tudi rešitev stanovanjskega problema. Kot veste, spoštovani poslanci, smo v preteklosti že sprejeli v parlamentu novelo Stanovanjskega zakona, ki pomembno odgovarja na to vprašanje. Med drugim je ta novela reševala tudi tako imenovano javno najemno službo. Cilj te javne najemne službe je aktivacija nezasedenih stanovanj, ki jih lastniki zaradi neke pravne negotovosti, finančne negotovosti, tveganj, ki jih povzroča oddajanje njihovih stanovanj v najem, seveda ne želijo oddati v najem in so mrtva, prazna. To je slabo, kajti niso na voljo tistim, ki taka stanovanja potrebujejo. V ta namen na podlagi tega zakona ministrstvo sedaj ustanavlja javno najemno službo, kjer bomo z razpisom pozvali vse te lastnike, da prijavijo svoja stanovanja v to shemo, in država pomembno pravno in finančno odgovarja in prevzema tveganja za morebitne težave pri oddaji teh stanovanj v podnajem. Ta javna najemna služba je projekt, ki je že zaživel in bo aktiviral precejšnje število stanovanj. Seveda je odvisno od ponudbe in povpraševanja, ampak cilj tega je spraviti mrtva stanovanja, ki niso na razpolago najemnikom, v najem. Drugo, kar je tudi zelo pomembno, je gradnja novih najemnih stanovanj. Številni projekti – mimogrede, večkrat so bili že predstavljeni v parlamentu – so v izvajanju. Naj omenim, da je približno tisoč 864 stanovanj trenutno aktualnih in v gradnji bodisi so predana vsepovsod po Sloveniji. Zelo pomembno je recimo Novo Brdo 1 v Ljubljani, Rakova Jelša 2 v Ljubljani, Celje Dečkovo naselje, v Mariboru, v Črnomlju, v Brežicah, v Mežici, Gornji Radgoni, v Mozirju, v Radencih, v Slovenj Gradcu, v Sveti Ani, v Podčetrtku, v Slovenski Bistrici. Eno od največjih je tudi Pod Pekrsko gorco v Mariboru, kjer je v marcu predvidenih kar 400 stanovanj za oddajo. Tudi v Krškem, v Slovenskih Konjicah, v Zrečah, v Rogaški Slatini. Torej, v mandatu te vlade smo bistveno okrepili aktivnost, tudi zaradi Stanovanjskega zakona, kajti spomnite se, novela Stanovanjskega zakona je spravila najemnino za najemna stanovanja na neko ekonomsko raven, na neko realno osnovno, kar pomeni, da imajo Stanovanjski sklad pa tudi mestni oziroma občinski stanovanjski skladi neko ekonomsko podlago za investicije v nova stanovanja. To je spodbudilo gradnjo. Kot sem omenil, tisoč 864 stanovanj zdaj pa še kar nekaj tisoč v prihodnjih letih, medtem ko smo recimo zadnje petletno obdobje beležili zgolj 340 najemnih stanovanj prek sklada. Kar pomeni, da pomenijo ti ukrepi eno renesanso v gradnji javnih najemnih stanovanj prek Stanovanjskega sklada in občinskih stanovanjskih skladov. Verjamem, da če bomo tej logiki sledili tudi v prihodnje, bomo odpravili te težave, ki izvirajo iz preteklosti, in jih pospešeno odpravljamo.
Hvala lepa. Zahtevo za dopolnitev imate, gospod poslanec. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Še enkrat hvala za besedo, predsedujoča. Spodbudni odgovori, moram reči. Torej vlada dela, minister za okolje prav tako, dobro. Imam pa še nekaj zadev. Se pravi, te številke, začeli smo z gradnjo, so kar spodbudne. Vsem nam je jasno, da dolgoročno ni dobro, kot ste tudi sami omenili, to, da dejansko mladina ostaja, ne vem, pri starših. Ker dokler se ne osamosvoji, dokler ne načrtuje družine, do takrat seveda ne uporabi vseh svojih potencialov, so pa med 25. in 30. letom mogoče najbolj aktivni, tudi najbolj fizično in delovno sposobni. Mogoče bi se dotaknil samo še tega, da cenim, da ta vlada in tudi Slovenska demokratska stranka sledita ciljem, da ta problem odpravimo. Glede na to, da dobim dober vpogled v dogajanje na trgu nepremičnin, sem se pogovarjal z več mladimi in dobil tudi odgovore. Na primer en profesor iz Ljubljane je povedal, da je v Ljubljani živeli s še tremi drugimi moškimi v hiši. Delili so si hišo, ker drugega niso dobili, kar je bilo za njega dokaj ponižujoče. Potem je navedel tudi, da bi mogoče bilo kaj lažje, če bi se kaj spremenilo tudi na področju kreditiranja. Ker glede na to, da je premalo stanovanj v ponudbi, bi se z gradnjami reševal tudi stanovanjski problem. Če ima, ne vem, par 600 evrov denarja, da lahko plača najemnino, potem bi verjetno tudi lahko vzel 500 evrov obroka, da bi si vzel kredit in sam gradil, dokler tega ni dovolj. Morda samo še to, da želim še veliko uspešnega dela v prihodnje.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, spoštovani poslanec, za to dopolnilno vprašanje. Res je, zagotavljanje dovolj stanovanj na trgu je samo rešitev dela problema. Nekdo, ki investira v stanovanje, želi v nekem doglednem času to investicijo povrniti. Zato mora država, da zagotavlja razvoj in tudi demografsko sliko in vodi odgovorno demografsko politiko, da bomo spodbujali mlade družine, da bomo spodbujali ne nazadnje dolgoročen razvoj slovenstva, še kaj drugega postoriti. To se pravi, da omogočimo večjo dostopnost teh stanovanj mladim družinam, to se pravi, da izboljšamo pogoje. Tu seveda ti ukrepi presegajo pristojnosti ministrstva za okolje, mi smo zgolj pristojni za to, da je teh stanovanj več in dovolj. Drugi ukrepi in razne kreditne linije, spodbujanje in ne nazadnje tudi to, da se plačevanje najemnin oziroma mesečnih stroškov na nek način všteva v odkup stanovanja, da potem taka mlada družina po določenem obdobju postane lastnik stanovanja, ne pa, da ves čas in nenehno plačuje visoko najemnino in je na koncu tega pravzaprav odvisna od lastnika. S tem povzročamo dodatne probleme in negotovosti. Zato tudi v nastajanju novega programa, ki ga ponujamo za naslednje obdobje na tem področju, snujemo ugodne kreditne linije in možnosti za dolgoročni odkup takih stanovanj, ki jih imajo zlasti mlade družine, v smislu reševanja demografije in demografskih zagat, ki jih ima Slovenija. To se pravi, da omogočimo prvo stanovanje mladim družinam po atraktivnih pogojih.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospa Nataša Sukič bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu, ki je odsoten. Zato prosim, da poveste, ali želite pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Postavila bom vprašanje, seveda. Spoštovani minister v odsotnosti, koalicija si je že predlani podelila mandat za sklenitev sporazuma z Madžarsko glede drugega tira proge Divača–Koper, javnost pa v resnici nima nikakršnih informacij o poteku pogajanj. Levica že od samega začetka nasprotuje vsem oblikam tuje udeležbe oziroma udeležbe tujega kapitala v projektu drugega tira. Navsezadnje gre za izjemno strateško infrastrukturo. In pa seveda tudi zato, ker je to ekonomsko in politično škodljivo. Ekonomsko zato, ker partnerstvo z Madžarsko ni enakopravno, saj Slovenija sama jamči za plačilo kreditov in zagotavlja subvencioniranje drugega tira, Madžarska pa bi kljub temu postala polovična lastnica nove proge in dobička z nekim minimalnim vložkom. Poleg tega pa bi dobila tudi vezane posle v koprskem pristanišču, konkretno 30 tisoč kvadratnih metrov zemljišča. In drugič – ker je partnerstvo z Madžarsko tudi politično škodljivo. Konec koncev samo kolonije dopuščajo, da ima tuja država v lasti njihovo strateško infrastrukturo. Eno je od madžarskih oligarhov finančno odvisna stranka SDS in njen paramedijski imperij, to je pač problem stranke SDS, nikakor pa ne smemo dopustiti, da se Madžarom podredi država in tako postane plen ene same stranke in njenih interesov. Prav noro je, da v trenutku, ko poskuša hrvaška vlada na vsak način izriniti madžarsko naftno družbo Mol iz Ine, Janševa vlada razprodaja turizem, recimo skupino Sava, in železnice madžarskemu kapitalu. Hrvaški primer kaže, da madžarski kapital uporablja vsa sredstva, tudi podkupovanje, in da mednarodna arbitraža, ki je predvidena tudi v vašem sporazumu, ščiti predvsem madžarsko stran. Zato me zanima: Kolikokrat sta se v zvezi s pogajanji o prodaji lastniškega deleža 2TDK Madžarski sestali vladni delegaciji in kdaj? Ali in kdaj ste se o sporazumu pogovarjali na ravni vlad in ministrstev? V kakšni fazi so pogajanja, kdaj naj bi bil sporazum sklenjen in kdaj parafiran? Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Igor Peček ima besedo, postavil bo vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister! Z namenom pomagati državam znotraj Evropske unije pri soočanju tako z zdravstveno kot tudi z gospodarsko krizo se je v sklopu pogajanj za večletni finančni okvir 2021–2027 vzpostavil začasen instrument za spodbujanje okrevanja Next Generation EU. Dokončen dogovor je bil sprejet 17. decembra 2020. Večinski del sredstev instrumenta predstavlja mehanizem za okrevanje in odpornost, ki je za Slovenijo predvidel 5,2 milijarde evrov. Na podlagi teh sredstev je Služba vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko pripravila Nacionalni načrt za okrevanje in odpornost. Ob sprejetju tega načrta je bilo sicer izraženih veliko kritik predvsem zaradi dveh dejstev. Prvič, ker v pripravo niso bili vključeni vsi relevantni deležniki, drugič pa, ker se je dokument dolgo časa pripravljal v tajnosti. Vlada se je odločila, da v začetnem osnutku nameni cestni infrastrukturi za 290 milijonov evrov več sredstev kot na primer za železniško infrastrukturo. V LMŠ smo že ob obravnavi osnutka v Državnem zboru opozorili, da ne sme cilj prihodnjih investicij temeljiti le na infrastrukturi, ampak tudi na vlaganju v človeške vire in vire, ki bodo prispevali k trajnostnemu razvoju. Evropska komisija se je tudi odločila, da uvede tako imenovano načelo »ne škoduj«, kar pomeni, da se v načrtih ne sme škodovati okoljskim in podnebnim ciljem. To je tudi vplivalo na končno pripravo načrta v aprilu 2021, saj je Vlada spremenila strukturo, izvzela cestno infrastrukturo v vrednosti več kot 400 milijonov. Dokument pa je bil pripravljen tako, da naj bi se počrpalo 42 % sredstev za področje okolja. Danes vidimo, da smo po osmih mesecih glede na semafor okrevanja in odpornosti, ki je bil vzpostavljen s strani Evropske komisije, med najslabšimi državami članicami, nanaša se na porabo sredstev s področja čiste energije. Zanima me vaše mnenje: Zakaj smo glede na semafor okrevanja in odpornosti med najslabšimi državami članicami Evropske unije? Kje je moč najti vzrok za tako slabo porabo sredstev? Kaj je po vašem mnenju treba storiti, da se bo poraba teh sredstev pospešila?
Hvala lepa. Minister Vizjak, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vaše vprašanje, čeprav nisem povsem pristojen za Načrt za okrevanje in odpornost. Ta je nastajal v Službi vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, upravlja pa ga Ministrstvo za finance. Lahko vam pa z veseljem povem za naš okoljski del, ki je težak 156,2 milijona evrov v nepovratnih sredstvih in 380 milijonov v povratnih sredstvih. Namenjen je zmanjševanju negativnih vplivov na okolje z investicijami v sisteme odvajanja in čiščenja odpadnih voda, spodbujanju prilaganja na spremembe vplivov na okolje in podnebne spremembe s spodbujanjem racionalne rabe vode, investicijam v sisteme vodooskrbe ter podpira digitalno preobrazbo – zlasti bom tu izpostavil projekt eMOP – in povečevanje odpornosti z investicijami na področju preventive oziroma varstva pred poplavami in plazovi. Ko torej govorite o črpanju, smo mi že eni izmed prvih aktivirali ta sredstva in smo objavili v januarju razpis za vodovode in za sisteme odvajanja in čiščenja odpadnih voda, ki doslej nikoli v zgodovini Republike Slovenije niso bili sofinancirani z državnimi sredstvi, torej v te manjše vodovode in v manjše sisteme odvajanja in čiščenja odpadnih voda. Razpis je aktiven že od 11. januarja. Razpisali smo na vsakem približno po 50 milijonov evrov, torej skupaj nekaj čez 100 milijonov evrov. Gre za kar atraktiven projekt, na katerega se zdaj pospešeno prijavljajo tudi občine. V razpisu smo namreč zahtevali, da morajo biti vlogi predložena tudi gradbena dovoljenja, ker pomeni, da sofinanciramo v višini 50 oziroma 60 % izvedljive projekte, in to bo seveda pomembno povečalo absorpcijo teh sredstev. Podobno je tudi z naložbami v poplavno zaščito. Tudi tu prek Direkcije za vode konkretno izvajamo projekte pa tudi odpravo sanacije plazov. Toliko, kot smo v zadnjem obdobju sofinancirali v okviru lokalnih skupnosti sanacije obstoječih plazov ter tudi povečevali naložbe v zagotavljanje poplavne varnost, tega pravzaprav v preteklosti ni bilo. Tako da Slovenija, vsaj kar se tiče tega dela na Ministrstvu za okolje in prostor, učinkovito porablja sredstva za probleme, ki jih dejansko ljudje imajo. Morebiti za razliko od preteklosti, ko so se zelo pogosto kohezijska sredstva namenila nekim študijam, nekim analizam, raznim raziskavam, ki na koncu niso imele nobenega konkretnega učinka v prostoru in na kakovost bivanja ljudi, smo se mi odločili, da gremo po poti izvedbe nekaterih projektov, ki doslej niso bili podprti. Povem vam lahko primer. Še danes je velika vrzel pri zagotavljanju vodooskrbe. Tu smo imeli tudi na nedavnem referendumu o vodah polna usta zaščite in ustavne pravice do pitne vode, medtem pa nismo pomagali financirati lokalnim skupnostim vodooskrbe krajem, kjer so želeli kakšne vasi priklopiti na vodovod, na javni vodovod in s tem ljudem zagotoviti vodo. Spoštovani poslanec, tako po moji oceni izgleda izvajanje pravice do pitne vode – da se ljudem omogoči priklop na vodovod, da se občinam pomaga, ker so to po navadi finančno zelo zahtevne investicije, ker gre za priklop nekaterih oddaljenih območij, kjer je potrebno daleč speljati cev, mogoče so tudi domačije raztreščene in je potrebno veliko sredstev za vodooskrbo. Mi smo torej izkoristili sredstva Načrta za okrevanje in odpornost prav za te vsebine. Prav tako tudi manjše kanalizacije. Na ta način tudi varujemo vodo in vodne vire, ker omogočamo ljudem, da na nekih odročnih krajih pri manjših aglomeracijah, pod 2 tisoč populacijskih ekvivalentov, izvedejo ukrepe za varstvo oziroma za odvajanje in čiščenje odpadnih voda. Kar se mene tiče oziroma Ministrstva za okolje in prostor, smo zelo veseli te možnosti Načrta za okrevanje in odpornost, ki je pravzaprav že v teku. Gotovo bo absorpcija pomembno pred letom 2023, kaj šele 2026, ko je skrajni rok za črpanje teh sredstev.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora, gospod Peček? [[Da.]]
Ja, prosim za dopolnitev. Bom tudi povedal, zakaj sprašujem to vas, gospod minister. V okviru Evropske unije smo zavezani zmanjšati izpuste emisij za 55 % glede na leto 1990 do leta 2030, do leta 2050 pa moramo postati podnebno nevtralni. Mi pa se v Načrtu za okrevanje in odpornost še vedno navezujemo na strategijo razvoja do leta 2030, ki je bila sprejeta leta 2015. Mislim, da bi bilo cilje absolutno treba posodobiti oziroma na novo zastaviti. Pa še eno drugo dejstvo je. Ob koncu leta 2021 je prišlo do občutnega dviga cen energentov, te napovedi veljajo tudi še za leto 2022 in je po mojem mnenju temeljnega pomena, da pričnemo investirati v nizkoogljični energetski sistem. Navsezadnje je tudi na posredovanje podpredsednika Evropske komisije gospoda Maroša Šefčoviča skupina glavnih znanstvenih raziskovalcev Evropske komisije izpostavila, da ravno te investicije, se pravi investicije v nizkoogljične vire, lahko dolgoročno znižajo cene energije. Mi zaostajamo za Finsko, ki je na več kot 22 %, za Bolgarijo, ki je na 25 % črpanja, mi smo na 5 %. Ne leti to samo na okolje, pač pa gre za to, da je potrebno absolutno vzpostaviti projekte, in zato vas sprašujem, zato sem vas tudi spraševal, kaj nameravate storiti v prihodnje, da se bodo ti projekti in da se bo ta poraba sredstev realizirala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec, jaz zelo nerad hodim v tuje zelje. Tudi vaša vprašanja se nanašajo na ukrepe energetske učinkovitosti in na ukrepe za obnovljive vire energije, kar je v domeni Direktorata za energijo v okviru resorja Ministrstva za infrastrukturo. Oni so seveda v okviru svojega programa črpanja sredstev iz Načrta za okrevanje in odpornost predvideli tudi ukrepe za te cilje, ki jih omenjate. Ampak jaz jih ne bom komentiral, ker to ne sodi v moj resor. Sem vam povedal, kaj sodi v moj resor in kaj imamo v okviru resorja Ministrstva za okolje in prostor, to so vodooskrba, sistemi odvajanja in čiščenja odpadnih voda, poplavna varnost in digitalizacija v smislu birokratskih razbremenitev, ko govorimo o pridobivanju dovoljenj, ko govorimo o okoljskih podatkih, o posegih v prostor in ne nazadnje tudi o pridobivanju in sprejemanju občinskih prostorskih aktov in gradbenih dovoljenj. To je pristojnost ministrstva, kjer smo tudi alocirali sredstva. Se pa z vami v celoti strinjam, da naložbe tako v obnovljive vire energije kot v učinkovito rabo nimajo zadostnega pospeška in potrebujejo dodatni pospešek, če želimo doseči ambiciozne cilje, ki jih podpirata tako dogovor v Glasgowu kot tudi Fit for 55, to je zakonodajni paket, ki ga je Evropska komisija predstavila lani in ki ga bo moral odsevati tudi prenovljeni NEPN, to je nacionalni podnebni in energetski načrt. Priprava posodobljenega NEPN sodi prav tako v pristojnost Ministrstva za infrastrukturo, kajti odgovoril bo, kako s politikami na področju učinkovite rabe tudi obnovljivih virov doseči te ambiciozne cilje tako na področju sektorja energetika kakor tudi na področju sektorja prometa in industrije, pa tudi kmetijstva. Ministrstvo za okolje in prostor je tukaj deležno enega segmenta, ki tudi ni zanemarljiv, je pomemben, to je ravnanje z odpadki in predvsem učinkovito in boljše upravljanje odpadkov. Ta parlament se bo v četrtek seznanil z novim zakonom o varstvu okolja, ki predstavlja pomemben napredek zlasti na področju politik ravnanja z odpadki, kjer bomo usmerili vse cilje, da pride do teh odpadkov, ki se termično obdelujejo ali odlagajo, v čim manjši možni meri, da pride, prvič, že do preprečitve nastajanja odpadkov in potem šele do vseh ostalih ukrepov, kot sta ponovna uporaba, recikliranje in tako naprej. Skratka, spoštovani, jaz bi vam z veseljem odgovoril na vaše vprašanje bolj podrobno, ampak za to nisem pristojen.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, gospod Peček. Izvolite.
Hvala lepa. Imam postopkovni predlog, in sicer se mi zdi področje, o katerem sem gospodu ministru zastavil vprašanje, zelo pomembno, če ne kar ključno, kar se tiče razvoja Republike Slovenije. Mislim pa, da oba, gospod minister, veva, kje tudi nastaja problem, zakaj se projekti ne realizirajo oziroma zakaj se odvijajo tako počasi. Že res, vi ste pripravili razpis, razpis je bil objavljen. Tudi to je res, da vodooskrba ne sodi v pristojnost državnih inštitucij oziroma je stvar lokalnih skupnosti. Ampak ne glede na to, poudarjam, skladno z določili poslovnika prosim, da se o mojem predlogu, da se o tej temi razpravlja na eni izmed naslednjih sej, glasuje. Hvala lepa. Hvala lepa tudi vam, gospod minister, za odgovore.
Hvala lepa tudi vam. O vašem postopkovnem predlogu bomo glasovali v sredo v okviru glasovanj. Zdaj pa nadaljujemo z vprašanji. Gospod Matjaž Nemec ima besedo, postavil bo vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju.
Hvala lepa. Dober večer in lep pozdrav, visoki zbor! Dotaknil sem bom vprašanja predloga novele Zakona o igrah na srečo, ki jo bomo obravnavali to sredo in tudi glasovali o njej. Gre za nevaren poseg v tako klasične kot posebne igre na srečo. Namreč, napadene so s strani, bom rekel, neke drugačne politike, kot smo je bili do sedaj vajeni, kajti dosedanja praksa je bila iskanje sorazmerja med tistim, kar ta panoga doprinese, torej dobri učinki, in tistim nekoliko slabšem, ki ima vpliv na družbo. Ravno zaradi tega je bil zakon do sedaj organiziran na način, da so največ od iger na srečo imele humanitarne, invalidske in športne organizacije. Od tega trenutka ni jasno, kako se bodo te od sedaj naprej financirale. Ampak lepo po vrsti. Zakon je izredno škodljiv in spodkopava delavske pravice. Tukaj govorim o tistih, ki so zaposleni v podjetjih, ki se ukvarjajo s posebnimi igrami na srečo, kot je recimo Hit iz Nove Gorice, kajti z ukinitvijo licenciranja bi ukinili obvezo strokovne usposobljenosti delavcev, predvsem tistih, ki so v igralništvu tako pomembni za to, da se vzpostavi pravi stik med ponudnikom in, bom rekel, iskalcem zadovoljstva pri igrah na srečo, torej igralcem. Uvaja ostro konkurenco na podlagi arbitrarnih odločitev. To pomeni, da se bo na enako velikem trgu zgostilo število ponudnikov pretežno iz tujine, povečala se bo agresivna kampanja. Trg se ne bo povečeval, ampak samo produkti se bodo znotraj istega ceha, če smem tako reči, na agresiven način spodbujali, s tem da strokovnjaki poudarjajo, da se bo z agresivnim marketingom in z dostopnejšo možnostjo igranja iger na srečo povečala tudi zasvojenost, kar je moč tudi dokazati. Kot že rečeno, ne rešuje lastništva podjetij, kot je Hit, dodatno obremenjuje akterje v panogi ter prinaša novo tveganje zaradi drugačnih produktov, ki so, bom rekel, tisti, ki zajedajo v do sedaj znane. Spoštovani minister, nobene od relevantnih organizacij ne podpirajo vašega zakona, danes se je kot zadnja tudi Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij – FIHO odrekla tej vaši pobudi, z današnjim dopisom. Zanima me: Kako nameravate blažiti posledice nekontrolirane konkurence in agresivnega trženja tveganih igralniških produktov zaradi sprejetja novega zakona o igrah na srečo?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani poslanec. Najprej bi odgovoril na tista vprašanja, ki ste jih že tekom razprave povedali. Prvo. Z amandmajem – mislim, da je bil tudi že sprejet na odboru – je zagotovljeno, da bodo vse humanitarne in invalidske organizacije dobile ravno toliko denarja, kot so ga do sedaj. Če ga morda iz iger na srečo ne bodo dobile, bo razliko kril proračun. Tako da je s tega zornega kota zagotovljena vsem humanitarnim in invalidskim organizacijam finančna stabilnost, najmanj takšna kot do zdaj, vsekakor pa lahko tudi večja. Glede izobrazbe delavcev želim povedati, da se tukaj v skladu z evropskimi smernicami o svobodnem opravljanju poklicev in tudi o svobodnem opravljanju storitev ukinja samo obvezno šolanje, ki se je do zdaj delalo, ker je lahko nekoliko monopolno, kar pa seveda ne odreka tega, da bi se vsi, ki delajo v igralništvu, delavci tudi izobraževali. Ne nazadnje je moja posebna intenca in mislim, da tudi te vlade, da se čim bolj spodbuja izobraževanje. Drugo pa je seveda izobraževanje za to, da se dosegajo določene listine in tako naprej, da se krepi nek monopolni položaj morda tudi katerih organizacij. Tukaj je popolnoma prosto in mislim, da so seveda podjetja tista, ki so najbolj zainteresirana, da imajo kvalitetne delavce, in seveda tudi primerno plačane. Urejeno je tudi vprašanje glede napitnine, mislim, da se je tudi to uredilo oziroma se bo uredilo, če bo zakon sprejet, če bo ta visoki zbor ta zakon sprejel. Tako da tudi tukaj ne bi smelo biti nobenih vprašanj. Drugo, tisto glavno vprašanje je, kako se bo zagotovilo. Tukaj moram reči, da v samem zakonu ostajajo številni kriteriji, na podlagi katerih se dejansko določa koncesije. Ti kriteriji so od nasičenosti z igrami na srečo, koncentracije in tako naprej. Po sedanji strategiji ni danih, mislim, da je danih pol manj koncesij, kot jih je teoretično možno dati. Mislim, da jih je nekaj čez 20, govorim za igralne salone, o katerih ste tudi govorili, da je velika konkurenca tem klasičnim igralnicam. Tukaj se skrbno, bom rekel, tudi zavračajo določene pobude o širjenju določenih subjektov v igralništvu. Tudi danes oziroma včeraj, govorim simbolično, se dejansko to dogaja. Drugo, kar bi želel povedati, je, da ostajajo vsi nadzorni mehanizmi v veljavi, kar pomeni, da imajo pri teh igrah določeno vlogo tudi občine, lokalne skupnosti, tudi pri dodelitvi koncesij. Vse to obstaja. Obstaja tudi pri velikih igralnicah oziroma igralnicah s klasičnimi igrami ali z živimi igrami, seveda obstaja tudi lastništvo države. Tako da je nemogoče privatizirati, če želite, ali prodati nek delež prek tega, da ne bi o vseh strateških odločitvah dejansko odločala država. Gre pa za to, da – tukaj ne govorim samo o Hitu, mi imamo še druge igralnice, večje igralnice – te igralnice gredo v korak s časom tudi na področju nekih novih iger ali predvsem na področju iger, ki se sedaj ne opravljajo fizično v igralnici, ampak se opravljajo prek spleta. Tukaj imajo koncesije za te igre na srečo tudi obstoječe igralnice, če govorim o igralnicah, ki opravljajo tudi tako imenovane žive igre. Povečuje se transparentnost glede tega, povečuje se nadzor, povečuje se z določbami zakona tudi nadzor nad tem, kdo prireja igre na srečo, in opozorila mladim in ne nazadnje tudi večje kazenske določbe za kršitev predpisov.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo.
Ampak, spoštovani minister, to je vaše mnenje in nihče ne deli z vami tega mnenja. Relevantni akterji v igralništvu in vsi tisti, ki imajo dobrobit od igralništva, vam dejansko zanikajo predlog zakona. Kot že rečeno, verjetno niste seznanjeni, vam bom kar odgovoril v imenu FIHO, kaj piše: »Tudi predlog garancije kritja izpadov koncesijskih sredstev iz državnega proračuna, ki je bil dodan pred kratkim, kaže, da bo upad sredstev realna posledica spremembe zakonodaje.« Torej, zakon je slab, ker če ne, tega ne bi bilo. Ampak nadaljuje: »Hkrati pa ta ne zagotavlja potrebne stabilnosti, saj ob ostalih predvidenih posledicah sprememb zakona ne zagotavlja potrebnih sredstev v celoti.« Torej, spoštovani minister, mi bomo relativno urejen sistem financirali iz proračuna in za vas je to rešitev. Drugič, spoštovani minister. Govorimo o tem, da dejansko posegate v liberalizacijo na način, kot so se mu odrekle mnoge evropske države. Kajti vemo, da je panogo, kot je igralništvo, potrebno regulirati tudi z monopoli. Tukaj pa govorimo, da ščitimo ne samo državljanke in državljane, ampak tudi podjetja v državni lasti. In kot tretje, spoštovani. Vlada, v kateri sodelujete, se je očitno odločila presekati še povezavo med igralniškim delom na eni strani in turističnimi dejavnostmi na drugi strani. Hit je dejansko komplementarni del ponudbe, kar se tiče igralništva, tako z vidika igralnic kot tudi obrobnih dejavnosti, ki spodbujajo tudi druge oblike turizma. Ampak v podjetju Hit pomenijo spremembe razvojni generator regijskega turizma. Torej, jaz sem v vlogi, ko moram braniti interes Goriške regije, kajti posegate na neznano področje na neznan način, nihče ne prikimava, da je to, kar počnete, dobro. Spuščate se v nevarno igro. Tako kot se dogaja pri Savi Turizem, bi se lahko hitro znašel tudi Hit v nemilosti. Spoštovani minister, kakšne načrte imate s podjetjem Hit iz Nove Gorice?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Če mislite glede na privatizacijo Hita in tako naprej, nobenih načrtov. Načrti so edino to, da se krepi turizem, da se krepi turizem skupaj z igralništvom. Ne nazadnje je bila tudi pred 15 leti ta intenca ves čas poudarjana. Žal se je ob dodani vrednosti med turizmom in igralništvom vse bolj koncentriralo tudi v teh samih podjetjih igralništvo. Tako da tukaj moram to svoje videnje dejansko povedati. To se pravi, glede kakršnekoli privatizacije ne poznam nikogar in nisem v stiku z nikomer, ki bi želel karkoli v zvezi s tem, se pravi s privatizacijo. Vsi moji stiki so prijavljeni na protikorupcijski komisiji. Sem vam že dvakrat na to odgovoril, lahko še tretjič. In od zadnjič, ko sem vam odgovoril, nisem imel nobenih stikov v zvezi s tem. Naslednja zadeva, ki bi jo tukaj povedal. Še enkrat, če bo prišlo do tega, da bi katerakoli humanitarna organizacija ali druga organizacija ostala brez tovrstnih sredstev, bomo nadomestili to iz proračuna. To je samo garancija. To ne pomeni, da se bo to dejansko zgodilo, to je samo garancija, ki smo jo dali in smo bili tudi v stiku s temi organizacijami. Tako da s tega zornega kota je, če želite, socialna država in predvsem solidarnost do invalidskih in športnih organizacij s strani države zagotovljena. Upam in mislim, da se bo igralništvo, ja, razvijalo predvsem v smeri večje turistične ponudbe. Moram pa seveda reči, da so bila vedno ta zagotovila dana tudi s strani lokalnega okolja, se je pa potem žal bolj, bom rekel, poudarjalo samo igralništvo, predvsem zaradi dodane vrednosti. Sigurno je dodana vrednost v igralništvu večja kot v gostinstvu in turizmu. Še enkrat, jaz nimam popolnoma nobenih načrtov. Tudi ta vlada nima nobenih načrtov. Tudi če bo zakon sprejet in uveljavljen, bo to verjetno prešlo na naslednjo vlado.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Torej, spoštovani, imamo relativno donosno panogo, imamo relativno urejen zakon, ki omogoča financiranje, kot že rečeno, humanitarnim, invalidnim in športnim organizacijam. Torej sistem, ki lavfa, in mi ga bomo, oprostite izrazu, pokvarili. In priznavate, da boste to storili, kajti kot varovalko omogočate sofinanciranje iz proračuna. Ampak spoštovani minister, zakonodajo imamo urejeno, vi boste pa obljubili, da se bodo prihodnje vlade ukvarjale s tem, da če bo na primer humanitarni organizaciji prikapljalo manj denarja iz tega naslova, ga boste vi zagotavljali iz proračuna, in še to ne na transparenten način, kot sam FIHO ugotavlja v današnjem zapisu. To bo tudi prednost sredine seje. Tistim, ki ste skušali spraviti skozi zakon z amandmajem, so vam to odrekli, zaradi tega ker je nekonsistenten zakon. Ampak, spoštovani minister, ne samo, da se spodkopava delavske pravice, ne samo, da se odpira monopol, da bomo lahko imeli v Sloveniji ali pa v Novi Gorici kladionice, kot jih poznamo na primer v Bosni in Hercegovini, v Srbiji in tako naprej, kot že rečeno, ogroža se invalidske organizacije in prinaša tveganje za igralniške produkte, seveda z bolj agresivnim oglaševanjem ponudnikov, ki bodo prišli v Slovenijo ali so že v Sloveniji. Glede na to, da gre za relativno zaprt krog igralcev, tako enih kot drugih, govorim o klasičnih in posebnih igrah na srečo, se bo, oprostite izrazu, začelo kanibalstvo znotraj te iste panoge. In konkurenca bo vse večja, iskala bo večje donose, zato bo bolj agresivna in se bo povečala potem zasvojenost z igrami na srečo. Vsi opozarjajo, zadeva je transparentna pred očmi, vemo, da delamo nekaj, kar je narobe, vsi opozarjajo, celo zaposleni v Hitu grozijo s stavko, da ne govorim o vseh teh pismih organizacij, ki smo jih dobili, praktično vse organizacije od Karitasa do Zveza sožitje ali pa evropske loterijske zveze, vsi relevantni akterji opozarjajo, da je zakon škodljiv, vi pa rinete z glavo skozi zid. Zato, spoštovani podpredsednik, je več kot nujno, da opravimo poleg sredine razprave, če bo zakon sprejet, razpravo v Državnem zboru o tem, da se nam ne ponovi Sava Turizem s Hitom in z drugimi ponudniki tako klasičnih kot posebnih iger na srečo. Imamo urejen sistem, ne vem, zakaj bi ga rušili in komu je to namenjeno. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Mag. Dejan Kaloh bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Podpredsednik, hvala lepa. Spoštovani minister za zdravje Janez Poklukar! Najprej zahvala za vse, kar ste storili v obdobju svojega ministrovanja v tem težkem obdobju covida-19 in seveda zahvala za vse nujne investicije, vse potrebne investicije na področju slovenskega zdravstva. Najprej bi vam izrekel to zahvalo, seveda za vse tiste investicije, ki ste jih že dejansko zagotovili. Dovolite, ker prihajam z mariborskega konca, iz naše Štajerske, v UKC Maribor že dalj časa vidim, tudi javno izpostavljajo, da je ena izmed najpomembnejših investicij nadgradnja onkologije in da še ni bila uvrščena med 10 prioritet v obdobju 2021–2031. Oni so tudi na nek način potem, sem spremljal medije, podali pojasnilo, da za zdaj to res ni uvrščeno v proračunsko obdobje naslednjih dveh let, se pravi 2022 in 2023, ampak da je po številnih razgovorih na ministrstvu vendarle dosežen dogovor, da bo, ko se bo uskladila dokumentacija med UKC Maribor in kasneje med ministrstvom, nadgradnja onkologije morebiti uvrščena v državni proračun že za to leto. Kajti imajo željo začeti graditi že v tem letu. Sam direktor UKC Maribor gospod Anton Crnjac je dejansko večkrat javno izpostavil prostorsko stisko, se pravi, da je prostorska širitev oddelka za onkologijo zaradi izrazitega pomanjkanja postelj za onkološke bolnike v UKC Maribor, ki prihajajo seveda s celega področja severovzhodne Slovenije, več kot nujna. Tukaj je vendarle vredno izpostaviti dve zadevi, ki sta najbolj očitni. V prvi vrsti gre za dobrobit hudih onkoloških bolnikov. In kot drugo, ker ni ustreznih prostorov za onkologijo, se tudi strokovna plat te zadeve ne more tako hitro razvijati kot v UKC Ljubljana. Verjamem, da je vsem nekako jasno, da bo z nadgradnjo onkologije v UKC Maribor zadoščeno v kontekstu širitve in vse več posteljnih kapacitet, da bo to zelo pomagalo rakavim bolnikom v severovzhodni Sloveniji. Spoštovani minister, sprašujem vas: Kako daleč ste na Ministrstvu za zdravje pri dogovorih z UKC Maribor v zvezi s prostorsko širitvijo onkološkega oddelka? Kje je investicija v kontekstu NRP in v svojstvu, da se to enkrat potrdi na Vladi in da se za to investicijo zagotovijo ustrezna državna sredstva? Hvala za vaš odgovor.
Hvala tudi vam. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, s spoštovani poslanec mag. Dejan Kaloh! Najlepša hvala za to pomembno vprašanje. Oddelek za onkologijo Univerzitetnega kliničnega centra Maribor deluje od leta 2016. Ima tri oddelke: enota za radioterapijo, enota za internistično onkologijo in enota za paliativno oskrbo. V vseh teh letih je bilo glavni izziv, potem ko je bila infrastruktura narejena, zadostno število primerno usposobljenega kadra, pa vendar so to v zadnjem času popolnili in je zdaj ponovno v ospredje stopila kadrovska stiska glede na to, da je s področja onkologije klinični center Maribor glavni, da ne rečem skoraj edini, ki pokriva celoten ali pa zelo velik del onkologije za vzhodni del Slovenije. Zaradi tega, ker je prišlo do prostorske stiske, ker so tam dejansko nastanjeni samo tisti bolniki, ki imajo akutno onkološko zdravljenje, pa seveda ni prostora za vse tiste zdravnike, ki bi jih lahko oni še zraven obravnavali. Po drugi strani pa so tisti, pri katerih pride do zapleta oziroma do podaljšane hospitalizacije, potem ko so na primer zdravljeni, hospitalizirani na številnih drugih oddelkih Univerzitetnega kliničnega centra Maribor. S trenutnim poslovodstvom praktično že od vsega začetka delamo na strategiji Univerzitetnega kliničnega centra Maribor, katere ena glavnih prioritet je pa ravno postavitev ustrezne onkološke klinike oziroma nadgradnja trenutne. Tako da je Univerzitetni klinični center Maribor ta trenutek v izdelavi končne oblike oziroma končnega dokumenta investicije. Ko bo ta pregledan, gre za popravke, ki jih je predlagalo Ministrstvo za zdravje glede na prejšnja izhodišča oziroma prejšnje, že pripravljene vloge, ko bo to pregledano in dokončno usklajeno, bo seveda projekt uvrščen v NRP. Kajti na samo gradnjo onkologije je vezana tudi novogradnja infekcijske klinike v Univerzitetnem kliničnem centru Ljubljana, kajti določene stavbe se bodo podirale in za časa teh gradenj premeščali bolniki ravno tudi na to lokacijo. Zato je časovnica pomembna in hkrati tudi v nadaljevanju sama onkološka klinika univerzitetnega kliničnega centra. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Ne boste. Okej. Gremo naprej. Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Očitno se bom, tako kot običajno pri orožarskih nabavah, pogovarjal sam s seboj, saj ministra Tonina ni z nami v dvorani za to, da bi na vprašanje odgovarjal. Verjetno ima dober razlog, da je bil zadržan, a vendar je njegova odsotnost precej simbolična, zelo v skladu povzetka vladnih prioritet, ki ga strnem in sem ga strnil več kot enkrat v to, da je za vlado Janeza Janše provizija pomembnejša od demokracije. Ministra Tonina bi namreč želel povprašati o postopkih nakupa oklepnikov boxer 8x8, s katerim se mu tako zelo silno mudi. Zelo jasna je politična namera te vlade, da še pred svojim odhodom in pred volitvami 24. aprila podpiše vse mogoče orožarske pogodbe, ki jih lahko, izčrpa javna sredstva in izčrpa državni proračun, potem naj se pa s posledicami ukvarja katerakoli druga vlada bo že za aktualno oblastjo prišla. Konkretno so moja vprašanja za ministra Tonina veriga treh: Kdaj predvidoma namerava minister skleniti memorandum o soglasju za program Boxer? Kdaj namerava skleniti z OCCAR vse programske odločitve? Kdaj namerava podpisati glavno pogodbo o nabavi vozil z nemškim podjetjem ARTEC? Pogovarjamo se o izdatnih zneskih, pogovarjamo se o 412 milijonih evrov za 53 oklepnikov, ki so popolnoma neprimerni za kakršnokoli obrambo domovine, pa se jih navsezadnje niti ne kupuje za to. Kupuje se jih po diktatu pakta Nato za preobražanje Slovenske vojske v ekspedicijski korpus zveze Nato za delovanje na misijah tudi 10 tisoč kilometrov izven meja naše domovine oziroma še nekoliko širše rečeno, za okupacijo tujine, kot je bil to primer v Afganistanu v senci ameriške invazije. Ta znesek, 412 milijonov evrov, ni edini znesek. Nakup oklepnikov boxer 8x8 se umešča v kontekst Toninovega zakona za 780 milijonov evrov, ki predstavlja pravno podlago za zavezo države k večletnemu financiranju orožarskih nakupov tudi v bodoče. Ni čudno, je pa problematično, da Vlada z vsemi temi orožarskimi nakupi hiti tudi z vidika postopka. Sklicujejo se nujne seje pa izredne seje, samo aktualna seja z nenadno širitvijo dnevnega reda je primer, kako se nadaljuje pristop k organizaciji OCCAR za nakup oklepnikov boxer 8x8. Seveda se v sklopu tega hitenja ljudem omogoča in prepoveduje pravico do referenduma. Tako je bilo z zakonom o 780 milijonih evrov pa z resolucijo o razvoju Slovenske vojske, tudi z nakupom oklepnikov, ki mu nasprotujemo tako v Levici kot mu nasprotujejo v veliki večini državljanke in državljani.
Hvala lepa. Gospod poslanec, z ozirom, da minister ni bil prisoten, želite pisni ali ustni odgovor?
Pričakujem ustni odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Vojko Starović bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Sicer sem gledal po tem spisku, da bi morala biti ministra prisotna. Očitno ju ni. Pred novim letom [[…]]Aha, bravo! Me je slišal. Pozdravljeni, gospod minister! Pred novim letom je bil sprejet Zakon o dolgotrajni oskrbi, na katerega smo čakali vrsto let, skoraj 20 let. Roko na srce, zakon je precej nedorečen in pomanjkljiv. Ponuja skoraj več vprašanj kot odgovorov. Zato sem prepričan, da bo potreboval še številne popravke, zlasti v finančnem aspektu. Leto 2022 bo tako vsekakor minilo v iskanju rešitev za vzdržno dolgotrajno oskrbo, ki naj vsem Slovencem zagotovi dostojno starost, saj zakon v sprejeti obliki uporabnikom ne prinaša nekih oprijemljivih, boljših in dostopnejših storitev. Pred uporabo zakona v praksi bo namreč treba popraviti še marsikateri zakon ter sprejeti manjkajoča pravila in podzakonske akte, saj bodo šele ti zagotovili, da bodo uporabniki lahko dejansko prejeli storitve, ki jih potrebujejo, in to takrat, ko jih potrebujejo. Med drugim bo treba pripraviti, uskladiti in sprejeti podrobnejši nabor storitev dolgotrajne oskrbe, podrobnejše minimalne prostorske, tehnične in varnostne pogoje ter standarde za opravljanje dolgotrajne oskrbe, ocenjevalno metodologijo za oceno upravičenosti do storitev dolgotrajne oskrbe, kadrovske normative, ceno standardne nastanitve in tako naprej. In tega ne govorim kar na pamet. Vse navedeno so izpostavili tisti, ki se bodo s sistemom dolgotrajne oskrbe srečevali v praksi, in tudi večina strokovne javnosti. Sistem dolgotrajne oskrbe, če želimo, da je kakovosten, varen in široko dostopen, mora biti tudi finančno vzdržen. Zato me zanima: Od kod boste zagotovili manjkajoča sredstva za dolgotrajno oskrbo? Koliko bo znašal novi zavarovalni prispevek, ki ste ga uvedli z zakonom? Hvala.
Hvala lepa. Ministra, kateri bo prvi? Minister Poklukar. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovana poslanka, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod Vojko Starović, najlepša hvala za to vprašanje. Zakon o dolgotrajni oskrbi prinaša pomembno nadgradnjo trenutne ureditve, saj področje sistemsko ureja in prinaša pomembno boljše pogoje za osebe, ki dolgotrajno oskrbo potrebujejo, tudi v delu, ki se nanaša na financiranje, saj bodo pravice oziroma storitve financirane iz javnih virov. Sredstva za zagotavljanje pravic, ki izhajajo iz Zakona o dolgotrajni oskrbi, so do leta 2025, torej v obdobju, ko se pravice uvajajo postopno, zagotovljena iz obstoječih virov, iz katerih se že danes zagotavljajo storitve oziroma pravice s področja dolgotrajne oskrbe, in iz proračuna Republike Slovenije. Do 30. junija 2025, ko se bodo pravice po Zakonu o dolgotrajni oskrbi že začele zagotavljati v celoti, pa se seveda predvideva uveljavitev posebnega zakona glede obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, ki bo urejal to področje. Hvala.
Hvala lepa. Gospo minister Janez Cigler Kralj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Hvala, gospod poslanec Vojko Starović, za to vprašanje. Minister za zdravje, ki je tudi nosilec tega zakona, je že zelo dobro odgovoril. Sam bom še dodal nekaj dejstev iz pristojnosti resorja, katerega odgovornost vodenja nosim. Podrobnejša pojasnila glede virov financiranja in sistema zavarovanja za dolgotrajno oskrbo smo slišali, kolikor jih pač do danes lahko damo. Zakon o dolgotrajni oskrbi financiranje določa predvsem v 48. in 52. členu. Minister je naštel vire financiranja, ki so: obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo, sredstva, ki so zbrana iz naslova obveznega zdravstvenega ter pokojninskega in invalidskega zavarovanja, državni proračun, sredstva demografskega sklada, ko bo ta oblikovan, sredstva proračuna Evropske unije in donacij in drugih virov. V 52. členu pa je določeno, da bo sprejet poseben zakon, ki bo določal pogoje glede obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, osnovo za plačilo prispevkov in prispevno stopnjo, prihodke in odhodke obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, način obračuna in plačevanja prispevkov ter zavezance. Vezano na podrobnejši nabor storitev dolgotrajne oskrbe se na podlagi zakona predvidevajo različni sklopi storitev, in sicer pomoč pri osnovnih dnevnih opravilih, pomoč pri podpornih dnevnih opravilih in zdravstvena nega, vezana na osnovna dnevna opravila, storitve za krepitev in ohranjanje samostojnosti ter storitve e-oskrbe. Nabor in obseg storitev bo za posameznike opredeljen glede na njihove ocenjene potrebe oziroma izdelane ocene upravičenosti ter razvrstitve v kategoriji dolgotrajne oskrbe. Zakon o dolgotrajni oskrbi omogoča tako nedenarne kot tudi denarne pravice, tu mislim predvsem na denarni prejemek, ki je v zakonu predviden. Težko bi se strinjal, da zakon ponuja več vprašanj kot odgovorov. Nasprotno, izvajalci dolgotrajne oskrbe in tudi obe ministrstvi, strokovnjaki menijo, da je to zakon, ki ga sprejemamo, lahko rečem, vsaj 15 let prepozno, in da smo imeli dolg do vseh uporabnikov in izvajalcev storitev dolgotrajne oskrbe, da to dolgotrajno oskrbo končno sistemsko postavimo. Kaj je še ena večjih novosti in usmeritev tega zakona? Najbolj svež pristop je v tem, da se bo predvsem podpiralo ljudi, da lahko ostanejo čim dlje doma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Vsekakor vidim, da se strinjamo, da zakon potrebuje še dopolnitve in dodelavo. Upam, da bo pri nadaljnjih postopkih dovolj vključena strokovna javnost in tisti poklicani od socialnih zavodov pa do ne vem koga, do zdravstvenega sistema, zdravnikov, tudi združenja, tudi Socialna zbornica, da bodo sodelovali in dali svoje pripombe, če hočemo priti do kvalitetnih zadev. Ker v Sloveniji namreč nedvomno potrebujemo storitve, ki temeljijo na solidarnosti, enakosti in učinkovitosti ter tudi okoljski vzdržnosti. Zato so zadostne storitve s področja zdravstva, izobraževanja, skrbi za starejše, stanovanj, javnega prevoza, informiranja nujne. Vsekakor pa bi ljudem omogočile, da zadovoljijo svoje temeljne potrebe ne glede na to, ali si jih lahko privoščijo ali ne. Govorimo o solidarnosti. Prvi korak v pravo smer smo storili v SAB z uvedbo brezplačnega prevoza za starejše. Tako lahko brez dodatnih stroškov obiščejo zdravnika, svojce, ne nazadnje lahko koristijo tudi storitve dolgotrajne oskrbe. Hkrati pa je ukrep poskrbel tudi za korak naprej z vidika trajnostnega razvoja. Hvala.
Hvala lepa. Gospoda ministra, želita? [[Da.]] Gospod Poklukar, imate besedo. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednik. Najlepša hvala za dopolnjeno mnenje in vprašanje. Tisto, kar sem samo še hotel dodati, je to, da ima zakon prehodno obdobje, v katerem se vse, kar ste našteli, pripravlja za samo realizacijo. Naj se tukaj zahvalim vodstvu ZZZS, ki skrbno pripravlja vse korake, zato da bo na koncu v uveljavitvi zakon tudi izvedljiv. Kajti za ZZZS to terja enormne napore, gre za novo poglavje. Res iskrena hvala poslovodstvu in vsem zaposlenim, ki se te dni angažirajo, da pridemo do realizacije. Po drugi strani bi izpostavil, da se podzakonski akti, ki ste jih omenili, že od sprejetja zakona intenzivno usklajujejo z ministrstvom za delo in ZZZS ter ministrstvom za zdravje. Mislim, da jih je od devetih podzakonskih aktov šest bolj ali manj pripravljenih in bodo verjetno že ta teden dani v javno obravnavo, zato da lahko širša strokovna in zainteresirana javnost sodeluje pri pripravi podzakonskih aktov, ki nam bodo dejansko omogočali izvedbo dolgotrajne oskrbe na najboljši način oziroma na način, da jo dobijo tisti, ki jo potrebujejo, ob pravem času, na kakovosten in seveda primeren način. Tako da še enkrat hvala za to vaše vprašanje in pobude.
Hvala lepa. Minister, izvolite še dopolnilni odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Vojko Starović! Vsekakor mislim, da se občuti in opazi, da ima ta vlada hkrati velik posluh za potrebe starejših na področju oskrbe starejših. In sicer tako sistemsko kot, lahko rečem, interventno v tem zahtevnem obdobju preteklih dveh let vlagamo velike napore, tudi finančna sredstva in pomagamo pri tem, da bi bilo področje tudi ustrezno kadrovsko pokrito, o čemer sicer v vprašanju niste polemizirali, ampak je enako pomembno kot vsa sredstva in mreža in strokovni kriteriji in pravilniki glede pogojev opravljanja dolgotrajne oskrbe. Menim, da smo pokazali tudi veliko naklonjenost starejšim skozi vse ukrepe Vlade, Ministrstva za infrastrukturo in celotne Vlade glede olajšanja prevoza starejših z javnim prevozom. Vlaki, avtobusi, tu smo starejše res poskušali čim bolj razbremeniti. Sistemsko pa smo pristopili k tem spremembam oskrbe starejših zato, da bomo lahko zagotavljali dostojno jesen življenja svojim starejšim sodržavljankam in sodržavljanom.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Moj postopkovni predlog je, da zadevo obravnavamo še enkrat v Državnem zboru, ker mislim, da je tema tako pomembna, toliko zadeva vse, da je prav, da še enkrat razpravljamo o tem. Zakaj? Imamo izkušnje, da se zakoni sprejemajo v nasprotju z našo Resolucijo o normativni dejavnosti, da se sprejemajo po skrajšanem, nujnem postopku brez predpisane javne razprave. Zato dovolite, da sem pri tem malce skeptičen. In je prav, da tudi v Državnem zboru. Nisem dobil niti odgovora na glavno vprašanje, to je, koliko bo znašal novi prispevek. Pri nekaj sto oziroma tisoč zaposlenih, ki delajo na tem področju po ministrstvih, bi lahko bil ta izračun narejen približno, da bi vedeli ljudem povedati. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku, ki pa je odsoten. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Novembra lanskega leta sem na Vlado Republike Slovenije naslovil pisno poslansko pobudo za sistemsko ureditev in sanacijo rudarske škode ter degradiranega okolja v mestu Idrija zaradi večstoletnega obratovanja rudnika živega srebra ter za ureditev odlagališča za odpadke, obremenjene z živim srebrom. Predlagal sem tudi, da se za navedena dela zagotovijo ustrezna finančna sredstva iz državnega proračuna. Prav tako sem takrat Vladi Republike Slovenije predlagal, da se na to temo skliče posvet, na katerega se povabi predstavnike Ministrstva za okolje in prostor, Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Ministrstva za kulturo, Ministrstva za zdravje, Službe vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Centra za upravljanje z dediščino živega srebra, Krajevne skupnosti Mesto Idrija in Občine Idrija. Odgovor sem dobil šele prejšnji teden, po več kot dveh mesecih, čeprav je bil poslovniški rok za odgovor 30 dni. Vlada si je z odgovorom po pilatovsko umila roke z navedbo dejstva, da je z likvidacijo poslovnega subjekta rudnika živega srebra Idrija usahnila pravica do izplačila rudarske škode, čeprav mi je minister mag. Andrej Vizjak na moje poslansko vprašanje v zvezi s sanacijo rudarske škode in degradiranega okolja v Idriji 15. junija 2020 odgovoril, da je v zvezi s tem pripravljen sodelovati ter skupaj z ostalimi resorji in z Vlado Republike Slovenije poiskati ustrezno rešitev, saj so se v koalicijski pogodbi zavezali, da bodo te probleme v državi aktivno reševali. Zato ministra mag. Andreja Vizjaka in ministra Zdravka Počivalška sprašujem: Kako bosta pristopila k reševanju problemov, ki sem jih navedel v svoji poslanski pobudi Vladi Republike Slovenije v zvezi s sistemsko ureditvijo in sanacijo rudarske škode ter degradiranega okolja v mestu Idrija, na kar po mojem mnenju nisem dobil ustreznih odgovorov oziroma je bil odgovor zelo pomanjkljiv in enostranski? Prav tako pa tudi ne vem, kdo ga je v imenu Vlade Republike Slovenije podpisal, kajti pod odgovor je podpisan sekretariat Vlade. Ministru gospodu Vizjaku se že vnaprej zahvaljujem za njegov odgovor, medtem ko odgovor na vprašanje, ki sem ga naslovil na ministra Počivalška, pričakujem na naslednji seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Vztrajam pri svojem odgovoru, ki sem vam ga dal že pred nekaj časa in ga bom zdaj še nekoliko bolj konkretiziral. Ministrstvo za okolje v zvezi z zaprtimi rudniškimi prostori ravna skladno z direktivo o rudarskih odpadkih in redno spremlja stanje zaprtih rudniških objektov na celotnem območju Republike Slovenije. Vsled tega smo tudi izdelali oziroma naročili in pridobili poročilo o stanju zaprtih rudniških objektov, ki je bilo narejeno oktobra lani, to se pravi pred nekaj meseci. Poročilo je bilo s strani Ministrstva za okolje in prostor in Geološkega zavoda konec oktobra lani predstavljeno občinam in širši strokovni javnosti, predstavitve pa so se udeležili tako predstavniki Občine Idrija kot tudi Centra za upravljanje z dediščino živega srebra v Idriji. Skupna ugotovitev predstavitve je bila, da so zaprti rudniški prostori v Idriji v stabilnem stanju, vendar pa bo treba zaradi nekaterih okoljskih problemov na vseh območjih, ne samo v Idriji, kjer so se v preteklosti izvajale rudarske dejavnosti, izvesti tudi dodatne ukrepe za izboljšanje stanja okolja. To zlasti velja za območje Mežiške doline, ki je seveda drugje, in tudi za območje Idrije. MOP bo zato v letošnjem in prihodnjem letu na podlagi izsledkov tega poročila pripravil strokovne podlage za sprejetje ustreznega vladnega akta, v katerem bo natančno določeno območje, pa tudi sanacijski ukrepi, časovnica in nosilci izvajanja teh ukrepov ter finančna sredstva znotraj proračuna za izvedbo teh ukrepov. Posebna pozornost bo posvečena tudi določitvi območij za varno odstranjevanje onesnažene zemljine s težkimi kovinami. To nalogo bo možno izvesti le ob konstruktivnem sodelovanju z lokalno skupnostjo oziroma lokalnimi skupnostmi, kjer nastajajo te vrste odpadkov. To se nanaša tudi na območje Idrije. V sprejetih proračunih imamo že zagotovljena finančna sredstva za pripravo strokovnih podlag, o katerih sem govoril.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor, gospod minister. Čudi me, zakaj to ni bilo vključeno v odgovor Vlade Republike Slovenije, ki ga je poslala na moj poslanski naslov. Očitno je bil odgovor zelo enostranski, predvsem, mislim da, s strani ministrstva za gospodarske dejavnosti, kajti odgovor je šel samo v smeri likvidacije podjetja. In potem, ker podjetja ni, ni več naslova za tistega, ki bi izplačeval rudarsko škodo, čeprav rudarska škoda še ni bila v celoti sanirana in bo potrebno narediti projekt novelacije te rudarske škode. Sem pa vesel, da je to poročilo pripravljeno. Žal se bo najbrž morala s tem ukvarjati prihodnja vlada, katerakoli že bo. Upam, da bo tista, v kateri bomo zelo pomembno vlogo igrali tudi Socialni demokrati. Mislim, da je to še vedno dokaj velik problem, ki zadeva več resorjev, in verjamem, da bi se morali ti resorji povezati med seboj in skupno reševati to zelo kompleksno problematiko. Sem pa dal v tej pobudi Vladi Republike Slovenije, ki sem jo ponovil tudi v tem poslanskem vprašanju, v najavi, da dajem poziv vsem deležnikom, ki jih zadeva reševanje te problematike, da se čim prej usedejo in začnejo problem aktivno reševati. Na to pa nisem dobil odgovora, zato del odgovora pričakujem tudi od ministra Počivalška na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec! Res je, rudarska škoda, ki je bila povzročena okolju v preteklosti, ne pozna delitve med resorji, pa tudi delitev med političnimi strankami. Zato seveda računam na to, da bomo skupaj v prihodnji vladi reševali ta problem, tudi v Idriji, v Mežiški dolini, v Celjski kotlini in ostalih ranah, ki so jih pretekle gospodarske, še zlasti pa rudarske dejavnosti povzročile v Republiki Sloveniji. Kar se tiče pristopa te vlade, je jasen, saj je tudi zapisan v koalicijski pogodbi. Zato sem jo tudi v tistem odgovoru, ki ste ga citirali iz preteklosti, omenil. Vztrajamo na tem in vztrajali bomo na tem tudi v prihodnjem mandatu.
Hvala lepa. Gospod poslanec, ustni odgovor na vaš drugi del vprašanja, ki se nanaša na ministra za gospodarstvo, boste prejeli na naslednji seji. Predlagam, da gremo naprej. Mag. Branislav Rajić bo postavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani gospod minister Poklukar, dober večer! Zahvaljujoč virusu, meni in ostalim kolegicam in kolegom ste danes najbolj zaželen minister na teh vprašanjih, tako da čestitam za dosežen rezultat. Ampak da gremo na stvar. Po pojavu omikron različice virusa SARS-CoV-2 so epidemiologi predlagali spremembo načina odrejanja karanten. Po novih pravilih je ena sama izjema, in sicer osebi, ki je imela visoko tvegan stik z okuženim, ni treba v karanteno, le če je prejela poživitveni odmerek cepiva. Te izjeme ni mogoče uveljavljati pri otrocih in mladostnikih, ker pravila cepljenja pri nas ne dovoljujejo poživitvenega odmerka za mladoletnike. Če bi ga na lastno željo prejeli, mislim predvsem na srednješolce, potemtakem bi še lahko hodili v šolo tudi po tveganem stiku. Zanima me: Zakaj se mladostnikom, starim od 15 do 18 let, ko izrazijo željo po poživitvenem cepljenju ob soglasju staršev ali skrbnikov, ne omogoči prejema tretjega odmerka cepiva? Z njim bi lahko imeli klasičen pouk v šoli, kar bi prispevalo ne le k najboljši izvedbi učnega procesa, temveč tudi k preprečitvi vse bolj pogoste depresije pri dijakih zaradi dolgih in ponavljajočih se ločevanj od sošolcev. Kot zdravstveni minister se lahko odzovete tudi s korekcijo pogojev za odreditev karantene v šolah bodisi z uvedbo dodatne izjeme za polno cepljene mladostnike bodisi da ne prepovedujete poživitvenega odmerka cepiva tistim, ki si ga želijo. Hvala lepa za odgovor.
Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod mag. Branislav Rajić, najlepša hvala za podano vprašanje. Ko govorimo o izjemah od karantene, naj povem, da so bile z 10. januarjem na novo definirane izjeme od karantene, in tam so tri. Prva so cepljeni s poživitvenim odmerkom, druga so tisti, ki so polno cepljeni in enkrat preboleli, ni važno zaporedje teh dogodkov, se pravi cepljenj in prebolevnosti, ter tretja so tisti, ki so preboleli bolezen znotraj 45 dni. 19. 1. smo iz razlogov, da čim lažje organiziramo delo in delovanje šol, sprejeli na podlagi mnenja epidemiologov dopolnitev izjem od karantene na domu, mednje smo uvrstili tudi učence, ki so bili v šoli v visoko rizičnem kontaktu, pod pogojem, da se ob vsakem prihodu v šolo oziroma vzgojno-izobraževalni zavod testirajo oziroma samotestirajo, in hkrati gre oddelek v karanteno, kadar število članov oddelka, ki so okuženi s covidom-19, doseže 30 %. Razumem vaš pomislek, da je potrebno omogočiti cepljenje tudi mlajšim od 18 let in na ta način omogočiti najprej njihovo večjo varnost oziroma zdravje in hkrati delovanje šol. Vendar naj tukaj opozorim, da sledimo kar se le da Evropski agenciji za zdravila, ki izdaja ta priporočila, in zaenkrat Evropska agencija – EMA ni izdala priporočila za cepljenje s poživitvenim odmerkom za mlajše od 18 let. Hkrati, naj povem po pravici, se je Italija ne glede na to odločila, da cepi mlajše od 18 let – mislim, da se je za od 12 do 18 leta odločila – pa mislim, da tudi Avstrija, vendar so to izjeme, ki so prišle do te odločitve, medtem ko pri nas stroka še vedno zbira podatke, na podlagi katerih bi sprejela tako odločitev. Imamo posvetovalno skupino za cepljenje pri Nacionalnem inštitutu za javno zdravje, ki redno spremlja tako, kaj sprejema EMA, kot kakšne so študije, vezane na cepljenje in cepiva širom po svetu, še posebej za covid-19. Zaenkrat tega priporočila ni. Razumem pa tukaj to, da bi lahko tudi na to gledali, da gre ravno v tem delu med prebolevnostjo in cepljenimi oziroma tistimi, ki so preboleli in cepljeni, tudi za razliko pri pridobivanju QR kode, kajti tisti, ki so najprej preboleli in bili potem znotraj 180 dni cepljeni ter nato še enkrat cepljeni s poživitvenim odmerkom, imajo danes neomejeno QR kodo. Tisti, ki so bili na primer najprej cepljeni pa vmes preboleli in potem še enkrat cepljeni, pa ne, je pa omejena na 270 dni. Ampak tukaj ta pravila določa evropska uredba, vezana na evropsko digitalno covidno potrdilo, zato v tem delu nismo mogli spreminjati, so pa epidemiologi tukaj šli naproti in rekli, tisti, ki je prebolel in bil hkrati dvakrat cepljen, ne glede na zaporedje, je izjema od karantene. Res pa je, še enkrat, za otroke, ki so naša prihodnost, kjer je varnost še bolj izrazita, je pa še bolj na prvem mestu kot kjerkoli drugje. Zaenkrat naši strokovnjaki in člani posvetovalne skupine za cepljenje niso priporočili odločitve, da se jih cepi s poživitvenim odmerkom, ko bo in če bo, bom pa prvi, ki bo šel in sledil stroki. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Gospod minister, hvala lepa za odgovor, je dobro strukturiran. Razumem vse, o čemer govorite, da je vezano tudi na določila EMA, ampak jaz bi rad poudaril ravno tisto, kar ste mogoče spregledali kot epilog v celotni epizodi s cepljenjem, ker z ohranjanjem sedanjih pogojev delate pravzaprav medvedjo uslugo tako medicini kot zdravi in solidarni družbi. Ker kaj je sporočilo mladim? Tudi če ste odgovorni in ste se cepili, vaše življenje ne bo nič lažje kot tistih, ki se niso. To je nekaj, za kar bi se verjetno kot minister, kot zdravstveno ministrstvo morali potruditi, da se ta del na neki način izboljša. Ker tu gre za svojevrstno spodbujanje vzgojnega nezaupanja v znanost in posledično erozije družbene odgovornosti posameznika ravno v času, ko moramo družbeno odgovornost krepiti. Verjamem, da vam urgentnost vaših vsakdanjih trenutnih aktivnosti ne dovoli poglobljenih strateških premislekov, kako preprečiti regresijo javnega zdravja v srednji vek, vendar če boste pri teh vprašanjih porinili glavo v pesek, boste znanosti odrekli njeno glavno vlogo. Ker to ni etično doktrinalna dilema denimo za ali proti kontracepciji ali splavu, to je privzgajanje razumevanja in solidarnosti mladim generacijam kot bistvenih vrednot družbe. Družbe, ki jo bodo sami sooblikovali in se mogoče enkrat soočili z bolj smrtonosnim virusom, kot je ta – in se pač ne cepijo – torej da zagotovijo kolektivno precepljenost. Kljub temu sem zadovoljen z vašim odgovorim in ne bom terjal ali predlagal dodatne razprave na to temo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, želite morda besedo za dopolnitev odgovora? [[Da.]] Izvolite.
najlepša hvala za besedo, podpredsednik. Najlepša hvala za dopolnjeno vprašanje oziroma mnenje, mag. Rajić. Res je tako, kot ste povedali. Kot minister dostikrat oklevaš, kateri korak narediti, zato da boš učinkovit kar se le da. Ampak na prvem mestu, ko govorimo o cepljenju, je vedno varnost cepiv in varnost naših otrok. Dokler regulatorji, kot so EMA in stroka pri nas, posvetovalna skupina za cepljenje, na dajo pozitivnega mnenja o tem, ne glede na to, kako razmišljate vi ali jaz, tega koraka seveda kot minister ne morem narediti. Tako da sledimo stroki, tej bomo sledili tudi naprej. Razumem vaš apel, ni edini, je širom po Sloveniji, tudi po svetu podoben pogled. Vendar takoj ko bo, zato to izjavljam, takoj ko bo priporočilo s strani stroke, bomo ali bom sledil in v tej smeri tudi omogočil, da se cepljenje za mlajše od 18 let izvede. Dokler ni, je pa na prvem mestu varnost in zdravje otrok, ki morata biti ravno tako zagotovljena pri cepljenju. Hvala.
Hvala, gospod minister. Mateja Udovč bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. V stranki Naša dežela dr. Aleksandre Pivec nas zelo skrbijo vsakodnevni cestni zastoji zaradi neprilagojene cestne infrastrukture tako na državnem kot na lokalnem nivoju. En takšen primer so vsakodnevni zastoji na cesti Brnik–Kranj, še huje pa je, ker se ta zastoj odraža tudi na gorenjski avtocesti iz ljubljanske smeri. V prihodnosti bo ta situacija še bolj otežena, saj se na tem območju predvideva širitev nove industrijske cone Kranj, kjer se planira več sto novih delovnih mest. Že danes je jasno, da bo promet na tem odseku še gostejši in zastoj še večji. Dejstvo je, da se bo prometni pritisk v primeru neprimernega hitrega ukrepanja, se pravi izgradnje krožišča, ki bo povezovalo avtocestni priključek, regionalno cesto in lokalno cesto, ter razširitve ceste Brnik–Kranj v dvopasovnico, povečal predvsem v vasi Hrastje, ki je del alternativne poti, za katero se že danes vozniki odločajo v primeru povečanega prometa na omenjeni cesti. Če ne bomo ukrepali, se bodo ljudje v želji po izogibanju gneči sistematično odločali za alternativno pot, kar pa je v nasprotju z interesi lokalnega prebivalstva. Danes si ne moremo in ne smemo privoščiti, da bi zaradi prepozne izgradnje krožišča in dvopasovnice Brnik–Kranj povzročili še en nov prometni kolaps v Sloveniji, in sicer v urbanem naselju, vasi Hrastje. Že vrsto let so idejni načrti za razširitev ceste Brnik–Kranj v dvopasovnico in novo krožišče, ki bi povezovalo avtocestni izvoz z Jesenic, lokalno cesto in regionalno cesto. Sprašujem vas: Ali vam je problematika v zvezi z razširitvijo ceste Brnik–Kranj poznana? Zakaj se poraba večine proračunskih sredstev, namenjenih za razširitev ceste Brnik–Kranj, predvideva šele po letu 2026? Kaj boste storili, da ne pride do novega prometnega kolapsa v Sloveniji v vasi Hrastje? Ali boste začeli z izgradnjo omenjenega križišča, z razširitvijo ceste v letu 2022, kot ste mi povedali na srečanju vrha koalicije na Gorenjskem? Ali imate narejene študije, kakšne ekološke obremenitve na okolje povzroča danes počasen prometni zastoj na tej cesti? Ker je navedena problematika skrb vzbujajoča in na odgovore ne more čakati do naslednje redne seje Državnega zbora, na podlagi 247. člena Poslovnika Državnega zbora gospoda ministra prosim za čimprejšnji pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Primož Siter bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Minister, pozdravljeni, kolegice in kolegi, dober večer! Ministra Počivalška ni, tako da bom prosil, če mi lahko odgovori pisno na vprašanje v zvezi z zagotavljanjem socialne varnosti samozaposlenih v prireditveni dejavnosti v času epidemije. Prireditvena dejavnost je od vseh gospodarskih, če jo tako razumemo, panog v epidemiji najbolj prizadeta. Koncerti, prireditve, predstave, srečanja in tako naprej so bila prva na začetku epidemije, ki so ugasnila, in bodo najbrž zadnja, ki bodo prišla k sebi, da tako rečem, oziroma normalno zaživela po koncu epidemije. Podjetja in zavodi, organizatorji torej, in njihovi zaposleni so tako rekoč že dve leti popolnoma brez dela, vsaj večinoma brez dela, v času epidemičnih padcev so se prireditve sicer delno povrnile, a prireditelji vseeno ocenjujejo, da je epidemija panogo v celoti oklestila za približno 85 odstotkov obsega dela in prihodkov. Pomemben podatek je tudi, da prireditveno področje zaposluje približno 10 tisoč ljudi, 10 tisoč delavk in delavcev, katerih seveda posledično položaj se je v teh dveh letih bistveno poslabšal. V panogi je redno zgolj zaposlenih samo 10 odstotkov delavk in delavcev, pa še to torej v normalnih pogojih. Vse ostalo so prekarne, sezonske, projektne zaposlitve. Torej, 9 tisoč delavk in delavcev. Njihovo preživetje je odvisno od obiska na prireditvah, pogojih za njihovo izpeljavo oziroma od pomoči države v tem času ter njenega strateškega načrtovanja preživetja te okleščene panoge. Ministroma iz obeh resorjev, ki pokrivata to področje prireditev, postavljam naslednja vprašanja: Ali sta pristojni ministrstvi doslej sploh nanizali kakšno uspešno strategijo pomoči prireditveni panogi in njenim delavcem? Ker imam ministra za kulturo tukaj, bi ga prosil, da se fokusira predvsem na samozaposlene v tej panogi: Katere učinkovite mehanizme pomoči lahko prireditelji, torej podjetja in njihovi delavci, danes izkoristijo za preživetje? Zopet fokus na samozaposlene v kulturi: Kakšne obete ima panoga za ponoven normalen zagon? Četrto vprašanje v tem sklopu: Katere učinkovite mehanizme lahko prireditelji, torej podjetja in njihovi delavci, s poudarkom na samozaposlenih, danes izkoristijo za preživetje? Hvala za odgovore.
Hvala tudi vam. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa za vprašanje. Ministrstvo za kulturo se je ob izbruhu pandemije zavedalo vseh težav, v katerih se je zaradi zaprtja znašel kulturni sektor. Zato smo si prizadevali za številne interventne ukrepe, ki bi seveda omilili obseg in s tem omogočili ponovno v polni meri, da zaživi kultura na vseh področjih. Če naštejem le nekaj ukrepov za samozaposlene. To je temeljni mesečni dohodek, povračilo prispevkov za socialno varnost, boni za kulturno dejavnost. Obenem smo v preteklih dveh letih zagotavljali tudi − za leto 2022 še vedno zagotavljamo − vsa tekoča sredstva za delovanje; torej vsa tekoča sredstva za delovanje kulturnega sektorja, tudi samozaposlenih v kulturi, in sicer v precej večjem obsegu kot pred epidemijo. To je še plačilo prispevkov za socialno varnost vsem samozaposlenim v kulturi s pravico do plačila prispevkov. Izvedeni so bili vsi načrtovani programski in projektni razpisi za nevladne organizacije in samozaposlene v kulturi, na katerih so bila zagotovljena enaka ali celo višja sredstva kot v preteklih letih. Javni zavodi so prejeli vsa sredstva za načrtovane programe, tudi za realizacijo načrtovanih pogodb s samozaposlenimi v kulturi. Ves čas trajanja epidemije covida-19 se pri realizaciji upošteva alternativne oblike izvedbe dogodkov preko spleta ali v kakšni drugi prilagojeni obliki, ne glede na manjše število obiskovalcev. Razpisane so različne oblike delovnih štipendij, vendar je javni razpis za delovne štipendije za samozaposlene v kulturi, ki se je zaključil v začetku tega leta, pokazal izredno slab odziv samozaposlenih, saj se ni prijavila niti tretjina od razpisanih 52 delovnih štipendij. Tekoče izvajamo razpise v okviru načrtovanih kohezijskih sredstev, ki omogočajo dodatna finančna sredstva tudi za samozaposlene. Zagotovili smo dodatnih 86 milijonov sredstev za kulturo v okviru Načrta za okrevanje in odpornost, ki bo tudi samozaposlenim v kulturi omogočilo številne načrtovane projekte in tako naprej. Kljub izredno slabi epidemiološkim razmeram in prepovedi drugih oblik javnega zbiranja smo zagotovili tudi to, da so kulturne prireditve dovoljene do največ 750 obiskovalcev ob 50-procentni zasedenosti fiksnih sedišč, kar zagotavlja, da vse kulturne dejavnosti, ob upoštevanju predpisanih ukrepov za varovanje zdravja, lahko delujejo. Ministrstvo za kulturo je zagotovilo vse pogoje za realizacijo programov v obsegu in celo v večji finančni vrednosti, kot je to zagotavljalo pred izbruhom covida-19. V primerjavi z večino drugih evropskih držav imamo v Sloveniji lasten primer dobre prakse pri zagotavljanju osnovnih pogojev delovanja umetnikov in drugih ustvarjalcev, in sicer poseben status, ki samozaposlenim zagotavlja plačevanje zdravstvenih in socialnih prispevkov iz proračuna Republike Slovenije, namenjenega za kulturo. Prav tako namenja v kulturi nadpovprečen delež bruto družbenega produkta, in sicer 0,6 odstotka, kar nas uvršča na visoko mesto, ker je povprečje v Evropi 0,4 odstotka, dajemo pa tudi 2 procenta od državnega proračuna, kar je tudi največ, kar se je doslej dajalo. Iz vseh navedenih dejstev izhaja, da je Ministrstvo za kulturo svojo temeljno nalogo podpore kulturi, ki je opredeljena kot javni interes, izpeljala v večjem obsegu kot pred epidemijo. Iz tega sklepamo, da so težke razmere, o katerih govorite, predvsem posledica izpada tržne dejavnosti na področju kulture, kar pa ne sodi v pristojnost Ministrstva za kulturo, ampak v pristojnost Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. O tem bo verjetno ali pa gotovo minister gospod Počivalšek povedal več, ko bo imel priložnost, ko bo lahko prisoten. Tako je Ministrstvo za kulturo pravzaprav zelo skrbno, natančno in odgovorno sledilo vsem procesom v času te dvoletne krize in je s finančnimi injekcijami in z veliko pozornostjo do samozaposlenih po mojem mnenju upravičilo svojo vlogo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za odgovor, minister. Sem vesel, da ste omenili, na kakšen način sodelujete oziroma na kakšen način so se tudi samozaposleni in drugi akterji na terenu odzvali. Vaši kolegi oziroma ministrstva, kulturna ministrstva po Evropi, so prvo stvar v glavnem, vsaj v teh državah, za katere lahko rečemo, da zgledno obvladujejo to problematiko, najprej odprli dialog z deležniki; torej s prireditelji, s podjetji, z zavodi, s samozaposlenimi ustvarjalci v takšni ali drugačni obliki in v bistvu vlagali velike napore v oblikovanje nekih strategij, kako skupaj z njimi oblikovati strategijo, ki bi omogočila organizacijo in realizacijo prireditev zdaj, torej v teh težkih časih, in neko izhodno strategijo, kako potem to stvar postaviti na noge. Mene v bistvu zanima: Kako je ta dialog potekal na relaciji izvajalci oziroma prireditelji‒ministrstvo? Na kakšen način vlada sodeluje s prireditelji? Koliko sestankov ste imeli s prireditelji oziroma organizatorji, nastopajočimi in samozaposlenimi? Kakšno izhodno strategijo za življenje po epidemiji ali pa do konca epidemije ste z njimi osmislili? Če je niste osmislili, zakaj ne, in če ste jo, kakšno ste? In še nekaj. Kulturniki s prvopodpisano Romano Krajnčan so vam pred dnevi, morebiti pred dobrim tednom, Krajnčan, Kreslin, Gombač in tako naprej, poslali dopis, v katerem so pozvali Ministrstvo za kulturo, da uredi položaj samozaposlenih. Kaj je ministrstvo s tem dopisom naredilo in kako se je odzvalo? Ste imeli kakšno srečanje? Ste jim prisluhnili? Ste jim poslali vabilo, našli kakšno rešitev? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Glede tega, kar je gospod poslanec povedal, da so ostala ministrstva po Evropi vlagala velike napore v strategijo, realizacijo prireditev in izhodno strategijo, bi bilo dobro slišati natančne primere in če se to nanaša konkretno na Ministrstvo za kulturo. Oziroma predvsem pogledati, kakšne pristojnosti imajo ta ministrstva za kulturo v zvezi s tem, kar gospod poslanec govori, ko govori o tržni dejavnosti in prireditveni dejavnosti; to, kar seveda ne sodi v Ministrstvo za kulturo. V Sloveniji ali pa v naši državi mislim, da smo na vseh področjih naredili najmanj toliko, če ne več, v primerjavi z vsemi drugimi ministrstvi v Evropi. To mirno trdim in na to smo že večkrat odgovarjali in tudi pojasnjevali ter dajali tudi popolne informacije glede tega, primerjalno tudi z ostalimi ministrstvi v Evropi, ki se ukvarjajo s kulturo. Tukaj smo prednjačili in to je tudi iz mojega prvega odgovora, se mi zdi, kar jasno izhajalo, kaj vse smo na tem področju storili. Rekel bi še to, če že govorimo, da je v letu 2020 poleg vseh tistih sredstev, ki jih je država dajala v okviru svojega proračuna, ki si ga je zagotovila tudi v izdatni meri, poleg tega je seštevek interventnih ukrepov za leto 2020 na področju kulture, ki izhajajo ‒ torej ta interventna sredstva ‒ prav zaradi covida bilo na področju kulture dano 68 milijonov 514 tisoč 149 evrov za povračilo nadomestilo plač, subvencioniranje, oprostitev plačila prispevkov, krizne dodatke, mesečni temeljni dohodek, oprostilo plačilo prispevkov in podobno torej. To je bilo v letu 2020. V letu 2021 je bilo do septembra danih, mislim, da okoli – moram pogledati – 42 milijonov. Poleg vseh sredstev, ki jih je ministrstvo zagotavljalo v okviru svojega budžeta. To je ena stvar. Druga stvar. Kar zadeva gospo Krajnčan, ki ste jo omenili. Mi smo seveda odpisali gospe Krajnčan pismo, v katerem smo dejansko odgovorili na tisto, kar je zahtevala, in ji povedali tudi, v kakšnem okviru naj poišče odgovor v okviru Ministrstva za gospodarstvo. Moram reči, da je glede tega Ministrstvo za kulturo opravilo vse v najboljši meri in v najboljši moči, kot je lahko to storilo v okviru svojih pristojnosti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa, minister. Vse je okej, vse številke štimajo, le samozaposleni so pa še vedno lačni, na kar je opozorila tudi asociacija. Recimo, pred časom so predlagali, da se ukrep temeljnega dohodka podaljša, dokler se stanje ne normalizira. To sem vas hotel še vprašati, kaj je sedaj s tem, ampak vas ne bom mučil. Skratka, samozaposleni so v zelo težki situaciji. Gospodarstvo, dobiček, razvoj dejansko ustvarjajo delavci, dobičke ustvarjajo delavci. V tem primeru, na prireditvenem področju je predvsem 90 odstotkov samozaposlenih v kulturi, tako kot sem prej rekel, tam prekarno zaposlenih. In največji problem je torej na tej točki njihov položaj, socialni položaj, ki sploh omogoča preživetje in nadaljnje delovanje tega sektorja. Podjetja so si lahko malce, recimo, z državno pomočjo pomagala, prepozno in negotovo, ampak vprašanje pa ostaja, v kolikšni meri se je ta pomoč podjetjem dejansko prenesla oziroma prevedla v socialni položaj ali pa vzdržnost le-tega pri zaposlenih in samozaposlenih. In vprašanje ostaja, kako samozaposleni v kulturi iz specifičnih, kulturnih, umetniških poklicev lahko danes preživijo, razen da furajo bicikel za Wolt po Ljubljani ‒ z vsem spoštovanjem do vsake službe, ki je častna. Romana Krajnčan, Boris Cavazza, Vlado Kreslin, Boštjan Bombač in tako naprej so vas opozorili na ta problem. Vesel sem, da ste se odzvali in žalostno, da ste jih usmerili nekam naprej in rekli, da naj sami v bistvu najdejo odgovore, ampak njihov dopis se nekako zaključi takole − plesalci, glasbeniki in igralci životarijo. To je realnost samozaposlenih v kulturi danes. Ob vseh številkah, rekordnih BDP in proračunih, s katerimi se predstavniki Vlade hvalite, po dveh letih epidemije in časa, ko bi ljudem lahko dejansko pomagali, ugotavljam, da je Ministrstvo za kulturo tukaj naredilo bistveno premalo. Tako rekoč nič, če imamo poročila o tem, da kulturniki životarijo. Pustilo jih je v milost in nemilost uničenega trga, če mu hočete tako reči, kar je sramota, da rečem, za kulturno ministrstvo. Namesto tega pa je seveda Ministrstvo za kulturo uničevalo medijsko krajino, nastavljalo svoje nekvalificirane ljudi na čela javnih medijev, finančno izčrpavala in posameznike in institucije, finančno izčrpavala nevladne organizacije v kulturi, svetovne ustvarjalce, ustvarjalce svetovnega formata, najboljše ambasadorje Republike Slovenije v svetu. Skratka, ministrstvo za uničevanje kulture. Naj bom na koncu kritičen oziroma napis na pročelju, ob tistem protestu, mislim, da je bil kar na mestu. Sramota! S kulturniki se veselimo 24. aprila, jaz pa Državni zbor pozivam, da o tem opravi širšo razpravo na naslednji seji.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. 18. oktobra 2021 smo imeli nujno sejo z naslovom Neonacizem ni v javnem interesu. Šlo je za naš predlog, da se Društvu za promocijo tradicionalnih vrednot, tako imenovanim rumenim jopičem, odvzame status društva v javnem interesu. To se je zgodilo na zahtevo poslanskih skupin opozicije, SD, LMŠ, SAB, nepovezanih in Levice. Ta sklep smo izglasovali. Seveda je jasno, da je javni interes na področju kulture zakonsko jasno opredeljen v Zakonu o uresničevanju javnega interesa za kulturo, v njegovem 80. členu, zato smo pokazali in dokazali skozi razprave, da je v tem primeru na Ministrstvu za kulturo očitno prišlo do napake ‒ upam, da je šlo za napako ‒ in zato smo ministrstvu v sklepih, ki so bili večinsko izglasovani na obeh delovnih telesih, pozvali, naj to napako odpravi. V sklepih smo zahtevali vsebinsko obrazložitev odločitve o podelitvi statusa in obsodili vsakršno sovražno delovanje, ki temelji na razpihovanju sovraštva, lažeh in celo grožnjah z likvidacijami, kot protiustavno in nedopustno. Pristojne institucije smo tudi pozvali, da preverijo, če omenjeno društvo sploh deluje v skladu z ustavo in zakonodajo. Na skupni seji smo predvsem pozvali Ministrstvo za kulturo, naj Društvu za promocijo tradicionalnih vrednot status društva v javnem interesu odvzame. Vemo, da je predsednik tega društva Urban Purgar, ki je potem zaradi kriminalnih dejanj pristal v zaporu in ga je nadomestil njegov drugi kolega, pač znan po izjavah, kako je Hitler heroj in podobno. Ali so to vrednote, ki jih zastopate? Zanima me: Kaj ste storili glede naših sklepov? Kako daleč so ti postopki odvzema statusa Društvu za promocijo tradicionalnih vrednot? Ali ste v spornem postopku podelitve statusa prekoračili svoja uradna pooblastila? Veste tudi, da sem dne 14. junija dala informacije javnega značaja in v odgovoru 7. julija ste v večini teh točk odgovorili, da ne razpolagate z dokumentacijo o postopku podeljevanje tega posebnega statusa temu društvu neonacistov. 16. septembra 2021 pa sem dala tudi pritožbo Informacijskemu pooblaščencu zaradi molka organa in ta vam je z odločbo 24. decembra 2021 dal odločbo, da morate najpozneje v 30 dneh od prejema odločbe upoštevati napotke Informacijskega pooblaščenca, ki so podani v tej odločbi. Se pravi, da morate te zadeve urediti. Kaj in kje smo zdaj pri tem? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. O tem društvu smo že mnogokrat poročali in tudi javnost seznanjali, govorili tudi na Odboru za kulturo in seveda na vseh pristojnih mestih, tako da ni kaj posebnega novega dodati. Rekel bi le to, da je gospa rekla, da je to društvo neonacistov. Ona mora seveda v skladu s tem prijaviti to, tako kot se spodobi, pri organih, ki so za to pristojni, in seveda bodo ukrepali. Upam, da bojo vsi tisti ustrezni organi imeli ustrezno izobrazbo in da bojo to tudi lahko primerno dokumentirali, tako da ne bo nobenih dvomov, da imajo visoko izobraženi ljudje z diplomami in pravosodnimi izpiti pravzaprav narejene vse tiste podlage, da bodo tako neonacistično društvo, kot pravi gospa poslanka, primerno sankcionirali. In da bo seveda to bilo nadvse verodostojno, kajti to morajo opraviti, tako stvar, kompetentni ljudje z vsemi podlagami, da bo ja to verodostojno. Kajti prepovedovati kakšna gibanja, ki imajo prekucniške namene, bi bilo seveda povsem dobro, da so to ljudje kvalificirani in da ni nobenega dvoma v njihovo delo. Drugič, vlogo Društva za promocijo tradicionalnih vrednot je pri nas obravnavala uradna oseba. V postopku je bilo na podlagi predloženih listin in izjav, na podlagi dokazil, ki so bila pridobljena po uradni dolžnosti, ugotovljeno, da navedeno društvo izpolnjuje vse pogoje podelitve statusa nevladne organizacije v javnem interesu. Društvo je kolektivna entiteta, njegovi pa ne morejo biti odvisni od izjav posameznikov, posameznih članov ali predsednika društva. Zakon o nevladnih organizacijah pa v členu, ki ureja odvzem status društva, nikjer ne navaja, da se lahko društvu odvzame status, če se predsednik društva ali nek član v javnosti izjasni in govori stvari, ki seveda so tudi lahko neprimerne. Če bi minister samovoljno ukazal odvzem statusa, bi bilo to nedopustno, populistično politično vmešavanje v postopek. Prav tako je potrebno izpostaviti, da se je predsednik društva, ki je podal izjavo, tako kot jo je, v kateri je razložil, da je njegova izjava vzeta iz konteksta in se je zanjo seveda tudi opravičil in obsodil enako totalitarne režime vse. Ministrstvo je sicer odprto do sprememb zakonodaje, kjer bi status nevladne organizacije v javnem interesu lahko odvzelo, če bi se predsednik društva ali člani v resnici izrekali za totalitarne ideje, vendar se društvo o tem ne izreka. Če bi pa se, bi pa to pomenilo, da bi status izgubile tudi tiste nevladne organizacije, ki odkrito in brez sramu podpirajo bivši jugoslovanski totalitarizem in njegove organe represije. Hkrati pa ministrstvo poziva tudi vse na tem levem političnem polju, ki ste tako vestno borijo proti nacizmu in fašizmu, da končno prispevajo podpise za sprejem Resolucije o evropski zavesti in totalitarizmu iz leta 2009, ki v svoji izjavi obsoja vse totalitarizme in še posebej, da so samo v srednje-, vzhodnoevropskih državah izkusili tako komunizem kot nacizem in je zato resolucija tudi spodbuda k razumevanju dvojne diktatorske zapuščine bivših komunističnih držav. Smo namreč edina država v Evropi, ki resolucije ni sprejela, ampak se je parlament z njo le seznanil, ker se poslanci levih strank niso mogli sprijazniti z dejstvom, da resolucija vključuje tudi komunizem kot enega od evropskih totalitarizmov. Torej, vse podlage, če so za to, da se temu društvu odvzame status, da se pravzaprav ugotovi to, kar se očita, je mesto drugje, torej v organih pregona, ki morajo izpolniti svojo dolžnost skrbno, natančno in kvalificirano. Hvala lepa.
Ja, gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Minister, saj, jaz nisem drugega pričakovala, kot cel kup nerazumljivih floskul o nekih totalitarizmih in neumnostih. Neonacizem postavljate nasproti totalitarnemu jugoslovanskemu, ne vem, komunizmu. Dobro veste, da smo živeli v socializmu. Lepo vas prosim! In živeli ste dobro v tistem sistem, prav vi in vaši zdajšnji sopotniki! Tako da to, kar počnete, je žaljivo. Bom pa rekla samo to; držite se zakonov in pravilnikov. In tukaj ne vem, kje se konča vaša samopašnost kot odločevalca in ministra za kulturo. Na podlagi ZUJK-a je bil sprejet Pravilnik o določitvi kriterijev za izkazovanje pomembnejših dosežkov delovanja društva za podelitev statusa društvo v javnem interesu na področju vzgoje in izobraževanja, kulture in tako naprej, Uradni list 102/12, 21/18, ki ga v obravnavanem primeru uporabi organ v postopku podelitve statusa društva v javnem interesu. V tretjem odstavku 5. člena določa, da v dvomu, ali društvo izkazuje pomembnejše dosežke na področju kulture – in ta dvom je neštetokrat izkazan – lahko v skladu s prvim odstavkom tega člena minister, pristojen za kulturo, pred podelitvijo oziroma odvzemom statusa, ki je tudi možen, pridobi predhodno mnenje komisije iz 20. člena ZUIK oziroma Javnega sklada Republike Slovenije za kulturne dejavnosti. Iz navedenega predpisa izhaja, da mnenje strokovne komisije ni obveznost. V primeru dvoma ali društvo izkazuje pomembnejše dosežke na področju kulture pa se ga lahko pridobi. Minister, v vaših rokah je, ampak vi očitno preferirate to društvo in neonacizem, ki ga zastopajo, in to nekako postavljate kot kontrapunkt vsemu, kar vi sovražite. Njih podpirate, samozaposleni pa samo dobijo vaš prezir, hirajo, ne morejo delati resnični ustvarjalci v kulturi. Veste, to je zelo boleče.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Že prej je gospod Siter govoril o tem, da je ministrstvo sramota in da samozaposleni trpijo in tako naprej. Jaz prosim to slavno Levico, da se javno obveže, da če bo zmagala na volitvah in če bo prišla v parlament, da bo to, kar očita nam, takoj popravila in naredila. In potem bomo pa videli! Torej, pozivam in javnost, pravzaprav tudi nagovarjam, da si zapomnijo te vrle ljudi, da to, kar govorijo, so res navadne nebuloze, neke zvočne besede, reče se jim demagogija ali zavajanje ljudi. Ker stvari, o katerih govorijo, prvič, malo poznajo, drugič, pa naj obljubijo, da jih bodo izpolnili, ko pridejo na oblast. Ampak to takoj, ne, da se bodo izgovarjali, da se potem ne da. Ker to so, kako bi rekel, bolj zakomplicirane zadeve. Vsekakor je ministrstvo skrbno in natančno poskrbelo in sledilo vsem kriznim razmeram, tako kot so to povsod po Evropi vse države na vseh področjih, in se je država – in torej tudi vlada in s tem tudi Ministrstvo za kulturo – nadvse potrudila, da bi bila ta prizadetost ljudi čim manjša. Samozaposleni niso neki posebni ljudje, ker konec koncev samozaposlenih je mnogo, okoli 22 tisoč nenazadnje, to bo minister za gospodarstvo potem bolje povedal. Na drugi strani so mnogi ljudje, ki končajo fakultete, ki so visoko izobraženi in iščejo pravzaprav posel na trgu ali pa tam, kjer je treba, medtem ko nekateri mislijo, da jim bo kar priletelo vse, tudi če imajo samo osnovno šolo, in pravzaprav potem ne vem, kaj govorijo, kako veliki umetniki vrhunski in svetovni so. O teh stvareh tudi minister sam nekaj ve, nekaj tudi ljudi pozna in ve, kaj je vrhunskost, in ve tudi, kaj pomeni biti znan v tujini ali v svetu, pa tudi biti zelo nadarjen in vrhunski. Biti 20 let star in vrhunski, je pravzaprav malo težko. Ampak dobro. Glede gospoda, torej glede društva, o katerem ste govorili, jaz vas še enkrat napotujem, ker vztrajate skrbno pri zadevah, napotujem vas na organe pregona, torej na vložitev teh zadev. To je vse skrbno napisano in skrbno narejeno. Minister je, torej kot minister sem to seveda pogledal, si dal izstaviti vso dokumentacijo in to društvo je izpolnjevalo pravzprav vse pogoje. Ne ukvarja se s tem, kar trdite, in seveda je predložilo vse potrebna poročila in tisto, kar zahteva ministrstvo za to, da nekemu društvu daje ta privilegij, da ga prepozna kot društvo v javnem interesu. Hvala lepa.
Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izovlite.
Absolutno pričakujem, da se bomo na naslednji seji pogovorili o tem. Minister mi očita demagogijo in da stvari premalo poznam. Minister, mogoče niste seznanjeni. 30 let, preden sem prišla v ta parlament, sem delala v kulturi – kar smejte se, vam je smešno vse, kar je v zvezi s kulturo –, 15 let v javnem zavodu in 12 let kot samozaposlena. Zelo dobro vem, kaj so pasti in čeri česarkoli. Biti priznan v domovini in v svetu. Pa mi povejte, če je Društvo za promocijo tradicionalnih vrednot tako zelo slavno. Prevedlo je dve nacistični knjigi in vi ste temu podelili poseben status, ki ne vem, kako pomaga kulturni sferi. Jaz bi vas samo opozorila, da se morate držati zakonodaje, čeprav ste zelo samopašni in vam nihče nič ne more. Vendar za mojo zahtevo za informacijo javnega značaja ste mi v večini točk odgovorili, da sploh ne razpolagate z zapisnikom, ki je zakonska obveza, seje pristojne komisije, ne razpolagate s postopkom imenovanja članov te komisije, ne razpolagate s podatki o kompetencah teh članov komisije; ne razpolagate z ničemer, razen s svojim mnenjem, da je neonacizem v našem skupnem interesu. In veste, vi enostavno ne razpolagate niti z ocenami vlog, s predlogi za financiranje, niste se pozanimali sploh, čemu, ne razpolagate z zahtevanimi dokumenti, čeprav je to izrecno navedeno v pravilniku o komisijah. Torej lahko sklepamo, da je organ v tem konkretnem primeru ravnal samovoljno in s ciljem zasledovanja političnega interesa, saj so tradicije društva blizu trenutne vlade in bi morali dokumenti, za katere je prosilka zahtevala dostop do informacij javnega značaja, že zaradi same transparentnosti dela organa obstajati, k čemur je organ navsezadnje zavezan z zakoni in podzakonskimi akti. To je, spoštovani, mnenje informacijske pooblaščenke. Se pravi, vi kot minister mirno ignorirate ZUIK, podzakonske akte, pravilnike, mnenje informacijske pooblaščenke. Lepo vas prosim, predsedujoči, resno se moramo pogovoriti. Kajti, ta minister krši vse zakone, vse civilizacijske norme, odnos do kulture in kulturnikov pa je sramoten. Minister, vaš cinizem, veste, je pa nenadkriljiv in nedopusten. Kajti, vi ste tukaj zaradi kulturnikov, ne pa zaradi nekih ideoloških floskul, ki jih kar naprej prodajate tukaj. In uničili bi vse, kar je dobrega in zdravega v tej družbi, živo kulturo, in seveda pohodili tisto kritično misel. Prosim za razpravo.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Mag. Dušan Verbič bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav obema ministroma ter ostalim prisotnim! Spoštovani gospod minister! Pred dobrim letom ste prejeli prošnjo s predlogom Lovske družine Krvavec, da skladno z zakonom o divjadi in lovstvu ter s svojimi pooblastili razširite lovsko upravljavsko območje za imenovano lovsko družino. Lovska družina Krvavec ima lovsko upravljavsko območje za ravninski del občine Cerklje na Gorenjskem. Vrsto let glavnino lovišča predstavlja gozd, zaraščene in travne površine okoli Letališča Jožeta Pučnika Brnik. Z izgradnjo obvoznice letališču, logističnih centrov skladišč in pomožnih objektov ter priprave za izvedbo novih spremljajočih infrastrukturnih objektov se je že sedaj bistveno zmanjšalo upravljavsko območje in posledično samo lovišče. Do sedaj izveden poseg v prostor ima že močan negativen vpliv na divjad v širši okolici. Dodatna skrb pa je prisotna ob predvidenih projektnih zasnovah na tem območju. Delež gozdnih in travnih površin, kjer se divjad zadržuje, se je zelo zmanjšal, kar močno vpliva na njihovo populacijo. Lovski dom družine in strelišče se nahaja na Štefanji Gori in to je danes v lovišču LPN Kozorog. Lovska družina Krvavec ima povprečno starost svojih članov 45 let in skoraj polovica od njih prebiva v vaseh pod Krvavcem. So lastniki večine zemljišč na pobočjih in pašnikov krvavških planin. Prav tako so lastniki turističnih kmetij, agrarnih in pašnih skupnosti. Zelo dobro poznajo celotno območje, vključno z raznorodno divjadjo. Kot dobri gospodarji narave ter odgovorni lastniki se močno zavedajo pomena sonaravne rabe prostora in divjadi, zato želijo še bolje povezati vse te deležnike. Skratka, glede na nastale spremenjene okoliščine se zavedajo nujnosti po ohranjanju in še boljšem sodelovanju ter ustvarjanju pogojev za čim večjo biotsko pestrost, rast in upravljanju z živalsko populacijo. Skladno z navedenim, spoštovani gospod minister, obstajajo vse okoliščine, da izdate predmetno odločitev, ki bo v korist Lovske družine Krvavec.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Problematiko poznamo že kar nekaj časa tudi na našem ministrstvu, tudi osebno. Že kar nekaj pobud je bilo na to temo in kar nekaj razprav in če bi bile rešitve tako enostavne, bi bile že zdavnaj sprejete; pa vendarle. Govorimo o več deležnikih in jih je zato potrebno delati z občutkom do vseh deležnikov, v tem primeru tudi do Lovišča s posebnim namenom Kozorog, ravno tako s samo Lovsko družino Krvavec in se nekako pripravljajo neke optimalne rešitve. Zavedamo se, da se je Lovski družini Krvavec bistveno zmanjšal lovni prostor. Ocenjujemo, da v tem trenutku za okoli 500 hektarjev. Vemo, da je bila Lovska družina Krvavec že ob nastanku oziroma je bila že ob nastanku deležna leta 2004 nekih površin, ki so se takrat odvzele Lovišču s posebnim namenom Kozorog, in jasno, da potem tudi meji na to lovišče s posebnim namenom. Zato naj skrajšam, da ne bom predolg. Vemo, da Lovišče s posebnim namenom Kozorog obsega čez 50 tisoč hektarjev in zato nek minimalni poseg v to lovišče s posebnim namenom zagotovo ne bo bistveno vplival na delovanje tega lovišča in zato na našem ministrstvu že pripravljamo dve uredbi. Ena je sprememba Uredbe o ustanovitvi lovišč s posebnim namenom, če želimo tej pobudi prisluhniti, moramo spremeniti mejo lovišča s posebnim namenom. Drugi podzakonski predpis pa je Odlok o loviščih v Republiki Sloveniji in njihovih mejah, s tem pa lahko razširimo v tem primeru tudi to lovišče. Naj poudarim, v kolikor bo do sprejetja teh uredb prišlo, želimo to narediti na takšen način, da ne bo v nobenem primeru to bistveno vplivalo na Lovišče s posebnim namenom Kozorog, še posebej ne, kar se tiče delovnih mest, in si želimo, kot sem že uvodoma dejal, to narediti čim bolj premišljeno in v iskanju tistega konsenza, da bo lovska družina pridobila tista zemljišča, ki jih potrebuje za izvajanje svojih aktivnosti, lovišče s posebnim namenom pa še vedno ohranja ta svoj pomemben status v tem prostoru.
Hvala lepa. Gospod poslanec imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, hvala za vašo naklonjenost prošnji Lovske družine Krvavec. Razumeti je, da boste v doglednem času izdali neko pozitivno odločitev. Prav pa je, da se tej vsebini nameni še nekaj besed. Prošnja Lovske družine Krvavec je, da se izguba lovišč nadomesti z razširitvijo upravljanja na hriboviti del občine Cerklje na Gorenjskem in območju krvavških planin, kajti nove meje bi bile določene z naravnimi stenami, previsi, prepadi, kar pomeni po vrhu planin. Upravičenost in utemeljenost glede na nadomestila za izgubljeno območje Brnika z okolico temelji na pravičnosti, velikosti in naravni zaokroženosti omenjenega hribovitega področja. Pri tem se ne sme zanemariti tudi trenutno dejstvo, da sta lovski dom in strelišče izven območja upravljanja lovske družine. S predlagano spremembo se to odpravi in vzpostavi stanje, ki velja za ostale lovske družine v Republiki Sloveniji, ko je dom v svojstvu upravljavskega območja, sočasno pa se vzpostavi prvotno stanje, ko so bile krvavške planine in hriboviti del občine že v lovsko-upravljavskem območju Lovske družine Krvavec. Dosedanje vzorno in uspešno delo članov Lovske družine Krvavec samo opravičuje potrebo po predmetni odločitvi, ker se s tem zagotavlja optimalnejša ekološka zaokroženost upravljavskega območja. Poleg navedenega se v hribovitem področju imenovane občine ustvarijo nove naravne meje lovske družine. Vse to bo imelo za posledice še boljše izvajanje sonaravnega gospodarjenja z divjadjo. V imenu Lovske družine Krvavec se vam lepo zahvaljujem za vašo prizadevnost, da se ta zadeve uredi. Hvala lepa.
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Naj dodam, da je lovska družina že v letu 2019 poslala predlog spremembe. V tem času, kot sem tudi že omenil, smo imeli številne sestanke in trudi Lovsko družino Krvavec vključili v te sestanke, v to delovno skupino, ki je pripravljala nekatere podlage za spremembe lovišč s posebnim namenom. Zato nam je ta njihova pobuda zelo dobro poznana in tudi osebno menim, da če bomo delali spremembe mej, jih je potrebno narediti na podlagi nekaterih naravnih mej, da ne ustvarjamo nekih umetnih mej kar tako, ampak po vrhovih, kot ste že omenili. Tudi pobuda, ki je bila podana, da Lovska družina Krvavec želi pridobiti del območja znotraj LPN Kozorog, in sicer hriboviti del občine Cerklje na Gorenjskem in območje krvavških planin. Kot sem dejal, potrebno je preveriti površino, ki bi jo želeli pridobiti, jo tudi seveda uskladiti s tem delom, kjer ga izgubljajo v tem ravninskem delu. To je nesporno dejstvo in vsi, ki se vozimo mimo letališča, to vidimo, ali pa ko se pripeljemo na letališče z avionom, se to vidi. Zato menim, da je njihova pobuda smiselna. Ampak, kot rečeno, potrebno je narediti način dovolj premišljen, da s tem vendarle ohranjamo tudi lovišče s posebnim namenom. Ampak ker je to lovišče relativno veliko, kot sem že dejal, te izgubljene površine, po mojem mnenju, ne bi smele delati težav v primeru tega nadomeščanja.
Hvala lepa. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Dober večer, spoštovani minister, še z moje strani! Verjetno se sprašujete, zakaj tako vztrajam na enem in istem vprašanju oziroma okrog te teme, ampak preprosto zato, ker sva si oba dala nalogo z vašim prihodom na čelo ministrovanja, da boste po neuspelem sedemletnem akcijskem načrtu, ki se je iztekel 2010, pristopili k novemu akcijskemu načrtu, strateškemu načrtu, kakor tudi vi rečete, in da bomo tiste sklepe, ki smo jih takrat na nujni seji 3. maja tudi postavili, predvsem z vidika postavitve štirih lesnih centrov – kar je bila naloga prejšnjega akcijskega načrta, ena temeljna in jih takrat prejšnja ministrstva tudi niso izvedla, in seveda tudi MGRT v skladu s svojimi pristojnostmi, ker je soudeležen v tem akcijskem načrtu, da pritegne čim več investitorjev in iz Načrta za odpornost in okrevanje nameni čim več sredstev. To se vidi, da je 61 milijonov teh sredstev namenjenih. Seveda Vlada pa potem določi to strategijo, kam se bo vlagalo, kaj se bo gradilo, da bo ta lesna industrija tudi dala potem s tega vidika svoje učinke. In pa, kot sva rekla na začetku, ta akcijski načrt, kar je temeljno vprašanje, da se v roku enega leta, ki smo si ga takrat zadali, postavi. Seveda zdaj še ni eno leto, ampak kljub temu sprašujem, kako daleč smo, kje smo, da se zopet zadeva ne pozabi, tako kot je bilo takrat v sedmih letih. Seveda osnovni cilj pa je, da se teh 5 milijonov kubikov posekanega lesa – vemo, da je lahko tudi meja 6 milijonov oziroma prirast je celo 8 milijonov kubikov letno –, da se čim več tega lesa porabi doma s čim večjo dodano vrednostjo, da se približamo nazaj uspešnejšim državam, ki imajo manj gozdnatosti, kot je, recimo, Avstrija. Ta v BDP doseže za lesnopredelovalno industrijo višji delež kot pa Slovenija, čeprav smo mi bogatejši. Seveda leta grejo, izgubljamo na tem področju. In akcijski načrt bi končno moral tu postaviti svoje meje, ampak ne tako politično kot prvi akcijski načrt, ki teoretično na papirju ni bil slab, ampak v praksi ni dosti prinesel. Priznati pa moramo, da so se tista podjetja lesnopredelovalna, ki so zdaj obstala, okrepila, so močnejša. Ampak seveda potrebujemo pa nova delovna mesta in da tudi še ostalo izkoristimo v nadaljevanju mogoče še več. Temeljno vprašanje je: Kako vi vidite in kje je zdaj ta akcijski načrt? Kdaj ga bomo lahko tudi v tej dvorani videli oziroma slišali z vaše strani in s strani vašega kolega ministra na MGR?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec, za to vprašanje in tudi za vztrajnost. Nekajkrat sva že o tem vprašanju govorila tudi v tem hramu demokracije in sem sam osebno vesel, da pogovori v tej smeri vendarle potekajo tudi v tej dvorani. Pogosto tudi obžalujem, ker nam manjka drugi del nosilnega ministrstva, torej Ministrstvo za gospodarstvo, torej MGRT, ki je v tem primeru nosilno ministrstvo. Pa vendarle, če pogledamo samo malo zgodovine. Naše ministrstvo je leta 2011 res sodelovalo pri pripravi akcijskega načrta kot nosilno, vodilno ministrstvo in smo takrat tudi izvedli vsa medresorska usklajevanja, ampak eden od pomembnih ciljev tega akcijskega načrta v letu 2011 je bila ustanovitev Direktorata za lesarstvo, ki pa se je ustanovilo z namenom, da bo peljalo to strategijo gozdno-lesne verige, lesnopredelovalne verige naprej in tudi prevzelo ta primat pri razvoju te celotne gozdno-lesne verige, kajti tudi danes govoriva predvsem o vzpostavitvi centrov za zbiranje in predelavo lesa, kar presega domet našega ministrstva. No in od takrat naprej, ko je ta direktorat nastal na Ministrstvu za gospodarstvo, so tudi oni resorno ministrstvo, zlasti za lesne centre, za ukrepe za pospeševanje lesnih centrov, za zbiranje in tudi pridelavo lesa. Zdaj mi dovolite samo moj vidik, vidik kmetijskega resorja, kaj se v tem delu dogaja. Pa vendarle lahko tudi povem, da je narejen napredek, tudi na podlagi majske seje v tem državnem zboru, ko smo si dali eno leto časa za novelacijo novega oziroma pripravo novega akcijskega načrta. V decembru je prišlo do sestanka z vsemi deležniki, dogovorili so se, da do konca januarja vsi deležniki pošljejo svoje predloge za novelacijo tega akcijskega načrta. Naše ministrstvo je to že naredilo in smo pripravili skupen nabor ukrepov z Gozdarskim inštitutom, Zavodom za gozdove in z Biotehniško fakulteto, Oddelkom za gozdarstvo in obnovljive vire energije, kjer smo pripravili predlog desetih ukrepov, ki bi jih v ta akcijski načrt lahko zapisali. Kot rečeno, je še kakšen dan časa za to, da vsi deležniki to pošljejo, in potem bo MGRT verjetno nadaljeval s pripravo tega dela. Naj pa dodam ob zaključku še morda nekaj informacij, da nam vendarle lesnopredelovalni sektor v Republiki Sloveniji že nekaj časa raste tako po prihodkih, če želite tudi po dobičkih, predvsem pa po delovnih mestih in tudi po predelavi lesa v Republiki Sloveniji. Za lansko leto že lahko podam informacijo, da smo izvozili manj kot oziroma izvozili le malo čez en milijon kubikov hlodovine, uvozili okoli 800 tisoč kubikov hlodovine, torej smo že skorajda izravnani pri izvozu in uvozu. Resda malo različne gozdno-lesne sortimente izvažamo ali uvažamo. Vemo, da imamo izjemne priložnosti v predelavi listavcev. Pri listavcih v Sloveniji skorajda dve tretjini listavcev konča v energetiki, pa bi lahko tudi kje drugje, v pohištvu in še kje. Tukaj je smotrno vlagati v razvoj te lesnopredelovalne verige in s tega zornega kota tudi menimo, da je prav, da namenjamo sredstva, da namenjamo spodbude, s katerimi bomo spodbujali ta pozitiven trend v samem gospodarskem delu. Morda še ob zaključku podam tudi informacijo, da je tudi družba SIDG pripravila spremembo strateškega načrta poslovanja družbe do leta 2029, v katerem je med drugim – v strateškem načrtu – predvideno, da bo družba pričela z vzpostavljanjem štirih centrov, za kar naj bi namenila 14,7 milijona evrov. Družba je tudi v novembru že podala javni poziv za javno-zasebno partnerstvo – do jutri je čas za zbiranje ponudb oziroma predlogov za to javno-zasebno partnerstvo – in v to partnerstvo namenila dobrih 7,4 milijone evrov. Torej že v tem pozivu, gre sicer za nezavezujoč poziv, ampak vendarle skladno s strateškim načrtom poslovanja družbe se že delajo napori za razvoj teh lesnih centrov v Republiki Sloveniji.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za ta izčrpen odgovor. Spoštovani minister, zakaj je tako pomembna ta strategija in ti lesni centri? SIDG, Slovenski državni gozdovi, upravljajo z 20 procenti slovenskega gozda in tudi nekako pokriva te potrebe – skoraj 100-procentno – domačih kupcev, mali del gre potem v tujino. Seveda vse ostalo, kar je pa v zasebni lasti, tam je pa slika popolnoma drugačna, tam gre ven. S temi lesnimi centri in s to strategijo bi spodbudili tudi vse vlagatelje, da bi potem tudi ta les, seveda prava tehnološka oprema, kot mora biti, ostajal doma. In zaradi tega je to tako pomembno in zato sem rekel, leta bežijo, toliko smo že izgubili in skrajni čas je, da do tega pride. Predvsem je pomembno, da oba resorja, tako vi kot pa MGRT, skupaj načrtujete, ne vsak zase, ker se mi zdi, da to je tudi v preteklosti bila tista cokla, da potem ni prišlo do realizacije. Glejte, zdaj vam bom pokazal januarsko število revije Viharnik. To je glasilo znotraj, bom rekel včasih, gozdno-lesne verige na Koroškem, ki je bila unikat v svetu. Takrat na seji sem jo predstavil. Tu vidim, v tej številki, prvo konkretno naložbo, za katero mislim, da izhaja iz tega. Tam tudi vidim predstavnika MGRT, tudi ministra in predstavnika direktorata, da so to podprli in pričakujemo, ker je to že javno objavljeno, prvo moderno žago v Sloveniji, ki bo tudi potem dala tisti rezultat oziroma odgovor, ali so take naložbe konkurenčne napram Avstriji in ostalim, da smo šli v pravo smer. V tem smislu me zanima: Ali ste vi s tem seznanjeni? Z odgovorom bi preverili, ali obe ministrstvi sodelujeta, kot je potrebno. Prosim za dodaten odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa tudi za dopolnitev vprašanja. Res je, SIDG razpolaga z okoli 20 procenti slovenskih gozdov, ostalo je v zasebni oziroma v občinski lasti. V občinski zelo malo. Naj dodam, da družba SIDG je v letu 2021 že po prvi podatkih, ki jih je družba predstavila, mislim, da tudi že medijem, kar 85 procentov vse prodaje gozdno-lesnih sortimentov poteka po dolgoročnih pogodbah, torej slovenskim lesnopredelovalnim obratom. Družba tudi preverja, ali imajo žage, ki kupujejo hlodovino, torej gozdno-lesne sortimente, kapaciteto za predelavo teh zakupljenih pogodbenih obveznosti in s tem delom tudi skrbi, da naj bi se večino lesa dejansko tudi prežagalo na teh slovenskih žagah. Pri zasebnih lastnikih imamo še veliko rezerve in vemo, da smo v Sloveniji posekali največ gozdno-lesnih sortimentov in pospravili iz gozdov takrat, ko smo imeli največje ujm; torej od 2014 naprej, predvsem v letih 2016, 2017, 2018, ko smo presegli 6 milijonov kubikov in skorajda dosegli 6,5 milijona kubikov posekanega lesa iz slovenskih gozdov – vseh, državnih in zasebnih. V običajnih letih, in tudi lansko leto je takšno, ko smo že – hvala bogu – podlubnike sanirali, ko nismo imeli naravnih ujm, smo bili ponovno na starih številkah, torej 4,5 milijonov kubikov posekanega lesa skupaj z zasebnimi in državnimi gozdovi. No, in ker se zavedamo, da je ravno pri zasebnih lastnikih, kajti državni gozdovi praktično posekajo vse, kar je prirast, pri zasebnih lastnikih pa imamo še nekaj priložnosti, zato smo v Strateškem načrtu Skupne kmetijske politike zapisali – zdaj pa že govorim o tem, kar smo poslali že tudi na Evropsko komisijo –, ukrepe za pospeševanje povezovanja tudi na področju gozdarstva; torej tudi lastnikov gozdov, zato da bi lahko v tem delu, ki je naš primarni del v gozdno-lesni verigi, naredili to, da bodo tudi kupci dobili bolj stabilnega dobavitelja s povezanimi lastniki gozdov. In to je tisti del, ki ga želimo zelo jasno nasloviti, kajti družba Slovenski državni gozdovi je zelo zanimiv partner, ker ima stabilno konstantno dobavo gozdno-lesnih asortimentov in to si želimo tudi na zasebnem delu. Kar se pa tiče tega dela pri reviji Viharnik in tako naprej, seveda smo seznanjeni s temi investicijami, ampak mi dovolite, da to vprašanje prepustim kolegu Počivalšku, ki bo zagotovo z veseljem poudaril vse podrobnosti v tej investiciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru.
Moj postopkovni predlog izhaja seveda iz tega, da še omenim, pomanjkanja lesa, ki se je pojavilo za domače odjemalce v tem obdobju tudi tega covida. Je skoraj absurd, da lahko to govorimo; ena najbogatejših držav v Evropi, pa potem doma zmanjkuje lesa. Seveda, to so te ustaljene prodajne verige, ki so še dodatno spodbudile, da bi se les izvozil, kajti pomanjkanje je bilo tudi zunaj. Iz tega razloga predlagam, da je treba še bolj pohiteti. Ministra gospoda Počivalška danes ni tu in zato tudi želim, da to ministrstvo odgovori pisno na podlagi te razprave, ki jo danes imamo tu. Predvsem pa predlagam naslednje. Glejte, ta enoletni rok, da se to poročilo poda, kaj je s tem strateškim načrtom oziroma akcijskim načrtom, se izteče v začetku maja. Zdaj, ker so pa volitve v aprilu, mislim, da je že neka odgovornost te vlade, kajne, vas, ki ste danes tukaj, in seveda ministra Počivalška, da to poročilo pripravite pred iztekom te vlade. Kakorkoli. Zakaj? Ker naredila se bo spet škoda, če tega poročila ne bo, da se ne bo pravi čas zaključilo. Kaj pa če bo potem nova vlada, novi ljudje [[…]]Zato sem vas pa prej tudi konkretno vprašal o imenih komisije, kako je ta komisija, ki to spremlja, sestavljena, ki bo nosila to odgovornost naprej; tudi če bo leva vlada, mislim katerakoli, mora to delo nadaljevati. In to je potem tista resnost, kajne, da je ta komisija takšna, da bo kompetentna, da bo potem to peljala naprej. Tako se mora zaključiti in zato res apeliram na obe ministrstvi, na oba ministra, da se pripravi samoiniciativno to poročilo in se ga dobesedno vključi v – ne vem, lahko je to izredna seja, nujna seja, lahko se ga pa na marčevsko sejo vključi in se takrat ta zadeva poda. To se mi zdi, da je tista odgovornost potem vlade oziroma vladnih resorjev, da se zadeva tako postopa, ker drugače, če nas bojo volitve prehitele, verjemite mi, da se bo na vse skupaj nekako pozabilo. Zato res apeliram, dajmo resno k temu pristopiti in naredimo to tako. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za obrambo, mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni prav vsi, posebej spoštovani minister, gospod Matej Tonin! Na področju gasilstva že dolgo čakamo na boljšo sistemsko ureditev področja. V parlamentarni proceduri sta trenutno spremembi Zakona o gasilstvu in Zakona o varstvu pred požarom. Zato me zanima sledeče, imam kar nekaj vprašanj: Kako bodo predlagane zakonodajne spremembe vplivale na ureditev statusa prostovoljnih in poklicnih gasilcev? Kakšne spremembe prinaša zakonodaja za področje varstva pred požarom? Kako se izboljšujejo pogoji za delovanje reprezentativnih organizacij s področja varstva pred požarom, torej za Združenje poklicnih gasilcev in Gasilsko zvezo Slovenije? Zakaj se zvišuje starost za prostovoljnega operativnega gasila na 65 let? Ali se zvišuje upokojitvena starost za poklicne gasilce oziroma kakorkoli poslabšuje njihov sedanji status? Kakšne so novosti pri organiziranju operativnih gasilskih enot v gospodarskih družbah? Kdaj in na kakšen način lahko pričakujemo ureditev področja požarnih zavarovanj? Ali držijo navedbe Sindikata poklicnega gasilstva Slovenije, da predlogi zakonodaje niso bili usklajeni z reprezentativnimi organizacijami s področja gasilstva? Lepo prosim za vaše odgovore.
Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Dober večer! Spoštovana poslanka, hvala lepa za zelo konkretna, pa precej obsežna vprašanja. Ampak uvodoma je seveda potrebno reči, da so slovenski gasilci ključni sistem zaščite in reševanja in da praktično si danes brez njih ne znamo predstavljati neke resne intervencije za katerokoli nesrečo, žal, ki se nam zgodi v Sloveniji. Je pa pomembno, da ta sistem tudi ves čas negujemo, ker danes praktično slovenski gasilci postajajo ključni reševalci in tisti, ki se odzivajo na vse vrste nesreče. Zdi se mi, da primerjalno z drugimi državami smo izjemno uspešni, ker gojimo neko kombinacijo prostovoljstva in profesionalizma. Širok nabor prostovoljnih gasilskih društev, ki pa se skoraj profesionalno usposablja v različnih centrih, zato da pridobijo ustrezna znanja. To je tisto, kar nam deje veliko težo. Zato ni nenavadno, da je na primer Slovenija letos dobila povabilo, da gosti gasilsko olimpijado, ki se bo zgodila v Celju. Naši gasilci so bili praktično heroji v Severni Makedoniji, ko so s svojim znanjem obvarovali mesto Berevo pred uničenjem in praktično vodili celotno intervencijo. Naša naloga kot zakonodajalcev oziroma kot izvršne oblasti pa je, da sprejemamo sistemske zakone, ki ta status slovenskih gasilcev lahko še dodatno izboljša. Sami ste pravilno omenili, da je Vlada že sprejela Zakon o gasilcih, ki sedaj čaka tudi na parlamentarno obravnavo in ki prinaša številne spremembe, pa tudi koristne stvari tako za prostovoljne gasilce kot za poklicne gasilce. Naj zelo jasno povem, da je ta zakon usklajen in sta ga pisno podprli obe reprezentativni združenji, Gasilska zveza Slovenije, ki zastopa praktično vse prostovoljne gasilce, in na drugi strani Združenje slovenskih poklicnih gasilcev, ki združuje slovenske poklicne gasilce. Naj citiram nekaj novosti, ki jih zakon prinaša. Med operativne gasilske naloge se tako šteje tudi izvajanje požarnih straž, ker danes so številni prostovoljci namenjali svoj dopust, da so te požarne straže lahko opravljali. Potem se v zakon uvaja tudi gasilec pripravnik, gasilec veteran, gasilski uslužbenec, da se še bolj jasno določi, kaj so njihove dolžnosti, kaj smejo in česa še ne. Potem se uvaja možnost smiselne uporabe predpisov tudi za tiste poklicne gasilce, ki delujejo v prostovoljnih gasilskih društvih. Danes imamo poklicne gasilce v, recimo temu, javnih zavodih in imamo jih v okviru prostovoljnih gasilskih društev, kjer pa je zgolj poklicno jedro. Tako se tudi za te v prostovoljnih gasilskih društvih, kjer imajo poklicno jedro, smiselno uporabljajo predpisi za javne zavode. Določajo se tudi nazivi izobrazbe pri kandidatih za poklicne gasilce, pa potem opredelitev pogojev za poklicnega gasilca, ki vodi operativno delo v enoti, in poveljnika poklicne gasilske enote. Zakon nadalje še določa in omogoča delodajalcu in mu nalaga dolžnost, da preveri, ali je poklicnega gasilca, za katerega je bilo ugotovljeno, da ni več sposoben opravljati svojega dela, mogoče zaposliti na nekaterih drugih delovnih mestih pod spremenjenimi okoliščinami. Se pravi, neka skrb za poklicne gasilce. Hkrati zakon prinaša tudi to, da imamo zakonsko podlago, da je interesno združenje poklicnih gasilskih enot v obliki Združenja slovenskih poklicnih gasilcev. Skratka, dobivajo poseben status, ki bo tako tudi primerno urejen. Sprašujete še glede operativnih gasilcev po 65. letu. Poglejte, tu gre za številne predloge prostovoljnih gasilskih društev, da so veterani šele po 65. letu in da do 65. leta lahko delujejo v operativi. V ničemer pa to ne vpliva na upokojevanje in druge pogoje poklicnih gasilcev. Gre zgolj za delo prostovoljnih operativnih gasilcev, kjer so številni fit in želijo delovati tudi čim dlje v svojem življenju. Zato je ta meja zdaj postavljena na 65. letu. Več pa morda v nadaljevanju.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ja, vprašanj je bilo res veliko, tako da so ostala nekatera še odprta. Predvsem bi prosila še za navedno novosti pri organiziranju operativnih gasilskih enot v gospodarskih družbah. Ker sem slišala, da naj bi bila tukaj neka bolj zdravorazumska odločitev. To bi prosila. Veseli me res, če je zakonodaja usklajena z vsemi reprezentativnimi organizacijami. Lepo ste rekli, res so ključni reševalci. Včasih se pohecam, da so deklice za vse. Ker jih kličemo za karkoli; ali rešujejo živali, ali pri vsaki najmanjši prometni nesreči – vedno jih rabimo. Cenimo jih, žal, ali pa večina jih ceni žal takrat samo, ko morajo posredovati. Tako bi še prosila res za te odgovore, ker vprašanj je bilo veliko.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospa poslanka. Ja, imate prav. Naši gasilci so zlata vredni in zato moramo negovati ta sistem. V preteklosti je bilo narejenega že veliko, zdaj v tem mandatu dajemo še pomembne korake naprej. Eden je Zakon o gasilstvu, o katerem smo govorili. Druga pomembna stvar, ki jo prinaša, je pa Zakon o dohodnini, ki zdaj zaradi zahteve po referendumu še čaka. Ampak Zakon o dohodnini vsebuje posebno gasilsko splošno dohodninsko olajšavo v višini tisoč 500 evrov, kar pomeni, da bi operativnemu gasilcu prostovoljcu, ki v svoji organizaciji deluje vsaj 10 let, to olajšavo priznali. To pomeni, da bi pri povprečni plači lahko dodatno dobili višjo neto plačo približno za en skromen dopust. Pazili smo pri teh stvareh, da še vedno stvari vztrajajo na prostovoljstvu, ampak hkrati pa, da so za svoje žrtve, zato ker namenjajo svoj čas, ker namenjajo svoj denar, tudi na nek način nagrajeni. Ko bo sprejet Zakon o dohodnini, bodo gasilci upravičeni tudi do te splošne posebne gasilske dohodninske olajšave. Jaz si želim, da bi to bilo čim prej. Potem še ena novost v tem mandatu je, da bomo prvič v zgodovini lahko črpali tudi evropska sredstva, in sicer za nadgradnjo našega sistema zaščite in reševanja. Zlasti se planira izgradnjo novih centrov za usposabljanje. Mi imamo že en moderen center v Igu, kjer se slovenski poklicni in tudi prostovoljni gasilci usposabljajo in so to taka trening območja in območja, kjer se stvari delajo v realnih okoliščinah ‒ pod ognjem, če želite, ali v stavbah ‒ in s konkretnimi simuliranimi primeri. Mi želimo zgraditi še dodatne centre, da bi ta usposabljanja še bolj približali slovenskim gasilcem, in s tem prispevali, da bo naš dobro delujoč sistem temeljil na dobro usposobljenih gasilcih. Te centre bomo seveda financirali s pomočjo evropskih sredstev. Glede še novosti v zakonu, ki govori o gasilskih enotah v gospodarskih družbah. Danes predpisuje zakon, kdaj mora biti v podjetju gasilstvo organizirano. Mi s to spremembo zdaj omogočamo, da se na nekem območju več podjetij organizira skupaj in naredi neko tako skupno industrijsko gasilsko enoto, ki bo lahko posredovala v vseh podjetjih. To bo za podjetja bolj racionalno, hkrati bo pa več osebja pomenilo, da bo tudi reakcija hitrejša in boljša. Gre za nek racionalen pristop. In še zadnja stvar, da tudi predpisujemo posebne pogoje, kdo je lahko gasilec v teh industrijskih enotah. Da ne more biti kar nekdo, ki opravlja neko receptorsko službo, ampak mora biti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Ja, tako je. Tematika je tako pomembna in tako široka, sami ste videli, ministru je tudi zmanjkalo časa. Tako bi res prosila oziroma predlagala, da v skladu z 249. členom opravimo širšo razpravo na naslednji seji. Tudi sama si zelo želim, da bi Zakon o dohodnini bil sprejet tako zaradi gasilcev kot tudi zaradi vse otrok, prejemnikov družinskih pokojnin in še marsičesa. Tudi ko sem bila nosilka spremembe Zakona o tahografih, že takrat sem poudarjala to, da je letos v Sloveniji gasilska olimpijada in če mi tega zakona takrat ne bi sprejeli, bi iz vseh držav lahko pripeljali otroke s kombiji, naši pa ne bi smeli. Tudi to spremembo smo sprejeli. Smo šli že naproti pobudam gasilcev, verjamem pa, da bomo še skupaj olajšali marsikateri zakon in da bi o tem torej vsi skupaj opravili širšo razpravo. Hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Ne pretiravam, če rečem, da je aktualna vlada ena izmed najbolj protidelavskih vlad, kar smo jih lahko videli v tej državi; in videli smo jih mnogo. Verjetno to nikjer ne pride bolj do izraza kot na področjih, na katere ta vlada prisega pogosto z visokimi krilaticami domoljubja, kot je to represivni aparat policije, represivni aparat vojske. A resnica odnosa te vlade se izkaže v njihovem odnosu do ljudi, ki tovrstne sisteme držijo pokonci, ki v jih delujejo. V primeru področja obrambe so to gasilci oziroma to, kar je tema mojega poslanskega vprašanja − vojakinje in vojski. Sindikati na področju obrambe so nasprotovali že zadnji spremembi Zakon o obrambi, s katero naj bi se uredil status vojska po 45. letu, pa se v resnici ni, in so namesto tega glasno podprli alternativni predlog, ki smo ga v obliki amandmajev predlagali v Levici. Kaj se je zgodilo s tem je, da je Sindikat vojske, obrambe in zaščite še naprej javno opozarjal na nepravilnosti v vojski in sledilo je odkrito šikaniranje delovanja sindikata, še posebej najvidnejših sindikalnih zaupnikov. Zadnja ofenziva Ministrstva za obrambo in Generalštaba je bila usmerjena proti podpredsedniku tega sindikata Boštjanu Korelcu. Za kaj gre v podrobnostih, naslednje. Boštjan Korelc je februarja lani, dobro leto pred iztekom pogodbe za določen čas, zaprosil za spremembo pogodbe za nedoločen čas. Marca je pozitivno mnenje za sklenitev pogodbe o zaposlitvi podal poveljnik polka, kjer službuje Korelc, konec marca je bil potrjen zapisnik seje kadrovskega kolegija načelnika Generalštaba, vključno s tem sklepom o zaposlitvi za nedoločen čas, potem pa se je pol leta kasneje v zapisniku kadrovskega kolegija načelnika Sektorja za kadre znašel sklep o negativnem mnenju k pogodbi za Korelca. Korelc naj bi bil neodziven med postopkov varnostnega preverjanja, o katerem sploh ni bil obveščen. Kar je najbolj čudno, je to, da zakon in podzakonski akti jasno določajo, kdaj se postopek varnostnega preverjanja lahko začne, in vprašanje pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas ni med njimi. To preverjanje bi se lahko, mimogrede, izvedlo samo v primeru suma varnostnega zadržka, ampak v takem slučaju bi moral tovrstni osumljenec izgubiti cel kup privilegijev v odnosu dostopa do informacija, kar se pa v tem slučaju ni zgodilo. Zato postavljam zelo jasno vprašanje ministru Toninu: Ali boste zaščitili sindikalne predstavnike vojakov in njihove delavske pravice? Ali boste zagotovili transparentno vodenje vseh kadrovskih postopkov? Ali boste preprečili nadaljnje zlorabe ukazov in predpisov s področja varovanja podatkov za vodenje prikritih kadrovskih postopkov zoper člane sindikatov, zlasti zoper sindikalne zaupnike v vojski?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Moj odgovor je: da! Ker smo na Ministrstvu za obrambo in tudi v Slovenski vojski dolžni ravnati na zakonit način in v skladu z vsemi postopki, ki so predpisani. Seveda pa poslanec Kordiš, po najini stari navadi se strinjava, da se ne strinjava, in tudi v tem primeru nima prav, zato bom jaz dejstva predstavil takšna, kot so. Nadporočnik Boštjan Korelc ima sklenjeno delovno razmerje za določen čas častnika od 15. februarja 2012 do 14. februarja letošnjega leta. Marca lansko leto smo s strani poveljnika 157. logističnega polka prejeli predlog za sklenitev pogodbe za nedoločen čas za dotičnega pripadnika. Ta pogodba se lahko sklene pod naslednjimi pogoji: če poveljnik bataljona ali višje enote poda pozitivno mnenje, če pripadnik izpolnjuje zdravstvene zahteve in če ima letno službeno oceno v zadnjih treh letih v povprečju »dober ali več«, če ima oceno iz preverjanja gibalnih sposobnosti v zadnjih treh letih v povprečju »dober ali več« in če zanj ni varnostnih zadržkov. Ob izpolnjevanju vseh prej naštetih meril so torej izpolnjeni pogoji za spremembo statusa pogodbe iz določenega v nedoločen čas. Predlog za pripadnika nadporočnika Boštjana Korelca je bil podan v obravnavo na kadrovski kolegij, to je bilo 30. marca lansko leto, kjer je bil sprejet sklep, da se sklene pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas. To je bilo sprejeto lansko leto marca. Seveda pa je pred dokončno zaposlitvijo potrebno opraviti še varnostno preverjanje, ki ga opravlja Obveščevalno varnostna služba Ministrstva za obrambo, in sicer 15. novembra je OVS obvestil Genearlštab Slovenske vojske, da se postopek varnostnega preverjanja za dotičnega pripadnika ustavi, ker se kandidat ni odzval vabilu na razgovor niti ni opravičil svoje odsotnosti. Glede na to, da varnostno preverjanje ni bilo opravljeno, je bil zaključek logičen in to je, da se pogodbe za nedoločen čas ne sklene. V zvezi s tem naj dodam še to, da je bilo seveda s strani sindikalnega predstavnika SVOZ tudi ukrepano, da je Obveščevalno varnostna služba že decembra lansko leto prejela kazensko prijavo, torej ovadbo s strani sindikata, in ker gre za pooblaščene uradne osebe, je Obveščevalno varnostna služba to ovadbo oddala Specializiranemu državnemu tožilstvu, in sicer Oddelku za preiskovanje in pregon oseb s posebnimi pooblastili. Seveda bomo sedaj čakali na to, kakšen bo razplet tovrstnih preiskav. Zaenkrat pa naj povem to, da po podatkih, ki sem jih dobil s strani Genearlštaba Slovenske vojske, je problem v tem, da pripadnik ni opravil varnostnega preverjanja. In v skladu s postopki, ki veljajo v Slovenski vojski, mora vsakdo izmed zaposlenih tudi izpolniti to varnostno preverjanje. Kot rečeno, se za neodzivnost ni ne opravičil oziroma ne kakorkoli drugače odreagiral. Drugače naj pa poudarim še to, kar je poslanec uvodoma problematiziral, da sprememba Zakona o obrambi izjemno dobro deluje in da se še enkrat zahvaljujem vsem poslancem, ki so ta zakon podprli, ker je prinesel ogromno miru in stabilnosti v vrste Slovenske vojske, kar pomeni, da se veliki večini zaradi pomanjkanja kadrov pogodbe podaljšujejo, če izpolnjujejo seveda psihofizične standarde in če jih vojska potrebuje, se seveda te pogodbe podaljšujejo. Mislim, da je bila velika večina pogodb podaljšanjih. Le nekaj izjemnih primerov, kjer pa je šlo za varnostne zadržke. Tako zakon vsekakor zelo primerno deluje in je bilo s spremembo tega zakona doseženo tisto, kar smo si želeli; to je, da sposobnim in dela željnim še omogočimo, da še naprej delujejo v vrstah Slovenske vojske.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Edina stvar, ki v Slovenski vojski dobro deluje, je kadrovska korupcija visokih činov, ki jo vi, minister Tonin, še hranite in podpirate. Na to kadrovsko korupcijo in na klientilizem je med drugimi opozarjal tudi sindikat, zanj tudi sindikalist Boštjan Korelc, ki se mu sedaj pod pretvezo neprestanega varnostnega preverjanja odpoveduje pogodbo o zaposlitvi oziroma ne podaljšuje pogodbe o zaposlitve v pogodbo za nedoločen čas. To so na koncu dneva facti bruti. Sindikalist Boštjan Korelc, vojak, o kakršnemkoli varnostnem preverjanju ni bil obveščen. Kako naj se odzove na varnostno preverjanje, o katerem sploh ni bil obveščen? To kot prvo. Kot drugo. Za postopek sklepanja pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas zakoni in podzakonski akti jasno določajo, da se varnostno preverjanje ne začne kot del neke avtomatike tega postopka. Kot drugo. Gospod Korelc bi moral za to varnostno preverjanje izpolniti cel kup nekih vprašalnikov že vnaprej, ne vem kaj še vse – nič od tega se ni zgodilo! Zelo jasno se izkazuje, da gre za vodenje prikritih postopkov zoper sindikat v vojski, zoper vojakinje in vojake, ki jih ti sindikati zastopajo, in seveda najglasnejše sindikalne predstavnike, na katere se obračajo. Seveda bi bilo naivno, če bi pričakovali, da boste vi, minister Tonin, enkrat za spremembo stali na strani vojakinj in vojakov in na strani delavk in delavcev, brez katerih vsa ta masa orožja, za katerega mečete denar, deluje še bolj neuporabno, kot bi delovala sicer. Kar me še enkrat zanima, je: Zakaj sindikalista Korelca pred metanjem na cesto ne zaščitite? Če ne zavoljo drugega, zgolj za toliko časa, da se zamenja garnitura na Ministrstvu za obrambo, da pride neka naslednja vlada, ki bo z delavkami in delavci in z vojakinjami in vojaki delala veliko bolj pošteno, kot to počnete vi.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Moram reči, da se morala in sama situacija v Slovenski vojski zelo izboljšuje, da se je po desetletju slabih kadrovskih številk v letu od 2020 in 2021 to prvič obrnilo navzgor, tako da imamo prvi leti, ko beležimo pozitivne trende. Prav tako imamo pa izjemen odziv mladih za prostovoljno služenje vojaškega roka. Če je bilo še pred leti takih interesentov 60, smo jih imeli v lanskem letu 600, kar zagotovo priča o tem, da neke stvari delamo prav. Poleg boljših kadrovskih trendov se je pa začela tudi modernizacija Slovenske vojske, ki bo Slovensko vojsko končno opremila tako, kot si zasluži. Glede tega zapleta, ki ga seveda izpostavlja poslanec, naj pa še enkrat rečem. Kdaj lahko nekdo dobi pogodbo za nedoločen čas, je jasno predpisano: izpolnjevati moraš pet kriterijev, ki sem jih prej povedal, od pozitivnega mnenja do izpolnjevanja zdravstvenih kriterijev, varnostnih kriterijev do ustrezne ocene pri delu in službeni oceni in pri gibalnih sposobnostih in seveda na koncu moraš opraviti varnostno preverjanje. Če bi bilo to res, kar trdi poslanec Kordiš, potem bi najverjetneje to šlo za eno izmed kršitev v postopku. Glede na to, da bo to preverjalo Specializirano državno tožilstvo, jaz tukaj ne vidim nobenih problemov. Kar pomeni, da če se bo ugotovilo, pa jaz sem prepričan, da se ne bo, ampak če se bo ugotovilo, da je Obveščevalno varnostna služba kršila neke predpisane postopke, potem bomo seveda na začetku in bodo morali tudi pristojni na Obveščevalno varnostni službi za te napake odgovarjati. Ker pa verjamem, da so stvari peljali tako, kot so jih vedno doslej peljali, in da gre tukaj iz meni neznanih razlogov za neodzivnost posameznega pripadnika, se je pa zgodilo, tako kot se je. In kakršnokoli drugačno individualno obravnavo bi zagotavljali temu posamezniku, bi kršili predpise. Mi se držimo, da veljajo pravila za vse enako, pa ni važno, ali gre za vojaka, podčastnika ali častnika. Mislim, da samo s takšnim principom in s takšnim načinom dela lahko zagotavljamo neke fer odnose. Kljub temu da gre za sindikalnega zaupnika, ne more imeti nekih posebnih privilegijev ali statusov zgolj zaradi dejstva, da je sindikalni zaupnik. Tudi zanj veljajo isti predpisi in isti kriteriji kot za vse ostale pripadnike. In če to izpolnjuješ, lahko imaš pogodbo za nedoločen čas, drugače seveda ne.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ena bolj zavrženih praks delodajalcev, slabih delodajalcev, na katere konsistentno opozarjamo v Levici, je to, da človeka, sindikalista, ki postane preveč glasen v svojem opozarjanju na nepravilnosti in zavzemanju za pravice svojih sodelavcev, da ga kar vržejo na cesto. To naredijo nelegalno, potem naj se pa človek ubija z revščino, s psihološko stisko in naj dokazuje svoj prav na sodišču. To prakso najslabše branže delodajalcev v Sloveniji je minister Tonin pripeljal v Slovensko vojsko. Sindikalista, ki je jasno in glasno nasprotoval vladnim rabotam in kadrovski korupciji visokih činov, se je discipliniralo in postavilo pred vrata pod za lase privlečenim izgovorom, da ni prestal varnostnega preverjanja, o katerem sploh ni bil obveščen. Pa je to le zadnji korak v seriji. Ko smo v Levici sklicali sejo Odbora za obrambo, na kateri smo opozarjali, kako poslanec Nove Slovenije – stranke ministra Tonina – častnikom Slovenske vojske na nekem tečaju želi prati mozak o veličini in dobroti velike vlade Janeza Janše, se je sindikatu, katerega podpredsednik je imenovani Korelc, ki ga zdaj mečete na cesto, poskušalo odvzeti reprezentativnost. Grozili ste jim z odpovedjo pogodbe o zagotavljanju pogojev za delovanje sindikata. Konec lanskega leta ste temu istemu sindikatu ukinili internetno stran na internetu Ministrstva za obrambo, o čemer smo vašega državnega sekretarja že povpraševali v Levici, pa je takrat obljubil pojasnila in odgovore – do danes jih še ni bilo! Tako kot do danes Korelc še ne ve, zakaj se mu v resnici odpoveduje pogodba o zaposlitvi. No, saj v resnici nam je vsem jasno. Je jasno vojakom, je jasno sindikatu, je jasno njemu in je jasno nam v Levici, ki danes postavljamo to vprašanje. A vendar, Ministrstvo za obrambo, ki izvaja tovrsten podel mobing, šikaniranje in odpuščanje sindikalista, še vedno ne daje prepričljivega uradnega razloga. Namesto tega se pretvarja, da je šel nek postopek, kot bi moral iti, v resnici pa ga sploh ni bilo. Gre za prikrito discipliniranje sindikalista in metanje tega sindikalista na cesto. In če se minister za obrambo obnaša kot najslabša branža delodajalca v tej državi – saj veste, tista, ki utajuje davke, preganja delavce, jih šikanira, jih mobingira, jih odpušča čez noč in podobno –, je to zagotovo skupaj z odgovorom takega ministra tema, o kateri bi moral razpravljati Državni zbor.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Boris Doblekar bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Kljub temu da je že pozna ura, se mi zdi zelo pomembno, da neke stvari rečemo, kar se tiče kmetijstva. In sicer pripravil sem poslansko vprašanje za ministra za kmetijstvo, spoštovanega, ki ga lepo pozdravljam med nami, v zvezi z območji z omejenimi dejavniki v novem strateškem načrtu skupne kmetijske politike. Predvsem me nekako zanima njegov pogled, njegovo videnje kot ministra, ki moram reči, da dobro dela v tej vladi, tako kot vsi ostali ministri in ministrice, seveda vključno s predsednikom Vlade, in se delajo na mnogih področjih zelo veliki premiki, lahko rečem tektonski premiki. Tudi na področju kmetijstva so se pod to vlado naredili že kar veliki premiki. Od samega začetka mandata sem na vseh sejah odborov ali pa Državnega zbora vedno poudarjal pomembnost hribovskih gorskih kmetij, malih kmetij, malega kmeta, kajti vemo, da so dejavnosti omejene na teh območjih zaradi različnih dejavnikov. Predvsem pa je tudi dražja oprema za obdelovanje hribovskih, gorskih kmetij in pa tudi zelo pomembno je, da ohranjamo podeželje, da mladi ostajajo na kmetijah, da se ukvarjajo s kmetijstvom, da imajo nekaj od tega, da se razvijajo ekološke kmetije. Vemo, da je potrebno hoditi tudi v službo, zato da nek denar zaslužimo, da lahko potem to zemljo obdelujemo, da kmetijo držimo pri življenju. Rok na kmetijah ni več toliko kot nekoč. Zelo me zanima iz prve roke, da bo minister povedal: Kako je bilo doslej in kako bo poslej na tem področju? Pa bi morda potem v nadaljevanju odgovora postavil še kakšno vprašanje. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, ki je za slovensko kmetijstvo izjemno pomembno, kajti kar tri četrtine Republike Slovenije oziroma kmetij v Republiki Sloveniji ali kmetijskih zemljišč je na območjih z omejenimi dejavniki. Seveda so tudi ti omejeni dejavniki različni, od manj težkih do izjemno težkih pogojev. Na drugi strani imamo tudi v Sloveniji eno od najnižjih povprečij velikosti kmetijski gospodarstev z dobrimi sedmimi hektarji na kmetijsko gospodarstvo ali, če pogledamo tiste, ki oddajajo subvencijsko vlogo, je to 8,2 hektarja. Torej so ta vprašanja izjemno na mestu in tudi ta vprašanja smo imeli na mizi v pripravi strateškega načrta novega programskega obdobja. Menim, da smo naredili kar nekaj pomembnih korakov, zato da lahko spodbujamo kmetijstvo in ohranjamo kmetijstvo na območju z omejenimi dejavniki, da pomagamo majhnim kmetijam, da pomagamo tudi pri generacijski prenovi. Tudi sem vesel in ponosen, da sem v bistvu minister v času, ko smo uspeli zagotoviti prvič od vstopa Slovenije v Evropsko unijo tudi dodatne nacionalna sredstva za Strateški načrt Skupne kmetijske politike oziroma za izvajanje ukrepov Skupne kmetijske politike v novem programskem obdobju; in to poleg tistih, ki bi jih tako ali tako kot Republika Slovenija morala dobiti ‒ okoli 230 milijonov evrov ‒, smo k temu dodali še 310 milijonov evrov. Kar pomeni, da lahko tudi s temi finančnimi sredstvi dodatno podpiramo nekatere, zlasti investicijske ukrepe in tudi ukrepe za območje z omejenimi dejavniki. Zahvaljujoč tudi tem dodatnim nacionalnim sredstvom bomo v novem programske obdobju za območja z omejenimi dejavniki namenili 48 milijonov evrov letno; v tem programske obdobju 42 milijonov in pol letno. Poleg tega bomo v novem programske obdobju tudi območja z omejenimi dejavniki ponovno prevetrili in določili točke in na podlagi točk brez fiksnega dela ‒ torej spreminjamo tudi sam način izplačil za območje z omejenimi dejavniki ‒ določili bolj pravična plačila na enoto površine. Tisti, ki delajo na najtežjih pridelovalnih pogojih, bodo dobili več, tisti, ki delajo na manj težkih pridelovalnih pogojih, pa verjetno nekoliko manj, kot dobivajo v tem programske obdobju. Torej bo kljub dodatnim finančnim sredstvom prišlo do nekaterih prerazporeditev. Novost pri plačilu je zmanjšanje plačila na območjih z omejenimi dejavniki na trajnem travinju, ko ta ista kmetija nima travojedih živali; torej, ko ni obtežbe z GVŽ. To mislim, da je zelo pomembna odločitev, da vendarle pri trajnem travinju, ne pri vseh ostalih, pri trajnem travinju, pričakujemo na nek način oziroma bomo dejansko tudi pomagali tistim kmetijam, ki tudi proizvajajo nekaj za trg. Na področju majhnih kmetij izvajamo številne aktivnosti njim v pomoč. Ena od zelo pomembnih je tako imenovani prerazporeditveni učinek, ko smo tudi na podlagi obveze do EU in pravnih podlag morali zmanjšali plačilo pri največjih prejemnikih in smo ta plačila namenili za prve hektarje; torej za najmanjše te slovenske kmetije. Majhne kmetije bodo imele tudi ločeno finančno intervencijo oziroma bodo imele ločene finančne ukrepe, ki bodo namenjeni samo njim in bo tudi pridobivanje sredstev za te finančne ukrepe, torej tudi za investicije, dostopno po bistveno lažjih, enostavnejših pogojih in obveznosti kot za vse ostale kmetije. Naj dodam, da bomo tudi spodbujali prilagajanje tudi teh majhnih kmetij na dobrobit živali, na podnebne spremembe in tudi omogočili investiranje na modernizacijo samega kmetijskega in tudi živilskopredelovalnega sektorja, ko govorimo pri majhnih kmetijah o dopolnilnih dejavnostih. Pri generacijski prenovi bomo namenili več sredstev za mlade kmete, ki so tudi zavarovani s področja kmetijstva, okoli 50 tisoč evrov na prevzemnika. Namenili bomo tudi sredstva z višjo podporo na enoto površine, torej podporo pri neposrednih plačilih. Ravno tako bomo omogočili mladim kmetijam višji delež sofinanciranja vseh investicijskih ukrepov in ravno tako jih bomo nagrajevali tudi preko točkovalnika, zato da bodo uspešnejši pri prijavi. Naj pa dodam, da dodajamo tudi nov ukrep, ki bo namenjen predvsem prenosnikom; torej bomo tudi prenosnike s tem motivirali za prenos kmetije mlajšim generacijam.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister, za te spodbudne, optimistične odgovore. Seveda, v tem času, odkar je ta vlada, je bilo res narejenih veliko sprememb, predvsem v korist kmeta, v korist podeželja, v korist slovenske zemlje, ki je bila v prejšnjih letih ali pa v prejšnjem sistemu popolnoma pozabljena in zanemarjena. Res sem vesel, no, da se tudi v tej skupni kmetijski politiki pripravljajo določene stvari, ki bodo vse to, kar se je storilo doslej, še nadgradilo, in da se tukaj sliši tudi mali kmet, tudi hribovska kmetija, gorska kmetija. To vseskozi tudi poudarjam in ponavljam, kajti večkrat, ko ponoviš, predvsem je to pomembno v Državnem zboru, prej se zadeva prime. In sem vesel, minister, da ste tudi na ministrstvu te stvari zapopadli in razumeli ljudi, razumeli potrebe kmetov in jim šli naproti in vsi ti dobri razpisi, ki so že zdaj, z možnostjo prijave, jih bo seveda v prihodnje še toliko več. Vesel sem tudi te bolj pravične razdelitve sredstev in da se bo podeželje razvijalo, prav tako tudi infrastruktura na podeželju. Vemo, da tudi skrbimo za to, da je internet že po podeželju, pa še več ga bo, tako da bo dejansko cela Slovenija pokrita. Mladi na podeželju tudi to potrebujejo. Torej, končno bo bolje poskrbljeno za te majhne kmetije in generacijsko prenovo za ohranjanje delovnih mest na podeželju in razvoj podeželja. Zanima me: Kakšne poenostavitve za zmanjšanje administrativnih bremen pa so še na vidiku? Spoštovani minister, malce še o tem. In še enkrat, res najlepša hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Naj dodam, da si želimo, zlasti na območjih z omejenimi dejavniki, kjer je tudi v pretežni meri večje število manjših kmetij, predvsem uvesti ta bolj celovit regijski pristop za razvoj kmetijstva na posameznih območjih: Haloze, Kozjansko in tako naprej − ne bom našteval, ker je tega veliko v Sloveniji in v ta namen tudi za ukrepe LEADER projekta. Torej za LEADER projekte namenjamo tudi dodatna finančna sredstva, kajti to so tisti ukrepi, s katerimi lahko kmetje na posameznem območju povedo, v katero smer bi radi šli, in potem je lahko, ko vemo, v katero smer bi želeli iti; ali je to ekoregija, ali je to seneno mleko, seneno meso, karkoli že, vinska cesta, sadna cesta, karkoli, samo potrebno se je poenotiti na lokalnem področju, potem tudi lahko pomagamo preko individualnih, preko skupinskih naložb. To tudi naslavljamo v strateškem načrtu, ki smo ga poslali že na Evropsko komisijo. Tudi kmetija, živilskopredelovalni sektor, kmet se v tej vladi oziroma te besede se v tej vladi zagotovo slišijo zelo pogosto. Tudi zahvaljujoč temu menim, da smo bili uspešni pri pridobivanju novih finančnih sredstev za novo programsko obdobje. Pa ne samo, ko gledamo za naprej, tudi v tem trenutku; bodisi v decembru so čebelarji dobili izplačano pomoč zaradi pozebe, v decembru so prašičerejci dobil izplačano pomoč zaradi izjemno slabe situacije v prašičjerejskem sektorju in v tem trenutku imamo tudi v zakonu, ko govorimo o pomoči zaradi visokih cen energije, ravno tako predvidenih 25 milijonov za tiste, ki to pomoč najbolj potrebujejo, ki so tudi v najtežjem položaju zaradi visokih cen energije, gnojil in tako naprej. V naslednjem programskem obdobju predvidevamo tudi nekatere poenostavitve. Drži! Ravno zato je v fazi sprejemanja tudi Zakon o kmetijstvu, ki ravno te debirokratizacije, te poenostavitve pri vlaganju, pri pohitritvi postopkov, pri digitalizaciji, torej pri vnosu vseh različnih vlog, prinaša. Torej, ta zakon je potreben zato, da bomo lahko te birokratske ovire odpravljali. Moje stališče je tudi v tem delu, da moramo zelo dobro prevetriti sam način vlaganja vlog za posamezne finančne ukrepe in resnično zahtevati samo tisto, kar je nujno potrebno z vidika akreditacije, z vidika spoštovanja zakonodaje, medtem ko ves ostali balast pustimo, ker ga res resnično ne potrebujemo. V tem delu nameravam narediti kar nekaj korakov v tej smeri, da poenostavim celotno skupno kmetijsko politiko, vloge pridobivanja sredstev, tudi sprememba v samih razpisih bo verjetno temu sledila, način razpisov. Skratka, kar nekaj imamo tu idej, je pa to zadeva še v izvedbeni fazi, zato v tem trenutku še nimam vseh odgovorov in rešitev na mizi.
Hvala lepa. Nataša Sukič bo postavila vprašanja ministru za zunanje zadeve dr. Anžetu Logarju. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav minister! Dotaknila se bom občutljivega in aktualnega vprašanja krize na ukrajinsko-ruski meji, in sicer pred dnevi, natančneje prejšnji torek, so odmevale besede hrvaškega predsednika, ki je glede krize v Ukrajini ocenil, da obstajajo načini za to, da se Ukrajina ohrani kot celovita država ‒ ali 99 odstotkov nje ‒ in da se ji gospodarsko pomaga, vendar pa ne sodi v zvezo Nato. Spregovoril je tudi o odzivu Hrvaške na morebitno zaostritev ukrajinsko-ruske krize, in sicer navajam: »O tem nič ne vem, a sem vrhovnih poveljnik vojske. Gledam sporočila in gledam na njih, Nato povečuje prisotnost na območju. Mi nimamo in ne bomo imeli ničesar s tem. To zagotavljam, ne samo da ne bomo poslali nobenega vojaka, ampak bomo umaknili tudi vse hrvaške vojake do zadnjega in to ni povezano niti z Ukrajino niti z Rusijo.« Konec navedka. Aktualna kriza je po njegovih besedah povezana z dinamiko ameriške notranje politike Joeja Bidna in njegove administracije. Dejstvo je, da v to vojno, če do nje pride, bi bili vpleteni tudi mi, saj je Slovenija članica Nato pakta. In videti je, da Vlada namerava nadaljevati s politiko vpletenosti v konflikt, vsaj tako gre soditi po odgovoru državnega sekreterja vašega ministrstva na seji Odbora za zunanjo politiko pred nekaj dnevi na moje poslansko vprašanje glede pozicioniranja Slovenije v zaostrovanju razmer v Ukrajini, ko je izjavil, da bomo izpolnjevali vse svoje obveznosti v okviru Nato. V Levici to v tem trenutku označujemo kot nedopustno in podpiramo podobno politiko, kot jo je predlagal hrvaški predsednik republike Milanović. Slovenija bi se morala umakniti iz misij v ruski soseščini ter ohranjati nevtralnost in se ne vmešavati v konflikt med Rusijo in ZDA. Nobenega upravičenega razloga ni za vpletenost v tako nevarno vojno, rezultat katere je lahko tudi izguba mnogih nedolžnih življenj oziroma ogrožanje svetovnega mira v celoti. Zato sprašujem: Kakšna je strategija Republike Slovenije glede našega pozicioniranja v luči te krize? Ali ni ta kriza trenutek, ko bi morala Slovenija zavzeti podobno stališče, kot ga je zavzel hrvaški predsednik? Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Mogoče glede teze poslanke, da bi morala Slovenija ohranjati nevtralnost v zvezi z zaostrovanjem razmer z ruske strani na vzhodni meji Ukrajine. Kot veste, je vstop Slovenije v zvezo Nato podprlo več kot 60 odstotkov državljank in državljanov Republike Slovenije na referendumu, je ena od dveh ključnih zunanjepolitičnih usmeritev, ki je podprta z javnim soglasjem; skratka, preverjeno na referendumu. In je dolžnost Slovenije kot aktivne članice zveze Nato, da sodeluje in da nosi bremena skupnosti; torej zaveze, ki izhajajo iz temeljne pogodbe in ki izhajajo iz odločitev, ki jih ta zveze sprejema. Kar se tiče Ukrajine, smo zelo zaskrbljeni zaradi napetosti na vzhodu in nadaljnje krepitve ruskih vojaških sil. Skladno s temi mednarodnopravnimi obvezami mi prisegamo na spoštovanje mednarodnega prava in tudi mednarodno priznanih meja, zato vsakič znova poudarjamo in jasno sporočamo, da je treba zagovarjati z vsemi sredstvi ozemeljsko celovitost Ukrajine v mejah, ki so bile določene z mednarodnimi pogodbami. Kršenje teh načel s strani Ruske federacije ogroža mir in stabilnost na našem kontinentu, v bistvu v neposredni soseščini, in zato v svojih stikih Rusijo redno pozivamo, da se vzdrži stopnjevanja napetosti, da zagotovi polno preglednost nad aktivnostmi in da se vrne k implementaciji sporazumov iz Minska. V tem kontekstu pozdravljamo vse napore, ki potekajo za oživitev normandijskega formata, tudi zadnje iniciative, ko so se štirje predstavniki držav normandijskega formata prvič po dolgem času zopet sestali in napovedali nadaljevanje razprave čez dober teden dni. V tej smeri podpiramo vse napore v smeri diplomatske rešitve, tako bilateralno kot v multilateralnih forumih. Kot veste, je Slovenija zaveznica oziroma zavezana politiki miru in v tem pogledu tudi zastopa stališča na vseh ravneh bilateralno in tudi multilateralno. Tudi na ravni Evropske unije v sestavah svetov, kjer obravnavamo to tematiko, zagovarjamo to stališče, hkrati pa tudi podpiramo politiko Evropske unije, ki jo v tem pogledu igra. Mislim, da je tudi pomembno, da smo v tej politiki zavezani našim strateškim usmeritvam. Kajti, precej neprijetno bi bilo, če bi Slovenija nadaljevala politiko, kot jo je vodil nekdanji zunanji minister Karl Erjavec, posebej v teh zaostrenih razmerah, ko je enotnost Evropske unije in skupno stališče v zvezi z odnosi Evropske unije napram Ruski federaciji eden od ključnih dejavnikov odvračanja Ruske federacije od morebitnega razmisleka o nastopu oziroma konkretnem prestopu meje Ukrajine. Tako bo v tem pogledu Slovenija še naprej zastopala to politiko na vseh forumih. Hkrati pa tudi, kot veste, podpiramo Ukrajino na področju izvajanja reform z namenom krepitve njene notranje odpornosti in tudi zbliževanja z Evropsko unijo. Ob robu vrha Vzhodnega partnerstva je predsednik Vlade Janša podpisal bilateralno deklaracijo podpore evropski perspektivi Ukrajine. Konec leta 2020 je tudi Slovenija sekundirala policiste v evropski operaciji v Ukrajini. Tako bomo še naprej po svojih najboljših močeh in sposobnostih prispevali k nadaljnjim korakom za zagotavljanje varnosti in stabilnosti ter evropski prihodnosti Ukrajine.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Se strinjam, da je diplomatska rešitev edina prava in da je to prava pot. Seveda je situacija izjemno kompleksna, niti približno ni enoznačna. In tudi vemo, da je v Evropski uniji trenutno veliko nelagodje in ne takšna huda odločenost prav pri vseh, da bi šli do konca, če bi prišlo do eskalacije. Konec koncev vemo, zakaj je v 60. letih prejšnjega stoletja prišlo do kubanske krize, ko je bil svet tik pred atomskim spopadom in pravzaprav pred tretjo svetovno vojno: zato ker so Američani takrat svoje raketne sisteme instalirali tako v Turčiji kot v Italiji. In odgovor Moskve, ki so se jim zdele te rakete preblizu, je bila seveda Kuba, inštalacija njihovih raket na Kubi. In vemo, kako blizu smo bili trenutku, ki bi lahko uničil civilizacijo. Zdaj prizadevanja, da gre Ukrajina v Nato, pa so natanko podobna ali pa ista provokacija. Namreč, jedrski raketni sistemi na meji z Rusijo so tisto, na kar Rusija seveda ne bo pristala, ne more pristati. In v tem je verjetno srčika, ena izmed bistev tega zaostrovanja in te napetosti. Zato me zanima: Ali še zmeraj ocenjujete, da je prav in pravično, da bi se Slovenija v okviru Nata, recimo, če bi prišlo do skrajne eskalacije, aktivno vpletla v ta konflikt, ki bi dejansko ogrozil obstoj naše civilizacije, če smo čisto natančni?
Hvala. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Glejte, rahlo sem presenečen nad izvajanjem, kjer je poslanka dejala, da je prizadevanje, da gre Ukrajina v Nato, provokacija. Zdaj provokacija je ta izjava. Jaz na to izjavo, pač glede na to, da je provokacija, ne bom odreagiral. Ampak kot veste, zveza Nato, kamor smo vstopili ob, bi rekel, večinski podpori državljank in državljanov Republike Slovenije, govori tudi o temeljnem načelu, da se vsaka država sama odloča o obliki varnosti, ki jo bo zagotovila. Skratka, da je ta svoboda prepuščena vsaki državi posebej. In da nihče ne more reči, da je odločitev države za to ali drugo opcijo; torej, da se priključi zvezi Nato, da obstaja kot nevtralna država, da se svetovnonazorsko poveže s kakšnim drugim blokom, da je to provokacija. To je suverena odločitev vsake države posebej in je takšno odločitev treba tudi spoštovati. V tem pogledu tudi zveza Nato nikakor ne pristaja na kakršnokoli pogojevanje o tem, da naj se bodoče širitve odločajo glede na mnenje Ruske federacije. Ni Ruska federacija država, ki postavlja pogoje, ampak vsaka država posebej, kot sem omenil, je tisti suveren, ki odloča, za katero pot se bo odločala. In kar se tiče držav, ki so zbrane v zvezi Nato, ali pa držav, ki so v Evropski uniji, držav, ki pripadajo Zahodu, mislim, da je zgodba o zaostrovanju zelo enoznačna. In da ravno zato v tem, za razliko od leta 2014, v tem zahodnem delu, v delu, ki temelji pač na demokratični platformi, na vladavini prava in na zavedanju skupne povezanosti v tem svetu, na skupnih vrednotah, je ta enotnost v tej krizi zagotovljena in da govorijo vse države z enakim glasom in da vse vidijo to kot veliko nevarnost za svetovni mir. Med drugim je zato tudi sklicana seja Varnostnega sveta Združenih narodov, kjer se bo ravno zaradi teh varnostnih groženj o tem razpravljalo na glavnem multilateralnem forumu. In v tem pogledu bo, kot sem rekel, Slovenija še naprej popolnoma podpirala politiko: prvič, proste izbire, drugič pa politiko zagovarjanja te proste izbire v Evropski uniji in tudi v zvezi Nato.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog.
Ja, imam. Seveda predlagam, da si morda vzamemo malo več časa v Državnem zboru, ker to poslansko vprašanje ne more iti zares v to globino te kompleksne zadeve. Da se pač pogovorimo o vse bolj nevarni situaciji na meji med Rusijo in Ukrajino, ker konec koncev je Slovenija kot članica Nata potencialno vpletena v to nevarno dogajanje. V svetu dejansko vlada vse večja zaskrbljenost zaradi možnosti izbruha vojne, redko pa je omenjen največji dejansko razlog za to krizo. Seveda ni vse črno-belo, se strinjam, in Rusija v Ukrajini zasleduje svoje geopolitične interese, ampak tudi Nato pod vodstvom ZDA je tisti, ki se z leti vse bolj bliža ruski meji in preizkuša s tem potrpljenjem Rusije, ki se pač počuti ogrožena. To menda lahko razumemo. Ukrajina pod nadzorom Nata je pač za Rusijo nesprejemljiva grožnja njihovi nacionalni varnosti, kar sem na primeru kubanske krize prej poskušala pojasniti. In očitno se iz te kubanske krize nismo prav dosti naučili, zato sem rekla, da je to za Rusijo, če gledamo njihovo stališče, verjetno provokativno. Drugače nimam nič proti, da se države same odločajo, kakor se odločajo, ampak se pa tudi igrajo z ognjem. Poleg geopolitičnega konflikta pa nas lahko tudi nekaj drugega skrbi, in sicer porast neonacizma in rehabilitacija kolaborantov z nacistom v Ukrajini. Vojaško urjenje neonacističnih skupin pa žal neposredno podpirajo ZDA, je dokazano. Podobno, kot so, recimo, sponzorirale razne teroristične skupine na Bližnjem vzhodu za boj proti Ameriki nenaklonjenim vladam, pač jih sedaj s temi skupinami želijo nekako inkorporirati v te svoje aktivnosti. Skratka, da skrajšam. V Levici obsojamo sponzoriranje nacizma in fašizma v Ukrajini oziroma kjerkoli in izražamo zaskrbljeno zaradi poskusov rehabilitacije teh zločinskih ideologij. Zaskrbljeni smo nad tem stopnjevanjem napetosti v Ukrajini in seveda popolnoma podpiramo pravico Ukrajincev do lastne neodvisne države. Ampak pomembno je poudariti še enkrat, da je v trenutnih razmerah neodvisnost mogoče doseči izključno s politiko nevtralnosti, ne pa z Natom, kajti vidimo, kam to pelje. Rusi verjetno ne bodo pokleknili na svoji lastni meji kar tako. To je pač vse skupaj resno, zapleteno, zaskrbljujoče in niti približno enoznačno. Kot rečeno, geopolitični interesi so na eni in na drugi strani. Potrebno je zavzeti pozicijo, da bomo varovali navsezadnje cel planet, ker to, kar se dogaja, je zastrašujoče. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Kot zadnji prijavljeni mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala lepa. Dober večer vsem skupaj pred malimi zasloni! Spoštovana ministrica, moje vprašanje se nanaša na imenovanje vršilke dolžnosti Agencije za raziskovalno dejavnost, na to vprašanje ste danes že nekajkrat odgovarjali. Jaz se bom bolj fokusiral na sam postopek, ne bom se fokusiral na to, kdo je bolj primeren ali ni. Dejstvo je, da je upravni odbor predlagal kandidatko in jo tudi potrdil in v nekih normalnih okoliščinah bi se Vlada s to odločitvijo upravnega odbora seznanila in jo tudi verificirala. Vlada se z odločitvijo upravnega odbora, ki je po zakonu za to pristojen, ni strinjala in je dvakrat zavrnila kandidatko, potem pa je začela menjavati tudi upravni odbor s člani, ki bi pa potrdili ali pa imenovali kandidata, kandidatko, ki je pač po okusu vlade. Na to so se odzvali sindikati, na to so se odzvala vsa vodstva slovenskih javnih univerz. Pa me seveda zanima: Zakaj se to na tak način počenja? Ali to ne pomeni tudi napada na neodvisnost teh institucij? Seveda se bojim, da bo tako imenovanje ali tako kadrovanje imelo tudi za posledico ustanavljanje raznih raziskovalnih institucij po vzoru univerz, ki se sedaj razraščajo v vsaki vasi in na tako nekritičen način. Seveda to pomeni slabitev javnega šolstva, javnih univerz. Namesto da bi se univerze združevale, povezovale, da bi se celo ciljalo v to, da bi se na slovenskem visokošolskem prostoru zagotovila enotna državna habilitacija visokošolskih učiteljev, se dela na tem, da se ta prostor celo razgrajuje, da se kadruje v političnem smislu. Mislim, da ta popotnica ni dobra, pa me zanima vaše videnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Rajh! Hvaležna sem vam za to vprašanje, zato da še neke druge okoliščine pojasnim, ki so botrovale celemu temu procesu, in še dodatno tudi pokažem, kako smo pravzaprav sledili vsem pravnim zakonitostim, v končni fazi tudi že veljavnemu novemu Zakonu o znanstvenoraziskovalni dejavnosti, ki ste ga tudi sami potrdili v Državnem zboru. Glede procesa, prejšnji predsednik oziroma direktor ARRS je 1. decembra lansko leto upravni odbor obvestil o tem, da bo s 30. januarjem letos odstopil s funkcije zaradi, kot že znano, zdravstvenih težav. Prva, recimo temu kar malo presenetljiva poteza upravnega odbora, je bila, da se je ta šele 13. januarja sestal z namenom, da predlaga Vladi v potrditev novega v. d. direktorja oziroma direktorico za čas samega razpisa potem za novega direktorja oziroma direktorico. Takrat je bila predlagana kandidatka, za katero je Vlada ugotovila, da ne izpolnjuje tistih treh temeljnih kriterijev, ki jih mora na podlagi pravzaprav vladnih zakonskih obvez, ki so definirane v 7. členu tega zakona in se navezujejo seveda na odlično upravljanje, odlično znanstvenoraziskovalno poznavanje in tudi mednarodno vpetost. Zato je upravnemu odboru sporočila nazaj, da se ne more zaradi teh razlogov strinjati s predlaganim predlogom in mu naložila, da ponovno predlaga novega kandidata, ki bo te tri kriterije izpolnjeval. Tako se je potem 24. 1. upravni odbor ponovno sestal in predlagal istega kandidata oziroma kandidatko in v tem smislu pravzaprav nekako je seveda se vzpostavil nek temeljni dvom v razumevanje pristojnosti članov upravnega odbora, kot jim jih narekuje zakon. Samo toliko, kajne, da mogoče malo razsvetlim. Zakon o javnih agencijah – kaj je namen tega zakona? Javno agencijo ustanavlja Republika Slovenija z namenom, da ta agencija v imenu države izvršuje pravice in obveznosti ustanovitelja, to je Vlade Republike Slovenije. V tem smislu je ona, torej Republika Slovenija, ustanoviteljica te javne agencije in hkrati tudi tista, ki imenuje člane upravnega odbora in jih tudi razrešuje kot ustanoviteljica, pri čemer imamo potem v nadaljnjem členu, to je 48. členu, zelo jasno napisane tudi pristojnosti upravnega odbora. Konkretno se na situacijo, o kateri sprašujete, nanašata dve točki. Upravni odbor je organ upravljanja in ima pristojnost, to je 9. točka, da izvede javni natečaj za imenovanje direktorja. 10. točka pa določa, da Vladi predlaga imenovanje oziroma razrešitev direktorja, potrdi pa ga seveda Vlada sama. V primeru, ko se izkaže, da člani upravnega odbora pravzaprav ne opravljajo svoje temeljne naloge na takšen način, kot se od njih pričakuje, ima Vlada seveda tudi pravno podlago za to, da imenuje in razrešuje člane upravnega odbora – 47. člen v zvezi s 95. členom omenjenega zakona pa 14. in 18. člen sklepa o ustanovitvi ARRS so tisti. Predvsem pa je pomemben še en člen, to je pa 7. člen, šesti odstavek, ki pravi, da morajo člani upravnega odbora svoje naloge opravljati s skrbnostjo dobrega gospodarstvenika in da so za kršitev dolžne skrbnosti tudi odškodninsko odgovorni po splošnih načelih obligacijskega prava. Temu smo se želeli izogniti in zato smo tudi naredili [[izklop mikrofona]]
Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana ministrica. Podali ste kar nekaj iztočnic, ki odpirajo vprašanja, se ne bom v svoji razpravi osredotočal na člene, ampak bom skušal na en normalen razumljiv način to pojasniti. Poglejte, jasno je, da ima vsak ustanovitelj ustanoviteljske pravice in da tudi lahko imenuje ljudi v upravni odbor in jih tudi odpokliče, če jim ne zaupa. Sami ste izpostavili, da bi bilo logično, da bi jih odpoklical, v kolikor bi bili ti člani nevestni. Iz vašega odgovora ali pa pojasnila ni bilo razvidno, da bi ti člani odbora bili nevestni pri svojih ravnanjih oziroma dejanjih, ampak pač niso predlagali in podprli kandidata, ki ga je imela v mislih vlada. To je rezime tega, kar ste povedali. Na to so se odzvale tudi univerze; Univerza v Mariboru in Univerza v Ljubljani, Univerza na Primorskem. Pozvale so, da se te zadeve delajo, razrešujejo ali pa spreminjajo na drug, primernejši način. Jaz tu vidim v bistvu, da gre za kadrovanje po volji politike, po volji [[…]]Bom rekel, gre tudi za ljudi, ki vidno izhajajo iz enega kroga prijateljstva, znanstva in sodelovanja. Mislim, da tak način seveda ni pravi. Videli smo, kam take stvari vodijo in peljejo. Videli smo, da se zadnje čase s preglasovanjem v Državnem zboru ustanavljajo nekatere nove univerze, financirajo se zasebne. Taka popotnica ni dobra, in to se financira na način, da ni povsem jasno, kje je primanjkljaj v javnih [[…]] [[znak za konec razprave]] Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Poslancu Rajhu in vsem ostalim zagotavljam, da vlada v primeru delovanja našega resornega ministrstva nima nikoli vnaprej namenjenih kakršnihkoli imen. Vendar pa v tem konkretnem primeru zanesljivo ima tri temeljne kriterije, ki so odraz tistega zagotavljanja res najvišje in najboljše možne znanstvenoraziskovalne odličnosti in izvajanja tovrstne politike. To je v resnici temeljna odgovornost in pa tudi temeljna naloga Vlade, kot rečeno, izhajajoč iz 7. člena. Pri tem nam v svojih pristojnostih pomaga upravni odbor. Če se zgodi, da nekako ne najdemo skupnega jezika, seveda je razumno in razumljivo, da moramo potem mi kot prvi in odgovorni organ tudi temu ustrezno odreagirati. In to pač, žal, smo naredili. Žal v tem smislu, ker pač nismo bili očitno dovolj razumljeni, kakšnega kandidata iščemo. Zakaj iščemo takšnega kandidata? Poleg zakona, poleg raziskovalne strategije, ki jo boste sprejemali, nam to sporoča tudi tujina. Najbolj svež podatek svetovnega indeksa znanja iz predprejšnjega tedna, ki je bil izdan, nas kot državo na področju izobraževanja in znanosti, raziskovanja umešča na fantastično visoko 22. od skoraj 160 mest. Vendar pa je ravno na področju raziskovalne dejavnosti ta indeks in to mesto najslabše ocenjeno. Ena od najslabših ocen na tem polju je prav raziskovalnoinstitucionalna podpora in pa odličnost. In mi vsi skupaj vemo – tudi vem, da vi veste, ker prihajate iz krogov z znanstvenim nazivom ‒, da Agencija za raziskovalno dejavnost v resnici dela, žal ne dovolj optimalno in ne dovolj odlično, za to, da bi lahko predstavljala tudi v tem smislu svojega poslanstva tisto najboljšo institucionalno podporo. To je zdaj naša temeljna odgovornost in verjamem, da jo bo tudi novo vodstvo temu ustrezno zasledovalo. Mu želim vse dobro, hkrati pa tudi na tem mestu pozivam upravni odbor k čimprejšnjem razpisu mesta za polnega direktorja oziroma direktorico Agencije Republike Slovenije za raziskovalno dejavnost. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa. Povedali ste moj proceduralni predlog in seveda se z njim strinjam. Predlagam, da na naslednji seji opravimo o tej zelo pomembni temi razpravo. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 2. februarja 2022, v okviru glasovanj. Ministrici in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 2. 2. 2022, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 29. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa. (SEJA JE BILA PREKINJENA 31. JANUARJA 2022 OB 21.08.)