Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika MOST-a, poštovani zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovana hrvatska javnosti, nedavno čitajući stranice HAK-a i pritužbe na rad u auto školama citirat ću jednu mladu kandidatkinju. Kaže upisala sam se u jednu autoškolu prije gotovo 6 mjeseci, mjesec dana sam čekala predavanja, položila ispit iz prve te čekala mjesec dana na prvi sat vožnje. Odvozila sam prva 3 sata u jednom tjednu i zatim opet imala mjesec dana pauze do slijedećeg 4 sata jer instruktor nije imao vremena. Kad sam se požalila obećao je da ćemo voziti svaki dan da nadoknadimo, ali i dalje vozimo jednom ili dva puta tjedno s tim da me stavi dva dana zaredom itd., itd., i došlo je do probijanja zakonskoga roka u kontekstu polaganja vozačkog ispita. Navedeni primjer je samo jedan u nizu svih onih o kojima možemo čitati ili o kojima možemo čuti ukoliko porazgovaramo i sa kandidatima, a i sa samim instruktorima, a i naravno vlasnicima autoškola. Nacionalnim planom za sigurnost cestovnoga prometa za razdoblje od 2021. do 2030. vlada želi prepoloviti broj poginulih u prometu kojih je u 2019. bilo 297 što je zapravo za 84 osobe više nego što je bilo zacrtano prethodnim nacionalnim planom, dok je u prvih 8 mjeseci 2021. na hrvatskim cestama život izgubilo 193 ljudi što je za 30 više nego u istom razdoblju pandemijske 2020. Ovo nisu zapravo puke brojke ili statistički podaci, nisu niti bi to zapravo smjeli biti jer riječ je o ugašenim životima i nadanjima nakon kojih ostaje praznina i suze koje zapravo teško da mogu prestati padati. Vlada želi prepoloviti ove brojke. No, je li Hrvatska napravila sve što je mogla? Nije, nije. Hrvatska je liberalizirala tržište cijena u autoškolama. Liberalizacijom Hrvatska se okrenula gašenju zdrave konkurencije u profesionalnom i kvalitativnom smislu i Hrvatska je unatoč tome što autoškole i po zakonu spadaju u obrazovnu djelatnost ostavila jedino njima opću stopu poreza od 25% koje zauzimaju zapravo jednu ozbiljnu, jedan ozbiljan dio same cijene koštanja autoškola. Osim toga Hrvatska je ukidanjem Pravilnika o definiranju najniže ekonomski isplative cijene zabola posljednji čavao u lijes kvalitetnoj obuci i odgovornim vozačima. Tim činom ona nije otvorila tržište i učinila ga konkurentnim. Tim činom je zapravo zatvorila tržište i svela ga isključivo na zakon niže cijene. Ruku na srce svi mi važemo svaku kunu i želimo platiti što manje. Međutim, što je sa primjerom s početka? No, da li ovaj sektor koji nas osposobljava da budemo ili da ne budemo kamikaze trebao biti ovako tržišno funkcionalan. Da li bi cijene u autoškolama trebale biti akcijske? Ne, ne bi. Primjerice imate cijene od 3.000 kuna što je po izračunu vlasnika autoškola čija je to jedina djelatnost daleko ispod ekonomski prihvatljive cijene. Opći interes su autoškole. Opći interes nam nisu primjeri s početka ovog govora, a ima ih popriličan broj. U općem interesu su nam kvalitetna edukacija i obuka voženje. Opći interes su vozači koji poznaju propise, imaju adekvatnu obuku i razumske rokove vožnje i polaganja ispita i sveg inog. Opći interes je kvalitetna obuka u autoškoli, a ne cijena nečega što plaćamo valjda samo jedan put u životu. Da li je opći interes rušenje cijena? Da li je opći interes nekvalitetna i neprofesionalna obuka budućih vozača? Da li je opći interes stvaranje duga pa zatvaranje autoškole zbog dugova i otvaranje nove autoškole na drugoga člana obitelji koji opet ide sa damping cijenama? Koji je cilj zapravo i razlog cijena koje su daleko ispod ekonomski isplativih i na koncu konca odakle oni sa izrazito niskim ekonomskim cijenama popunjavaju dugove nastale sa, zbog istih? Prosudimo sami. Iako su cijene otišle gore danas imamo autoškole koje reklamiraju vozački kako rekoh za nešto manje od 3.000 kuna. Imamo autoškole koje nude liječničke preglede besplatno iako oni nisu trošak koštanja autoškola. Kakvi su ti liječnički pregledi? Dakle, cijenom trebamo zaštiti one ljude koji su kvalitetni i profesionalni i sve drugo za Hrvatsku je pogubno, vidljivo u brojkama s početka. Hvala vam.
Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem vam se. Mislim neću se obraćati vama kao kolegama nego građanima jer osjećam vjerojatno kao i puno vas ovdje i moralnu i osobnu odgovornost za stvari koje neki drugi naši kolege izriču u ovoj sabornici da bi dobili 5 minuta slave preko leđa onih koji dnevno u brojevima od 25 na više umiru, umiru u covid bolnicama. Zastupniče Lenart, vi ste maloprije, vi ste maloprije mirne duše za ovom sabornicom izjavili da cjepivo pogoduje širenju virusa i da su to službeni podaci. Sa čega? Glupi, gluplji … [[Govornik se ne razumije]] Mislim, zbilja moram to reći jer očajna sam kada vidim da i političari i neki samoprozvani stručnjaci za 5 ekstra lajkova promiču neistine, potpuno izmišljene statistike ili nariftane statistike da bi dobili na svojoj popularnosti koja traje par minuta, koja se izražava sa par palčeva gore, a čija je posljedica, čija je posljedica da ljudi koji imaju sumnje, ja ih razumijem, imaju neke sumnje, imaju neke strahove koji zbog takvih izjava te strahove produbljuju, završe na respiratoru i neki od njih umru. Pa di vam je ljudi dragi odgovornost jer pazite ja mogu, ja mogu čak shvatit da vi u to vjerujete, mogu čak i to razumjet da mislite da kao agronom znate bolje od svih molekularnih biologa, imunologa i epidemiologa ovog svijeta, da vi znate kao agronom o virusu Covid-19 bolje, vi ste u to uvjereni. Ali ono što ja ne razumijem, otkud vam hrabrost da ako imate zrnce sumnje da ono u što vi vjerujete možda nije istina ili da će se možda pokazat drukčije, a da je posljedica toga da se pokaže drukčije da će netko bez veze umrijet. Otkud vam javnost da izjavljujete to? Evo ja se zbilja pitam, ne samo vi, ima i drugih ovdje takvih. Imamo situaciju, dakle danas je objavljena analiza na Indexu HZJZ i analiza covid bolnice Dubrava svi, svi u zadnjih mjesec dana, a ima ih više od 25 koji su umrli od Covid-19 nisu bili bolesni, bili su zdravi, mlađi od 50.g., tih, znači svi mlađi od 50.g., zdravi bez komorbiditeta koji su umrli svi oni su bili necijepljeni, nema jednog cijepljenog umrlog ispod 50, nijednoga i to vama nije dovoljno da dođete ovdje i kažete ljudima razumijem vaše strahove, razumijem vaše sumnje, ali ajmo zajedno o tome razgovarat, ajmo vidjet zaista što su službene brojke, što su službeni pokazatelji, ¾, ¾ ljudi koji su završili na respiratoru i ¾ ljudi koji su umrli bili su necijepljeni svih dobnih, svih dobnih skupina i to nije dovoljno. To, to nisu dovoljno službeni podaci. Moramo jasno reći da cjepivo neće spriječiti širenje zaraze, al ono što je dokazano iz svih ovih analiza dragi građani je da sprječava najteže oblike covid bolesti, da završite na respiratoru i da umrete. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Vi ste rekli da cjepivo [[Upadica Sanader: Molim vas nemojte raspravljat međusobno]] Ali evo, ja ću ponovit, nemojte na različite sebičnjake koji traže 5 minuta slave nemojte zbog njih platit svojim životom, nemojte taj lajk platit svojim životom. Hvala.
Imamo povredu Poslovnika, poštovani zastupnik Željko Lenart.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Čl. 238. vrijeđanje zastupnika. Ovo je jedinstveni presedan da u slobodnom govoru se jedan zastupnik obraća drugome. Gospođa Benčić, pa ja sam ovdje drugi mandat i nisu mi bitni lajkovi kao što su to vama jer se vi dokazujete abnormalno ovdje i želite biti u nedogled. Za mene je ovo zadnji mandat i idem se bavit nekim drugim poslom tako da ja ovo ne radim zbog lajkova već govorim zbog istine. Vi me niste slušali, brojke koje sam govorio i rekao sam, nisam nikad rekao da cijepit se ne treba i da cjepivo ne sprječava bolest, ali da pogoduje širenju kao što ste vidjeli brojkama [[Upadica: Vrijeme]] vidjeli ste.
Vi ste iskoristili ovu povredu…
Mislite glavom.
Molim vas nemojte raspravljat međusobno. Gospodine Lenart, gđa. Benčić, gđa. Benčić opomena i vama, g. Lenart opomena vama zbog povrede.
Ma neka, dajte ih 5 ako treba.
S ovim smo završili iznošenje, Marko Pavić povreda Poslovnika. Molim vas isključite mikrofon g. Lenart.
Molim?
Mikrofon isključite.
Hvala lijepa. Povreda, čl. 238., evo stvarno bi se solidarizirao s kolegicom Benčić, bili smo i na ranije na ukrajinskoj skupini, kolegu sam zamolio da nosi masku. Vrlo je bitno da građanima pošaljemo pogotovo sada u visini 4. vala da je cijepljenje jedini način i da nošenje maske i svih … [[Govornik se ne razumije]] poštovanje svih mjera je sad ključno u ovom valu. Hvala.
Povreda Poslovnika ovo nije bila, to vam je jasno, dobivate opomenu i vi. Povreda Poslovnika Lenart.
Poštovani potpredsjedniče ja ne znam zašto se sad proziva mene zbog slobodnog govora? Ja sam na tom događaju pitao, ako vam smeta ja ću stavit masku, vi ste rekli da, ja sam ju stavio, ne znam što se vi mene bojite ako je vi imate.
Ovo je druga opomena za g. Lenarta jer ovo nije bila povreda Poslovnika. Iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik RAdoje Vidović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici. Kroz današnju svoju raspravu izlaganje želim nas sve potaknuti ovdje u HS-u kao najznačajnijoj instituciji hrvatskog naroda na razmišljanje, raspravu i djelovanje o važnom pitanju za Hrvate u BiH, o zabrinjavajućem trendu smanjenja broja Hrvata u BiH. Nažalost ovaj trend traje praktično od druge polovine 20. stoljeća kada je tamo šezdesetih i sedamdesetih godina velik broj Hrvata iz BiH odlazi na tzv. privremeni rad u Zapadnu Europu. Tada je zaustavljen rast broja Hrvata u BiH i trend stagnacije smanjenja praktično traje do današnjih dana. Nažalost, pravu demografsku katastrofu Hrvati doživljavaju u vrijeme Domovinskog rata kada je praktično svaki drugi Hrvat u BiH prognan, istjeran sa svojih višestoljetnih ognjišta. Da su Hrvati najveće žrtve rata u BiH zorno je pokazao i popis stanovništva 2013.g. Nažalost, preostali Hrvati u Republici Srpskoj nakon završetka rata nisu se vratili nego i oni postepeno iseljavaju, tako da danas imamo situaciju da je u Republici Srpskoj preostalo malobrojno uglavnom starije hrvatsko stanovništvo, a broj rođenih Hrvata u Republici Srpskoj danas skoro možemo izbrojat na prste jedne ruke. Ohrabrujući trend povećanjem broja Hrvata u Federaciji BiH nakon rata nažalost zaustavljen je 2007.g., a tome su prethodile odluke visokog predstavnika kojim je praktično ukinuo ravnopravnost Hrvata u Federaciji BiH i stvari utjecaj Hrvata sveo na županije. To je doba kada Bošnjaci prvi puta Hrvatima biraju člana predsjedništva, a sve to dovodi do duboke političke krize koja traje do danas i kojoj se kraj još uvijek ne nadzire. Ta kriza je onemogućila normalan demokratski razvoj BiH, onemogućila je razvoj i napredak BiH. Trend smanjenja Hrvata od 2007.g. se nastavio, a nažalost posljednjih godina se dodatno ubrzava. Kakvo je stanje teško u pojedinim dijelovima Federacije BiH najbolje će vam pokazat nekoliko podataka. Ako uzmemo podatke za 2019. i '20.g., u Tuzlanskoj županiji na jedno rođeno hrvatsko dijete 9 Hrvata umre, na jedno rođeno dijete u Unsko-sanskoj županiji 7 Hrvata umre, u Sarajevskoj 5 Hrvata, u Posavskoj također, u Zeničko-dobojskoj 4, u mojoj županiji 3 i Bogu hvala puno bolja situacija je u Hercegovačko-neretvanskoj županiji, a daleko najbolja je u Zapadno-hercegovačkoj koja ima po mnogim pokazateljima najbolja demografska kretanja u čitavoj Federaciji BiH. Poštovani, uz zahvalu RH, Vladi RH na čelu sa premijerom Plenkovićem, predsjednikom Milanovićem na nesebičnoj i stalnoj potpori Hrvatima da osiguraju ustavnu jednakopravnost koja je preduvjet opstanka Hrvata u BiH. Ovi alarmantni podaci nas pozivaju na nacionalni konsenzus o ovom pitanju kako bi zajedno sa Hrvatskim narodnim saborom, zajedno sa Katoličkom crkvom, sa vlastima u BiH, smislili strategiju, proveli sveobuhvatne demografske mjere kako bi se ovaj trend zaustavio, Hrvati u BiH opstali, a time opstala i BiH. Poduzimanje ovih mjera je bitno i za RH da bi Hrvatska i u budućnosti i u narednom razdoblju bila i sigurnija i naprednija i sretnija. Ovo je potrebno poduzeti da bi Hrvatska u narednom razdoblju mogla računati na nove Rimce, Šukere, Blaževiće, Daliće, Kovače, Šimuniće, Čorluke, Gregureviće, Nuiće i stotine tisuća drugih koji neizmjerno vole ovu našu lijepu Hrvatsku sa nadom da ćemo zajedno naći načina da odgovorimo ovom velikom izazovu i da ćemo uspjeti zaustaviti ovaj trend na dobrobit Hrvata u BiH, a i RH. Hvala.
Prvo je iznošenje stajališta Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Poštovani, jesu li vladajući svjesni hrvatskog demografskog potopa. Državni zavod za statistiku objavio je procjenu broja stanovnika po gradovima, općinama i županijama na kraju 2020. godine. Brojke su više nego dramatične. Posljednji javno dostupni podaci govore o tome kako smo od zadnjeg popisa stanovništva izgubili 273.000 stanovnika. To znači da smo u manje od 10 godina izgubili više od 5% populacije. Neki demografi procjenjuju da je stvarno stanje još gore te da je realni broj stanovnika pao ispod 4 milijuna. Od popisa stanovništva 2011. demografske gubitke pretrpjele su gotovo sve regije. U depopulaciji prednjače županije s istoka Hrvatske, slavonske županije, one koje imaju plodonosnu ravnicu, bogom dane rijeke, ugodnu klimu i najljepši krajobraz dokle god oko seže. Životni prostor samo za poželjeti. I gdje je tu onda zdrava logika. Apsolutna politička dominacija na hrvatskoj javnoj političkoj i svakoj drugoj sceni poprima svakim novim danom sve više obrise planski kontrolirane sveobuhvatnosti nalik na predratna vremena i razdvojenost u kojoj postoje jasno vidljivi zasebni svjetovi. Njihov imaginarni paralelni svijet dobrote vladanja i brige za narod i druga matematički izračunata stvarnost koju je nemoguće ne vidjeti prostim okom. Mene boli ta elitistička zategnutost i uzdignutost koja je sve izraženija i stoga o njoj progovaram s ove govornice jer mi ništa drugo ne preostaje. Razlozi općeg dojma oko hrvatske demografske i ostale stvarnosti u Hrvatskoj su brojni i složeni ali uglavnom su svi vezani za način upravljanja Hrvatskom danas. Hrvatskom koja je u prostornom smislu po svojim sredozemnim krškim, brdskoplaninskim i mojim panonskim posebitostima poželjan i bogat životni prostor koji to mogli kroz povijest priželjeti posvojiti uglavnom ratovima žele to naravno i danas iz istih smjerova ali drugim oblicima prisvajanja. Način upravljanja Hrvatskom i politička udruživanja zbog opstanka i ostanka na vlasti jesu prevladavajući faktori iseljavanja hrvatske mladosti. Upravo politički, podanički, klijentelističko koruptivni modus operandi čini hrvatsko nacionalno prostorno bogatstvo za hrvatsku mladost manje vrijednim od puke sigurnosti u uređenim zemljama useljavanja koje su izabrali. Pomaka na bolje u našem društvu gotovo i nema, a službe, službene brojke gospodarske razvijenosti, socijalne uređenosti, financijske stabilnosti, investicijske aktivnosti, demografske ugroženosti, iseljeničke odvojenosti, demokratske otvorenosti i slično prikovale su Hrvatsku na europsko dno. Nisu potvrda svemu navedenom samo domaći slobodomisleći nezadovoljnici već i vanjski nezavisni stručnjaci i znanstvenicima nad kojima zatvorenost i kontrola nije moguća. Obrazac vladanja i podaničkog postupanja kojeg gledamo dugi niz godina u Hrvatskoj ništa posebno dobro ne može donijeti ukupnoj hrvatskoj populaciji. Politička uvjeravanja hrvatske javnosti o uspješnosti vladajućih politika gotovo su svakodnevna s uvijek istom retorikom. A podanička se ponavljaju i ponavljaju svega izrečenoga i to prema vrhu naravno. Traje to već popriličan broj godina. Zapravo obrazac je ustoličen s uvođenjem u hrvatski politički prostor isključivo političkih vlada. Dakle, od vrha do dna za razliku od onih uređenih država u kojima je samo vladin vrh politički dok su ostale pozicije postavljane prema stručnosti. Takav sad već uigran obrazac vladanja nad Hrvatskom ni ne može oformiti drugačiji stav nego podanički o kojem govorim u kojemu su korekcije postupanja nemoguće i to prema statistički zabilježenim negativnostima ali su zato moguće prema političkom osjećaju s vrha ili prema procijeni zadivljenosti tim vrhom. No, vratimo se kratko brojkama jer brojke su neumoljive i upravo one potvrđuju da će gotovo 50.000 osoba više umrijeti nego li se roditi u Hrvatskoj u samo 2 naredne godine. S razlogom se pitaš moj narode umire li Hrvatska kakvu smo sanjali generacijama od stoljeća 7. Zahvaljujem.
Slijedeća iznošenje stajalište u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Poštovani zastupnici i zastupnice, dragi građani, znate li za onaj film koji se zove Nestali u 60 sekundi, sjetila sam se toga jutros kada sam promatrala Gordana Jandrokovića kako mi izriče 3 uzastopne opomene s oduzimanjem prava govora po točki dnevnog reda koja je postala predmet žustrog spora između samohvale vladajućih i opravdanih primjedbi iz svih opcija saborske oporbe. No, Gordanu Jandrokoviću za to nije bilo potrebno punih 60 sekundi bilo mu je dovoljno pukih 6. To je smiješno, ali ujedno i poražavajuće za Hrvatski sabor koji bi trebao kao Parlament biti prostor rasprave, kritike i kontrole rada vlade. Ja nisam ušla u HS kako bi ovdje izazivala nerede u politiku sam ušla zato što vjerujem u svoje znanje, u svije vrijednosti, ideje, u prijedloge za koje se borim za koje znam da mogu riješiti probleme ove zemlje. Ovdje sam prije svega da se borim za tu moju viziju drugačije, bolje, pravednije Hrvatske, stavljajući pred sve vas i hrvatsku javnost ono što mogu i ono što znam. No kada sam vidjela s koliko se nervoze Gordan Jandroković iživljava nad ostalim oporbenim saborskim zastupnicima, a potom im posprdno kaže i to s pozicije on, s pozicije predsjednika HS-a iz redova HDZ-a, citiram „nemojmo slati poruku građanima da se kršenje zakona i pravila isplati“, e to je bio trenutak kada sam morala reagirati i tome se suprotstaviti. Tu je moja ne poslovnička reakcija bila ne samo opravdana nego i nužna i vrijedila je svih opomena izrečenih od strane hrabrog Gordana Jandrokovića ma vrijedila bi čak i izbacivanja iz HS-a da je do toga došlo. Pozvao je potom hrabri Gordan Jandroković oporbene saborske zastupnike da poslovnik po kojem radimo ne izvrgavamo ruglu, čineći njegove odredbe nepotrebnima. Ponovit ću ono što sam za ovom saborskom govornicom već toliko puno puta rekla, nisu saborski oporbeni zastupnici ti koji su pretvorili u ruglo pravila poslovnika, već je taj poslovnik pretvorio u ruglo, ulogu i ustavne zadaće HS-a. Ovdje u ovom domu stvorena je lijepa naša ušutkana Hrvatska. Ovaj Parlament u kojem kada Andrej Plenković govori o radu svoje vlade nema replika, nema postavljanja pitanja, nema komentara, a riječ je o pukom hvalospjevu vlade bez ikakvih opravdanja. Kroz sustav poslovničkih pravila saborskim se zastupnicima, a time i naciji poručuje, poslušajte izlaganje predsjednika vlade i njemu se poklonite. I nema veze dragi građani što je stvarnost u kojoj vi živite potpuno različita od svakog govora Andreja Plenkovića. Svaka argumentirana kritika, svako suvislo iznošenje protuprijedloga povod je za izlijevanje nervoze i bijesa, tome smo svjedočili danas. Toliko je u odnosu na nove oporbene snage hrabra i moćna postojeća vlast, a ne zna da je time sama limitirala svoj vijek trajanja jer ima i oni koji su spremni biti poslovnički neposlušni i nisam u tome ja sama, ima onih koji neće pristati biti poslušno ušutkani, kao što je ušutkana svaka institucionalna kritika, svaka institucionalna provjera, institucionalni nadzor i kontrola jer jučer na kraju jednog svog superiornog dana Andrej Plenković je zagrmio s ove govornice sa koje ja govorim sada da nema više nedodirljivih jer toliko je posvećena HDZ-ova borba protiv njihove vlastite korupcije na svim razinama. I podsjetilo me to na onaj čuveni govor Ive Sanadera u kojem je s istom takvom arogancijom koja krasi Andreja Plenkovića retorički moćno pozvao da mu se pokaže ta silna vojska HDZ-ovih lopova. No bitna je razlika Hrvatske danas u odnosu na Hrvatsku iz vremena Ive Sanadera što danas više nema te institucije koja bi mogla propitkivati afere Andreja Plenkovića i njegovih borg ministara. No ne bi naš jedino problem bio taj što je Hrvatska ušutkana već je naš veći problem to što je ona i demografski nestala za osjetan postotak radno potentnih mahom bolje obrazovanih stanovnika. A još je veći problem to što kada govorimo o bitnim nacionalnim resursima Hrvatska naprosto rasprodana, a najveći problem je to što u odnosu na presudan broj onih koji su ostali naprosto kupljena, između ostalog sa onih 25 milijardi sredstava iz eu fondova s kojima Andrej Plenković [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i građane pitati, a kaj bi vi šteli biti osim i nadalje ušutkani. Hvala.
Imamo povredu poslovnika, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolegica Orešković povrijedila je čl. 238. poslovnika. Naime, gospođa Orešković bi vlastito kršenje zakona što jest poslovnik podigla na pijedestal u borbi za demokratska prava oporbenih zastupnika. Ne gospođo Orešković, vaše uporno kršenje poslovnika je toliko evidentno da ustvari vaš izraz nemoći da u jednoj normalnoj demokratskoj raspravi u argumentiranoj raspravi dokažete da ste u pravu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i kad to ne možete onda uporno kršite poslovnik [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i za vaše i za opomene optužujete onoga koji je jedini ovlašten određivati postupanje u ovoj sabornici, a to je predsjednik sabora.
Vi ste više posvetili replici gospođi Orešković pa dobivate opomenu. Slijedi iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a, poštovani zastupnik Željko Lenart.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću opet o fašizmu 21. stoljeća u RH. Nove podjele uz sve one stare koje smo imali na ustaše, partizane, na lijeve, na desne, da ne nabrajam ostale, da nas se favorizira podjela na cijepljene i necijepljene. Pandemijski marketing stvara atmosferu linča prema necijepljenima, oni su danas prema izjavama onih koji posjeduju medije krivi za sve, za povećanje brojki, no međutim da nije tako govore statistički podaci. Stigmatiziraju se znanstvenici, stigmatiziraju se obični građani koji se nisu cijepili iz određenih razloga. Sretni smo što prof. Lauc kojega također stigmatiziraju je jedan od rijetkih svjetionika razuma u ovoj dugoj mračnoj noći koja prekriva Hrvatsku. Pa da ne bi sad bilo da Lenart nešto izmišlja ovdje da govori protiv mjera ili ne znam čega, ja ću se koristiti brojkama koje su mjerodavni za vođenje pandemije izdali. Hrvatska 27.10.2020. 0% cijepljenih, broj novih slučajeva 1413, broj umrlih 18, broj pacijenata na respiratoru 57. Hrvatska 27.10.'21., znači jučerašnji datum, 55% cijepljenih odraslih osoba, broj novih slučajeva 4571, broj umrlih 26, broj pacijenata na respiratora 153 + naravno mnogo onih koji su preboljeli i stekli imunitet. Da ne bi netko rekao eto je bio jedan dan takav vratit ću se na drugi statistički podatak koji kaže 1. do 15.10.2020. testirano 71.248, pozitivno 6.545, hospitalizirano 716, preminulo 64. 1.do 15.10.2021. kada je cijepljeno više od 50% stanovništva, 127.761 testiranih, 20.000 pozitivnih, 1.300 hospitalizirano, preminulo 221. Znači 3,5 puta više u odnosu kada nitko nije bio cijepljen. Ove brojke, a ponavljam, brojke statističke, službene brojke govore da cjepivo i covid potvrde koje ograničavaju slobodu građana RH koje su u suprotnosti sa Ustavom RH i Člankom 23. koji govori da se nikoga ne može prisiliti na eksperimentalno liječenje, a znamo da je cjepivo eksperimentalno. Znači ne sprječavaju širenje virusa već kako brojke govore potenciraju širenje virusa. Ja ne govorim, ja ne govorim, oprostite kolegice, ja ne govorim da se ljudi ne cijepe, da cjepivo ne pomaže kod teških preboljenja, ali ovo su brojke. Možete vi govorit i mislit što god hoćete o Lenartu no međutim ovo su brojke službene … [[Upadica: Ne razumije se.]] ma nego što su, kolegice Benčić nego što su …
Molim vas nemojte komunicirati međusobno, gospođo Benčić ne uključujete se na takav način.
Druga stvar, Hrvatska udruga bolničkih liječnika, ljudi ne slušaju struku, stiže naplata, svi koji su ljuti zbog odgađanja zahvata i dijagnostičkih postupaka neka idu dr. Laucu po objašnjenje na liječenje kod njega nema epidemije. Liječnička prisega kaže, samo neke ću pročitati, zdravlje i dobrobit mog bolesnika bit će mi najvažnija briga, neću dopustiti da bilo kakvo obilježje pogledu, dobi, bolesti ili nemoći, vjere, etničkog podrijetla, roda, narodnosti, političke pripadnosti, rase, spolne orijentacije, klasne pripadnosti ili drugih čimbenika utječu na mene u obnavljanju dužnosti prema bolesniku. Ja znam da svi liječnici tako ne razmišljaju, ali oni koji su ovo izjavili sram vas bilo.
Sljedeće iznošenje stajališta je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovani predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, u izvješću Vlade RH Andrej Plenković je rekao da je hrvatsko društvo u svojoj srži solidarno društvo. Danas ću govoriti o jednom projektu kojeg je posebno naveo, a to je projekt „Zaželi“, jedan hvale vrijedna projekat i mislim da nije ovdje nijedan zastupnik ili zastupnica koji nisu čuli pohvalne riječi o tom projektu i o ljudima koji su njime jako dobro opskrbljeni zapravo neki su dostojni preživjeli sate i sate i dane i mjesece uživajući u skrbi gerontodomaćica. Međutim, ono što je u suštini dobar projekt nosi u sebi jedan veliki problem, a to je da su nakon prestanke tog projekta svi ti ljudi ostali prepušteni sami sebi i to je nešto što je nedopustivo i to je nešto što je bilo poznato i prije i što se je moglo predvidjeti i u svim programima ministarstva, pa time i vlade doskočiti da ukupno 78.799 starijih i nemoćnih osoba ne ostane prepušteni sami sebi. Tim projektom se zaposlilo više od 14.000 teže zapošljivih žena, tim projektom i toliko usluga, toliko udruga koje je bilo uključeno posebno u ruralnim područjima dobilo je priliku da doista omoguće i dostajan život i dostojnu starost tim ljudima. Ne mogu razumjeti kako smo toliko neosjetljivi da smo mogli dopustiti kao društvo da cijelo vrijeme kada se je govorilo o tom projektu nitko nije mogao pomisliti kada će tome i dal je tome došao kraj i došao je kraj tom projektu 31. svibnja 2021.g., tada se je raspisao jedan drugi na kojeg su nisu mogli prijaviti oni što su se prijavili u prvom natječaju, pa su se onda prijavljivali neki drugi prijavitelji, pa su onda neki drugi korisnici koji dosad nisu bili uključeni dobili priliku, a oni koji su bili prije uključeni jednostavno su ostali prepušteni sami sebi. Dakle, nemam što puno za reć više dalje, to je jednostavno nevjerojatno kako možemo o brizi za starije i nemoćne za toliki broj ljudi uključenih u projekt jednostavno zanemariti da će on biti ograničenog trajanja i da nakon toga nemamo rješenja koji bi omogućili nastavak te brige, pogotovo i s obzirom na okolnost covid krize. To je meni jednostavno toliko licemjerno da nakon toga čak u svim izvješćima taj projekt slovi kao što statistički pokazatelj kako smo mi uspješnu vladu imali da je omogućila toliko i toliko ljudi zapošljivih, teže zapošljivih, da su se zaposlile i da je toliko ljudi dobilo dobru skrb. Ali kak dugo i što sad, koje su to godine pred nama gdje će ti ostati ljudi bez, bez svega? Jednostavno nemam riječi, najradije bi sad minutom šutnje odala počast onim ženama koje su stvarno i ima ih koje su nastavile raditi i pružati brigu onima koji su jednostavno ostali bez pomoći, a žene su poznavale te ljude jer se radi većinom o ženama gerontodomaćicama koje su nastavile besplatno pružati pomoć onima kojima je ta pomoć potrebna. Često su se u nastavak pomoći uključivale i udruge koje su nažalost mnoge od njih bankrotirale, nisu mogle izdržati godinu dana neplaćeno iz samog projekta. To su neke nažalost žalosne činjenice iz samog projekta, ali dajte ljudi razmislite šta sa tim ljudima. Hvala lijepa.
Slijedi iznošenje stajališta Kluba socijaldemokrata, poštovana zastupnica Irena Šimunić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege. Tema današnjeg mog izlaganja je udomiteljstvo. Ovim putem moram reći da je dobra odluka da se u vrlo kratkom roku nakon što je 2018. donijet Zakon o udomiteljstvu krenulo s novim izmjenama zakona jer se shvatila manjkavost prošlog zakona, ali ne mogu da se ne zapitam hoće li male promjene zakona doprinijeti kvalitetnom udomiteljstvu kao i povećavanju broja udomitelja. Istu nadu smo polagali i u prošli zakon, ali on nažalost nije dao doprinos većem broju udomitelja, alarmantna je brojka da je u zadnjih godinu iz udomiteljstva otišlo čak 500 udomitelja, dobar dio radi godina, a jedan dio je odlučio i sam prekinuti, a samo oko cca 130 je novih udomiteljskih obitelji. Statistika dakle govori da se izgubilo 350 udomiteljskih obitelji, a s obzirom na to da u RH ima oko 1.500 udomiteljskih obitelji ova brojka je onda i više nego alarmantna. Zanima me osim ovim zakonom kako će ministarstvo doprinijeti da novih udomitelja bude više jer očito zakonom na papiru to se neće moći učiniti kao što nije godinama prije. Teško mi je i kao majci i kao saborskoj zastupnici prihvatiti činjenicu da danas u domovima imamo oko 700 djece i da sva ta djeca ne mogu biti smještena u udomiteljske obitelji, a svi smo svjesni i znamo da je odrastanje u toplini doma i obitelji iznimno važno za rast i razvoj svakog djeteta. Osjećam i osobnu odgovornost da svi skupa moramo nešto poduzeti da ta djeca dobiju i osjete toplinu doma i obitelji. Unatoč brizi stručnog osoblja u dječjim domovima nijedna institucija ne može zamijeniti obitelj. Isto tako prema ministru imamo i zamjerku da je prilikom iznošenja Nacrta novog Zakona o udomiteljstvu cijelu težinu prebacio da će se udomiteljima podignuti njihove naknade u iznosu od nekoliko postotaka, uzevši u obzir inflaciju cijena zapravo udomiteljima će naknade ostati na istoj razini. Bilo bi puno bolje da je ministar predočio i senzibilizirao javnost što jedna udomiteljska obitelj znači za dijete, kolika je važnost otvoriti svoje srce i svoj dom djeci koja ga nemaju. Samo ću vam iznijeti jedan primjer iz svoje županije o udomiteljici koja je dobila na udomljavanje bebu iz rodilišta, a beba je toliko privržena njoj da može zaspati samo kada prisloni glavicu na nju i osjeti njezinu kožu. Upravo to je nemjerljivo, to je ono što nema cijenu i ono što treba javnost predočiti, koji veliki posao čine ti ljudi. Ali osim Zakona o udomiteljstvu isti ti udomitelji su upozoravali na mnogobrojne manjkavosti sustava i probleme s kojima se nose svakodnevno, stoga osim Zakona o udomiteljstvu mora se krenuti u reformu i promjenu Obiteljskog zakona i konkretnije regulirati prava udomitelja. Kako bi prijeko neophodno udomiteljstvo digli na puno višu razinu kao i učinili što kvalitetnije udomiteljstvo i tako pružili djeci najbolju skrb, vrijeme je da se promijeni niz zakona, a ne samo Zakon o udomiteljstvu. I na kraju da vam predočim koliko male, a zapravo velike stvari znače za jednog udomljenog dječaka. Pročitat ću vam njegove riječi i što je za njega udomiteljska obitelj. Dječak je naziva superobitelj, poslušajte. „Moja udomiteljska obitelj je super, svi su dobri prema meni. Ne znam kako je drugoj djeci, ali meni je jako lijepo, puno se igramo zajedno, zezamo, plešemo, pjevamo, pomažemo jedni drugima. U zimi gledamo „Sam u kući“, sve epizode, uz to uvijek jedemo kokice i kolače, gledamo razne filmove, serije i dokumentarce. Teta jako dobro kuha, najbolje mi je kada napravi pizzu i pitu. I moja sestra ponekad peče kolače, peče kolače s keksima, kolač s jabukama i pokoju tortu, ali to uz tetinu pomoć. Najsretniji sam kada smo svi kod kuće pa se igramo i razgovaramo. To je moja superobitelj.“ Hvala vam lijepa.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo prema najavljenom dnevnom redu, danas prva točka: - Končani prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakon o minimalnoj plaći, drugo čitanje. P.Z. broj 170 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. u vezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona i amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona, s nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu rada, mirovinskog sustava i socijalne politike, Ivan Vidiš. Aha, imamo, samo malo sačekajte, imamo zahtjev za stankom, poštovana kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Tražim stanku u ime Kluba MOST-a da se još jednom konzultiramo oko onoga što se jutros dogodilo. Jutros sam se probudila osjećajući se vrlo darežljivom, pa sam svima u klubu ponudila da naruče što god žele na moj račun. Otvorila sam vrata, pozvala i sve ostale koje sam srela da naručuju što god žele. A kada je račun stigao onda sam trknula svog kolegu Nikolu i rekla sam, de ti plati. Da li vas to ponašanje podsjeća na nekoga? E pa to je modus operandi našeg premijera. On se osjeća velikodušno, a kada stigne račun očekuje da ga netko drugi plati. I upravo je to ono što se događa danas sa Zakonom o minimalnoj plaći. Naš je osnovni cilj naravno povećati životni standard naših građana. Međutim, ni posljednja povećanja minimalne plaće nisu dovela do toga jer je inflacija to povećanje pojela. Mi smo svi žrtve nekvalitetne ekonomske politike, prelijevanja iz šupljeg u prazno koja je dovela do toga da trenutno govorimo o situaciji u kojoj većina hrvatskih građana prima medijalnu plaću od 6.000 kuna i ne može si priuštiti osnovnu potrošačku košaricu koja košta 7.800 kuna. Dakle, većina građana koji žive i rade u RH nisu u riziku siromaštva nego su već siromašni. Ukoliko premijer zaista želi biti velikodušan onda on mora razmisliti kako da poveća tu plaću iz svoga džepa. Neka primjerice kao što mu govore poduzetnici digne neoporezivi dio na 5.000 kuna. Nema sretnog radnika bez sretnog poduzetnika. I ako oba ta faktora u društvu nisu zadovoljena sve ono što ide na štetu poduzetnika najviše će osjetiti naši radnici.
Prije nego što odobrim stanku samo mi recite jel Nikola platio? [[Upadica: Sve riješeno.]] e bravo.
Kao i poduzetnici što će sad platiti.
Stanka je odobrena, ako će tako pratiti poduzetnici onda će vjerojatno dosta dobro proći koliko sam shvatio iz priče. Idemo dalje, sada je na redu kolegica Peović, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime Kluba HSS-a i Radničke fronte u trajanju od 10 minuta, a trebalo bi stanku stvarno u vremenu od pola godine da se pokuša na neki način reagirati i promijeniti štetne zakone koje donosimo iz dana u dan u ovom saboru sve češće. Ovo je zakon koji radnicima njih 52.000 na minimalcu neće donijeti ništa dobro. To je protuustavni zakon jer prije svega on ne donosi minimalnu plaću kao dostojanstvenu plaću što je zapravo zagarantirano Člankom 56. Ustava. On će i dalje frizirati ovaj zakon, ove izmjene zakona statistiku i tvrditi da se eto digla minimalna plaća na 50% prosječne odnosno 60% medijalne plaće. Zato ja nosim ovu majicu, mi ne obećavamo ništa i to ispunjavamo, to je HDZ, to je stranka istine iz Alan Forda koja ništa ne obećava ali to i ispunjava. Nije teško kad postavite ljestvicu na 50% medijalne plaće ostvariti tu, tu svoju zadaću. Znači da bi plaća bila dostojanstvena Novi sindikat je izračunao ona bi trebala iznositi čak 10.400 kuna. Kada vi vežete minimalnu plaću uz bilo kakav postotak prosječne plaće onda recite iskreno hrvatskoj javnosti da je dostojanstvena plaća treba biti puno veća od prosječna plaća koja je i sama nedostojanstvena. I molimo ministra Aladrovića i njegove zamjenike danas ovdje da ne koriste izraz dostojanstven uz hrvatsku minimalnu plaću jer hrvatska minimalna plaća je sve samo ne dostojanstvena i neće se tako brzo očito to promijeniti dok HDZ vlada ovom državom.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolegica Burić, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Tražim stanku u ime Kluba HDZ-a kako bismo još jedanput ukazali kako je institut minimalne plaće iznimno senzibilne prirode i upravo zbog toga mora mu se pristupati na vrlo ozbiljan i odgovoran način što Vlada RH i premijera Plenkovića i čini. Podsjetit ću da minimalna plaća danas u 2021. godini i do kraja ove godine iznosi 4.250 kuna u bruto iznosu odnosno 3.400 kuna u neto iznosu, a kao što je i jučer premijer Plenković pred svima vama najavio minimalna plaća za 2022. godinu narast će u neto iznosu 350 kuna i ona će za 2022. godinu iznositi u neto iznosu 3.750 kuna. To je na godišnjoj razini nikad veći iznos povećanja od 10,3% i to je činjenica. Osim toga također moram kazati da je u mandatu ove vlade unatrag pet godina minimalna plaća povećana za 1.567 kuna odnosno u neto iznosu za 1.254 kune, to je povećanje pak za više od 50% u odnosu na 2016.g. i to su nepobitne činjenice, to su rezultati vlade premijera Plenkovića. A ako hoćemo usporediti to sa radom nekih drugih vlada, dakle onda valja kazati da je u mandatu vlade SDP-a minimalna plaća povećana za svega 179 kuna u 2015.g. za čak 11,94 kuna što je bilo uvećanje od 0,4%.
Stanka je odobrena. Vidim povreda poslovnika, kolegica Peović.
Povreda poslovnika čl. 238. kolegica Burić vrijeđa inteligenciju saborskih zastupnika ponavljajući da je …
…/Upadica predsjednik: Kolegice Peović, kolegice Peović./…
… plaća podignuta za 50%. odgovorite koliko …
…/Upadica predsjednik: Kolegice Peović, stanite./…
… je hrvatska plaća minimalna u odnosu …/Govornica isključena./…
Kolegice Peović dobivate opomenu, nikakvo vrijeđanje zastupnika i nemojte molim vas takve formulacije koristiti jer to ne piše nigdje u poslovniku. To je vaša želja da se obračunate sa onim što je izgovorila zastupnica, dakle nije bilo nikakve proceduralne greške, vi se ne slažete sa sadržajem onoga što ona govori i to nije povreda poslovnika i molim vas da to ne činite. Dobivate opomenu. Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku. Predsjednik Vlade RH jučer je najavio povećanje minimalne plaće i realno gledano protiv toga ne može biti nitko. Minimalnu plaću u Hrvatskoj doista je potrebno povećati, ali ono o čemu trebamo razgovarati ovdje je kompletna politika plaća. Činjenica je da je od 2008.g. do početka ove godine minimalna plaća u RH porasla za tek 33%, iza nas su zemlje poput Luksemburga gdje se minimalna plaća mjeri u tisućama eura. Zemlje koje su nama slične poput Rumunjske, Bugarske ili Litve nama je minimalna plaća rasla 70%. I zašto o ovome govorim? Zato što je činjenica da su plaće generalno u RH male, a kada tome pridodamo inflaciju koja nas pogađa, porast troškova života onda je jasno da niti prosječna plaća nije dostatna za život, a kamoli minimalna. Dvije minimalne plaće nisu dosta da pokriju jednu košaricu za jednu obitelj i to je činjenica. I mi zato moramo razgovarati o tome kako da povećamo plaće u RH od minimalne preko medijalne do prosječne kako bi osigurali da se u ovoj zemlji od svojeg rada može živjeti. Ovaj zakon tome generalno pomoći neće. Zbog toga smatramo da bi trebalo potpuno promijeniti pristup, prije svega minimalnoj plaći na način da se njen porast vezuje uz objektivne kriterije od porasta troškova života do porasta prosječne plaće, ali onda i poreznu politiku, politiku poreza na dohodak. Prije nekoliko godina kada smo mijenjali porez na dohodak pomogli smo onima koji imaju najveće plaće, pomogli smo za 1% zaposlenih u RH. Ajmo poreznu politiku promijeniti tako da pomognemo prije svega onima [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Grbin.]] koji imaju najniže plaće. Hvala.
Stanka je odobrena. Kolega Bernardić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora. Tražimo stanku da se konzultiramo oko ovog igrokaza koji je danas priredio predsjednik vlade Plenković zajedno sa saborskom HDZ-ovom većinom. Danas će se ovdje događati jedna situacija u kojoj će po naputku velikog vođe HDZ-ovci braniti predsjednika vlade i raspravljati o minimalnoj plaći, a ta uredba je jučer bila na Vladi RH. Dakle, umjesto da se razgovara o onome što je bit, a bit je da ljudi u Hrvatskoj žive loše. Jedina izjava po kojoj će ministar Aladrović ostati upamćen u radu svom u radu unutar Vlade RH da je Hrvatska fenomenalno mjesto za život. I zaista jest fenomenalno mjesto za život za one koji imaju novac, ali sigurno nije fenomenalno mjesto za život za 600.000 umirovljenika koji žive sa manje od 2.400 kuna mjesečno. Hrvatska sigurno nije fenomenalno mjesto za život za pola zaposlenih, dakle negdje oko 800.000 ljudi koji rade za plaće koje su manje od medijana, dakle od 5.800 kuna. Hrvatska sigurno nije fenomenalno mjesto za život za 200.000 ljudi koji u Hrvatskoj ima ukupne prihode manje od 3.000 što zbog toga što ne mogu naći stalan posao, što zbog toga što su sezonski radnici, za njih Hrvatska nije fenomenalno mjesto za život. A u isto vrijeme troškovi života, hrane, režija, energenata rastu. Ministar Aladrović kojeg danas ovdje nema, izgleda kao da je zaboravio da je došao iz siromašne Slavonije, iz siromašne Požege, izgleda da je zaboravio kako ljudi tamo žive i da je jednostavno izgubio kontakt sa zdravim razumom. Savjetujem mu i vama u Vladi RH da odete pogledati kako ljudi žive u Slavoniji koju je napustilo preko 200.000 ljudi.
Ministar Aladrović nije došao jer ima covid, to znadete dakle da javnost zna da nije došao jer je bolestan. Sada je na redu kolegica RAukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Tražim stanku u ime Zeleno-lijevog bloka da bih ukazala na jednu činjenicu, a to je da se ovaj zakon od prvog čitanja do ove konačne verzije nije izmijenio osim u čl. 7., tamo je … stavke umjesto brojeva su stavljena slojeva ili nešto slično. Znači sve ove naše rasprave u saboru, svi naši prijedlozi, svi sati čitanja, proučavanja, davanja argumenata, prijedloga ne znači ništa. Čemu onda ovaj sabor, čemu onda rasprave, čemu prijedlozi, čemu amandmani, čemu uopće ta predstava i igra i to vrlo loša predstava? To vam mogu kao profesionalac reći, vrlo odgovorno, izuzetno loša predstava, sa izuzetno lošim glavnim glumcima, izuzetno lošim. Predstava demokracije koja to ni na koji način nije jer sve što je opozicija predlagala, sve što je dolazilo sa naših strana su razumni prijedlozi. Ne mislim da treba sve prihvatiti, niti je to moguće, ali da ostane kompletno isti tekst zakona to je nečuveno i zbog toga tražim stanku. Hvala.
Stanka će biti odobrena. Sada je na redu kolegica Puljak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo tražim stanku u ime Kluba Centra i GLAS-a, da bi upozorila na jednu stvar kad već govorimo o minimalnim plaćama, a to je da je najbolji način podizanja plaća općenito, minimalne a i plaća općenito, podizanje produktivnosti rada. Realne plaće stvaraju se u proizvodnji, a ne državnim odlukama. Napominjem da Hrvatska ima petu najmanju minimalnu plaću u EU. Iza nas su Bugarska, Latvija, Rumunjska i Mađarska. S druge strane zemlje kao što Austrija, Danska, Finska i Švedska nemaju zakonski reguliranu minimalnu plaću. O njima govorimo kao socijalnim državama, neki kažu čak da imaju socijalistička obilježja. U stvarnosti potpuno je drugačije. To su ekonomije u kojima je tržišno natjecanje oštro, razvijeno, ali i strogo regulirano. U kojima pravila vrijedne jednako za sve. Nema dakle kumova, nema stranačkih prijatelja. A kod nas stranka koja vlada državom upravo je osuđena za korupciju i u takvoj državi ne može se razviti gospodarstvo u kojem će radnici imati primjernu plaću i imati, da mogu dakle od nje i primjereno živjeti. Zahvaljujem.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolega Lerotić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora tražim stanku u ime Kluba IDS-a. Naravno da smo za povećanje minimalne plaće, ali nismo za ovaj način na koji se to radi jer kao što je već i rečeno ovu razliku i ovo povećanje plaće platiti će poduzetnici. Mi danas imamo situaciju da ako imamo dvije odrasle osobe koje rade za minimalnu plaću koja će od 1. siječnja iznosit 500 EUR-a da si ne mogu osigurati ni minimalnu potrošačku košaricu. Imamo situaciju da će to izuzetno utjecati na tekstilnu, kožnu, drvnu industriju, a kada vidimo da su cijene sirovina rasle preko 20%, da rastu cijene energenata plina i struje, već imamo neke najave da je pitanje kako će te industrije to uspjeti izdržati. Hoće li se dogoditi još jedan egzodus radnika odnosno otkaza pa samim time i odlazak naših građana u neke druge države kada znamo da je glavni razlog upravo minimalne plaće. Kada će se početi ozbiljno govoriti o poreznim rasterećenjima? Kada će se početi ozbiljno govoriti o poticanju industrije, proizvodnje? Kada će se ozbiljno početi govoriti o poticanju izvoznih industrija? To su pitanja koja naši građani očekuju i to su jedini temelji stvaranja zdrave ekonomije, a ne ekonomije koja se temelji na turizmu. Jer budimo si iskreni da je ova turistička sezona nekim slučajem bila katastrofalna pitanje je kako bi uopće izgledao državni proračun i da li bi zemlja išla prema bankrotu.
Odobrena je i ova stanka. Sada je na redu kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovane kolegice i kolege tražim stanku ispred Kluba Hrvatskih suverenista u trajanju 10 minuta. U Šibeniku u kvartu Baldekin ima jedna gospođa zove se Zrinka. I Zrinka radi u servisu za čišćenje i ona je na minimalcu. I kad je došlo prvo povećanje minimalca prije par godina njoj se plaća nije podigla niti lipu. Sad se netko pita kako je to moguće? Nije joj se podigla plaća ali joj se formalno na papiru smanjilo radno vrijeme. Ne radi više 8 sati nego radi 6 sati dnevno. Kad je došlo drugo povećanje minimalca opet joj se plaća nije podigla niti lipu, nego je ostala istovjetna, ali je ovaj puta radila 4 sata dnevno. Dakle, ovu mjeru koju ste vi dali lako je izigrati odnosno poslodavci izigravaju. Izigravaju na način da jednostavno radnike prijave na 6 ili 4 sata dnevno. Jel vi znate šta to znači? Znači zapravo da smo mi naštetili, a ne pomogli toj najosjetljivijoj skupini. Naštetili, a ne pomogli. Dakle, oni što se tiče mirovinskog uplaćuju manje odnosno ne uplaćuju za puni, puna mirovinska davanja. Gledajte ovo je problem o kojem nitko ne govori, a problem zapravo kad ga sagledamo na pravi način je golem jer ti ljudi rade jednako, rade de facto 8 sati, a prijavljeni su na 4 sata. Ovo je jedna kozmetička mjera koja je zapravo PR potez ove vlade, a ako se ovo želi regulirati postoje načini, a to nije na ovaj način kako to trenutno pokušava napraviti vlada Andreja Plenovića.
Odobrena je i ova stanka. Javlja li se još tko? Ne, onda ćemo nastaviti u 10 sati i 5 minuta. STANKA U 9,53 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,07 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, sada ću ponovo pozvati poštovanog državnog tajnika Ivana Vidiša da uvodno predstavi konačni prijedlog zakona, izvolite. Samo držite dok se ne popiše.
Može? Poštovani predsjedniče sabora g. Jandroković, uvažene zastupnice i zastupnici. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o minimalnoj plaći dio je sustavnog unaprjeđenja područja minimalne plaće posljednjih nekoliko godina. Nakon izmjena i dopuna prethodnog Zakona o minimalnoj plaći u 2017.g. iz iznosa minimalne plaće najprije su izuzeta povećanja koja radniku pripadaju za prekovremeni rad, noćni rad i rad nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi. Nastavno, sustav je dodatno unaprjeđen donošenjem novog Zakona o minimalnoj plaći koji je stupio na snagu 1. siječnja 2019.. Novi je zakon preuzeo dobra rješenja iz prethodnog, te unaprijedio institut preciznijim i jasnijim odredbama koje su uredile način utvrđivanja minimalne plaće. Sve navedeno dovelo je do konstantnog rasta iznosa bruto minimalne plaće koje je kako je već u prvom čitanju naglašeno u mandatu ove vlade ukupno povećana sa 3.120 kuna koliko je iznosila 2016. na 4.250 kuna u 2021.g. Upravo danas će na sjednici vlade biti donesena Uredba o visini minimalne plaće za 2022.g. kom je minimalna plaća za slijedeću godinu kojem će biti povećana na 4.687 kuna i 50 lipa bruto odnosno na 3.750 kuna u neto iznosu. To je povećanje od 10,29% odnosno 350 kuna u odnosu na prethodnu godinu. Od 2016.g. minimalna plaća je ukupno povećana za 1.567 kuna i 50 lipa odnosno za 1.254 kune u neto iznosu tj. za 50,24%, a udio minimalne plaće u prosječnoj bruto plaći od siječnja do srpnja ove godine je 49,21%, dok je u medijalnoj plaći za srpanj ove godine 60,19%. Intenzivna događanja na području tržišta rada digitalizacija, brze fluktuacije radne snage, robotizacija i pojava novih oblika rada, te pojava pandemije bolesti Covid-19 tijekom 2020.g. osvijestile su potrebe da se području rada posveti dodatna pažnja, te se uz realizaciju mjera za očuvanje radnih mjesta pristupi unaprjeđenju pravnih propisa koji uređuju radne odnose. Radnici koji obavljaju poslove koji zbog jednostavnije složenosti i potrebne niže razine obrazovanja predstavljaju niske plaće posebno su osjetljiva skupina na tržištu rada i zadatak je države pružiti im odgovarajuću razinu zaštite ne narušavajući ujedno zakone tržišnog natjecanja. Upravo tome služi institut minimalne plaće. Tijekom prvog čitanja prijedloga ovog zakona u saboru većina primjedbi nije se odnosila na predmet ovog zakona već se odnosila na visinu minimalne plaće i mogućnosti da se njome pokriju osnovni životni troškovi. Iako se visina minimalne plaće ne uređuje Zakonom o minimalnoj plaći već uredbom Vlade RH. Novine koje se uvode ovim zakonom utjecati će na visinu primanja radnika koji rade za minimalnu plaću, a dodatno će se proširiti prekršajna odgovornost, te osnažiti nadležnosti inspekcije. U prijelaznim odredbama konačnog prijedloga zakona ostavljeno je dovoljno vremena do 1. veljače 2022. da se ukoliko postoji potreba izmijene Ugovori o radu s obzirom na odredbu kojom se minimalna plaća mora ugovoriti u bruto iznosu. Dodano vezano za primjedbe iz prvog čitanja, a koji se odnose na izuzimanje dodataka, želimo naglasiti kako su odredbe ovog zakona usklađene s Općim propisom o radu. Slijedom toga su iz iznosa minimalne plaće izuzeta sva povećanja koja radniku pripadaju temeljem općeg propisa poput povećanja za otežane uvjete rada, prekovremeni rad, rad noću, nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koje je zakonom određeno da se ne radi. Također, vlada ovim zakonom poduprla je intenziviranje kolektivnog pregovaranja i pokazala puno povjerenje u socijalni dijalog kojeg smatramo iznimno važnim pri uređenju radnih odnosa. Zaštita radnika se proširuje uvođenjem nadzora nad isplatom minimalne plaće i minimalnih povećanja plaće ugovorene kolektivnim ugovorom, a čija je primjena proširena odlukom ministra nadležnog za rad. Mogućnost ugovaranja minimalne plaće kolektivnim ugovorom u iznosu od 95% od iznosa iz uredbe institut je koji postoji u Zakonu o minimalnoj plaći od 2008.g. i koji se prema našim saznanjima nikada nije koristio. Navedeni institut postoji kao zaštitni mehanizam radnih mjesta u slučajevima kada dolazi do ozbiljnih poremećaja u poslovanju, ali je važno naglasiti da se ne može dogovoriti bez sindikata. Tako primjerice u kolektivnom ugovoru za graditeljstvo postoje odredbe koje daju mogućnost u slučaju pogoršanja gospodarske situacije u graditeljstvu smanjenja najniže osnovne plaće za najjednostavnije poslove na iznos koji ne može biti manji od 95% iznosa minimalne plaće utvrđene posebnim propisom. Također svaka ugovorna strana može podnijeti prijedlog za korekciju najniže osnovne plaće u slučaju porasta troškova života ili inflacije veće od 5%. Smatramo da će se ovako izbalansiranim zakonom postići odgovarajući pozitivni učinak na tržištu rada i zaštititi najranjivije skupine radnika, onih koji primaju minimalnu plaću. Zahvaljujem na pozornosti.
Sada ćemo krenuti s replikama, prvi je na redu kolega Grmoja, izvolite.
Poštovani predstavniče vlade iako vi iz vladajuće većine kao pokvareni gramofon ponavljate koliko se podigla minimalna plaća činjenica je da 51.000 ljudi u Hrvatskoj dakle s minimalnom plaćom živi zapravo i da su potopljeni u siromaštvu. Oni primaju po ovom vašem novom prijedlogu 3.750, a minimalna potrošačka košarica danas je 7.800 kuna. Još prije 3 godine Državni zavod za statistiku je rekao da je prag rizika od siromaštva 5.300 kuna, prije 3 godine. Dakle, prije ove inflacije, prije rasta cijena i svega ostaloga. Shvaćate li da evo kao mlad čovjek ovdje danas promovirate jednu tragediju i to predstavljate kao nekakvo postignuće?
Izvolite odgovor.
Ono što želim naglasiti da kada gledate 2016. kad je minimalna plaća bila 2.040, 2.496 kuna od toga smo sigurni da se nije moglo živjeti. Ne postoje laka rješenja, postoje reforme, postoje održiva povećanja i mi vjerujemo da je ovo jedno od takvih rješenja. Znači minimalna plaća je porasla za 50,24% od početka mandata ove vlade. To je napravljeno održivo u dogovoru sa socijalnim partnerima i na input stručnjaka. Ponavljam, lakih rješenja nema, ali smo mi sigurni da se materijalni položaj mora osnažiti i to se reflektira u ovom želji i onome što je učinjeno na rastu minimalne plaće. Na našoj strani su podaci, naravno da treba to reći, mi imamo, mi smo sigurni da su ovo velika povećanja i kad bi gledali prošlu godinu ovo bi bilo drugo najveće povećanje minimalne plaće u EU poslije Latvije. Samo 6 država članica je imalo rast od iznad 5%. Mislim da to puno govori o tome koliki je ovo iskorak.
Sada je na redu kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani članovi ministarstva, u 2022. godini minimalna plaća će biti 3.752 kune to je skok sa dosadašnjih 3.400 kuna za 10,3%. Poslodavci su nezadovoljni, a sindikati oduševljeni. Ukupni broj zaposlenih je milijun i 600 tisuća kuna. Prije 5 godina nezaposlenost bila 13,3%, danas je 7,3%. 7,3% je nezaposlenih, da li imate podatak koliki deficit radne snage, koliko brojčano uvozimo radne snage, a koliko je domaćih radnika nezaposleno odnosno koji ne rade i istovremeno dobivaju različite vrste naknada? Kada se radi o socijalnoj dimenziji, ono što govore iz oporbe imam osjećaj da namjerno zaboravljaju na imovinski cenzus, a vežu se samo na [[Upadica: Hvala vam.]] dohodovni cenzus. Hvala.
Izvolite odgovor.
Da, HZZ je javna ustanova pod nama kao što znate i ono što vidimo je zapravo konstantno smanjenje odnosno sad vidimo rekordno smanjenje broja nezaposlenih odnosno stopu od 7,3%. Dakle, nakon što je došlo do izmjena u Zakonu o strancima mi vidimo da je ogromna potražnja za radnom snagom. Taj domaći bazen radne snage mi pokušavamo iscrpiti, ali je očito da ne postoji dovoljna količina radnika koje naše gospodarstvo treba. Htio bih naglasiti da na današnji dan imamo oko 120.000 osoba u evidenciji nezaposlenih što dovoljno govori. A isto tako možda nekoliko podataka koji govore o onome što se događa na tržištu rada, a to je rekordan broj osiguranika odnosno zaposlenih koji smo imali ove godine kada smo prešli prvi put nakon 2008. milion i 600 tisuća osiguranika. Dakle, trendovi su takvi, pozitivni, a zajedno sa tim rastu [[Upadica: Hvala vam.]] i prosječne i bruto plaće.
Kolega Miletić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, ja bih volio malo da taj čardak spustimo na zemlju i da ne bude negdje između neba i zemlje. Vrlo konkretno, zamislite da živite sa suprugom u jednom stanu i da imate samo jedno dijete, natalitet nam je nikakav, ali evo da vama olakšam državni tajniče, i da primate 3.750 kuna minimalac, plaćate stan 2.000 kuna, režije telefon, komunalije, ostalo 1.000 kuna, plaćate javni prijevoz 300 kuna, imate dijete koje ide u školu, pa hrvatskom narodu treba Aladin i ona čarobna svjetiljka i to svaki mjesec da tri želje ovako napravi i da izađe da taj mjesec imaju što jesti, da taj mjesec imaju zadnji prijevoz, da taj mjesec imaju nešto odjenuti. Dakle o čemu mi pričamo? Dakle spustimo se s tog neba, s tog čardaka gdje živimo daleko od hrvatskog naroda koji je u velikim, velikim teškoćama. Hvala.
Izvolite odgovor.
Da se spustimo sa čardaka, znači kao vlada operiramo u realnim ekonomskim okolnostima. Prema tome, kao što sam rekao u uvodnom izlaganju tu uvijek postoje magični štapići. I ne može se povećati minimalna plaća bez da se vodi računa o kretanjima na tržištu rada i ukupnom gospodarstvu. Kao što sam rekao, ovo je zaista veliko povećanje, rekordno zapravo u RH. I kad pogledamo povećanja do 2016. godine ona su znala biti zaista skromna. Dakle, u 2015. mi smo imali povećanje od 11 kuna. Prema tome, ovo je realno, ovo je održivo i opet kažem kada pogledamo koliko je minimalna plaća u neto iznosu bila 2016. odnosno praktički 2.500 kuna, mislim da to puno govori o tome koliki je interes vlade da se razina minimalne plaće digne i skočila je za 50,24% kao što sam naveo. To su veliki iskoraci, ali utemeljeni na održivim politikama i na onome što se događa u našem gospodarstvu.
Sada je na redu kolega Mažar, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče vidimo da oporba naravno da negoduje vezano za najveće povećanje minimalnih plaća u povijesti RH. Negoduje za povećanje mirovina, povećanje prosječnih plaća, 52.000 novih radnih mjesta naspram prošle godine. Negoduje zato što njihove vlade to nikada nisu uspjele, nisu uspjele u puno boljim vremenima RH i negodovat će bez obzira što sve to ide u korist hrvatskih građana, ali građani su ti koji vide, osjete i koji će znati vidjeti tko radi, a tko priča floskule. Međutim, ono što je bitno reći da osim ove minimalne plaće otvaramo priču sa socijalnim partnerima, otvaramo priču stvaranja novih kolektivnih granskih ugovora i to će omogućiti da minimalne plaće budu različitih cenzusa. Već sada imamo kolektivne ugovore u graditeljstvu gdje će za najsloženije poslove minimalna plaća iznositi preko 11.000 kuna.
Izvolite odgovor.
Dakle, točno. Kada govorimo o radnim mjestima ipak treba spomenuti kada govorimo o realnostima i situaciju koju smo imali sa potresima i covidom. Uvijek treba uzeti u obzir da je upravo vlada svojim vrlo snažnim mjerama spriječila val otpuštanja, znači procjene su bile svako peto pa svako šesto radno mjesto. Na kraju preko 700.000 radnika je koristilo naše mjere za očuvanje radnih mjesta odnosno praktički svaki drugi radnik. U prijedlogu ovog zakona htio bih se osvrnuti na to, da ideja je staviti odnosno namjera veći naglasak na kolektivno pregovaranje kako bi socijalni partneri po primjeri što ste naveli ugovora kolektivnog ugovora u graditeljstvu dogovorili i veće plaće u odnosu na onu koja je propisan uredbom, pa tako drugoj skupini radnika u kolektivnom ugovoru koji ste spomenuli je već minimalna plaća na 4.800 kuna. Tako da svakako želimo staviti naglasak na socijalni dijalog jer smatramo da je to izuzetno bitno kod određivanja plaća i prepustiti njima da odrede i druge stvari.
Kolegice Selak Raspudić izvolite.
Da se ne lažemo premijer Plenković je još jednom kao što inače uobičava gurnuo ruku duboko u poduzetnički džep i sada se s tuđim novcem hvali svojom velikodušnošću. I da se ne lažemo i da ne stvaramo krivu sliku, ne postoji sukob između poduzetnika i radnika, postoji samo loša ekonomska politika prelijevanja iz šupljega u prazno koje su žrtve i poduzetnici i radnici jer sve što se događa poduzetnicima na kraju na svojim leđima osjećaju radnici i obrnuto. Jedna od takvih politika prelijevanja iz šupljeg u prazno u kojoj će stradati obje društvene skupine upravo ova. A vas ću pitati nešto vrlo konkretno, rast, inflacija, cijena ulja 17% u odnosu na prošlu godinu, znači minimalna plaća koliko, oko 8% u odnosu na prošlu godinu, prije smo mogli kupiti litru ulja ove godine pola litre ulja. Recite mi u jednoj namirnici koliko je rast minimalne plaće više toga omogućio građanima da si mogu priuštiti u jednoj koju god želite namirnici da građani znaju konkretno.
Hvala vam lijepa. Izvolite odgovor.
Znači jedan od argumenata koji sam više puta čuo ovdje danas je da mi kao vlada ili ministarstvo na svoju ruku donosimo ova povećanja. Opet stavljam naglasak na to da je prvo i prvo vezano uz ovo što ste pitali vezano za artikle, postoji stručno povjerenstvo koje je dalo impute o tome koliko bi trebala ići gore minimalna plaća. Nadalje, kada govorimo o situaciji na tržištu rada, opet kažem postoji cijeli niz drugih mjera kojima se omogućilo novo zapošljavanje, samozapošljavanje i zapošljavanje ranjivih skupina, uzmimo samo mjere aktivne politike zapošljavanja da ne govorim stalno o očuvanju radnih mjesta kroz koju je u zadnjih pet godina uloženo 5 milijardi kuna, a zaposlilo se 160.000 ljudi ili recimo mjeru samozapošljavanja kroz koju se zaposlilo 20.000 ljudi. Prema tome, ovo je samo jedan od mehanizama koji vlada koristi da bi ljudima omogućila da se zaposle, da pokrenu svoj posao i da u osnovi pogotovo kada govorimo o mladima, pošto ste to spomenuli da imaju puno kvalitetniju priliku integracije na tržište rada.
Izvolite povreda poslovnika zastupnica Selak Raspudić.
Čl. 238. omalovažavanje zastupnika. Uvaženi tajnik mi nije odgovori na pitanje, ja sam vrlo konkretno pitala u jednoj namirnici, zdravoseljački da vas razumiju reci te mi u kruhu, u mlijeku, u ulju u čemu god hoćete koliko si toga s obzirom na rast minimalne plaće ljudi mogu više priuštiti u odnosu na prošlu godinu ili koliko će moć za godinu dana, dakle vrlo konkretno to ljude zanima šta si mogu više kupiti.
Kolegice SElak Raspudić to nije povreda poslovnika jako dobro znadete to i dobivate povredu vi poslovnika i opomenu. Sada je na redu kolegica Majda Burić, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče Vidišu. Dakle, danas se na sjednici vlade donosi odluka o povećanju minimalne plaće za 2022.g. koja će iznositi 3.750 kuna i bit će uvećana za 350 kuna u odnosu na ovu godinu. Bez obzira što to mnoge žulja to je najveće povećanje na godišnjoj razini ikad, ikad. U proteklih pet godina ova je vlada povećala minimalnu plaću za sveukupno 1.567 kuna odnosno 1.254 u neto iznosu što je također rekla bih značajan iskorak posebice ukoliko to stavimo u suodnos sa prethodnom vladom SDP-a koja je povećala minimalnu plaću za svega 179 kuna. E sad moje pitanje prema vama državni tajniče, budući da sa ministrom Aladrovićem vodite iznimno zahtjeva resor zanima me što još poduzimate vezano uz jačanje [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] socijalne zaštite i sigurnosti ljudi koji imaju manje? Hvala.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Pa htio bih naglasiti da osim ulaganja o kojima sam danas govorio mi i u sljedećoj godini planiramo što se tiče tržišta rada ulaganje od preko milijardu i 200 milijuna kuna u nove poslove, pogotovo s naglaskom na one u zelenim i digitalnim sektorima. Znači još bih jedanput ponovio možda je bitno da gledamo zapravo prosjek u prosječnoj plaći koji smo sad dostigli na 50% i u medijalnoj 60% što je bio jedan od programskih ciljeva vlade. Što se tiče prosječne plaće htio bih istaknuti to još jedanput danas znači da je ona trenutno sada na 7.110 kuna u neto iznosu odnosno na 9.611 kuna u bruto iznosu. Naravno da osim ovih pokazatelja koje stvarno želim naglasiti jer ja mislim da puno govore o tome što se na tržištu rada događa, … nama i sustav socijalne skrbi pa i mirovinski sustav gdje je recimo dodan covid dodatak i ostale slične mjere kojima uz ovu namjeravamo pomoći materijalni status naših građana.
Kolega Bernardić, izvolite.
Simpatično mi je bilo kad ste rekli da nema lakih rješenja, ali je besramno da je riječ o velikom povećanju plaća. Dakle, ovo povećanje plaće u Hrvatskoj ne može pokriti na rast troškova života, dakle ni rast cijena hrane, ni rast režija i ako pogledate kako žive naši umirovljenici od kojih preko pola živi sa mirovinama koje su manje od 2.400 kuna, oni na blagajni u dućanu vade kovanice. I ja vas pitam kako osoba koja radi za plaću od 3.500 kuna može platiti najam stana u Zagrebu za 3.000 kuna, nikako. I to je razlog zašto dugo žive sa roditeljima i to je jedan od razloga zašto imamo slab natalitet i to je jedan od razloga zašto ljudi iseljavaju. Cijene u Hrvatskoj su europske, a plaće su nažalost hrvatske i niske. I ljudi u tome ne vide apsolutno nikakvu perspektivu.
Izvolite odgovor.
Evo dosta smo tema načeli. Evo istaknuo bih jedan podatak. Znači kada se gledao prosjek cijena najma i stanovanje u EU koju uređuje Eurostat, Hrvatska je 41% prosjeka, a recimo neke države koje često navodimo tu u saboru su na preko 170% to je primjer. Spomenuli ste rast minimalne plaće, besramno, ne znam meni je recimo povećanje u 2015. od 11 kuna ne djeluje baš ko ovo danas od 350 samo u ovoj godini. I da se osvrnem na kolegicu Selak Raspudić znači iznad 10% samo u jednoj godini. Prema tome kad gledamo cijelo razdoblje prije 2016. u tih 5 godina je minimalna plaća rasla za 179 kuna, dosta skromno. A osim toga kada govorimo o mladima i njihovoj kupovnoj moći podsjetio bi da u to vrijeme je bila jedna mjera stručnog osposobljavanja za rad bez zasnivanja radnog odnosa koja je omogućila mladima da rade za 1.600 kuna što je sigurno puno manje od ovoga što mi danas govorimo i što mi danas nudimo mladima o kojima govorite.
Imamo povredu Poslovnika …/
…/Upadica: Povrijeđen je Članak 238./…
samo malo, nisam vam još dao riječ. Povreda Poslovnika, kolega Bernardić, izvolite.
Poštovani predsjedniče povrijeđen je Članak 238., moj gospodine Vidiš, izgleda da ne vidiš. Dakle, premladi ste da bi počeli se opravdavati i izvlačiti na bivše vlade. Dakle, vi ste mlad čovjek, zasučite rukave, prionite poslu i nešto napravite u tom vašem ministarstvu za građane ove zemlje. Razgovarajmo o stvarnim problemima, a to je da ljudi jedva spajaju kraj s krajem. Dva miliona ljudi krpa jedva kraj s krajem. O tome u saboru moramo razgovarati [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] i zato ljudi odlaze [[Upadica: Hvala vam lijepa,]] i zato …
Dobivate, dobivate opomenu ovo nije bila povreda Poslovnika nego je bila replika.
U pravu ste.
A drugo, o mladosti, o mladosti svi smo mi za nekoga mladi, a za nekoga stari tako da vas molim da ne sudimo državne dužnosnike, a ni druge ljude po tome jesu li mladi ili stari nego po onome kako rade. Izvolite kolega Pavić.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče sabora, poštovani državni tajniče pa suza nam krene na oči kad gospodin Bernardić i SDP govore o socijaldemokraciji, govore o socijalnim mjerama, a oni su za 11 kuna povisili minimalnu plaću. 179 kuna u njihovom mandatu i sad vrijeđaju vas i vrijeđaju ovu vladu na koji način upravo vlada povećava rekordno 350 kuna. Da, i dalje smatramo da treba više, ali radimo balans, ne želi vlada dovesti do toga da tih 51.000 ljudi završi na ulici. Upravo ono što ste rekli je da balans između potpora radnicima i ovog rekordnog rasta plaće da smo i prosječna na 7.200 kuna i 350 kuna povećanja. A velik uspjeh dok sam ja bio ministar, vi ste bili sa mnom, proširenje kolektivnog ugovora na turizam i na građevinu minimalna plaće 11.000 kuna su u građevini u proširenom kolektivnom ugovoru. Hvala.
Prije odgovora imamo sad 3 povrede Poslovnika, prvi je kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Pavić je povrijedio Članak 238., vrijeđao je zastupnike. Dakle, mi više nismo članovi SDP-a. Ako smo i bili članovi SDP-a kolega barem nismo članovi kriminalne organizacije. Barem nismo članovi neke organizacije koja je osuđena za korupciju. Hvala vam lijepo, pametnome dosta.
Kolega Hajduković, pa zašto bi to bilo uvredljivo? Nisam shvatio zašto bi bilo uvredljivo da ste članovi SDP-a, to je pogreška više niste članovi, ali ne znam zašto vas to vrijeđa. Tako da nemam, ne vidim razloga za ovu intervenciju i traženje povrede Poslovnika dakle dobivate opomenu. Kolega Fabijanić?
Povukao sam.
Povukli ste, dobro. Kolega Bernardić, izvolite.
Opet je povrijeđen Članak 238., dakle mi nismo više članovi SDP-a, ali niste vi više ni ministar rada, a smijenjeni ste iz vlade upravo zahvaljujući vašoj nesposobnosti zato jer ste htjeli uzeti novac iz džepova umirovljenika. Zato vaš je vaš predsjednik stranke Andrej Plenković smijenio, to je istina. I jedina suza koja se je mogla vidjeti na vašem oku je ona zbog smjene. Sigurno niste plakali zbog toga kako danas žive umirovljenici.
To je druga opomena kolegi Bernardiću jer nije bilo povrede Poslovnika, ali molim vas kolegice i kolege, kolegice i kolege opet pretvaramo raspravu u, a neću reći u cirkus, ali ovo nema nikakvoga smisla. Ako znamo čemu služi povreda Poslovnika i uporno ju zloupotrebljavamo onda to pošaljemo jako loše poruke. Mislim vi ste svi svjesni da namjerno kršite Poslovnik. Ja nemam mehanizme nego ovako vam dajem opomene, ali govorite o sebi. I mi svi zajedno šaljemo poruku građanima da se isplati kršiti zakon na neki način. Kolega Pavić, izvolite ...
… [[Upadica: Ne razumije se.]]
pa da, ne šalim se. Kada namjerno kršite, gledajte odmah vam, dajem vam odmah prvu …
…/Upadica: Vi kao predsjednik Hrvatskog sabora parlamentarne većine osuđene za korupciju kažete da se isplati kršit zakon./…
izvolite sjesti, izvolite dobivate sada prvu opomenu …
…/Upadica: Građanima./…
dobivate drugu opomenu
…/Upadica: Isplati se./…
i oduzet ću, sad ću vam oduzeti pravo govora po ovoj točci. Izvolite sjesti. Ne možete govoriti po ovoj točci. Sada je na redu kolega Pavić, izvolite povreda Poslovnika
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Kolega Bernardić je povrijedio Članak 238. vrijeđanje zastupnika, to što možda je više ne znam tko je gdje u oporbi, ah to ide na vas ankete vam dovoljno govore, ali ovdje smo danas radi građana, radi povećanja rekordne minimalne plaće i radi toga da upravo ovim povećanjem osiguramo i da raste minimalna plaća na 50% prosjeka, 60% medijalna ali i da osiguramo da ta …
Kolega Pavić hvala i vama isto tako opomena i pozivam vas sve da prestanete kršiti Poslovnik traženjem povreda Poslovnika. Taj institut gubi smisao onda ako ćemo ovako nastaviti. On gubi smisao. Kolega Troskot izvolite.
Poštovani državni tajniče ovo je još jedan udarac na hrvatske poduzetnike i obrtnike iz razloga što je nedavno dakle bio udarac i obrušavanje na obrtnike paušalce, IT-evce, gdje se ih se dodatno administrativno maltretira s anketama i šalju porezne inspekcije koji bi trebali ocijeniti te obrtnike po nekakvim subjektivnim dojmovima, a ne po objektivnim činjenicama. Ono što je činjenica jest da smo mi dosta na terenu i u Zagrebačkoj županiji upoznao sam gospođu koja je radila cijeli vikend, subotu i nedjelju i bilo joj je isplaćeno 56 kuna za oba dva dana. To nije regulirano sa Zakonom o minimalnoj plaći i bilo kakvi socijalni uvjeti na koje se vi pozivate i ono što bi zapravo trebalo napraviti, regulirati zapravo dodatke. Ja ne vidim da se reguliralo dakle, rad noću, prekovremeni rad dakle i ostale stvari koje nisu obuhvaćene s ovim minimalcem i da prava strategija bi bila ulazak ukoštac sa Zakonom o radu, a ne ovaj Zakon o minimalnoj plaći koji neće donijeti efekte za koje se vi kunete da hoće.
Izvolite odgovor.
Istina, nacrt prijedloga novog Zakona o radu stavljen je pred radnu skupinu ovaj tjedan, ono što sam rekao na početku, a ponovio bih da će se učinak ovog Zakona analizirati nakon 2 godine, znači nakon 2 godine mi ćemo utvrditi da li je bilo novih kolektivnih ugovora kojima će se ugovoriti više minimalne plaće, odnosno čija će se primjena proširiti u skladu sa Zakonom o radu. Mislim da treba ostaviti prostora socijalnim partnerima da ove stari dogovaraju, a što se tiče poduzetnika, kao što sam rekao, znači Vlada je zaista snažno stala iza poduzetnika i opet će stati iza svih onih koji se nađu u poteškoćama. Ako, ako moram to još jedanput ponoviti i reći ću, mjere za očuvanje radnih mjesta, ako to nije dokaz i garancija da će Vlada uvijek stati iza poduzetnika i da ih neće ostaviti na cjedilu, mislim da, ne znam koji argument bi bio dovoljno dobar.
Kolega Troskot, ja sam zamolio nešto, vidim da to opće vas ne dira. Izvolite.
Čl. 238, htio bi se samo obratiti, povrijeđen je čl. 238, ispitivanje zakona nakon [[Upadica: Što je povrijeđeno u čl. 238?]] Omalovažavanje zastupnika [[Upadica: S čime vas je omalovažio?]] Pa je l' mogu samo elaborirati, pa niste mi dali da elaboriram [[Upadica: Pa ja ću vam dati odmah opomenu jednu, drugu, treću.]] Ali to je sad, pa kršenje Poslovnika, [[Upadica: Pa neću ovo, mislim ovo je, ovo nema smisla, ljudi moji.]] ja nisam izrazio svoje mišljenje, vi mene stalno prekidate predsjedniče Sabora [[Upadica: Pa prekidam vas zato što je jasno…]] Poslovnik zahtijeva [[Upadica: … svakome objektivnom promatraču da nema povrede Poslovnika, da je državni tajnik odgovorio na vaše pitanje, na vašu repliku.]] Ali, predsjedniče Sabora, ja nisam dovršio [[Upadica: Ajde izvolite, recite, ja ću vam onda davati, ako procijenim da ne, pa se vi onda žalite. Jer ovo nema smisla.]] Ali ja nisam izrazio.
Znači da sad svaki zastupnik radi ovo što radite vi, onda mi ne možemo raditi. Znači svaki zastupnik ima pravo na 3 povrede Poslovnika, odnosno na 3 opomena dok ne dobije oduzimanje riječi. 150 je zastupnika, puta 3 je 450, pa kako ćemo mi raditi ako ćete vi tako, kako ćemo raditi? [[Upadica: Razumije predsjedniče.]] Je li vama stalo do građana ili do vlastite promocije, ne razumijem.
Itekako mi je. Ne, nikakva vlastita promocija iz razloga što sam primijetio trend, predsjedniče Sabora, da mene konkretno na osobnoj razini stalno prekidate i ne dozvoljavate mi izreći mišljenje, što je direktna povreda Poslovnika. Dopustite mi barem da iskažem, to je demokratsko pravo, izreći mišljenje, pa ako treba me onda iznesite van iz sabornice, nije to problem.
Ne, neću vas iznijeti, dat ću vam opomene, neću vam [[Upadica: Ali na čemu, ...]] nerazumljivo/.../... Ne, ne, izvolite, vratite 30 sekundi, izvolite kolega Troskot.
Poštovani državni tajniče, čl. 238, omalovažavanje i građana i ovdje nas u sabornici. A zašto? Dvije godine ocjenjivanja dakle efekata samoga zakona nakon što smo već sad upozorili da to ne ide u dobrom smjeru će vas dovesti do situacije da će 2 ...
/Upadica: Kolega Troskot, dobivate prvu opomenu./...
godine još ljudi iseliti iz Hrvatske.
Prvu opomenu. Ovo, kakva je ovo povreda Poslovnika? Vi polemizirate, vi replicirate, to nema veze s povredom Poslovnika. To nema nikakve veze s povredom Poslovnika, ovo što činite je klasična replika, pa to je zdravorazumski. Izvolite kolega Grmoja, povreda Poslovnika.
Poštovani predsjedniče Sabora, zamolio bih vas da kriterije koje primjenjujete na sve zastupnike, da primjenjujete na zastupnike Mosta. Ja znam da je vama neugodno kako je, kako se snašao zapravo državni tajnik ovdje u ovoj raspravi, odnosno da je ispalo zapravo da ne može obraniti Vladine politike, ali dopustite kolegi Troskotu isto to ste dopustili dakle kolegama iz HDZ-a, a da kaže svoju povredu Poslovnika, onda, ako je prekršio Poslovnik, izreknite mu opomenu.
Kolega Grmoja, vi čak niste ni rekli koji je čl. povrijeđen. Znači ni ne trudite se objasniti što je u povredi Poslovnika [[Upadica: Ne trudim se, vi kršite Poslovnik.]] Ja kršim Poslovnik? [[Upadica: Da.]] Pa dakle, ovo je toliko besmisleno sve skupa što činimo. Dakle imamo raspravu sa instrumentima pojedinačne rasprave, rasprave kluba, replike i onda postoji taj jedan institut povrede Poslovnika koji se uporno krši, uporno od istih zastupnika. I svi ostali koji to ne čine, koji se drže reda su ustvari kažnjeni jer svi jako dobro znadete da 2 povrede Poslovnika vam ne znače ništa i možete normalno dalje funkcionirati i ja vas molim, ja vas samo mogu moliti jer Poslovnik je takav kakav je, da to ne činite. Da imamo normalnu zdravu raspravu kakva je predviđena Poslovnikom. I dobivate opomenu, naravno. Kolegice Selak Raspudić, izvolite.
Čl. 238 ide na vas omalovažavanje saborskih zastupnika. Prvo ću podsjetiti da sam vas ja eksplicitno pitala što znači omalovažavanje i kako se ono detektira što je određeno Poslovnikom, a vi ste mi rekli prema vlastitom nahođenju. Dakle ovisi o vašoj interpretaciji. Ovo naglašavam jer je meni doista, zbilja bilo neugodno slušati na koji način ste se derali na kolegu Troskota u odnosu kako ste komunicirali s kolegama s druge strane sabornice koji su isto kršili Poslovnik. Mi moramo sjesti i popraviti Poslovnik [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] ali molim vas, nemojte se derati na saborske zastupnike.
Kolegice Selak Raspudić, dobivate drugu opomenu. Dakle, ovako. Mislim, čisto registracije radi jer vidim da sad vi iz Mosta želite se prikazati kao žrtve. Dobila je jednu opomenu kolegice Peović, ona nije iz Mosta, kolega Bernardić 2 opomene, isto tako nije iz Mosta, kolega Hajduković 1 opomenu, isto nije iz Mosta, kolega Orešković 3 opomene, isto nije iz Mosta, kolega Pavić iz HDZ-a koji je jedini od vladajućih do sada tražio povredu Poslovnika, dobio je isto tako opomenu i imate vi 2 i kolega Troskot i Grmoja po jednu. Dakle vrlo ravnomjerno raspoređene. Ne znam što bi, što bi tu sad trebalo. Evo, sad idemo dalje. Ajmo, ajmo se zabavljati. Kolega Miletić, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, čl. 238. Dakle znate da ja ovo baš ne radim, ali sad sam uistinu osjetio po savjesti da moram reagirati. Mislim da je jedino razlika, predsjedniče HS-a u pristupu, dakle i kolega Bernardić i kolege iz HDZ-a uspjeli su stvarno sve reći, do kraja i onda biste vi, naravno, kao onaj tko to ima ovlasti i zato i mandat, vi ste dali opomenu, a kolega uistinu ste glas povisili, dosta je to zvučalo onako i meni koji sam miroljubiv dosta onako strašno.
Hvala vam lijepa kolega Miletić. Da, čak ste se i uplašili, jel? Dobro. Na kolegu Troskota sam podigao glas zato što nakon mojih učestalih molbi i on napravio isto što sam molio da se ne čini, pa sam možda malo podigao glas, a svi ostali ste završili, kolegica Selak Raspudić svaki puta i kolega Grmoja i vi dakle samo jednom se dogodilo i u slučaju kolegice Orešković, al to zato što sam molio i molio i molio, a vi me ne uvažavate. Ali evo imamo sad zato još jednu povredu Poslovnika, kolegica Peović izvolite.
238., ja bi vas lijepo molila da počnete moderirati ovu sjednicu. Mene ste prekinuli kada sam samo progovorila o povredi Poslovnika, niste mi dali niti da dovršim do kraja, a ja upozoravam gledatelje koji gledaju ovu sjednicu da ova predstava ima svojeg učinka jer se ostavlja dojam da ovdje svi stoje na strani tih radnika na minimalcu i da su spremni povisiti taj minimalac i ovakvim povredama Poslovnika ostavljate prostor i za HDZ da manipulira statistikom u svakoj povredi Poslovnika [[Upadica: Hvala vam lijepa kolegice Peović]] i za dio oporbe da se prikazuje kao … [[Govornik se ne razumije]]
Kolegice Peović, hvala vam lijepo, uopće ne znam što želite, dobivate opomenu. Sada se javio i kolega Kujundžić za povredu Poslovnika.
Hvala predsjedavajući. Povrijedili ste članak vi, vi osobno 238., dakle ako g. Zvonimira Troskota nije izbor rektalni alpinizam za razliku od vas da li prema premijeru, da li prema nekome drugome [[Upadica: Ajde to dečko, ajde dečko, ajde dečko, ajde dečko]] dopustite da je to naše pravo i možete mi dati tri opomene, možete mi oduzet riječ, ali na sramotan način vodite sjednicu.
Gledaj, ispod si svake razine. A vidite to su kukavice koji dođu, izvrijeđaju i onda pobjegnu, a što da ja radim s njima? Al dobro to je dio njihove kulture. Idemo sada dalje, kolega Hajdaš Dončić, izvolite.
Eto ga. Poštovani državni tajniče, pretpostavljam da ste vi član HDZ-a, ali to sad zapravo nije toliko ni bitno. Dakle, živimo u jednom, pa nemam pojma, u čudnom društvenom sistemu koji se vjerojatno zove kapitalizam i gdje je ono permanentan sukob između rada i kapitala. I sad o čemu se radi ovdje? Radi se o ovome da vi jednostavno niste izašli iz nekih okvira, iz neke kutije i okej je, naravno da će to svi dobronamjerni i zdravo razumni ljudi pohvalit i prihvatit što se diže minimalna plaća. No velika je razlika između minimalne plaće i nešto što se zove dostojanstvena plaća jel, dostojanstvena plaća za život, a još je veća razlika između nečeg što se zove temeljni dohodak, dakle koji ljudima osigurava dakle da tako kažemo dostojan život. Dakle, ono što se tiče ovog zakona nisam siguran iako je to dobro da ste izuzeli rad nedjeljom i prekovremene, znači da se ne računa kao minimalna plaća, mislim da je to još ostalo u nekoj sivoj zoni da će to poslodavci vjerojatno moći malo slalom uzeti s tim [[Upadica: Izvolite odgovor]] A zato ću u SDP-u zapravo više inzistirat na slijedećem radu [[Upadica: Hvala vam lijepo]] o temeljnom dohotku. A kolega ako mogu vam dati samo jednu primjedbu, nemojte molim vas zastupnicima ti govoriti nego vi… [[Govornik se ne razumije]]
Kolega Hajdaš Dončić, kad je zastupnik bezobrazan onda ću mu reći šta god želim, šta god želim, a kontroliram se samo zato da javnost, da javnost ne bih povrijedio sa grubim i bezobraznim riječima jer ne želim se spuštati na razinu takvih primitivaca. To je jedina, jedina je to razlika, a inače bi mu svašta rekao, eto. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ajde kolega Hajdaš Dončić, sad i vi radite isto što je radio ovaj prije vas. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Radite, radite, radite, al zato imate glasova koliko imate, zato vam se raspada stranka, zato imate problema. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] A kako mislite da ne mogu, znači može doć, može čovjek doć izvrijeđat me kao nikoga od vas ovdje zato što se držim Poslovnika i ja da onda šutim, pa gdje to ima, pa što si vi zamišljate, pa tko ste vi, dakle da možete izvrijeđati najvulgarnijim i brutalnijim riječima nekoga od svojih kolega i očekujete da će on šutjeti, pa naravno da neće, pa naravno da neće. Pa ja mogu njemu reći stoput gore nego što on može meni, ali neću jer to nije pristojno, to nije civilizirano [[Upadica iz klupe: Ajmo minimalna plaća ljudi]]
Uvaženi predsjedniče sabora ja vas pozivam da počnete voditi sjednicu u skladu s odredbama Poslovnika.
Kolegice Orešković, vi više nemate pravo govoriti. Ja vas pozivam da ne zloupotrebljavate Poslovnik, pa nije ovo došlo zbog mene. Ja sam upozoravao, upozoravao, upozoravao više puta da se držimo reda, ali vama je očito držanje reda nešto što, što ne smatrate da je važno. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Kolegice Peović, ja se ne raspravljam ni sa kim nego samo s onim koji me uvrijede, a to mi nećete oduzeti to pravo. Idemo sada dalje, sada je odgovor na repliku na Hajdaš Dončića, izvolite.
Pretpostavljam da ste htjeli govoriti o okviru kada ste rekli o kutiji u kojoj djelujemo, znači ono što bih htio istaknuti da djelujemo zaista u iznimno teškim okolnostima, a i u takvim okolnostima vodeći računa o ravnoteži između poslodavaca i sindikata, između onog što je moguće i nemoguće napravljeni su rekordni iskoraci, morate to priznati, znači opet se vraćamo na minimalnu plaću o kojoj bi danas trebali govorit. Znači cilj je bio 50% udjela u prosječnoj plaći, 60% udjela u medijalnoj, to je sve postignuto, pogledajte prosječnu plaću. Također dakle ideja je bila da ona dostigne 7.600, sad smo na 7.118. Dakle, unatoč svim okolnostima u kojima se nalazimo, potres, covid, sve je uvjetno rečeno izašlo iz kutije o kojoj govorite i rekordno pomoglo poslodavcima, a ja se nadam da ćete ipak priznat da je ovaj rekordni rast minimalne plaće nešto što nije fikcija nego stvarnost, jedan ozbiljan izlazak iz kutije kakav nije do sad viđen.
Kolegice Opačak Bilić, izvolite.
Poštovani državni tajniče, s obzirom da iznosite da su iznosi minimalne plaće prihvatljivi za jedan pristojan život onih koji rade za nju, a to nije mal broj, to je gotovo 50.000, više od 50.000 naših građana. A sam zakon u obrazloženju kaže da mu je cilj da minimalna plaća bude socijalni i ekonomski zaštitni instrument. S obzirom na nesigurnost kojom smo izloženi i na inflaciju kojom svjedočimo i na stalna poskupljenja apsolutna svega i s obzirom da građani iz godine u godine sve teže žive i da im je životni standard svake godine sve niži ja vas pitam s obzirom da naša vlada voli ovaj raditi strategije, planove i programe, imate li vi nekakav savjet nekakav možda dinamički plan ili strategiju, plan koji bi ponudili i dali našim građanima i objasnili im kako sa 3.400 kuna dočekati ne kraj nego sredinu mjeseca s obzirom da prosječna košarica iznosi 8.000 kuna. Hvala.
Izvolite odgovor.
Ponavljam, znači ideja je osnažiti materijalni položaj radnika koji su na minimalnoj plaći. Ono što sam naveo je da moramo uloviti ravnotežu između onoga što poslodavci mogu i onoga što je potrebno da bi se taj materijalni položaj ojačao. Opet kažem, znači sigurno je lakše prebroditi to što govorite sa 3.750 kuna nego na 2.496 koliko je bilo u neto iznosu 2016. Ovaj rast je rekordan, ali je održiv i o tome treba voditi računa. Mi ćemo naravno pratiti učinke kroz sve ove godine i uvijek ćemo intervenirati ukoliko vidimo da dođe do određenih izazova, a kada ste rekli plan i program navodim vas na moj prošli odgovor. Mi smo jasno propisali u planu rada, u programu vlade što želimo ostvariti. I ovo što vam ja danas želim reći je da smo mi to ostvarili i da ćemo vjerojatno te ciljeve i još dodatno probiti.
Kolega Lerotić, izvolite.
S obzirom na najave iz pojedinih industrija koje dolaze da s obzirom na razna povećanja i što se tiče sirovine i što se tiče energenata i sada povećanje minimalne plaće se stavlja pod znak upitnika hoće li oni moći servisirati svoje obaveze. Ako ne mogu servisirati svoje obaveze onda će i radna mjesta doći pod znak upitnika. Ako radna mjesta dođu pod znak upitnika aktivirat će se mjere za očuvanje radnih mjesta odnosno vrtimo se u začaranom krugu. Pa me zanima da li su to te održive politike na koje se referirate?
Prije odgovora imamo povredu Poslovnika, Opačak Bilić, izvolite.
Hvala, ma ja se ispričavam digla sam malo prije replike, ali evo nije registrirano. Državni tajniče niste mi odgovorili uopće na moje pitanje, znači nisam vas pitala …
Kolegice Opačak Bilić, što je, gdje je …
… oprostite ja inače ne dižem povredu Poslovnika.
… ne nemojte vi, stanite, gdje je povrijeđen Poslovnik, koji članak, što hoćete?
Članak 238., nisam dobila …
Što u Članku 238.?
Nisam dobila odgovor na svoje pitanje, nisam pitala o strategiji vlade.
Niste dobili odgovor na svoje pitanje i zato tražite povredu Poslovnika?
Da, ja sam pitala o strategiji kako dočekati kraj mjeseca sa 3.400 kuna.
Ne možete dobiti povredu Poslovnika, dobivate opomenu. Izvolite sjesti, dobivate opomenu. Sada je na redu, odgovor na repliku, izvolite. Vi ste odgovorili, odgovorili ste tako je da, onda je na redu sada replika kolegice Ban Vlahek, izvolite … [[Upadica: Ne razumije se.]] aha na, Lerotić je bio, tako je, da, da, je, je, izvolite odgovor na repliku.
Dakle, bilo je pitanje da li se vrtimo u začaranom krugu odnosno ako dođe do nekakvog vala otpuštanja koji do sada nikada nismo zabilježili kad je podizana minimalna plaća, mi se ne vrtimo u začaranom krugu, dapače mi ćemo se potruditi stvoriti dodatnu vrijednost. Skrećem pažnju na Nacionalni plan otpornosti i oporavka kroz koji samo naš resor u slijedećih 2, u slijedećih, u slijedećem razdoblju predvidio ulaganja od 2 milijarde kuna tržište rada odnosno sustav socijalne skrbi, a i slijedeće godine predviđamo standardno ulaganje u mjere aktivne politike zapošljavanja upravo kako bi stvorili nove visokokvalitetne poslove koji će omogućiti i visoke plaće. To radimo kroz mjere aktivne politike zapošljavanja i rekao bi samo da smo i u tom području bili prilično uspješni u zadnje vrijeme čemu svjedoči rekordno niska nezaposlenost i rast ovih plaća. Prema tome, ovi podaci govore da se ne zavrtimo u začaranom krugu već da idemo naprijed, a prilogu tome ide procjena rasta BDP-a za ovu godinu.
Kolegice Ban Vlahek, izvolite.
Poštovani državni tajniče, pozdravljaju se poboljšanja u zakonu kakva god ona mizerna bila jer ide u korist radniku koji primaju minimalnu plaću. Međutim, svakako treba i nastaviti povećanje iznosa kako bi barem dosegli EU prosjek. Svi znamo da rast plaća mora pratiti i rast produktivnosti. Stoga cilj svakog je da se plaće koliko god mogu povećaju jer želimo zadržati ljude. Međutim, za povećanje plaća potreban je isti rast produktivnosti, ako se to ne može postići, a tako velik rast produktivnosti je jako teško ostvariti onda tvrtkama neće preostati drugo nego da ili režu investicije ili smanjuju proizvodnju ili smanjuju broj zaposlenih. Stoga trebate dati poslodavcima kako bi oni mogli isplatiti povećanu plaću ukinite najveći broj parafiskalnih nameta. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Što se tiče naše radne snage i njenih recimo seta vještina, a vodimo računa o tome da povećamo i produktivnost, ali i kao što sam rekao vještine koje naša radna snaga posjeduje kako bi bila dodatno konkurentnija. To smo predvidjeli novim, novim mjerama u okviru NPO-a, ali i dosadašnje mjere što sam spomenuo na početku da u zadnjih 5 godina je 100.000 radnika sudjelovalo u mjerama aktivnih politika zapošljavanja, pomoći da oni budu konkurentniji, produktivniji i da dobe neke nove vještine kojima će poboljšati svoj položaj i na tržištu rada i produktivnost na radnom mjestu.
Kolegice Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče, prema podacima trenutno 52.000 ljudi prima minimalnu plaću u odnosu na raniji podatak od prije 3 godine kada je taj iznos bio odnosno podatak bio od 73.000 ljudi koji su primali minimalnu plaću. Vlada to smatra uspjehom, no treba naglasiti da osim te razlike od 21.000 ljudi još je više onih ljudi kojih je plaća veća od minimalne za svega nekoliko kuna npr. u tvornici Borovo čiji je poslodavac država upravo, a gdje je plaća veća od minimalne svega 8 do 26 kuna dok istovremeno predsjednica uprave ima plaću od 18.000 kuna. Država kao poslodavac to dozvoljava i ne vidi u tome problem kao što nije ni vidjela problem u neisplati minimalnih plaća radnicama Orljave čiji je također vlasnik država, a ta tvornica se trenutno nalazi u stečaju. Kakvu poruku šalje država poduzetnicima sa takvim upravljanjima koji je sve samo ne dobar gospodar? Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Što se tiče konkretnih poslodavaca mislim da nije možda primjereno da ulazim osobno u te poslovne odluke. Ono što sam siguran da svatko želi zadržati kvalitetnog radnika i ako se za to stvore uvjeti vjerujem da će u svim sektorima plaće rast, opet ponavljam mi vidimo da je potrebno osnažiti materijalni položaj radnika na minimalnoj plaći, vidimo da se i broj radnika na minimalnoj plaći smanjuje što je dodatno ohrabrujući pokazatelj za 20.000 ako se ne varam. Prema tome, ja vjerujem da će pogotovo kroz kolektivno pregovaranje povećati se broj onih koji će dogovoriti povoljnije minimalne plaće. Što se tiče konkretnih poslodavaca tu ne bih ulazio u njihovu poslovnu politiku niti njihovo poslovanje koje vjerojatno utječe na to kolike su razine plaća što uprave što radnika.
Kolegice Peović, izvolite.
Evo ga, vratit ću se na temu ovog zakona jer čini se da ni vi i to vam odgovara, a ni dio oporbe ne misli govoriti o ovom zakonu. Znači postavit ću vam dva pitanja, zašto uvodite nove iznimke od isplate minimalne plaće? Znači da se minimalna plaća može isplatiti u manjem iznosu. Zašto ne regulirate dodatke i ostavljate u Zakonu o minimalnoj plaći opet mogućnosti da poslodavac isplaćuje minimalnu plaću iako radnik radi dodatni rad, znači prekovremeni rad, blagdanom rad, nedjeljom itd. i zašto zapravo ne radite ništa? U tom smislu poklonit ću vam ovu majicu, mislim da ste jedan lijepi pripadnik HDZ-a koji bi mogao nositi ovu majicu koju i ja nosim danas s vama u čast, a to je znači mi ne obećavam ništa i to ispunjavamo. Ovaj zakon ne obećava ništa, ništa ne ispunjava i ja ću vam pokloniti ovu majicu u tom …
Izvolite odgovor. Slobodno odgovorite, odgovorite.
Dobro, ok, hvala na poklonu. Da se vratimo na prijedlog ovog zakona, ono što želim reći da je taksativno navedeno koja su povećanja moguća u okviru općeg propisa o radu i ovim prijedlogom mi te iznosimo, iznosimo odnosno mi ćemo iz onoga što se ugovara u neto minimalnoj plaći, mislim da je to doista važno. A uz druge stvari vi ste spomenuli ako se ne varam mogućnost ugovaranja manjeg iznosa, to se do sad efikasno nikad nije ugovorilo i to služi samo kao zaštitni mehanizam u slučaju težih okolnosti. Ponavljam, nikad se nije dogovorilo, a i ne može se bez socijalnih partnera odnosno dogovara poslodavaca i sindikata.
Povreda poslovnika kolegica Peović, izvolite.
238. ja bih vas molila da odgovorite na pitanje, znači riječ je o tome da ne nije stvar u tome da se nikad nije ugovorilo, znači sindikati su vam poslali primjedbe imali ste četiri primjedbe sindikata gdje vam stoji da ono što se ugovori, znači čak se plaća minimalno ugovara u manjem iznosu, a onda se isplati u iznosu minimalne, ali radnici rade prekovremeno znači i blagdanom, i nedjeljom itd. Niste tako odgovorili u postocima koji će se plaćati prekovremeno.
Hvala vam lijepa, kolegice Peović dobivate treću opomenu i gubite pravo govora po ovoj točci. Idemo dalje. Ne, ne, treću pa neću se raspravljat, pa uzet ću vam pravo da danas uopće sudjelujete više u raspravi, dobili ste treću opomenu i točka, doviđenja. Izvolite kolegice RAukar Gamulin.
Poštovani predsjedniče sabora, zahvaljujem.
Samo malo. Moram reći da ću se žaliti Odboru za poslovnik, znači ovo nije po poslovniku [[Upadica predsjednik: Slobodno se žalite.]] vi mene niste uopće upozorili, ja sam imala …
Zašto bi vas ja upozorio, pa vi morate voditi računa o sebi. Izvolite sjesti. Dobit ćete dalje opomenu, a onda vam oduzimam pravo govora cijeli dan. Izvolite kolegice Gamulin nastavite.
I kaj smo sad? Di smo? [[Upadica Sanader: Molim vas vratite vrijeme.]] Možda opomenu dobijem zato šutim [[Upadica Sanader: Izvolite.]] ok. Mogu ja? Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče. U vašem uvodnom izlaganju rekli ste da su većina primjedbi gotovo sve bile van obuhvata ovog zakona, to ne odgovara istini. Vi ste na prvom čitanju ovog zakona dobili niz primjedbi kao što je govorila i kolegica Peović i mnogi sa ove strane sabornice npr. o minimalnijoj od minimalne plaće znači onih 95%, zatim o neuključivanju i staža u izračun minimalne plaće, znači dobivali ste primjedbe koliko ja vidim niste ih uključili. No ipak ja bih vas molila da mi odgovorite koje su točno izmjene između prvog čitanja i završnog čitanja? Što je točno ministarstvo napravilo u tom razdoblju u odnosu na saborsku raspravu? Lijepo molim. Hvala vam.
Odgovor.
Dakle, što se tiče predloženih izmjena mi smo procijenili da u ovom prijedlogu zakona one nisu potrebne već da su niz stvari koje je naveden kao primjedba već dovoljno regulirani u općem propisu o radu, ali i u ovom prijedlogu zakona te su smatrali da su oni prijedlozi koje smo mi iznijeli za sada dovoljni da se adresira pitanja koja želimo riješiti kroz ove prijedlog. Tu mislim na sva povećanja, tu mislim na ovo što ste rekli mogućnost ugovaranja 95%, ali ono što se nismo dotakli danas je i nadzor, znači provedbe kod točnog obračuna minimalne plaće posebno one koje je dogovorena kroz kolektivni ugovor. Tako da mislim da smo dobro kroz ovaj prijedlog adresirali stavke koje su sporne i u ostalim prijedlozima jednostavno nismo vidjeli da postoji potreba da ih se u ovom trenutku osvoji nakon stručne rasprave.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem. Pa evo da parafraziram jednu narodnu, lako je tuđim novcem gloginje mlatiti ovaj put novcem poduzetnika. Dakle, što nas žulja kako je rekla kolegica? Žulja nas zapravo to što se država miješa u tržište, a ne radi ono što bi trebala raditi, dakle ne podiže kvalitetu institucija, ne podiže pravnu sigurnost, ne podiže povjerenje institucija koje bi na kraju dovelo do novih investicija, razvoja gospodarstva i tako posredno do povećanja plaća. Što kažete na komentare koji kažu da će povećanje minimalne plaće dovesti do povećanja rada na crno i na koji način mislite to kontrolirati? Hvala.
Htio bi reći da mi našim poslodavcima nudimo niz mogućnosti kroz mjere aktivne politike zapošljavanja i zabilježili smo niz različitih reformi koje administrativno i porezno rasterećuju naše radnike. Što se tiče rada na crno, drago mi je da ste to spomenuli, znači jedna od naših inicijativa u nadolazećem razdoblju će upravo biti suzbijanje neprijavljenog rada, odnosno rada na crno. Što se tiče ovog Zakona, kako bi osigurali još bolju kvalitetu radnika, posebno na minimalnoj plaći, predvidjeli smo mogućnost zajedničkih inspekcija, dakle inspekcije rada i porezne inspekcije kako bi se utvrdili što se uistinu događa, a želim naglasiti i da, da vjerujem da ćemo i u tom segmentu biti uspješni i da ćemo sigurno smanjiti stope neprijavljenog rada, odnosno rada na crno.
Sljedeća replika, poštovana zastupnica Anita Pocrnić-Radošević.
Hvala potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, jedna od izmjena predmetnog zakona odnosi se na proširenje definicije minimalne plaće kao onu koja je ugovorena proširenim kolektivnim ugovorima. Vlada RH u više je navrata, a i ovim Zakonom pokazala da potiče socijalni dijalog odnosno kolektivno pregovaranje radnika putem sindikata i poslodavaca. Međutim, mi imamo samo jedan prošireni kolektivni ugovor i to u sektoru građevinarstva, djelatnosti građevinarstva, koliko su uopće u Hrvatskoj, kakvo je vaše iskustvo u ministarstvu, koliko su sindikati i poslodavci kao osnovni akteri na tržištu rada uopće spremni i sposobni za preuzimanje odgovornosti za reguliranje tržišta rada? Jer u slučaju snažnijeg kolektivnog pregovaranja, Vlada ne bi niti trebala intervenirati i regulirati minimalnu plaću. Hvala.
Tako je, hvala na tom pitanju. Dakle mi želimo staviti naglasak na socijalni dijalog. Trenutno je na snazi Kolektivni ugovor o graditeljstvu, bio je još jedan u turizmu koji je sad stavljen na pauzu zbog situacije vezane uz pandemiju, no mi imamo naznake da će biti još dodatnih kolektivnih ugovora. U konkretnom slučaju, ugovora o graditeljstvu, to je ohrabrujuće da je za jednu skupinu radnika tamo ugovorena minimalna plaća koja je veća od ove koja je propisana uredbom i to je pravi primjer. Osim toga, ove inspekcije će provjeravati da li je ta minimalna plaća poštovana, da li poslodavac isplaćuje tu plaću i da li se kvalitetno obračunava. U svakom slučaju, mislim da treba staviti prostora poslodavcima i sindikatima da se dogovore, da oni najbolje znaju koje su realnosti i potpore, potrebe i mislim da će to biti od dodane vrijednosti za sve, takvi kolektivni ugovori i njihova šira primjena u skladu sa, prošireni u skladu sa Zakonom o radu.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče, u svom ste uvodnom izlaganju, pohvalili ste se kako ste povećali u protekle 2 mandata minimalnu plaću za 50%, ali ste zaboravili činjenicu da je npr. ulje i neke druge namirnice su poskupile u proteklih nekoliko mjeseci za 50%. prema tome, rast ne prati rast cijena, to je prvi problem. Drugi problem. Vjerujem da ste upoznati sa Europskim stupom socijalnih prava i vjerujem da ste upoznati sa odredbama Europske konfederacije sindikata koja je istaknula da minimalna plaća ne bi smjela iznositi ispod 60% od medijalne plaće. Tu ste sa postocima došli blizu, ali nemojte zaboraviti da medijalna plaća mala i ovo što smo sada dobili kao minimalnu plaću je ispod granice siromaštva i ljudi neće moći živjeti. Drugi problem, nemojte zaboraviti da vam inspekcija ne radi odnosno da inspekcija radi loše i tu nećete postići ništa. A za deficitarna zanimanja ćete morati napraviti neki drugačiji zakon, drugačiji propis. Za građevinarstvo trenutno nije problem. Za IT nije problem. Tu plaća neće biti nikad minimalna.
Odgovor.
Postoji stručno povjerenstvo koje nam daje input o namirnicama, o svim pokazateljima kojima su bitni da bi se, da bi se zapravo odredila kvalitetna razina minimalne plaće, zato i je rekordan rast minimalne plaće upravo vođen računa o ovim cijenama koje govorili. Znači mi nismo, mi smo postigli taj udio medijalne plaće o kojem govorite, koji se traži i to puno prije nego što smo očekivali, tako da, nije da je to neka kategorija koja nije postignuta, ona je postignuta. I udio u medijalnoj i udio u prosječnoj bruto plaći. Tako da, rekao bih da vodimo računa o onome što se događa, što se zaista događa u kupnoj moći naših građanima i upravo zato je ovaj rast rekordan, znači ponavljam, rekordan, vodeći računa i o cijeni života u RH i jačanju materijalnog položaja hrvatskih radnika i radnica.
Sljedeća replika, poštovana potpredsjednica Sabora Sabina Glasovac.
Hvala lijepo poštovani državni tajniče. Jedina smislena intervencija u ovaj Zakon je to da minimalna plaća mora biti ugovorena, propisana ili utvrđena u bruto iznosu. Međutim, kad ste već spomenuli u vašem uvodnom izlaganju da je ovaj Prijedlog zakona nastavak sustavnog unaprjeđivanja plaća prethodnih godina. Ja ću vam reći da lažete, da niste u pravu. Vaša porezna reforma pogodovala je samo bogatima i onima s najvišim plaćama, to je 7 000 građana RH, dok je sve druge zaboravila i zanemarila. Dobili su od nje ništa. E sad, mene zanima kako vama nije neugodno hvaliti se time da će minimalna plaća u Hrvatskoj porasti za 350 kuna, kada je izračun, odnosno istraživanje jednog sindikata kazalo da je to čak 3 puta manji iznos od onog koji je potreban da bi radnik i njegova obitelj dostojanstveno živjeli. Na kraju krajeva, ovo povećanje minimalne plaće od 10 zarez nešto posto jede inflacija i skupoća, jer su tako primjerice, ulja i masti poskupile već za 17,4%, plin za 12,2%, gorivo za 19%, da ne govorimo o [[Upadica: Vrijeme.]] troškovima stanovanja, prijevoza, itd. Je li vam neugodno?
Sad postoji više stvari koje bih mogao reći, opet kažem, mislim da minimalna plaća mora proizlaziti iz stručne procjene i dogovora između socijalnih partnera. Ono što isto tako želim napomenuti je da su olakšice i ono što se događa na tržištu rada, prije svega, što se radna mjesta kao takva uopće očuvala, doprinijela tome da je materijalni položaj svih radnika puno kvalitetniji. Znači govorimo o minimalnoj plaći, da, ali opet skrećem pažnju da je rasta i medijalna i prosječna, što znači da su danas naši građani u puno boljoj poziciji nego prije, odnosno u rekordnoj poziciji, zato što nikad nije njih bilo više zaposleno, nikad nisu imali veće plaće i nikad nismo imali manju stopu nezaposlenosti. Opet kažem, svake godine se analizira učinak naših prijedloga na materijalni položaj radnika i država će uvijek intervenirati, ukoliko vidi, odnosno Vlada da postoji potreba za dodatnim intervencijama. Opet kažem još jednu stvar, dakle ovo je rekordan rast plaće, 3750 kuna, što je ravnoteža između onog što je moguće trenutno na tržištu rada.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Zahvaljujem. Ovdje je ... [[Govornik se ne razumije.]] pitanje da li kokoš ili jaje. Zbog nedostatka socijalnog dijaloga onda mora uskočiti država. Poznavajući onome što je povijest industrijskih odnosa jer onda država mora uskočiti zato da bi zaštitila svoje građane kroz Zakon o minimalnoj plaći koji smo uveli tek 2013. g. i samo zato da bi udovoljili uvjetima EU. To govori o našem socijalnom dijalogu. Prema tome, potrebno je da Hrvatska ima Zakon o minimalnoj plaći. Ovim prijedlogom, bez daljnjega imamo donekle, ali samo donekle uspostavljanje određenih, da se žele otkloniti određene pojave koje se pojavljuju od 2013. g., a to je izigravanje tog propisa koji je vezan i za rad na crno i za izigravanje minimalne plaće i onda [[Upadica: Vrijeme.]] je tu pitanje zašto ovih 50% od prosječne plaće [[Upadica: Vrijeme.]] ne ugradite kao mehanizam u samom zakonu? Evo.
Odgovor.
Osvrnuo bih se na ovo pitanje socijalnog dijaloga jer mislim da je zaista važno istaknuti da postoji interes sa strane i poslodavac i ... [[Govornik se ne razumije.]] da se potpišu dodatni zapravo kolektivni ugovori kojima bi se ugovorila ostala materijalna prava. Ne bih se složio da ne postoji interesa, mislim da postoji okvir, da postoji dobra volja i da ćemo u nadolazećem razdoblju, što su i najavili socijalni partneri vrlo vjerojatno vidjeti potpisivanje još dodatnih kolektivnih ugovora, što je najavljeno, čija promjena bi se onda proširila. Znači ne samo u graditeljstvu već i u drugim sektorima. Tako da ne bi se složio sa ocjenom da socijalni dijalog nazaduje već ide naprijed. Što se tiče fiksiranja udjela minimalne plaće u medijalnoj, mislim da to jednostavno bi bilo možda nedovoljno da se napravi ono što se želi napraviti. Treba se uzeti puno širi splet pokazatelja da bi taj rast bio zaista održiv i da bi održao ravnotežu i bio realan.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani državni tajniče, evo 2 kratka pitanja. Imate li evidenciju koliko od ovih koji prima, koji su na minimalnoj plaći ne rade puno radno vrijeme, a to je jako bitno, koliko rade samo 6 ili 4 sata jer se tu izigrava država i drugo pitanje, može li se, odnosno hoće li se moći preživjeti mjesec sa plaćom koju vi predviđate, a to je 3 750 kuna?
Što se tiče udjela radnika koji rade na puno radno vrijeme, mislim da velikom, velikom većinom ovih 51 000 tisuća radnica i radnika koji rade na minimalnoj plaći, da rade puno radno vrijeme, opet ponavljam, kada pogledate 2016. i neto iznos od 2459 tisuća kuna neto, znači 2459 neto. To sigurno nije bilo održivo i ovaj rast će sigurno pojačati materijalni položaj radnika i radnica. Znači pojačat će materijalni položaj i zato se pokušavamo razgovarati sa socijalnim partnerima da bi taj rast bio konstantan, ali održiv. Nije rješenje samo podvući crtu, staviti neki provizorni iznos i reći evo ga, sad vi to morate ispoštovati. On mora biti održiv i mi vjerujem da je jer bi inače došlo do velikih poteškoća na tržištu rada i upravo je poslodavcima to stvorilo poteškoće da paušalno odredimo neki iznos bez poslodavaca.
Sljedeća replika, poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo, ja bih još jedanput istakla, kao što ste i vi u svojoj raspravi značaj socijalnog dijaloga i kolektivnih ugovora. Upravo ove izmjene i dopune zakona nalažu da poslodavac npr. u graditeljstvu ne može isplatiti svom radniku minimalnu plaću od 3 750 kuna, već za nešto složenije poslove iznad 4 000, za one najsloženije iznad 11 000 tisuća kuna. Također, za prekovremeni rad, rad noću i nedjeljom ne može se sakriti iza nekih 0,1% nego onako kako predviđa kolektivni ugovor, a to je najčešće 30% za rad noću i nedjeljom i 50% za rad nedjeljom, a 30% za prekovremeni rad i rad noću.
Odgovor.
Kolektivni ugovor o graditeljstvu zaista je dobar primjer takvog odnosa gdje je osim za drugu skupinu radnika koji imaju propisanu minimalnu plaću od 4 800 kuna propisana je minimalna plaća u određenim skupinama visokokvalificiranih radnika za preko 11 tisuća kuna. Mislim da je to pravi put, osim toga, u tom kolektivnom ugovoru je ugovoreno i kolika su povećanja. Ako se ne varam, u tom ugovoru je navedeno da je povećanje za rad nedjeljom 50% odnosno da je prekovremeno plaćeno 30%. Tako da, to je zapravo odličan primjer i imamo naznake odnosno dobru volju socijalnih partnera da takvih primjera bude još. Ponavljam, takav smo ugovor imali i kolektivni ugovor u turizmu, međutim, okolnosti Covida su njega stavile na pauzu, no vjerujem da će i taj ugovor stupiti opet na snagu čim pođu ove posebne okolnosti vezane za pandemiju.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Davor Ivo Stier.
Hvala potpredsjedniče, državni tajniče. Čini mi se da danas čujemo kritiku uglavnom koje dolaze sa dva pravca, jedan liberalni koji kaže, ova mjera o povećanju minimalne plaće je još jedna intervencija države u tržištu. Time se smanjuju poduzetničke slobode, ja mogu se složiti da plaća prvenstveno ovisi o produktivnosti, ali naravno, tržištu ne možemo ostaviti sve. Trebamo na neki način zaštititi dignitet, pa barem i ovakvim mjerama koje nisu možda dostatne, ali pomažu u tom smjeru. S druge strane dolaze kritike sa ove socijaldemokratske ili socijalističke strane koje bi rekle, ali treba još više, treba dodatno, međutim, naravno tu se treba opet voditi računa koji su uvjeti u tržištu. Dakle, tržište ne može dominirati se, ali ne možemo niti ignorirati to tržište. Dakle, to je upravo princip jedne socijalno tržišne ekonomije i u tom pogledu činim mi se da ovo povećanje minimalne plaće treba pozdraviti što zapravo kada pogledate manje-više svi zastupnici i pozdravljaju.
To je upravo smisao naših razgovora sa socijalnim partnerima, naći tu ravnotežu onoga što želimo, a to je socijalno tržišna ekonomija da se vodi računa o položaju radnika, ali i o mogućnosti poduzetnika da te obveze i izvrše. Naši stručno povjerenstvo koje, koje nam je u jednu ruku osnova za donošenje minimalne plaće čine upravo, upravo ti ljudi iz tih skupina i vjerujem da kao vlada postižemo dobru ravnotežu između onoga što osoba treba da bi se ojačao njen materijalni status odnosno radnik i onoga što poslodavci mogu. Naravno ovome su komplementarne niz drugih mjera u našem resoru, mjere aktivne politike zapošljavanja, ali i očuvanja radnih mjesta koja su uopće omogućila da se drže postojeća radna mjesta, ali i da se otvore nova kvalitetna radna mjesta. Skrećem pažnju da smo mjerama aktivne politike zapošljavanja obuhvatili i 160.000 radnika u prošlih 5 godina, a mjerama očuvanja radnih mjesta preko 700.000 radnika što dovoljno govori o tome da te mjere budu komplementarne i realne.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Mirela Ahmetović.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, minimalna plaća 3.750 kuna, prosječna plaća 7.118 kuna, košarica dobara potrebna ha za normalan, neću reći dostojanstven život jer ovdje nema ni obrazovanja, nema ni prijevoza vlastitim automobilom, nema ni zdravstvenih usluga 8.596 kuna. Tu košaricu ne možete podmiriti niti sa prosječnom, a kamoli sa minimalnom plaćom. Čak ni planovi vlade koji kažu da će do kraja mandata minimalna plaća biti 60% prosječne plaće neće osigurati dostojanstven život. Zakon ostavlja na volju poslodavcima dodatke na minimalnu plaću itd., a o tim dodatcima govori ovaj ugovor o radu sinoćnjeg radnika koji je radio prekovremeno, oca koji nema djetetu platiti obrazovanje. Prekovremeni rad 1%, rad nedjeljom, blagdanom i drugim neradnim danima 5%, noćni rad 3%, za otežane uvjete rada 1%. Toliko o onih 50 i 30% koje je kolegica Branka Juričev spominjala. Što imate za poručiti ovom ocu?
Ovaj slučaj je zaista nesretan. Želim reći da kada gledamo ukupnu sliku mislim da morate biti svjesni da se ne može, ne može jednostrano obećavati minimalna plaća bez da se vodi računa o tome da to poslodavci mogu iznijeti. Upravo zato ja pretpostavljam da je dosadašnji rast minimalne plaće do recimo 2016. u okolnostima koje nisu slične današnjima kada nije bilo pandemije i potresa bio zaista minimalan. To govori koliko je teško dignuti minimalnu plaću, a da to bude održivo za poslodavca.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Rade Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, čuli smo koje kakvih pitanja i mislim da nitko neće reći da je ovo idealno stanje, ali isto tako nitko od nas ovdje ne bi bar smio reći da ova vlada nije socijalno osjetljiva i da nije učinila sve da se poveća minimalna plaća. Pa mi zapravo nemamo ni u jednoj državi na svijetu koja ima idealne uvjete. Isto tako imali smo vlade koje su mogle povećati minimalnu plaću pa su je povećali za 0 kuna. Ova je vlada to napravila i povećala plaću za 1.254 kune. To isto nije dostatno ali je sigurno bolje nego što je bilo prije. Moje pitanje vama, tko će kontrolirati isplatu ove minimalne plaće i postoje li još socijalni instrumenti koji mogu pomoći ljudima koji su na primanjima sa minimalnom plaćom? Hvala lijepo.
U prijedlogu zakona je jasno navedeno da u osnovi ćemo pojačati prekršajnu odgovornost da bi utvrdili da će se ove, da će se ove minimalne plaće zaista i isplaćivati. Dakle, želim reći kako će se provjeravati i isplata, ali i kvalitetan obračun tih plaća ako su one dogovorene kolektivnim ugovorom. Dakle, izvrši se puno detaljniji i stroži nadzor nad primjenom ovih, ovih propisa i isto tako ukoliko se dogovore i povećanja na te minimalne plaće i taj dio će se kroz zajedničke inspekcije znači i inspekciju rada i poreznu inspekciju provjeravati kako bi se, kako bi se osiguralo da je duh ovog prijedloga i ono što se želi ostvariti zaista, zaista tako na terenu i da se te minimalne plaće poštuju, isplaćuju. I vraćam se na ono pitanje ugovaraju u bruto iznosu kako bi ostale mjere koje će biti komplementarne ovoj poput poreznih olakšica zaista došle u džepove radnika. Kako se to ne bi izgubilo u neto iznosu već se ugovara bruto iznos koji će se provjeravat. I svaki poslodavac koji ne bude [[Upadica: Vrijeme.]]
Hvala državni tajniče, vi ste slobodni za sada. Žele li predstavnici predlagatelja, odbora uzeti riječ? Uvaženi Davorko Vidović, predsjednik Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvolite.
Poštovani kolegice i kolege, potpredsjedniče, državni tajniče Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo je na 14. sjednici održanoj 20. listopada raspravljao o Konačnom Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o minimalnoj plaći koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada RH aktom od 14. listopada '21. godine. Odbor je navedeni akt raspravio sukladno Članku 83. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odboru su dostavili primjedbe na navedeni akt Regionalni industrijski sindikat iz Varaždina, Nezavisni sindikat Hrvatske iz Rijeke i Nezavisni hrvatski sindikati. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je kako je predloženi zakon razlikuje u odnosu na prvo čitanje samo nomotehnički, a ne i sadržajno. Cilj zakona je da minimalna plaća istodobno bude socijalni zaštitni instrument. Također je istaknuto kako je postupno povećavao udio minimalne plaća u zadnjih 5 godina s 38% u '16.-toj, na 46% u '20.-toj i '21.g. omogućivši tako veća primanja radnicima koji primaju najniže plaće. E sad, raspravi je većina članova odbora istaknula kako je nužno propisati da se u iznos minimalne plaće ne smije uračunavati dodaci koji se odnose na minuli rad, smjenski rad i sl. odnosno da se u čl. 2. kojim se mijenja čl. 3. st. 4. proširi na način da se u iznos minimalne plaće ne ubrajaju povećanja plaće određene kolektivnim ugovorima, pravilnikom o radu i ugovorom o radu. Također je za većinu članova odbora neprihvatljiva rješenja u čl. 5. predloženog zakona. Naime, po njihovom mišljenju nedopustivo i neopravdano rješenje po kojemu poslodavci mogu isplaćivati minimalnu plaću manju od iznosa utvrđenom uredbom Vlade RH. Nadalje, po mišljenju većine članova odbora neprihvatljivo je i predloženo rješenje u čl. 8. po kojem poslodavci jednostrano mogu izmijeniti ugovore o radu koji su dvostrani pravni akt. Iznijeto je mišljenje po kojem treba poticati kolektivno pregovaranje. U raspravi je naglašeno kako je proteklih nekoliko godina unaprijeđen institut minimalne plaće kao i postupno povećanje iako većina minimalne plaće nije onolika koliku bi radnici i Vlada RH priželjkivali Na kraju rasprave predstavnik predlagatelja upoznao je odbor kako je započeo socijalni dijalog oko izmjena Zakona o radu kojim bi se trebala unaprijediti rješenja koja se odnose na različite osnove povećanja plaće. Pri tom je istaknuto kako se ovaj zakon sada usklađuje s važećim Zakonom o radu te predložen u suglasju sa socijalnim partnerima. Primjedbe iznijete u raspravi koje se odnose na čl. 5. i čl. 8. dodatno će razmotriti prije rasprave na plenarnoj sjednici. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova 9 za, 1 protiv, 1 suzdržan odlučio predložiti HS da donese Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o minimalnoj plaći.
Hvala. Neki drugi odbor? Nema. Onda otvaram raspravu. Prvi prijavljeni je Klub zastupnika SDP-a u njihovo ime poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem. Poštovani g. potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvaženi g. državni tajniče. Zašto postoji Zakon o minimalnoj plaći i zašto on ne postoji u svim zemljama? Razlog tome što u nekim zemljama, a moja namjera je uspoređivati se samo sa uređenim zemljama EU, postoji jedna razina kolektivnog pregovaranja koja je došla do tog nivoa da državna intervencija u minimalnu plaću nije nužna. Socijalni dijalog postoji i socijalni dijalog funkcionira. Mislim da nikoga neću iznenaditi kada kažem da Hrvatska još uvijek nije takva zemlja. I upravo zato što Hrvatska još uvijek nije takva zemlja, Hrvatskoj je zakon koji će urediti minimalnu plaću i definirati obvezu njene primjene nužan. Međutim, sada je na nama da razgovaramo o tome kakav okvir nam treba i je li postojeći okvir dobar. Poštovani g. državni tajniče primjedbe koje ste dobili od oporbe stoje. U prvom čitanju vam je upućen niz konstruktivnih i kvalitetnih primjedbi kako ovaj okvir unaprijediti, međutim niste ih prihvatili i to je činjenica. I došli ste pred nas sa jednim proizvodom koji je samo u jednom dijelu prihvatljiv i svi ga možemo podržati, a to je onaj dio u kojem govorimo o tome da se minimalna plaća treba ugovarati u bruto iznosu i to je nešto što svakako podržavamo, međutim oko ostaloga treba itekako govoriti. Ono što je nama posebno bitno je istaknuti sljedeće, povećanje minimalne plaće u ovom trenutku nije i ne može biti dobra volja političkih aktera. Povećanje minimalne plaće je nužnost, nužnost s jedne strane zbog ogromnog porasta troškova života, a s druge strane zato što minimalna plaća raste u svim zemljama u okruženju. Nedavno smo imali prilike čuti preliminarne podatke DZS-a koji pokazuje da nas je u 10 godina 240.000 manje, jedan od razloga između ostalog je i u tome što je ove godine minimalna plaća u Njemačkoj tri puta veća nego u Hrvatskoj, a u ovom trenutku dok se pregovara o formiranju nove njemačke vlade, socijaldemokrati se zalažu i to nam je jedan od glavnih uvjeta da se minimalna plaća dodatno poveća. I razmilite o tome zašto ljudi odlaze između ostalog u Njemačku, slično je i sa Irskom i drugim zemljama. U startu minimalna osnovna plaća je tri puta veća nego što je u Hrvatskoj i to je realnost. I svima onima koji se bune zbog povećanja minimalne plaće, a ima i takvih slušao sam danas, poručujem da razmisle hoće li itko ostati u Hrvatskoj raditi za ovih 500 minimalnih eura? Bojim se da je odgovor na to ne jer taj iznos nije dovoljan za dostojan i normalan život. U zadnjih 10 ili više pardon 13 godina Hrvatska je među zemljama sa najmanjim porastom minimalne plaće, iza nas su one kao što je recimo Luksemburg u kojem je minimalna plaća 2.000 eura ili Nizozemska u kojoj je minimalna plaća 1.700 eura i normalno je da tamo porast manji, ali mi moramo pogledati u one zemlje koje su nama po ekonomskoj situaciji slične, a to nisu niti Nizozemska, niti Luksemburg. To su Rumunjska, Bugarska, Litva gdje je porast bio od 60 do čak 70%, za duplo smo zaostali i za njima. Poštovane kolegice i kolege, zbog toga bez obzira što je dobro što se u ovom trenutku povećava iznos minimalne plaće to ne može ostati i ne može biti prepušteno na milost ili nemilost onima koji u tom trenutku obnašaju vlast. Hrvatskoj je u svim dijelovima njenog rada, pa tako i u dijelu koji se odnosi na politiku plaća, potreban sustav. Sustav koji će povezati minimalnu plaću sa jedne s rastom troškova života, kojem danas svjedočimo svakoga dana, ali s druge strane i sa rastom prosječne plaće. Mi moramo povezati minimalnu plaću sa ta dva faktora i onda unaprijed znati na koji način će se to podizati sljedeće godine, a ne ponovit ću još jednom, da to bude stvar političkog prepucavanja i korištenja za dnevno političke svrhe i rast nečije popularnosti. Minimalna plaća je socijalna kategorija, a trebala bi biti više od toga. Minimalna plaća ne da ne jamči dostojanstven život nego je upitno jamči li ikakav život u današnjoj RH u kojoj cijene i troškovi života svakodnevno rastu. Spomenuo sam da ovaj Zakon ima puno prostora za popravak. Da naprosto nije dovoljno dobar. U tom kontekstu mi iz SDP-a podržavamo amandmane koje su tražili iz sindikata. I podnijeli smo 3 amandmana koje smo dobili od NHS-a i tražimo da se Vlada o njima očituje i o njihovom prihvaćanju ovisit će naša podrška ovom Zakonu. Prvi je na čl. 2. kojim tražimo da je izuzetak iz minimalne plaće potrebno proširiti na sve dodatke, odnosno povećanja plaća ugovora kolektivnim ugovorima i ugovorima o radu, minuli rad, smjenski rad i drugo. A ne samo na one dodatke propisane Zakonom o radu. Držimo da je ovo ispravno jer u protivnom, ako bi se sve ovo obračunalo, onda je pitanje koliko će ljudi u konačnici raditi i za ovu minimalnu plaću. Nadalje, tražimo da se proširi pravo na povećanje plaće najmanje u visini kolektivnim ugovorom čija je primjena proširena sukladno općem propisu i za otežane uvjete rada. Opet isto kao i u prvom slučaju. U protivnom, pitanje što je minimalna plaća. I zadnji amandman koji predlažemo je na dio koji se odnosi na sklapanje novih ugovora o radu. Tražimo da se riječ „izmijeniti“ zamjeni sa riječju „ponuditi“ jer, poštovane kolegice i kolege, a pogotovo gospodo iz Ministarstva, ugovor o radu je dvostrani pravni akt i neprihvatljivo je da ga poslodavac jednostranom odlukom na temelju zakona može sam izmijeniti. On može samo ponuditi radniku takav novi ugovor jer uz svo dužno poštovanje prema bilo kome, ako bi ostali na tome da ga poslodavac može jednostrano izmijeniti, nisam siguran da bi baš svi poslodavci se zadržali samo na dijelu koji se odnosi na minimalnu plaću. I dopustite mi da ukažem na jedan poseban problem koji predstavlja dio šire slike, a ne samo dio priče o minimalnoj plaći koji se odnosi na kompletnu politiku plaća u RH, a radi se o dodatku za rad nedjeljom, blagdanom, za otežane uvjete rada, itd. Ako nema kolektivnog ugovora, a znamo nisu svi radnici u Hrvatskoj, dapače ogroman broj radnika u Hrvatskoj nije pokriven kolektivnim ugovorom, ako nema kolektivnog ugovora, takav dodatak može biti i jedna lipa, a to onda nije nikakav dodatak. E, o tome moramo razgovarati. Ne samo u kontekstu minimalne plaće nego kompletne politike plaće u RH. I zato sam namjerno krenuo sa time da postoje države u kojima je socijalni dijalog razvijen i gdje možda ovakva intervencija države nije nužna. Ali, Hrvatska nije takva. U Hrvatskoj socijalni dijalog kaska. E pa kada socijalni dijalog kaska, onda je obveza, dužnost države da reagira, da intervenira i da pomogne onima koji su u radnom odnosu slabija strana. A u radnom odnosu slabija strana je radnik. I mi zato kada već ne možemo osigurati da se takvi dodaci na kvalitetan način urede kolektivnim ugovorima kod izmjena Zakona o radu, itekako moramo razmisliti i razmotriti da ove dodatke u minimalnom iznosu propišemo Zakonom o radu jer ćemo u protivnom, kao što je kolegica Ahmetović prije pokazala u onom ugovoru koji je dobila od jednog radnika, imati slične situacije. Stavit ćemo da netko ima pravo na jednu lipu više za rad nedjeljom i to je to. A čak i sa zabranom rada nedjeljom u trgovini, mi se ne dotičemo svih onih radnika koji će nedjeljom nastaviti raditi u drugim sektorima, od ugostiteljstva pa nadalje. Oni ostaju nezaštićeni, a državu kao da za njih nije briga. Odluka SDP-a o tome hoće li podržati ovaj Zakon ovisit će o stavu Vlade o amandmanima i zato vas pozivamo da ih detaljno razmotrite i prihvatite jer oni unaprjeđuju [[Upadica: Vrijeme.]] ovaj okvir u pravom smjeru. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Tu je dezinficirana govornica, međutim, imamo jedan problem što g. Grbinu glava strši iznad ovog pleksiglasa, trebalo bi još jedno 20 cm pa evo, neka službe saborske još ovo malo nadozuntaju, makar 20 cm jer nema smisla, kolege ovdje iz prvog reda će se zaraziti. Dobro, šalu na stranu [[Upadica: Pa nije zaražen.]] Plus imamo i problem drugi, ovaj koji dezinficira mora biti malo viši jer ne može dohvatiti ovaj dio gdje, koji je naj, najkontaminiraniji, tako da, malo više djelatnike ili neki bančić. Dobro, ajde, šalu na stranu. Govorimo o minimalnoj plaći. Poštovani državni tajniče, ja sam vam postavio pitanje u replici, niste mi odgovorili nego ste mi rekli da ne znate, a ključan je podatak. Dakle, pitanje ću ponovit sada da ga hrvatska javnost čuje, a pošto ne znate ne možete mi ni odgovoriti, ali evo još jedanput. Koliko od ovih 51-2 tisuće radnika koji su na minimalcu ne radi puno radno vrijeme? To je jako bitan podatak. Ja sam iznio primjer jedne gospođe iz Šibenika koja radi u servisu za čišćenje kad je minimalac, ali ovo nije fake priča ja tu ženu znam, dakle ovo nije fake priča. Ja sam njoj rekao e super podignuta vam je minimalna plaća, da ali ja više ne radim 8 nego 6 sati dnevno. Da se razumijemo ona radi 10 sati dnevno. Ona radi 10 sati dnevno za tog poslodavca možda i 12, obilazi urede i kancelarije, čisti ih, ali za jednako novaca koliko je radila i prije. I to je, evo to me zanima evo kad slijedeći put dođete ili vi ili ministar u sabor evo s tim podatkom dođite da malo vidimo jel se to može na koji način riješiti. Jer nije smisao ovog zakona odnosno uredbe vlade PR da bit će minimalna plaća 500 EUR-a, inače simbolično 500 EUR-a, jel tako znači u perspektivi, nego je smisao ovoga svega da netko živi kvalitetnije, bolje odnosno da ima viša primanja. Drugo pitanje koje sam postavio i također mi niste odgovorili, jasno mi je zbog čega. Jer bi odgovor bio loš po vaš PR, PR vladajuće koalicije. A pitanje je glasilo može li se živjeti sa 3.750 kuna mjesečno koliko će biti minimalna plaća? Dakle, odgovori je jasno ne može. Ne može se živjeti. Dakle, takve dvije plaće sa jedno 2 djece pa sad plus još dječji doplatak nije dostatno dovoljno za život i onda kad se odrekneš svih troškova, svakog luksuza, kada imaš svoju nekretninu pa kada još imaš nekakav vrt ispred kuće i kada, znači svaku lipu okreneš 3 puta i gledaš kako ćeš je potrošiti. Dakle, nije dovoljno. I onda su zapravo ove mjere smiješne sve do onog trenutka do kada ta minimalna plaća neće biti i onaj minimum dovoljan za život, a ovaj minimum nije dovoljan. I to je bitno. Ali ključna stvar ove priče je da ste vi ovdje sada podizanjem ove plaće, hoćete li malo zamoliti kolege da budu tiši?
Molim vas nemojte razgovarat, Nikolina.
I kolega Borić isto.
Borić.
Ne sjede na svojim mjestima čak, razdvojio bih ih ja.
Ispričavam se. Gospodine Zekanović nastavite.
Razdvojite, pošaljite …/nerazumljivo/… na svoje mjesto.
Možete nastaviti.
Da, dobro. Dakle, dakle e sad sam ja izgubio misao vidite sad ovo. Ok.
Vratit ćemo malo vremena.
Ključna, nać ću ja, vratit ću se ja nije problem. Dakle, ključni je problem da država teret povećanja minimalne plaće nije uzela na sebe nego je prebacila na poslodavce jer sad evo kolegice su mi čak iz HDZ-a to rekli. Znači prije je bilo 3.400 neto, 3.750 neto, a sad će biti 4.250 bruto, pardon bilo je 4.250 bruto, a sad će biti 4.667 dakle kompletan trošak povećanja plaća ide na poslodavce. Da je država fer ajde rekla bi ajmo to podijeliti ili ajmo uzeti sve na sebe. Ako nam je u interesu olakšati život radnicima da imaju veća primanja, a da sačuvamo radno intenzivno gospodarstvo ajmo preuzeti teret na sebe. U jednom povećanju prije par godina to je bio slučaj i to je bilo pohvalno. Imali smo povećanje koje nije bilo teret na poslodavca nego isključivo na državu i to stvarno nitko nije imamo ništa za reći. Ovo je sad problem jer imamo teret na poslodavca. E sada, evo ja sam malo tražio brojke koliko ima zapravo zaposlenih u tim radno intenzivnim industrijama. Tekstilna ima strašan pad pa je negdje tamo od 2002. godine kad je bilo 8.550 radnika u tekstilnoj industriji danas tekstilna industrija tek nešto više 3.000 radnika. A kožarska industrija ima manji taj pad, ali je danas došla na 9.000. Dakle, imamo negdje oko 12-13.000 ljudi koji rade u industrijama kožarskoj i tekstilnoj koji su glavni poslodavci, znači industrijski poslodavci koji daju minimalnu plaću. Ja sad ću reći jednu stvar koju nitko nije rekao. Ovo ostalo se odnosi ili na građevinske radnike kojima se ostatak novca daje, daje na crno ili se odnosi uglavnom žene koje rade kao spremačice za privatnike. To su te 2 kategorije ljudi. Znači građevinski radnici koji su prijavljeni na minimalac, na minimalac i ostatak novca im se daje na crno i na spremačice. Dakle, ja vas pozivam da se problem prijavljivanja na 4, 6 ili manje sati dnevno da se riješi odnosno da prvo vidimo analizu koliko tih ima i u konačnici ako se baš želi pomoći ajmo onda naći neki model da stimuliramo barem one u građevini koji imaju novaca, da ljude plate kako treba po zakonu onoliko koliko treba platiti. Evo, to su moji savjeti i odnosno to je stav Hrvatskih suverenista. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a, poštovani zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege i poštovani građani koji nas pratite putem ekrana. Napravit ću nešto nekonvencionalno prije same rasprave, htio bih se zahvaliti mladom tajniku danas koji je imao raspravu o tako važnoj temi iako se politički, ekonomski i u svim smislima razlikujemo mislim da nije bila dobra poslana poruka da se ide na samoga tajnika i mislim da s obzirom na tešku tematiku da nije lako doći pred saborske zastupnike i izložiti ovakvu tematiku bez obzira na stav i kao mladi saborski zastupnik bih vam se htio zahvalit na hrabrosti da ste to podnijeli bez obzira šta se ne slažemo. Što se tiče Zakona o minimalnoj plaći treba to razmatrati s dvije perspektive. Jedna je da povećanje ove minimalne plaće može dovesti do povećanja potrošačke moći samog radnika što bi došlo kroz potrošnju, međutim s druge strane može dovesti da previsoka minimalna plaća koju je propisala vlada, mogla bi negativno utjecati i na razinu zaposlenosti i inflacije. Samo istraživanje HUP-a je došlo do sljedećeg zaključka u anketi da preko 50% poduzetnika u Hrvatskoj izrazilo da bi došlo do povećanja troškova poduzećima što moramo uzeti u obziri s obzirom na cijelu inflaciju i na povećanje cijena energije, tako da potencijalno povećanja plaće za 52.000 ljudi na tržištu rada može doći poduzetnicima povećat troškove do te razine da će možda razmišljati i o otpuštanjima. E sad ovako, što se tiče same minimalne plaće trebamo možda uzeti u obzir i potencijalnu inflaciju koja zbog te minimalne plaće može doći iz Njemačke. Dakle minimalna plaća u Njemačkoj je sada nekih 9,5 eura, međutim potencijalni pretendent za kancelara u Njemačkoj g. Scholz u svojoj pretkampanji najavio povećanje minimalne plaće na 12 eura. E sad, Deutsche Welle i ostali analitičari politički i ekonomski najavljuju i predviđaju ta obećanja Scholza koja će vrlo vjerojatno doć koje bi moglo imati manifestaciju na njemačku ekonomije, ali preko njemačke ekonomije i na hrvatsku odnosno i na cijelu EU iz razloga što je to sada kako oni nazivaju postala prava politička utakmica, iz razloga što ekonomisti i pravi analitičari gledaju da najave odnosno gledaju ove cijene koje se događaju će dovesti do povećanja minimalne plaće. Povećanje minimalne plaće nije kao takvo, ne zaustavlja se to tu nego cijeli kriterij plaća, cijeli redizajn plaća na tržištu onda kreće prema gore iz razloga što ostali povećanje plaća nakon tog zakona će onda ić pregovarat ili sindikati ili tržište. I u tom smislu imate veliki pritisak općenito na plaće i može se dogoditi negativan efekt u ovako jednoj krizi, a to je spirala i rasta plaća i rasta troškova cijena i onda možemo imat dosta tešku situaciju. Što se tiče stava općenito slobodnog tržišta, moramo ga staviti ovdje na stol, dakle istina je da je u mnogim bogatim zemljama zapada postoji minimalna plaća i tog smo se dotaknuli, ali ne zato što je ona ekonomski ispravna i o tome su govorili i Milton Friedman i prof. … čak i prof. Stiglitz koji je više socijalno orijentiran, dakle oni su svi napustili taj koncept minimalne plaće iz razloga što Zakon o minimalnoj plaći je podaci su pokazali kao takvi da je on s niskim primanjima daje prividno nešto, prividno je nešto. A privid je ono što se računa u politici i na temelju toga privida dosadašnji političari su dobivali glasove odnosno izbore. Prvi je to uočio Milton Friedman američki ekonomski nobelovac jer je po njemu stvarnost ekonomska zapravo drugačija, ta stvarnost kaže da kada s jedne strane sindikati dobiju veće plaće za svoje članove to se događa zbog ograničenja ulaska drugih članova u zanimanje i te veće plaće idu na račun ostalih radnika kojima su te mogućnosti smanjene. Kada država svojim zaposlenicima povećava plaće onda te plaće idu na teret poreznih obveznika, a kada radnici dobiju veće plaće i bolje uvjete temeljem slobodnog tržišta, kada dobiju povišice od strane tvrtki koje se međusobno natječu za najbolje radnike i kada se radnici natječu jedni s drugima, a nikako ne s poslodavcem onda te plaće nisu na ničiji račun i tada taj kolač postaje veći i svi u tom kolaču dobivaju i radnici, i država, i zaposlenici, i sindikati i u tom konceptu dakle to je win-win za sve. Što se tiče samih minimalnih plaća i općenito plaća u Hrvatskoj ono šta jest činjenica jest da milijun ljudi danas živi, dakle ima medijalnu plaću nekih 6.000 kuna, a danas je košarica dobara 7.800 kuna, što znači da i milijun ljudi živi na granici rizika od siromaštva, a ovi koji primaju minimalnu plaću već su u siromaštvu i tu razliku moraju plaćat sa dugovima i još im dolaze banke i uvaljuju ih u prešutne minuse koje onda čekaju tri godine razrješenje situacije koja još nije razriješena. Dakle, da li su minimalne plaće donijele Hrvatskoj bolji standard? Nisu i to se ne može rješavat s koncept minimalne plaće nego povećanjem produktivnosti rada gdje čak recimo i za radnike, minimalna plaća koja bi išla sa produktivnosti rada, dakle radnici bi proizveli više usluga po satu te kada bi zarađivali sa povećanjem produktivnosti mogli bi kupiti i više. O čemu bi Vlada RH trebala razmišljat? Dakle, o promjeni Zakona o radu iz razloga što ovaj Zakon o minimalnoj plaći ne regulira dodatke, ne regulira sve ono šta tišti naše ljude, a to su i rad prekovremeni i preko blagdana i preko ostalih dana otežanih situacija, zatim ne reguliranog radnog vremena i evidencije, pitanje pauze, pitanje bolovanja, reguliranja rada na daljinu dakle to sve nije regulirano s ovim zakonom. I već sam dao primjer u Zagrebačkoj županiji, dakle žena je radila subotu i nedjelju dva dana dobila je samo 56 kuna i to ne regulira Zakon o minimalnoj plaći. S druge strane treba uzet i perspektivu radnika, dakle poslodavci bi se trebali natjecati s drugim poslodavcima u pronalaženju najboljih radnika, najbolju efikasnost i tako bi trebalo biti i u našoj stvarnosti. Međutim, jedino natjecanje u Hrvatskoj koje treba mijenjati, jedino je to moguće sa rastom poduzetništva koje je pod velikim napadom i obrtnika jest da je to po rodijačkoj liniji gdje se zapošljava nažalost preko veze i preko poznanstva. I nakon propasti istočnoeuropskih komunističkih zemalja, državni osnovni oblik postaje poklanjanje cijelih državnih tvrtki i kompanija novostvorenim tajkunima koji su nažalost se prema svojim radnicima odnosili kao svojim robovima i tu priliku imamo vidjeti i u Hrvatskoj. Dokaz tome je FINA i to nema veze sa minimalnom plaćom nego općenito sa plaćom jest da je od 2016. do 2019.g. FINA je sa prisilnom ovrhom dakle 5000 poslodavaca, ona je uspjela naplatit 600 milijuna kuna neisplaćenih plaća, kažem ovo nema veze sa minimalnim plaćama nego općenito s konceptom da poslodavci ne isplaćuju svoje radnike i da ih tretiraju ponekad kao robove i to vidim po službenim podacima, međutim to se opet ne rješava sa konceptom minimalne plaće. A koji je to zapravo koncept kojem bismo mi trebali težit i to se postiže kroz poduzetništvo i otvoreniju ekonomiju, nudi nam zapravo američki predsjednik Franklin Roosevelt koji je prilikom izglasavanja Zakona o oporavku nacionalne industrije izjavio pod navodnicima, ja ga citiram, nijedan posao koji za egzistenciju ovisi o plaćanju manjih, manjih plaća svojim radnicima, ovisi o plaćanju manjih plaća svojim radnicima nema pravo nastaviti u ovoj zemlji i pod biznisom mislim na cjelokupnu trgovinu, kao i na industriju, a pod radnicima mislim na sve radnike, klasu bijelih ovratnika, kao i na kombinezone, a pod plaćom za život mislim više od puke egzistencije, mislim na plaće za dostojan život i zatvaram citat. Dakle to se, to ovaj princip minimalne plaće kako bi se trebalo rješavat recimo vidi se u građevinskoj industriji. Kada bismo mi to ograničili dakle sa samom plaćom tada poslodavci mogu ograničit pregovaranje samih radnika i reći da ova nestašica zapravo ljudi u ovom sektoru, a obnavljat će se Zagreb, doći će on, obnavljat će se Banovina, obnavljat će se dakle dijelovi grada, dakle to je sada prilika da tržište kao takvo koje je u manjku radnika dakle da mora tražit radnike i mora im više platit. Kada se to ograniči sa ovakvim zakonom tada vi zapravo sve alate pregovaranja radnicima oduzimate i nemoguće je da dobe veću plaću, a u ovoj nestašici kada majstori iseljavaju iz RH dakle u toj situaciji smo ih ograničili sa ovim zakonom. Dakle, povećanje produktivnosti plaće i općenito produktivnosti rada je cilj RH i vlada je dužna taj cilj ostvarivati temeljem Ustava RH.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i Nezavisnih zastupnika poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Dakle odmah na početku da kažem da će kao i u prvom čitanju Klub HNS-a i HSU-a i Nezavisnih zastupnika podržati ovaj prijedlog zakona zbog toga što on donosi male, ali kvalitetne novine u području definiranja minimalne plaće. Mi danas ovdje raspravljamo kao da će minimalna riješiti sve, neće, neće, niti može tako biti jer ja pratim industrijske odnose i aktivni sam učesnik industrijskih odnosa od '90.-te dalje u Hrvatskoj. Onda je jedno vrijeme bilo mi ćemo sve ispregovarat općim kolektivnim ugovorom kojeg smo napustili '95., a tada smo imali najnižu osnovnu plaću ispod koje se nije moglo. '95.-te je taj koncept napušten i reklo je imat ćemo kolektivne ugovore djelatnosti koje će sklapati sindikati djelatnosti sa poslodavcima, dakle sloboda tržišta i za divno čudo mi od tog vremena do danas imamo samo jedan kolektivni ugovor djelatnosti graditeljstva koji je proširen na sve subjekte u graditeljstvu. Zamislite, za graditeljstvo koji se vezuje za ovaj Zakon o minimalnoj plaći u vremenu kad je opća pomama za ovaj, ovaj radnicima u graditeljstvu. Pa zamislite, zamislite vi tu mogućnost da netko radi za 3.400 danas u graditeljstvu kada je to djelatnost, djelatnost u usponu itd.. Naravno, i oni su u obvezi ne samo mi mijenjat minimalnu plaću nego su oni u obvezi pregovarat o novom kolektivnom ugovoru i o novim vrijednostima i ne naslanjati se na minimalnu plaću u djelatnosti koja je, koja je u usponu, dakle koja treba radne snage jer ne može nitko meni reć danas da ćeš dobit građevinskog radnika za 3.400 ili 3.750 kuna. Inače taj kolektivni ugovor po mojim spoznajama je kolektivni ugovor koji je osiguravao visoka primanja radnika, a male plaće. Razumijete, visoka primanja, a male plaće, dakle i terenske i dodaci za ovo i dodani oni i dodaci iz ne znam za, za vibracije na stroju itd.. To nije dugoročno rješenje, dugoročno rješenje je plaća, bruto plaća na koju se plaćaju doprinosi, koja na kraju radnog vijeka rezultira sa solidnom, solidnom mirovinom. Mi puno puta i sindikati i poslodavci varaju sami sebe jer na kraju poslodavci bi trebali imat na savjesti te ljude koje istroše i koji kao siromašni završavaju u mirovini, sindikati kojima ti radnici plaćaju članarinu i onda kad odu u mirovinu odu, nitko više o njima ne vodi, ne vodi računa zbog toga što su imali male uplate doprinosa i danas imaju malu, malu mirovinu. Dakle, ja ovo ne doživljavam nikako epohalno rješenje, niti mislim da je ova rasprava jako vezana uz ovaj zakon, više je to refleksija jučerašnjeg nastupa premijera i, i udaranje po nekim, po nekim činjenicama jer kad bi govorili o suštini ovog zakona onda bi se vrlo brzo složili i vjerujem da će kao i u prvom čitanju jedna velika većina zastupnika ovaj zakon poduprijeti. On ima doista, on ima doista neke novine koje su bile potrebne i koji su socijalni partneri ispregovarali, a mi imamo pravo govoriti o čemu god hoćemo, ali o dogovoru socijalnih partnera nemamo previše što suditi, moramo to poštivati, a dogovor socijalnih partnera je da minimalna plaća mora biti ugovorena, utvrđena ili propisana u bruto iznosu, do sada to nije bio slučaj. Dogovor socijalnih partnera je u iznos minimalne plaće ne ubrajaju se povećanje plaće s osnove prekovremenog rada otežanih uvjeta rada, noćnog rada i rada nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi. Dakle, to je dogovor socijalnih partnera da uđe u ovaj Zakon i da ne može pod ukupnih iznosom 3 500 ili 3 750 sutra biti i rad nedjeljom i svi ovi dakle, svi ovi dodaci za prekovremeni rad, za otežane uvjete rada, itd. I to u pravilu mirne duše možemo prihvatiti i reći, da, to je to. Naravno da tražimo i nedostatke ovog Zakona. I ja sam preložio amandman na jedan temeljni nedostatak jer je u čl. 5 pisalo da minimalna plaća može varirati s obzirom na fond sati, a na toj razini, na toj egzistencijalno niskoj razini je potrebno da naši građani znaju da imaju sigurnost da će svaki mjesec dobiti jednaki iznos jer jednake će režije plaćati i jednaka je potreba za hranom. Ja se nadam da će ovaj amandman biti usvojen. Dakle, da svaki mjesec ti ljudi na toj razini dobiju isti iznos jer je to sigurno potrebno radi planiranja i dakle životnih potreba ili samca ili obitelji. Inače, ovo je dalek put što se tiče minimalne plaće i ovo je tek početak. Početak koji će se dalje razvijati ili kroz kolektivno pregovaranje ili kroz Zakon o radu ili možda čak i kroz Zakon o minimalnoj plaći. Dakle sve opcije su otvorene. U ovom trenutku mi nemamo u Zakonu o radu propisano da se posebno moraju platiti prekovremeni rad, rad subotom, .../nerazumljivo/... postoji i ta mogućnost. Postoji mogućnost o kojoj sam govorio prošli put ovdje za ovom sabornicom, a to je da se poslodavci i sindikati dogovore i da naprave jedan opći kolektivni ugovor za sve djelatnosti, što je najbrže rješenje i da kažu minimalno za prekovremeno se mora platiti 30%, minimalno za rad nedjeljom se mora platiti 40, govorim napamet. 40%, minimalno za neke druge otežane uvjete rada mora se dobiti 15% i onda to važi za sve. Taj bi se opći kolektivni ugovor proširio i važio bi za sve i to bi bilo vrlo jednostavno i brzo rješenje, ako postoji volja kod poslodavaca i kod radnika, kod predstavnika sindikata, ne treba tu glumiti tko je najljepši i najpametniji i tko je najučinkovitiji jer uvijek se radi o pregovaranju o minimumima koje treba platiti za taj rad nedjeljom, prekovremeni rad i ostalo. Prema tome, neće, ne bi nikom pala kruna s glave da se potrudi i ovo napravi, a da ne čeka da to Vlada mora zakonima rješavati jer onda Vlada ako radi, zašto se miješaš u naš posao, socijalnih partnera, to je naše da mi ispregovaramo, ako ne radi, zašto ne radiš, zašto ne propisuješ. Prema tome, ajde ljudi, akteri u socijalnom dijalogu, odlučite se već jednom, hoćete li raditi i proizvoditi kolektivne ugovore i na temelju kolektivnih ugovora ostvarivati prava radnika ili ćete čekati i grebati se oko politika da vam politike riješe kroz zakone ono što je vaš posao. Jer o tome koliko će ljudi dobiti plaće u bruto iznosu ovisi njihova mirovina. Za ovu razinu minimalne plaće, da bi netko dobio mirovinu od 4 000 kuna, što je pristojna mirovina za Hrvatsku, trebao bi izdvajati 850 kuna puta 98 godina. Puta 98, znači nikad do pristojne mirovine. Prema tome, ljudi moji, ajmo, kažem, odovuda se može dobro krenuti, međutim, ovo je samo početak puta, zaslužuje našu pažnju i zaslužuje naši potporu na ovim elementima. Isto tako, molim da se prihvati amandman ili rješenje u čl. 8 jer doista ne može se narediti poslodavcima da mijenjaju ugovor o radu nego mogu samo ponuditi izmijenjeni ugovor, ugovor o radu i to je sva suština, a pravo je radnika ta daj, ponudu izmijenjenog ugovora ili odbije ili prihvati. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana zastupnica Majda Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, poštovani pomoćniče ministra, poštovane zastupnice i zastupnici u HS-u, dakle kao što sam već jednom i naglasila, institut minimalne plaće izrazito je senzibilne prirode i upravo zbog toga trebamo pristupiti i sa najvišom mogućom dozom ozbiljnosti, a također, i odgovornosti, što ova Vlada svakako i čini. Trenutačno važeći Zakon o minimalnoj plaći stupio je na snagu 2019. međutim, već u ranijem Zakonu o minimalnoj plaći iz 2018. g. precizirana je definicija minimalne plaće te je izrijekom propisano da se u takvi plaću ne ubrajaju povećanja koja radniku pripadaju za noćni rad, rad nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom propisano da se ne radi o to se od 2018. g. isplaćuje povrh minimalne plaće i dobro je da je ovaj Prijedlog zakona i aktualni zakon zadržao takvu definiciju i dopunio je otežanim uvjetima rada, što svakako ide u korist radnicima. Također je važno naglasiti da se zakonom ne određuje visina minimalne plaće, već se njime kazuje što to minimalna plaća jest, što ona nije, što se isplaćuje po vrh minimalne plaće, tko kontrolira proces itd. Na temelju zakona Vlada RH za svaku kalendarsku godinu donosi uredbu o visini minimalne plaće i ta uredba je upravo danas na sjednici Vlade RH kao 10. točka kao što svi znate jučer je premijer Plenković upravo ovdje pred vama naglasio da će minimalna plaća za 2022.g. iznositi 3.750 kuna što je uvećanje za 10,3% odnosno za 350 kuna i to je nikad veće uvećanje na godišnjoj razini. U skladu sa zakonom minimalna plaća ne može se utvrditi u iznosu manjem od iznosa koji je bio utvrđen za prethodnu godinu, a sama minimalna plaća povećava se nakon konzultacija sa socijalnim partnerima, dakle predstavnicima HUP-a i sindikata kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri zadovoljili i izbalansirali interesi obiju strana što je jako bitno. Također ovdje treba spomenuti da je od 2019.g. pri Ministarstvu rada osnovano stručno tijelo Povjerenstvo za analizu i praćenje minimalne plaće što također smatram jako bitnim. Dakle minimalna plaća danas u '21.g. iznosi 4.250 kuna odnosno 3.400 u neto iznosu. Kao što smo imali prilike čuti i danas cijelo vrijeme o tome govoriti za iduću godinu ona će biti uvećana za 350 kuna iznosit će 3.750 kuna u bruto iznosu to je 4.687 kuna i to je porast za više od 10% kao i najveće povećanje na godišnjoj razini. U mandatu ove vlade i premijera Plenkovića u posljednjih pet godina minimalna je plaća povećana za sveukupno 1.567 kuna odnosno 1.254 u neto iznosu što je ustvari povećanje za 50% u odnosu na 2016.g. Nikada nismo imali toliko značajna povećanja, nikada niti na godišnjoj razini, a bome niti na sveukupno gledajući i uspoređujući mandate različitih vlada. Usporedbe radi kao što sam već i rekla minimalna plaća u cijelom mandatu SDP-a rasla je za svega 179 kuna, još gore od toga 2015.g. rasla je za 0,4% što iznosi čak 11,94 kune. U mandatu ove vlade unatoč pandemiji, unatoč svim nedaćama koje su nas snašle ne samo da je značajno povećana minimalna plaća već rasu kontinuirano mirovine, raste prosječna plaća, medijalna plaća, broj zaposlenih nikad nije bio viši od 2008.g. na ovamo. Dakle, mi danas u odnosu na staru normalnu 2019.g. imamo skoro 15.000 više radnika, a u odnosu na prošlu 2020. 52.000 radnika više. I ništa od toga nije došlo samo po sebi, ništa od toga nije palo s Marsa već su to rezultati dobrog i uspješnog upravljanja, kolikogod to nekoga žuljalo. Danas je udio minimalne plaće u prosječnoj plaći više od 46%, u medijalnoj plaći više od 55%, a s ovim povećanjem od 350 kuna udio minimalne plaća u prosječnoj plaći bit će skoro 53%, a udio u medijalnoj plaći 62,5%. Valja podsjetiti da je 2016.g. taj udio bio 38%. Što se ovim zakonom mijenja? Mijenja se svega devet članaka ako se ne varam, oni koji su najbitniji odnose se na proširenje definicije minimalne plaće i na onu koja je ugovorena kolektivnim ugovorom čija je primjena proširena. Npr. u RH trenutačno je proširen samo jedan kolektivni ugovor i to onaj za graditeljstvo. Što to ustvari znači? Nakon stupanja na snagu ovoga zakona za radnika koji obavlja najsloženije poslove u sektoru graditeljstva i to one koji se odnose na 10. skupinu poslova, e tada će se minimalnom plaćom tog radnika smatrati upravo iznos koji je propisan kolektivnim ugovorom, a taj iznos za najsloženiju skupinu poslova jest 11.130 kuna i to će se nakon stupanja na snagu ovoga zakona upravo smatrati minimalnom plaćom za sektor graditeljstva 10. skupinu. To je samo jedan od primjera. Ovim zakonom također se mijenja i da će prekovremeni noćni rad, rad nedjeljom, blagdanom itd. da će radnici imati pravo na povećanje plaće najmanje u visini utvrđenoj kolektivnim ugovorom, dakle nema više povećanja od 1,2,3,5,6, kuna osim toga potiče se i donošenje kolektivnih ugovora i potiče se jačanje socijalnog dijaloga, a sami socijalni partneri izrazili su čvrstu volju da se u narednom razdoblju upravo intenzivira bipartitno pregovaranje i sklapanje novih sektorskih kolektivnih ugovora. Također ovim izmjenama i dopunama osnažuje se suradnja inspekcijskih tijela odnosno utvrđuje se zajednički nadzor DIRH-a Državnog inspektorata RH i Ministarstva financija, Porezne uprave, a kao što ste vidjeli u zakonu propisane kazne za prekršaje iznose od 60 do 100.000 kuna. Što se tiče samih razlika između prijedloga zakona i konačnog prijedloga zakona, one su minimalne, dakle propisuje se obaveza poslodavca da najkasnije do 1. veljače iduće godine izmjeni ugovore o radu na način da plaću ugovara u bruto iznosu što propisuje ovaj zakon i da to više nije neto iznos, ako to ne učini, kao što sam maloprije rekla propisana prekršajna odredba iznosi od 60 do 100.000 kuna. Ovdje je danas bilo puno riječi i o europskim minimalnim plaćama, podsjetit ću da u 21 od 27 članica EU je bila propisana nacionalna minimalna plaća iznimku čine Danska, Italija, Cipar, Austrija itd. gdje je minimalna plaća sektorski uređena, dakle ipak na jedan drugačiji način, ali je uređena. Minimalne plaće u državama članicama u prošloj godini iznosile su u bruto iznosu od 312 eura do 2.142 eura, međutim ono što je pravo pitanje jest što se s tom minimalnom plaćom u toj određenoj državi zaista može i koja je njezina kupovna moć u smislu standarda kupovne moći? Ako to stavimo u suodnos sa cijenom dječjih vrtića, sa cijenom stanovanja, e onda se tu slika u potpunosti mijenja. Zašto to govorim? Zato što su recimo cijene vrtića u Irskoj i Luksemburgu od 800 do 1.200 eura. Dakle, što se tiče samog indeksa cijena stanovanja Hrvatska je na 44% europskoga prosjeka, dok su Francuska, Luksemburg, Irska itd. na čak 182%. I tu je ustvari pravo pitanje što ja mogu s minimalnom plaćom u svojoj državi i koja je njezina snaga, koja je njezina kupovna moć? S obzirom da imam još malo vremena voljela bih također spomenuti de minimis potpore odnosno kompenzacijske mjere za poslodavce koji su u poteškoćama u radno intenzivnim industrijama, prije svega se to odnosi na drvnu, tekstilnu, kožarsku industriju oni imaju mogućnost pomoći do 200.000 eura odnosno milijun i pol kuna gdje im se ta sredstva isplaćuju za poticanje odnosno nastavak očuvanja radnih mjesta [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Klub HDZ-a svakako će podržati Konačni prijedlog Zakona o minimalnoj plaći. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, ovim zakonom se ne govori se zapravo o visini minimalne plaće već se uređuje sustav definiranja isplate minimalnih plaća, uvode se nekakve novine, osnažuju nam se nekakve institucije koje će nadzirati i kontrolirati isplatu, ali evo ja ću ovdje se vratiti zapravo na cijeli koncept minimalnih plaća. Dakle, vlada kad želi riješiti nekakve probleme u društvu, nekakve probleme koje muče naše građane, posebno njihov socijalni status, obično navali sa dodatnim opterećenjima na poduzetnika. Kao što sam rekla maloprije po onoj narodnoj, lako je tuđim novcem gloginje mlatiti. Najbolji način podizanja plaća minimalne plaće, kako minimalne tako i općenito svih plaća je zapravo podizanje produktivnost i rad. Dakle, realne plaće ostvaruju se u proizvodnji, a ne nekakvim uredbama, dekretima ili diktatima vlade. Treba nam dakle bogato društvo koje će biti posljedica razvijenog gospodarstva, poduzetnici koji će slobodno disati, stvarati nove vrijednosti i tako otvarati nova radna mjesta i kroz produktivnost podizati plaće, a ne treba nam državna intervencija. Hrvatska po svojim ustavnim odrednicama želi biti ili jest socijalna država, želi brinuti o svim svojim građanima, radnicima, zaposlenicima, ali i poslodavcima. U tom smislu minimalna plaća se najavljuje kao jedna od socijalnih mjera kojom se štiti od siromaštva, ali kao što smo danas ovdje čuli ovdje od tajnika kao mjera kojom se mladi mogu lako zaposliti. Nije mi bilo jasno to na što se misli, zapravo minimalac nema nikakve veze sa zapošljavanjem mladih. Zašto mladi odlaze iz Hrvatske? Ne odlaze zato što je minimalac nizak ili što je mala minimalna plaća, već ne žele ostati u zemlji u kojoj ne vide nadu da uopće mogu ostvariti sve svoje ambicije kroz jednu poštenu utakmicu. Iako je dakle uvijek popraćeno kroz nekakve populističke fraze o brzi za najslabije, svako određivanje minimalne plaće zapravo povećava troškove za poduzetnike i poslodavce i na kraju to dovodi i do povećanja nezaposlenosti i pada standarda. Dakle, kako najbolje štiti svoje građane? Tako da razvijemo sve institucije, pravni okvir, pravnu sigurnost koja će garantirati jednaka pravila za sve i tako biti poluga i omogućiti razvoj gospodarstva koji će dovesti do bogatijeg društva koje će onda moći primjerno brinuti o svim svojim i najslabijima i najpotrebitijima. Hrvatska ima petu najmanju minimalnu plaću u EU, iza nas su Bugarska, Latvija, Rumunjska, Mađarska, a malo zaostajemo za Češkom, Slovačkom, Poljskom, Estonijom i Litvom, dakle sve redom zemlje koje imaju znatno veći realni BDP per capita što znači i veću produktivnost rada od hrvatske. Evo kao što smo čuli i ovdje maloprije Italija, Cipar, Austrija, Danska, Finska i Švedska nemaju zakonski reguliranu minimalnu plaću, a o njima govorimo dakle posebno o ovim skandinavskim zemljama govorimo kao o socijalnim državama sa nekim možda čak i socijalističkim obilježjima. U stvarnosti riječ je o razvijenim tržišnim ekonomijama u kojima je tržišno natjecanje oštro razvijeno, ali i strogo regulirano. Ponovno stavljam naglasak na jednaka pravila igre za sve, dakle nema kumova, nema stranačkih prijatelja, nema mojih, tvojih, naših investitora. Kod nas evo stranka koja vlada državom nedavno osuđena za korupciju, dakle u takvoj državi ne možemo očekivati da se slobodno razvije gospodarstvo u kojem će radnici imati i odgovarajuće plaće od kojih će moći dostojanstveno živjeti. Spomenula je kolegica maloprije kupovnu moć, naime kupovna moć u Hrvatskoj je za trećinu niža od prosjeka u EU, dakle to govore podaci u Eurostatu. Kao što su neki analitičari rekli npr. evo i Velimir Šonje u svojim blogovima, rast produktivnosti može doći od ulaganja u kapital ili od ulaganja u načine rada i institucionalni okvir koji određuje hoće li se taj kapital i rad u kolo na efikasne načine. Dakle, investicije su važne za rast produktivnosti, ali ekonomski rast se ne mora dogoditi ako rastu investicije jer rast zavisi o inovacijama i o načinu kako se te investicije provode, ali i o institucijama, o obrazovanju, o odsustvu korupcije, o regulaciji i vladavini prava itd. Dakle, nije bitna količina investicija, već i njihova kvaliteta npr. imate veliko povećanje investicija kad se investira u infrastrukturu, međutim ako je društvo zatvoreno, koruptivno onda te uske mreže će pobrati vrhnje i tada rasta nema. Dakle, ključna je efikasnost, a ne kvantiteta investicija zato što efikasne investicije stvaraju dugoročan i robustan rast, što je zemlja razvijenija efikasnost je važnije, to znači da su i otvorene institucije važnije, otvorenost kao što sam rekla znači da vladaju jednaka pravila za sve, dakle nema kumova, nema naših investitora ako je tako ljudi imaju veće povjerenje u institucije i imaju na kraju krajeva investitori veću pravnu sigurnost za svoje investicije. U takvim društvima u kojima institucije funkcioniraju neuspješne firme propadaju i ne održavaju se kao nekakva evo državna poduzeća ovdje kod nas na teret poreznih obveznika. Socijalne države naime doista znače značajnu preraspodjelu, država daje naknade za nezaposlene, pomaže u brizi o djeci, starijima, potrebitima, zdravlju, obrazovanju i čini to zbog društvene solidarnosti, ali i zbog okvira za funkcioniranje tržišnog, a ne socijalističkog gospodarstva. Jedna zanimljivost ovdje, 2016.g. prije tadašnjih izbora HDZ je naručio jednu studiju od München-skog Ifo instituta, dakle zatražio je Analizu gospodarskog stanja u Hrvatskoj i preporuke za njegovo poboljšanje. Među ostalim taj institut je predložio i ukidanje jedinstvene minimalne plaće, svoj su prijedlog obrazložili činjenicom da velik broj radnika u Hrvatskoj radi za minimalnu plaću što kako tumače stručnjaci iz tog instituta tada, dakle poslodavci imaju velikih problema isplatiti čak i minimalnu plaću, kao takva tvrde dio poslodavaca primoran je da drži radnike na crno jer su im na taj način puno jeftiniji. Kad minimalna plaća ne bi bila propisana zaključuju njemački analitičari tada 2016. dakle suzbio se bi se dobar dio sive ekonomije. Na slobodnom tržištu plaće se obično pozicioniraju na svoju tzv. graničnu produktivnost rada odnosno na onu vrijednost koja ne prelazi produktivnost radnika jer bi u suprotnom onda bi poslodavac radnika plaćao više nego što mu radnik pridonese tvtrci. Zakon o minimalnoj plaći otežava da oni radnici čija je granična produktivnost ispod te minimalne plaće uopće nađu ili zadrže posao, dakle zašto ako netko pristaje raditi ispod minimalne plaće zašto mu to ne omogućiti. Dakle zaključak, minimalna plaća obično i njeno povećanje obično poveća nezaposlenost i smanjuje standard. Sindikati su evo kao što smo čuli naravno podržali povećanje minimalne plaće u svojoj izjavi su kazali jednu istinu, moramo dakle težiti da prosječne plaće u Hrvatskoj budu znatno veće, to je upravo ovo o čemu sam govorila, dakle mjere poduzeti da nam cijelo gospodarstvo naraste i prosječne plaće budu znatno veće. Kad govorimo o tekstilnoj obično se spominju kada se govori o minimalnoj plaći spominju se radnici u tekstilnoj industriji, a baš će u toj industriji ovo stvoriti veliko opterećen je za poslodavce, povećat će im trošak proizvodnje i to u doba gospodarske krize. Čuli smo od HUP-a koji su poručili da ovo značajno povećanje minimalne plaće nije u skladu sa stanjem gospodarstva danas u Hrvatskoj i očekuju od vlade odmah i kompenzacijske mjere za poduzetnike iz najviše pogođenih sektora. Oni su dakle Udruga poslodavaca je imajući na umu i rast inflacije, povećanja bruto plaće od početka godine i trenutačno gospodarsko stanje predlagali su nešto niže povećanje minimalnih plaća za 2,5% odnosno za 106 kuna. Osim rasta sirovina poduzetnici doživljavaju rast cijene energenata, struje, plina u sličnim rasponima, dakle nedopustivo je da pojedine monopolističke tvrtke u vlasništvu države ili jedinica lokalne samouprave troškove vlastitih neracionalnosti i neadekvatnog planiranja neodgovorno prenose na poduzetnike, evo kaže Udruga poduzetnika. Za kraj evo da bi se ublažili ovi učinci očekuju od vlade da provede kompenzacijske mjere za poduzetnike iz najranjivijih sektora [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] a koje treba definirati i omogući uz istovremeno stupanje na snagu ove odluke. Hvala.
Slijedi Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Marin Lerotić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Znači da rezimiramo, od 1. siječnja minimalna plaća rasti će za 350 kuna odnosno ona će iznositi 500 eura. Ako pogledamo prosjek EU onda možemo vidjeti da je minimalna plaća, prosječna minimalna plaća u EU iznosi 700 eura, a u Sloveniji ona iznosi 1.074 eura. Lošiji od nas su samo Mađarska, Litva, Rumunjska i Bugarska. I da li smatramo da je to dovoljno za život, to se danas često propitkivalo, odgovor od državnog tajnika dobili nismo iako svi znamo da to nije dovoljno. Poštovana kolegica Burić je pitala što možete s minimalnom plaćom u svojoj državi. Ne možete pokriti minimalnu potrošačku košaricu odnosno odgovor na to hipotetsko pitanje je bilo možete životariti jer ako minimalna potrošačka košarica iznosi 7.800 kuna, a ako dvoje odraslih osoba rade obadvoje za minimalnu plaću znači 500 eura svaki, to je 1000 eura, to je za nekih ugrubo 300 kuna manje od minimalne potrošačke košarice. Stoga možemo vidjeti da Vlada donosi ove odluke koje će se preliti preko leđa poslodavaca i tek kad se odluke, kad se ta zakon, zakon nastupi na snagu 1. siječnja, kad te plaće krenu, vidjet ćemo kako će se to odraziti i na njihovo poslovanje. Naročito tu govorimo o kožnoj industriji, tekstilnoj, drvnoj industriji, a već vidimo njihove najave da će tražiti kompenzacijske mjere i onda kad sam u replici pitao hoćemo li se kretati u začaranom krugu, dokaz je da hoćemo jer će se onda pokrenuti mjere za očuvanje radnih mjesta i neke druge i vrtit ćemo u krug, iako je rečeno da to baš i nije tako. Imamo porast građana koji rade na minimalcu, a nažalost uz ovo povećanje koje će se preliti preko leđa poduzetnika, imamo i povećanje cijena sirovina, imamo povećanje cijena energenata i sve to u ovo krizno razdoblje kada se naši poduzetnici zapravo bore kako bi preživjeli i smatram da Vlada može reagirati, smatram da Vlada treba reagirati, ali smatram da ovo nije način na koji se treba reagirati. Smatram da kada govorimo o stvaranju boljih uvjeta poduzetnika, treba govoriti o poreznom rasterećenju, o tome je jučer govorio i kolega Hrebak u emisiji Otvoreno, nadam se da će biti sluha za tako neke najave, smatram da treba smanjiti birokraciju, smatram da treba unaprijediti pravosuđe, smatram da treba čim više digitalizirati sustave u državi koji će na taj način biti produktivniji i bolje raditi i biti na što više na usluzi naših građana. I ako budemo uz to sve skupa, poticali proizvodnju odnosno proizvodnu industriju, ako budemo poticali izvoz koji znamo da disperzira rizik, znamo da smanjuje ovisnost o nacionalnom tržištu, odnosno širimo se na neka druga tržišta i samo poslovanje je manje ovisno o našem domaćem, kada znamo da to može dovesti do novih tehnologija, do novih rješenja, do novih znanja, onda smatram da je to put u kojem bi se trebali kretati i smatram da bi odluke Vlade trebale ići u tom smjeru na koji način stvoriti uvjete, olakšati rad poduzetnicima, kako bi oni mogli biti profitabilniji, kako bi oni mogli biti konkurentniji na tržištu, kako bi mogli više zarađivati, a samim time više zapošljavati i svojim djelatnicima osigurati veće plaće. Ako vidimo potom da se tu događaju neke anomalije, da se stvaraju poduzeća, da se stvaraju veći profiti, da se više radi, a plaće ne rastu, e onda je tu država da intervenira i zaštiti prava radnika i mislim da je to smjer u kojem trebamo ići, jer pogotovo ako vidimo da nam fali preko 200 tisuća radnika, ne znam na koji način ćemo s ovakvim plaćama to nadomjestiti, kada znamo da je prvi razlog zbog kojeg naši građani napuštaju ovu zemlju mala plaća, a kada vidimo da imamo samo 1,3 radnika na jednog umirovljenika, ja ne znam ni kako će taj sustav, mirovinski sustav biti održiv, to bi bilo najbolje da govori kolega Hrelja. Tako da, sve u svemu mislim da se vrtimo u začaranom krugu, da bez neke vizije donosimo neke odluke koje je upitno kako će utjecati na cjelokupni proizvodni odnosno gospodarski sustav u ovoj zemlji, a kao što sam i bio rekao, imali smo samo puno, nije to baš samo, ali imali smo puno sreće da smo uspjeli imati ovu izvrsnu turističku sezonu koja će pokrpati neke deficite unutar proračuna, jer kada vidimo da smo zaduženi preko 91% BDP-a, da je turistička sezona bila katastrofalna, to bi bilo preko 100%, što bi bio apsolutni presedan, a onda i ta ulaganja bez presedana bila bi upitna. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Hvala g. predsjedavajući, g. tajniče sa suradnikom. Dakle ja sam već dva puta danas govorila o tome da je potpuno neprihvatljivo da ste nam kao završni prijedlog zakona poslali identičan tekst nakon jedne izrazito, rekla bih, konstruktivne rasprave koja je bila nakon prvog čitanja. Ne, ne mogu to prihvatiti i zbog toga ću ponoviti sve ono isto kao i vi. Dakle, ja ću svoj govor sa prvog čitanja ponovno sada ovdje ponoviti. Dakle u Hrvatskoj se moramo prisjetiti da je više od 52 tisuće radnika na minimalcu i isto tako, moramo prihvatiti činjenicu da taj broj ljudi na minimalcu svakim danom raste. Naravno, to je povezano sa posljedicama epidemije Covida, ali isto tako, moramo konstatirati da je hrvatski minimalac, bez obzira što je posljednjih 5 godina rastao 36%, opet među najnižima u Europi, i ponovit ću, niži iznos minimalne plaće imaju samo Mađarska, Litva, Rumunjska i Bugarska. Zakonodavac u uvodu prvog čitanja sumirajući sve izmjene kaže da se time omogućava puna primjena Ustavom zajamčenog prava svakog zaposlenika na zaradu kojom može osigurati sebi i obitelji slobodan i dostojanstven život. Koliko god pozdravljamo određene izmjene koje idu u smjeru zaštite radnika i povećanja minimalne plaće, mislim da se ne smijemo zavaravati i mazati oči našim građanima. Daleko je to od plaće koja bi pružala slobodan i dostojanstven život jednom čovjeku, a kamoli obitelji sa jednim ili više djece. Jer, minimalna plaća u Hrvatskoj nije dostojanstvena plaća. Ona koja omogućuje pokrivanje svih životnih troškova, od hrane, obuće, odjeće, stanarine, režija, troškova obrazovanja djece, itd., minimalna plaća u Hrvatskoj u iznosu od 3000 kuna, a sada će biti 3750 ili 500 eura je ispod praga tog dostojanstva o kojem govorite, ona je prije na pragu siromaštva i moram se ipak još više snažno zalagati za iznos minimalne plaće koji će doista realno garantirati dostojanstven život. Mi u zeleno-lijevom bloku smatramo da se metodologija izračuna minimalne plaće, osim na kriteriju relativne nejednakosti na tržištu rada, treba temeljiti i na izračunu minimalnih životnih troškova kako bi se osiguralo da minimalna plaća doista može pokrivati osnovne troškove života i smatramo da je potrebno odrediti jasnije kriterije za izračun minimalne plaće. Prema trenutnom prijedlogu, visinu minimalne plaće utvrđuje Vlada RH na prijedlog ministra i nakon konzultacija sa socijalnim partnerima, pri čemu se uzimaju u obzir kriteriji poput inflacije, kretanje plaća, kretanje nezaposlenosti, stanje gospodarstva, itd., iako se radi nominalno o postojanju kriterija, smatramo da je kriterije potrebno jasnije urediti te minimalnu plaću vezati uz postotak prosječne plaće, minimalno 60% prosječne plaće u Hrvatskoj. Iako zakonodavac govori da se ovim Zakonom ne uređuje pitanje visine minimalne plaće nego se to uređuje uredbom o visini minimalne plaće, ne vidimo razloga zašto se javniji kriteriji ne bi obrazložili i naveli u ovom Zakonu. Također, smatramo da se minimalna prava trebaju urediti zakonodavstvom, a kolektivni ugovori trebali bi dati mogućnost povoljnijih prava, a ne određivati minimum ili čak omogućavati smanjenje prava prema kolektivnim .../nerazumljivo/... putem kolektivnih ugovora. Također, u uvodu se navodi da se donošenjem ovog Zakona omogućuju veće minimalne plaće radnicima koji rade u djelatnostima u kojima vaše kolektivni ugovori koji imaju proširenu primjenu sukladno općem propisu o radu, a što je s radnicima koji ne rade u takvim djelatnostima, koji nisu pokriveni kolektivnim ugovorima? O tome problemu u ovom prijedlogu nema niti govora. Pozdravljamo da se uz dodatke za prekovremeni rad, noćni rad te rad nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom, koje je zakonom određen kao neradan, a koji se ne ubrajaju u iznos minimalne plaće, sada uključuju i otežani uvjeti rada, no smatramo da je neophodno da se treba dodati da u iznos minimalne plaće ne ulaze ni drugi dodaci za smjenski rad, npr. ili na minuli rat, tzv. tj. staž i slično, koji nisu jasno navedeni u novim izmjenama, a mi smatramo da bi trebali biti. Nadalje, u Zakon se također, dodaje da se kolektivnim ugovorom može odrediti da se minimalna plaća odredi na način da se iznos minimalne plaće za cijelu godinu podijeli s godišnjim fondom sati te minimalna plaća obračunava i isplaćuje sukladno dobivenom iznosu minimalne plaće po satu i mjesečnom fondu sati, kako bi se, citiram, pogodovalo poslodavcima u radno intenzivnim djelatnostima kod koji se broj radnih sati izravno odražava na produktivnosti i omogućit će poslodavcu da isplati plaću sukladno broju radnih sati u pojedinom mjesecu te se, sukladno tome u navedenom slučaju ne primjenjuje odredba Zakona o radu o povoljnijem pravu za radnike. Mi smo izrazito protiv ovakve odredbe jer smo u programu naglašavali kako norma ne bi trebala ulaziti u minimalnu plaću te se takvom odredbom najviše pogađaju radnici u ionako najlošije plaćenim zanimanjima, koje primjerice, imaju sezonski karakter. Također, time se ozbiljno otvara prostor za manipulacije i dodatno zakidanje već sada najslabije plaćenih radnika jer je teško da primjena može imati i adekvatan nadzor. Na mala vrata se, naime uvodi, minimalnija od minimalne plaće, što je naprosto nedopustivo. Takve odredbe uvode se pod krinkom da se pomaže posrnulom gospodarstvu i posrnuloj industriji da preživi, a zapravo predstavljaju zadnji čavao u lijes eksploatacije radnika. U prošloj godini inspektori su otkrili da poslodavci čak za 1689 radnika nisu isplatili ni minimalnu plaću, što nam ukazuje, jasno da treba bitno i hitno jačati sustav nadzora i kontrole. Zaključno bih rekla, potrebno je što više i što prije povećati minimalne plaće do razine koja zadovoljava zaista dostojanstven život radnika i njihovih obitelji. To nije pitanje samo radničkih prava nego je to pitanje i demografije i odlijeva kadrova iz Hrvatske jer jedino dostojanstveni uvjeti rada i dostojanstvene plaće dovoljne za životne potrebe, motivirat će naše mlade da osnivanju obitelj, imaju djecu i da ostanu u Hrvatskoj. Bez toga mi postajemo nacija prekarijata i siromaštva, osuđena na golo preživljavanje bez prave društvene perspektive. Hvala vam.
Slijedi rasprava Kluba zastupnika socijaldemokrata poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, rasprava oko ovih izmjena i dopuna Zakona o minimalnoj plaći govori o tragediji hrvatskog društva. O povijesti od ranih 90-ih godina do današnjeg dana, vezano za industrijske odnose i reguliranje plaće i radničkih prava da se uopće mogu izboriti za plaću, o tome sam govorio u prvom čitanju. Ovaj puta to neću nego ću zbilja obrazlagati amandmane koji su dosta njih proizlaze iz onog što je bila i rasprava i ono što su bili i sindikalna stajališta koja smo svi nas dobili u saborskim klupama i na temelju toga napravili određene amandmane. Mi govorimo, a često puta sam čuo da socijalni dijalog u Hrvatskoj postoji, ne to je pokušaj socijalnog dijaloga. Zašto govorim pokušaj? Jer mi danas ovdje ne bi raspravljali da imamo socijalni dijalog zato što bi gospoda iz HUP-a i gospoda iz sindikalnih središnjica došli kod premijera i rekli ovo je kolektivni ugovor kojim se regulira minimalna plaća, molim vas premijeru objavite to u Narodnim novinama. Mi ne bi danas gubili i trošili kisik, ovdje licitirali o troškovima života ili o bilo čemu drugome. Ako jedna strana nije zadovoljna pa Hrvatska bi trebala stat, opći generalni štrajk bi trebao bit. E onda šta se traži? I jedni i drugi su slabi i najlakše upri prstom na trećega ko god da bio, riječ je o saboru i riječ je o vladi. I sad mi moramo arbitrirati zato što nije došlo do dogovora nego je vlada de facto odnosno zakonodavac rekao ajd sad ćemo malo popustit ovima, sad ćemo malo popustit onima i preuzet na sebe odgovornost koju ne mora preuzet odnosno mora zato što ipak moraju postojati neki uljudbeni civilizacijski standardi kada čovjek živi i pripada EU. Zašto mi mijenjamo ovaj zakon? Zato što se po ovom zakonu i dalje mulja i izigrava propisa, izigrava ga se, to piše u obrazloženju zakona. Rad na crno i izigravanje propisa po pitanju određenih plaćanja što se tiče dodataka na plaću. To je razlog zbog čega mi ovdje raspravljamo. Mi ne donosimo iznos minimalne plaće to je točno, ali ja opet kažem za tako nešto sindikati, sindikalna adresa nije niti sabor, nije niti vlada nego su poslodavci i to vam govorim kao ljevičar, kao bivši sindikalac koji je zbog organiziranja štrajka završio na Vrhovnom sudu. Moramo znati koja je čija odgovornost i koje je čije opis radnog mjesta. I nisam da ovdje trošimo kisik i da se raspravljamo na način da s jedne strane imamo jeftinu demagogiju, a s druge strane imamo prodavanje magle. Ovo je kao i Zakon o radu jedan od ključnih zakona jedne države, mi kroz određivanje minimalce koji je u uredbi vlade određujemo uvjete i poslovanja u RH, kome se to dopalo ili ne dopalo, ali je tome tako. Da iznos kao takav ne zadovoljava ja mislim da smo svi suglasni, ali mi o tome ovdje danas ne odlučujemo i džabe trošimo kisik, a činjenica je da koji god minimalac bio nije dostojanstven i ne osigurava dostojanstven život koji je ustavom zajamčen u ovoj državi i to je točno i to je točno. I drago mi je da sam u 9. mjesecu kada sam o tome raspravljao tvrdio da ako ćemo se držati programa naše vlade, ali ne i u prioriteta u izbornom programu HDZ-a da ćemo imati neko skalarno povećanje pa smo dobili 3.750 kuna, a to znači toplo se nadam pa živi bili pa vidjeli, ja ću po tome jahati, to znači da ćemo iduće godine imati 4.000, a da onda iduće nakon toga 4.250 to je ono minimalno to je ono minimalno da zaustavimo od toga da nam ljudi bježe iz Hrvatske zato što nemamo konkurentnu cijenu rada na tržištu rada nismo konkurentni. A sada ću ići na obrazlaganja amandmana koje ja mislim da bi trebali biti prihvatljivi ama baš svima. Ne vidim razloga, a to je ono što su amandmani na čl. 2. i na čl. 3. da se i otežani uvjeti rada ne ubace odnosno u sam zakon kojim se oni izuzimaju od izračuna minimalne plaće. Nema ko to ne traži i nema gdje tu nema logike, jedino ako se ne misli i dalje omogućiti jedan određeni prozorčić u lovu u mutnom pa će odjedanput sad svi imati otežane uvjete rada baš zato da bi se mogli izigrati propisi, samo treba pratiti ugovore pa ćete vidjet da će biti tome tako. Još druga perverzija je, a to je pitanje dakle 2013. kada je donesen prvi zakon podsjetit ću zato da bi Hrvatska ušla u EU jer inače pitanje da li bi mi danas o tome raspravljali, a i pitanje da li bi bili u EU, a to je mogućnost kolektivnog pregovaranja na temelju kojega ti možeš ić sa dampinškom cijenom odnosno 5% nižom tarifom od onoga što je uredbom, ali na temelju zakona propisana. Ali čuli smo od predlagatelja da ona nije ni primjenjivana, pa ako nije primjenjivana nema razloga da ju ne brišemo jer mi u pravilu onda pišemo da ako drugačije nije određeno može i eto onog trenutka kad čujem tu sintagmu u nekom tekstu zakona tog trenutka znam da je automatizmom muljanje predviđeno. Prema tome, nema razloga, ne primjenjuje se, nije se primjenjivala jer na kraju krajeva ako imamo poslodavce koji su u krizi šta će se intervenirat? Intervenirat će se kolektivnim ugovorom na uštrb radnika, bravo, bravo, to je jedino rješenje koje imamo. Ja mislim da nismo za takva rješenja. I čl. 8. vidio sam mnogi su dali primjedbu što je opravdana, pa i Odbor za zakonodavstvo da se može postojati obaveza poslodavca da mora izmijeniti ugovor o radu jer to ne može biti jednostrani čin. Međutim, ja tražim da se briše odnosno Klub socijaldemokrata traži da se briše. Stvar je vrlo jednostavno, reći ću i operativno zašto. Ja sam poslodavac koji sam u Zagrebu, ako ostaje ta novela ili da sam obavezan kao poslodavac ponudit svom djelatniku kojega se hoću riješit ugovor moram obnoviti ugovor o radu jer ga moram uskladit s ovom uredbom šta se onda događa? Ja ću sigurno njemu ponudit ugovor sa novim minimalcem, ali recimo da u ugovoru piše da mu je radno mjesto u Zagrebu, a ja ga prebacim u Rijeku, ja sam ga se riješio. Dakle, kroz tu zakonsku odredbu ja se mogu riješiti svakog radnika kojeg više ne želim jer mi se ne sviđa njegova boja očiju i zato tražimo da se to izmijeni, a nema onoga čega bi možda moglo biti. Jedino što je jednostrano u tom članku, a to je pravilnici o radu, niko ovdje ne kaže da se pravilnici o radu moraju uskladiti. A treće, onda treba pozvati i ugovorne strane na kolektivnim ugovorima da usklade taj minimalac, prema tome a ovdje smo ga stavili samo da ga poslodavac može ponuditi radniku pa ga ponudi na način na koji sam ja rekao jer uzimajući u obzir nažalost needuciranosti velikog broja hrvatskih poslodavaca ta primjena će se na to i odnositi. I zato tražimo da se to obriše. Slične smo rasprave barem oni ljudi koji poznaju praksu i primjenu naših propisa u radnome zakonodavstvu znaju da je tome tako, a slična je bila i rasprava i u samom Odboru za rad o čemu je izvijestio i kolega Davorko Vidović. Tako da ja ovdje zbilja apeliram na činjenicu da moramo staviti ovdje zbilja glave skupa i da napravimo nešto dobro za hrvatske građane kada već nisu to u stanju napraviti sindikalci i nisu u stanju to napraviti ni naši poslodavci i onda uskačemo mi jer smo ovdje radi svih građana, a ne samo i isključivo radnika. I to je jedini način da ubijemo parolaštvo jeftine demagogije i manipulacijom osjećaja građana između ostalog koje je inače dosta ovako manipulacijama osjećajima građana i čuti ono što građani žele čuti i u pravilu odlika ekstremne političke ekstremne desnice. Dakle, ja ću sad zaključit reći ću jednu stvar, isto što vrijedi za cijepljenje, budimo odgovorni. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana zastupnica Anja Šimpraga.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolege i kolegice. Predmetni Prijedlog zakona o izmjenama dopunama Zakona o minimalnoj plaći iznimno je važan i izazvao je dosta pažnje u medijskom prostoru, ali isto tako ovdje u sabornici ponajviše zbog činjenice da utječe na velik broj naših sugrađanki i sugrađana koji pripadaju u najranjiviju grupu slabo plaćenih radnika, ali ujedno ona utječe i na poslodavce. Država se ovdje nalazi u nezahvalnoj situaciji jer mora zadovoljiti interese dviju strana. Banalno rečeno, imamo radnike koji žele bit što bolje plaćeni i s druge strane imamo poslodavce koji žele što manje troškove na primanje radnika. 2020.g. bila je teška posebno za radnike s niskim primanjima uključujući i one koji primaju minimalnu plaću. Oni su bili najizloženiji gubitku radnih mjesta, ali u skraćenom radnom vremenu. Velik broj radnika koji primaju minimalne plaće nalaze se u prerađivačkoj industriji, a najviše ih radi u djelatnostima proizvodnje tekstila, odjeće, kože, srodnih proizvoda, proizvoda od guma, metala te prerade drva, dakle u fizički zahtjevnim poslovima. Minimalnu plaću koja trenutno iznosi 4.250 kuna bruto odnosno 3.400 kuna neto u prvom kvartalu ove godine primilo je nešto više od 52.000 radnika ili oko 4,7% svih zaposlenih u zemlji. Da budemo preciznija, toliko ih je trebalo primiti. Nažalost, kako to kod nas nerijetko bude situacija tržište je neumoljivo, pojedini poslodavci kao jača strana u radnom odnosu ili jednostavno kako bi preživjeli na tržištu iznalaze različite zaobilazne puteve da ne isplate niti minimalnu plaću u spomenutom iznosu. Lex generalis odnosno krovni zakon o radu jasan je i nedvosmislen te je propisao da se plaća ugovara u bruto iznosu, međutim to nije spriječilo pojedine poslodavce da s radnicima potpisuju ugovore u kojima se plaća određuje u neto iznosu. Ti radnici primjerice nisu imali nikakve koristi od poreznih rasterećenja jer bi njihova plaća ostajala ista. Osim toga takav radnik ne bi na plaći osjetio dodatke za primjerice prekovremeni rad, rad blagdanima, praznicima i sve navedeno posebno je pogađalo radnike s najnižim primanjima kao da već nisu dovoljno pogođeni činjenicom da rade za minimalnu plaću. Tako su tokom prošle godine inspektori otkrili da poslodavci za 1.689 radnika nisu isplatili ni minimalnu plaću te su podnijeli optužne prijedloge zbog sumnje na počinjenje 318 prekršaja iz Zakona o minimalnoj plaći. Još je gora situacija u kojoj su pojedini poslodavci kao jača strana ugovornog odnosa koristili slabiju poziciju radnika implicitno utjecali na stvarno isplaćenu plaću za obavljeni rad jer su sklapali sporazume prema kojima su se radnici odricali od prava na isplatu minimalne plaće što također nije izrijekom zabranjen. Sada se u iznos minimalne plaće ne ubrajaju povećanja plaće s osnove prekovremenog rada, otežanih uvjeta rada ili nekim drugim blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi. Iako je na ovaj način obuhvaćeno doista mnogo kategorija ne bi bilo zgorega razmisliti o izuzeću svih dodataka odnosno povećanja plaće ugovorenih kolektivnim ugovorima i ugovorima o radu, kao što su primjerice minuli rad, smjenski rad i sl. Predloženi zakon konačan prijedlog zakona razlikuje se u odnosu na prvo čitanje samo nomotehnički, ne sadržajno kao što ovdje i čuli. Cilj zakona je da minimalna plaća istodobno bude i socijalni i zaštitni instrument. U prvom čitanju bilo je prijedloga koji nisu usvojeni da bi minimalna plaća trebala biti uređena na način da se iz nje izuzimaju svi dodaci kao što sam rekla, međutim već je obrazloženo kako su zakonska povećanja na koja radnik ima pravo propisana općim propisom o radu te se navedene izuzimaju iz minimalne plaće. Rješenje u čl. 5. predloženog zakona ne bi trebalo nikome biti prihvatljivo jer po njemu poslodavci mogu isplaćivati minimalnu plaću koja je manja od iznosa utvrđenog uredbom vlade, ali ne manje od 95% smatramo da takve situacije ne bi trebale uopće biti moguće. Čl. 8. isto tako koji je ovdje spominjan više puta sporan je jer poslodavci jednostrano mogu izmijeniti ugovore koji su dvostrani pravni akt, dakle do istog trebali bi doći konsenzusom. Minimalna plaća u Hrvatskoj u posljednjih pet godina rasla je više od 36%, ali je nažalost i dalje među najnižim u EU. Niži iznos minimalne plaće od Hrvatske imaju samo Mađarska, Litva, Rumunjska i Bugarska. S obzirom da se situacija iz godine u godinu popravlja, o čemu svjedoči i povećanje iznosa minimalne plaće svi ovdje prisutni trebamo imati zajednički cilj odnosno što bolji položaj radnika istovremeno vodeći računa i o poslodavcima. Zbog nesporne važnosti ovih izmjena i dopuna točnije pravne, ali i svake druge sigurnosti za radnike koje će iz njih proizaći, Klub zastupnika SDSS-a podržat će ovaj Konačan prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnoj plaći. Hvala.
Slijede pojedinačne rasprave, prva prijavljena je poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovani zastupnici, poštovani predsjedavajući, poštovani predlagatelju. Dakle, Zakon o minimalnoj plaći je nešto što je zapravo najavljeno već iz EU, nešto što države u okruženju zapravo već poznaju i ako ne uvode. Nažalost kod nas oni koji primaju iznos minimalne plaće stalno broj onih stalno raste. U 2018.g. bilo je 37 onih koji su bili na minimalnoj plaći, a dok je danas taj broj više od 52.000 ljudi koji žive na iznosu manjem koji je propisan kao minimalna plaća koja bi se dakle s tim novim prijedlogom zakona trebala dići za 350 kuna. Ako gledamo koliko je potrebno kada u trgovini počinješ kupovati sa onim najpotrebnije za svoje domaćinstvo to je ulje, kruh, mlijeko, pola kile mesa to je dođeš na 100 kuna, tako 30 dana u mjesecu i to je 3.000 kuna. Prema izračunu sindikata najosnovnije ono što trebaš da bi preživio mjesec košta 7.800 kuna. Reći ću da je dostojanstveno i pravedno da ljudi koji žive u Hrvatske, a oni koji ne žive dostojanstveno i ne primaju svoja dovoljna primanja je više od milijun. Zašto? Jer uz te brojke koje sam navela da su primatelji minimalne plaće su još i oni koji su na iznosu manjem od minimalne plaće, a to su primatelji mirovine. Dakle, milijun ljudi je maltene na granici siromaštva ili je u samom siromaštvu. Rješenje koje nudi vlada kroz uvođenje i povećanje minimalne plaće su dobra, međutim ono što možda smo skrenuli pažnju i s toga da su uvjeti u gospodarstvu ti koji nalažu da će budući rast plaća ipak uvjetovati dobro stanje u gospodarstvu. Mislim da smo zanemarili i onaj dio poticaja gospodarstvu u koje bi se nadoknadila na neki način i ta buduća strana pogotovo kod onih poslodavaca koji zapošljavaju manji broj djelatnika koji su najosjetljiviji na tržištu koje moraju preživjet, dati dostojne plaće radnicima, a takvih je itekako puno jer žele da plaće koje dobivaju njihovi radnici budu dovoljne da imaju zadovoljnog i sretnog radnika. Nemoguće je biti sretan i imati dostojan život ukoliko ta plaća ukupno u svemu što zaradiš ne bude dovoljna da pokrije troškove košarice, a to je 10.800 kuna koliko su sindikati rekli da treba biti. Dakle, ispod toga je nemoguće u Hrvatskoj doživjeti i preživjeti s primanjima koje jednostavno ljudi ostvaruju radeći više poslova i to je neki način preživljavaju u Hrvatskoj je ponavljam ono što Zakonom o minimalnoj plaći se pokušava barem minimizirati štetu, ali je u uvjetima u koje danas živimo nedovoljno.
Imamo jednu repliku, poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice. Ja dolazim iz Međimurja, a vi iz Varaždinske županije, međutim mi se ne možemo baš pohvaliti imamo najveći broj zaposlenih u nisko plaćenim sektorima tekstil, odjeća, obuća, plastika, namještaj, koža. Evo Međimurci smo imali 5.589 kuna prosječnu plaću, vi Varaždinci ste čak još i malo lošiji 5.482 kune. Rekli ste da je to i slažemo se svi da je zapravo to sve skupa nedovoljno za nekakav dostojan život, daleko od one potrošačke košarice i onoga što nam treba za normalan mjesečni život i preživljavanje. S jedne strane je velika ponuda još uvijek tih nisko plaćenih radnika nazovimo to tako, što na neki način možda poslodavci iskorištavaju, a kako zapravo stimulirati da ulažu ovi više plaćeni sektori upravo na ovo naše područje. Hvala.
Dakle, to je ono o čemu sam zapravo htjela i pokušavala skrenuti pažnju na uvjete u privredi, uvjete u gospodarstvu koji sami po sebi moraju biti takvi da daju veće plaće i da potrošačka košarica u kojem se odnosno iznos plaće koju prima čovjek odlazi 27% tog kućnog budžeta na osnovne stvari dok je u Europi i u Americi taj iznos 11% od ukupnih primanja. Dakle, te odnose je potrebno promijeniti kako bi ljudi dostojnije i bolje živjeli. Hvala lijepo.
Evo sada nam je 13 sati, sad ćemo kratko prekinuti ovu raspravu i idemo na iznošenje stajalište. Vraćamo se ponovo na točku dnevnog reda pojedinačne rasprave, slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Branka Bačića, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče i g. državni tajniče i g. ravnatelju. Pa evo ja bih nekoliko riječi u ovoj pojedinačnoj raspravi osvrnuo se na Zakon o minimalnoj plaći kao najnižem mjesečnom iznosu kojega radnik može primiti za puni, za rad u punom vremenu. Tijekom jutra čula su se dva pristupa ovom zakonu, s jedne strane je bio onaj koji zagovara stav da država ne bi trebala ulaziti u određivanje minimalne plaće jer na taj način ostaje na razini tržišne ekonomije i omogućava nekome tko u stvari tijekom svog rada ne može zaraditi plaću koju država propisuje minimalnom plaćom u stvari otežava rad poslodavaca i oni koji tvrde da bi ova minimalna plaća koju će danas … [[Govornik se ne razumije]] je danas vlada donijela svojom uredbom da nije dovoljna za dostojan život naših sugrađana koji imaju najniža primanja u Hrvatskoj. Svakako da jest minimalna plaća, utvrđivanje minimalne plaće jedna vrst državnog intervencionizma u tržište rada. To nije sporno, međutim takav pristup i određivanje minimalne plaće administrativnom uredbom vlade je i kroz Zakon o minimalnoj plaći u europskom smislu, a EU jest svakako zajednica razvijenih država koja počiva na tom jednom liberalnom tržištu, tržištu rada, dakle za takvu zajednicu prihvatljiv je pravni instrument i stoga mi na tom, na toj mogućnosti od 2013.g. uveli smo, uveli smo minimalnu plaću. Pobornici protivljenja određivanja minimalne plaće govore da se sa minimalnom plaćom u stvari posljedično dovodi do povećanja broja, do povećanja nezaposlenosti, do povećanja i bujanja ekonomije, crne ekonomije, a onda jasno posljedično i do smanjenja prihoda u državnom proračunu i tu su pokušavali davati određene primjere. No za mene je puno važniji podatak da je jedna od najrazvijenijih i najjačih gospodarstava Europe, Njemačka uvela također minimalnu plaću 2015. godine. I kada su mnogi mislili da će uvođenjem plaće, plaća minimalne plaće u Njemačkoj doći do povećanja nezaposlenosti do onoga što sam maloprije rekao bujanja ekonomije itd. i smanjenja poslovnih aktivnosti dogodilo se upravo suprotno. Da je u Njemačkoj povećan broj nezaposlenosti povećana je razlika odnosno smanjenja je razlika između najviših i najnižih plaća u toj državi i pokazalo se potpuno opravdanim da, da je minimalna plaća u tako jednom snažnom gospodarstvu polučila ono što je zakonodavac odnosno njemački parlament namjeravao i njemačka vlada, a to je da se određivanjem minimalne plaće podigne kvaliteta života i životni standard u jednoj iznimno razvijenoj Njemačkoj. Zato i ja jesam pobornik uvođenja minimalne plaće. Pohvaljujem ovu činjenicu da je vlada sada sa podizanjem minimalne plaće na 3.750 odnosno 500 EUR-a što iznosi negdje oko 60% medijalne plaće ili preko 52 ili 53% prosječne plaće u stvari jedan primjeren odgovor državne na situaciju u kojoj jesmo. Pri tome svakako da će država voditi računa o djelatnostima koje su eventualno ovakvim, ovakvim podizanjem minimalne plaće ugrožene, ja mislim manje ugrožene, a to su prije svega kožarska, tekstilna i obućarska industrija. I da će se o tome svakako voditi računa. Mislim da je i kroz samu krizu država, država je jasno pokazala da joj je stalo do očuvanja gospodarstva, očuvanja radnih mjesta, da joj je stalo do očuvanja likvidnosti naših poduzetnika tako da ovakvim uvođenjem i propisivanjem relativno visokim minimalne plaće će država svakako na taj način kao što je i do sada odgovoriti. Moram reći da je postoji povjerenstvo koje predlaže vladi povećanje minimalne plaće i da je, i da je to povjerenstvo dalo određeni raspon između nešto manjeg povećanja i nešto malo većeg povećanja minimalne plaće. Ovim prijedlogom, ovom uredbom koju je danas donijela vlada, vlada je recimo išla u taj sam vrh tog jednog prijedloga u apsolutnom iznosu koliko bi trebalo povećati plaću, stoga ću ja sam kao zastupnik ovakvo povećanje odnosno prije svega ovakav zakon, a i samu uredbu [[Upadica: Vrijeme.]]
Imamo nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Poštovani kolega Bačić, pa slušajući vašu raspravu moram uputiti jednu kritiku. Ova izmjena i dalje ostavlja u sivoj zoni dodatke na minimalnu plaću, znači za prekovremeni rad, za rad blagdanom. I time se omogućava poslodavcima dvije vrste manipulacije. To je da minimalnu plaću ugovaraju u iznosu od minimalne te da radnici rade dodatni rad za minimalnu plaću. Znači ono što je potrebno treba, treba točno definirati minimalnu plaću i dodatke na tu minimalnu plaću. A moje slijedeće pitanje je da nam kažete kakav je vaš stav, stav HDZ-a i vlade za rad nedjeljom i zašto? Hvala.
Poštovana kolegice Nikolić, naše što se tiče stava HDZ-a oko rada nedjeljom vrlo brzo će u sabor stići prijedlog, prijedlog vlade o radu nedjeljom. Imam, ja imam stav, ja mislim da rad nedjeljom sukladno međunarodnoj konvenciji koja u okolnosti propisuje rad u tjednu, prema kojem je potrebno jedna rad, dan u trajanju od 24 sata omogućiti za odmor radnika, a sukladno tradicionalnim pa ako hoćete i svjetonazorskim, pa ako hoćete i vjerskim osjećajima većine građana onda je to nedjelja. I ja se zalažem, da se onemogući rad nedjeljom, ali pri tome treba voditi računa da nam takav zakon ne padne na Ustavnom sudu kao što su već 2 zakona pala koji nisu vodili računa o razmjernim mjerama koje bi s jedne strane štitile one koji su nužni, dužni [[Upadica: Vrijeme.]] raditi nedjeljom i one koje će zakon, kojima bi omogućio da nedjeljom ne rade.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić, u RH vlada uredbom uređuje iznos minimalne plaće i to je jedna od važnih socijalnih i ekonomskih mjera. Vjerujem da bi bilo koja vlada pa i naša više voljela da ne mora intervenirati i regulirati minimalnu plaću. U nekim idealnim uvjetima ona bi bila, minimalna plaća bi bila tržišni instrument čak i korektiv opravdanosti postojanja pojedinih poduzeća koja su na tržištu rada ali ne mogu isplaćivati plaće. To je naravno teško za postići, čak i razvijenije zemlje od nas propisuju minimalnu plaću. Prije svega kako bi zaštitile radnike, ali kako bi zaštitile i one poslodavce koji uredno isplaćuju plaće za razliku od onih koji radnicima ne isplate zarađenu plaću nego višak prihoda ostavljaju sebi, jer, voljela bi čuti vaše mišljenje o tome. Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem poštovana kolegice, ja sam, mislim da sam u svom uvodnom dijelu i odgovorio na vaše pitanje. Dakle, smatram da jest to dio državnog intervencionizma u kojemu vlada mora imati taj osjećaj balansa. S jedne strane da omogući primanje plaće, plaća, minimalnih plaća koja omogućava zaposlenicima jedan mogućnost jasno života primjerenog u Hrvatskoj. A i s druge strane treba voditi i računa o poslodavcu kako ta minimalna plaća ne bi bila preveliki teret upravo nisko profitabilnim djelatnostima i stoga jest obveza države da propisuje uopće ovakvu plaću od 500 EUR-a koju je danas propisala u neto iznosu, primjećuje i vodi računa što to znači i kakav će to utjecaj imati na poslodavce koji u ovom trenutku takve plaće možda ne isplaćuju. I pri tome trebamo voditi računa da osim što će doći do povećanja minimalne plaće to za sobom vuče automatski [[Upadica: Vrijeme.]] povećanje u cijeloj tvrtci.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Marko Pavić.
Hvala vam lijepa. Poštovani kolega Bačić, poštovani potpredsjedniče sabora pa upravo ovo što ste istaknuli. Balans između s jedne strane maksimalnog povećanja plaća, a s druge strane očuvanje tih radnih mjesta. Prije nekoliko godina vlada je pokrenula isto tako i kompenzacijske mjere putem HZZ-a koje su do 200.000 eura upravo za najugroženije sektore kožu, drvo, tekstil, ali je isto tako rečeno u svim tim sektorima da je politika vlade da se dosegne 50% prosječne plaće odnosno 60% medijana da mogu očekivati i da je potrebna njihova transformacija u vidu i automatizacije, digitalizacije, unapređenje poslovnog procesa kako bi se s jedne strane očuvala ta radna mjesta, a s druge strane osigurala povećana produktivnost i rast plaća u tom sektoru. Prema tome, paralelno se radi na dva kolosijeka i s jednim i s drugim sektorom.
Odgovor.
Zahvaljujem kolega Pavić. Mislim da ste vi ovdje u saboru upravu branili te izmjene zakona kada smo utvrđivali kompenzacijske mjere kojima je upravo onim nisko profitabilnim djelatnostima su omogućene kompenzacijske mjere kako bi se mogle nadoknaditi eventualni gubitak zbog isplate tada povećane minimalne plaće. Slažem se s vama i to sam i sam rekao, potrebno je pratiti kako će te stvari odvijati, ali ne smijemo smetnuti s uma da je država svojim poreznim reformama u proteklih 4, 5 godina omogućila smanjenje troškova rada pa onda je to išlo in favorem i poslodavcima pa tko i djelatnostima koje ste maloprije spomenuli, da ne govorim primjerice da je smanjen porez na dobit sa 20% značajno je smanjena stopa poreza na dobit što omogućava tvrtci poslodavcu da dio sredstava umjesto da plati porez zadrži kod sebe i na taj način nadoknadi eventualno ovakve izmjene koje je danas vlada propisala …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Vrijeme, sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, ja ću više o matematici nego o ovim objedama koje smo čuli sa strane oporbe jer pamtimo mi i druge vlade koje su isto imali prilike pa nisu radili ništa, a matematika kaže sljedeće, znači 2015. naslijedili smo minimalnu plaću neto 2.423 kune, po novoj odluci 3.750 kuna, znači imamo jedan rast koji govori da smo u tom razdoblju rasli gotovo 1.327 kuna u šest godina ajmo to tako staviti, pa kad to pobrojimo i pomnožimo sa 12 mjeseci govorimo o iznosu koji doseže gotovo 16.000 kuna. Uspoređujući to sa 2015. to su vam gotovo četiri i više minimalnih plaća više. Samo ovo povećanje 350 kuna mjesečno puta 12 mjeseci to je 4, 5.500 kuna više, to je još jedna ta 13 ajmo je nazvati minimalna plaća koja jest teret poslodavcima, ali smo rekli da ih slušamo i da ćemo opet kroz kompenzacijske mjere pokušati nadoknaditi ono što će sigurno izgubiti sa takvom jednom isplatom, isplatom takvih plaća. To ljudi moraju znati. Tko je protiv toga čuli smo, naša oporba.
Odgovor.
Pa sad ću ja onda obrnuto, ali ja neću sa matematikom, ja ću sada više ovako političkim pristupom. Ovo je drugo čitanje zakona u prvom čitanju zakona klub SDP-a tada je u ime kluba govorio g. Fabijanić, sada u ime Kluba socijaldemokrata je rekao da očekuje da vlada na kraju godine i da bi to bilo jako dobro poveća minimalnu plaću u neto iznosu za 300 kuna, a mi smo je povećali za 350 kuna i opet danas čujemo kako nije to dobro, kako to nije zakon dobar niti uredba dobra itd., itd. tako da koliko god mi povećavali plaću, a povećamo onoliko koliko mislimo da je primjereno da pomaže radnji, a da s druge strane ne ugrožava poslodavca toliko s druge strane takvog odgovora nema i osim kritike, osim kritizerstva prave sugestije na ovaj zakon ja nisam vidi, a ako dođe ja sam siguran da će vlada takav amandman prihvatiti. Prema tome, podržavam sve što ste rekli jer čak je bilo i prijedloga da bi ne treba minimalnu plaću nego treba povećati osobni odbitak porez na dohodak. Treba reći da je dvije trećine svih hrvatskih radnika uopće ne plaća porez na dohodak s obzirom da ste podigli osobni odbitak na [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] na 4.000 kuna, prema tome ima tu još puno elemenata …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Sljedeća replika Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče. Kolega Bačić kao što ste rekli na samom početku zaista neke kolege se zalažu za tržišnu ekonomiju i protive se institutu uvođenja minimalne plaće kao opterećenju za poslodavce, međutim još jedanput bi istakla što sve čini vlada za poslodavce. Naime, od početka ove godine imamo na snazi brojne izmjene i dopune zakona koje tzv. petim krugom reforme dodatno rasterećuju i građane i poduzetnike, tako da ukupno su rasterećeni za 10 milijardi kuna. Npr. samo 93% poslodavaca koji imaju prihode do 7,5 milijuna kuna više nemaju porez na dobit 12 nego 10%, porez na dohodak je smanjen sa 24 na 20 i sa 36 na 30, dodatno su rasterećeni i dodatna sredstva su isplaćena za podizanje poslovne konkurencije čak 1,4 milijarde kuna, isplaćeno je 820 milijuna kuna za projekte istraživanja. Ne smijemo zaboraviti koliko je sredstava dodijeljeno pomoći sada [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] zbog ove pandemije, koliko radnih mjesta [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] gotovo svako drugo je spašeno. Hvala.
Odgovor.
Slažem se kolegice Martinčev Juričev mislim da smo jučer tijekom godišnjeg izvješća o radu vlade naveli koje su to brojne mjere koje je država kroz ovo pandemijsko vrijeme osmislila ovdje u saboru donijela kako bimo pomogli očuvanju s jedne strane radnih mjesta, a s druge strane brige za hrvatske poslodavce pa dijelom i ovim mjerama koje ste vi spomenuli. U odnosu na veličinu našeg BDP-a Hrvatska je najviše od svih država iza Malte ispričavam se iza Malte u ovim panedmijskim vremenima izložila sredstava prema realnom sektoru ne bi spasila, spasila očuvala radna mjesta i očuvala te iste poslodavce. I da je to bio dobar, dobar projekt, dobar posao, dobra odluka najbolje govori činjenice evo danas smo čuli da ćemo mi u iduću srijedu raspravit rebalans državnog proračuna prema kojemu je rast u ovoj godini čini mi se oko 9%, dakle veći nam je rast nego što je u najteže [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] izazovnoj godini bio pad BDP-a …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Sljedeća replika poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega. Pa ja ne želim nikom osporiti pravo na svoje mišljenje da govori o ovom zakonu, međutim rijetko smo imali priliku čuti ovdje bilo koga da je od 2016. do danas sa današnjim povećanjem minimalna plaća porasla za 1.254 kune. E sad vi meni recite je li bolje da je plaća porasla ili da nije, a ljudi opet kritiziraju kao da se to ništa nije dogodilo. Dakle, recimo da je plaća porasla, ona je mala, ali je zasigurno puno veća nego što je bila. I molim komentar vaš, je li logično da se mi uspoređujemo sa razvijenim europskim zemljama ako znamo da smo zadnji pristupili EU i da zapravo smo još uvijek u onom prvom paketu otpornosti i pristupu odnosno povlačenju novca. Hvala lijepo.
Odgovor.
Zahvaljujem kolega Šimičević. Jedan smo čini mi se instrument zaboravili koji je vrlo važan, a koji je također donesen od strane vlade u ovom pandemijskom vremenu. Naime, kako bi rasteretili poslodavce plaćanja obveza, a s druge strane pomogli radnicima da primaju veće iznose uz plaću, država odnosno vlada je predložila i donijela odluku o podizanju neoporezivog dijela plaće, neoporezivih naknada na 12.000 kuna godišnje. Kad vi to podijelite sa 12 mjeseci, dakle svaki mjesec je vlada mogla još pored onoga što je isplaćivala i na što je plaćala davanja i doprinose i poreze još je mogla radniku 1.000 kuna dati bez da na tih 1.000 kuna mjesečno ima iti jednu kunu obveze prema državnom proračunu. Prema tome, pokazali smo tu socijalnu osjetljivost onda kad je to bilo najvažnije, a s druge strane, opet ponavljam i tu su predstavnici vlade, važno je voditi računa i o onome [[Upadica: Vrijeme]] koji to radno mjesto osigurava kako ovakva odluka ne bi donijela… [[Govornik se ne razumije]]
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Andreje Marić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Mi sada govorimo o minimalnoj plaći, premijer se hvali s porastom od 350 kuna, međutim svjesni smo nadam se svi da je to daleko ispod one dovoljne za dostojanstven život. Pa evo da podsjetim, prema mjesečnim podacima Državnog zavoda za statistiku plaće manje od 3.800 kuna mjesečno prima oko 136.000 zaposlenih u pravnim osobama bez ljudi koji rade kod obrtnika. Ako je od toga 52.000 radnika na minimalcu znači da je nešto malo iznad donje dopuštene granice gotovo 100.000 radnika, od tih 52.000 oko 22.000 radnika radi u drvnoj, kožnoj i tekstilnoj industriji. Nadalje, medijalna neto plaća u rujnu bila je 6.014 kuna, a to znači da je svaki drugi zaposleni odnosno 680.000 radnika zarađivalo manje od tog iznosa, a druga polovica više. Dakle, 136.000 osoba ima mjesečnu neto plaću višu od 11.000 kuna, ali daleko, daleko veći broj puno puno manje. Najniža prosječna mjesečna isplaćena neto plaća po zaposlenome u pravnim osobama za srpanj isplaćena je u djelatnosti proizvodnja koksa i rafiniranih naftnih proizvoda u iznosu od 10.624 kune, a najniža isplaćena u djelatnosti proizvodnja odjeće u iznosu od 4.462 kune. Prosječna mjesečna isplaćena neto plaća po satu za srpanj je iznosila 39,42 kune. Medijalna neto plaća za srpanj iznosila je 6.000 kuna, dok je medijalna bruto plaća iznosila 7.788 kuna. Zašto to sve govorim? Na sjeveru Hrvatske otkud ja dolazim prevladaju nisko plaćeni poslovi, dobrim dijelom se radi o sektorima u kojima žene dominiraju u strukturi zaposlenosti, dakle tekstil, odjeća, trgovina na malo i u kojima dominiraju kvalificirani, visokokvalificirani i srednje stručna obrazovna struktura. Iako mi na sjeveru, dakle Međimurci pogotovo slovimo za radišne ljude dakle naši zaposlenici u Međimurskoj županiji su dugo bili najslabije plaćeni u zemlji s prosječnom plaćom od 4.653 kune još 2016. na dnu ljestvice županija, 2019. je ta prosječna plaća porasla za nekih 20% na 5.589 kuna i sad više nismo na začelju sad je ispod nas Virovitičko-podravska županija, prosjek je 5.261 kuna. S jedne strane imate manje slobodnih radnika na tržištu, dosta je firmi na našem području, da bi angažirali sve te radnike poslodavci zapravo moraju dizati plaće, međutim tu opet dolazimo do pitanja odnosa prema radniku i poruke vi ste svi zamjenjivi. Izmjene zakona koje smo dobili idu za tim da se dodaci na plaću zbog otežanih uvjeta rada, rad nedjeljom i prekovremeni, izuzmu iz minimalne plaće odnosno da se na temelju kolektivnog ugovora računaju na minimalnu plaću. Radi se dakle o povećanju minimalne plaće za one koji imaju kolektivni ugovor i koji zapravo zadovoljavaju prirodom posla navedene uvjete. Međutim, što s onima koji nemaju zasebni kolektivni ugovor? Postoje različite nepravilnosti, meni su se brojni građani zapravo obraćani tako da govorim o konkretnim primjerima s naših područja gdje se radnici boje prijaviti inspekciji rada nisu sindikalno udruženi i nema ih tko štititi. Tijekom 2020. utvrđeno je da poslodavci za 1.689 radnika nisu isplatili niti minimalnu plaću. Državni inspektorat je podnio optužne prijedloge zbog sumnje na počinjenje 318 prekršaja iz Zakona o minimalnoj plaći. Koji su to recimo konkretni primjeri koji su meni naveli ljudi? Godišnji odmor se računa i u dane kad pada blagdan odnosno praznik, nemaju tjedni odmor, ne mogu koristiti slobodne dane jer nema tko raditi, ne plaćaju im se svi prekovremeni odrađeni sati i što sad ti ljudi mogu? Znači, nisu zaštićeni kolektivnim ugovorom ako se radi o takvoj firmi nemaju sindikalnu zaštitu, da li čekati redoviti inspekcijski nadzor, da li čekati kad će se dosuditi prekršaj ili kazneno djelo, da li poslati nekakve anonimne prijave, na koji način pomoći tim ljudima, a primjera je nažalost puno. Je li tu porezna uprava, državni inspektorat, Ministarstvo rada, u svakom slučaju ti ljudi su nezaštićeni, a takve poslodavce koji rade ovakve grube pogreške i krše zakon naravno da bi ih trebalo sankcionirati samo je kažem pitanje kada će to državne inspekcije odraditi. Hvala.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Poštovana kolegice drago mi je da ste se osvrnuli na kraj iz kojeg obje dolazimo. Svjedoci smo da Međimurje dobro stoji na karti Hrvatske. Međimurci su vrijedni i radišni ljudi, međutim istaknuli ste problematiku odlaska sve većeg broja radnika u inozemstvo. To je blizina Slovenije, blizina Austrije, blizina Mađarske. Jako puno Međimuraca odlazi van raditi, netko je prije rekao minimalna plaća tamo, osnovna plaća je 1000 EUR-a što je zaista veliki dokaz da kod nas Međimurci ne ostaju. Međutim, svjedoci smo i dolasku puno radnika izvana, konkretno [[Upadica: Nepal.]] tako je, ovoga recite mi što bi konkretno država trebala na primjeru Međimurske županije s obzirom da smo mi stvarno razvijena županija napraviti kako bi zaustavili odlazak naših stanovnika van i da oni opet kvalitetno žive jer svi znamo da su porasli troškovi života i da ova minimalna plaća zaista nije dovoljna niti za preživljavanje. Hvala lijepa.
Odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, to je zapravo vrlo kompleksno pitanje. Mi se tu razgovaramo o minimalnoj plaći, a to kako smo rekli nije dovoljno, niti blizu sindikalne košarice odnosno do one svote od 10.000 i nešto kuna što bi zapravo bilo potrebno za koliko toliko normalan život. Da, mi smo blizu granice Slovenije, Austrije pa čak i Njemačke, brojni ljudi odlaze tamo. Koliko je tu obrazovna struktura u našem kraju, teško je zapravo o tome reći, imamo mi i visokoobrazovanih kadrova. Lokalna samouprava pokušava nešto putem poduzetničkih zona, otvaranje zapravo mogućnosti da različite firme ovdje dođu. Imate tu i strane ulagače i vlasnike, ali tu svakako i država na potezu da i poreznim olakšicama i povećanjem te razine minimalne odnosno prosječne plaće zapravo olakša da naši ljudi ostanu tu. Znači velim to je vrlo kompleksno pitanje i teško je sad odgovoriti na to pitanje, ali je, mislim da je tu vlada u velikom broju segmenata na potezu. Hvala.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovana zastupnice iz redova vladajućih smo danas čuli informacije odnosno podatke o kojima ja stvarno nisam iz naših redova čuo ništa. Prvo čuli smo malo prije da je netko iz redova opozicije rekao da je protiv 13 plaće. To ja nisam čuo. Nadalje, čuli smo jednu informaciju malo prije iz govora što se može čak i provjeriti na tonskoj snimci da je ova minimalna plaća relativno visoka. Gospodo draga, ako je relativno visoka, ajmo vezati plaće državnih dužnosnika i saborskih zastupnika za tu minimalnu plaću. Pa ajmo se dogovoriti da je naša plaća onda 3 ili 4 plaće minimalne plaće, pa da vidimo koliko ćemo dobro živjeti. Ajde da vidimo. Govorimo s pozicije kad imamo plaću 6 puta veću od minimalne plaće i kažemo plaća je relativno visoka. Nije, jer oni ne mogu od toga živjeti.
Odgovor. Molim vas, molim vas nemojmo …/nerazumljivo/… imate odgovor?
Da, hvala lijepa. Mislim da nitko ako se imalo pošteno pogleda u oči i u ogledalo ne može reći da je ova minimalna plaća dovoljna za život. To vjerujem da se svi slažemo. Tako da iznošenje postotaka koje sam čula i u onoj prvoj raspravi odnosno kad je bilo prvo čitanje i sada, koliko je sada ova vlada u odnosu na SDP, mislim kad čovjeka imate koji primi mjesečno 3.500, 600 kuna odnosno koliko će sad biti malo porast što je najavio premijer pa on, mislim on je jadan, on je očajan. Kako mi možemo govoriti da je ta minimalna plaća dovoljna. Pa mi možemo težiti tome da ta minimalna plaća bez obzira na postotke s kojima se eto kolege hvale, koliko su oni digli u odnosu na naše vlade, dakle radnike i ljude koji rade za minimalac ti postoci ne interesiraju. Znači njih interesira da mogu preživjeti i zapravo sklapati kraj s krajem od 1. do 1. odnosno od 1. do 30., tako da ajmo napraviti to da dižemo ne samo te minimalne plaće [[Upadica: Vrijeme.]] nego i prosječne plaće.
Posljednja replika, poštovani zastupnik Goran Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena kolegice Marić, mislim da smo malo licemjerni kada govorimo na ovakav način. Ja mislim da je svako povećanje dobro povećanje. Da li je 350 manje, više, srednje, nekome će tih 350 kuna jako dobro doći. No, ja bi malo pilu okrenu naopako. Što vi mislite o poduzećima koji imaju dobre bilance, koji posluju sa dobiti, a plaćaju odnosno potplaćuju radnike koji rade za njih. Prema tome ne može se sve preliti u krilo vlade, premijera. Pravi partnerski odnos čovjek koji radi mora biti i plaćen za taj rad. No, imamo puno poslodavaca koji ne žele platiti svoje radnike, a znaju da im donose dobit. Vlada je učinila u ovih nekoliko poreznih reformi jako puno. Koliko poslodavaca danas isplaćuje da ne mora platiti ovih 12.000 kuna koje je vlada odobrila? Vrlo malo [[Upadica: Vrijeme.]] ili skoro nitko.
Odgovor.
Hvala lijepa. Da, to ste jednim dijelom u pravu. Dakle, ima zapravo firmi da ih sad ne nabrajamo gdje si ova vrh firme isplaćuje velike dobiti, a radnici zapravo rade za crkavice i još im poručuju vi ste zamjenjivi jel. Sve je lijepo što vi kažete, dakle i 350 kuna nije za baciti. Pa nitko tu nije rekao da ćemo mi biti protiv toga da se nekome podigne ovaj bilo kakvo primanje. Ali upravo vlada je ta koja mora što poreznim olakšicama, što rasterećenjem poduzetnika i različitim drugim mjerama zapravo omogućiti da, i naravno zakonskim odredbama poticanjem za, mislim ne znam sad ja nisam ekonomist pa ne mogu sad reći koliko vlada može narediti nekome da ima kolektivni ugovor, ugovor o radu itd., ali pretpostavljam da se ipak neke stvari mogu zakonski urediti. Ljude stimulirati da se sindikalno udružuju pa će se vjerojatno uz više stvari omogućiti onda da se onda evo radnik bar koliko toliko zaštiti.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Mišel Jakšić.
Hvala poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovani predstavnici ministarstva, poštovane kolegice i kolege zastupnici, dobar dan, lijep pozdrav svima i mogu reći da me malo čudi i rastužuje kad se bilo kakva kritika oporbe ili pokušaj konstruktivne rasprave o tome da bi nešto trebalo raditi drugačije ili brže usmjeri prema tome, aha ta oporba je protiv toga da se ljudima digne minimalna plaća. To jednostavno nije točno i jednostavno ne stoji. I naravno da svako podizanje minimalne plaće je nešto što barem na nekom deklaratornom nivou treba imati podršku svakoga od nas. To je minimum pristojnosti koji i trebamo imati s obzirom da naše plaće doista jesu 15, 16, 18, 20 tisuća kuna, a pričamo o ljudima koji do sada su imali 3.400 kuna mjesečno. Dakle, velika većina njih 5 ili 6 mjeseci radi za jednu zastupničku plaću. I naravno da ako to idemo indeksirati da taj porast od 350 kuna sigurno će tim ljudima ponešto u životu značiti i ponešto u životu donijeti i olakšati. No, ono ključno pitanje što želimo postići sa svojim raspravama je da li se možemo složiti da ta minimalna plaća danas nije plaća koja je dovoljna za život u RH. A tu plaću prima cca 50.000 ljudi da idemo to još širiti malo dalje u kategorijama probili bi 100.000 kao što je probila kolegica Marić, a tome bismo onda mogli i ubrojiti umirovljenike kojih imamo nekoliko desetaka tisuća sa onim prosjekom i ispod prosjeka od 2.564 kune. Da li s time možemo funkcionirati i živjeti pogotovo u ovo današnje vrijeme kad očito dolazimo u fazu da će nas inflacija i gibanja u svjetskoj ekonomiji natjerati na to da valjda jedanput pokrenemo i mi te famozne strukturne reforme o kojima stalno pričamo, a ništa po njima ne radimo jer ovo što se danas događa i sa cijenama energenata i sa cijenom sirovina i sa cijenom hrane i sa porastom svih ostalih životnih troškova koje ljudi imaju nisam siguran da li će na kraju ako ovako nastavi 350 kuna biti dovoljno. Benzin smo sad isfiksirali, plin imamo najave da će biti do 1.3., 1.4., šta će ćemo nakon toga? Danas ne izgleda da se to nešto sprema zaustaviti i da sprema krenuti u drugome smjeru. I zato bismo puno veću i jaču podršku u ovoj raspravi dali da imamo konačnu raspodjelu o tome kako ćemo raspodjeljivati društveno bogatstvo koje definitivno postoji. Evo, neću čak ni ulaziti kako je tko do njega došao u nekim fazama pretvorbe i privatizacije. A do toga nećemo doći samo sa raspravom o dizanju minimalca. Za to nam treba rasprava o oporezivanju poreza na luksuz, porez na dividendu, porez na kapital, porez u konačnici na reinvestiranje dobiti pa možda da zagrebemo da vidimo kako ćemo oporezivati porez na luksuz, pa da onda idemo još malo dalje pa da konačno napravimo fiskalnu decentralizaciju države, pa da sredstva ostaju tamo gdje se stvaraju jer danas je nekoliko puta spomenuto, što su sve i to ne samo HDZ-ova vlada to su sve radile, što su sve vlade radile da bi omogućile ljudima da imaju veće plaće i kako su se dizali ti cenzusi poreza na dohodak. E sad ću malo biti gradonačelnik. Pa lako je ljudima dizat plaću i lako je reći da nešto radiš ko ministar financija ili premijer kad se nikad ne odričeš pobogu svog prihoda. Porez na dohodak je prihod jedinica lokalne samouprave. I svaki ministar financije je definitivno genijalac iz svih stranaka iz kojih je dolazio jer eto omogućava ljudima dizanje plaća iako uopće ne priča o svojim prihodima zbog kojih bi eventualno morao mijenjati svoje rashode. Tako dizati ljudima plaće nije uopće toliko ne jednostavno. Da ne velim da je puno jednostavnije nego što si itko od nas može zamisliti. I tako da ona ključna rasprava bi bila da se usmjerimo konačno jedanput koliko je to potrebno za normalan život u Hrvatskoj. Da si to priznamo koliko god to teško bilo. Na koji način smo spremni napraviti društvenu raspodjelu bogatstva jer to bogatstvo definitivno postoji i kroz pametne porezne politike se one može preusmjeriti tako da nemamo ovakve rasprave o Zakonu o minimalnoj plaći. Ali i što smo spremni napraviti sa promjenama u svojim poreznim politikama, porez na dobit, porez na luksuz, porez na nesrazmjer imovine od čega smo isto jako, jako dugo bježali i cijeli set drugih poreznih paketa s kojima se može napraviti društvena preraspodjela. Do danas još uvijek nismo iskazali spremnost da smo spremni o tome razgovarati. Spomenuti su danas nekoliko puta i poduzetnici, naravno da ima poduzetnika koji varaju svoje ljude, koji gaze svoje ljude, ima i poduzetnika koji bi vrlo rado dali puno veću plaću od minimalca pa ne mogu, pa možda bi i tim ljudima olakšali sa raspravom o poreznim politikama i rezanjima parafiskalnih nameta koji vjerojatno kod nas idu najsporije u EU.
Evo, imamo jednu repliku, poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Poštovani kolega, u turističkom sektoru ili proizvodnji obuće minimalci su nažalost iz jednostavnog razloga realnost i to zato jer se radi o nisko profitabilnim industrijama koje su izložene vrlo oštroj konkurenciji s jeftinom radnom snagom. Nažalost ovo povećanje minimalca radnicima kod poslodavaca u Hrvatskoj upravo u toj grani umjesto poboljšanja materijalne situacije može značiti i otkaz. Dodatni problem je što se u pravilu radi o manje obrazovanim odnosno slabije obrazovanim i nisko kvalificiranim radnicima, a u veći slučajeva i u starijoj populaciji koji u slučaju otkaza teško mogu pronaći svoj posao, pa vas molim mišljenje o tome.
Odgovor.
Dakle, tu u vašem pitanju ima i miks jako puno politika i jako puno toga što bi svi zajedno trebali napraviti. Od toga da imamo obrazovni sustav koji još uvijek u masi pedagoških standarda je ostao u doba ex Jugoslavije što sigurno nije baš neki polog za 21. stoljeće do toga da s poreznim politikama smo doveli ljude da tako funkcioniraju pa da toga da imamo situaciju, a mi to na sjeveru jako dobro znamo, da negdje inspektorat radi doista ko urica i ulovi svaki račun koji se ne fiskalizira, a onda odeš negdje drugdje pa vidiš da nema fiskalizacije i da se ljudi maltene i dan danas plaćaju na crno. Tako da bez snažne političke volje da prestanemo pričat samo o minimalcu nego da vidimo kako će naše obrazovanje pratiti potrebe tržišta radne snage, ali i kako će ti ljudi imati dostojanstvenu plaću pa će možda razmišljati o tome da idu u neko strukovno zanimanje teško da ćemo ovu situaciju samo tako okrenuti, a bojim se da korona je još puno toga potaknula u negativnom smjeru.
Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Opet jedna rasprava koja je po meni otišla u krivo već od jutros, sa nekakvom željom oporbe da napadne ono što je jasno ko dan bilo već jučer, znači da će vlada donijeti jednu odluku i onda se pomiješalo malo uredbu i zakon pa ajmo u tom miksu mi sada glumiti da smo socijaldemokrati da štitimo radništvo, pa ga istovremeno i napadamo onda štitimo poslodavce pa ih istovremeno i napadamo i jednostavno dođemo u ovo vrijeme kakvo je da jednostavno se sve pomiješalo, da zakon zaista … uredba nešto drugo, ali jednostavno činjenice su nepobitne. Jučer je došao ovdje predsjednik vlade i rekao vlada će danas donijeti uredbu kojom će povećati iznos minimalne plaće sa 3.400 na 3.750 kuna neto u brutu još više. I sada je najvažnijih zadatak bio oporbe ne da raspravljamo o ovome što se dogodilo nego kako ubiti tog glasnika koji je rekao jednu vijest koja bi trebala biti u korist radnicima, barem socijaldemokratima ili socijaldemokratima u dvije razine da oni stanu na svoj način, da oni kažu što oni to nude osim što smo slušali ovdje danas neke nevjerojatne i nelogične stvari, znači netko je to proglasio da smo mi rekli da je to granica siromaštva koja je dozvoljena, da mi s time pokrivamo tu granicu. Tko je to izgovorio ovdje? Nitko, obična izmišljotina. Kao mi ne znamo u kojem svijetu živimo i ne znamo da ovo nije dovoljno za jedan normalan život, ali niti minimalna plaća to uređuje na taj način. Pa minimalnu plaću poznaju u vladi od 2008.g. i neke druge i HDZ-ove i SDP-ove. Sada ću vam dati povijest da vidite kako je to išlo pa ćete mi vi reći zašto je 2.423 kune 2014. i '15. bilo dovoljno za taj život i onda nije bilo siromaštva, pa ćete vi mene uvjerit u tu priču i onda ja gledam koji je argument bolji ili jači. Ali napasti glasnika, zašto si donio tu uredbu kada ona jednostavno nama nije sada ne znam, na korist ili što? Pa mislim da smo svake godine do sada to radili na korist radnika i postoji povijesni pregled što se događalo iz godine u godinu, procjene što se događa između poslodavaca, sindikata ili socijalnih partnera i vlade koja ima tu jedinu mogućnost, nema niko drugi. Mi osporavamo čak i vladi da može to i ona riješit kroz rasprave i kažemo ta plaća treba biti 7.000 kuna. Jel se slažete vi u socijaldemokraciji s time, da bude 7.000 kuna, ali nam nemojte onda pričati što ćemo s poslodavcima. Pa … neoporezivi dio na 5.000 al onda nemojte trčati vladi i govoriti da su nam lokalni proračuni presahli da nema novaca. Znači što radimo? Pa pokušavamo složiti tu priču da to ima svoju održivost i sad se čudimo svi između nas što nam se to događa kroz ove rasprave, da slušamo da smo loši glumci, da ovi iz ne možemo super glume, svi su profesionalni glumci. Pa kakve su to rasprave? Hoćeš pomoć da to funkcionira da netko dobije više. Pa ajmo u povijest 2015. 2.423 kune, 2016. 2.496 kuna, znači 60 kuna više, 2017. 2.620, 130 kuna više, 2018. 2.751 tu rastemo na 130 kuna više, pa 2019. 3.000 znači 250 kuna više. 2019. je bila bolja godina, sjećamo je se, ne, pa idemo u 2020. sa 3.250 neto, sve govorim u netu, pa idemo u 2021. sa 3.400 u 2022. sa 3.750 sve u neto. Povećanje u tih šest godina 1.327 kuna, samo mjesečno govorimo u tom razdoblju, pa onda godišnje je to gotovo 16.000 kuna. Govorio sam o te četiri plaće gotovo više, minimalno, pa jel to teret poslodavcima u kožnoj ne znam tekstilnoj industriji? Pa znamo da im je teret, pa slušamo, jučer sam slušao jednog poslodavca. Kaže dajte nam kompenzacijske mjere, pa rekli smo da ćemo dat i već smo i do sada davali, zašto im ne bi dali jer imamo tu mogućnosti da im damo. Ali zašto ih odmah stavimo u isti rang i radnika i poslodavca i sa ovakvom odlukom svi propadaju. Ovi nezadovoljni što su dobili više, a ovi još više nezadovoljni zato što moraju dati više. Pa koje su to logike? Pa ako je netko u pet godina u istoj industriji dobio 16.000 kuna više ha to uglavnom dok je ova bila vlada ne, koja se trudi da ti radnici dobiju više. Pa nije to malo, to su četiri plaće više minimalne, samo ovo povećanje, ovo je najveće povećanje od 350 kuna do sada ne, ono je još jedna, to je znači ukupno nekih 4,5 tisuće to je još jedna minimalna plaća više. I mi znamo da je to problem poslodavcima, ali dajemo i radnicima [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Zašto ste protiv toga? [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] To nas muči.
Imamo jednu povredu poslovnika, poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Poštovani kolega Borić povrijedio je čl. 238. čudom se čudi i proziva saborske zastupnike jer smo protiv prijedloga ovog iznosa minimalca. Mi od jutra govorimo da pozdravljamo bilo kakvo povećanje koje će pomoći radniku, međutim g. Borić da li vi smatrate da ovaj iznos minimalne plaće je dovoljan radniku, čovjeku koji pošteno zarađuje za svoj život da od prvog do prvog u mjesecu preživi i prehrani svoju obitelj? Lijepo vas pitam otvoreno molim vas odgovor samo da ili ne. Hvala.
Ovo ste koristili kao povredu poslovnika, ustvari bila je vaša replika [[Upadica Borić: Opomena.]] Jeste li vi mislili na repliku ili ste dali povredu poslovnika … [[Upadica se ne razumije.]] a 238. onda vi imate opomenu.
E, …
Slijedi replika poštovane zastupnice Andreje Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega. Vi, to sam već rekla ste majstor obezvređivanja onoga što oporba se trudi konstruktivno raspravljati i dati neke svoje prijedloge, upozoriti na ono što vidimo na terenu. Niko nije protiv bilo kakvog povećanja, dakle sve što se poveća našem čovjeku bar nešto znači. Činjenica je da unutar EU imamo veću minimalnu plaću samo od Rumunjske, Bugarske, Latvije i Mađarske. Vi ste tu pokušali ako sam dobro shvatila naglasiti da je eto sad nekakav balans se pokušao stvoriti između poslodavaca i onoga što vlada nudi kao povećanje. Pa kako onda komentirate izjave HUP-a da su nezadovoljni poslodavci povećanjem minimalca za 350 kuna i kažu da bi njihov prijedlog o povećanju za 106 kuna bio primjereniji gospodarskim kriterijima. Da li znači da su se oni složili da bi premjer Plenković obećao i veća povećanja? Hvala.
Odgovor.
Uvažena kolegice Marić, znači rekao sam da je ova odluka kao i svake godine određeni kompromis između 3 partnera, znači vlade koja ima jedina mogućnost da donese takvu odluku, socijalnih partnera koje predstavljaju sindikati i poslodavaca koji predstavljaju svoje, poslodavci koji isplaćuju te plaće i znamo koliko nam ljudi radi, znamo da ih imamo 52.000 na minimalnim plaćama, od toga ste i vi iznijeli statistiku, 20.000 u ovim najtežim ajmo reć industrijama, tekstilna, kožarska itd.. Ugroziti tu industriju sa željom da mi dignemo plaću na onih 7.000 gđe. Peović da pokrijemo te troškove života znači da 20.000 ljudi više ne radi. Jel mi smijemo to napravit nekakvim administrativnim potezom? Ja mislim da ne, za to postoje razgovori, zato smo i išli dalje da se digne jer idemo po onome što smo i mi sami rekli kao vlada prije godinu i po dana kad smo predstavili program da želimo da to bude do kraja mandata i više ako je moguće od 4.250 kuna u netu [[Upadica: Vrijeme]] i to radimo i sad to nekome smeta. Ja znam zašto smeta.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Davorka Vidović.
Poštovani kolega, u politici nije dozvoljeno lagat, ali se smije zaobilazit istina ili ne reć istina. Ne bih vam replicirao da nemate tako strašnu potrebu cijelo vrijeme da se hvalite s nečim što i nije baš tako kako vi to iznosite. Da li znate poštovani kolega da su prije 7.g. Slovenija i Hrvatska imale najveće minimalne plaće od svih tranzicijskih zemalja? Da li znadete da je u ovih 5.g. mandata HDZ-a o kojem vi govorite s toliko epiteta da je Hrvatska na začelju, a ne više na vodećem mjestu, prestigli su nas u tih 5.g. Estonija, Češka, Litva, Slovačka i Poljska koji imaju veću bruto minimalnu plaću od Hrvatske? Dakle, sve je stvar relativnog, ako uspoređujemo bijedu s bijedom uvijek dobijemo bijedu.
Odgovor.
Moram priznat da nisam čuo ovaj zadnji dio, ali kolega Vidović, vi ste političar dugo vremena i da je ova rasprava vođena 2013. i '14. i '15. kada ste isto bili socijaldemokrat, ali niste bili u saboru tada jer ste bili na nekim drugim funkcijama i da ste rekli svojoj vladi zašto držiš minimalnu plaću na 2.400 kuna, je li to prag siromaštva koji je tada vrijedio o kojem možemo izdržati, da ste rekli zašto ste je u 3.g. digli za 60 kuna u netu, za 60 kuna 2013., '14. i '15., ja bi razumio. Vi ste vjerodostojan političar koji se bori i protiv svojih i napada one druge koji pomažu ili žele dat više. Ali ništa onda muk tišina, sve je dobro, sve možemo preživjet i 2.400 kuna neto i to je bilo u redu. A šta su vam ljudi zamjerili, onu osnovnu poruku radnici i radništvo na koje se stalno pozivate da nikad niste stali u njihovu obranu tj. da ste im urušili sva prava, smanjili plaće i zato ste otišli 2015.g [[Upadica: Vrijeme]] to je činjenica htjeli priznat ili ne.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Borić, cilj zakona je da minimalna plaća bude i socijalni, naravno i ekonomski zaštitni instrument. To su već mnogi u svojoj raspravi rekli. Svjesni smo mi da minimalna plaća nije onolika koliko bi radnici svi mi željeli da ona bude, ali je činjenica da je ona u zadnjih 5.g. porasla na preko 1.300 kuna kao što ste i vi u svojoj raspravi rekli. Sigurno da neće stati na tome da će ova vlada ići kada bude prilika na povećanje minimalne plaće, ali trebalo je naravno sačuvati održivost sustava i raditi onoliko i povećavati tu minimalnu plaću onoliko koliko je to u ovom trenutku moguće. Na ono na što bi ja željela da se na jedan dio osvrnete je kršenje kolektivnog ugovora odnosno neisplata najniže ugovorenih plaća ili neisplata plaća i kako čim prije tomu stati na kraj odnosno barem u dogledno vrijeme smanjiti kršenje tog kolektivnog ugovora?
Hvala vam lijepo kolegice. Znači ono kako ja gledam kao običan čovjek neovisno o ovim našim političkim … [[Govornik se ne razumije]] odnos radnika i poslodavca i isključivo njihov odnos. Ova medijacija vlade u dijelu da vam kažem ovo je minimum ispod kojeg ne idete i toliki će biti u 2022.g. je na vama da ga poštujete. Zakon još daje mnoge druge mogućnosti da spriječimo zlouporabe ugovora koji su potpisivani, da se uvode prekršajne odredbe za ono što su radili poslodavci, ali ako očekujete od vlade da kontrolira svih milijun i 600 tisuća radnih mjesta u svakom segmentu i svakom dijelu ugovora, pa postoje službe koje ulaze u kontrole, postoji inspektorat, postoji porezna uprava, postoje, šta ja znam, sustav koji ima pravo ući u svaki taj ugovor i neka prekontrolira. To je na nama da možda i jačamo taj sustav, evo to svi želimo da to bude onda i pravedno koliko može bit najpravednije, ali negirati da je ovo loše tj. da je ovo dobro, pa to slušamo cijelo jutro i razloge za to zašto to nije dobro [[Upadica: Vrijeme]] samo zato jer je to vlada HDZ-a učinila.
Replika slijedeća, poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče, evo da ne bi nešto ostalo visjeti u zraku, nitko ovdje nije rekao da je oporba protiv toga da se podigne minimalna plaća, ali ja koliko tu sjedim nikoga od njih nisam čuo da je ta ista minimalna plaća narasla za 1.254 kune u 2016. do danas. I ono što nisam čuo, a ne znam vi možete komentirati, da nitko nije ponudio prijedlog. Ja sam isto za to da bude minimalna plaća 7.000, pa ako treba i više, ali moramo naći na koji način ćemo to riješiti. Da li mi u ovom trenutku možemo biti toliko bahati i da ne kažem demagozi pa govorit o tim stvarima, a zapravo nemamo, nemamo pokriće za ono što govorimo. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala lijepa. Kolega Šimičević, mi to prolazimo svakodnevno u svakoj raspravi, znači za HDZ i ovu vladu granice tj. letvice koje moraju preskočit najviše. Evo danas Luksemburg, država od 450.000 stanovnika, BDP jedan od najvećih u EU imao je sasvim drugačije uređenje i način tj. industrija ili ono s čime bave i rade od svih nas ostalih, ne. To nam je granica danas postavljena od gospodina Grbina, ne. Kad ćemo mi imati minimalnu plaću kao oni u Luxembourgu, kao da smo je dosada imali pa sad evo opet ćemo biti prvi. U svemu prvi, a nikad nismo bili prvi. Zadnji smo ušli u tu EU kad su svi već koristili 7 godina određene benefite te EU i stalno imamo raspravu kad ćemo. Kad su oni bili vlast, ja sad to podsjećam, ja to pamtim, ja sam njihov faktograf, što su radili ne, zato to nije dobro. E onda je sve dobro, onda su te letvice dolje na podu, svaku možemo preskočiti. To je taj sukob verbalni, politički ovdje da shvatimo da nije sve [[Upadica: Vrijeme.]] jednostavno i da treba cijeniti i ovaj napor.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Mišel Jakšić.
Kolega Borić imali ste samo jedan mali pad u koncentraciji jer ste dosta svoje rasprave potrošili na to da velike kako vlada diže minimalac, a sad ste svojim kolegicama i kolegama odgovarali na način pa neće se vlada miješati u odnos radnika i poslodavca. Dosta jedan zanimljiv stilski zaokret u raspravi. No, to sad nije bitno. Dakle, ja sam pokušao potaknuti raspravu o nekoliko poreza i o nekoliko poreznih izmjena. Dakle, ne zanima me ni 2015.-ta, niti što je rekao Peđa Grbin, niti što je 2007. pričao Sanader, niti 2001. Račan. Da li stvarno mislite da nema potrebe da razgovaramo o preraspodjeli društvenog bogatstva, o preraspodjeli poreza na dobit da ostaje tamo gdje se stvara, o drukčijem honoriranu poreza na dohodak, a ne da ga se odričemo, a prihod je lokalnih jedinica jedino isključila, o oporezivanju poreza na bogatstvo, o oporezivanju na luksuz, o oporezivanju poreza na dividende. Dakle, o jednom cijelom setu s kojim bi mogli drukčije preraspodjeljivat bogatstvo i krenuti brže prema nekim brojkama koje želimo dostići [[Upadica: Vrijeme.]] pa i prema fiskalnoj decentralizaciji koja je danas [[Upadica: Vrijeme.]] 90 10.
Odgovor.
Kolega Jakšić, drago mi je, evo vi ste lokalni jedan čelnik jednog dobrog grada i vjerujem da to radite dobro, ali onda morate i svojim kolega reći. Kad se zalažu za dizanje neoporezivog dijela poreza na dohodak na 5.000 da to automatski uzima u kasi lokalne samouprave novac i da to nije samo mi bi nešto napravili administrativno kao što smo mogli ovdje napraviti, ali opet ne na ovaj način na koji ste vi rekli da arbitriramo ne. Nego zato jer je to naša ovlast. A ugovori između poslodavca i radnika su njihov odnos koji može država kontrolirati. Tako sam rekao. Nemojte izokretati. A fiskalnu politiku voditi, pa mislim da smo pokazali u 5 godina, 5 krugova porezne reforme. Svake godine prije kraja godine smo rekli što nas čeka u slijedećoj godini. I ja mislim da je to pokazalo u lokalnoj samoupravi određeni fiskalni kapacitet veći nego što je bio do sada. Ima i onih koji su bili manji, evo gledamo Grad Zagreb vidimo kako se muči. Ako želimo još više e onda ćemo imati drugu vrstu rasprave onda to više nije ova rasprava radnik, poslodavac. Onda je to sasvim nešto drugo.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Boriću, da vlada nije sve to donesla napamet i da je se vlada odgovorno ponaša i da je vlada stvarno vidljivo iz toga da je 29. ožujka 2019. odlukom ministra osnovano stručno povjerenstvo za praćenje i analizu kretanja minimalne plaće jel tako. Znači u tu, u povjerenstvo su bili ovoga …/nerazumljivo/… dva predstavnika sindikata i udruga više razine, dva predstavnika udruge poslodavca više razine, tri predstavnika akademske zajednice, ekonomskih stručnjaka u relevantnom …/nerazumljivo/… i jednog predstavnika Državnog zavoda za statistiku. Znači da je vlada sa se konzultirala sa stručnjacima o tom povećanju koliko će moći povećati, u kom segmentu će moći povećati, kad će moći povećati, mislim da je to, tako se ponaša i odgovorna vlada kojoj je stvarno stalo da radnik dobiva minimalnu plaću. A kolika će biti plaća o tome ne odlučuje Vlada RH. Hvala lijepa.
Odgovor.
Hvala vam lijepa kolegice. Ja znam i vrijeme kad je minimalnu plaću određivao Državni zavod za statistiku, objavio bi u Narodnim novinama ona iznosi toliko i nije tu bilo puno problema, uvijek je bila svake godine ista. Mi govorimo o vremenu ove vlade koja je u dva mandata to podigla za 1.327 kuna u netu. I to nije mali iznos u odnosu na ono što smo naslijedili kao vlada od neke druge vlade. I to ne treba problematizirati na način da oporba bude protiv toga i protiv ovog zakona jer to nije dobro za njih kao oporbu. Ako oni se i dalje želje baviti radnicima kao socijaldemokrati onda ćeš biti za ovo, za radnika. Ali oni očito se bave sa svime i zato smo mi tu problem. Što mi rješavamo određene probleme i ovo nije bilo napamet. Ovo je u razgovoru između poslodavaca, socijalnih partnera i mogućnosti vlade i procjene i zato je ovakav iznos i to treba pozdraviti. To nije mali iznos, to je 13 plaća više u 2022. godini i pomoć poslodavcima sa kompenzirajućim mjerama [[Upadica: Vrijeme.]] to je zadatak ministarstva i vlade.
Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovana zastupnica Majda Burić.
… [[Govornica naknadno uključena.]] sabora, poštovani državni tajniče, poštovani pomoćniče ministra, poštovani saborski zastupnici i zastupnice, dakle kao što sam već ujutro i naglasila mislim da je važno ponoviti. Institut minimalne plaće iznimno je senzibilne prirode i upravo stoga valja mu pristupiti jako odgovorno, ozbiljno s velikom količinom točnosti i preciznosti što ova vlada svakako i čini. Kao što je premijer jučer najavio danas je na sjednici vlade donijeta odluka o rastu minimalne plaće za 2022. godinu koja će iznositi 3.750 kuna što predstavlja 10%-tni rast od 350 kuna u odnosu na ovu godinu. To je svakako najveće povećanje na razini godine ikad. U mandatu vlade premijera Plenkovića, dakle u posljednjih 5 godina minimalna plaća povećana je za 1.254 kune u neto iznosu i to je povećanje 50% više nego u odnosu na 2016. godinu što je svakako značajno i nikad nismo imali tako velika povećanja niti na razini godine, a niti sveukupno gledajući ukupno mandate različitih vlada. Kao što sam već i rekla u mandatu vlade SDP-a minimalna plaća rasla je za svega 179 kuna, to stavimo u suodnos sa rastom u ovom mandatu 1.250 kuna i vrlo jasno se vidi tko, što i koliko zna. Ja ću samo podsjetiti nešto što se često zaboravlja, a to je da je SDP-ova vlada za umirovljenike učinila slijedeće, to nije bilo tako davno, a isto tako govorimo o vremenu svjetske krize, doduše svjetske gospodarske, pa je usporedivo. Dakle, za umirovljenike je tada ne tako davno učinjeno slijedeće, izbijeno je 4 milijarde kuna iz drugog stupa sa osobnih računa radnika i to je prenijeto u korist krpanja državnoga proračuna godine 2015.. Što je još napravljeno za radnike? Plaće su drastično smanjivane, doduše osnovica nije dirana, ali su smanjivani koeficijenti, pa su plaće drastično padale i za profesore i za liječnike i za policiju, učitelje, nastavnike itd., nisu isplaćivane božićnice, regresi, svega 4.000 ljudi dobili je mjeru za očuvanje radnih mjesta. Dakle mjera za očuvanje radnih mjesta nije nikakva novotarija, međutim u to vrijeme svjetske gospodarske krize ona je u vrijeme SDP-a bila konzumirana svega 4.000 puta, zbog toga je tada i napucano na burzu skoro 400.000 nezaposlenih. Rezultat tadašnje vlade je skoro 50%-tna nezaposlenost mladih itd., itd. U mandatu ove vlade kad govorimo o vremenu također svjetske krize, svjetske zdravstvene krize unatoč pandemiji, unatoč svim nedaćama koje su nas snašle ne samo da smo značajno povećali minimalnu plaću već rastu mirovine za milijun i 237 tisuća korisnika i to za 18%, a za one kojima najviše treba koji imaju najniže mirovine mirovine su rasle za više od 23%. Raste prosječna plaća za 24%, isplaćuje se i 10%-tno uvećanje tzv. covid dodatka za ljude koji rade u covid uvjetima u bolnicama, u socijali itd.. Broj zaposlenih u odnosu na prošlu godinu veći je za 52.000, a u odnosu na staru normalnu veći je za 15.000, a da ne govorim o vrhunski pogođenoj mjeri za očuvanje radnih mjesta koja je aktivirana za više od 700.000 radnika i 120.000 poslodavaca čime je vlada premijera Plenkovića hrabro i smjelo stala iza svih hrvatskih radnika i poslodavaca koji su bili u potrebi i čime su sačuvane tisuće i tisuće radnih mjesta i zato je isplaćeno 18,5 milijardi kuna. Ništa od toga nije došlo samo po sebi, ništa od toga nije se dogodilo već je rezultat dobrog i uspješnog upravljanja. Danas smo ovdje imali prilike čuti puno govora o europskim minimalnim plaćama. Podsjećam da je udio minimalne plaće u prosječnoj plaći s ovim povećanjem iznosi 53%, kad to stavimo u suodnos sa 27 država članica EU onda je Hrvatska po tom udjelu na 8. mjestu u 2020.g [[Upadica: Vrijeme]] , a u ovoj godini bit će u top 5.
Vrijeme, imamo nekoliko replika, prva je poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Poštovana kolegice, dakle ništa vi niste posebno pametni ni sposobni, dakle kada uspoređujete što je radila SDP-ova vlada uzmite u obzir kakve su bile okolnosti na tržištima kapitala. Sami ste priznali da je bila gospodarska recesija, tako ja ne tvrdim da bi oni bili uspješniji da je bila bolja situacija, al ni vi ništa ne biste bili bolji od njih u to, u to vrijeme. Dakle, sve što se događalo događalo se ne zato što ste vi bili posebno nešto inventivni, što ste imali inicijativu nego je to ovisilo o stanju na svjetskim tržištima i generalno s onim što se događalo dakle u gospodarstvu. Isto tako s ovim vi nećete pomoći hrvatskim obiteljima da žive bolje, inflacija i rast cijena je toliki da će pojest ovo što vi predlažete. Ništa niste napravili dakle da rasteretite poduzetnike. Prvi potez Mosta kad smo bili u vladi natjerali smo vas da ukinete porez na ime tvrtke i pokazali smo vam kako se radi [[Upadica: Vrijeme]] , a vi ne želite mijenjati stvari.
Odgovor.
Hvala vam poštovani g. Grmoja. Dakle, činjenica je i to je nešto što ne možete ni vi osporiti, niti itko ovdje da je vlada HDZ-a digla minimalnu plaću unatrag 5.g. mandata za više od 1.200 kuna i da je ovo povećanje od 350 kuna neto najveće na godišnjoj razini ikad. A kad ste već govorili o tome što, što ste vi planirali ili kakve ste aktivnosti imali, ja vas pitam što ste vi 2016.g. kad ste imali priliku utjecati na Zakon o minimalnoj plaći, sugerirati itd., što ste vi konkretno napravili za Zakon o minimalnoj plaći, Uredbu o minimalnoj plaći, ja ću vam reći iz prve ruke, ništa, ništa. Imali ste priliku, napravili ste ništa.
Povreda Poslovnika, Nikola Grmoja.
Povrijeđen je čl. 238., dakle kolegice Burić ne da nismo ništa napravili nego smo napravili puno koliko vi niste željeli mijenjat stvari i toliki je bio otpor vaš promjenama dakle, a vi ste vodili tada i Ministarstvo rada i Ministarstvo financija, ogroman otpor promjenama, kao što ga i danas pokazujete. Dajete ljudima crkavicu i govorite da ste im pomogli, a ljudi vam bježe iz Hrvatske. Imat ćemo znači potpuni demografski slom, znači slom mirovinskog sustava, dakle [[Upadica: Vrijeme]] slom svega, al vi vidite gdje živite?
Vrijeme. Vi ste zloupotrijebili Poslovnik, iskoristili ste ovo za repliku, dobivate opomenu. Slijedeća replika poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Evo drago mi je kolegice da ste i vi kao i kolega Grmoja spomenuli dakle dvije recesije onu koja je bila vezano za nedostatak potražnje i za pad nekretninskoga prometa, ona je na neki način bila predviđena i na nju se moglo reagirati. Unatoč tome što se moglo reagirati činjenica je i dobro je da se svi mi zajedno kao javnost prisjetimo da je RH tada tonula u recesiju kojom se nije vidjelo kraj, minimum 12 kvartala za redom smo po BDP-u išli u recesiju. S druge strane sada imamo krizu na koju se nije moglo utjecati jer nitko nije očekivao da će se ona desiti. Ova kriza je još gora zato što se moralo socijalno distancirati, što je dovelo do prestanka trošenja novaca bez obzira da li je netko imao posao ili ne. U prijašnjoj recesiji nitko nije morao praktički zatvoriti svoje sektore, sada su se cjelokupni gospodarski sektori zatvarali [[Upadica: Vrijeme]] , a vlada ipak ima rezultate.
Odgovor.
Hvala vam kolega Mažar. Dakle, kao što ste i sami rekli, u posljednjih 10-tak 15-tak godina dvije svjetske krize, jedna gospodarska, jedna zdravstvena, međutim dva različita modela upravljanja, jedan neuspješan SDP-ov koji je doveo do rezultata da smo imali skoro 400.000 nezaposlenih, da su padale plaće, da se mirovine nisu povećavale, da su smanjivani koeficijenti, liječnicima, profesorima, učiteljima, svima, ne sjećam se doduše da je netko tada kukao i druga svjetska kriza zdravstvena gdje je vlada premijera Plenkovića pokazala strateški način upravljanja i ostvarila rezultate koji su i danas pred nama, međutim smatram da je ono što treba posebno pohvaliti mjera za očuvanje radnih mjesta gdje je sačuvano 700.000 radnih mjesta [[Upadica: Vrijeme]] i pomognuto 120.000 poslodavaca.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče HS g. Sanader, poštovana kolegice Majda Burić. Dakle, ja nekako bih radije da ne gledamo što je bilo prije 5, 10, 15, 20.g., što je ovo, što je ono nego bih htio čuti vas koji su vaši savjeti, znamo danas smo s državnim tajnikom da s 3.750 kuna netko tko radi i ima djecu ja ne znam moraš prosit na cesti i stvarno bit gladan. Ono što je dobro da se to povećalo, 100 kuna više bolje nego da ih nemaš, ali što država može napraviti po vama da napokon krene u našem društvu proizvodnja, da poduzetnici budu zadovoljni, znamo da nisu baš gledali blagonaklono poduzetnici evo na ovu priču, što vi možete kao vlast jer ste vi vlast, a mi oporba, znači mi jedino možemo gledat što bi još trebalo napraviti, da poduzetnici budu ti koji će onda radnicima davati plaće i 10, 12 ili 13.000 kuna?
Vrijeme, izvolite.
Poštovani kolega Marine Miletiću, ja vam se zahvaljujem na pitanju. Dakle, krenut ću sa Agencijom za osiguravanje radničkih tražbina AORT-om, institucijom koja osigurava minimalne plaće i isplatu minimalnih plaća i ostalih davanja za radnike u tvrtkama koje su u stečaju ili blokadi. Rezultati su slijedeći da je u zadnjih 5.g. isplaćeno 227 milijuna kuna pomoći za 17.400 radnika. Budući da oboje dolazimo iz Primorsko-goranske županije gdje su aktualni i Uljanik i 3. Maj moram vam reći da je upravo preko te agencije za Uljanik isplaćeno 57 milijuna kuna za čak 3.500 radnika. To je nešto što nisam stigla dosad reći i drago mi je da ste me ovo pitali. Što ste tiče same stope siromaštva, danas se ovdje čulo jako puno netočnih podataka. Dakle, stopa siromaštva u RH je 18% i ona je smanjena na 18% [[Upadica: Vrijeme]] sa 20% [[Upadica: Vrijeme]] u 2017.g.
Slijedi replika uvažene zastupnice Nade Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana zastupnice, bila ste dužnosnica u Ministarstvu rada i sigurno ste zaista kvalitetno dali pregled sve što je mandat vlade Andreja Plenkovića, sada i bivše, učinio na poboljšanju i, povećanju i mirovina i plaća, isto tako i sve što se učinilo za, kao mjere za zapošljavanje mladih i puno toga. Naravno da uvijek možemo razgovarati da nije nikada dovoljno ako govorimo o minimalnoj plaći, sama njezina riječ govori da je to ovoga jedan iznos koji treba stalno povećavati i nadograđivati. Međutim, ono što je meni nezamislivo da se omalovažava teška situacija u kojoj se država nalazi, kao i sve mjere koje je vlada učinila za očuvanje radnih mjesta u covid krizi, a opravdava se vrijeme SDP-ove vlade kada su se zamrzavale plaće, snižavale plaće [[Upadica: Vrijeme]] mirovine limitirane [[Upadica: Vrijeme]] , ali tada nije nitko prigovarao.
Odgovor.
Hvala vam poštovana kolegice Murganić. Ma bit ću vrlo kratka, ja sam uvjerena da građani i građanke RH jako dobro vide koje napore ulaže Vlada RH i sva resorna ministarstva kako bismo zajedno uspješno brodili i prebrodili kroz ovu zdravstvenu krizu. Kažem vam da sam uvjerena u to zbog toga što to pokazuje i najnoviji rejting crobarometra gdje HDZ ima podršku hrvatskih birača od gotovo 31%. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, ravnatelju, kolegice i kolege. Pa evo nakon višesatne rasprave o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnoj plaći još sam uvjerenija kako je ovaj iznos od 350 kuna odnosno povećanje od 3.400 na 3.750 kuna najrealniji iznos povećanja. Naime, sigurno da je taj iznos i 100% veći, da se radi o povećanju od 700 kuna pa i više radniku ne bi bilo puno i sigurno na ove troškove života da bi bilo dobro da su ta povećanja i viša. Međutim, čujemo isto tako pa čak od istih zastupnika koji kažu da je povećanje malo, da je to opet veliko opterećenje za poslodavce. Kolegica je iznijela podatak kako su se poslodavci zalagali za povećanje od svega 100 kuna i da bi to bilo najrealnije s obzirom na situaciju. Pa evo zato sam mišljenja da je ovo sigurno najrealniji iznos u ovom trenutku. Kao što se kaže i kao što stvarno svi znamo institut minimalne plaće je izrazito osjetljive prirode i najvažniji institut i socijalne i ekonomske politike u državi. Ono što imamo na stolu u ovim izmjenama i dopunama može podijeliti u par točaka i mislim da je jako dobro. Kaže proširenje definicije minimalne plaće i uvođenje nadzora nad proširenim kolektivnim ugovorima, što znači do sada je imali smo minimalnu plaću od 3 tisuće i 400 kuna i poslodavac nije bio u prekršaju ako isplaćuje isključivo toliki iznos. Međutim, ako kolektivni ugovor kao što imamo u graditeljstvu propisuje za neke složenije zadatke čak minimalnu plaću od 11 tisuća i 130 kuna, onda je poslodavac obvezan tu minimalnu plaću isplaćivati. Nadalje, ugovaranje minimalne plaće u bruto iznosu, znamo jako dobro da je Vlada sa 5 krugova porezne reforme što poslodavce, što građane rasteretila za 10 milijardi kuna. Brojni poslodavci su sve one povlastice koje su trebale ići u korist radnika iskoristili i pošto su imali ugovorenu neto plaću oni su taj dio koji je bio namijenjen upravo radnicima zadržavali za sebe. Nadalje, zabrana odricanja od isplate minimalne plaće, znamo kada se radnik zapošljava da je spreman potpisati sve i svašta samo da dobije stalno radno mjesto i upravo ta minimalna plaća je zloupotrebljavana i oni su se odricali te minimalne plaće. Nadalje, za prekovremeni i noćni rad te za rad nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi radnik će imati pravo na povećanje plaće najmanje u visini utvrđenim kolektivnim ugovorom. Tu je također izigravan zakon na način da je poslodavac isplaćivao naknadu od svega npr. 0,01% i time to je povećanje zadovoljio je zakonsku formu a u biti radnik je dobio gotovo ništa. Sada je obvezan koristiti one iznose koji su dogovoreni proširenim kolektivnim ugovorom i to je najčešće 30% za prekovremeni rad i noćni rad, a za rad nedjeljom 50%. I sada da ne nabrajam sve ono što donose ove izmjene i dopune. Treba reći da ovim će 51 tisuća zaposlenih imati povećanje za 10,3% odnosno da je po prvi put plaća minimalna iznad 50% od prosječne neto plaće, a ona je od prije 5 godina je minimalna plaća iznosila svega 35% od prosječne. Treba reći da je i prosječna plaća po prvi puta u veljače ove godine iznad 7 tisuća kuna. Sada je u kolovozu iznosila znači 7 tisuća i 118 kuna, što je na godišnjoj razini nominalni rast od 5,9% odnosno u posljednjih 5 godina je porasla za tisuću i 445 kuna. Kada su u pitanju poslodavci još jedanput bi podcrtala ovo što je na snazi od ove godine da je u 5. krugu porezne reforme 93% poduzeća koja imaju godišnji prihod do 7 i pol milijuna kuna da im je smanjena stopa poreza na dobit sa 12 na 10%, a i porez na dohodak je smanjen sa 36 na 30 i 24 na 20%. I kada se govori o pandemiji, moramo znati da je 17 milijardi kuna sa 17 milijardi kuna stala Vlada iza radnika i poduzetnika.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Begonje. Oprostite, prva je poštovani zastupnik Mažar.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Juričev Martinčev evo čuli smo danas da se licitira iznosima puno, malo, nedostatno itd. Naravno da svatko od nas zna, želi i hoće da to bude što više. Međutim, treba uvijek biti realist, ali treba biti i iskren. Osobno dolazim iz Vukovara, iz Vukovarsko-srijemske županije iz Slavonije gdje je neto plaća prosječna za prošlu godinu iznosila 4 tisuće 749 kuna odnosno 79,5% prosjeka neto plaće Republike Hrvatske. Na žalost mi u Slavoniji znamo što znače male plaće i znamo što znači bilo kakvo povećanje minimalne plaće. Kada vidim svoju mamu, kada vidim svoje roditelje znam koliko joj to znači. Na nama je da to nastavimo i da svaki put stvaramo sve bolje uvjete kvalitetnijeg života. Ali ono što možda nismo čuli je vezano i da će biti propisano u bruto iznosu radi poreznih olakšica.
Poštovana zastupnica Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Upravo tako kolega Mažar, treba biti iskren. Treba biti iskren i prema radnicima, a i prema poslodavcima. Radniku sigurno da povećanje od 350 kuna hoće dobro doći, ali da će riješiti sve njegove životne probleme i da s obzirom na troškove života da će mu biti dostatno za jedan normalan život posebno ako govorimo o jednom zaposlenom u tročlanom odnosno četveročlanoj obitelji tu svi moramo biti realni i sigurno da to dostatno nije. S druge strane imamo poslodavce kojima tih 350 kuna sa naravno svim onim što treba, što ide uz to doprinosi, mirovinsko, zdravstveno, porez, prirez i ostalo sve ono što ide na osobni dohodak su dodatna opterećenja i postoje neke djelatnosti koje jednostavno će teško se nositi i sa ovim izdatkom. Dolazite iz drugog kraja lijepe naše gdje je situacija drugačija nego što je u mom kraju. Mi ipak svi koji živimo nekako uz turizam i za turizam je situacija znatno bolja, ali evo vaše iskustvo govori drugo.
Hvala. Sada će poštovani zastupnik Begonja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice ovaj Zakon ima za cilj da minimalna plaća bude socijalni i ekonomski zaštitni instrument radnika. Isto tako da udio minimalne plaće u prosječnoj plaći postepeno se povećava. Brojke govore sve. Od 2011. do 2015. imamo porast neto minimalne plaće za cca 8% dok istovremeno od 2016. do danas imamo povećanje neto plaće cca 50 i nešto posto. Molim vaš komentar o naporima Vlade, Vlade Andreja Plenkovića da se zaštite i u ovom segmentu radnička prava. Hvala.
Poštovana zastupnica Juričev Martinčev.
Hvala lijepo kolega Begonja. Evo sve ste vi rekli i u svojoj replici, a ja bih rekla da upravo sve ono što čini Vlada rezultira i brojem zaposlenih. Naime, za 51 tisuću imamo veći broj zaposlenih nego lani i on je dosegao sad milijun i 600 tisuća zaposlenih što je do sada najveći broj zaposlenih u kolovozu iza rekordne 2008. godine i drugi je najveći od neovisnosti. Naravno time i stopa nezaposlenosti koja je prije 5 godina bila 13,3% pala je u kolovozu na 7,3%. To dovoljno govori o naporima i rezultatima Vlade kada su u pitanju radnici i zaposlenost odnosno nezaposlenost.
Poštovana zastupnica Murganić.
Evo kratko. Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice puno je toga već sada rečeno o ovoj izmjeni zakona. Naravno da imam potrebu vam replicirati sa ciljem da na neki način pohvalim vašu raspravu budući ste ne samo o iznosu i povećanju ovog iznosa govorili, već i o obavezama koje poslodavci ovim izmjenama imaju poštujući ugovore odnosno kolektivne ugovore i sve obaveze prema radnicima i to je važno naglasiti. Naravno da je Vlada ovom minimalnom plaćom zaštitila onaj minimum koji radnici trebaju dobiti i da nikako nitko ne govori da je to zaista puno, niti da je to dovoljno. Međutim, trend je stalnog povećanja i to je odlično. Ali Vlada vodi računa i o potporama poslodavcima kada su one potrebne i opravdane.
Poštovana zastupnica Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Kolegice Murganić pa evo puno bi se toga moglo još reći na ovu temu. Naime, sve ovo vezano za zaposlenost, nezaposlenost rezultat je između ostalog i mjera aktivne politike zapošljavanja u koju je u 5 godina uloženo 5,5 milijardi kuna čime je obuhvaćeno 165 tisuća osoba. Što se tiče poduzetnika i stanja vidimo da u prvih 8 mjeseci ove godine imamo povećanu industrijsku proizvodnju za 8,3%. Promet od trgovine na malo 13,5%. Indeks obujma građevinskih radova preko 11%. Izvoza robe 25% i sl. Što govori da ide jednim uzlaznim tempom i vjerujem da će to pomoći i poslodavcima, a time i našim radnicima i da će u vrlo brzom periodu ponovno Vlada donijeti odluku kojom će doći do novog povećanja minimalne plaće.
Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice naravno da je ovo povećanje izuzetno veliko s obzirom na okolnosti i krize u kojima živimo i da je sigurno Vlada tu pokazala koliko je važno svim našim sugrađanima omogućiti koliko-toliko normalan život i standard. Međutim, sigurno je da bi se trebalo i više za nekakav realan, realne troškove života, ali uvijek tu treba voditi računa kako ste i sami rekli o tome da to stvara teret na poduzetničkoj strani. Ono što je bitno, da se ovdje ostavlja prostor i dalje za kolektivno pregovaranje oko određenih naknada i tu je Vlada također uvidjela koliko je i taj segment važan i mislim da je to dobro pogotovo iz razloga što svaka branša nosi svoje probleme i nije svugdje isto i zato mislim da je dobro da smo taj dio ostavili da se jednostavno ugovori kolektivnim ugovorom između sindikata i poslodavaca pa mi recite i vaš stav o tome. Hvala.
Poštovana zastupnica Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Kolegice Jelkovac upravo to u ovim izmjenama i dopunama akcent se stavlja i na kolektivne ugovore, proširene kolektivne ugovore i mislim da će vrlo skoro svi vrlo rado sjesti za stol kako bi mogli imati situaciju kao što ima sada jedini kolektivni ugovor je ovaj u graditeljstvu kada minimalna plaća koja obvezuje poslodavca za nešto složenije poslove je iznad 11 tisuća kuna. Isto tako kada su u pitanju plaćanja prekovremenog rada, rada noću i sl. ako se radi o 30 odnosno 50% svima će to biti dodatni motiv koji nemaju još te kolektivne ugovore, a nemaju nitko osim graditeljstva da se sjedne za stol, da se dogovori i onda sigurno u onim granama gdje je bolja situacija kao što sam malo prije navela znači imamo uz graditeljstvo izvoz roba, industrijsku proizvodnju, turizam, trgovinu na malo i sl. tu sam sigurna ima prostora da taj iznos minimalne plaće bude viši nego što je to danas 3 tisuće i 750 kuna.
Hvala. Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Marin Miletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora gospodine Reiner, poštovani gospodine Bukarica, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja bih nekako volio da, ne znam da li sam možda politički romantičar a možda ne znam moram i sam vidjeti što, kako sve ovo skupa sa mnom, ali ja bih volio da na primjer da problemi hrvatskih građana su naši zajednički problemi i da mi svi razmišljamo što mi možemo napraviti da ljudima bude bolje ja bih tako volio. Dakle, normalno nismo sada iz iste, imaš u istoj kući obitelj pa se ne slažu, mislim ne moramo se sada slagati oko svega i jasno mi je da moramo imati različite stavove i da se svatko od nas predstavlja svojim biračima kao onaj, kao oni koji mogu učiniti Hrvatsku boljom. Ali nisam inače konfliktan kao osoba, pa mi je teško slušati krivi ovi, krivi, ovi, krivi 2011., 2001. Račan, … brate mili mi u 2021. već par godina televiziju ne gledam, samo smo na YouTubeu i na Netu i sada vraćamo se u neke 20 ne znam koliko godina prije. Ono što su činjenice da nam puno ljudi odlazi iz naše zemlje. Prema trenutačnim procjenama gotovo 250 tisuća ljudi to je prestrašno. Ono što je činjenica malo se spremam HDZ-ovci bit ćemo spremni Mostavci znate kako, dakle na poljoprivredu. Urbana područja čine 1,1% ukupne površine Hrvatske pazite, a ruralna i prelazna čine 98,9% teritorija. Prazno sve. 750 tisuća zapuštenog zemljišta to je sve demografija, to je sve život, to je novac. Prazna nam je Hrvatska i onda nam ljudi još odlaze. Inflacija, cijene jako rastu, život je skup u našoj zemlji. Čuli smo, gotovo 30% onoga što zaradimo odlazi nam na osnovne potrebe dakle na hranu 30%. E sada minimalna 3 tisuće 750 kuna, što da vam ja kažem? Ja bih isto potpisao da može 9 tisuća, 10 tisuća. Ali da li znamo što to onda uzrokuje tektonske poremećaje u društvu i koliko onda teškoća imamo dakle u cijeloj priči sa poduzetnicima, sa svime naruši se cijeli sustav? Ono što je važno reći da milijun ljudi danas prima 6 tisuća kuna, da je 600 tisuća umirovljenika na minimalcu a da je prije 3 godine Državni zavod za statistiku izračunao da je prag rizika od siromaštva 5 tisuća 300 kuna prije 3 godine i mnogi naši građani su u velikim teškoćama. Imamo 1,3 radnika na jednog umirovljenika i to je i moj problem, to nije samo vaš problem jer ja razmišljam pa neće nas biti čovječe. Pa ako ja poživim pa dođem u mirovinu što onda? Tko će puniti proračun ili ćemo nakrcati ove od svuda? Pa može i tako mislim, život je lijep. Jedna Zemlja planeta, pa bit će ljudi je li samo neće biti nas Hrvata. Porezno rasterećenje, skidanje nameta, posložiti birokraciju, ugasiti tu korupciju do kraja, ne zaboraviti poticati proizvodnju i onda štititi naše proizvođače e onda bi bilo to neki dobar put. Nada trebaju te pametne porezne politike. Plastično govoreći mi bismo tim poreznim politikama mogli bolje posložiti sve i raspodjelu bogatstva na koncu u našoj zemlji. Vlada mora olakšati poduzetnicima da mogu raditi, stvarati, proizvoditi, a onda će i radnici imati dobre plaće. 52 tisuće radnika je na minimalcu. Moja reakcija danas je bila samo u toj dimenziji jer radio sam u školi 16 godina i znam što znači kada radite 16 godina u školi kakvu plaću imati i ne dao Bog da imate jedan kredit. Ne dao Bog imate dvoje djece koji ti dođu i kažu tata mi bi tenisice ne neke od tisuću kuna, od 300, 400 kuna tenisice pa kupiš jednoj kćeri tenisice, drugoj jaknu, platiš kredit, mobitel, struju, telefon i ostaneš bez svega i onda piješ tursku kavu jer nemaš ti za expresso svaki dan. I to bi ja htio da se mi spustimo među ljude dakle znam da nemamo čarobni štapić, znam da vi ne možete sada lupit, sve riješiti i sve postat ćemo Finska. Ali i Finska je nekada bila na početku i oni svi veliki su nekada bili mali i ja bih to htio da tim smjerom idemo da vidimo što možemo napraviti, koje poreze kako rasteretiti, što napraviti da krene a ne da nam ljudi bježe. Neće nam nitko ostati u našoj zemlji, e ovdje ima vas branitelja evo mog Mire. Pa zašto su se ti ljudi borili? Neće nam nitko ostati čovječe. Dakle napravimo što možemo da sačuvamo našu mladost da nam ne odlaze najpametniji, najkreativniji, najsposobniji vani, da nam ne otvaraju ljudi vani firme. Napravimo sve da birokraciju tu smanjimo, da sve da ljudi mogu raditi i živjeti u našoj Hrvatskoj. Predivna nam je. Sačuvajmo ju. Hvala.
Hvala. Imamo 3 replike. Jedna nije zapisana. Poštovani zastupnik Bulj je isto se javio. Ali prva je poštovanog zastupnika Grmoje.
Hvala. Poštovani kolega Miletiću to je pravo pitanje. Dakle naravno da je porast ako usporedimo koliko je ne znam rasla minimalna plaća za vrijeme i ako ćemo se baviti time u vrijeme SDP-a do 2015. godine i ako usporedimo sa ovim sada, to je možemo reći da je to napredak. Ali ako vidimo koliki su troškovi života danas i mogu li ljudi živjeti ne sa tom minimalnom plaćom, nego i sa puno i da je puno veća ta plaća odgovor je ne mogu. I ako uzmemo u obzir sve ove druge probleme koji postoje u našem društvu a ne želimo biti samo negativni i govoriti o tim problemima nejednakosti, nepravde, pristupa pravdi, pristupa zdravstvenom sustav, pa onda i ovih problema o kojima vi govorite dakle u konačnici mirovinskog sustava i hoćemo li imati uopće za mirovine dakle pravo je pitanje kako ponuditi odgovore na ta pitanja, a ova Vlada ih ne nudi i ja sam uvjeren dakle i spremamo se za to da će doći to vrijeme da ponudimo odgovore na to.
Hvala. Poštovani zastupnik Miletić izvolite.
Dakle hvala kolega Grmoja na pitanju.
Molim vas nemojmo iz klupa. Hajde pustimo kolegu Miletića. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, molim vas možemo pustiti kolegu Miletića da kaže? Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle ja znam da meni koji imam na onih 14 tisuća naših saborskih one dodatke izdvojeni život, dvoje djece ovdje pa mi dođe mislim da 17 imam plaću, 17 i 300, 400 znam kada dam 1/10 kada platim 2 kredita, kada ono platiš ljudi, pa da a tako živimo, tako živimo kolega kada poplaćamo račune pa si već u frci, već si u frci a znam jer sam 16 godina živio u školi, imao 16 godina učiteljsku plaću koliko sam se to mučio, a znam nisam imao bogate roditelje, nego sam sve sam morao konobario, radio na koči da bi si nešto mogao kupiti. Nije ništa loše u bogatstvu ali sam morao sam se izboriti i to naš narod proživljava na dnevnoj bazi. Mi kada to zaboravimo e već smo krenuli padati. Oni koji to zaborave već su krenuli padati možda jer su oholi, ne vide, već su krenuli padati.
Hvala. Poštovana zastupnica Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega zastupniče Miletić, ja volim slušati vaše rasprave, pune su emocija, dolaze iz srca, vi to tako i prezentirate. Ali ja bih voljela da to vaše srce ponekad bude malo i pravednije. Pogledajte vi nas ovdje što vi mislite gdje se mi krećemo? Mi se isto krećemo sa ljudima i znamo mi jako dobro koliko koštaju tenisice i koliko koštaju kave. Ono što bi bilo dobro da prvo kad govorimo o napuštenim selima davno je počela migracija selo-grad, davno, davno prije nego što je uopće HDZ postojao i sve naše ovdje stranke. Drugo, hajdemo biti malo pravedni pa reći koliko, a spominjali ste poreznu, koliko porezne reforme su bile uspješne do 2019. godine. Samo prve godine 7 milijardi je otišlo na oslobođenja poreza prema građanima, prema jedinicama lokalne i prema gospodarstvenicima. Ali onda je došao i potres, došao je i covid. Koliko se učinilo da se sačuvaju radna mjesta, da gospodarstvenici ostanu na tržištu rada. Hajmo biti poneki puta malo i pravedniji.
Hvala. Poštovani zastupnik Miletić.
Jedino je Bog dragi pravedan kolegice Murganić koji je savršen u svemu, a mi takvi ljudi kakvi jesmo trudimo se koliko možemo u svojim manama i ograničenostima. Ja mislim da nikad nisam generalizirao ni kad gledam svoje kolege s ljevice, nikada. Dakle, čuvam se toga. Ako sam pogriješio ispričavam se odmah, no ja stvarno mislim da se uvijek može bolje i da se uvijek može i vi jer imate tu moć. Znači ja je nemam sada i bila bi čista na razini retorike ili ne znam neke čudne analogije koju bih ja povlačio šta bi ja kad bi bio sad na vašem mjestu ili državni tajnik, to je na koncu malo i patetično. Nego mi tu sad gdje jesmo gledamo što možemo napraviti, a istina je da je Hrvatsku pogodila velika kriza, veliki potresi. Dakle, potresi i u materijalnom i u ovom pogledu i evo mi smo tu da govorimo što je moguće da se bolje izvede sve to skupa.
Hvala. Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Kolega minimalna plaća da je 7000 kuna ne bi bila dovoljna. Svako povećanje treba podržati, međutim da bi čovjek zaradio plaću onda baš evo kolegica je spomenula covid mjere ja u svom gradu sam imao nepravdu prema gradu Sinju kad su bile covid mjere. U Sinju je bilo zabranjeno djelovanje ugostiteljskim objektima i ostalim uslužnim djelatnostima za vrijeme alke, Velike gospe. Tako su naši mladi odlazili u Livno i tamo su trošili novac, dok se u drugim krajevima znači moglo raditi. Znači, tribamo biti prema svima isti bilo poduzetniku, bilo obespravljenom, bilo onome koji mora imati zaštićenu zdravstvenu zaštitu. To je ono čemu moramo težiti. Vlada je i mjere preispolitizirala tako da su ugostitelji, trgovci, svi oni koji su … [[Govornik se ne razumije.]] zbog nepravednih mjera.
Hvala. Poštovani zastupnik Miletić, izvolite.
Da, ono što ja vidim da voditi svaku organizaciju je teško, a i državu je voditi teško. No, ono što narod vidi i mi što vidimo da uvijek bole dvostruki kriteriji. Uvijek boli kada je nešto nekima dopušteno, drugima nije. Uvijek boli kada neki se mogu nalaziti na kružocima, jesti, piti, družiti se a narod bi se ne mogu reći hapsilo je li bogu hvala da nismo išli u tom smjeru, ali narod bi se kažnjavalo. Uvijek boli kada na nečiji sprovod može doći pet ljudi, a na nečiji 1000 ljudi. I to boli. Ti dvostruki kriteriji. I to narod izluđuje, dakle to ljude unosi nemir i gledaju što se događa. Dakle, mi želimo graditi Hrvatsku i poginut ćemo za to, da ona bude jednaka za svakog čovjeka. Neki će reći da je to utopija od Thomasa Morea. O.k. Ali poginut ćemo, poginut ćemo i nestat ako treba politički, ali nećemo odustati od tih ideala.
Hvala lijepa. Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Ovo je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnoj plaći. Ja sam zapravo shvatio da ćemo mi više govoriti o zakonu koji se nalazi unutra, jer zapravo i je namjera ovoga zakona da zaštiti tu minimalnu plaću. Međutim u tom zakonu nema ni slova o minimalnoj plaći. Dakle, vjerojatno ću i ja podleći atmosferi, pa ću i ja govoriti o brojkama, a zapravo je važno ono što se nalazi u tom zakonu a piše da je minimalna plaća u smislu ovog zakona najniži mjesečni iznos plaće koji će radniku biti isplaćen u punom radnom vremenu. Minimalna plaća mora biti ugovorena, utvrđena ili propisana u bruto iznosu. Nije dopušteno da radnik i poslodavac sklope sporazum o odricanju prava na isplatu minimalne plaće za prekovremeni rad, za noćni rad, rad nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi radnik ima pravo na povećanje plaće najmanje u visini utvrđenoj kolektivnim ugovorom čija je primjena proširena sukladno općim propisima o radu. Nadzor nad primjenom ovog zakona obavlja nadležni inspektor koji su prema posebnim propisima ovlašteni za nadzor u svezi sa radom i zapošljavanjem. Novčanom kaznom od 60 do 100 000 kuna kaznit će se poslodavac, pravna osoba koja u propisanom roku ne isplati minimalnu plaću u visini utvrđene odredbama ovog zakona. Ovaj zakonski okvir koji je nužan da bi se provodile ugovorene obaveze o iznosu minimalne plaće i rokovi njezina utvrđivanja. Ovo je zapravo važno kada je u pitanju Zakon o minimalnoj plaći. Visina minimalne plaće je nešto drugo, ali ona je važna, jako važna ili jednako važna kao i ovi zakonski okviri. Svim vladama do sada je bilo važno koliki je iznos minimalne zajamčene plaće, ali sve vlade nisu bile jednako uspješne u borbi za minimalnu plaću radnicima. Svakako treba učiniti sve da minimalna plaća i ne samo minimalna plaća bude veća i ova Vlada je pokazala da čini pomak u svakom smislu. Teško je biti sretan pogotovo mi saborski zastupnici kada ima ljudi koji žive na granici siromaštva. Ali svako povećanje minimalne plaće je bolje nego smanjenje plaće kako su radile neki vlade čiji su predstavnici onda, a bome i sada sjede u ovim klupama. U teškim vremenima velepošasti Covida, potresa rast minimalne plaće ove Vlade je 13,64 odnosno 425 kuna u bruto odnosno s 340 kuna u neto iznosu. Od 2011. ispričavam se ako griješim do 2013. minimalna plaća rasla je 0,00 kuna, a nije bilo ni korone, nije bilo ni potresa. Od 2016. do 2020. znači do dana godišnja minimalna plaća je porasla za tisuću 254 kune uračunavajući i ovo što je najavio premijer neki dan. Ovo su brojke koje govore kakvo je stanje i to je rezultat rada ove Vlade. Nikada do sada nije zabilježeno ovakvo povećanje. Ovo nije dovoljno, ali je sigurno bolje nego što govore oni koji su povećali minimalnu plaću za 0,00 kuna, a i ostale su plaće smanjivali što sam i sam osobno osjetio na svojim primanjima. Treba znati u kome vremenu živimo i svi dati svoj doprinos. Kritika nam je dosta. Budimo optimisti jer ova Vlada radi dobre stvari i daje nadu za bolje sutra unatoč svemu. Budimo joj podrška konstruktivnim kritikama i kreativnim prijedlozima. Hvala lijepa.
Imamo replike. Poštovana zastupnica Jelkovac prvo.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega točno ste konstatirali ovaj Zakon ustvari uređuje minimalnu plaću kao jedan socijalno-ekonomski mehanizam koji funkcionira u društvu na način da garantira radniku da će mu biti isplaćen taj zagarantirani minimalni iznos u njegov rad u punom radnom vremenu. Međutim, mi svi sigurno kao društvo ćemo biti najsretniji kada faktori na tržištu budu funkcionirali tako da će poslodavac moći isplatiti radniku što veću plaću i na taj način zadržati kvalitetnog radnika. To je sigurno najviše u interesu svakog poslodavca da ima dobrog radnika i radnika koji će mu ostati raditi. I sigurno će ga htjeti zadržati i isplatiti mu adekvatnu plaću za to. I zato mislim da mi u ovom slučaju smo napravili za ovo vrijeme u kojem živimo nekakvo najbolje moguće rješenje koje je izbalansirano obzirom na trenutačnu poziciju i poduzetnika, a i onih radnika koji rade kod poslodavaca koji ne mogu isplatiti više od minimalne plaće.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem kolegice. Da vi ste to odlično detektirali. Zapravo dali ste i odgovor kroz to što ste imali reći. Da, najbolje bi bilo da nema minimalne plaće, da se plaće ugovaraju kolektivnim ugovorom i da mi imamo takva poduzeća, takve firme gdje će ljudi dolaziti sretni i zadovoljni i još sretniji odlaziti, znači da će njihova primanja biti dostatna za život, a da neće biti u situaciji da im društvo odnosno zajednica kroz socijalna davanja pomaže da bi mogli živjeti, da bi mogli živjeti dostojno o čovjeku današnjeg vremena.
Poštovani zastupnik Begonja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Šimičević danas je na dnevnom redu Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o minimalnoj plaći iako se zapravo svi više-manje referiraju na Vladinu Uredbu o visini minimalne plaće. Pa upravo želim i ja u tom pravcu se referirati. Naime, nesporno je da Vlada i ovom Uredbom i Prijedlogom ovoga zakona čini mnogo u očuvanju radnih mjesta i očuvanju radničkih prava. Mene zanima u ovim Covid vremenima da komentirate što je sve zapravo Vlada učinila u cilju očuvanja radnih mjesta, a znamo da su mnoga radna mjesta trebala biti ugašena. Hvala.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem kolega. Da, u vrijeme pošasti korona virusa koji je zapravo nezabilježen još od španjolske gripe, Vlada je učinila sve da sačuva radna mjesta 18,5 milijardi kuna je uloženo u nekoliko stotina tisuća radnih mjesta. Trebalo je te novce naći. Trebalo je to dati ljudima i isto tako je činjenica da svatko onaj tko je ostvario to pravo da je to pravo i dobio. Znači ovdje nije bilo nešto kazano, pa se onda od toga odustalo. Ovdje se ispoštivalo sve ono što je bilo i dogovoreno i zapravo ova pandemija je neusporediva sa bilo kojom drugom krizom što je kolega malo prije rekao, ovdje nije bilo fizičkog kontakta, mi nismo mogli potrošiti svoj novac ali ga na žalost nismo mogli niti zaraditi, a u drugim situacijama smo dobili … [[ne razumije se]] svoj novac.
Hvala. Poštovana zastupnica Puljak.
Poštovani kolega ovdje je predstavljajući ovaj Zakon tajnik je rekao da je minimalna plaća jedan vid osiguranja ili jedna mjera koja osigurava da se mladi uključe u tržište rada. Međutim, činjenica je a i to će vjerojatno pokazati rezultati ovog popisa stanovništva da mladi mahom odlaze na tuđa tržišta rada Irsku, Njemačku i koje već zemlje Zapadne Europe. Mislite li vi da mladi odlaze zbog toga jer je minimalna plaća mala ili zbog nekih drugih nepovoljnih uvjeta u našem gospodarstvu. Evo hvala.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem kolegice. Pa vjerojatno će istraživanja pokazati zašto sve mladi odlaze. Pa ja mislim da smo mi globalno kako se voli reći globalno selo i da je svijet otvoren, ljudi odlaze iz Hrvatske, odlaze u Irsku, iz Irske odlaze u Kanadu, iz Kanade odlaze u Australiju i to su trendovi ovog vremena i zasigurno mi to ne bi mogli zaustaviti da je plaća triput veća. Ali mi kao država, a mislim da je ova Vlada na tom putu stvaramo preduvjete da doista svatko bude ponosan na ono što radi i da od svog rada može živjeti. Ja vjerujem da do kraja ovog mandata da će ova Vlada napraviti još značajniji iskorak i da će pružiti šansu pogotovo mladima. Država bez ljudi zapravo je samo teritorij i nama je cilj što je rekao gospodin Miletić da Hrvatska bude napućena Hrvatima i da budu sretni u toj domovini. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Juričev-Martinčev. Kolega Šimičević poštovana zastupnica Juričev-Martinčev vam ima šta za reći.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Šimičević vi ste spomenuli i nadzor nad isplatom plaća. Naime, upravo ove izmjene i dopune zakona dovode do osnaživanja suradnje inspekcijskih tijela. Naime, inspekcije nadležne za rad kontroliraju zakonitost i odredbe iz proširenog kolektivnog ugovora. Porezna uprava ona kontrolira ispravnost obračuna. Do sada je to bilo ako jedna od njih utvrdi nepravilnosti onda tek dolazi u ured, obavještava ovu drugu, ona izlazi na teren i naravno u tom vremenu može poslodavac i nešto promijeniti i nešto uskladiti. Sada oni dolaze istovremeno. Uz to imamo i proširenje prekršajne odgovornosti za poslodavca ako i dalje bude ugovarao minimalnu plaću u neto iznosu, ako traži potpisivanje sporazuma o odricanju od prava na isplatu minimalne plaće i ne isplaćuje minimalno povećanje plaća radniku prema propisanim osnovama koje treba dobiti radnik sukladno proširenom kolektivnom ugovoru.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem kolegice. Da, ja vjerujem da ovaj zakon će biti dobar instrument da ne bude više praznog hoda i da kako se ono kaže vuk ne ujeda po poruci, tako i ovo da će inspekcijske službe sada odlaziti na lice mjesta utvrditi počinitelja, kazniti ga i da ovi ljudi kojima je doista teško, koji žive sa minimalnom plaćom da neće dolaziti u situaciju da i ovo što su dobili odnosno što im je zajamčeno zakonom da ih netko zakida. Na žalost mi imamo poslodavaca koji su divni, krasni, koje bi jednostavno trebalo preslikati u sve firme za razliku od onih koji zapravo isplaćuju minimalne plaće, a na kraju godine ostvaruju dobit. To bi se trebalo spriječiti i sve činiti da radnik ni u jednoj situaciji ne bude zakinut. Hvala.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Grozdana Perić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Evo pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnoj plaći. I kao što su brojni kolege to spomenuli zapravo stavljamo u odnos poslodavca cijenu koju poslodavac treba platiti i isto tako radnika koji zarađuje tu svoju plaću i koji treba ostvariti veći dohodak. Prvo i osnovno treba prethodno napomenuti da ono što smo u prethodnom razdoblju napravili, a to je da se ugovara bruto plaća je najznačajniji iskorak. Naime, sve ono što smo radili u poreznom sustavu i oslobođenjima, povećanju osobnog odbitka nije imalo toliko efekta upravo zato što nije bio ugovoren bruto vrijednost posla. Jer tada je poslodavac mogao namještati zapravo bruto iznos upravo onoliko koliko je želio da mu bude trošak. Ovako kada je to ugovoreno kao bruto, onda porezna olakšica od 4000 kuna itekako ima puno veći efekt i daj bože da se i poveća, tada će svi imati bolji i veći efekt nego je to bilo do sada. Mi kažemo da i pogotovo oporba kaže zbog čega se povećava. S druge strane želi imati puno veće plaće. Ja bih rekla i postavila pitanje da li mi imamo uopće za sve djelatnosti u Hrvatskoj cijenu pojedinog sata rada bilo koje struke. Nemamo. Dakle, sada o tome razgovaramo samo na nivou studentskog rada i studentske naknade koju on ima za vrijeme rada kao student. Prema tome, to je ona polazišna osnova o kojemu možemo govoriti i za razliku od zapadnih zemalja koje imaju ugovoreno upravo cijenu sata rada određene struke. Stoga kada pogledamo u ovom razdoblju koliko je došlo do povećanja ove minimalne plaće i kada je to sada na nivou od 500 eura neto plaće i kada se uspoređujemo sa drugim državama onda moramo reći da je ovo 500 eura neto plaće, a nekih 567, 70 eura bruto plaće. Kada gledate usporedbe drugih država isto tako moramo reći da je npr. bruto plaća u Irskoj tisuću 724 eura, u Sloveniji je tisuću i 100, a neto je 736. Dakle, moramo jako precizno se odnositi prema brojkama i reći što je to bruto, a što neto. Jer onaj koji radi u Irskoj za tisuću i 700 bruto to nije neki vid bogatstva koji on dobiva u tom momentu i ne znam koja košarica je njemu puno veća ako mu je stanarina najmanje tisuću eura. Prema tome moramo se uvijek uspoređivati sa onima koji su nama bliski. Značajno je utoliko da je u ovom momentu se brine i o tome o izdržljivosti samih poslodavaca i ne želi se narušiti upravo ekonomski odnos i da bi se dovelo u situaciju da se otpuštaju radnici. Jer to je ključ isto tako razvoja. Dakle, u ovom momentu Vlada radi onaj optimum kojim omogućava da iako nedostatna minimalna plaća i nitko ne kaže da je ona dovoljna i zacementirana, ali u ovom momentu i ovoj situaciji u odnosu na sve prethodne godine mislim da je u ovom razdoblju ove Vlade postignuto itekako puno više iskoraka nego što se to događalo u nekom prethodnom razdoblju. Stoga na nama je da stvorimo preduvjete da upravo naši poduzetnici i naši zaposlenici, radnici imaju što bolje uvjete, što više posla i što bolje plaće.
Repliku ima poštovana zastupnica Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice Perić evo na početku izlaganja spomenuli ste da su glavni akteri na tržištu rada poslodavci i radnici koji i u svom međusobnom, prema nekim zakonima ponude i potražnje međusobno definiraju svoj odnos, a država je tu da zakonskom regulativom onemogući iskorištavanje bilo koje od te dvije strane. Jer samo prema podacima Državnog inspektorata postoji značajan broj pokrenutih prekršajnih postupaka. Tako ih je lani bilo prema poslodavcima zbog neisplate čak niti minimalne plaće bilo ih je tisuću 689. Tako da je dobro da je u ovom Prijedlogu zakona je naglašena suradnja porezne uprave i inspekcije nadležne za rad naročito u smislu da bi oni zajednički određivali nadzore.
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Da, ta koordinacija je itekako važna. Ono što bi ja još dodatno istaknula o čemu ćemo isto tako morati voditi računa, mnogi poslodavci nije da ne žele isplatiti u regularnom roku plaće svojim zaposlenicima, nego dolazi upravo do problema likvidnosti i naplate svojih potraživanja. To je ono o čemu svi mi trebamo itekako još dodatno razmišljati, jer kada tu uvedemo red onda mislim da će i ovaj kontinuitet i red u isplati plaća biti daleko bolji.
Poštovana zastupnica Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice država je dužna i obvezna svakome radniku omogućiti dostojanstvenu plaću za svoj rad kojom može prehraniti sebe i svoju obitelj. Jel' tako? Međutim ove izmjene su samo kozmetičke izmjene i tako to ne predviđaju, jer znači te su kozmetičke izmjene takve da se minimalna plaća definira u odnosu nedefinira se u odnosu na iznos potreban za zadovoljenje potreba radnika i njegove obitelji. Minimalna plaća trebala bi se definirati na stvarne troškove života. Jer recimo u mojoj Slavoniji jedna četveročlana obitelj zapravo ne može preživjeti na minimalcu, a svi znamo da je najveći postotak radnika na minimalcu upravo iz Slavonije i što je najžalosnije ona je najsiromašnija regija u Hrvatskoj. Molim vas da mi to objasnite.
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Pa ako pogledate u analizi od 2016. na ovamo onda vidite da je 2016. neto minimalna plaća bila 2 tisuće 496 kuna i činila je 38% u bruto prosječnoj plaći. Sada bi to bilo daleko više odnosno 2021. je ona bila 3.400, sada 3.750 i činila je 46,29%, a sada i preko 50%. Prema tome, nitko ne tvrdi da bilo tko i bilo gdje može sa minimalnom plaćom ostvariti sve svoje potrebe. Ali je to onaj minimum koji se zagarantira svakom zaposleniku da neće biti dodatno potplaćen. To je ono o čemu trebamo itekako razmišljati upravo zbog toga što nismo imali cijenu rada za pojedinu djelatnost.
Hvala. Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegice Perić dakle ovaj zakon ni pošto ne možemo svrstati pod kozmetički zakon imajući u obzir što je sve Vlada učinila ne samo za minimalnu plaću, nego i za prosječna primanja svakog građanina Republike Hrvatske. S obzirom da ste na čelu i saborskog Odbora za proračun i financije najbolji pokazatelj ide li država u dobrom smjeru jest punjenje proračuna od prihoda, od dohotka. Dakle, imamo najavu i rebalans povećanje tih sredstava i ako se puni dakle proračun bilo lokalni, bilo državni od poreza na dohodak ako taj porez iz godine u godinu raste onda rastu i primanja dakle naših sugrađana ne samo dakle onih koji su na minimalcu, nego oni s prosječnom plaćom. Imate li informaciju gdje smo mi 2021. godine?
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Da, upravo to je pokazatelj koji itekako dobro može reflektirati stanje u društvu, ali i u jedinicama lokalne samouprave koje imaju na raspolaganju upravo taj dohodak. Naime, ukoliko tu nema regularne i pravodobne kontrole i naplate dohotka tada bi se urušio cijeli sustav. Prema tome, sve se poduzima u tom smislu. Ja govorim upravo o ovome da poduzetnici moraju biti u mogućnosti da mogu skupiti, mogu naplatiti svoja potraživanja i mogu isplatiti u regularnom roku upravo plaće svojih zaposlenika, jer na taj način onda i vi u lokalnoj samoupravi imate stabilan proračun a činjenica je da prihodi od poreza na dohodak su konstantno rasli.
Sada će govoriti poštovani zastupnik Marko Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo upravo zadovoljstvo je danas govoriti o Zakonu o minimalnoj plaći na dan kad je Vlada donijela uredbu kojom se minimalna plaća digla za 10% posto, odnosno za 350 kuna, te je sada neto 3750 kuna. Mislim da je i državni tajnik rekao kako je samo u zadnjih godinu dana pet, šest država EU podiglo minimalnu plaću za više od 5%, a politika Andreja Plenkovića do sada uvijek je bila da maksimalno budemo kršćanski solidarni prema svim slojevima društva, ali isto tako da očuvamo i unaprijedimo poslovnu klimu i sačuvamo radna mjesta. I upravo način na koji se pristupalo i izmjenom zakona 2018. kada smo uključili različite vidove i rada nedjeljom i prekovremenih da se ne uključuje u minimalnu plaću. I isto tako podizanjem iznosa, kontinuiranim podizanjem iznosa minimalne plaće i isto tako kompenzacijskim mjerama za poduzetnike napravili smo balans jer smo s jedne strane očuvali ta radna mjesta. Kada govorimo o dostojanstvu naravno da nitko ovdje ne tvrdi da se dostojanstveno može živjeti sa 3750 kuna, ali da se naglo to još više povisi ta radna mjesta bila bi izgubljena. I Vlada je upravo gledala da postigne balans i čestitke državni tajniče, čestitke i ministru Aladroviću da smo danas dosegnuli 50% prosječne, odnosno 60% minimalne plaće, 60% medijalne plaće. Time smo minimalnu plaću povisili u pet godina za 1254 kune što je, a prošla Vlada je u cijelom mandatu 170. Naglasak svakako ovog zakona bit će i na ugovaranju bruto iznosa. Prema tome, sve porezne olakšice koje će biti i dalje građani sa minimalnom plaćom će koristiti. Već sam rekao da smo 2018. Stavili da se nedjelja i prekovremeni rad ne uključuje u obračun minimalne plaće, a sada svi dodaci koji su izlistani u Zakonu o radu bit će uzeti iz samog izračuna. I ono što je bitno je naglasak na kolektivne pregovore gdje se upravo, a to sam ponosan da smo imali do sada dva proširena kolektivna ugovora, za turizam i građevinu gdje je turizam suspendiran ali da se njima proširila kolektivna prava i da se minimalna plaća koja je unutar njih definirana, a znamo da za sektor građevine u nekim segmentima ide i do 11000 kuna. Žao mi je da nema kolege Bernardića, vidimo da je teško sjediti cijelu sjednicu. Nema ni gospodina Peđe Grbina, mnoge njih vidimo, znamo da im je jako teško ali mi radimo timski. Kada je gospodin Bernardić rekao da sam ja smijenjen, ja nisam smijenjen, ja sam završio sve mandate do kraja i došao sam ko' pojačanje u Sabor da pojačamo naš rad ovdje. Mislim da je ministar Aladrović napravio veliku stvar i čestitke posebice za covid potpore. Ono što je gospođa Benčić rekla to je samo prosljeđivanje novca, transfer poduzetnicima, nije točno. Imali smo milijardu i pol kuna mjera godišnje, sad smo zadnjih godinu dana, godinu i pol dali 12 milijardi. Isto tako mislim da nije bilo korektno prema kolegi Vidišu kada mu je postavljeno pitanje šta je on dao mladima. Pa ja mislim da je gospodin Vidiš više pomogao mladima kao državni tajnik i kao predsjednik mladeži nego gospodin Bernardić u cijelom mandatu. Pa za početak SDP je uveo … [[Govornik se ne razumije.]] da mladi rade za minimalnu plaću, vi ste to ukinuli. Program za mlade „Biraj bolju budućnost“ HDZ-a donio je mladima mnoge prilike, za početak da mladi mogu do 130 000 kuna dobiti za samozapošljavanje. Hrvatski zavod za zapošljavanje i gospodin Lončar su itekako ovu krizu i ovaj covid potpore uspjeli osigurati da spasimo 700 000 radnih mjesta. A ono što je bitno ne samo da mladi ne rade više za minimalnu plaću već radi ove povišice i studentska satnica se udvostručila u mandatu. Eto to je ukupni učinak. Da li može bolje? Naravno da uvijek može bolje. Ali mislim da smo već do sada pokazali da znamo i umijemo. Hvala.
Imamo više replika. Prva je poštovane zastupnice Raukar Gamulin.
Dakle, … [[Govornica se ne razumije.]] živimo u najboljem od svih svjetova. Dobro, tako vi mislite. Ja imam jedno konkretno pitanje. Znači zanima me ako biste nam mogli objasniti zbog čega nije predviđeno u ovim izmjenama zakona da se staž, dakle minuli rad također ne računa u minimalnoj plaći. Mi svi vrlo dobro znamo koliko staž može podignuti plaću, a mislim da je važno da starijim radnicima, upravo njima kojima je život teži, naravno bi taj dodatak, taj izračun puno značio. Pa evo zanima me budući da smo u prvom čitanju svi reagirali na to i zamolili da se to unese u zakon, a možete mi dati objašnjenje zbog čega to nije uneseno. Hvala vam najljepša.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala vam lijepa. Pa izmjenama zakona iz 2018. krenuli smo u tom smjeru i ja sam bio u šoku da rad nedjeljom i prekovremeni nisu bili. Sada sve komponente koje su izlistane u Zakonu o radu ovdje su uključene. Daljnje sve komponente ostavljene su na kolektivnim pregovorima. Dakle, želimo ojačati socijalne partnere da oni su, gospodin Novosel ja mislim da je najavio četiri nova proširena kolektivna ugovora koja Vlada itekako podupire. Prema tome da sve one komponente rada koje su izlistane u Zakonu o radu ovdje ne ulaze u samu satnicu. Sve ostalo ostavljamo na kolektivnim pregovorima. Kao što sam rekao u sektoru građevine minimalna plaća za neke sektore 11 tisuća kuna. Htjeli bi još vidjeti takvih više sektora, a danas najveći problem tržišta rada je nedostatak kvalificirane radne snage.
Poštovana zastupnica Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Paviću dakle ova Vlada znatno je unaprijedila i zakonodavni okvir minimalne plaće posebice od 2018. pa nadalje. Prije svega govorim o izuzimanju plaćanja rada nedjeljom, blagdanom, noćnog rada, otežanih uvjeta rada itd. što ste i vi kao tadašnji ministar rada na tome ste radili vrlo intenzivno. Što to u konačnici znači za radnika? Znači da će to dobiti plaćeno povrh minimalne plaće koja se kontinuirano uvećavala što znači da je uvećanje od unatrag 5 godina od tisuću 254 kune da je stvarno uvećanje čak i više budući da se sve ovo što je prije bilo implementirano u minimalnu plaću izuzelo, horizontalno poravnalo sa Zakonom o radu i sada se plaća povrh, pa ustvari tražim vaš komentar.
Hvala. Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala lijepa. Pa dobro ste primijetili 2016. kada smo preuzeli vlast odnosno prva Vlada gospodina Plenkovića minimalna plaća bila je 2 tisuću 496 kuna neto. Iznosila je 38% udjela u prosječnoj plaći. Sada smo došli na 50%. Ali ono što je mene tada isto šokiravalo da je rad nedjeljom, prekovremeni sati, blagdani nisu bili tj. mogli su se isključiti. Drugim riječima mogli ste radniku dati minimalnu plaću manju od minimalne i onda mu reći ha, rad nedjeljom ti taman do minimalne. Mi smo to 2018. već krenuli izbacivati iz zakona. Sada je to u potpunosti očišćeno, a i nove najave Zakona o radu i ja vjerujem da kolega Opalić koji je isto tako vrhunski stručnjak i tim koji tamo radi će isto tako gledati da uz ovaj Zakon o minimalnom radu radno zakonodavstvo isto tako jača kolektivno pregovaranje. Hvala.
Poštovana zastupnica Benčić.
Zahvaljujem se. Poštovani kolega kada ste govorili o tome da ste dali, da dajete po 130 tisuća za zapošljavanje mladih odnosno samozapošljavanje odnosno davala su se i do sada poticaji za samozapošljavanje, ja vam moram reći evo da je to upravo jedan primjer neusuglašavanja politika horizontalno na kojem upravo vaša Vlada pada. Vi ste davali velik broj poticaja za samozapošljavanje ljudi. Velik broj njih se upravo samozaposlio recimo na IT poslovima, a sada im šaljete poreznu upravu jer je to naravno prikriveno zapošljavanje. Pa ćete sada masu tih kojima ste dali poticaj i zatvoriti. A zašto? Zato što im niste ujednačili obaveze porezne između nesamostalnog i samostalnog rada. Jer da jeste vi taj problem ne bi imali, pa bi vam bilo svejedno jer radi za jednog ili za 10 poslodavaca.
Poštovani zastupnik Pavić.
Kolegice Benčić kada smo mi došli 2016. na vlast 70% mjera za zapošljavanje išlo je za … gdje su mladi radili za minimalnu plaću. 80% u državnom javnom sektoru dali bi im tu plaću godinu dana i vratili bi ih natrag na tržište rada. Meni je drago, ja sam ponosan da smo upravo to primijenili da smo mladima dali priliku da osnuju vlastite tvrtke i da broj mladih koji osniva vlastite tvrtke se utrostručio. Razina potpore koje oni dobivaju veći su nego u Velikoj Britaniji. Naravno da sada pitanje lažnog samozapošljavanja u IT sektoru je šire pitanje Europske unije. Različite zemlje su na to različito odgovorile. Da li će se to ići u regulaciju i na koji način isto je pitanje razgovora. Prilike koje mladi ljudi, a pogotovo u IT sektoru imaju evo gledam tu i gradonačelnika Novske Piletića i što on sve razvija su stvarno velike. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega ne znam da li je spomenuto da je zbog izuzimanja povećanja plaće s osnova otežanih uvjeta rada iz iznosa minimalne plaće zapravo je postignuto da će se postići puno veći standard radnika, jer na taj način će biti adekvatna naknada za rad puno veća. A porezne olakšice su dodatno omogućile da se za otežane uvjete rada može isplaćivati određene naknade. Prema tome, poslodavac ima mogućnost nadomjestiti i nadoknaditi upravo još dodatnom nagradom.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala vam lijepo. Pa upravo ste u pravu jer prvo smo krenuli sa nedjeljom, blagdanima, prekovremenima i sve ostalo. Sada sa otežanim uvjetima rada. Kada se na to nadoda porezna reforma naravno da plaće rastu, a i upravo u ovom Zakonu se jasno definira da se minimalna plaća mora ugovarati u brutu što znači da sva porezna rasterećenja koja će imati i od budućih poreznih reformi će ići u korist radnika da neće to porezno rasterećenje moći uzeti poslodavac. Mi bi najrađe da minimalna plaća u Hrvatskoj bude 10 000 kuna, ali treba do toga doći. I upravo treba osnaživati poslodavce sa mjerama koje smo kao Vlada, odnosno koje je Vlada dala 12 milijardi kuna sačuvano je 700 000 radnih mjesta. Ovo je velik iskorak naprijed za radnike u tome, a mislim da će biti velik iskorak i usavršavanje koje ministarstvo priprema.
Poštovana zastupnica Puljak.
Poštovani kolega, evo podsjetit ću ovdje opet na preporuke minhenskog instituta, info instituta koji je, dakle pred izbore 2015. Ili šesnaeste zapravo HDZ-u preporučio da ukine uopće, dakle minimalnu plaću kao takvu, da se dakle pridruži onoj grupi europskih zemalja koji nemaju zakonski reguliranu niti uredbama Vlade minimalnu plaću jer da ona dovodi do sive ekonomije i da zapravo radnici onda sve više rade na crno. Dakle, zašto tadašnja Vlada nije prihvatila tu preporuku, vi ste bili u to doba čini9 mi se državni tajnik. Dakle, što ste odgovorili institutu zašto nećete tu njihovu preporuku prihvatiti? Evo hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala lijepa kolegice Puljak. Pa drago mi je da pratite ne samo programe HDZ-a i Vlade, već i podloge za te. To je bila preporuka. Neke od tih preporuka smo uvažili, neke ne. Ali ono što je Vlada premijera Plenkovića prvenstveno se vodila da se vodimo kršćanskim principom solidarnosti i da želimo maksimalno učiniti s jedne strane na razvoju tržišta, evo spomenuo sam i gospodina Piletića, IT industriju u Novskoj. A s druge strane da maksimalno izađemo u susret radnicima sa minimalnom plaćom. Sada s obzirom da je najveći problem nedostatak radne snage veseli me, a nitko nije spomenuo sustav vaučera koje državni tajnik Vidiš priprema 300 milijuna kuna iz MPO-a, gdje će radnici moći dobiti za prekvalifikacije i moći će se dodatno usavršiti da budu zapošljiviji i da si mogu osigurati veću plaću od minimalne na tržištu rada.
Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Poštovani kolega, mislim da ste vi najbolje upoznati i znate odgovoriti kako je bilo prije i kako je sada, koje su prednosti. To je mislim da nisu baš ni svi poslodavci oni koji nisu željeli isplatiti ili ne žele isplaćivati plaće. Neki su imali i svojih poteškoća i u poslovanju i u svemu. Ali smatram da je ipak, da su ti kolektivni ugovori najveća garancija da bi se ipak isplatila ta i da bi bila minimalna plaća sigurna i veća. Trebalo bi se što prije poraditi na tim kolektivnim. Žalosno je da imamo sad samo jednoga. Najave su još četiri, ali smatram da su kolektivni ugovori ti koji doprinose stvarno nekakvoj sigurnosti isplate prave plaće, odnosno minimalne plaće. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala lijepa. Pa mislim da ste u potpunosti u pravu. I mislim da je i Vlada sjela i s poslodavcima i sa sindikatima i sa predstavnicima te industrije. Znam da kad se radi analiza svake godine za visinu određivanja minimalne plaće da se gledalo, svaka industrija sjelo se i sa predstavnicima poslodavaca i sa pojedinim direktorima ugroženih poduzeća. Zato su i stvorene kompenzacijske mjere do 200 000 eura u tri godine. Dana je potpora i digitalizaciji i transformaciji njihovog poslovanja, ali i dana je potpora i sindikatima i poslodavcima da sjednu i sami dogovore prošireni kolektivni ugovor. Bila su dva do sada, građevina i turizam. Turizam je suspendiran radi covida, ali veseli građevina i veseli najava za čak četiri nova ugovora koja su moguća, koja su najavljena od strane sindikata. I veseli isto tako da jedna i druga strana ima volju o tome razgovarati.
Hvala. Poštovani zastupnik Totgergeli.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Uvijek kad Vlada diže minimalnu plaću ili kad ovdje priča o minimalnoj plaći dolaze kritike od strane oporbe da zašto nam uopće treba taj institut minimalne plaće ili zašto je ne dignemo na 5 ili 7000 kuna. Činjenica je da očigledno imamo u gospodarstvu još uvijek grane privrede koje ne mogu funkcionirati na iznosu plaće od 5 ili 7000 kuna nego na manje. Činjenica je da imamo i radnike koji su spremni raditi za manje od toga. Ono što je pozitivno i dobro ta je da upravo gledajući koliko je radnika kroz neko vrijeme primalo tu minimalnu plaću ako sam dobro shvatio 2018. godine negdje oko 70 000 ljudi, a sad u ovom trenutku oko 50 000 ljudi. Dakle, i poslodavci, a i Vlada stvara uvjete da gospodarstvo može bolje funkcionirati, a ti poslodavci kad to mogu ne koriste instrument minimalne plaće, nego isplaćuju veću plaću. To je pozitivno. I s druge strane pozitivno je da je Vlada u dogovoru sa poduzetnicima i sindikatima povećala taj minimalni dio minimalne plaće.
Hvala vam lijepo na komentaru. Upravo ste u pravu. S jedne strane, evo ja ne znam poduzetnika koji želi da mu radnik radi nezadovoljan. Prema tome, svi oni žele isplatiti što vele plaće, ali da bi to mogli plaće su rasle prvenstveno radi nedostatka radne snage zadnjih godinu dana treba povećati produktivnost. I upravo su tu pitanja ulaganja u te proizvodne sheme posebice u sektorima drva, kože, metala, tekstilne industrije. A s druge strane isto tako radnici naravno žele što veću plaću i žele zaštitu maksimalno od sindikata i države. I negdje država traži tu balans. A još mi, još jednom ponavljam, ovih 300 milijuna kuna vaučera koji će biti bit će prilika za te radnike da dobe do 10 000 kuna obrazovanje, da podignu svoje kompetencije i da budu zapošljiviji i da mogu raditi poslove veće dodane vrijednosti za koje se neće moći tražiti minimalna plaća.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovane kolegice, poštovani kolege. Iako je jedna od intencija unaprjeđenja radnog zakonodavstva provođenjem reformi utvrđenih NPOO 2021. do 2026.g. smanjenje siromaštva među zaposlenima tzv. … [[Govornik se ne razumije]] činjenica je da se cilj neće ostvariti budući da je linija siromaštva 2.927 kuna, neznatno manja od današnje minimalne plaće u iznosu od 3.400 kuna odnosno 3.750 kuna neto koliko će iznositi od siječnja 2022.g. Nažalost, moram povezati minimalnu plaću sa socijalnom pomoći odnosno zajamčenom minimalnom naknadom. Prema novom nacrtu Zakona o socijalnoj skrbi sada će zajamčena minimalna naknada iznositi 2.800 kuna ukoliko osnovica bude 1.000 kuna. Znači nova minimalna plaća će iznositi samo 1.000 kuna više od zajamčene minimalne naknade za primjerice četveročlano kućanstvo. Dakle, siromaštvo je itekako povezano sa minimalnom plaćom. Budući se nalazimo u valu poskupljenja osnovnih životnih troškova, namirnica, energenata, rad radnika sa minimalnom plaćom je još više obespravljen, a njihova egzistencija, fizičko i mentalno zdravlje apsolutno dodatno ugroženo, te očekujemo od vlade da preuzme odgovornost i ponudi konkretne mjere. Radnici, mahom žene, te i druge ranjive skupine, primjerice osobe s invaliditetom obavljaju poslove za koje primaju minimalnu plaću i najmanje su zaštićeni, a o psihofizičkom zdravlju svojih građana i dostojanstvenom životu ne možemo ni govoriti. Ispričavam se, smetate mi …/Smijeh/…. Vlada je ta koja treba brinuti o psihofizičkom zdravlju svojih građana, a majka ili otac koji su iscrpljeni od teškog rada na svojim poslovima gdje ih poslodavci često iskorištavaju do krajnjih granica njihovih mogućnosti ne mogu se posvetiti svom obiteljskom životu nakon svoje smjene. Zato je pitanje dostojanstva radnika visine plaće demografski i obiteljski problem. Djeca koja odrastaju u neimaštini, koja su od malih nogu svjesni da je glavna tema u obitelji nedovoljno novca nemaju jednake mogućnosti u usporedbi sa svojim vršnjacima koji tih problema nemaju. Prema podacima trenutno 52.000 ljudi prima minimalnu plaću u odnosu na raniji podatak od prije 3.g. kada je 73.000 ljudi primalo minimalnu plaću. Vlada to smatra uspjehom, no treba naglasiti da osim te razlike od 21.000 ljudi još je više onih čija je plaća minimalna veća za svega nekoliko kuna.
Kolege molim vas, nemojte smetati kolegicu, molim vas.
Npr. kao što je u tvornici Borovo u vlasništvu države čija je plaća veća od minimalne za svega 8 do 26 kuna. O razlici osoba s minimalnom plaćom i onom sa nešto većom od 100 ili 200 kuna ne treba ni govoriti jer je ona minimalna s obzirom na podmirenje osnovnih životnih troškova. Također treba spomenuti i nedavne situacije koje je vlada dopustila kao u tvornici Orljava koja je u vlasništvu države gdje su radnice prosvjedom na Markovom trgu osigurale plaću odnosno njenu isplatu za 3 mjeseca koja im je država dugovala. Tako da pozdravljamo instrumente predložene u ovom zakonskom prijedlogu koje se odnose na dodatno uređenje prekršajnih odredbi za neisplatu minimalnih plaća od strane poslodavaca, kao i bolju povezanost tijela koja obavljaju nadzor nad primjenom ovog zakona. Država koja bi trebala biti primjer poštivanja zakona kojeg sama donosi se našla kao primjer u slučaju neisplate plaće svojim radnicima. Kako se onda očekuje poštivanje zakonskih propisa od strane poduzetnika kada se država u toliko slučajeva našla u ulozi lošeg gospodara koji svojim radnicima ne isplaćuje niti minimalnu plaću niti upravlja svojim resursima i uništava preostalu proizvodnju diljem Hrvatske, a pogotovo u Slavoniji. Prema podacima državnog inspektorata u inspekcijskim nadzorima u 2020.g. utvrđeno je da poslodavci za 1.689 radnika nisu isplatili niti minimalnu plaću, te su podnijeli optužne prijedloge radi sumnje na počinjenje 318 prekršaja iz Zakona o minimalnoj plaći. Prema podacima MUP-a u 2020.g. je 220 kaznenih djela bilo neisplate plaće, a ovi podaci govore o velikom broju kršenja ljudskih prava, a ako govorimo o ljudskom dostojanstvu vlada treba puno više ponuditi konkretnih mjera za bolju budućnost naših građana jer ovo svakako nije dovoljno.
Imamo jednu repliku poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Uvažena kolegice, dotaknuli ste se i pitanja demografskih mjera jer uistinu ovo o čemu danas razgovaramo je povezano sa jednim cijelim skupom mjera koje bi trebale omogućiti bolji životni standard naših građana. Međutim, tu se nalazimo u jednoj paradoksalnoj situaciji, s jedne strane slušamo o ovom povećanju minimalnih plaća koje naravno neće ići iz džepa vlade nego iz džepa poduzetnika, a s druge strane imamo jedno uporno obećanje koje svaki put u praksi reterira, a to je o najvažnijoj demografskoj mjeri, a to je da žene mogu imati pravo na punu plaću cijeli rodiljni dopust. Pa bi vas u tom smislu zamolila da komentirate ove najnovije najave gdje se opet vidjelo to retiriranje da neće imati pravo na punu plaću žene nego će to ići do 7.500 kuna čime se ponovo destimulira one žene koje imaju visoke plaće i odvraća ih se od majčinstva.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem na pitanju. Pa svakako pitanje naknada i pitanje plaća je zaista demografski problem i obiteljski problem jer zahvaća cjelokupnu zajednicu i omogućava obitelji planiranje svojih troškova, planiranje školovanja djece, dostupnih usluga, svega onoga što u zajednici ima, a što roditelji zaista svojoj djeci žele pružiti. I demografske naknade koje su obećavane i koje su u konačnici, od kojih se djelom odustaje, zasigurno djeluje demotivirajuće jer sigurno da majka koja želi ostati uz svoje dijete do godine dana starosti želi imati onu naknadu koja joj se obećaje tijekom cijele godine dana, a sve drugo je zaista demotivirajuće i zapravo onemogućava obitelji da si planira svoje troškove i zapravo dovodi ponovno u neizvjesnost obitelj i njihove članove.
Hvala, a sada će govoriti poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedničke, poštovani državni tajniče sa suradnicima, evo nekoliko naznaka vezano za ovaj zakon koji mi se čine da bi bilo dobro imati, imati u vidu, a posebno s obzirom na raspravu koju smo danas imali. Riječ je naime o tome da se mi cijeli dan danas nekako nadmudrujemo oko toga tko je koliko napravio. S ove strane vladine čujemo o spektakularnim rezultatima, a sa druge strane ja bih rekao da postoji uvijek nekakva valjda bi se to isto reklo da je normalno za oporbu, potreba da se kaže da eto nema baš nikakvih pomaka. Ja prijedlog ovog zakona ne ocjenjujem na takav crno bijeli način i mislim da on predstavlja stanoviti napredak u odnosu na ono što smo imali iako ostaje za žaljenje zašto se nije poslušalo ono što su nam sindikati predložili i što je u duhu i u skladu s intencijom koju ste sami napisali u prijedlogu zakona da se bolje zapravo ta intencija, ta namjera zakona ovaj ostvari, a vezano je primjerice za kad je riječ o dakle o propisivanju bruto plaće da se jasnije kaže što to sve, što to sve ovaj ne smije uračunavati ta bruto plaća, dakle i minuli rad i smjenski rad i svi oni ostali oblici i one naknade koje, koje ulaze i koje često puta zapravo služe kao paravan da se isplati plaća koja je manja od minimalne. Kolega je govorio prije mene o tome pa neću to dodatno obrazlagati. Isto tako i neka principijelna pitanja. Neprihvatljivo je da poslodavac može jednostrano može izmijeniti ugovor o radu, to je dvostrani pravni akt. I to naprosto, to naprosto treba oblikovati na način da to ni na koji način ne čini sumnju. Ono što se meni čini da je jako važno imati na umu je slijedeće. Prvo, maločas sam jednom kolegi ovdje replicirao da je ovogodišnji minimalac u Hrvatskoj negdje 47% veći od onoga prije 10 godina. No međutim, to se čini jako puno, govorilo se o apsolutnim iznosima koje su to brojke. No međutim, od 2011. do danas Rumunjska je minimalne plaće podigla za 191%, ne 47%, Litva 170%, Bugarska 172%, Slovačka 96%, Češka 81%, Poljska itd., tako da se doista dogodilo da su Slovenija i Hrvatska koje su imale najveće minimalne plaće prije 10 godina od svih tranzicijskih zemalja, sada, da je sada Hrvatska na jednom od posljednjih mjesta. I ona imamo i ovu kategoriju vezivanja plaće za medijalnu plaću 60% medijalna. Ako bi to bio doista kriterij, a to je jedan od prijedloga koji ide onda bi Bugarska stajala najbolje jer oni imaju, oni imaju najveći postotak bugarski minimalac čini 59% bugarske medijalne plaće, a njemačke recimo 52% što bi se reklo onda da eto Bugari tu stoje bolje nego li, nego li Nijemci, što upućuje da zapravo dalje to ne elaboriram na problem da zapravo ključna, ključni problem nije visina minimalne plaće jest samo u onim zemljama u kojima su te plaće pristojne i dostojne za život ljudi. Dakle, mi bismo trebali svu svoju snagu fokusirati i sva svoja, sve svoje napore kako da iznađemo način da u Hrvatskoj proizvodimo, da stvaramo i proizvodimo produktivnije, da rad manje oporezujemo. Imamo visoko opterećenje poreznog rada i da stvaramo uvjete da se od prosječne plaće koja je u Hrvatskoj za 30% manja od minimalne plaće u Njemačkoj može dostojanstveno živjeti. Ja mislim da se problem krije zapravo u nedostatku vizije i nedostatku hrabrosti da se u ovoj zemlji poduzmu reforme koje su toliko nužne i potrebne, a za to je potreban ja bih rekao ozbiljan socijalni konsenzus. Nekoliko važnih dokumenata smo u ovom saboru raspravljali proteklih godinu ili čak u ovom mandatu ovaj i nismo iskoristili zapravo taj važan, tu važnu polugu, taj važan mehanizam da se bez ovih ideoloških ili stranačkih sitnih prepucavanja dogovaramo zapravo o tome kakvu to Hrvatsku želimo i na koji način da do takve Hrvatske dođemo.
Hvala. Imamo repliku poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Vidović zapravo mislim da ste dotakli meritum teme, ono o čemu ću ja ponešto reći i u svojoj pojedinačnoj raspravi, a to je da mi imamo minimalnu plaću, ali isto tako imamo niz poslodavaca koji nalaze niz načina, niša i ciljeva da se, kako da se domisle tome da je ne isplate. I koji je onda smisao minimalne plaće? Jer minimalna plaća na kraju dana ne može osigurati dostojanstveni život. A pogotovo dostojanstveni život radnika ne može osigurati ako ju poslodavac ni ne isplati. Tako da moje pitanje zapravo retoričko vama, ali i cijelom ovom domu je koji je smisao minimalne plaće ako postoje iznimke kada se ona ne može odnosno ne treba isplatiti?
Poštovani zastupnik Vidović.
Da, smisao jest zapravo taj da se uspostavi nekakav mehanizam potpune kontrole i da se spriječi bilo kakva zloupotreba doista ovog socijalno zaštitnog prije svega instituta koja omogućava ja bih rekao elementarnu ili minimalnu socijalnu sigurnost za ljude koji nisu marginalci, to su ljudi koji su zaposleni, koji rade, koji primaju punu plaću itd., u full time zaposlenosti da se to ne izigrava. Mi imamo brojne primjere izigravanja ne samo na ovom primjeru. U radnom zakonodavstvu postoje rješenja koja mogu proći koja su recimo ovaj u velikoj mjeri usklađena sa nekakvim europskim normama itd., no međutim u izbjegavanju poštivanja tih zakona postoji nevjerojatna kreativnost kada je riječ o jednom dijelu da ne stigmatiziramo sve poduzetnike, ljudi koji zapravo na crno ja bih rekao pokušavaju izigrati ono što predstavlja. Ali to nije problem samo i rada, to je [[Upadica Reiner: Hvala.]] mi imamo problem poštivanja zakona i …
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Uvaženi kolega. Sada ste govorili o širim mjerama koje bi omogućile dostojanstven život naših radnika i uopće stanovnika Hrvatske, a ne samo minimalnoj plaći kao jednom izdvojenom elementu koji sam po sebi ne mora značiti ništa. Međutim, na tragu ovoga što vas je pitao kolega Hajduković i općenito jedne predrasude, zanima me vaše mišljenje o sljedećem, dakle ova minimalna plaća pojednostavljeno ide iz džepa poduzetnika i sada se kod nas stvara ta neka slika zlog poduzetnika koji ne želi dati novce svome radniku kao da mu je u interesu njega opljačkati, dok osobno mislim da je problem drugačiji dok mi ne stvorimo kvalitetnu ekonomsku politiku i klimu u kojoj poduzetnik može živjeti od svoga rada kao onaj propulzivni dio Hrvatske nema uopće smisla davati ove mjere poput minimalne plaće koje ne idu iz vladinog nego iz poduzetničkog džepa jer će na kraju oni tražiti još više ovih mehanizama o kojima je govorio kolega Hajduković jer će biti primorani na njih. Što vi mislite o tome?
Hvala. Poštovani zastupnik Vidović.
Pa mislim plaće su vrlo složena varijabla i onda oni svi koji ovdje napamet govore o tome da bi doista plaće trebala država odrediti da će biti tisuću eura, 10 tisuća eura ili ne znam koliko, doista govore, a ne znaju što govore. Plaća nije samo stvar volje i izbora poduzetnika, treba imat novac da se podijeli. Ja sam imao prilike radeći jedan drugi posao obići čitav niz poduzetnika u kožarskoj, obućarskoj itd. industrijama gdje je doista teško. On kaže ako meni radnik ne stvori 5.000 kuna ja mu ne mogu dat 5.000 kuna plaću jel. Dakle, to su objektivni problemi koji su zapravo izvan konteksta ovog o čemu mi ovdje raspravljamo, kakva je ta poduzetnička klima, kakav je taj infrastruktura poduzetnička da oni mogu doista mogu stvarati vrijednost i imati produktivnost kakvu imaju one zemlje s kojima bismo se mi htjeli uspoređivati. Ali ovaj to su velim kompleksna pitanja na kojima bi trebala jedna ozbiljna država ozbiljno [[Upadica Reiner: Hvala.]] raditi velim izvan ovih nekakvih ideoloških …
Sad će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dozvolite evo da na kraju dugog dana kada raspravljamo o minimalnim plaćama nekoliko misli iznesem i ja. Naime, pričamo o Hrvatskoj u kojoj 25% stanovništva živi u opasnosti od siromaštva i socijalne isključenosti i gdje više od 55.000 radnika prima minimalnu plaću odnosno ima minimalna primanja. Koji su problemi Hrvatske kada govorimo o radu općenito? To je prije svega skupi rad, a to je onda i činjenica da minimalna plaća koju smo odredili pod A ne može garantirati ne dostojanstven život nego dostojanstveno preživljavanje i pod B da se poslodavci domišljavaju tome kako izbjeći isplaćivanje minimalne plaće. E sad, čemu je tome razlog? Novi prijedlog minimalne plaće od 3.570 kuna svako naravno povećanje je više nego dobrodošlo, ali radnici su nezadovoljni jel od toga i dalje neće dostojanstveno živjeti, poslodavci su nezadovoljni jer misle da je to previše, na kraju su nezadovoljni svi. Međutim, u čemu je tu problem? Ja ga vidim višeslojnog, sa 3,750 kuna ne možete živjeti jednakom kvalitetom u svim dijelovima Hrvatske, ne možete živjeti jednako kvalitetno u Slavoniji, recimo u jednom selu u okolici Iloka, u Zagrebu, u okolici Siska, u Pazinu, Rijeci, Krapini ili Dubrovniku ne možete jer životni troškovi nisu isti, a isto tako možda, ja sad hipotetski stavljam ovo na stol za razmatranje, ne bi trebala biti ni cijena rada. Ako imamo županijska gospodarsko-socijalna vijeća zašto ne bi imali županijski ili regionalni pristup? Zašto minimalac ne bi bio ovo je vrlo možda kontroverzno reći, drugačiji u različitim sredinama? Ali zašto vam to govorim? Iz jednog razloga što mnogi radnici doživljavaju nepravdu, a to je da građevinski radnici iz Slavonije vrlo često rade na građevinskim radovima u Zagrebu. E sad pazite kolegice i kolege, oni iz Slavonije rade na građevinskim radovima u Zagrebu, ako imamo regionalni pristup tada bi minimalac koji bi oni trebali primati nije onaj iz Slavonije, ni iz Nove Gradiške, nije iz Topolja, nije iz Kotline nego iz Zagreba, a minimalac u Zagrebu ne može biti 3.750 kuna. Ako platite samo stanarinu to vam je 3.000 kuna minimum, od 750 kuna za režije i sve ostale troškove ne možete živjeti u Slavoniji možda teže, ali lakše nego u Zagrebu. Pa vas ja onda pitam ako već imamo županijska gospodarsko-socijalna vijeća zašto nemamo takav pristup jer ovo je kolegice i kolege ako mene pitate čisto izrabljivanje radnika. Ljudi koji nemaju izbora, koji iz Slavonije svako jutro, a autocesta ih je puna ako idete poput mene autocestom za Zagreb vrlo često, vidjet ćete ih. Kombi koji prevozi radnike u Zagreb ili okolicu Zagreba gdje će raditi cijeli dan, nakon toga još im 2,5 sata ili dva sata da se vrate u svoje domove, a radit će to za minimalac, a neko iz Zagreba taj posao ne bi radio za minimalac. Koja je to poruka, koja je to pravedna, solidarna, jednaka poruka svima radnicima koji rade, posebno onima iz Slavonije da su drugorazredni, da su manje vrijedni, da rade poslove koje drugi neće. Drugi problem koji ću apostrofirati u ovoj kratkoj raspravi jel o ovom bi se moglo cijeli dan pričati je različiti načini na koji se poslodavci domišljavaju ne isplatiti minimalnu plaću. Kod nas je rad i dalje kolegice i kolege preskup ako vam želim dati pristojnu plaću, recimo medijalnu plaću od tih 7.000 kuna. Znate li kolika ta plaća košta mene kao poslodavca? Pa skoro još toliko. Znači bruto mene zaposlenik košta ne 7.000 kuna nego 12.000 kuna. 12.000 kuna je puno ako računate da država uzme skoro pola. Ali da je ta cijena recimo ne sedam nego 9.000 kuna, pa onda ne bih razmišljao vjerojatno kao poslodavac, dao bi veću plaću svom zaposleniku jer je … zaposlenik je produktivniji zaposlenik. Evo nažalost nemam više vremena da problematiziram i ovo, ali imam nekoliko replika.
Imate nekoliko replika, poštovana zastupnica Nikolić …
Zahvaljujem. Sad ću vam kolega Hajduković omogućit da nastavite raspravu gdje ste stali. Dolazite iz Slavonije baš kao i ja i svjesni smo kako su naši Slavonci uvijek zadnja rupa na svirali, a sada kada troškovi života nenormalno … danas raspravljamo o minimalnoj plaći. Život u Slavoniji sa minimalnom plaćom ne da je nemoguć nego je čarolija kako dočekati kraj mjeseca. Čak sam upitala iz redova vladajućih da li smatraju da je taj iznos minimalca dostojan za normalan i kvalitetan život. Rečeno mi je da nije, ali eto tako je kako je. Kako vi to komentirate?
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo kolegice Nikolić. Pa ne mogu ne složiti se s vama, dakle ako gledamo cijenu osnovnih namirnica znači prije svega onih prehrambenih koje ćemo krenuti od ulja, brašna itd. vidimo da su oni u posljednjih godinu dana otišli u nebo. U istom trenutku vidimo u kakvom je stanju naša poljoprivreda, dakle o poljoprivredi ćemo raspravljati u nastavku današnjega dana, ali otprilike 30% naših potreba zadovoljava naša poljoprivredna proizvodnja. Dakle, porazan jedan podatak, posebice ako gledate to kroz prizmu činjenice da smo imali jednu veliku svjetsku krizu, a to je pandemija u jednom trenutku zatvaranje svih država i sl. dakle mi ne da nismo samodostatni, mi u ovom trenutku ne možemo prehraniti svoju populaciju što je porazno. A sa tim minimalnim prihodima obitelj u Slavoniji jednostavno ne može živjeti.
Poštovani zastupnik Pavić Željko.
Poštovani zastupniče. Danas smo ovdje čuli jako puno pogrešnih navoda i pogrešnih činjenica, jedna od tih je bilo da je oporba protiv povećanja, drugo je bilo da je Vlada zapravo s time što je arbitrirala između poslodavaca i socijalnih partnera zapravo pomagala poslodavcima, s druge strane radnicima, međutim zaboravljeno je reći da je vlada trebala djelovati na način da je smanjila parafiskalne namete, pa kada bi parafiskalni nameti kod poslodavac bili manji, poslodavac bi imao daleko više prostora da daje veću plaću radnicima. Osim toga, moramo biti svjesni toga da ova plaća koja se sad definira kao minimalna plaća nije dovoljna za život i da je oporba za to da se poveća, bilo da je to 100 kuna, 200, 300 kuna ili 500 kuna za to smo, ali moramo skrenuti pozornost da to nije dovoljno za život.
Hvala. Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala kolega Pavić. Pa svakako protiv povećanja ne možemo biti, posebno sada kada se suočavamo sa inflacijom i sl. Mi kad svaki put kada govorimo nešto što se vladajućima ne sviđa ćemo dobiti kritiku da je oporba a priori protiv svega, ali naša glasanja pokazuju da smo mi uvijek glasali za sve prijedloge za koje smo ocijenili da je korak naprijed. Svako povećanje i svako poboljšanje položaja radnika je definitivno, definitivno ide u tom smjeru. No, ono što mene brine je nešto drugo, a to je kolega što radi inspekcija rada, što radi Porezna uprava? Zašto se poslodavci koji nalaze načina izbjeći isplatiti minimalnu plaću ne kažnjavaju, ne upozoravaju, dakle zašto država nije na strani onda toga radnika za kojega je propisala minimalnu plaću nego je stalno nijemi promatrač toga što poslodavci rade? To je zapravo pitanje svih pitanja. Mi možemo propisat da je minimalna plaća 6.000 kuna ako to nećemo provodit to ničemu ne služi.
Poštovana zastupnica Perić.
Kolega Hajduković, točno je da je bruto plaća u odnosu na medijalnu gotovo dvostruko veća, međutim ajmo demistificirati tu bruto plaću, da su doprinosi za mirovinsko i zdravstveno osiguranje zapravo naše pravo svakog pojedinca da to ne uzima država radi sebe nego radi nas samih iz čega ćemo ostvariti neka prava. Ono što država uzima to je porez koji se zaračunava tek po odbitku tih doprinosa. Dakle, ajmo to reći onako kako to stvarno jest.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Kolegice Perić ja se slažem dakle kad se ovo otpiše država uzima porez, ja se ne bi tome protivio da mi imamo efikasno zdravstvenu zaštitu koja je dostupna svima, gdje nemamo liste čekanja, gdje nam se zdravstvo ne raspada, gdje nemamo dugove veledrogerijama itd. onda bi shvatio takav veliki doprinos. Shvatio bi i mirovinski doprinos da imamo umirovljenike koji mogu dostojanstveno živjeti od svoje mirovine koji imaju dovoljne prihode da žive pristojno, a ne preživljavaju nego žive, dakle tada bih to prihvatio kao činjenicu. Velika su davanja i u Švedskoj, ali usporedite njihov zdravstveni sustav, usporedite dostupnost zdravstvenog sustava, stanje zdravstvenog sustava, usporedite njihove mirovine e pa onda kolegice draga možemo razgovarat. Ovako gdje mi moramo dat puno da bi dobili malo ili ništa, he tu ima problem.
Sljedeći će govorit poštovan zastupnica Marija Selak Raspudić.
Uvažene kolegice i kolege. Jeste li možda primijetili kako premijer komunicira o povećanju minimalne plaće? Kaže on porast će minimalna plaća na 3.750 kuna jer je to lako pamtljivo, taj iznos. Naravno da nikom nije 3.750 kuna lako pamtljivo pa mu ja odmah sugeriram da uzme pamtljiviji iznos koji je 4.000 kuna, evo to ćemo još lakše zapamtiti nego on kaže to je 500 EUR-a i zato je lako pamtljivo. Pa ja bih ovdje prvo uvodno zamolila premijera budući da još uvijek imamo svoju valutu i da ne znamo kada ćemo doista primiti EUR-o s obzirom na inflaciju i sve ostalo što nam prijeti da se izražava u hrvatskim kunama kada konstatira kolika će biti minimalna plaća i razmišlja uopće u okvirima toga što jest, a što nije pamtljivo hrvatskim građanima jer je njima evo iznenadit ćete se još uvijek pamtljiva hrvatska kuna. Kada bi mi imali premijera koji doista živi u realnosti, a ne u svojoj imaginarnoj budućnosti kao što je on već sada neovisno o društvenoj i ekonomskoj situaciji u svom sutrašnjem EUR-u, da ne idem i oštrije pa govorim možda i bruxelleskoj karijeri jer na tu valutu tamo već dobro navikao, onda bi se malo drugačije odnosili prema ovoj minimalnoj plaći. Jer što je problem s minimalnom plaćom? Naravno, svi smo za povećanje minimalne plaće. I to nije sporno u situaciji u kojoj se danas nalaze hrvatski građani svaka je mjera dobrodošla. No, dvije stvari ostaju sporne. Jedna je način kako se govori o minimalnoj plaći, a druga je način na koji će se ta minimalna plaća doista povećati. Kada govorimo o tome kako se govori o minimalnoj plaći onda moramo biti svjesni da se ona predstavlja kao veliki uspjeh, štoviše revolucija tako će premijer reći da se to još nikada nije dogodilo da ona idu u ovakvom iznosu u odnosu na medijalnu plaću. Međutim, predvidjet će činjenicu da je on odgovoran zato što se to nikada prije nije dogodilo odnosno vlade HDZ-a u najvećoj mjeri jer su oni ipak ovu zemlju vodili. Druga stvar kada se komunicira o minimalnoj plaći, a koja se predviđa je činjenica da mi ne možemo govoriti o rastu minimalne plaće bez da budemo svjesni tko će tu minimalnu plaću doista i isplatiti. Dakle, ovdje se pokušava producirati neki nepostojeći, a opasni sukob između radnika i poduzetnika. U državi koja ima razvijenu ekonomiju koja je ikada krenula putem sustavne, a ne divlje tržište ekonomije bi mi možda i mogli govoriti o kapitalizmu i eksploataciji radnika u ovom klasičnom zapadnom smislu. Međutim, u RH u kojoj nikada nismo imali nešto što je ozbiljan i sustavan kapitalizam, a eventualno smo razgovarali o njegovoj ortačkoj varijanti smiješno je poduzetnike kao propulzivni dio Hrvatske koji jest negdje između 3-4% ali koji nas vuče sve naprijed suprotstavljati radnicima i time stvarati animozitet među našim građanima umjesto da se oni što bi trebali ujedine zajedno u borbi za bolji životni standard. Jer što je pogrešno, vraćam se na onu prvu komunikaciju o prvoj plaći. 10% ok. Ali što doista u praksi znači 10%? Ja sam pitala državnog tajnika, ako ulje sad s inflacijom raste sad 17%, ako kruh raste 3%, a raste u zadnjih 6 godina 8% što to u životnim valutama, u kruhu, u mlijeku, u siru znači za naše građane. Znači li uopće išta? Ili će sutra i ovo povećanje, ako nije već danas pojesti inflacija. Dakle, mi se moramo umjesto apstraktnih brojki, a moram priznati da smo se svi zajedno, a to je kritika i samokritika pretvorili u Državni zavod za statistiku jučer i danas kada smo kritizirali premijera i govorili o minimalnoj plaći, moramo počet govorit o onome što će ljudi razumjeti. Šta me briga šta mi raste minimalna plaća, znači li to da ja, jer kad govorimo o minimalnoj plaći govorimo o ljudima koji nemaju za osnovne životne potrebe, znači li to da ja imam sutra više kruha u kući ili da ga imam uopće. Dakle, to je ta valuta u kojoj bi trebao državni tajnik znati govoriti našim građanima i reći to vam je više, a nije s obzirom na ovu inflaciju kruha danas i hoće li uopće to biti više kruha sutra. I drugo, ne postoji sukob između poduzetnika i radnika. Postoje samo hrvatski građani koji su žrtve loše ekonomske politike iz šupljega u prazno [[Upadica: Hvala.]] koja se ogleda na leđima odnosno na teretu svih naših građana.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Mira Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Minimalna plaća, naravno da svi želimo da bude što veća. Ali vi ste također u pravu da ne možemo kazati točno ona je tolika. Ja bi volio matematički da se svi zaposleni, svi mi ovdje među nama bi volili da kad podijelimo da je to preko 1.000 EUR-a plaća. Činjenica da ne uvjetuje to ni vlada, ni mi, nego uvjetuje trenutna gospodarska situacija, broj zaposlenih, no međutim jedan detalj sam primijetio kao gradonačelnik da u gradskim upravama tako i u uredima, upravama drugim oni koji ne rade su zaštićeni ko lički medvjedi, oni i njihove plaće. Međutim, ima tu i radnika koji zaslužuju duplo veće plaće. Ja mogu to nalazit na primjeru i navest ću malo poslije i ti su zaštićeni, ljudi koji su u sustavu su prezaštićeni, mogu raditi, ne raditi, zajamčeno im je bolovanje, vrlo teška je [[Upadica: Hvala.]] [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Procjene poduzetničkih udruga su da oko 70% ljudi direktno ili indirektno ovisi o državnim plaćama. Dakle, na neki način ovu mjeru će pozdraviti zato što ne moraju, a ne da ne moraju nego nisu nikada ni bili u ovakvom okruženju, u poziciji samostalno se razvijati, poduzetnički se razvijati i onda sami zarađivati i svoje plaće, ali i plaće svojih zaposlenika. Dakle, naravno da nema smisla govoriti o minimalnoj plaći bez da smo poduzeli ozbiljne reformske mjere na široj razini, povećali produktivnost rada, reformu lokalne samouprave i u krajnjoj liniji reducirali naša izdvajanja. Ali ovo sve nažalost postalo na razini floskule i ljudima nezanimljivo zato što smo toliko govorili o reformama, a nikad se ni jedna nije doista dogodila. Kako je izgledno u mandatu ove vlade vjerojatno ni neće.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepa kolegice Selak Raspudić. Ja ću riskirati i još malo biti Državni zavod za statistiku, a onda ću to prevesti na hrvatski jezik. Dakle, u Hrvatskoj 14% BDP-a naši građani troše na hranu, po tome smo predzadnji u EU, jedini iza nas su Rumunji koji troše 18%. Prevedeno na hrvatski, Hrvati većinu svog dohotka troše na hranu, a to govori o siromaštvu nacije. Jer kada pričamo o medijalnoj plaći i kada govorimo o 7.000 kuna fiktivno što je prosječna plaća, ali to je točan zbroj netočnih podataka, nažalost dolazimo do toga neki zarađuju 100.000 neki zarađuju ovaj minimalac. I dok 1,7% stanovništva koji drži većinu štednje u Hrvatskoj sanja o skijanjima i ljetovanjima, većina našeg stanovništva se doslovno sanja o toploj sobi i o punom tanjuru i to je hrvatska stvarnost. Sa ovim povećanjem nećemo puno promijeniti, hoćemo nešto, ali kao što ste rekli inflacija će pojesti većinu … [[Govornik se ne razumije]]
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Hajduković, odgovorit ću vam kao Državni zavod za statistiku, jednu od poraznijih istraživanja koje smo mogli vidjeti je pokazalo da recimo kada govorimo o hrani da Hrvatima ključno u odabiru namirnica nije porijeklo namirnice, nije ni kvaliteta namirnice, nego isključivo njezina cijena i tu prednjačimo u EU, što vam govori sve o našoj kupovnoj moći. Istodobno da nastavim na tragu ovih važnih podataka, ali se nekad bojim da oni kao neka apstrakcija ne dolaze do ušiju i svijesti naših građana zato i volim da pokušamo govoriti u konkretnim životnim mjerama, onda prosječna medijalna plaća, ne prosječna nego medijalna to je velika razlika, plaća 6.000 kuna, a 7.800 kuna potrošačka košarica. Pa govorimo li već sada o tome da je većina naših građana unutar siromaštva ako si ne može zaposleni član obitelji koji ima dvoje djece ne može tu obitelj uzdržavati i platiti si tu potrošačku košaricu. To je pravo pitanje, ne ovih 50.000 koji imaju minimalnu plaću nego cijeli ovaj broj koji ima toga, a koji prešućujemo.
Hvala. Poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Dakle, činjenica je da, da minimalna plaća ne osigurava dostojanstven život na ovaj iznos, to je, to je apsolutno činjenica. Činjenica je i to niti da zapravo plaća sve do prosječne ne osigurava dostojanstven život. Međutim, vi ste rekli jednu stvar sa kojom se zaista ne slažem i mislim da, da ju treba ovdje izreći. Dakle, ovaj optimizam da kada bi poduzetnici, svi poduzetnici imali bolje uvjete poslovanja da bi tada nužno i svim radnicima plaće bile više to jednostavno nije točno i tu vas čitava realnost zapravo i strukture našeg poduzetništva demantira. Mi još uvijek u strukturi poduzetništva imamo velik broj onih, velik broj, značajan broj u, ne u IT sektoru, ali u drugim industrijama koji voze aute za 150.000 eura, a isplaćuju minimalne plaće radnicima. I da postoji onda sukob interesa između tih radnika i njihovih poslodavaca. Mi još uvijek gđo. Selak imamo tu strukturu poduzetništva… [[Govornik se ne razumije]]
Poštovana zastupnica Selak Raspudić. Hvala vam lijepo, hvala. Izvolite.
Ono osnovno što mi imamo je lošu ekonomsku politiku, iz šupljeg u prazno, možda to najbolje karakterizira tu ekonomsku politiku koje su žrtve i poduzetnici, dakle ja ne govorim o nekoliko ortaka koji su zaradili milijuna nego o prosječnom hrvatskom mikro poduzetniku, jer mikro i malo poduzetništvo je ono na čemu bi se trebala temeljiti zdrava ekonomska politika, dakle sukob između njih i radnika. Ovo što ste vi govorili, ja doista ne razumijem odakle toliki strah od poduzetnika. Postoje dobri i loši poduzetnici na prosjeku, u razini prosjeka, kao i ostali ljudi, dobri i loši saborski zastupnici, dobri i loši profesori, ali zaključivat generalno kao što ste svojevremeno i govorili o tome da se mogu organizirati, pa će napraviti neki antiradnički referendum u Hrvatskoj, pa 3-4% poduzetnika, da su oni prijetnja radnicima, ne. Poduzetnici u Hrvatskoj ako ćemo pokušavati načelno zaključivati uz naravno iznimke su na rubu preživljavanja i ako rade po zakonu mogli bi zaključati bravu i mi moramo pomoći njima, a time ćemo pomoći i radnicima.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Borić. Hvala vam lijepo. Izvolite.
vvala lijepo. Kolegice Selak, ne slažem se sa vašim dijelom u kojem ste rekli da smo mi tj. da je vlada uredbom koju je donijela danas u sukob stavila i radnike i poslodavce. Ne slažem se s time jer to nije nekakav jednostrani akt ili nekakva jednostavna misa koju je premijer izgovorio, a da prije toga nije bilo razgovora. Znači, postoji razgovor između sindikata i poslodavaca, njihove želje koje su oni izgovarale i ono što je rekla vlada, ali nije rekla mi ćemo sad vama dati tih 350 kuna kao teret, pa vam nećemo dati nikakvu kompenzirajuću mjeru u slijedećoj godini da nadoknadite taj veći trošak. I naša matematika kaže da tih 350 kuna puta 12 mjeseci je 4.500 kuna, da je to još jedna plaća i nešto više od 750 kuna više u godinu dana. Kad to usporedimo s onih 5 proteklih godina to je iznos od gotovo 16.000 kuna više koji ti radnici sa ovom vladom dobivaju nego što su dobivali prije 5.g. i to nije beznačajan iznos u toj industriji tekstila, kože itd., ali se itekako vodilo da svako je povećanje bilo i kroz kompenzirajuće mjere vraćeno poslodavcima [[Upadica: Hvala]] Vraćeno i nemojte ljudima govoriti … [[Govornik se ne razumije]]
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Dakle, i zaštitarska uz tekstilnu industriju o kojoj smo dosta govorili, međutim, a da ne spominjem uslužnu industriju koja je odmah uz njihov bok i koja itekako kaska s primanjima. Međutim, dakle kolega Borić, ovo ne morate mene uvjeravati, ovo nije pitanje neke moje interpretacije. Kao i svi pratim ono što se događa u javnosti i pratim reakcije glavnih poduzetničkih udruga, dakle ovo nije pitanje mog nezadovoljstva, niti je pitanje mog glasnogovorništva, ovo je pitanje samo prenošenja temeljne javne poruke koju smo svi čuli, a to je da vi možete govorit da su poduzetnici zadovoljni, ali oni su okupljeni unutar svojih udruga, a sve te udruge su vam rekle zadirati u naš džep, a onda se hvaliti time da povećavate minimalnu plaću ne dolazi u obzir i zatražili su vas da im to kompenzirate, a još niste pronašli način niti jasno rekli kako ćete to učinit. Dakle, ne morate mene uvjeravat, oni su svoje rekli, vi ste to vidjeli isto kao i ja.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala g. potpredsjedniče sabora. Znalo mi se ovdje dogoditi da dignem repliku, ali da me kolege ne vide, ali sad mi se dogodilo da nisam digao repliku, ali ju imam, pa kad smo već tu samo sam želio reći…
To, to je, to je kompenzacija, evo to je rekao kolega Borić.
Dobro u svakom slučaju hic rhodus hic salta kolegice, samo sam želio reći da se slažem s vama da je država uništila mnoge male i mikro poduzetnike, ali isto tako da baš u ovim okvirima, ove još uvijek tranzicijske ekonomije na neki način ili post tranzicijske ako želite. Mislim da je dobro da postoje mehanizmi zaštite radnika od onih poslodavaca kakvih ima jer takvih priča nažalost svaki dan ih čitamo u novinama koji nekakav višak vrijednosti umjesto da investiraju u radnike i na taj način stvaraju još veću vrijednost zapravo uzimaju i samo sebi, dakle da se radnike naprosto zaštiti od nekakve eksploatacije. Evo čisto toliko. Hvala.
Poštovani zastupnica Selak RAspudić.
Ne mogu se slagati više u tome da trebamo zaštiti radnička prava i da su radnici, pogotovo žene, pogotovo trudnice, pogotovo žene koje se vraćaju nakon rodiljnog dopusta jedne od najnezaštićenijih društvenih skupina. Međutim, treba imati u vidu da taj izmišljeni poduzetnik, baba roga koji čeka da eksploatira svog radnika osim u marksističkim udžbenicima koji su u jednom svom dijelu bili interesantni, čak i društveno korisni ne postoji. Jer ne postoji veći trošak za poduzetnika nego izgubit dobrog radnika, pa to je najveći trošak. Vi uložite u osobu onda morate na tržištu tražit novu. Dakle, poduzetniku je u interesu moći platiti i zadržati radnika, a mi trebamo stvoriti sustav u kojem se neće ljudi prijavljivati na minimalcu, a onda ostalo sve odrađivati u sivoj zoni jer nitko ne može funkcionirati tako da plaća sve doprinose državi. Kada država na široj ekonomskoj politici zakaže onda od toga stradavaju i poduzetnici koji se zajedno trebaju izboriti za bolje stanje, a ne jedni protiv drugih.
Hvala. A sada će govoriti poštovana zastupnica Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Znači govorimo o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnoj plaći i jedan od značajnih prijedloga ovog zakona je proširenje definicije [[Upadica Reiner: Kolege, kolege, kolegica govori, pa dajte nemojte međusobno razgovarati da ju ometate, molim vas. Izvolite.]] i uvođenje nadzora na proširenim kolektivnim ugovorima. Proširenjem definicije minimalne plaće i na onu koja je kao takva ugovorena kolektivnim ugovorom čija je primjena proširena sukladno općem propisu o radu, a to je Zakon o radu olakšava se rad nadležnoj inspekciji za provođenje nadzora i to u dijelu prava radnika na isplatu tako ugovorene plaće koja je povoljnija od zakonske kao i u dijelu minimalnih povećanja. Npr. ako je proširenim kolektivnim ugovorom ugovoren najmanji iznos plaće veći od minimalne npr. 7.000 kuna, a poslodavac je isplatio samo iznos uredbom propisane minimalne plaće, poslodavac nije prekršajno odgovore zbog neisplate minimalne plaće. Radnik je samo mogao u sudskom postupku tražiti isplatu, a sudski postupci u pravilu traju određeno vrijeme, nisu besplatni te se radnici naročito za manje iznose nisu za njih često niti odlučivali. Prema izmijenjenim odredbama inspekcija je prilikom nadzora dužna provjeriti da li je poslodavac isplatio minimalni iznos koji je ugovoren proširenim kolektivnim ugovorom za svako radno mjesto. Tako npr. ako poslodavac nije isplatio tih 7.000 kuna iz primjera, kaznit će se visokom novčanom kaznom za prekršaj od 60 do 100.000 kuna, a za odgovornu osobu kod poslodavca odnosno fizičku osobu obrtnika propisana je kazna od 7.000 do 10.000 kuna. U RH trenutno je samo jedan kolektivni ugovor proširen na sve poslovne subjekte iz djelatnosti i to onaj iz graditeljstva. Njime je primjerice predviđeno 10 grupa poslova i za svaku grupu poslova ugovorena je plaća određene visine. Tako da već druga skupina poslova ima predviđenu plaću koja je veća od iznosom propisane uredbom o minimalnoj plaći to je 4.830, pa sve do oko nekih 11.000 kuna za najsloženiju grupu poslova. Na ovaj način dakle za radnika koji obavlja najsloženije poslove minimalnom plaćom smatra se iznos od 11.000 kuna i ona se kao takva mora isplatiti radniku. Na ovaj način postiže se socijalna sigurnost radnika te se štite poslodavci koji su se i do sad držali primjena proširenog kolektivnog ugovora. Isto tako za prekovremeni i noćni rad te za rad nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom, radnik će imati pravo na povećanje plaće najmanje u visini utvrđenoj kolektivnim ugovorom čija je primjena proširena. Tako je kod ovih prethodno spomenutih ugovora tu se radi o povećanju cijene rada od 30% za prekovremeni rad i noćni rad, a za rad nedjeljom 50%. znači ovdje je isto naglašeno inače ako se ne isplati taj iznos odgovarati će se i prekršajno i platiti novčana kazna i tu dolazi do izražaja i važnost i efikasna zajednička inspekcija za rad i Poreznu upravu budući je potrebno izračunati da li je poslodavac pravilno izračunao povećanje kako bi ga nadležna inspekcija mogla kazniti. Ovi su primjeri koji pokazuju da je kolektivno pregovaranje u interesu i radnika i poslodavca jer kolektivnim ugovorima radnicima se osigurava veća razina prava, stabilnost uvjeta rada i ugodna radna sredina, a poslodavac si osigurava socijalni mir, stabilnost poslovanja i prilagođenost propisa svojim specifičnim potrebama. Različita međunarodna i domaća istraživanja pokazuju da su bolji uvjeti rada radnika kod onih poslodavaca koji imaju sklopljen kolektivni ugovor te da kolektivno pregovaranje pridonosi boljim plaćama i uvjetima rada te pravednim i produktivnim radnim odnosima, a zaštita koju pruža minimalna plaća može se osigurati kolektivnim ugovorima kao što je slučaj recimo samo u šest država članica EU ili zakonski minimalnim plaćama što je u ostatku država EU među kojima i mi spadamo. Također istraživanja pokazuju da države članice s velikim obuhvatom kolektivnog pregovaranja obično imaju nizak udio radnika s niskim plaćama i visoke minimalne plaće čemu teži i RH. Hvala.
Imamo 3 replike, ostanite ovdje. Prva je poštovanog zastupnika Šimića.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Pocrnić Radošević, pa evo vi ste kao i mnogi današnji zastupnici koji su sudjelovali u diskusiji spomenuli upravo važnost kolektivnog pregovaranja, važnost socijalnog dijaloga, naravno uvažavanja svih socijalnih partnera pa evo vjerujem da ćete se složiti sa mnom da evo nakon svega što smo čuli da Vlada RH upravo uvažavajući socijalne partnere kroz socijalni dijalog, ali i uvažavajući naravno jednu cjelokupnu situaciju u kojoj se nalazimo svi danas u vrijeme pandemije Covid-19 virusom i da na jedan optimalan i odgovoran ali i uspješan način vlada rješava svu problematiku na koju naiđe, uključujući evo i podizanje minimalnih plaća koja je današnja tema. Naravno evo još jednom spomenuti da mi se čini da se zanemaruje da se već više od godinu i pol dana nalazimo u jednoj velikoj, velikoj krizi [[Upadica: Hvala.]] u jednom vremenu koje je teško za sve nas. Hvala.
Poštovana zastupnica Pocrnić Radošević.
E hvala kolega Šimić, znači vi ste spomenuli više stvari, između ostalog i potrebu kolektivnog pregovaranja i donošenja kolektivnih ugovora. Naravno da je to bitno. Evo i vi dolazite iz zdravstva i sigurno da ima dosta primjera da se i u zdravstvu su se određeni uvjeti poboljšali kolektivnim pregovaranjem jer nisu svi nezadovoljni plaćama. Znači nisu u svim sektorima plaće male ili nedostatne, ima i, ali ljudi žele bolje uvjete rada. Mislim da je to baš ono često na što se žale i naši zdravstveni djelatnici koji često i zbog uvjeta rada napuštaju zemlju, a ne zbog plaća. Tako da elemenata za kolektivno pregovaranje svakako ima i mislim da ga treba što više poticati, a ova vlada to svakako čini i omogućuje poslodavcima i radnicima da, da i potiče ih da se što više kolektivno pregovaraju.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice, brojni radnici, a poglavito radnice, naše žene rade u teškim uvjetima za male plaće bez obzira na zakonske okvire. Doslovno moraju biti obilježene kad imaju menstruaciju da mogu ići u wc, stati na nogama. Nije mi jasno meni kao muškarcu, evo vama ženama svima gledam u oči kako vi sad govorite o povećanju plaće, a u isto vrijeme vi se odričete svoje ženstvenosti da biste se dodvorili Plenkoviću i svojoj stranačkoj iskaznici, pa vi niste podržali da higijenske potrepštine, ulošci i sve ostalo za žene bude oslobođeno poreza. Nije mi jasno dokle seže to licemjerstvo.
Dobro to stvarno nema veze sa minimalnom plaćom.
Ima veze zato što to utječe na naše radnice koje sada stoje na nogama i obilježene su kada imaju menstruaciju, mogu li otići u wc ili ne mogu, smiju li sisti za puno manje od sadašnje propisane male plaće.
Vrijeme ste premašili kolega Bulj…
I vi ste …/nerazumljivo/… di niste tribali.
… a i temu potpuno. Vi se sa mnom nećete tako razgovarati jer ja vam dajem opomenu vezano uz Članak 232. jer ste govorili izvan teme. Izvolite poštovana zastupnice Pocrnić Radošević.
Evo, kolega Bulj mogu vam odgovoriti da to nije u sklopu teme i da vam neću odgovoriti, a mogu vam i odgovoriti eto iskoristili ste i vi svoju minuta da malo bavite se tom problematikom šteta što tad niste bili kad se o tome razgovaralo. Možete pogledati raspravu i vidite koje sam ja to argumente upotrebljavala. A to da sniženje poreza sa 25% na 5% ne bi doprinijelo pojeftinjenu higijenskih potrepština, niti bilo kojih drugih proizvoda. A iskustvo je jako dobro pokazalo da kada se snizi PDV da usluge ne pojeftinjuju kao ni proizvodi. Pa jel vam sad kava jeftinija kada su porezi, kada je porez smanjen u toj djelatnosti? Prema tome, mislim da stvarno ne trebate se ovaj bavit s time, a poslušajte raspravu i vidjet ćete da sam ja zaista dala puno više prijedloga od onih koji me kritiziraju. Ali u svakom slučaju hvala.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić je podigla povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Članak 238., omalovažavanje saborskih zastupnika. Kolega Bulj je pratio tu raspravu, a pomagao je ženama na terenu pa zato nije bio na njoj direktno, a ja od kolegice prateći pažljivo tu raspravu očekujem da ona predloži smanjenje PDV-a na muške žilete, ali ne bilo koje nego one s mirisom ruže.
Dakle, vi ste svjesni da ste sad prekršili ozbiljno Poslovnik i da to nema nikakve veze sa temom pa vam temeljem Članka 240. stavak 2. izričem opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Ne možete. Poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Evo poštovana kolegice, vi ste ovdje napravili jedan dobar pledoaje za kolektivno pregovaranje i kolektivni ugovor, socijaldijalog što je apsolutno nešto što je prihvatljivo i što treba stimulirati. Međutim, u ovom konkretnom slučaju s obzirom na činjenicu, da je to važnu činjenicu da je samo jedna grana ima prošireni opći kolektivni ugovor ovaj ne opći nego prošireni kolektivni ugovor ide usuprot ovoga što vi zapravo hoćete pokazati da je stimuliranje dogovora. Ja sam za varijantu da mi u Zakonu o minimalnoj plaći ugradimo sve moguće zaštitne mehanizme i da, i da uz sve to što je moguće više potičemo ovaj kolektivno pregovaranje koje može dodatna osigurat radnicima. Dakle, nije to razlog da se sada ne pokriju svi mogući oblici izigravanja i u ovom zakonu.
Poštovana zastupnica Pocrnić Radošević.
Hvala kolega Vidović, svakako poštivam vaše mišljenje pošto se vi već godinama bavite radnim odnosima i tržištem rada i vjerujem da će i o kolektivnom pregovaranju i o svim ovim dodacima koje spominjete na plaću će se više moći razgovarati i u, kada se bude donosio novi Zakon o radu koji je u pripremi i vjerujem da je ovo sad zato i govorim danas o kolektivnom pregovaranju ne bi li se možda potaklo, možda nas netko čuje iz drugih, pa da se i drugi sektori poput građevinarstva odluče na malo intenzivnije kolektivno pregovaranje. Da se okupi što veći broj poslodavaca i odnosno poslovnih subjekata koji će sudjelovati u kolektivnom pregovaranju jer svakako što ih je više da efekt može biti samo bolji. Hvala.
Možete odmah i ostati, prelazimo na završne riječi pa ćete u ime Kluba zastupnika HDZ vi govoriti. Poštovana zastupnica Anita Pocrnić Radošević, izvolite.
Hvala. Mogu nastaviti jel, evo tako nisam planirala, evo ispričavam se sad svima malo imam problema sa glasom i sa nosom ali takvo je doba godine, molim … [[Upadica: Ne razumije se.]] ne čujem, slabo i čujem. Minimalna plaća jedan je od najvažnijih instrumenata socijalne i ekonomske politike u državi. U RH pitanje minimalne plaće nije prepušteno tržištu isto kao i u većini europskih država. Minimalna plaća predstavlja najnižu društveno prihvatljivu cijenu rada za puno radno vrijeme i jedan je od elemenata u borbi protiv siromaštva što je još uvijek daleko od pristojnog života, toga smo svjesni i upravo ova vlada kao i prethodna vlada je pokazala da im je podizanje minimalne plaće i životnog standarda iz godinu u godinu za sve veće iznose jedan od prioriteta. Ali kako smo mi već evo satima raspravljamo o ovoj temi, dosta smo i se i odmakli od osnovne teme pa imam osjećaj da ono što smo jutros čuli od našeg predlagatelja da smo već pomalo i zaboravili na što se ovaj prijedlog zakona odnosi. Znači, pa ću naglasiti neke osnovne stvari koje se tiču baš ovog zakona. To je proširenje definicije minimalne plaće i uvođenje nadzora nad proširenim kolektivnim ugovorima čime je sukladno Zakonu o radu omogućeno nadležnoj inspekciji provođenje nadzora i to u dijelu prava radnika na isplatu tako ugovorene minimalne plaće koja je povoljnija od one zakonske. Zatim obavezno ugovaranja minimalne plaće u bruto iznosu. Ugovaranje visine neto plaće u dosad je bilo dozvoljeno odnosno ničim nije bilo zabranjeno što nije bilo povoljno za radnike naročito u slučajevima kada se provode reforme poreznog sustava pa se na taj način radnici sa manjim plaćama koje su ugovorene odnosno koje su ugovorene u neto iznosu uopće ni ne osjećaju taj benefit. Zatim izuzimanje iz iznosa minimalne plaće i povećanje plaće zbog otežanih uvjeta rada čime se iz minimalne plaće na neki način izuzimaju sva povećanja plaće koja su predviđena Zakonom o radu. Budući da nije izričito bilo do sada navedeno povećanje s ove osnove nije, povećanje s ove osnove nije bio dio minimalne plaće, pojedini poslodavci su zloupotrebljavali ove odredbe pa su sada regulirane. Ono čega smo se danas malo spominjali bila je i zabrana odricanja od isplate minimalne plaće jer donošenjem predmetnog zakona minimalna plaća postaje pravo kojeg se radnik ne može odreći. Što je dobro jer su onemogućene zloupotrebe na način da bi radnik kao slabija strana pristajao da mu poslodavac isplati manje od zakonskog minimuma, a od sada će za taj sporazum postojati i prekršajna odredba. Zatim tu je i osnaživanje suradnje inspekcijskih tijela dodatnim naglašavanjem suradnje inspekcijskih tijela inspekcije nadležne za rad i porezne uprave koji su dužni surađivati u provođenju inspekcijskih nadzora. Proširenje prekršajne odgovornosti poslodavca i odgovorne osobe čime se na neki način propisivanje novčanih kazni preventivno djeluje na poslodavce kako bi ispunjavali svoje obveze prema radniku. Temeljem zakona o minimalnoj plaći Vlada RH za svaku kalendarsku godinu donosi uredbu o visini minimalne plaće te se odluka za slijedeću kalendarsku godinu mora donijeti do 31. listopada tekuće godine. U skladu s navedenim zakonom minimalna plaća se ne može utvrditi u iznosu manjem od iznosa koji je bio utvrđen za prethodnu godinu, a povećava se nakon održanih konzultacija sa socijalnim partnerima, dakle sa predstavnicima radnika i predstavnicima poslodavaca kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri zadovoljili interesi jednih i drugih. U Klubu HDZ-a sa zadovoljstvom i odobravanjem smo primili vijest da je Vlada RH danas donijela uredbu u kojoj visina minimalne plaće za 2022. godinu iznosi 3.750 kuna što je za 350 kuna više nego prošle godine. Klub zastupnika HDZ-a će podržati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnoj plaći. Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a završno govoriti poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, za kraj samo nekoliko naglasaka. Dobro je primijetila kolegica ovdje smo više pričali i kolege više smo pričali o uredbi vlade nego o samom zakonu jer možda s onim nekim izmjenama koje su u zakonu i nemamo nekih primjedbi, ali imamo primjedbi odnosno polemiziramo o tome treba li nam sustav u kojem dakle država definira iznos minimalne plaće. Ovdje ću na početku reći evo nema kolegice, malo prije je govorila o tome kako danas ima puno poduzetnika koji voze velike Mercedese, a isplaćuju minimalac, minimalne plaće možda ostatak plaće na crno jel, dakle kako zapravo eksploatiraju radnike, a oni uživaju u Mercedesima. Ja ne bi volila da s ove, s ove da tako kažem pozornice ode zapravo jedna klasična priča koja se širi, koja na neki način poduzetnike prikazuje kao nekakve kriminalce. Ono riječ poduzetnik u Hrvatskoj je možda jednako omražena kao i političar, a zapravo stvarnost je sasvim druga. Dakle, ima samo je li loših i dobrih poduzetnika. Oni poduzetnici koji se ponašaju na taj način zaista trebaju biti kažnjeni, a na kraju ih kažnjava i tržište jer nema ja mislim veće i sreće i za poduzetnika kad ima zadovoljnog radnika. Dakle, kakva je Hrvatska danas? Kao što sam rekla ranije u uvodu Hrvatska ima petu najmanju minimalnu plaću u EU, iza nas su Bugarska, Latvija, Rumunjska i Mađarska. Kupovna moć građana jel netko je o tome diskutirao Hrvatske je za trećinu niža od prosjeka EU unatoč tome što su i razine cijena u 2020. godini bile za 35% niže od prosjeka u EU. Dakle, netko bi očekivao da je onda kupovna moć veća, ali nije. Zemlje EU koje nemaju zakonski regulirane minimalnu plaću Austrija, Danska, Finska i Švedska, dakle kad govorimo o nekima od njih posebno o skandinavskim zemljama govorimo o ekonomijama koje su odnosno o socijalnim državama, gotovo se govori da imaju socijalistička obilježja, a zapravo je potpuno suprotno. To su dakle tržišta, razvijena tržišta, razvijene tržišne ekonomije u kojima je vrlo oštro tržišno natjecanje ali je i strogo regulirano što znači da nema kumova, nema rođaka, nema mojih tvojih investitora, dakle nema tolike razine korupcije. Evo ovdje ću sad ako ćemo uspoređivati Dansku i Hrvatsku, Danska je po rangu u svijetu na ljestvici Doing Business 3, Hrvatska je 58, rang percepcije korupcije u Danskoj je 1, u Hrvatskoj je 60. Vladavina prava postotak od maksimalne vrijednosti u Danskoj je 98, u Hrvatskoj je 63. Dakle, govorili smo o tome je li što ako imamo, dalje dakle što ako imamo ljude koji pristaju na isplatu plaće koja je manja od ovog zakonskog minimuma, što ako imamo industrije koje ne mogu isplatiti tu minimalnu plaću, hoćemo li se riješiti tih industrija, zatvoriti neko. Nađu se nekad komentari koji kažu ako ta industrija ne može isplatiti plaću koja je na granici siromaštva ta industrija nije ni zaslužila da postoji. Je li to baš tako i želimo li to jel? Zaboravljamo je li da radnike u takvoj industriji praktički onda osuđujemo na nezaposlenost što dovodi do onoga je li ako zapravo dirigiramo visinu minimalne plaće, inzistiramo je li na povećanju da na kraju to dovede i do problema odnosno nezaposlenosti. Najbolji način podizanja općenito svih plaća je dakle podizanje produktivnosti rada jer plaće zaista stvaraju u proizvodnji ne mogu se stvoriti nekim dekretom vlade. Zašto vlada ne bi stavila da je minimalna plaća 10, 12 tisuća kuna, zašto 3.700. A najbolja zaštita radnih mjesta dakle nije državni ili bilo koji politički dekret već visoka potražnja za radnim mjestima. Dakle, poslodavci trebaju povećavati plaće ne zato što je to nečija odluka i netko im je to naredio nego zbog toga jer u tome vide benefit za sebe. Za sebe ne zato da voze Mercedese velike je li nego da imaju zadovoljne radnike koji su zadovoljni uvjetima, uvjetima rada. Dakle, nitko neće doći ni investirati i razvijati gospodarstvo zemlje u kojoj vladaju kumovi i rođaci to je na kraju ja mislim naša, naša realnost. Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a završno govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj.
U Hrvatskoj radnička, radnici doslovno su svedeni da ne postoje u biti. Danas imamo problem i broja zaposlenih ali imamo i problem ljudi koji traže i potražuju određene ljude, radnike koji bi trebali raditi poslove. Radnička klasa je omalovažena. Znači mi, ja evo dolazim iz Dalmacije samo gledam, gledam brodogradnju Brodotrogir, škverove ostale i Split, oni su omalovaženi i taj potencijal koji smo imali brodogradnju u Dalmaciji, Istri, Rijeci u svim našim krajevima je omalovažen. Zašto radnik je omalovažen? Malo prije sam spominjao trgovkinje i licemjerstvo čak sa strane žena u saboru koje su svoju ženstvenost čak u određenom trenutku spremne da bi se znači sakrili iza iskaznice ili iza predsjednika stranke. Ja osobno moram govoriti kad govorimo o minimalnoj plaći da sam uvidio kao gradonačelnik kad preuzeo grad Sinj, znači gradsku službu tako i u državnim službama jednostavno to su u gradskoj službi većina, ima dobrih kvalitetnih ljudi koji bi tribali imati 10 puta veću plaću. Znači rade, marljivi su. Međutim, rade, marljivi ako triba ostati 24 sata, nije ih puno ali ima, međutim ti isplitizirani gradski službenici nevjerojatno njima nije problem biti pročelnik i postat predsjednik HDZ iza toga nikakav predsjednik, zaključat vrata, otić na godišnji, a pročelnik ureda gradonačelnika. Ode on na godišnji, to nikakav problem. Pa usrid godišnjega kaže sad ću ja otvorit ovaj porodiljni, valjda je žena trudna nemam poima. Možda je muškarac zatrudnio u kampanji kad je izgubio izbore, ne mogu o tome sad govorit. Ali je činjenica da je nepošteno prema ljudima koji teško zarađuju svoju plaću u privatnom sektoru, takav odnos ljudi unutar sustava jer sustav takve ljude nagrađuje koji bojkotiraju. On više neće se vratiti taj gubitnik koji je izgubio od mene izbore neće, nego će ga primiti županija doli Boban i Sanader da bude županijski djelatnik, službenik [[Upadica Reiner: Kolega Bulj mi govorimo o Zakonu o dopuni Zakona o minimalnoj plaći.]] Nemojte biti nervozni, vi ste malo nervozni [[Upadica Reiner: Ja vam nisam uopće nervozan, ja vam govorim da se držite teme.]] A govorim o plaćama [[Upadica Reiner: Da o Zakonu o minimalnoj plaći.]] Točno [[Upadica Reiner: A jeste ga pročitali uopće?]] Ovaj ima 10000 kuna, bojkotira legalno izabrane vlasti, gradonačelnika [[Upadica Reiner: Jeste ga pročitali taj zakon uopće?]] Bojkotira, bojkotira zato samo što ima iskaznicu šta sam ja došao na vlast kolega Bačiću. Bojkotira! A prima plaću. I kako ih se riješiti, istrijebiti iz gradske uprave? Zaštićeni ko lički medvjedi. E to je pitanje, to je pitanje. Bojkotirati legalno izabranu vlast, a bit gradski službenik ili namještenik, a imati 10 …
Dobro, ja vam sad dajem drugu opomenu sa oduzimanjem riječi jer govorite po članku 232. potpuno izvan teme. Ja sam vas lijepo molio da ne govorite izvan teme, ne slušate me. Izvolite.
Šta bi ja sad triba reći? Jel' bi vi meni dozvolili da ja završim?
Ja sam vam izrekao opomenu.
Mogu ja nastavit govoriti?
Ne možete, naravno da ne možete.
Znači evo ja bih samo zamolio da Predsjedništvo Sabora točno kaže gospodinu Reineru da mi napiše što ću ja govoriti u buduće, ovo je više nego sramotno. Boli vas istina.
Sad će u ime Kluba zastupnika SDP-a završno govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Kao što smo već i rekli u uvodnom izlaganju, odnosno naš predsjednik kluba podržavanje ili ne podržavanje ovoga zakona ovisit će o prihvaćanju, odnosno ne prihvaćanju amandmana koje ćemo uputiti na vaš prijedlog. Ono što je pozitivno u cijeloj ovoj priči oko ovoga zakona, a to je da je Vlada odredbu o ugovaranju minimalne plaće u bruto iznosu odlučila ugraditi u ovaj zakon kako bi radnici sa minimalnim plaćama imali koristi od eventualnih sljedećih poreznih rasterećenja. Jer kod ugovaranja u neto iznosu porezno rasterećenje ide samo poslodavcu i to je nešto što je pozitivno. Međutim, žalosti nas činjenica da niste uvažili gotovo ništa od primjedbi koje su se već iskristalizirale i na resornom odboru i ovdje na plenarnoj sjednici kada se govorilo o zakonu u prvom čitanju. Pa je tako kroz ovaj prijedlog i dalje, ove izmjene zakona idu za tim da se dodaci na plaću na primjer zbog otežanih uvjeta rada ili zbog rada nedjeljom izuzmu iz minimalne plaće, odnosno da se na temelju kolektivnog ugovora računaju na minimalnu plaću. I to je u redu. Međutim, postavlja se pitanje zašto se ne izuzimaju svi dodaci? Zbog čega recimo smjenski ili minuli rad jednako tako nisu tretirani kao i dodaci koji se definiraju kolektivnim ugovorima kao što su otežani uvjeti rada ili rada nedjeljom. Ono što je drugo problematično je sljedeće: Ovo kad govorimo o isključenje ova konkretno dva dodatka otežani uvjeti rada i rad nedjeljom tu se radi o povećanju minimalne plaće za one radnike koji imaju sa poslodavcima, koji imaju kolektivni ugovor i koji zadovoljavaju prirodom posla navedene uvjete. Međutim, što ćemo sa 49% radnika koji nisu pokriveni kolektivnim ugovorima? Za njih de facto znači da njima dodatak za rad nedjeljom ili u otežanim uvjetima može biti jednu lipu i da je to zakonito i da u tome nema ništa protuzakonito uz napomenu da se ovdje mahom radi o radnicima u sektorima prerađivačke industrije. Znači to su tekstil, odjeća, namještaj, trgovina na malo, 200 000 zaposlenika, radnika, zaštita u istražnim djelatnostima, u osobnim, uslužnim djelatnostima i dobrim dijelom se radi o sektorima posebno kad govorimo o 200 000 radnika u trgovini na malo gdje se većinom radi o ženama u strukturi zaposlenosti i niže kvalificiranoj radnoj snazi. Znači za njih u ovom dijelu zakona ne postoji ravnopravni položaj kao za druge radnike i to je jedan od razloga koji naprosto smatramo da je čak i on sam dovoljan da u potpunosti ne podržimo ovaj prijedlog. Iako ne možemo reći da se ne radujemo činjenici evo kako smo čuli i današnjom uredbom povećati plaće radnika u Hrvatskoj za 350 kuna. Međutim, ako uzmemo u obzir činjenicu da je to povećanje od 10% u odnosu na 1. siječanj a da su cijene odnosno inflacija je već dovela do takvih poskupljenja gdje su neke namirnice već debelo premašilo to povećanje minimalne plaće od 10% kao što je plin 12,2%, gorivo 19%, ulja masti 17,4%, povrće, šećer, stanovanje. Znači dolazimo u ozbiljnu opasnost da zapravo ovo povećanje minimalne plaće pojede inflacija, odnosno da ga radnici uopće ne osjete jer već i onako imaju povećane troškove. Žao nam je što se minimalna plaća ni u ovom zakonu, ni u Hrvatskoj uopće u javnom prostoru ne počinje definirati kao ono što bi trebala, a to je dostojanstvena plaća. Jer dok god minimalnu plaću ne shvaćamo kao plaću koja je dovoljna za dostojanstven život radnika i njegove obitelji bojim se da sam institut minimalne plaće kao takve postaje jedna administrativna začkuljica u kojoj se ova ili ona Vlada može hvaliti time da će povećati do kraja svog mandata kao što je rekla Plenkovićeva povećat će minimalnu plaću, udio 50% prosječne plaće do kraja mandata. Ali to je opet i prosječna plaća u Hrvatskoj nije dovoljna za dostojanstven život i time nećemo napraviti zapravo puno. Nemam više vremena, ali mislim da sam uspjela zapravo vam predočiti bit i razloge zbog kojih ukoliko naši amandmani neće biti prihvaćeni ne možemo podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Sad će završno u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata govoriti poštovani zastupnik Erik Fabijanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege malo ću se osvrnuti zaključno na ono što su bile rasprave vezano za ovu točku dnevnog reda jer imamo si, imamo si što reći, a držeći se ipak teme iako kažem licitira se i brojkama oko tome koja bi trebala biti minimalna plaća pa je bilo riječi o tome da je to danas sa ovom uredbom vlade od 500 EUR-a. Više puta sam za ovom govornicom rekao jednu stvar, a izračunao sam to pred davnih 6 godina ako ne i više da, dakle prije 6 godina adekvatni minimalac u Hrvatskoj je trebao biti 600, 600 EUR-a. Dakle još falimo, još falimo za 100 EUR-a. Falimo za 100 EUR-a koji je u nekom projektu do konca ovoga mandata, ne. Stvar je jednostavna ako gledamo isključivo matematički rekoh, spomenuo sam neke države nemaju zakon o, odnosno da nemaju reguliran minimalac. Imaju reguliran minimalac, ali nije reguliran Zakonom o minimalnoj plaći. Treba pogledati npr. materijale sa screening-a koji je rađen vezano za europsku dostojnu, decentnu ili kako god hoćemo reći plaću, onda ćemo vidjet da svaka država to ima regulirano ali na različite načine i da to postoji. I sada kad to uzmete u obzir te minimalce, pretočimo ih, pretočimo ih u kupovnu moć koja je sad nažalost i smanjena zbog inflacije i sami se napravite računicu, ja vam ju neću niti nametat niti ću vam je sugerirat. I uzevši u obzir da je teška odluka otići raditi u tuđinu, da imaš obitelj koja ti je ovdje i da prijevoz odnosno putovanje od radnog mjesta u inozemstvu ili nazad da li je to vikendom ili jednom mjesečno i to se da kvantificirati i izračunat šta to znači u Istarskoj, šta znači u Primorsko-goranskoj, šta znači o Međimurskoj županiji ovisno o tome da li ideš raditi u Austriju, Sloveniju ili negdje drugdje. Sve se to da kvantificirati, ja vam kažem da smo u minusu za 100 EUR-a ako ćemo govorit o iznosima. Ali mi nismo ovdje došli govoriti o iznosima, došli smo govoriti o samome, o samome zakonu. I da, drago mi i činjenica je da vlada zbilja poštuje socijalne partnere, ali moje pitanje je koliko socijalni partneri poštuju vladu, samo sam obrnuo pilu naopako. Jer kao što sam rekao u svom uvodnoj raspravi u ime kluba, mi ovdje nemamo gotovo rješenje. Mi ovdje imamo tripartitni dio, tripartitni dio, zašto, jer vlada razgovara s jednima, s drugima pa onda, pa onda ovaj i sa sindikatima i s poslodavcima umjesto da jednostavno kaže dajte se vi dogovorite jer mi trebamo gotovo rješenje. Ali onog trenutka kada vi ne donesete gotovo rješenje, onda ste malo nadrajsali. A sad ću vam reći zašto. Van radnika kome je u interesu da plaće budu što veće, veća plaća veći doprinosi za mirovinsko i za zdravstveno državi. Čemu da onda vlada uskraćuje sebi veći prihode za ono što jest osnovni posao ove države, a u biti i nije. Jer kad smo govorili o doprinosima govorilo se, a doprinosi na plaću i iz plaće su u biti radnički novac. Da li radnici upravljaju mirovinskim fondovima? I ne baš, imaju jednog člana upravnog vijeća odnosno nadzornog odbora, i ne baš. I kod HZZO-a. S time da mirovinski fondovi su u gubitku, ali ja sam izvadio i već sam govorio o računici koliko PGŽ viška novca od doprinosa za zdravstveno osiguranje ostavlja u državnu blagajnu. To je isto matematički vrlo lako dokazivo, vrlo lako dokazivo. Da li mi upravljamo zdravstvenim sustavom, ne, a po reformi koja ide bit će još više centralizirana. Ali o tom potom, to je jedna sasvim, sasvim druga priča. Proširenje kolektivnih ugovora, teška muka. Uredba ministra, ko i od vlade uredba plaće. Gdje je tu problem? Treba samo politička volja, treba ljude stavit na red. I iskreno ja ne vidim hrvatskog poslodavca kao nekog buđu koji se vodi u uvoznom polovnom Mercedesu, apsolutno ne. Ovdje je igra puno veća, puno jača. Ovdje je pitanje investicijskih fondova, ovdje je pitanje dioničkih društava, a ne ljudi koji se pompozno voze u nekim Mercedesima. Tu je priča jako ozbiljna jer ovdje je riječ o krupnom kapitalu koji iskorištava ove naše slabosti o kojima danas govorimo jer svoga radnika u svoj zemlji plaća malo drugačije, plaća malo drugačije [[Upadica: Hvala.]] Ovdje zna da može iskoristiti i samo [[Upadica: Hvala lijepa.]] za kraj ako mi dopustite …
Hvala, premašli ste već vrijeme kolega Fabijanić.
… dakako prihvaćanje amandmana je uvjet za podršku ovom zakonu.
Poštovani zastupnik Bačić je dignuo povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pretpostavljam da ćete mi dati opomenu, ali ja mislim da je gospodin Fabijanić povrijedio Članak 238. Naime, gospodine Fabijanić kažete da ste vi već davno tvrdili kako bi minimalna plaća trebala iznositi 600 EUR-a, a ja ću vas podsjetiti s obzirom da u fonogramu prvog čitanja kada ste govorili u ime kluba rekli ste da očekujete da vlada podigne minimalnu plaću za 300 kuna, dakle na 3.700 što je daleko od 600 EUR-a pa je to u neskladu s onim što ste sada rekli. Tako da, da ja mislim da bite vi trebali podržati zakon jer smo sa minimalnom plaćom išli iznad onoga što ste vi tvrdili prije, prije svega [[Upadica: Hvala.]] mjesec dana.
Poštovani zastupniče Bačić vi znate sami da ovaj to nije bila povreda Poslovnika jer šta god bilo tko govori danas ili sutra nije povreda Poslovnika ako iznosi različite činjenice, pa dobijate opomenu. Ovaj u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka završno će govorit sad poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Dakle, Klub zeleno-lijevog bloka podnio je amandmane na ovakve prijedloge izmjene i dopune Zakona o minimalnoj plaći iz razloga što smatramo da se ovim izmjenama i dopunama nije uspjelo ono što bi po nama trebao biti cilj, a to je minimalna plaća zaista minimalna zagarantirana plaća. Konkretno, dakle, ono u kojem smjeru su išli naši amandmani je da se zapravo ne može omogućiti ovim Zakonom da se, bilo Kolektivnim ugovorom ili bilo na koji drugi način, minimalna plaća može umanjiti. Isto tako, mada je ovdje napravljan značajan iskorak u smislu šta ne ulazi u minimalnu plaću, u smislu dodataka mi smo dodali da se osim ovdje navedenih dodataka uključe i svi ostali dodaci na plaću. Dakle, da je minimalna plaća zaista onaj goli zagarantirani dio za puno radno vrijeme i da se ne može ni na koji način umanjivati. Ono što je zapravo negdje naš politički cilj, a to je da se definiraju i kriteriji za izračun minimalne plaće u smislu da sama, da se samom Uredbom Vlade ne definira samo iznos nego da iza toga stoje vrlo jasno pripisani kriteriji. Ovdje se propustilo propisati te kriterije, točno koji su ti kriteriji i propisalo se i ono što se propustilo u ovim raspravama je da imamo konsenzus oko toga šta nam je cilj u sljedećih nekoliko godina. Nama je cilj politički, da minimalna plaća se veže uz postotak prosječne plaće i da ona iznosi minimalno 60% prosječne plaće. Dakle, tek kada će minimalna plaća iznositi 60% prosječne možemo govoriti da smo počeli, započeli put prema tome da radnike vadimo iz pozicije working poor, odnosno onih koji rade, a siromašni su. Jer to je naš ključni problem. Naš ključni problem nije ovih 51 tisuća samo koji rade za minimalac, nama je problem što naš najveći dio stanovništva, radnog, radi za plaće koje su manje od prosječne. I da zapravo kada imate četveročlanu obitelj i kada imate prihode kao što prosječna kućanstva imaju, evo gledala sam baš, u 2019. 93 i nešto kuna, da vi zapravo vrlo često, posebno obitelji s većim brojem djece jeste izloženi siromaštvu, mada radite, mada radite. Da je tome tako, pokazuje mi struktura potrošnje kućanstava gdje vam se vidi da najveći dio troškova kućanstava iznad 20% ide na hranu. Nakon toga ide na troškove stanovanja i na troškove režija. Ono što vrlo često znaju tu liberali govoriti da ljudi troše na komunikacije, vam je na predzadnjem mjestu. Manje od 5%. Tako da, kada pogledamo strukturu potrošnje prosječnih hrvatskih kućanstava vidimo da su ta kućanstva siromašna i to vidimo po tome na što najviše novaca odlazi. Željela sam reći da zapravo je mehanizam minimalne plaće samo jedan, samo jedan mehanizam u nizu koje bi trebali imati da bi se ova situacija promijenila, a prvi i osnovni bi zapravo trebala biti ekonomska politika koja kreće mijenjati strukturu hrvatskog gospodarstva. Naš problem je u tome da naša struktura gospodarskih subjekata takva da je više od 90% subjekata jesu mikro i mali poduzetnici. Koji su i sami radnici, koji su i sami radnici, oni su i sami radnici u tim poduzećima i koji su u vrlo nepovoljnom položaju na tržištu jer su nezaštićeni od globalne konkurencije, a na nju su vrlo često naravno prisiljeni i njoj izloženi. Druga stvar je da za ovih 51 tisuću mi moramo vidjeti u kojim industrijama, kojim industrijama se najviše isplaćuju minimalne plaće, odnosno gdje su prihodi toliko niski. To su najčešće tekstilna, kožarska, obućarska industrija. Znamo da one ovise o lon poslovima, pa ajmo onda reći i jasno to isplanirati da ćemo dio sredstava iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti, manje iz njega, ali barem iz VFO-a, odnosno nove financijske perspektive, usmjeriti upravo na modernizaciju, novu tehnologiju, podizanje zapravo konkurentnosti tih poduzeća da bi zapravo smanjili potrebu za radnom snagom koja je spremna raditi za minimalnu plaću, odnosno da bi radnici mogli, da bi poslodavci mogli isplaćivati veću. Jer zbilja je pitanje [[Upadica Željko Reiner: Hvala lijepa. Hvala.]] zašto imamo takvo velik udio poduzeća koje zapravo ne mogu isplaćivati…
Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Ivan Vidiš. Izvolite.
Uvaženi zastupnici Hrvatskog sabora, zahvaljujem na pažnji i konstruktivnoj raspravi. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o minimalnoj plaći rezultat je intenzivnog rada u kojem su sudjelovali predstavnici nadležnih resornih tijela, kao i predstavnici socijalnih partnera. Budući da se radi o socijalno osjetljivom institutu sve novine bile su predmet kompromisnih dogovora, kako bi se postigla optimalna zaštita radnika. Vlada je posljednjih nekoliko godina posebnu pozornost posvetila upravo kretanju minimalne plaće. Ako se osvrnemo na kretanje minimalne plaće od 2016. godine nadalje, ne radi se samo o nominalnom rastu minimalne plaće, već o porastu udjela bruto minimalne plaće u prosječnoj plaći. Upravo i za trajanje današnje saborske rasprave Vlada je donijela Uredbu o visini minimalne plaće za 2022. godinu. Uzevši u obzir novi iznos od 4.687 kuna bruto, odnosno 3.750 kuna neto udio minimalne plaće u bruto plaći za mandata ove Vlade od početnih 38% koliko je iznosio 2016. godine, dosegao je 49,21% prosječne bruto plaće za razdoblje od siječnja do srpnja 2021. godine s tendencijom daljnjeg rasta radi dostizanja pretpostavljenog cilja od 50% prosječne bruto plaće. Kao jednog od … [[govornik se ne razumije]] temelja ove Vlade, cilj da minimalna plaća bude 60% medijalne plaće je postignut, udio od minimalne plaće u medijalnoj plaće u srpnju ove godine je dakle 60,19%. Prepoznavajući važnost socijalnog dijaloga, posebno smo zadovoljni što je ovakav prijedlog rezultat konstruktivnog zajedničkog rada i dogovora s našim socijalnim partnerima. Želimo još jednom istaknuti da će rješenja predložena u ovom zakonu unaprijediti sustav minimalne plaće u RH, dodatno zaštiti radnike te će slijedom pojedinih odredbi potaknuti kolektivno pregovaranje kao jedno od najviših vrednota radno pravnog sustava. Zahvaljujem još jednom te vas pozivam da usvojite prijedlog zakona.
Hvala lijepa, time zaključujem raspravu o ovoj točci o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Sada ćemo iz tehničkih razloga zbog streaming-a kako se to lijepo hrvatski kaže napraviti jednu stanku ovaj sad je 17,44, 17, negdje do 18 sati onda. STANKA U 17,44 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 18,00 SATI]] - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 187 Predlagatelj je zastupnik Silvano Hrelja na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno Članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave po Članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Vlada je dostavila mišljenje i podnijela amandmane. Želi li predstavnika predlagatelja odnosno predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Da, zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, lijepo je prezentirati zakon kao predlagatelj s ove govornice pogotovo ako zakon donosi iako je kratak, iako ima samo 2 članka i ako on donosi iznimno veliku korist za više od 100.000 građana RH pretežno u ruralnim sredinama tamo gdje su primanja, primanja manja kad govorimo o umirovljenicima, ali ovo nije zakon samo za umirovljenike nego sve naše građane koji sticajem okolnosti u datom trenutku imaju mala primanja. Uvodno bih rekao nešto o važnosti ovog dopunskog zdravstvenog osiguranja koji je, koje je definirano Zakonom o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju. Dakle, osnovna zadaća osnovna povlastica koju ovaj zakon daje svima je da ukoliko su osigurani kroz dopunsko zdravstveno osiguranje ili da sami plaćaju ili da za njih plaća država ne plaćaju nikakvu participaciju zdravstvenih usluga. Dakle, tim osiguranjem oslobađaju se plaćanja participacije. Dakle, što je cilj odnosno što se postiže dopunskim zdravstvenim osiguranjem? Postiže se dostupnost zdravstvene zaštite za sve građane RH bez obzira o imovinskom stanju. Mi danas na sceni RH imamo javnog osiguravatelja to je HZZO i imamo 7 privatnih osiguravatelja. S time da je javni osiguravatelj neprofitni i tom javnom osiguravatelju milion i 750 tisuća građana plaća policu 70 kuna mjesečno. To je lijepi ovaj prihod na poseban račun jer taj osiguravatelj ima odvojeni račun od općeg računa HZZO-a i na taj račun od građana koji plaćaju se slijeva negdje više od 135 miliona kuna mjesečno. Za otprilike 600.000 građana u 13 kategorija država plaća dopunskog zdravstvenog osiguranja. Od tih 13 kategorija 2 su vezane uz prihodovni cenzus. Dakle, prihodovni cenzus po članu obitelji i prihodovni cenzus osobe koja živi sama. U ovom trenutku je odnos da budem ovako praktičan pola pola. 300.000 građana je u ovih 11 posebnih kategorija i 300.000 građana je prima odnosno ima pravo na policu, besplatnu policu dopunskog zdravstvenog osiguranja odnosno na teret države zbog ova dva, zbog ova dva cenzusa. Privatni osiguravatelji imaju oko 300.000 polica pretežno mladih i zdravijih ljudi jer su radili veliku utakmicu na javnoj sceni i nudili police dopunskog zdravstvenog osiguranja i po 39 kuna, ali njihova je uloga u tom dopunskom zdravstvenom osiguranju nešto drukčija jer privatno zdravstveno osiguranje mora imat, mora imat profita. I sad dolazimo do one famozne riječi oko koje ćemo, oko koje se vrti i suština promjene zakona, a to je cenzus. Šta je to u stvari cenzus? Cenzus u dopunskom zdravstvenom osiguranju je granica koja štiti građane s malim primanjima i umjesto njih policu plaća država. Postavljen je 2004. godine i mijenjan je za 3% u 2020. godini i vrijeme ga je davno pregazilo, jer do 2020. godine nije bilo čak ni nikakvog mehanizma usklađivanja s rastom plaća i troškovima života. Zbog toga je veliki broj ljudi ispadalo iz cenzusa bilo da je zbog povećanja plaće, konkretno i minimalne plaće dakle tema s 1. točke dnevnoga reda, bilo zbog usklađivanja mirovina, bilo zbog smrti bračnog druga jer ako su živjeli od jedne mirovine muž i žena imali su 3 tisuće kuna, oboje su bili oslobođeni plaćanja dopunskog zdravstvenog osiguranja, a onda je nositelj mirovine umro, preživjela supruga je dobila 70% i ona je sada kao samac i ima više od 2.100 kuna odnosno ima 2.100 kuna, a to je 100 kuna iznad postojećeg cenzusa. Dakle, i zbog toga, zbog primitka novčane pomoći iz jedinica lokalne samouprave bilo da se radi o božićnicama, o socijalnoj pomoći raznih karaktera pretežno je to bilo iz gradova i tu je bilo brdo negodovanja, ljudi su negodovali zašto nas ne možete osloboditi da nam to ne ulazi u ove cenzuse. Ne može. Država može npr. kada je donijela odluku Vlada o isplati Covid dodatka ona može donijeti odluku da se to ne, dakle da to ne ulazi u prihodovni cenzus. Jedinica lokalne samouprave nema tih ovlasti, a zakonom je propisano da svi prihodi građana se pribrajaju odnosno zbrajaju kod poštivanja cenzusa. Sama suština zaštite građana bi trebala glasiti ovako: postaviti cenzus na primjerenu razinu, ne nisku nego na primjerenu razinu i postavimo mehanizam usklađivanja tako da građani ne ispadaju zbog ovih razloga iz cenzusa da one koje sam zaštitio trajno zaštitim. Dakle, to je suština ovog našeg posla odnosno onoga što bi trebalo cenzusima postići. Izmjenom ovoga Zakona predlažem novu visinu mjera zaštite građana cenzusom, pazi nije izmišljen na pamet, cenzusom koji je sukladan postotku rasta plaća i usklađivanja mirovina u 10-godišnjem razdoblju te se nakon toga prihvaća i mehanizam godišnjeg usklađivanja iz zakona koji je već postojeći. Dakle, u ovom Zakonu koji ponavljam opet ima samo dva članka procjena je da će obuhvatiti oko 120 tisuća korisnika dakle novih korisnika i da će u sljedećoj godini na rashodovnoj strani proračuna trebati osigurati oko 100 milijuna kuna. Ne možete u brojku pogoditi, ali je to određena procjena i Vlada je prihvatila tu procjenu. Inače borba sa cenzusom i cijenom police i najavama povećanja cijene police dopunskog zdravstvenog osiguranja za mene traje od 2016. godine i bilo je tu svakakvih intervencija, svakakvih hajmo reći uključivanja u ovu priču. Međutim, ono što je naj ono što je presudilo da sada što je silina argumenata da sada ovako interveniramo je trend, trend ovih zaštićenih prihodovnim cenzusima se smanjivao od 2016. godine do kraja 2020. godine sa 592 tisuće korisnika odnosno zaštićenih osoba na 305 tisuća. Dakle taj trend i unatoč onom povećanju od 47 kuna 2020. trend se nastavio padati. Ne govorim o strukturi tih ljudi koji su unutra, nego o broju korisnika i broju zaštićenih građana. Evo ja osobno sam 4 puta upućivao izmjene zakona u proceduru. Ovo je 3. puta da se raspravlja ovaj Zakon pred ovim visokim domom i mislim da će ovo biti 3. sreća ne za nas, za prihodovno najsiromašnije građane Republike Hrvatske i to nam može biti svima neovisno što sam ja predlagatelj, svima nama na čast da smo napravili jedan iskorak prema njihovom boljitku. Dakle, zahvaljujem u ovom trenutku svima koji su dali potpise za hitni postupak jer su bili iz parlamentarne većine, ali i iz Mosta i HSS-a. Nisam previše tražio. Vjerojatno bi ih još bilo koji razumiju ovu problematiku, ali zahvaljujem im kao da i jesu i onima koji su inače ranije podupirali ovu moju aktivnost. Kao predlagatelj prihvaćam amandman Vlade, koji je amandman 1, amandman 1. koji je nomotehničke naravi. Naime, ništa u ovom Zakonu nije krivo, ali je nomotehnički korektno da se stavljaju brojevi cenzusa koji pišu u prethodnom zakonu prije usklađivanja, a mi smo napisali iznos poslije usklađivanja. Prema tome, ja sam napisao iznos poslije usklađivanja. Prema tome, korektan je i prihvaćam amandman Vlade. Također prihvaćam amandman Odbora za zakonodavstvo kojim će ovaj Zakon stupiti na snagu dan nakon objave u Narodnim novinama, a to je negdje početkom studenog ovog mjeseca, jer iako sam napisao da bi želio da to stupi na snagu 1. studenog u vremenskom smo cajtnotu i gotovo da je nemoguće da bi Predsjednik Republike stigao potpisati i da bi to išlo normalnim putem, pa je ovako bolje. S time bi ja stao ovdje, uključit ću se još koji put u raspravi i dao bih priliku vama da više govorite o ovome, dakle, neki su od vas i sudjelovali u nekim našim aktivnostima i 2016. i 2019., mene i mojih stranačkih kolega i siguran sam da su vam više puta se i vama obraćali kad su ispadali iz ovih cenzusa, zašto to ne promijenite itd., prema tome ja vama isto tako dajem priliku da o ovome govorite, ja ću se još jednom ili dvaput, ovisi koliko bude provokacija, javiti za raspravu kao predlagatelj, ali tu bih sada stao. Hvala vam lijepa.
Ostanite, ostanite još malo i sada. Gospodin Kirin, prva replika.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče, uvaženi zastupniče i predlagatelju. Aktualna Vlada ima razumijevanje i prihvaća vaš prijedlog i rezultat će biti vjerojatno potvrđen sutra. Povećanje dohodovnog cenzusa u odnosu na dosadašnji je cirka za 25%, tako da će još 120 tisuća građana imati dopunsko osiguranje na teret Državnog proračuna. Ovo pokazuje socijalni senzibilitet ove Vlade za ugrožene grupe građana. Molim vas, da li ste razmišljali ili razmišljate osim ovog prihodovnog kriterija i cenzusa o eventualno nekada imovinskom cenzusu, u budućnosti. Hvala vam lijepa.
Hvala, izvolite odgovor.
Hvala lijepa, hvala vam na pitanju. Ali, vjerovatno će u ovoj zemlji uskoro, u ovoj državi uskoro trebati uvesti imovinske cenzuse jer mi ih nećemo izbjeći ako idemo prema svim kriterijima i procjeni siromaštva i borbi protiv siromaštva, kao što to rade zemlje Europske unije, međutim o tome ja ne odlučujem. O tome će odlučivati ova ili neka druga parlamentarna većina i siguran sam da u nekoj budućnosti se neće moći to izbjeći, a drago mi je, na početku ste rekli, dohodovni, drago mi je da ste se ispravili, ovo je prihodovni cenzus i jedan od cenzusa koji je najkontroliraniji u ovoj državi, jer postoji već 18 godina i malverzacije sa ovim prihodovnim cenzusom su svedene zaista na minimum, to mogu potvrditi jer ovo područje pratim već dugo vremena.
Hvala. Katarina Nemet.
Poštovani kolega Hrelja, evo ovo povećanje cenzusa treba svakako pozdraviti, ali ostaje činjenica da 600 tisuća umirovljenika ima mirovinu ispod granice siromaštva. Jaz raste i među primanjima između spolova, gdje je Hrvatska tek 6. članica Europske unije koja bilježi porast u razlici između mirovina muškaraca i žena u korist muškaraca. Kako vi to komentirate?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa na ovom pitanju. Dakle, o brojci 600 tisuća bi se dalo razgovarati jer to je statistički podatak, kad gledate samo jednu kategoriju, a to je dohodak. Prema tome, moglo bi se razgovarati, ali ne sporim važnost i težinu siromaštva u Republici Hrvatskoj. Za mene osobno i ono što sam radio kao predsjednik Stranke umirovljenika borba protiv siromaštva se dobije nakon što ustanovite koliko tog siromaštva stvarno ima. Dobiva se davanjem, ali i ne uzimanjem. Ovo je jedna od metoda neuzimanja, dakle to je jedan mali kamenčić u mozaiku borbe protiv siromaštva i zato je dobro, siguran sam, dobro došao. Dakle, naravno za davanje ćemo morati imati vrlo precizne kriterije, da ne dajemo pogrešnom, uvijek.
Gospođa Majda Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, poštovani gospodine Hrelja. Dakle, kao što ste i sami rekli, ovaj Zakon ima samo dva članka, međutim itekako značajna. Cilj je ovog Zakona povećanje socijalne sigurnosti, naših sugrađana koji imaju manje i prema kojima moramo biti solidarni i također, cilj je povećanje cenzusa za ostvarivanje besplatne police dopunskog zdravstvenog osiguranja. E sada, prihodovni cenzus nije mijenjan od 2008. godine do 2020. godine, kad ga je ova Vlada u svibnju 2020. povećala, a ovim izmjenama prihodovni cenzus biti će znatno, znatno uvećan. Ono što je dobro jest da je izmjenama iz 2020. uvedeno indeksiranje, odnosno uvećanje, odnosno usklađivanje prihodovnog cenzusa, pa vas ja kao jednog od većih poznavatelja mirovinskog sustava u našem Hrvatskom saboru i kao osobu koja jako dobro poznaje sustav socijalne zaštite pitam razliku između indeksiranja i uvećanja. Hvala.
Hvala, izvolite odgovor.
Pa evo, puno puta se čuje ta polemika što je to usklađivanje, a što je to povećanje. Evo u ovom Zakonu imamo sutra donijeti odluku o povećanju cenzusa, a do kraja studenog mjeseca će nastupiti mehanizam indeksiranja. Ja sam sretan da će ovo biti najkraće važeći cenzusi, oni će do kraja studenoga biti još povećani. Ili, hoćete da vam slikovito kažem razliku između usklađivanja i rasta. Usklađivanje vam je kad Sarkozy mora staviti ciglu ispod cipele da bi se poravno sa Carlom Bruni, a ovaj, rast je kada se okrenete oko sebe, a vaša curica ili dečko je stasao za ženidbu. Hvala.
Gospodin Hrvoje Šimić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovani kolega Hrelja. Pa evo, donošenjem i prihvaćanjem ovog Zakona omogućilo bi se da 120 tisuća gotovo novo obuhvaćenih naših sugrađana dobije, da ne kažemo dobije, zapravo da se osigura plaćanje police, odnosno premije dopunskog zdravstvenog osiguranja iz sredstava Državnog proračuna, što bi nosilo preko 400 tisuća svih onih koji su obuhvaćeni plaćanjem premije dopunskog zdravstvenog osiguranja upravo iz sredstava Državnog proračuna. Mene zanima znači koje su još skupine našeg društva obuhvaćene plaćanjem police dopunskog zdravstvenog osiguranja osim naših najsiromašnijih sugrađana. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Dakle, kategorije koje su obuhvaćene umjesto kojih plaća država dopunsko zdravstveno osiguranje, odnosno policu dopunskog zdravstvenog osiguranja su dobrovoljni davaoci krivi, redoviti učenici i studenti stariji od 18. godine, darivatelji organa, stopostotni invalidi, ali imaju privremeno rješenje o utvrđenom invaliditetu na određeno vrijeme, zatim imamo još tri kategorije ovaj, tri kategorije, četiri kategorije osoba sa invaliditetom i imamo na kraju žetve, najnoviju kategoriju, žrtve seksualnog nasilja u Domovinskom ratu, također imaju besplatnu policu dopunskog zdravstvenog osiguranja, s time da među njima su, najveći broj čine studenti, pa zatim osobe s invaliditetom, ukupno.
Gospodin Josip Begonja.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolega Hrelja. Vi ste dugo u politici, ovo pitanje, ovaj problem o kojem danas razgovaramo bio je prisutan i u vrijeme Kukuriku koalicije, čije ste vi bili član. Zašto to pitanje nije bilo tad riješeno, zašto ga danas rješavate? Hvala.
Postoje, a pardon.
Možete govoriti. Izvolite.
Postoje bitni razlozi zašto se to nije moglo napraviti. Naime, Hrvatska država je od 2008. praktički do 2016. bila u tvrdoj recesiji, a tek od 2016. do 2019. je došla na razinu bruto društvenog proizvoda iz 2008. godine. Međutim, nešto štO je Kukuriku koalicija napravila je isto tako vrlo, vrlo značajno za dopunsko zdravstveno osiguranje, a to je 2013. prelazak na jedinstvenu cijenu police dopunskog zdravstvenog osiguranja. Ja sam osobno dobio puno batina od umirovljenika tada, jer smo se zajedno sa umirovljeničkim udrugama pristali smo na jedinstvenu cijenu od 70 kuna, da bi ona bila dugoročno održiva i kao što vidite ona je dugoročno održiva. Jer inače prije je bilo 50 kuna, 80 kuna za nezaposlenog umirovljenika i 130 za zaposlene osobe, a može biti samo po jednom kriteriju jedinstvena cijena. Pardon.
Gospodin Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovani zastupniče, evo čuli smo, vi ste dugo u politici. Jedan, dva, tri, četiri, pet mandata, ne znam koliko već, i ovo nije prvi put da predlažete kao što ste i sami rekli, ovo je treći put i rekli ste da bez treće nema sreće, ja bi možda dodao da ste možda konačno izabrali i pravu stranu, pa ćemo zasigurno zajedno riješiti ovaj problem. Moje pitanje je, zašto ovaj zakonski prijedlog koji je jako važan za sve građane, posebno za hrvatske umirovljenike, nisu podržale umirovljeničke udruge. Kako to komentirate? A vi ih zastupate.
Hvala. Izvolite dogovor.
Pa umirovljeničke udruge su udruge civilnog društva i lijepo se iz fotelje baviti politikom, to svima godi iz lijepog, dobrog naslonjača itd. Problem je kad si ti ljudi umisle ta će se iz te pozicije baviti politikom i onda idu pregovarati u korist umirovljenika a rezultat toga je 47 kuna povećanje. I onda se tvrdi da su one socijalne, te gospođe koje su pregovarale, a da sam ja pravičan. E pa ja ostajem kod toga da sam pravičan, jer je ovo povećanje od 450 kuna, a one nek ostanu solidarne sa 47 kuna, a građani nek razmisle tko što radi za koga. Hvala lijepo.
Gospodin Davor Ivo Stier.
Hvala potpredsjedniče, kolega Hrelja. Dok sam slušao vaše uvodno izlaganje prisjetio sam se Jeremya Benthama, engleskog filozofa koji je tvrdio da je jedna odluka moralna kada donosi najveću moguću korist najvećem broju ljudi. I kad pogledamo, doista za jednu investiciju iz proračuna od 100 milijuna kuna, od prilike, imamo veliku korist za veliki broj, 120 tisuća građana, sa boljom zdravstvenom zaštitom, sa dopunskim osiguranjem. Ne znam, spomenuli ste da će možda biti nekih provokacija, pa ćete na to odgovoriti, međutim, prisjetio sam se Benthama jer čini mi se da ovaj prijedlog baš ulazi u takvu jednu definiciju moralne odluke.
Izvolite odgovor.
Ja vam se zahvaljujem na ovoj usporedbi. Naime, kad se bavim politikom, mene interesira politika rezultata. To nije najzahvalnija politika i nećete biti najpopularniji među građanima, jer što god napravili nije dovoljno dobro. Dakle, i nakon ovoga će netko pitati zašto to nije na 2.750 za samca, zašto to nije na granici siromaštva, ali boriti se za rezultat, znači boriti se stalno, pomicati granice stalno i nadograđivati. To vam je otprilike, meni je to u krvi, jer sam se naučio kolektivnom pregovaranju, a kolektivno pregovaranje radite svake godine i svake godine što više osvojite ove godine to ćete više napredovati slijedeće godine jer ne morate osvajati prostor koji ste osvojili ove godine. Dakle, politika rezultata je jedina mjerljiva, mjerljiva politika za mene.
Gospodin Pavić.
Poštovani gospodine Hrelja, poštovani potpredsjedniče sabora, državni tajniče, evo gospodine Hrelja nas dvojca znali smo se slagat, znali smo se i ne slagat ali uvijek sam vas respektirao. Respektirao sam vas iz 2 razloga. Jedan jer stvarno ste stručnjak na području umirovljeničkih prava, a drugo zajedno nam je zajedničko da nam je stalno stvarno stalo do naših umirovljenika. Možete li nam malo detaljnije reći na koji način je dopunsko osiguranje regulirano u sličnim nama državama. Na koji način to one reguliraju i ovih 120.000 građana koji će u Hrvatskoj nisu samo umirovljenici, ali dobrim dijelom su umirovljenici i upravo su oni najranjivija skupina jer znamo da su njihovi troškovi liječenja najveći, će najviše dobiti od svega ovoga, ali za, malo za usporedbu da vidimo kako je to u drugim nama sličnim državama. Hvala.
Odgovor molim vas.
Pa svaka država se s ovim problemom i sa troškovima zdravstvenog sustava bori na svoj, na svoj način. Mi nikad isto nismo zadovoljni imamo javnog osiguravatelja na, koji se bazira na temelju solidarnosti među generacijama je vrlo jak jer ima milion 750 tisuća osiguranika koji redovno plaćaju. I osigurava nam policu dopunskog zdravstvenog osiguranja za 9,5 EUR-a. Naši susjedi Slovenci plaćaju, plaćaju 35 EUR-a mjesečno. Oni su to riješili sa 4 osiguravajuće kuće i moraju se jako truditi, njihova vlada da limitiraju dobit te 4 osiguravajuće kuće na 10%. Užasno su nezadovoljni sa skupoćom, pokriva nešto više nego naša polica dopunskog zdravstvenog osiguranja, a svašta se može podmetnuti pod troškove kod osiguravajućih kuća. Dakle, dosta [[Upadica: Hvala.]] netransparentan sustav.
O drugim državama morat ćete preuzeti riječ kao predlagatelj drugi put, malo kasnije. Gospođa Orešković.
Hvala. Poštovani kolega Hrelja, uz puno uvažavanje svih dobrih stvari koje ste napravili tijekom vaše političke karijere moram vam reći. Doista je lijepo biti predlagatelj zakona kada znate da će ga prihvatiti parlamentarna većina. I ja ovdje ne dvojim da ovaj zakon donosi dobrobit hrvatskim građanima ali takvi su bili brojni drugi prijedlozi oporbenih saborskih zastupnika no za njih nije bilo sluha parlamentarne većine. Stoga je ovdje za zaključiti da HDZ-u nije do kvalitete vaših zakonskih prijedloga nego im je do vaše podrške u trenutku kada to njima zatreba. Pa vas moram podsjetiti da je konačni učinak predloženog zakona korist od nekoliko stotina kuna na godišnjoj razini za hrvatske građane, a da je istovremeno šteta od vladavine HDZ-a ta da se ona može mjeriti u milijardama. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovoriti.
Gledajte, …
A oprostite, povreda Poslovnika, a izvolite, uključite mikrofon, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegica Orešković kaže da članovima Kluba HDZ-a pri tom ih naravno vrijeđa, odgovara u dnevnopolitičke svrhe pomoći umirovljenicima. I 238., jao hrvatskim umirovljenicima ako bi ovisili o pomoći Dalije Orešković. Govorimo o programu Zaželi, 40.000 umirovljenika u teško dostupnim krajevima ova vlada je omogućila svakodnevnu pomoć u kući. Ovaj prijedlog zakona [[Upadica: Hvala lijepo gospodine Piletiću, vrijeme, vrijeme, vrijeme.]]
Temeljem Članka 239. izričem vam opomenu jer je bila replika. Tko? Izvolite.
Dvije stvari, povreda Članka 238., dakle prvo pitanje ima li u RH više umirovljenika ili više žena? Odbili ste prijedlog oporbe vezano za smanjenje PDV-a na higijenske potrepštine. A druga stvar je li ova opomena i povreda Poslovnika imalo drugačija od onoga što sam ja napravila jutros kada su mi u 6 sekundi izrečene 3 opomene za redom i oduzeto pravo govora po čitavoj točci dnevnog reda. Pa kakva je to kvaliteta Hrvatskog sabora i kakav je to strah vaše parlamentarne [[Upadica: Hvala lijepa.]] većine od svega što u ovom Hrvatskom saboru ja imam za reći.
Hvala lijepa gospođa, gospođa Orešković hvala lijepa. Ovaj, imate povredu Poslovnika to je očito, to znate i to isto temeljem Članka 239. Tajnik sjednice mi kaže da vam je to četvrta opomena što je presedan, ja sam došao, a tri su već bile dane, pa vam moram oduzeti riječ sa sjednice. Meni je žao [[Upadica: Pa kako je krenulo čekam izbacivanje.]] da sam ja, da sam ja, ne, neću vas izbaciti, možete slušati ostale. Izvolite, gospodin Pavić neće, dobro. Bez komentara samo nećete. Gospodin Bačić replika [[Upadica: Čekaj a odgovor na repliku?]] A odgovor, odgovor, oprostite.
Uvažena kolegice Orešković dugo sam ovdje, nikada ni za ove, ni za prethodne vlade, ni one prije toga nije prošao niti jedan oporbeni prijedlog zakona. Dakle to je pravilo ponašanje ovdje, ali ne ove vlade nego od kad postoji sabor u ovoj lijepoj našoj. I to je tako pravilo i ja mogu živjeti sa time, a mogu živjeti i sa time odnosno ne bih mogao živjeti sa time kada bi nešto mogao napraviti za ljude koji ispadaju iz cenzusa koji žive u neimaštini, a da to mogu napraviti. A sve što radim, radim otvoreno i transparentno za razliku od nekih koji nisu nikada rekli zašto su nešto napravili. Vi znate zašto ja ovo radim i zašto sam podržao vladajuću većinu u projektnoj suradnji. Dakle mogu stati pred vas i mogu vam uvijek sve obrazložiti.
Hvala vam lijepa. Hvala, hvala, hvala. S time što ja moram sebe korigirati jer nisam oduzao riječ gospođi Orešković na temelju članka 239., nego 240. ako je do kraja rasprave o ovoj temi. Tako da korigiram sebe i dajem riječ gospodinu Bačiću.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Hrelja sve je lijepo obrazloženo i jasno. Ima ipak jedan detalj koji bi htio da pojasnite meni kako bi možda mogao odgovoriti nekome od ovih 120 tisuća umirovljenika prije svega koji će vjerojatno s ovim cenzusom biti obuhvaćeni. Naime i to smo puno puta komentirali da bi možda prosječna mirovina u Hrvatskoj bila veća kada bi se uzimale u obzir inozemne mirovine. Da li u ovaj prihodovni cenzus se uračunavaju i one ili samo se kontroliraju mirovine koje se ostvaruju u Hrvatskoj u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje?
Izvolite odgovor.
Ovaj prihodovni cenzus rekao sam ne bez razloga je najkontroliraniji prihodovni cenzus inače u Hrvatskoj. Dakle, postoji vezanost između Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i Porezne uprave. Dakle, sve ono što prihoduju hrvatski građani i prođe kroz banke i kroz sve ono u što Porezna uprava ima uvid isključuju se odnosno uključuje se u prihode u ovom cenzusu. Dakle sigurno da ima još prostora, moguće da ima prostora jer moguće da postoje dvije autonomne mirovine, da ovdje ima tisuću 500 kuna, a iz Njemačke za 15 godina staža iz Njemačke za 35 godina ima drugu mirovinu i to je teško otkriti pogotovo ako ima račun vani. Ali radi se na tome i ovdje stvarno postoji jedna sustavna kontrola.
Hvala. Gospođa Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja ovim Zakonom ćemo obuhvatiti 120 tisuća osoba, od toga većinu umirovljenika koji će imati besplatnu policu zdravstvenog osiguranja. Mene zanima imate li podatak koliko u tom broju ljudi imamo poljoprivrednika umirovljenika? Jer znamo da su oni u stvari sa najmanjim primanjima u Republici Hrvatskoj, da su njihove mirovine daleko, daleko ispod praga siromaštva i da ustvari u tom segmentu doista treba promišljati i dugoročno strukturalne neke mjere kako bi im se pomoglo jer je tužno da netko tko je za nas proizvodio hranu cijeli život danas živi na rubu gladi.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Teško je te projekcije napraviti koliko je između 120 tisuća potencijalnih korisnika poljoprivrednih umirovljenika odnosno oni koji imaju mirovinu iz te vrste uplate doprinosa. Ali sam siguran s obzirom da ih ima veliki broj sa niskim mirovinama da su ukoliko žive sami upravo oni tu unutra ili ukoliko žive umirovljenički dvojac sa isto tako dvije poljoprivredne mirovine da su oni otprilike ovdje uokvireni u ovim cenzusima. Tako da mogu reći da ih je doista dosta, ali ne mogu se upuštati u takve procjene.
Gospodin Željko Pavić.
Poštovani zastupniče Hrelja ja sam siguran da ste dobro promislili kada ste donosili ove granice 2 tisuće i 2 tisuće i 500 kuna i vjerujem da je to analiza pokazala da su to granice koje bi bile zadovoljavajuće u ovome momentu. No, ono što mene brine i iskreno se čudim, da li ste razmišljali o tome da jedan penzioner koji ima penziju 2 tisuće 502 kune da će na kraju godine biti 816 kuna siromašniji od penzionera koji ima 2 hiljade 499 kuna? Zato što ovaj plaća, a ovaj ne plaće osiguranje.
Hvala lijepa. Odgovor.
Ja bih rado da zajedno proizvedemo jedan fleksibilni model usklađivanja, ali on doista ne postoji. Ali s obzirom da ste eksplicitno rekli brojke onda onaj koji ima 2 tisuće 502 kune će biti eventualno isključen ali ne dulje od mjesec dana, jer do kraja studenog ide usklađivanje. A ne vjerujem da će usklađivanje biti manje od 2%, a to odmah znači da će biti još 50 kuna gore da taj cenzus će biti do kraja ove godine 2 tisuće 550. Dakle, ipak se kreće. Postoji mehanizam koji će se svake godine usklađivati i to je suština postavljanja cenzusa da ima, da je u visokom zahvatu i da ima usklađivanje.
Samo malo, samo malo. Gospođa Grba-Bujević.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvaženi kolega Hrelja [[Upadica: Samo malo.]] Potpredsjedniče, ali kolega Hrelja neće [[Upadica: Čujemo se.]] Možemo? … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]]
Izvolite.
Hvala vam. Prošli puta sam ja u ime Kluba govorila o ovom vašem prijedlogu i jedino što je tada bilo sporno je da nisu bila osigurana sredstva i tada smo mi mislili da je zapravo to opravdano što je i naravno da je opravdano jer se odnosi na 120 tisuća naših građana. Ali želim zapravo podsjetiti na svoj kraj tog izlaganja kada sam rekla poznavajući gospodina Hrelju ovo će vrlo brzo ponovo i njegovu upornost vrlo brzo će ponovo doći na raspravu. Pa evo čestitam vam na toj upornosti. Upornost se uvijek isplati i za neke ideale treba dići čvrsto glavu gore jer neke se stvari uvijek u konačnici dobrim vrate. Hvala vam.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala. Da, 26. rujna je prošlo točno 6 mjeseci od kada je ovdje raspravljeno i odlučeno da se odbija taj isti Prijedlog zakona. Ali ima jedna bitna razlika. Ja sam tada predlagao usklađivanje dva puta godišnje sukladno sa usklađivanju mirovina. Ovdje sam prihvatio usklađivanje koje je već Vlada početkom 2020. godine ugradila u taj zakon, tako da imamo i kompromis. Ali hvala vam na upornosti, na komplimentu za moju upornost to doista, doista mi toga ne fali i na neki način ponosan sam time na to što se žrtvujem za dobrobit nekih naših građana odnosno onih koji su najviše u potrebi.
Hvala, hvala. Gospođa Nada Murganić. Gospođa Nada Murganić izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Hrelja, naravno da često smo razgovarali o prijedlozima ovakove vrste i skretali ste mi pozornost pa ti ćeš to podržati jer najbolje znaš koje su tegobe tih ljudi s obzirom na posao koji sam radila. Najveći dio naših građana su umirovljenici sa nižim mirovinama. Znamo da su to starije osobe sa nekoliko kroničnih bolesti i sa nekoliko lijekova možemo reći mjesečno i čestim korištenjem svih oblika zdravstvene zaštite i to će za njim zaista jako puno značiti. Što se tiče cenzusa na žalost on mora postojati. Tako bogata država nismo. Kod ostvarivanja bilo kakovih prava ipak negdje mora biti limit, mora biti granica pa eto uvijek će biti netko tko će za nekoliko kuna ispasti iz ovih cenzusa. Međutim, sve je ovo jako pozitivno i sigurno je dobro došlo.
Hvala lijepa. Odgovor izvolite.
Zahvaljujem na vašoj replici. Suština cijelog ovog posla je da se osigura dostupnost zdravstvene zaštite za sve građane Republike Hrvatske bez obzira na njihovo imovinsko stanje. A cenzusi evo sada je došao trenutak nakon duge borbe i moje i moje stranke da smo se našli i da smo se dogovorili oko zajedničkog cilja. I ja sam zbog toga radostan jer bi trebali naši građani koliko-toliko to osjetiti da im pomažemo ne uzimanjem, jer 840 kuna za neke od ovih koji će upasti ovdje i dobiti policu dopunskog zdravstvenog osiguranja to je pola jedne mirovine. A na toj razini mjesečnih primanja to nije malo.
Hvala lijepa gospodine Hrelja. Nemate više sada replika. I sada ću dati riječ gospodinu Tomislavu Dulibiću, državnom tajniku Ministarstva zdravstva da nam predstavi mišljenje Vlade. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče. Vlada Republike Hrvatske podržava donošenje Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju s Konačnim prijedlogom zakona, predlagatelja Silvana Hrelje, zastupnika u Hrvatskom saboru. Vlada je u svom mišljenju od 21. listopada na predloženi tekst podnijela dva amandmana. Amandman 1. je nomotehničke prirode. U članku 1. stavku 1. Konačnog prijedlog zakona zamijenili smo brojeve „1.600,12“ brojkom: „1.563,23“. A u stavku 2. brojku „2.047,20“ zamijenila se brojkom: „2.000,00“. Radi se o tome da je to pisalo u zakonu. Nakon toga je rađeno bilo usklađenje, to je po članku 14.b važećeg Zakona. Amandman 2. Vlada povlači i također Vlada prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Sada žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Gospodin Hrvoje Zekanović Klub zastupnika Hrvatskih suverenista. Nema ga. Gubi pravo. Gospodin Miro Bulj Klub zastupnika Mosta. Izvolite. Samo trenutak. Povreda Poslovnika, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, ovdje se evo referiram na povredu Poslovnika vas kao voditelja sjednice u kojoj ste pozivajući se na članak 240. kolegici Orešković izrekli naime 4. opomenu, a po članku 240. dakle nije moguće izreći odnosno zbrajati opomene po točkama dnevnoga reda. Dakle, opomena joj je bila izrečena na prethodnu točku dnevnog reda. Mogla je samo dobiti 1. opomenu … [[ne razumije se]] rasprave.
Hvala lijepa, hvala lijepa. Ako je biti pretolerantan zapravo grijeh, taj grijeh priznajem. Trebao sam se pozvati na članak 241. „Stegovna mjera udaljenja sa sjednice može se izreći za vrijeme trajanja rasprave i odlučivanja o jednoj ili više točaka dnevnog reda ili za dan kad mu je izrečena stegovna mjera udaljenja sa sjednice odnosno po 1. članku zastupniku će se izreći stegovna mjera udaljenja sa sjednice kada postupa protivno odredbama ovoga Poslovnika i svojim ponašanjem onemogućava rad Sabora.“ Ja mislim da 4 povrede Poslovnika itekako daju onemogućavanja rada sabora, a sada pozvao sam se na, pozvao sam se Članak 240. što ne uključuje udaljavanja sa sjednice i priznajem da sam bio blag. Znači samo sam oduzeo riječ do kraja ove točke, bio sam blag. Izvolite gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Evo trebat ćemo predsjedavajućem metat u rolu sveca tako da možemo o njegovoj preblagosti tako da moremo nastavit s ovom raspravom. I kao oporbeni zastupnik kad je bio Hrelja ja sam bio potpisnik ovoga prijedloga, sad je vladajući to je ta vertikala koju ja ne mogu priznati da mora biti uvijek nekakva vertikala, horizontala, međutim kad je bio oporba čini mi se da je isti državni tajnik bio, sasvim isti prijedlog ali druga priča. Državni tajniče pa koji je to kopernikanski obrat, naravno da ćemo podržat što se tiče pitanja umirovljenika, zdravstvenog osiguranja, povećanja cenzusa i ovoga za, koji imaju svoje članove obitelji i oni koji su samci i tu uopće nema spora. Ali ja sam podržao ovo kad je bio i prijedlog oporbeni potpisnik i sad sam potpisnik ovoga prijedloga i to mi nije problem. Međutim, kad govorimo o umirovljenicima to je i spomenuto. Znači umirovljenici evo u mome gradu božičnica je 400 kuna za umirovljenike do 1.800 kuna, to bi tribalo dignuti znači do primanja i za nezaposlene. Nažalost bilo bi puno bolje da imamo puno veće cenzuse umirovljenika tako da nemamo ovaj problem, ali nažalost stanje je takvo kakvo je. I ovo tribamo podržati. Umirovljenička populacija i rješavanje problema poglavito pa i u većim sredinama, a i u rubnim krajevima gdje su iseljeni ljudi su u problemu. I po pitanju zdravstvenih usluga i po pitanju javnoga prijevoza. To je u Zagrebu recimo bolje riješeno. Tradicionalno u tim krajevima rubnim odakle i ja dolazim, krajevima Zagore, Like, Slavonije obitelji su povezane, drži se do starijih više, vrlo malo ljudi iđe u staračke domove, ali i to sada ovaj u domove za starije i nemoćne tako da to kako vrijeme iđe imamo sve veći i veći i očitiji problem na tim područjima jer mladi ljudi nažalost kao, nažalost kao šta statistika i govori da je 270.000 ljudi iselilo to su uglavnom mladi tako na tim rubnim, jedino Zagreb raste. Tako da imamo problem i u Zagrebu ali je puno vidljiviji u Lici, ne znam u Zagori, Slavoniji, Gorskom kotaru. On je puno vidljiviji jer na tim rubnim područjima ako nemate organiziran javni prijevoz i nemate mlade ljude, nemate vozilo, onda moramo sve napraviti i ima ona direktiva EU kako bi uopće ti, gdje se može kandidirati preko županija koje bi morale organizirati nerentabilne linije za prijevoz javne usluge i ti krajevi jedino na taj način donekle ti stariji mogu osjetiti znači tu pomoć. Znači mi moramo uz ovo osiguranje koje je povećanje i triba pozdraviti, moramo sve osigurati, a imamo i u europskim sredstvima, imamo i direktive EU, moramo osigurati javni prijevoz u nerentabilne linije jer jednostavno tamo privatnik, poduzetnik ili slabija lokalna samouprava financijski koja jednostavno fiskalno ne može to podržati, ne može ovaj pratiti oni će naravno morati to organizirati javni prijevoz. Tako da je ovo jedan širi sloj. Ovdje imamo znači paletu problema koji su djelomično i brzo rješivi. Tu je i odgovornost i lokalne samouprave bez obzira što sam ja sad čelnik lokalne samouprave, isto velika odgovornost. Evo ja ću navesti primjer određenih sela u Podkamešnici, u, u, ispod Kamešnice ili Dinare nebitno gdje mi kao lokalna samouprava moramo vrlo malim sredstvima organizirati taj javni prijevoz svakodnevno da ljudi mogu doći do, zbog zdravstvenih usluga uglavnom zbog problema koje imaju. Nadam se da ovaj prijedlog nije isključivo samo zbog nekakve trgovine političke. I meni je žao, evo ja ću još jednom reći šta ministarstvo je imalo drugačije mišljenje kad je bio gospodin Hrelja predlagatelj ovoga zakona oporba, a sad kad je vlast sad ima sasvim drugačije mišljenje. Šta je se prominilo? Evo, mene zanima državni tajniče recite hrvatskom puku što je se prominilo? Evo kolegica bi mogla znati ona bi, što je se prominilo u odnosu kad je bio Hrelja u oporbi i sad, evo il ministar Pavić mislim kolega zastupnik ili kolega Stier. Što je prominilo kad je gospodin Hrelja isti prijedlog davao, ja sam ga osobno potpisao, supotpisnik, kad je bio u oporbi i sad kad je u većini. Bil bilo korektno da to izvršna vlast kaže. I inače u percepciji kod bitnih i dobrih zakona koje ne prihvati većina ili vladajući pojavila se jedna mantra za lokalne izbore, ona je česta. Ako niste u vertikali, znači ako nije na vlasti HDZ u Zagrebu je na vlasti, u županiji onda nemojte glasati za nekoga drugoga. Što znači da bi ja predložio da vi ukinete uopće ili kad bude SDP nebitno, il MOST nebitno, tko dobije izbore državne parlamentarne da imenujete povjerenike na lokalnim razinama, jer kaže neće vam dati sredstva. To je kao nekakva mantra evo recimo bila mog protukandidata pročelnika trenutno je na prodiljnome. Bio na godišnjem, zaključao vrata i kao pročelnik pa otišao, ključni pročelnik grada Sinja. Tako da smatram da ta mantra nije dobra. Svaki prijedlog većine ja ću podržati, ja sam ga supotpisao. Možete provjeriti u prijedlogu i nema problema da potpišem i neki drugi dokument. Tako još jednom evo osobno naravno da ću podržati ovaj prijedlog. Još jednom zanima me zbog čega jedno mišljenje dok je predlagatelj bio u oporbi od strane tj. ministarstva i Vlade RH, a zbog čega sad kad je došao u jato odabranih predlagatelj zbog čega sad drugo mišljenje. Evo to me baš zanimalo što se promijenilo? Molim? Upalite slobodno da čujem.
Molim vas lijepo dobit ćete, tko god molim vas. Samo gospodin Bulj ima pravo govoriti [[Upadica Bulj: Pa ja bih prepuštao gospođi Murganić da ona.]] Ne, ne, nemojte prepuštati. Nemate pravo prepuštati. Ili ako nemate više tema možete ostati [[Upadica Bulj: Imam još tri minute.]] Onda idite dalje.
Ja moram večeras bit u Sinju. Meni se ne žuri, vi ćete bit u Zagrebu i nema vozača, a lokalni sam čelnik. Što ću, moram sam.
Nemojte, oprostite, oprostite. Možete govoriti.
Evo gospodin Pavić bi mogao reći. Pa ja bih dozvolio da ovako komuniciramo, ali ja mislim da bi bio red dati odgovor predstavnika hrvatske Vlade, da on odgovori što se promijenilo. Isti je prijedlog od A do Ž. Kad je bio u oporbi tada je bilo mišljenje da ne prihvaćate šta je bilo. Mislim to je isto kad pitam šta je starije jaje ili kokoš, sad možemo razgovarati ali ovo je jednostavno. Nije to tako davno bilo da je gospodin Hrelja bio u oporbi, sjećam se. A danas sasvim drugo mišljenje kada je u odabranom jatu. To nije dobra poruka. Taj dio nije dobar. Taj dio nije meni dobar, meni se ne sviđa. Svak' bira svoj politički put, sve nas je narod birao. Ali mislim da na ovaj način ne šaljemo dobru poruku o politici. Zašto? Jer narod u konačnici bira. Ja znam treba doći do cilja. Gospodin Hrelja se vodio s tim da dođe do cilja. Međutim, doći do cilja narod je sigurno birao, čini mi se da je kolega bio na SDP-ovoj listi, čini mi se. Jer je u koaliciji sa SDP-om, jel'? I sad promijeniti skroz i to je sad pitanje. Ali uglavnom ovaj prijedlog podržavam. Hvala lijepo. I očekujem odgovore od vas evo koji budete izlazili zbog čega se promijenilo mišljenje. Hoćete odgovoriti ministrice?
Da, poslije u hodniku. Gospodin Mišel Jakšić će govoriti ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice, kolege zastupnici. U ime kluba SDP-a moram reći da ćemo podržati prijedlog kolege zastupnika Hrelje. Svo ovo vrijeme smo dobro surađivali sa njim. U konačnici čovjek je bio i na našoj listi za Sabor. Kao i prvi puta i drugi puta ćemo podržati njegov zakonski prijedlog. Ono što nas naravno žalosti i pokazuje kako to funkcionira vlast u Republici Hrvatskoj, da kad smo prije 7 mjeseci skupljali potpise za taj isti prijedlog tada je rečeno da je nerealno, da nije dobro, da ne može doći na dnevni red. Sada preslagivanjem vladajuće većine to je na dnevnom redu u hitnom čitanju i hvala Bogu bit će provedeno … [[Govornik se ne razumije.]] stoga kolega Hrelja na tome čestitke. Ono što bi si svatko od nas trebao postaviti kao pitanje s obzirom da su nas sve ovdje birali građani ove zemlje da li to doista je parlamentarna demokracija u kakvoj želimo živjeti, kakvu želimo razvijati i da li to je onaj vid demokracije koji nam može nositi u nekim budućim vremenima ne samo nove demokratske iskorake nego i nove životne iskorake kako od nas očekuju i mladi ljudi koji su nas ovdje birali, pa i umirovljenici kojima puno toga dugujemo. Jer današnja poruka koliko god ovo bila dobra tema i koliko god bio na kraju uspjeh za kolegu Hrelju i umirovljeničku populaciju govoriti da je bitno biti dio vladajuće većine i onda svaki tvoj prijedlog može proći kroz filter i biti proglašen kvalitetnim i dovoljno dobrim da uđe u Hrvatski sabor. Do tada ili si protiv države ili rušiš vlast ili si komunist ili si anarhist ili si ekstremni desničar da sad ne nabrajam sve kvalifikacije koje možeš dobiti. Ali sigurno je da ni jedan tvoj prijedlog neće proći te filtere i neće ući u bubanj da se o njemu raspravlja i da ima ikakvu šansu da biva usvojen. Naši umirovljenici za koje sam već spomenuo da su se godinama odricali i gradili ovu zemlju i društvo su jednostavno ovo zaslužiti, jer i danas imamo puno, previše umirovljenika ispod onog standarda koji je normalan za normalan i kvalitetan život. Mi to jako dobro svi znamo. Znamo kolika je prosječna mirovina. Znamo sve što nam se događalo u svim ovim desetljećima sa našim mirovinskim fondovima i da jednostavno nije napravljeno dovoljno da bi se tim ljudima u onoj zadnjoj fazi njihovog životnog puta omogućio kvalitetan i adekvatan život. I jednostavno ili su okrenuti prema tome da dođu pod stare dane što zna biti vrlo depresivna i psihotična situacija za te ljude na teret svoje djece, iako to je ljudski. Ili jednostavno ako nemaju nikoga da padnu debelo ispod onog sirotinjskog praga, a imamo i jako puno takvih lokalnih slučajeva gdje imamo prilike vidjeti kako teško ti ljudi nakon svojih ratnih karijera, nakon godina odricanja, nakon godina u kojima su gradili obitelji žive. Neka ovo bude taj jedan mali korak da počnemo vraćati umirovljenicima ponos. Ali to je doista jedan mali korak. Jer tako dugo dok ćemo imati tolike desetke tisuća umirovljenika ispod praga siromaštva nećemo moći reći da smo nešto napravili. Tako dugo dok oni neće moći primati adekvatnu zdravstvenu skrb, a imali smo to prilike vidjeti i prije corone, a poglavito u coroni, tako dugo nećemo moći reći da smo uspjeli i da smo omogućili tim ljudima kvalitetan i adekvatan život. Ali isto tako, tako dugo dok im nećemo moći omogućiti adekvatnu skrb o njima nećemo moći reći da im vraćamo onaj dug koji imamo prema njima kao društvo. To se nekad iz ove sabornice ne vidi, kolega Hrelja to jako dobro zna koliko mi imamo po našim Županijama i županijskim središtima problema sa kapacitetima i mjestima u institucionalnim oblicima domova za umirovljenike, za stare i nemoćne. Malo toga je pod brigom države i županije, puno toga se prebacilo na privatnike, a još više toga se nažalost prebacilo u neke doista dubiozne okolnosti, imali ste nedaleko Koprivnice, u našoj okolici i proboj Corone, pa samo saznali da je tamo smjelo biti 20 ljudi, a bilo je 50, da sad ne citiram sve što se u tom slučaju dogodilo. I tu će isto tako trebati puno jači impuls države i puno jači pokazatelj da nam je doista stalno do naših umirovljenika. Isto tako, svatko od nas si može postaviti pitanje da li možemo očekivati nešto o čemu se jako puno priča, što je u Europskoj uniji već krenulo u opticaj puno prije nego kod nas, a to je ugradnja liftova u stambene zgrade. Mi imamo u Hrvatskoj jako puno više stambenih zgrada na više katova, gdje nemamo liftove, a navodno europski novci stoje, jer mi se sami nismo u stanju ustrojiti, organizirati i povući europska sredstva za te liftove. Pa to je isto jedna od mjera koja bi jako puno značila našim umirovljenicima. I pred kraj želim samo reći, podržat ćemo ovo, ali nadamo se da to što danas raspravljamo i što će biti na glasanju, neće ići na način da ćemo sad ispravljati povijesne nepravde prema umirovljenicima, koji su to zaslužili da se ispravi, na način da ćemo uzeti nekom drugom, mladim ljudima. Jer ovih dana je pušten, da li slučajno, da li namjerno, da li je netko namjerno pustio spin pa da vidi reakciju ili je to već spremno pa se samo malo zagrijava javnost da se ispucaju svi koji misle, nekakav prvi inicijalni draft zdravstvene reforme, reforme Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, gdje, ako će to biti točno, ne znamo kojim putem će krenuti naše zdravstvo, a to će se isto onda slomiti na kraju na umirovljenicima, kao što ni ne znamo koju ćemo mi to demografsku politiku imati, ako nikome iz tog dokumenta nije jasno na koji način i na teret koga će trudnice ići za početak na bolovanje, čuvanje trudnoće i nakon toga na porodiljni. Pa da li to demografska mjera i da li dovoljno vodimo računa o tome da jednostavno u nečemu što sad želimo riješiti, riješit ćemo, negdje drugdje nestane dovoljno sredstava, jer tada nismo napravili ništa. Kolega Hrelja čestitam na ostvarenom cilju, žao mi je do tog puta ste morali preći u vladajuću većinu, mi ćemo za ovaj Zakon glasati, to se inače poklapa sa rebalansom proračuna, proračunom, pa vam možemo odmah sad reći da ćemo vas i u budućim godinama uvijek prije rebalansa i proračuna podržati u svemu novome što ćete uspjeti isposlovati za umirovljenike, kad već to nije moguće iz oporbe.
Hvala. Gospođa Majda Burić predstavit će stavove Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predlagatelju gospodine Hrelja, poštovani državni tajniče Dulibiću, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Kao što sam već rekla, ovaj Zakon ima svega dva članka, ali vrlo značajna i bitna. Zašto? Zbog toga što je cilj ovog Zakona veća socijalna sigurnost naših sugrađana koji imaju manje, te zdravstvena zaštita posebno osjetljive skupine osiguranika. Radi se dakle o policama dopunskog zdravstvenog osiguranja koje idu na teret Državnog proračuna Republike Hrvatske i koje su za same korisnike besplatne. Odmah u početku valja naglasiti da to nisu isključivo i samo korisnici mirovina, odnosno umirovljenici, ali jesu i umirovljenici. Kad pogledamo u analizu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, analizu broja polica dopunskog zdravstvenog osiguranja na teret Državnog proračuna, onda vidimo da je u sveukupnom broju aktivnih polica na teret državnog proračuna u 2018. godini broj umirovljenika bio 28%, u 19. godini 30%, a u 20. godini 31%. Dakle, predloženim promjenama obuhvaćaju se sve kategorije osiguranika, sve dobne skupine, točnije, a ne samo umirovljenici. Zadnji podaci govore da smo u 2020. godini imali oko 290 tisuća aktivnih polica na teret Državnoga proračuna. Dakle, i ovim Zakonom predlaže se podizanje prihodovnog cenzusa, odnosno ukupnog mjesečnog prihoda i to sa 1563 kuna na 2000 kuna, dok se za osiguranika samca predlaže povećanje tog cenzusa sa 2000 kuna na 2500 kuna mjesečno i to je itekako značajno povećanje. Time će se, pretpostavlja se, obuhvatiti oko 120 tisuća novih korisnika i pretpostavka je da će broj polica na teret Državnoga proračuna biti sveukupno oko 400 tisuća. Sredstva za osiguravanje provođenja ovoga Zakona, su, kao što je već i rečeno, oko 100 milijuna kuna godišnje. Kad govorimo o prihodovnom cenzusu, onda valja posebno naglasiti da on nije povećavan od 2008. do svibnja 2020. godine, kada je to zaista učinjeno, a sada će nakon stupanja na snagu ovoga Zakona to povećanje biti još znatnije i značajnije, što svakako pozdravljam. Ono što je dobro, jest da je zakonskim izmjenama iz 2020. godine propisano da se navedeni cenzus svake godine indeksira, odnosno usklađuje, do tada nije bilo tako. I to se indeksira sa promjenom prosječnog indeksa potrošačkih cijena i promjenama prosječne bruto plaće zaposlenih u Republici Hrvatskoj, čime je zaustavljen trend smanjenja broja polica na teret Državnoga proračuna. S obzirom da u širem kontekstu govorimo o osiguravanju socijalne sigurnosti, o solidarnosti, mislim da valja spomenuti da je u proteklom razdoblju ova Vlada isplatila i tzv. Covid dodatak u visini do 1.200 kuna i to za sve umirovljenike koji imaju penziju manju od 4.000 kuna. I taj tzv. Covid dodatak nikako nije ulazio u prihodovni cenzus, dakle niti je itko ostao bez besplatnog dopunskog osiguranja zbog isplate Covid dodatka, niti će upravo zbog toga što je to odlukom izuzeto. To primanje odlukom je izuzeto iz prihodovnog cenzusa. Također vlada je uvela i novi institut. Institut nacionalne mirovine, točnije nacionalne naknade za starije osobe, starije od 65 godina i to u visini od 800 kuna mjesečno za osobe koje nemaju minimalne uvjete za stjecanje mirovina, mirovine, a to je 65 godina života i minimalno 15 godina staža. Sve mirovine u mandatu vlade premijera Plenkovića i HDZ-a kao što sam danas već navela rasle su za 18% i to za milijun i 237 tisuća umirovljenika. A za umirovljenike koji primaju najnižu mirovinu one su rasle za više od 23% i dalje će rasti. Sustavna pomoć starijim osobama preko projekta Zaželi, mislim da to treba posebno naglasiti, dakle pomoć i podrška za naše starije i nemoćne, smijem li nastaviti potpredsjedniče malo me ometaju s ove strane, netko mi dobacuje pa vas molim da intervenirate. Hvala vam. Dakle, … [[Upadica: Ne razumije se.]] hvala vam, hvala vam. Dakle, ponosna sam na projekt Zaželi, projekt kojima se, kojime se pomaže našima starijima i nemoćnima, njih je 79.000 što lokalnu samoupravu i korisnika košta nula kuna budući da su sredstva osigurana preko Europskog socijalnog fonda što je iznimno bitno za osobe koje su u riziku od socijalne isključenosti. Što se tiče samog siromaštva naglašavam da se stopa rizika od siromaštva smanjuje, ali koliko god je snižavali ona nikada neće biti dovoljno niska jer dok god postoji jedan siromašan i to je previše. Sa 20% stopa rizika od siromaštva pala je na 18% u 2020. godini, a ona se u principu povećava upravo u dobnim skupinama starije životne dobi, posebice u samačkim, samačkim kućanstvima, posebice kod žena s niskom razinom obrazovanja. Slažem se da postoje osobito opravdani razlozi za donošenje ovog zakonskog prijedloga po hitnom postupku zbog toga što govorimo o zaštiti posebno osjetljive skupine osiguranika, o većoj socijalnoj sigurnosti i o solidarnosti prema našim sugrađanima koji imaju manje. Također smatram da su društvena solidarnost, socijalna zaštita i podizanje razine socijalne sigurnosti naših građana koji imaju manje iznimno bitna i da je moramo u skladu s mogućnostima kontinuirano unaprjeđivati. U svakom slučaju Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj zakon odnosno Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona. Zahvaljujem.
Potpredsjednica Sabina Glasovac ima povredu Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče kolegica Burić povrijedila je Članak 238. Poslovnika Hrvatskog sabora jer u 90% svoje rasprave uopće nije govorila o temi nego je tu izlistavala i čitala nekakve promidžbene pamflete Vlade RH. A drugo, jednako tako povrijedila je i stavak omalovažavanje i vrijeđanje predsjedatelja ili druge zastupnike. Konkretno uvrijedila je kolegu Hrelju jer oni pokazuju da o istom zakonu znači koji je kolega Hrelja predlagao prije 7 mjeseci ovdje, kojeg su s gnušanjem odbijali [[Upadica: Hvala lijepa.]] sada ga prihvaćaju samo zbog toga što je kolega Hrelja tada govorio iz pozicije [[Upadica: Hvala lijepa.]] opozicijskog zastupnika, a danas je podržao većinu [[Upadica: Nemojte više.]] odnosno ne danas nego prije nekoliko …/nerazumljivo/…
Hvala lijepa. Pozorno sam slušao, jest da u jednom dijelu ne 90% kao što ste vi rekli, baš sam išao pozorno slušati od kad ste podigli palicu na dalje, kolegica Burić je govorila o ovom zakonu. Znači uzmimo 50%, da sad interveniramo s takvim prijavama neću dati ni vama povredu Poslovnika, ni gospođi Burić u ovom slučaju. Gospođa Burić je ipak govorila i o ovom zakonu, a vi ste digli palicu u trenutku kada to nije bio baš slučaj. Gospodin Pavić, vjerojatno ista stvar jel da?
Poštovani predsjedavajući, znači radi se o tome da je povrijeđen Članak 238., kolegica nije govorila o temi, vi niste reagirali. Nakon što smo mi digli palicu vi ste počeli slušati, ali prije toga 6 minuta nije bilo vezano za temu.
Ne, ne, gospođa, gospođa Burić je sve zajedno govorila 6 minuta, sve zajedno … [[Upadica: Ne razumije se.]] Dobro idemo dalje, ajde svako je rekao svoje mišljenje i idemo dalje. Gospodin Pavić i vi isto očete reći mišljenje?
Hvala lijepa. Članak 238., vrijeđaju kolegicu Burić ja znam da vas vrijeđa da 79.000 starijih građana u Hrvatskoj ima [[Upadica: Gospodin Pavić.]] potporu Zaželi, ali to na ovaj način [[Upadica: Vama moram dat, vama moram …]] govoriti ja stvarno žao mi je [[Upadica: Moram vam dat, moram vam dati…]] jer je 120.000 umirovljenika [[Upadica: Gospodin Pavić, molim vas.]] i dobilo s ovim zakonom i 79.000 ima uslugu.
Molim vas, moram vam dati ovaj, moram vam dati ovaj opomenu. Ovo je treća opomena i vi znate što slijedi nakon treće opomene, oduzimanje riječi do kraja rasprave o ovoj temi normalno. Gospođa Glasovac, povreda Poslovnika gospođa Glasovac. Pavić opet.
Poštovani predsjedavajući, ovo je vrijeđanje zastupnika. Odakle zastupnik Pavić Marko zna što nas vrijeđa? Ne vrijeđa nas uopće to što treba pomoći penzionerima, vrijeđa nas to što se ne govori o temi, a uvjeravaju nas da se govori o temi.
Imate opomenu gospodin Pavić, to znate. Gospođa Glasovac.
Članak 238. osjećam se uvrijeđeno, ali ono zdravo razumski zbog toga što vi isti tekst Zakona prije 7 mjeseci odbijate, samo zbog toga što ga … [[upadica, ne čuje se]] ne mora, kad završim, pročitajte Poslovnik.
Hvala lijepa. Hvala, ne.
Ne hvala lijepa, uzeli ste mi vrijeme. Znači prije 7 mjeseci odbijen je Zakon jer ga predlaže opozicijski zastupnik.
Replika je, ali je replika je to, to je replika. Imate opomenu. Prva opomena, idemo dalje [[upadica Sabina Glasovac: … i sada podržavaju, pa to je uvreda zdravog razuma.]] … druga opomena, imate dvije opomene. Gospodin Davorko Vidović govorit će ispred Kluba zastupnika socijaldemokrata. Molim vas, nemojmo se igrat sa time, mislim. Pa stalno se igramo s Poslovnikom, zbog čega? Sve opomene su radi Poslovnika. Radi 238., pardon, ne radi Poslovnika, normalno. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prije godinu i pol dana, možda nešto i kraće, nešto duže, kolega Hrelja i ja smo slagali predizborni program uoči prošlogodišnjih izbora, u kojem smo kao jednu od najvažnijih stvari za naše siromašne građane, naše umirovljenike predložili upravo ono što imamo danas na dnevnom redu u Hrvatskom saboru. Kao što je on to radio u svojoj izbornoj jedinici, tako sam i ja u svojoj govorio kad dođemo u priliku da obnašamo vlast, ili ako ne budemo u prilici, kao oporba, zalagat ćemo se da se našim najsiromašnijim građanima podigne cenzus konačno, ne za 46 kuna, nego za ovaj iznos koji je sad predložen u ovom Zakonu, kako bismo osigurali, evo kao što je to kolega Hrelja izračunao, stotinjak ili 112 milijuna kuna u džepu naših umirovljenika, uglavnom umirovljenika, ali i drugih naših siromašnih građana. Dakle, ja sam to obećavao, obećavali smo svi mi koji smo bili u izborima, na ovoj strani, u ovoj grupaciji i zamislite sada da ja dođem i kažem ovdje ja za to neću glasati. Neću glasat, neću glasat za nešto što je prebjeg, izdajica, otišao na drugu stranu, iznevjerio svoje birače, on to predlaže, kako ću ja glasat za to. E vidite gospodo i kolege, malo sam stariji pa si onda dozvoljavam, možda pomalo i ovaj docirajući ton. Kada bi se rukovodili takvom logikom, onda, a to je većinska logika i većinski način razmišljanja u ovom Saboru, nikada ni do čega korisnog za naše građane ne bi došli. Ja ne mogu i nisam se promijenio, niti kada je riječ o zakonu kojega predlaže kolega Hrelja, kojega ja svesrdno pozdravljam i za njega ćemo glasati. Ali vas molim na ovom primjeru, učinjeno je nešto što bi valjalo imati na umu i za neke druge zakone. Dogodilo se zapravo jedno veliko poniženje svih nas ovdje, i vas u poziciji i nas u opoziciji i državnoga tajnika koga nema, i Vlade, ponižavajuće je zapravo to, da bi se ovako nešto moglo realizirati, da su ljudi, gledao sam na sjednici Odbora gospodina Dulabića, kako tumači zašto ovaj Zakon treba prihvatiti, i koji je skrušeno i skromno priznao ono što sam govorio prije nekoliko mjeseci je bilo pogrešno. Morao se prati i dokazivat upravo suprotno od onoga što je govorio samo prije godinu dana. I vi ste dovedeni u situaciju, kolege, da ste zapravo poniženi na taj način, i da ovaj prijedlog ima isključivo vrijednost samo zato što ga predlaže član većine, a ne slušamo jedni druge. Priznat ću vam nešto i samokritično. Za ovom govornicom, prije nekih 20-tak godina sam se postidio, tek kasnije doduše, ne dok sam bio ovdje, braneći Zakon, ja mislim o zapošljavanju itd., kada sam kao ministar dobio amandman iz oporbe. Mislim da ga je gospođa Kosor Jadranka predložila. Kojega sam među 50, 60 amandmana koje su mi pripremili, ja odbio. Jer se odbijaju oporbeni prijedlozi. Dok nisam zapravo shvatio šta sam odbio, odbio sam jedan amandman koji je poboljšavao Zakon, točno se sjećam o čemu se radilo. Radilo se o tome da se ne obvezuju trudnice da moraju prihvatiti posao dalje od 70 kilometara od svoga mjesta stanovanja. Zašto sam to odbio? Zbog te prakse koja vrijedi u ovom Parlamentu, i umjesto da imamo na umu stalno dobrobit ljudi, zbog kojih smo ovdje izabrani, mi smo si dozvolili da se dijeleći se na većinu, ne slušamo. Mi se ne slušamo. I nije više važno što se govori, nego je važno samo tko govori, a to nije produktivan način da se dođe do najboljih rješenja za naše građane. Dakle, kada je riječ o ovom našem prijedlogu zakona s kojim je izašao kolega Hrelja, ja mislim da će on dobit opću potporu, ja mislim da doista kao država koja kani i želi demonstrirati i pokazati svoju i socijalnu osjetljivost da je to najbolje neuplaćeni novac, najbolji manjak kojega može pretrpjeti mogu državne financije jer se uzima doista onima koji imaju najmanje. I time se zapravo pokazuje i smisao onoga što država treba činiti, a to je da bude potpora i da bude na neki način oslonac ljudima koji iz različitih razloga se nalaze u stanju nekakve socijalne ili neke druge ugroze. Ja bih volio da i u drugim zakonima koji imaju takvu vrstu učinaka razgovaramo konsenzualno, da se pri tome manje vrijeđamo, više slušamo i vjerujte nikome ne bi pala kapa s glave. Vlada ne bi bila manje uvjerljiva niti bi bila slab pokazala slabost kada bi prihvatila oporbeni nekakav zaključak. Ne, to bi bio dokaz snage. To bi bio dokaz ozbiljnosti da smo sposobni slušati i tražiti najbolja rješenja bez obzira od koga dolaze. Evo uz ispriku što sam možda i ja promašio malo temu inspiriran zapravo ovim Zakonom imao sam potrebu i ovo reći. Hvala lijepo.
Ne, ne, niste promašili temu. Inače bi intervenirao. Samo to traje već 30 godina u tome je cijela stvar bez obzira tko je na vlasti. Gospodin Silvano Hrelja u ime predlagatelja 5 minuta. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Ja bih se sada osvrnuo nakon izlaganja predstavnika klubova i rekao sljedeće. Da, potvrđujem ovo što je kolega Mišel rekao ovo je kap u moru svih problema umirovljenika. Ali nemojmo samo, ja nisam ovdje, jesam predstavnik umirovljenika ali ne samo za umirovljenike, nego za sve građane Republike Hrvatske, a siromašnih ima i izvan strukture umirovljenika. Dakle i zakon je za sve građane koji imaju prihode manje od ovih cenzusa. Da, da, da kolega Mišel, da liftovi su važna stvar. Isto tako su u funkciji dostupnosti zdravstvene zaštite njege starijih nemoćnih osoba sa invaliditetom. Da, hajmo svi zajedno hajmo kada se pozivamo kolega Vidović na … hajmo gurati svi zajedno i HDZ-e. Mislim gledajte, ja ovo guram dugo vremena. Pitanje liftova, skuplja potpise, stanari su davali. Hajmo probiti, hajmo vidjeti konkretan odgovor da li je to moguće, ali da je potrebno, potrebno je žestoko. A odgovor zašto ovako, zašto na ovaj način. Ali oprostite niti ja koji imam 63 godine, niti oni na koje se ovo najviše odnosi nisam mogao čekati vrijeme kada će ekipa sa kojom sam ovaj put došao u Sabor usvojiti vlast. Ne, umirovljenici definitivno nemaju vremena za čekanje. Ja bih se možda i mogao strpiti i glumiti sa oproštenjem čovjeka koji lijepo priča priče i predlaže dobre zakone i od toga nema ništa. Što vrijedi kanarincu da lijepo pjeva, ali CD-e snimio nije. Da, kolegica Majda je rekla da je ovo doista značajno povećanje. Da, rijetko se kada događa neko povećanje neke zaštite ili nekog prihoda u iznosima 25 do 27%. I kolega Vidović nismo samo za povećanje cenzusa. Agitirali smo i za očuvanje cijene police od 70 kuna i na kraju ću reći da je moja najveća želja da ovaj naš javni osiguravatelj koji je koncipiran na temelju solidarnosti među generacijama, solidarnosti zdravih i bolesnih na velikom broju osiguranika postane samostalni javni neprofitni osiguravatelj odnosno ustanova. To je moguće. To smo i mi u našem mandatu propustili jer je prijedlog bio na stolu. Dakle, ja nemam što pričati bajke, niti lagati. Ja vam govorim kako je bilo. Dakle, da trebalo bi drugačije, trebalo bi. Ali od 2011. do 2015. ne da nismo prihvatili niti jedan prijedlog ni zaključak HDZ-a, nismo niti Hrvatskih laburista stranke rada koji su nam svjetonadzorski puno bliskiji. Prema tome, to su stvari. Da ne duljim. Dakle što se tiče ovog Zakona najprije ide povećanje cenzusa. Biti će to cenzusi koji će najmanje trajati jer će ih usklađivanje koje slijedi u toku sljedećeg mjeseca povećati tako da mi je drago, neću reći da oba su pala, nego oba smo dobili. Dobili smo povećanje cenzusa i dobili smo usklađivanje. Da je drugačije ne bi bilo, ne bi valjalo da su ovi cenzusi pobili usklađivanje. Dakle, ovo je važan dio, ali manji dio projektne suradnje koje sam dogovorio sa predsjednikom Vlade Republike Hrvatske i dao podršku Vladi. Nakon usvajanja ovog Zakona kreće intenzivan rad na rješavanju problema obiteljskih mirovina. Dobrodošli sa svim vašim sugestijama i primjedbama. I ne manje važno. Jedinice lokalne samouprave neke su plaćale 50% cijene svojim umirovljenicima 50% cijene police dopunskog zdravstvenog osiguranja. Sada i oni će imati manji teret jer neće imati toliko umirovljenika u obuhvatu. Dakle i one su jedinice lokalne samouprave su na dobiti. Ja znam da je to radio Poreč, ja znam da je to radila Opatija. Mislim da i neke jače općine.
Hvala. Vrijeme.
Hvala lijepa.
Ostanite, ostanite. Gospođa Petir prva replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrelja dotaknuli ste se liftova. Ja bih samo htjela podsjetiti istine radi bez da bilo kome dociram. Dakle, da bi se nešto moglo financirati iz programa Europske unije to se mora programirati. 2013. nije se isprogramiralo, nije uvršteno. I u programskom razdoblju od 2013. do 2020. to nije bilo predviđeno i zbog toga se nije moglo iz tog operativnog programa financirati. Koliko ja znam vodi se dijalog sa nadležnim ministarstvom i zainteresiranim stranama, da se za sljedeće programsko razdoblje pronađe stavka, odnosno aktivnost kroz koju bi se takva u stvari pomoć našim građanima mogla financirati. Dakle, samo je stvar u tome da oni koji prigovaraju danas tad su bili na vlasti nisu to isprogramirali. I mislim da ne bi trebali na taj način razgovarati da se stalno politički prepucavamo, nego da razgovaramo o korisnim stvarima.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Gledajte ja sam tu da govorim istinu. Problem i mogućnost se pojavila nakon toga što je koalicijska naša Vlada mogla uopće zamisliti da će to biti, postojati kao mogućnost. Mogućnost je negdje otkrivena tamo 2016., 2017. godine. Naravno da nije bila isprogramirana, naravno da nije bila planirana. Forsirali smo tada da se možda u reprogramu, replasiranju sredstava nešto napravi. Nije se puno napravilo. Sada postoji, sada smo na pragu toga da li da dobijemo odgovor da li će se moći taj projekat financirati samostalno ili ne ili da li će to biti i dalje samo horizontalna mjera za obnovu fasada, odnosno za energetsku učinkovitost zgrada. Ja se nadam da ćemo konačno probiti tu jednu posebnu nišu da je moguće financirati samo ugradnju dizala.
Gospodin Pavić.
Poštovani zastupniče, evo ja vam čestitam i zahvaljujem što ste uspjeli jedan dio naših programa prezentirati na pravi način i što je većina u Saboru odlučila taj prijedlog prihvatiti što se nadam da će biti i u buduće praksa da sve ono što je dobro, što smo imali u svom programu i što pokušavamo ovdje prezentirati da će biti prihvaćeno ili preko vas ili preko nas. Hvala.
Odgovor.
Ja ću vam odgovoriti kineskom poslovicom nije bitno koje je boje mačka, ali bitno je da miševe lovi.
Gospodin Lenart, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hrelja, evo bili smo članovi istoga kluba, prijatelji, prijatelji smo i danas ostali. Razgovarali smo puno o ovome prije nego ste i povukli ovaj potez. Tada sam vas podržao u vašem naumu ne zbog toga da ćete vi imati osobnu korist već zbog toga da ćete napraviti korist za mnoge umirovljenike, lijeve, desne, centar, ultra lijeve, ultra desne, znači za sve umirovljenike Republike Hrvatske. I bez obzira što su to neki shvatili kao možda političku trgovinu ja je tada nisam shvatio, ne shvaćam je ni danas. Imate i danas moju podršku ukoliko će sve biti realizirano kao što ste dogovorili. Znači svi umirovljenici će imati korist i mislim da bi svi trebali podržati prijedlog gdje će svi imati korist. Znači to je možda prvi zakon gdje ćemo se većina složiti oko toga da je netko kao vi napravio jedan dobar potez za umirovljenike. Hvala.
Želite li odgovoriti?
Da, zahvaljujem na podršci. Samo moram reći da ne postoji više tako poteza širokog zahvata za sve umirovljenike. Postoje određene strukture, ovo su najsiromašniji iz zdravstvenog sustava i dostupnost zdravstvene zaštite. A ono što ćemo raditi u mirovinskom odnosi se ipak na veliki broj ljudi. To je cirka 220 000 obiteljskih mirovina. Dakle, nije sve ali su oni isto tako koji su najviše ugroženi i čije su mirovine, dakle zbog obiteljske uplate, zbog uplate mirovine od strane bračnih partnera najviše obezvrijeđene i to želimo ispraviti. Hvala lijepo na podršci.
Potpredsjednica Glasovac.
Kolega Hrelja, ja vas cijenim. Podržavala sam ovaj zakon kao i kolege i prije sedam mjeseci, podržavam i danas ali vam ne čestitam. Ne čestitam vam zato što smatram da niste trebali pristati na ovu igru. Rekli ste umirovljenici su predugo čekali. Jesu. A zašto su čekali? Zato što ste vi bili opozicijski zastupnik. A danas više ne čekaju. Zašto ne čekaju? Zato što je Andreju Plenkoviću stalo do umirovljenika? Ne zato što mu je stalo do vaše ruke. I zato smatram da je ovo pogrešan put, da ne treba pristajati na takvu igru, jer ćete vi, on će time što treba vašu ruku prihvatiti jedan dobar razlog ali ucjenom će od vas tražiti jedan dobar zakon. Ucjenom od vas traži da podržavate brojne druge svakakve postupke Vlade. To je igra na koju ne smijemo mi zastupnici pristajati. U tome je problem, ne u sadržaju vašeg zakona, nikad nije bio. Ali u igri i pravilima koje postavlja ova Vlada i gdje uvjetuje neke stvari podrškom većini. To neki zovu nekim ružnim nazivima, ja neću, suzdržat ću se ali sve sam rekla.
Hvala kolegice Glasovac, shvatili smo. Izvolite. Možete.
Zahvaljujem. Bez obzira što vi nećete opravdati niti nećete čestitati mi ćemo i dalje ostati prijatelji i razgovarat ćemo o svim mogućim problemima koji tište hrvatske građane. Ja samo želim reći da sam mogao stajati i lijepo pričati i ne napraviti ništa, a ljudi nemaju vremena čekati. Naravno i kod nas kada smo bili na vlasti je bila ista priča. Nismo imali takvu stisku, nas je bilo četvero u našoj koaliciji. Imali smo puno prostora, nismo dovoljno stvari riješili. Da li nismo mogli ili nismo imali hrabrosti. Ja ne želim obračunavati sa vremenom koje je prošlo, ali je činjenica da smo i mi mogli više. I gospodin Plenković može više razumjeti. Uvijek se može više. Ovo je model na koji želim riješiti problem. I vi i ja ćemo i dalje razgovarati vrlo pošteno i iskreno kao i do sada.
Gospođa Puljak.
Ma ja bih samo htjela reći poštovani kolega, dakle nemojmo se zavaravati ovo jest primjer političke trgovine. Političku trgovinu uvijek ljudi koji ovako preskaču s jedne strane na drugu objašnjavaju sa nekakvom koristi za određenu skupinu ljudi. Dakle, niste htjeli podržati ovu vladu ranije, ali evo sad ćete je podržati jer će donijeti nekakvu dobrobit nekoj skupini, nekoj skupini građana. I uvijek sa nekakvom nečijom dobrobiti se ta politička trgovina objašnjava. Imali smo primjer Kaznenog zakona koji nisu htjeli prihvatiti iako je SDP predlagao, imamo sad primjer vaš kojega nisu prihvatiti samo jer je postojala razlika od ne znam metar i po, sjedili ste na ovoj strani, sada sjedite na drugoj. Evo, koji je razlog zašto vi mislite zašto nisu prihvatili kad ste sjedili ovdje s ove strane zašto zakon nije prihvaćen iako niste mijenjali ni jednu rečenicu u tom zakonu. Evo, hvala.
Želite odgovoriti?
Ne, mijenjano je, mijenjan je jedan dio teksta, prihvatio sam usklađivanje vlade koje je postojalo već u zakonu. To je bilo drugačije riješeno u prijedlogu koji smo raspravili pred nešto više od 7, od 7 mjeseci. Ja mogu vama samo reći da vi možete određene poteze, političke poteze u ovom domu tumačiti na način koji hoćete, ali samo vam želim reći da ja i ovdje igram otvorenih karata. Tko ne vjeruje nek provjeri, a tko vjeruje drago mi da ima povjerenja u mene. Ja sam ovdje 18 godina i prošao sam svakakvih ovdje situacija. Znam isto tako da jedan broj naših kolega nikad nije obrazložio javnosti zašto je napravio neki potez. Novinari su isti dan kad sam potpisao sporazum sa predsjednikom vlade dobili [[Upadica: Hvala.]] papire.
Gospodin Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Da, bilo bi dobro da bude više političkog dijaloga da se konstruktivni prijedlozi bez obzira s koje strane dolazili prihvaćali. Činjenica bio sam i ja oporbeni zastupnik, sjećam se i amandmana koji su na odboru tada pohvaljeni, a kasnije su odbijeni. I to je činjenica. Želimo promijeniti tu činjenicu mislim da bi bilo dobro, ali to je trenutno tako i nemojmo biti Farizeji ako želimo to mijenjati moramo se i malo drugačije ponašati. Što bi bilo kad bi npr. glasovali protiv mišljenja vlade odmah bi čak i iz oporbe rekli idu rušiti vladu, ima disidenata i takvih situacija. Dakle, cijelo društvo ne samo čak i političke stranke moraju promijeniti način ponašanja ako želimo doći do tog stupnja demokracije.
Sad ste dotakli malo šire teme vidim. Izvolite gospodin Hrelja.
Je, ovo je šira tema i siguran sam da bi se svi ovdje složili da bi trebalo drugačije. Za postići to drugačije sigurno bi trebalo puno više razgovora i puno više uvažavanja, a puno manje ega kao samo sam ja u pravu. Do tada ja s obzirom da sam na neki način odlučio da je ovo zalazak moje političke karijere želim neke stvari kojima se mučim sve ove godine i koje želim riješiti, ne za sebe, nego za ljude koji to zaslužuju, čija su primanja ili obezvrijeđena ili niska ili nisu na neki način izbjegavalo se do sada riješiti taj problem, da te probleme riješim. Ja ću tako nastaviti i o tome ću pred vama ovdje govoriti čistog obraza i sa puno, puno strasti. Hvala lijepo.
Hvala i vama, nemate više, nemate više replika, ko psiholog moram reći malo manje ega, malo više superega, provjerite. Gospodin Miro Bulj ima sada svoju raspravu, gdje je, a tu ste, izvolite. To, tamo, to piše, piše, izvolite. Niste vidjeli.
Hvala lijepo. Kao što sam i reka u ime kluba, ponovit ću opet da umirovljenici u Hrvatskoj naravno su socijalno ugrožena skupina većina i ovakav prijedlog kojega sam potpisao dok je gospodin Hrelja bio oporba i potpisao sam ga sad dok je bio, sad je većina. Mene je ovaj inicijativa zaista plemenita, sam prijedlog kojega ćemo moći to podržati svi jer nema niti jedan razlog, ponukala da se pitam da li je mišljenje vlade u tako kratkom vremenu promijenjeno i nikako da odgovori državni tajnik. Šta je se dogodilo kod mišljenja? Ne samo da odgovori nego ga i nema ovdje, odgovorit će jednog dana. E a zato imamo ovdje većinu i tada je ta većina replikama ovdje branila, evo ministrica bivša sad zastupnica Murganić, evo sad kolege i kolegice su tada branili temeljito da nije još vrijeme za to, da još nije snig pa, a nije falilo ruku tada vjerojatno i to je ključno pitanje. Prijedlog da, ja sam ga potpisao i tada i sada. I baš me zanima odgovor ima li evo odgovor koji, šta se dogodilo. Ima li itko jedan suvisao odgovor, kratki, evo, te triba on biti dugi. Evo šta je se dogodilo da isti prijedlog od A do Ž …/nerazumljivo/… i točaka zarez, ja ga prihvaćam i ja sam ga potpisao tada kao supredlagatelj …/nerazumljivo/… nemam poima. Zbog čega prije nekoliko vremena je to bilo neprihvatljivo većini i to ste branili ovde to je bila svađa do bola. A sada jedanput empatija prema umirovljenicima. E sada se postavlja pitanje. Da li je falila ruka u Saboru i da li je to dobro takva poruka? Ja nemam nikakav problem da podržim ovo bez obzira što je sada gospodin Silvano Hrelja u većini, ali mišljenje Vlade me zanima. Ministrice vi kada ste bili i ovaj je prijedlog bio, gospođo Murganić vi ste bili tada zastupnica kolegice vi ste bili pa ste rekli da ovo nije baš najbolji prijedlog, da treba nešto novo ubaciti, da nije u skladu sa zakonima Europske unije tj. direktivama Europske unije. I to je bilo mislim sad se vratiti u sjednicu i metnuti paralelno ovo gospodine Hrelja, kolega i ono ja mislim da bi to bio cirkus, a umirovljenici su isti, jedino netko tko je umro. Znači ništa se nije promijenilo u Hrvatskoj osim što je poskupilo ulje, brašno, luk, luk tako je barem domaći nego kineski to je taj zakon … [[ne razumije se]] Znači još jednom ponavljam da je vrlo bitno umirovljenicima donositi ovakve zakone. Lokalna samouprava također i regionalna mogu puno pomoći, poglavito država u nerazvijenim područjima. Kao što sam rekao najveći problem nerazvijenih područja ruralnih, rubnih područja je taj što nemamo organizirani javni prijevoz. To sam spomenuo ili Gorski Kotar, ili Slavonija, ili moja Zagora, Lika ta područja nemaju organizirani javni prijevoz, a vidimo da je u posljednjih 10 godina iselilo 270 tisuća ljudi iz Hrvatske. To je 5%, a jedino je porast, jedini porast je u Zagrebu rapidan. Imamo još u nekim dijelovima Hrvatske porast, ali u ovim rubnim dijelovima su mladi otišli, stari su ostali i naravno da su to nerentabilne linije. I tu su ostali uglavnom stari ljudi i ako mi i sa lokalne i tj. imamo čak je donesen zakon gdje mogu se sufinancirati te linije županijske linije nerentabilne. Teško će nekakav privatni poduzetnik koji se bavi prijevozom tu liniju bez subvencioniranja na neki drugi način odraditi. Tako da moramo razmišljati o umirovljenicima koji su ostavljeni u tradicionalno gdje nisu imali ni staračke domove, domove za stare i nemoćne. Znači to su ta područja rubna gdje malo tko dolazi. Sisačko-moslavačka županija to su rubna područja gdje zdravstvene usluge nisu jednake kao u Zagrebu. I u Zagrebu je problem. Sa moga … gdje ja živim pod Svilajom do Sinja nije to daleko, to je 15-tak kilometara. Ali ako nema organizirani javni prijevoz a mladi su otišli na žalost trebamo raditi da se vrate, ako nema prijevoz on nema zdravstvenu uslugu. Jer teško će ga tko prebaciti i ti ljudi u nemoći svojoj, u neorganiziranosti države, lokalne samouprave tako da sam … [[ne razumije se]]
Vrijeme. Gospodine Bulj vrijeme [[Upadica Bulj: Hvala.]] Gospodin Pavić kao što vidite puštam da se ipak govori i o drugim stvarima, jel'da a ne samo usko tako da ne pravim razliku između ove strane i ove druge strane. Gospođa Renata Sabljar Dračevac, da replika. Replika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega isti problem imamo i mi u Zadarskoj županiji. Dakle, veliki broj linija nije financijski isplativ i zbog toga se te linije ne organiziraju. I naši siromašni stanovnici sa rubova županije najviše govorim o onom ličkom dijelu Gračac, jer ipak je nekako na otocima drugačija situacija, oni moraju manipulatorske užasno velike troškove nekakvih taksija koji nisu regulirani. Ova država ne pokušava uvesti reda ni u neke takve jednostavne stvari koje bi trebalo. Imate li vi neki prijedlog koji bismo mi mogli podržati pa da to ide na Vladu, pa da se onda i to riješi. Evo zamolit ćemo Silvana da nam pomogne. Hvala.
Izvolite gospodine Bulj.
Usliši Bože vašu molitvu. Da, taj problem je vidljiv. Ništa novo ja nisam rekao. On je uočen. Međutim, ja kada sam postao gradonačelnik taj problem sam znao i prije, međutim sada sam reagirao na taj način to područje doista nije regulirano. Međutim, imamo iz EU sredstava po europskim direktivama pravo, imamo određena sredstva koja se decentraliziraju prema županijama koje daju linije to je za financiranje ili sufinanciranje neisplativih linija. Znači to su linije koje nisu rentabilne gdje poduzetnik nema pravo, a ja sam kao lokalni sada čelnik tu liniju financirao. Jedan kombi on je dovoljan da preveze 2, 3 učenika, vrlo je malo učenika, plus da koriste i mještani toga mjesta. Zato mi moramo svi, nije ovo samo pitanje države nego moramo koristiti od županije koristiti ta sredstva koja se decentraliziraju za nerentabilne linije i to je isti problem i u zadarskom zaleđu, sinjskom i Slavoniji.
Hvala lijepa. Hvala. Nemate više replika. Gospođa Renata Sabljar Dračevac sada ima svoju raspravu. Nadajmo se da ćemo se vratiti osnovnom zakonu sada, jel'da da ćemo napuštati linije. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi predlagatelju, uvažene kolegice i kolege. Dakle, ovo je ovaj cenzus za dopunsko osiguranje odnosit će se na 120 tisuća naših građana i to ne bilo kakvih građana, nego građana koji su doista financijski ugroženi i mislim da je to jedna stvarno hvale vrijedna inicijativa, i da je to dobra stvar i drago mi je da će se ona podržati. Silvano Hrelja je rekao da je on ovaj zakon u proceduru uputio 4 puta s time što se 3 puta provela rasprava. Ovo je 3. puta i kako ste rekli treća sreća. I ovaj Zakon će koštati znači proračun Republike Hrvatske oko sto milijuna kuna. Prema broju građana koje zahvaća, pa meni se ne čini da se radi o nekakvoj pretjeranoj cijeni. Jer dakle u prijašnjim raspravama upravo nam se to konstantno navodilo velika cijena, preveliki trošak, država to ne može podnijeti. Oko 600 000 umirovljenika živi ispod praga siromaštva. I sasvim sigurno da ovih 840 kuna na godišnjoj razini nije beznačajna količina novca. Hvalite se da smo smanjili stopu siromaštva sa 20 na 18%, a meni to zaista izgleda strašno puno. Sama radim na psihijatriji i na žalost naši pacijenti ako budu solidne imovinske situacije, vremenom se to zbog razine njihove bolesti promijeni. Ono što mene muči, dakle u svemu ovome kakvu mi poruku šaljemo našim građanima ako zakon sa gotovo istim sadržajima za koje sam ja osobno mislim čak i potpisala i glasala i sve što je trebalo prije 7 mjeseci ne prođe, a odjedanputa sada mi imamo sa desne strane što se meni sviđa, jako je lijepo vas slušati dok govorite kako je to dobro, kako je to pozitivno, imamo jednu veliku podršku. I onda se mi čudimo šaljući ovakve poruke našim građanima da Sabor ima tako je nismo ocijenjen kada nas građani procjenjuju na skalama. Svejedno, za ovo ću sasvim sigurno glasati, ovo je dobro i pomoći će 120 000 građana, smanjit će im godišnji trošak od 840 kuna. Hvala.
Hvala i vama. Čekajte, čekajte imate replike. Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice, evo čuli smo već ranije gospodin Hrelja je taj prijedlog zakona već ranije razradio sa našim kolegom Davorkom Vidovićem kad su radili program naše koalicije. I bio je na dnevnom redu prije 7 mjeseci. Međutim, bilo je toliko argumenata od strane većine protiv tog zakona, da je na kraju taj zakon i odbijen. Danas 7 mjeseci nakon toga vidimo hvale, pohvale za taj zakon. Ja bih vas molio s obzirom da je to vaš resor da mi pomognete koji su se to uvjeti promijenili u tih 7 mjeseci, koje smo mi to zakone promijenili, koje su to direktive u međuvremenu implementirane u naše zakone da je sad taj zakon dobar a prije 7 mjeseci nije bio dobar.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala kolega Paviću na pitanju. U principu ništa se nije promijenilo ni zakon, ni direktive. Prigovor na odboru je bio najveći veliki financijski trošak. E sad, ja se na žalost ne sjećam koja cifra je bila u pitanju. Vi se sjećate? Evo reći će nam, Hrelja će odgovoriti na to. I to je bio, dakle najveći razlog zbog čega se je odbijalo. Država jednostavno ne može podnijeti taj trošak u ovom momentu i lijepo se raspravljalo i tada na odboru se nije ružno raspravljalo o prijedlogu zakona. Hvala.
Hvala. Sam predlagatelj Hrelja će vam replicirati.
Dakle, tada je sporno bilo velik trošak jer je procijenjena vrijednost bila 150 milijuna kuna. Međutim, kasnije i pitanje isplate covid dodatka i svega ostalog nas je na neki način reducira ovu brojku troška zbog toga što mi ne poznajemo u socijalnoj sferi koliko ljudi žive u zajedničkom domaćinstvu, koliko ne. Ako čitamo čistu statistiku, onda je to još puno strašnije nego što u stvari je da bi se moglo precizno izračunati trošak. Drugo što sam htio replicirati pitanje je zbog čega je Sabor loše ocijenjen, da li zbog nedostatka rezultata. Ovo je put do rezultata ili je loše ocijenjen zbog naših ega gdje dokazujemo tko je ljepši i pametniji. A kolega Pavić je pogrešno shvatio nismo Davorko i ja pisali ovaj zakon, nego smo pisali predizborne poruke za naše građane.
Hvala. Izvolite odgovor.
Da, znači sad ponovo otvaramo jednu novu temu zbog kojeg smo razloga tako loše ocijenjeni. Pa meni se osobno čini da je složeno, da je to jedna kompilacija, da građani imaju strašno velika očekivanja na nas, da mi ne odrađujemo onaj posao koji oni žele da mi napravimo. Oni žele, svaka skupina ima svoje probleme. Nisu dakle sve grupacije građana u jednakim problemima. I naravno najagresivniji, najsnažniji i najuporniji uvijek nekako uspiju svoj problem prezentirati. A većina ljudi će se povući i naći će se u svojoj problematičnoj tišini sam, ostavljen, zaboravljen, star, umoran, bolestan i puno toga na žalost ljude zaustavi u onome što oni žele raditi. Da, mi smo tu da bismo odgovorili potrebama naroda.
Hvala. Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvažena zastupnice. Stvarno je malo i ružno u ovaj kasni sat slušati način na koji se želi uvaženog zastupnika Hrelju prozvati za nekakvu političku trgovinu, za nekakvu nedosljednost. Mislim da to nije pošteno prema njemu kao čovjeku koji je cijeli svoj život posvetio jednoj skupini hrvatskih građana, to su hrvatski umirovljenici. I stvarno će njih 120 000 imati benefite od ovoga, a mi čovjeka ovdje želimo prikazati nekakvim veleizdajnikom. On bi to bio da je promijenio svoje stavove, pa da se politički prodao da izigra te ljude, ali on je došao ovdje podržati tehnički ovo, pomoći ljudima. I umjesto da mu skinemo kapu i da kažemo to je način na koji treba ići mi ga želimo prikazati kao nekakvog političkog trgovca. Mislim da to nije korektno. Vi se bavite politikom, vi dobro znate da to nije politička trgovina, ali ga ipak želimo oblatiti.
Zahvaljujem na pitanju. Pa nigdje ja nisam imala osjećaj da sam izgovorila to da je ovo politička trgovina. Ja se baš ne sjećam da sam to rekla, ja sam rekla nešto drugo. Ali dakle osvrnut ću se na to, da kako to da Vlada RH kaže 150 milijuna prije 7 mjeseci, a sada je to 100 milijuna kuna. Mislim razlika između tih 50 milijuna kuna nije toliko velika da se nije možda moglo i u tom trenutku. Gledajte, mislim da je ovo odličan zakon i drago mi je što ćemo ga svi podržati. To je negdje sukus moje rasprave i to je ono što sam ja doista željela reći.
I na kraju gospodin Piletić.
Hvala lijepo poštovana kolegice Sabljar. U vašoj pojedinačnoj raspravi, ovdje ste dakle manje o zakonu, dakle više govorili o izmjenama nekakvih stavova u roku od godinu dana pa da je to isto jedan od razloga zbog kojih građani imaju slabije povjerenje u ovu instituciju, odnosno da slabije ocjenjuju rad Sabora u konačnici saborskih zastupnika. Ali to vam je vrlo slično kada te vi, dakle na parlamentarnim izborima ušli na listi Socijaldemokratske partije, a onda nakon godinu dana promijenili mišljenje i izašli iz tog kluba. Znate to vam je u istoj domeni kao kad se izmijeni, dakle stav vladajućih u odnosu na predloženi zakon.
To je bila replika.
Ja se zahvaljujem na pitanju. Dakle, nisam ja izašla iz SDP-a. Ja sam regularno na svim izborima unutarstranačkim unutar svoje županije relativno dobre rezultate ostvarivala unutar stranačkim izborima, sa lokalnima bolje nego što su moje kolege sada ali nije baš bilo zamjetno. Dakle, prvo su me smijenili sa predsjednice županijske organizacije. Prvo je predsjednik dvije žene razvlastio, a nakon toga su me izbacili iz SDP-a. Dakle, kolege i kolegice ne žele moje društvo i to je u redu, imaju pravo na to.
Hvala lijepa. Zahvalio sam se jednom zastupniku, neću reći kojem koji je ispravno digao povredu Poslovnika jer smo totalno išli izvan teme. Hvala gospodinu Glavaševiću. I gospodin Miro Bulj ima povredu Poslovnika? Ne. Hvala gospodine Bulj.
Nakon ovakvog političkog predavanja odustajem.
Hvala gospodin Bulj. Oba dva ste u pravu i vi i gospodin Glavašević. Gospođa Grozdana Perić će imati pojedinačnu raspravu. Odustala je, ispričavam se. Na displeju nije bila odustala. Dobro. Gospodin Erik Fabijanić je i na displeju i ovdje. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, članice i članovi ovog Hrvatskog sabora. Neću o trgovini, jer je po meni zbilja ovaj dio u ovom konkretnom tekstu nije relevantan. Relevantan je kad se glasuju drugi zakoni radi dobivanja nekih mrvica. To se može i tako protumačiti, ali neću o tome. Mene druga stvar smeta u ovom zakonu. Ja zakon čitam i gledam šta se zbiva, a to je da s jednom pravdom radimo drugu nepravdu. Zašto radimo nepravdu? I ono što je moje pitanje, dakle ako imamo taj dio koji je vezan za amandman odbora, a to je da zakon neće stupiti na snagu niti sutra, nego prekosutra čemu žurba. Čemu prvo, zašto ne bi bilo prvog i drugog čitanja? A reći ću vam zašto? Da bi ga poboljšali. Ja sam to i rekao kolegi Silvanu i rekao sam ja bi ti i napisao amandman ako ćeš ga prihvatiti. Ako ga nećeš prihvatiti, a kako sam dio oporbe onda ga vjerojatno neće prihvatiti, onda ga neću ni pisati. A sad ću vam reći u čemu je suština mog amandmana koga neću dati zato što ovo neće imati dva čitanja da taj propis poboljšamo. Ovako, cenzus je 2500 kuna, govorimo o samcu. Šta ako ja imam 2501 kunu? Ako ja imam 2501 kunu to znači da moja realna mirovina ide 2431 kunu, jer je za 69 kuna manja od onoga koji će biti oslobođen doprinosa, dobrovoljnog zdravstvenog osiguranja. Da li smo mi time ljudima napravili nepravdu? Jesmo. A uzimajući u obzir tih 70 kuna to vam je na tu mirovinu od 2500 kuna ako je riječ o, to je skoro godina, dvije staža koja se de facto briše samo zato što je netko odlučio da do 2500 može, 2501 ne može. Tako je bilo i do sada u starom zakonu. I nije da sam ja to sebi izmislio. To su meni govorili baš umirovljenici i to baš iz Istre koji su bili ljuti na tu činjenicu. Zbog jedne kune ja sada imam manju mirovinu jer moram platiti dopunsko osiguranje od onoga kog je država oslobodila. I to je nepravedno. Iz dva čitanja smo to mogli popraviti. Može se popraviti. Jednostavno se kaže, jednostavno se formulira da plaćanje doprinosa ide do određene granice, a da razliku se eventualno plaća do 2570 kuna. Vrlo jednostavno. A treba samo napisati, nisam pisao, jer ako je u dva čitanja što ću pisati kada ovako dođe s brda, s dola. Tako da ne znam kako ću glasati, jer nepravedno je a može se poboljšati. Moglo se poboljšati kroz dva čitanja, moglo se napraviti i više i bolje. Uvijek se može napraviti više i bolje. Ali vidim koliko god moj prijatelj Silvano prešao na drugu stranu zato što sam ja na ovoj strani ne bi prihvatio moj amandman tako mi je barem rekao. Pa neka se demantira bit će mi čast.
Dobro. Imate repliku gospodinu Bulja gospodine Fabijanić.
Hvala lijepo. Moram samo da se sjetim kada govorimo o zakonima koje je oporba predlagala. Jednom mi je predložio zastupnik SDP-a ja sam bio tada u većini Penić u mandatu 2016. i to mu je prošao zakon jer je tada Most glasao zajedno sa SDP-om i tada je prošao, ja se sjećam toga tu je nešto hitna pomoć, otoci, problemi. Inače ja sam bio saborski zastupnik većine ovdje sam sjedio i nisam glasao za proračun zato što nisu meni, ja kao većina dao sam dva amandmana Zagori nisu mi prihvatili i glasao sam protiv proračuna, a bio sam dio većine. Jel to istina ministrice? Evo, čisto da je bilo nekakvih presedana, tako da Silvano Hrelja je mogao prihvatiti vaš prijedlog ili amandman koji ste dali i vjerojatno bi on to i prihvatio da je dan amandman. Ja da sam znao dao bi amandman … [[ne razumije se]] Evo možda imam vremena … [[ne razumije se]] bi prihvatio. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Pa moj odgovor je to, ne znam čemu žurba. Kažem, to je moglo zbilja ići u dva čitanja i onda bi se mogli još pažljivije posvetiti i ovome i drugome. Jer pitanja vezano što se opterećuje umirovljenike je jako puno. Vi imate i neke druge situacije, pa ću sada malo izaći van iz teme. Da li vi znate da oslobađanje od pretplate koje traže hrvatski umirovljenici njima to pravo je bilo odbijeno zato što se tvrdi da primaju inozemnu mirovinu iako ju ne primaju, nego su samo podnijeli zahtjev za mirovinu po međunarodnom režimu i onda se traži od stranih ino-osiguravatelja da daju potvrdu da ne primaju mirovinu? Hoćemo o tome? A HRT pretplata je malo više od dopunskog osiguranja pobogu ljudi. … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]]
Ne, ne, nemaš više. Gospodin Hrvoje Šimić završno ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Hrelja predlagatelju Zakona, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo na kraju današnjeg izlaganja možemo reći da smo čuli i predlagatelja, i predstavnika Vlade našeg državnog tajnika, čuli smo razmišljanja klubova zastupnika, čuli smo poziciju, opoziciju. Na žalost čuli smo previše politiziranja i moraliziranja. Ali mislim da će krajnji sud o pozitivnim rezultatima današnje rasprave odnosno skorošnjeg izglasavanja ovoga Zakona da će sud dati oni koji će biti korisnici upravo ovoga Zakona, a čuli smo da će ih biti 120 novoobuhvaćenih i ukupno 420 tisuća onih koji će koristiti upravo ono što Vlada Republike Hrvatske donese a to je donošenjem ovoga Zakona to je besplatna polica dopunskog osiguranja. Ono što, evo s obzirom da kolege mole da pokušam skratiti ja ću evo to i učiniti na zamolbu, a to je samo upozoriti evo da ono što je najbitnije da se prihodovni cenzus podiže na 2 tisuće kuna odnosno na 2 i pol tisuće kuna za samca. Također ono što treba reći da je osiguran potpuni iznos sredstava i rebalansom proračuna u iznosu od 16,8 milijuna kuna, ali oko 101 milijun kuna za 2022. i 2023. godinu. Ono što je izuzetno dobro, a to je da evo bez obzira na razna razmišljanja i poglede vezano uz predlagatelja prije svega, a ne predloženi zakon da ćemo ipak kao većina pripomoći svima onima koji su potrebiti a to su naši najsiromašniji građana. Pa prema tome evo zahvaljujem i svima na raspravi. Zahvaljujem i na onome što je izrečeno da će biti podrška, a također evo i ja završno u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice mogu reći naravno da mi podržavamo ovakav Prijedlog zakona. Na kraju evo s obzirom da sam liječnik i da smo se danas dotakli nekih zdravstvenih tema da je epidemiološka situacija vrlo ozbiljna, a da i dalje ne shvaćamo ozbiljnost situacije odnosno gledamo na nju ne drugačije nego onako kako ne bi trebali gledati koristim priliku da poručim svima da se cijepe, da se ne dijelimo po procijepljenosti nego da budemo svi cijepljeni i da na taj način pomognemo drugima, naravno i samima sebi. Hvala lijepa.
Hvala. Svi se slažemo s time, ali nije baš tema, ali slažemo se s time. Gospodin Hrelja ima završnu riječ u ime predlagatelja. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege hitni postupak po proceduri Hrvatskoga sabora nije zbrda-zdola. Zašto hitni postupak? Zato da se poveća cenzus i da se do 30. studenoga izvrši usklađivanje tog cenzusa. Jer po Zakonu o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju jednom godišnje Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je obavezan uskladiti ove cenzuse sa porastom troškova života odnosno porastom plaća u odnosu 70, 30 ili najmanje 50, 50. Dakle, koristim priliku u svom završnom govoru da zahvalim svim kolegicama i kolegama koji su sudjelovali u ovoj raspravi na i konstruktivnim kritikama, i lijepim riječima, i bockanjima i svemu onome što je bilo u ovoj raspravi sve je to u redu, sve je to među nama jer je to na jednoj vrlo tolerantnoj razini. Cijenim i razumijevanje Vlade i uvažavanje argumenata da bi došlo do ovog kvalitetnog pomaka za najsiromašnije građane Republike Hrvatske. Zahvaljujem svim stranačkim kolegama koji su se sa mnom borili za očuvanje javnog osiguravatelja i povećanje cenzusa te bili protiv poskupljenja police dopunskog zdravstvenog osiguranja od 2016. do danas. Da, skupljali smo potpise podrške građana na trgovima diljem lijepe naše po hladnom vremenu 2016. godine i hladnom jesenjem vremenu 2019. godine. Da, to su radili predstavnici najstarijih građana Hrvatske i to je vrijedilo i to zavrjeđuje svako poštovanje. Svima njima, a posebno kolegi Marku Lotaru koji je 2016. godine na potezu pothodnika Glavnog kolodvora skupio 4 tisuće 380 potpisa posvećujem ovaj Zakon i ovaj lijepi rezultat u zaštiti najsiromašnijih građana Hrvatske, a naročito umirovljenika. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Gospođa Murganić prva replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega evo zbog javnosti koji je bacio na neki način u svojoj raspravi presudni naš kolega Fabijanić hajmo reći „bubu u uho“ odnosno otvoren upitnik. Kako je moguće, možda vi znate jer se obraćao vama zbog eventualnog amandmana učiniti takav cenzus da bilo koji umirovljenik ili građanin koji je sa svojim prihodima iznad tog cenzusa ipak bude obuhvaćen ovim dopunskim osiguranjem? Kako je to moguće ako se i poveća uvijek će biti netko tko će biti iznad toga i na neki način će osjećati nepravdu? Tim više ako je taj financijski iznos mali, iznos mali nekakvih par kuna. Dakle, to je dosta intrigantno. Ako postoji mogućnost da li vi to znate?
Hvala. Odgovor.
Po pitanju cenzusa ne znam više od vas koja se isto tako dugo bavite sa tim raznim cenzusima u socijali. Ali ako kolega Fabijanić napravi jedan takav i patentira takav fleksibilni cenzus ja ću biti prvi zagovornik da se takav cenzus ubuduće ugrađuje u sve zakone. Ne samo ovaj. Sve gdje god postoji prekoračenje cenzusa.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Kao što ste vi rekli znači na kraju će biti najbitnije da ovo prođe da se izglasa bez obzira dakle na bockanja, na sve što se događalo. Međutim, činjenica je da Vlada Republike Hrvatske predstavnik nije odgovorio na moj upit. Zbog čega? Ja sam tada vama isto potpisao, potpisao sam vam kada ste bili oporba i sada kada ste na vlasti dio većine. Zbog čega je promijenjeno mišljenje? Ja sam mislio da će kolegica Murganić … [[ne razumije se]] nasmijana kod ovih pitanja da će dati odgovor, ali ga nije dala. Možete li vi dati zbog čega je došla ta promjena nagla? Jel' isti, čovjek koji je blatio vaš prijedlog tada, omalovažavao vaš trud, sada ga brani objeručke? Evo to me zanima. Ali najbitnije da ovo prođe vjerujem i jednoglasno. Hvala lijepo.
Izvolite odgovoriti.
Hvala da smo suglasni da je to najvažnije da ovo prođe, a ovo ja vas molim znate Poslovnik, znate proceduru. Postavite zastupničko pisano pitanje predsjedniku Vlade pa će vam možda odgovoriti.
Gospodin Krstulović Opara.
Uvaženi kolega Hrelja vi ste danas pokazali kakva je uloga saborskog zastupnika. Vi ste danas sa svojim odgovorima i predstavljanjima se oduprijeli populističkom načinu djelovanja koje je na žalost sve prisutnije u ovome svetome domu. I unatoč opaskama, prigovorima i optužbama od strane oporbe vi ste nastavili biti dostojanstveni i kako ste sami rekli boriti se za interese onih kojima odgovarate, onima koji su najpotrebniji u hrvatskome društvu. Ja kao zastupnik 1. saziva Sabora onoga 90. – 92. iz tih dana ponosa i slave sam s užitkom slušao danas vaše branjenje ove teze, vaš trud za ovaj zakon i na tome vam iskreno zahvaljujem.
Želite odgovoriti?
Zahvaljujem i ja vama na vašem priznanju i moram vam iskreno reći ako mi nečega fali a sigurno fali, ustrajnosti mi ne fali.
Gospodin Miro Bulj povreda Poslovnika.
Hvala lijepa. Ja sam digao kada je kolega Opara govorio o povredi Poslovnika članak 238. Svojim ponašanjem vrijeđa druge zastupnike. Ja mislim da je zakon dobar. Ali i prije pola godine je bio dobar i tada sam ga potpisao i sada kada je evo gospodin Hrelja u većini. Vi ste tada iz tih klupa napadali ovaj prijedlog od A do Ž i to je problem. Bitno je da prođe prijedlog. Ali nemojte biti licemjeri da gospodin Hrelja vam ne diže ruku, vjerujte mi da vi ne bi ovo podržali.
Hvala, hvala. Hvala lijepa, hvala lijepa. Opomena 3. sa oduzimanjem riječi za ovu točku dnevnoga reda. Kao što vi dobro znate i gledajući displej kalkulirate. Gospođa Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja mislim da trebate biti zadovoljni jer postoji opći konsenzus oko prihvaćanja ovog Zakona koji je važan za naše građane slabijeg imovnog stanja i sav taj trud koji je godinama ustvari ulagan se isplatio. Ja ću samo povući paralelu. Godinama radim na izmjenama Zakona o trgovini. 2003. su prihvaćene kako bi se osiguralo zaposlenima dostojanstveno radno vrijeme i slobodna nedjelja. Ali je Ustavni sud zbog prigovora trgovačkih lanaca stavio van snage, pa sam nastavila s tom aktivnosti, pa je 2009. ponovno prihvaćen. Ali je Ustavni sud ponovno stavio van snage i sad smo u pripremama treće sreće, pa se nadam da ćemo isto imati takav konsenzus u Hrvatskom saboru kako bi našim trgovcima, a većinom su žene trgovkinje osigurali slobodnu nedjelju i dostojanstveno radno vrijeme.
Hvala lijepa. Želite li odgovoriti?
Što reći? Citirao bih jednog našeg kolegu zastupnika za svoje stavove za koje smatramo da su ispravni. Ako treba vrijedi i izgoriti, dakle treba biti uporan i nastojati realizirati ono što smatrate ispravnim i što smatrate da je obaveza nas kao saborskih zastupnika. Ja imam tu neki svoj smisao izgrađen i svoje principe djelovanja koji su usmjereni doista prema najslabijim članovima društva, a nadam se da ćete i vi uspjeti u svom naumu. Hvala lijepa.
Hvala. Nemate više replika? Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. I sada poštovane zastupnice i zastupnici temeljem članka 247. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem da provedemo objedinjenu raspravu o sljedećim točkama: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu – prvo čitanje, P.Z. br. 182. i - Prijedlog zakona o održivoj uporabi pesticida, prvo čitanje, P.Z.E. br. 181. Imate li nešto protiv? Izvolite.
Hvala lijepo. Od vode je vrlo bitan Zakon o poljoprivrednom zemljištu i trebalo bi odvojeno raspravljati, jer pesticidi o poljoprivrednom zemljištu to spojiti je nespojivo. I u ove noćne sate o ovako bitnoj temi razgovarati, a građani očekuju jer je nama vrlo bitno to zemljište. 700 000 ha je neobrađenog poljoprivrednog zemljišta i mi moramo zbog samodostatnosti puno ozbiljnije raspravljati i vrijeme i način, a ne miješati pesticide sa poljoprivrednim zemljištem koje je na žalost u Hrvatskoj neobrađeno.
Samo malo, digli ste povredu Poslovnika, nije imalo veze sa povredom Poslovnika. Vi ste dali mišljenje samo. Ne? Ako se netko usprotivi ja moram dati na glasanje prisutnih tko je za da imamo objedinjenu raspravu? Moramo brojati. Oprostite. Tko je za? Ne moramo brojati. Većina je za. Idemo na objedinjenu raspravu. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, za poljoprivredu i za zaštitu okoliša i prirode. Sa nama je predstavnica predlagatelja ministrica poljoprivrede gospođa Marija Vučković. … [[Upadica Bukarica, ne čuje se.]] A dobro. Oprostite. Izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku, tražim 10 minuta u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta kako bi još jednom dobili priliku ukazati na važnost ovog zakona, jer ovim zakonom zapravo kreiramo budućnost hrvatskog sela jednako onako kako smo prije desetak i više godina odlučili zakonom o zemljištu potjerati mnoge mlade ljude iz Hrvatske. Kako se to ne bi dogodilo smatram da ova rasprava treba biti duga, dovoljno duga, kvalitetna, jasna, nedvosmislena i da trebamo otkloniti sve one sumnje koje se javljaju na terenu. Zahvaljujem.
Odobravam stanku i na osnovu članka 293b. idemo dalje sa raspravom. Gospođa Marija Vučković, ministrica poljoprivrede. Molim vas možete uzeti riječ. Izvolite i predstavite zakon. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Trenutno je na snazi Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je usvojen 2018. godine, koji je na snazi od 2018. godine, te je doživio dvije manje promjene 2018. i 2019. godine. Ove izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu predlažu se u cilju administrativnog rasterećenja kako bi se što veće površine poljoprivrednog zemljišta u što kraćem roku stavile u funkciju poljoprivredne proizvodnje, također kako bi se politika dodjele poljoprivrednog zemljišta u cijelosti uskladila sa Strategijom poljoprivrede 2030. godine koja je upućena nedavno Hrvatskom saboru. Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je na snazi mijenja se kako bi uočene potrebe za pojednostavljenjem se i realizirale, kako bi se postupci raspolaganja poljoprivrednim zemljištem ubrzali, skratili, kako bi se uklonili određeni problemi koji usporavaju provedbu zakona, a kako bi se otklonile određene dvojbe koje se odnose na odnos između određivanja maksimalne površine za zakup, na tretman dosadašnjeg posjednika koji je bio dobar gospodar i kako bi se prilagodili sektorski kriteriji uočenim strateškim potrebama hrvatske poljoprivrede, razvoja ruralnog prostora. Za provedbu zakona predviđa se uspostaviti i razviti programsko rješenje za prijavu na javni natječaj za zakup i prodaju poljoprivrednog zemljišta, za obradu i za automatsko rangiranje. Sredstva za provedbu e-zakupa predviđaju se u iznosu od milijun i 36000 kuna s porezom na dodanu vrijednost, osigurana su u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2021. godinu kao i projekcijama za 2022. i dvadeset i treću godinu u okviru proračunske pozicije Ministarstva poljoprivrede na aktivnosti unapređenja sustava za restrukturiranje poljoprivrednog zemljišta unutar Nacionalnog programa za otpornost i oporavak. Nacrtom prijedloga zakona se zadužuju jedinice lokalne samouprave da u roku od tri mjeseca od dobivanja suglasnosti na program raspolaganja raspišu natječaj za zakup na program raspolaganja, raspišu natječaji za zakup za slobodno poljoprivredno zemljište kao i ono koje se koristi bez valjane pravne osnove. Propisuje se da Ministarstvo poljoprivrede preuzima raspolaganje poljoprivrednim zemljištem kao i sredstva od raspolaganja ako jedinice lokalne samouprave ne donesu program raspolaganja u roku od 3 mjeseca od stupanja zakona na snagu odnosno ukoliko ne objave natječaj za zakup poljoprivrednog zemljišta u roku od 3 mjeseca od dobivanja suglasnosti na program raspolaganja. Uređuje se također način utvrđivanja maksimalne površine za zakup koji se više ne utvrđuje kao obveza u okviru programa raspolaganja no ostavlja se pod određenim uvjetima kao mogućnost za jedinice lokalne samouprave za određivanje u natječaju. Mijenja se i skraćuje postupak provedbe natječaja za zakup i prodaju, uvodi se elektronička provedba natječaja, županije više ne daju mišljenje o postupcima raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države, no stručne osobe iz županija sudjeluju u povjerenstvu koje radi natječaj. Mijenja se rok zakupa na način da se on prilagođava potrebnom vremenu za povrat investicijskih ulaganja i vrsti proizvodnje, propisuje se sustav bodovanja koji će ukloniti sve dvojbe u raspolaganju za utvrđivanje najpovoljnijeg ponuditelja u natječajima za zakup, a prednost ostvaruju oni ponuditelji koji ostvare najveći broj bodova od ukupno mogućih 100 bodova pri čemu se broj bodova, pri čemu najveći broj bodova ostvaruju oni ponuditelji koji na poljoprivrednom zemljištu ostvaruju višu dodanu vrijednost, imaju proizvodnju u skladu sa strateškim potrebama hrvatske poljoprivrede u odnosu na prehrambenu sigurnost, stvaraju višu dodanu vrijednost u dijelu koji se odnosi na preradu, dosadašnji posjednici ukoliko su ispunjavali gospodarski program, plaćali uredno i pravovremeno svoje obveze te gospodarili s pažnjom dobrog gospodara. Također se boduje domicilnost, mladi poljoprivrednici, ekološka poljoprivreda, status hrvatskih branitelja. Propisuje se da u natječaju za prodaju prednost ostvaruje dosadašnji posjednik i vlasnik zemljišta koji graniči sa zemljištem koje je predmet natječaja čime se doprinosi cilju okrupnjivanja poljoprivrednog zemljišta. Brišu se odredbe o privremenom korištenju. Dodaje se mogućnost kupnje izravnom pogodbom u slučajevima za katastarske čestice do kojih se može pristupiti samo preko zemljišta u vlasništvu podnositelja zahtjeva u svrhu okrupnjavanja, a površina katastarske čestice koja se prodaje manja je od površine zemljišta u vlasništvu podnositelja zahtjeva. Propisuje način utvrđivanja zamjenskog zemljišta kao naknade za oduzeto poljoprivredno zemljište u postupcima povrata oduzete imovine. Propisuje se obveza dostave odnosno izrade gospodarskog programa za one koji nisu imali takvu obvezu. Propisuju se dodatne mjere kontrole raspolaganja poljoprivredna zemljišta pored kontrola koje obavlja Državni inspektorat RH. Dodaju se kontrole koje uključuju uključivanje Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu, ali i mogućnost upravnog nadzora od strane Ministarstva poljoprivrede s provjerom vjerodostojne financijske dokumentacije. Uvodi se administrativna kontrola ispunjavanja gospodarskih programa. Propisuju se kazne za neovlašteno korištenje poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države kao i kazne za nedostavljanje godišnjeg izvješća o provedbi gospodarskog programa. Slijedom navedeno danas u raspravi imamo Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu u koji je uključena većina primjedaba i prijedloga pristiglih od strane različitih tijela iz javnog sektora kao i s rasprave na raznim na radnim tijelima, rasprava koje su odvijane sa predstavnicima Hrvatske zajednice županija druge gradova, Hrvatske zajednice općina i članova povjerenstva. Također, kad govorimo o Prijedlogu Zakona o održivoj uporabi pesticida poštovani potpredsjedniče, saborske zastupnice i saborski zastupnici, ovo područje u RH uređeno je Zakonom o održivoj uporabi pesticida koji je usvojen, koji je na snazi od 2014. godine te je 2 puta mijenjan, jednom u toku 2018., drugi put u toku 2020. godine te je usklađen s odredbama Direktive 128 iz 2009. godine parlamenta i vijeća, a koja se odnosi na uspostavu okvira za djelovanje zajednice u postizanju održive uporabe pesticida. Nakon višegodišnje primjene ovog zakona primjene ovog zakona primijećene su određene potrebe u vezi s postojećim nacionalnim sustavima za postizanje održive uporabe pesticida koje je potrebno poboljšati te prilagoditi njegove odredbe strategiji od polja do stola, strategiji EU za biološku raznolikost do 2030. godine i Europskom zelenom planu. Glavni cilj ovog zakona je postizanje održive uporabe pesticida, smanjenje rizika i negativnih učinaka od uporabe pesticida na način koji osigurava visoku razinu zaštita zdravlja ljudi, životinja, zaštite okoliša i očuvanje biološke raznolikosti, uvođenje obvezne primjene temeljnih načela integrirane zaštite bilja za suzbijanje štetnih organizama bilja, alternativnih pristupa i tehnika kao što su ne kemijske mjere zaštite bilja radi postizanja održive i konkurentne poljoprivrede. Predloženim zakonom uređuju se oni pesticidi koji služe kao sredstva za zaštitu bilja. Za provedbu zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva jer su na temelju postojećih propisa osigurana sva sredstva za provedbu istog. Nacrtom prijedloga zakona definiraju se nadležna tijela za provedbu zakona, a to su Ministarstvo poljoprivrede, Državni inspektorat RH, Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu i Hrvatski zavod za javno zdravstvo. Prenose se preostale odredbe Direktive 128 iz listopada 2009. godine u uspostavi okvira za djelovanje zajednice u postizanju održive uporabe pesticida. Propisuje se donošenje i ažuriranje Nacionalnog akcijskog plana za postizanje održive oporabe pesticida kojim se utvrđuju kvantitativne pretpostavke, mjere, ciljevi i vremenski planovi za provođenje radi smanjenja rizika i učinaka pesticida na zdravlje ljudi, životinja, okoliš i na biološku raznolikost. Uređuje se obvezni sustav osnovne i dopunske izobrazbe svih profesionalnih korisnika pesticida, distributera i savjetnika. Uređuje sustav obveznog redovitog pregleda strojeva za primjenu pesticida, sustav distribucije i prodaje pesticida. Uvodi obvezna primjena načela integrirane zaštite bilja. Stvara okružje za poticanje razvoja i uvođenja integrirane zaštite bilja i alternativnih postupaka ili mjera zaštite bilja kako bi se smanjila ovisnost o uporabi pesticida, smanjenje uporabe pesticida i rizika od pesticida naročito u određenim osjetljivim i zaštićenim područjima. Slijedom navedenog, danas je u raspravi ovaj Nacrt prijedloga Zakona o održivoj uporabi pesticida u koji je uključena većina primjedba i prijedloga pristiglih od strane različitih tijela povjerenstava i dionika iz javnog, privatnog i znanstvenoga sektora.
Dobro, idemo na replike, prva je poštovani zastupnik Emil Daus.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena gospođo ministrice dobro večer, drago mi je da ste došla baš osobno vi i to u ovo doba dana, a parlamentarna ili večeri, a parlamentarnoj većini predlažem da za ovako važne teme možda ih stave i u jutarnje prime time termine. … [[Upadica: Ne razumije se.]] Oprostite gospođo sada ja, predsjedavajući molim vas.
Molim vas nemojte ometat uvaženog zastupnika u njegovom nastupu.
I da mi vratite vrijeme, 10 sekundi molim vas.
Vratite mu vrijeme molim vas, 10 sekundi.
Hvala lijepa. Gospođe ministrice o samom zakonu ću kasnije u raspravi, mene zanima jedna stvar, znam da ste upoznati. U Istri pogotovo u priobalnim gradovima i općinama imamo totalni kaos u prostoru pogotovo na poljoprivrednom i šumskom zemljištu. Parceliraju se velike čestice na puno malih kao bi se ilegalna gradnja dogodila na njima, pa me zanima da li se što radi po tom planu i da li je možda već uvršteno i u sam ovaj zakon. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala lijepa na pitanju. Ova problematika uvrštena je u zakon o, u Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu na način da se onemogućuje daljnja parcelacija poljoprivrednog zemljišta ispod 1 hektar.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Ministrice ovo je 29 izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Koliko je država godina toliko je izmjena zakona. Vi ste sudjelovali i u zadnjoj izmjeni 28 koja je promjena od tada do danas što se tiče pitanja korištenja poljoprivrednoga zemljišta? Zanima me što ste do sada učinili po tome pitanju jer gledajući iskoristivost poljoprivrednoga zemljišta mi nismo samodostatni, a imamo sve uvjete da to postignemo. Drugo pitanje, vrlo bitno, što je postignuto sa moratorijem 2023. treba napraviti da naši poljoprivrednici dostignu standarde da ne bi stranci kupili poljoprivredno zemljište? Što je se napravilo po tome pitanju? I treće pitanje zašto se ne ukine, ako Austrija, korištenje glifosata Mosantovih proizvoda i uvozi prijevoz i korištenje u RH, druge države to ukidaju, pa vas molim vas recite mi dokle ste došli s tim.
Odgovor.
Dakle, što se tiče prvog pitanja Zakonom o poljoprivrednom zemljištu koji je na snazi od 2018. godine po istom zakonu danas je objavljeno 161 natječaj za zakup čini mi se, nešto više od 60 odluka o odabiru je dobilo potpunu ili djelomičnu suglasnost Ministarstva poljoprivrede. Također većina jedinica lokalne samouprave su vrijedno, neki u suradnji sa županijama, napravile program raspolaganja, uskladili sve potrebne elemente sa različitim nadležnim tijelima koji uređuju pitanja javnog vodnog dobra, šumske i gospodarske osnove, pitanje povrata itd. Ovim izmjenama želimo dodatno ubrzati proceduru, želimo potpuno, transparentno i učinkovito dalje dodjeljivati zemlju što omogućuje jasan sustav bodovanja koji je sada usklađen sa nacrtom strategije poljoprivrede koja je nedavno upućena Hrvatskom saboru. A što se tiče glifosata kao što znate RH je na svim tijelima [[Upadica: Vrijeme.]] bila protivila se produžetku uporabe aktivnih tvari … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Ivan Kirin.
Poštovani dopredsjedniče, poštovana ministrice, veliki problem za državu je što poljoprivredno zemljište u njezinom vlasništvu nije evidentirano. Preporuka je da se podaci o poljoprivrednom zemljištu unesu u središnji registar državne imovine. S obzirom da su najkvalitetnije poljoprivredne površine date na dugogodišnji zakup cca 50 godina, Državni ured za reviziju preporučio je učinkovitiji sustav kontrole kao bi se utvrdilo da li je zemljište u funkciji poljoprivredne proizvodnje ili je sredstvo za ostvarivanje potpora. Zbog nepoštivanja ugovorenih obveza i nenamjenskog utroška sredstava u prethodnim godinama Agencija za plaćanje u plaćanju u poljoprivredi donijela je odluku o povratu sredstava. Molim vas da li će to funkcionirati i kako? Još samo riječ o pesticidima koji se nalaze danas i u hrani biljnog i životinjskog podrijetla [[Upadica: Vrijeme.]] molim vas za usporedbu štetnost [[Upadica: Vrijeme.]] pesticida na zdravlje pučanstva i …/nerazumljivo/… genetski modificiranom hranom za mene je šteta …
Odgovor, odgovor ministrice. Odgovor ministrice. Ministrice odgovor. Ministrice odgovor.
Dakle, što se tiče poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH jednom da otklonimo sve kalkulacije sa stotinama tisuća hektara za pretpostaviti je da raspolažemo sa nešto više od 460.000 hektara poljoprivrednoga zemljišta u vlasništvu države pri čemu je ovo Ministarstvo poljoprivrede dosada odobrilo programe raspolaganja nešto više od 350 jedinica lokalne samouprave za ukupnu površinu nešto veću od 290.000 hektara poljoprivredno zemljište. Naša je pretpostavka na temelju dostavljenih podataka, traženja i zahtjeva da je kod preostalih, da je u preostalim programima raspolaganja koji još nisu dobili suglasnost dodatnih 170.000 hektara. Dugoročnim ugovorima i zakupu ili koncesijama za sada je pokriveno 155.000 hektara, privremenim korištenjem negdje oko 50.000 hektara. Nalazi Državne revizije koje mi jako poštujemo i mi cijenimo njihov radu su također prilično usklađeni sa [[Upadica: Vrijeme.]] sa nalazima unutarnje revizije koju je provelo ovo Ministarstvo poljoprivrede prvi put na sustavan način od siječnja [[Upadica: Vrijeme.]] 2021. godine.
Slijedeća replika, poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovana ministrice, evo ja ću vam navesti jedan hrvatski apsurd. Poljoprivrednici su potpisali ugovor o zakupu zapuštenog poljoprivrednoga zemljišta, ali nakon toga Hrvatske šume su te površine stavile u šumsku gospodarsku osnovu te na taj način onemogućili stavljanje tog zemljišta u svrhe poljoprivredne proizvodnje. Poljoprivrednici su nastavili plaćati taj zakup jer osim što ih je ugovor na to obvezivao mislili su da će se taj problem riješiti. Tako su eto plaćali zakupninu 8, recimo nekoliko godina, 8 godina. Nisu koristili te površine za, za poljoprivrednu proizvodnju, a sada zbog zakona to zemljište se ne može dati u zakup jer Hrvatske šume to ne dozvoljavaju. Pa ja vas lijepo pitam, kako je to moguće?
Odgovor.
Dakle, stručna tijela, tijela, institucije, trgovačko društvo Hrvatske šume i osobe određuju što je u Hrvatskoj šuma, što treba biti u šumsko gospodarskoj osnovi, što je pogodno za pošumljavanje, a što se može dati za poljoprivrednu proizvodnju. Ne mogu ulaziti u konkretan slučaj. Mogu se osvrnuti na razdoblje od prije 5 ili 6 godina kad ovo područje nije bilo uređeno, a sada je uređeno na način da su sve jedinice lokalne samouprave se trebale uskladiti sa šumsko gospodarskim osnovama.
Slijedeća replika, poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice poljoprivreda ima posebno značenje za Slavoniju naravno ali i za cijelu RH. Mala i srednja poljoprivredna gospodarstva su vrlo važna u ukupnoj poljoprivrednoj proizvodnji, ali važni su i u onom demografskom smislu. Uzimajući u obzir da godinama pada broj proizvođača mlijeka moje pitanje je upravo na tragu tih malih i srednjih proizvođača koji imaju od 30 do 50 grla. Moj prijedlog, a možda je bilo razmišljanja i u tome smjeru da bi takvi proizvođači imali pravo na direktnu dodjelu zemljišta naravno po broju grla koje imaju poštivajući sve elemente natječaja bojim se da će za mnoge od njih biti prekasno čekajući jel svjesni smo svi kakva nam je proizvodnja mlijeka. Naravno da bi kroz svoj program, kroz godišnje kontrole se vodilo računa naravno da se stvaraju dodatne i veće vrijednosti u poljoprivrednoj proizvodnji, ali naravno i u proizvodnji mlijeka.
Odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, proizvodnja mlijeka je već dugo godina vrlo osjetljiva i u konstantnom padu, naročito od 2013. godine kad smo zbog jedne krize izgubili praktično u jednoj godini 100 milijuna litara mlijeka i nikad se nismo oporavili. Međutim, prošle godine je taj pad zaustavljen. Završili smo na 434,5 litara, 434,5 milijuna litara mlijeka, nažalost u posljednja 3 mjeseca imamo opet s obzirom na krizu smanjenje isporuka mlijeka, a prvih 6 mjeseci to nismo imali. Što se tiče ovog zakona mi nismo razmatrali izravne dodjele zato što su takve mogućnosti koje su bile dostupne kratko vrijeme 2015. godine izmjenama Članka 51. tada, tadašnjeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu koje su vrijedile mjesec dana dovele do određenih distorzija, nepravilnog postupanja i sudskih tužbi. No, ukoliko bi za ikoga trebalo omogućiti izravnu dodjelu to bi svakako bio, to bi svakako bili mali mljekari, pri čemu treba reći da su [[Upadica: Vrijeme.]] vi rokovi iz ovog zakona projicirani na način da završimo do kraja 2022. godine.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Poštovana ministrice molim vas na temelju upita određenih općina koje imaju već značajan dio poljoprivrednih površina pod ekološkom poljoprivrednom zanima nas na koji način će Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji imamo pred sobom dakle doprinijeti očuvanju već postojećih površina pod eko proizvodnjom i na koji način ćete kroz ovaj zakon poticati zapravo prelazak na ekološku proizvodnju kako bismo dosegli neki prosjek EU u smislu ekološke proizvodnje i poljoprivredne površine pod ekološkom proizvodnjom. Hvala.
Hvala lijepa. U Članku 16. izmjena, Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu predviđeno je davanje 5% bodova proizvođačima koji su registrirani za ekološku proizvodnju i imaju najmanje 25% površina pod ekološkom poljoprivrednom proizvodnjom. Koristim ovu priliku reći da Hrvatska ima nešto više od 7% površina pod ekološkom proizvodnjom, imala je brzi rast površina no nedovoljan rast ekološki proizvede hrane što je nama svima zajednički cilj. Stoga trenutno izrađujemo i nacionalni akcijski plan za ekološku poljoprivredu koji će biti upućen u savjetovanje s javnošću do kraja 2021. godine.
Slijedeća replika, poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice poljoprivrede, 2018. godine Hrvatska je trebala revidirati Nacionalni akcijski plan za postizanje održive uporabe pesticida, naravno da Ministarstvo poljoprivrede to nije napravilo na vrijeme, a sada sa odmakom od 3 godine zanima nas da li ste to uspjeli napraviti i ako jeste gdje se to, gdje je to dostupno na mrežnim stranicama Ministarstva poljoprivrede budući da ste o tome dobili kritiku europske povjerenice za zdravlje i sigurnost hrane. Zahvaljujem.
Dakle, Zakonom o održivoj uporabi, Prijedlogom Zakona o održivoj uporabi pesticida predviđeni je donošenje novog Nacionalnog plana za održivu uporabu pesticida, detaljnijeg i preciznijeg, usklađeno sa postojećim, sa promjenama koje su se dogodile posljednjih godina, prilagođenim ciljevima koji proizlaze iz Strategije od polja do stola, Strategije bioraznolikosti do 2030. godine te Europskog zelenog, te Europskog zelenog plana.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem se. Poštovana ministrice, dakle naši poljoprivrednici, naši stočari pažljivo su vas slušali ovih dana, vaša obraćanja u medijima kada ste obećali ranije isplate potpora kako bi im pomogli u prebrođavanju ove nastale krize. Novca nema, dakle ranije isplate nisu krenule, oni zapravo da bi došli do novca prodaju ono što imaju. Prodaju svoje krave, daju ih na klaonicu da bi platili rate kredita, da bi kupili plavi dizel, da bi platili režije. Znamo da ovim zakonom dajete hektar zemljišta po uvjetom grlu, kako ćemo onda pomoći stočarstvu da preživi ako znamo da svoje krave nažalost ovih dana ipak daju na klaonicu. Zahvaljujem.
Poštovana gospođo Vukovac, mislim da ćete prilično teško naći moje obećanje da će se ranije isplatiti …/nerazumljivo/… a predujam plaćanja za 2021. godinu on se priprema, on će biti kao i prošle godine, a ta redovitost je uspostavljena u mandatu ove vlade, isplaćen sredinom studenog, pripremaju se zahtjevi i bit će za gotovo 200 milijuna kuna veći nego prošle godine odnosno iznosit će milijardu 626 miliona kuna pri čemu smo mi u posljednje vrijeme pripremili novi dodatan program pomoći koji je objavljen u elektronskom savjetovanju. Zahvaljujem predsjedniku vlade, ministru financija, svim ostalim kolegama koji su nam pomogli da izradimo ovaj program, pronađemo sredstva, koji je upućen prošle srijede Europskoj komisiji na notifikaciju također sa preostalim isplata koje imamo do kraja ove godine. Mi ćemo do kraja prosinca isplatiti približno 2 milijarde kuna potpora.
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Marin Mandarić.
Zahvaljujem. Poštovana gospođo ministrice, ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona predviđa se obaveza zapravo za jedinice lokalne samouprave da u roku od 3 mjeseca ili od donošenja izmjena ovog zakona ili od usvajanja programa raspolaganja raspišu natječaj za raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Držim da treba razmisliti eventualno o produženju predviđenog roka jer tih 3 mjeseca proleti za čas. Pitanje da li je to dovoljno. I nastavno na tu konstataciju očekujete li zapravo i navalu poslova i obaveza na ministarstvu koje je onda dužno u tom slučaju preuzeti raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, sve poslove oko raspisivanja natječaja. Sjećamo se i iskustava koje smo imali kad je to centralizirano bilo na razini države dok je te poslove obavljala Agencija za poljoprivredno zemljište, pokazalo se da je to zapravo možda tad bilo nekako i usko grlo u cijelom sustavu. Da li to znači da zapravo planirate i dodatno ekipirati svoje ministarstvo, da li uopće očekujete da ćete imati puno takvih poslova? Hvala.
Ovo Ministarstvo poljoprivrede uvijek računa i priprema se i na dodatne poslove koji bi bili na korist hrvatskim poljoprivrednicima. Mi smo predložili ovakve rokove, a to će biti odgovori na pitanje saborskog zastupnika gospodina Mira Bulja, nije mi vrijeme dopustilo odgovoriti. Mi smo prilagodili ove rokove i vremenu istjecanja produženog moratorija kojeg smo ishodili u mandatu ove vlade. Dokazali da su se stekli uvjeti za njega. Dodatno smo predložili povjerenstvu po jednog člana, stručnu osobu iz županije i po jednog člana iz Ministarstva poljoprivrede, edukaciju na provođenju programa i elektronsku potporu, digitalnu potporu za brže provođenje natječaja svim jedinicama lokalne samouprave. Kao i uvijek do sada ovo Ministarstvo poljoprivrede će naravno ozbiljno razmotriti sve prijedloge i primjedbe koji se iznesu u saborskoj raspravi.
Slijedeća rasprava, poštovana zastupnica Dragana Jeckov.
Zahvaljujem. Uvažena gospođo ministrice, zamislimo zajedno jednu situaciju. Seljak iz Trpinje ima nešto naslijeđene zemlje što mu je djedovina, ima nešto zemlje u koje koristi, a koja je u državnom vlasništvu i nije u sustavu PDV-a. Može li on parirati bilo kojem pravnom licu na natječaju koji će biti raspisan?
Naravno da može u gotovo svim kriterijima prioritizirana su mala gospodarstva pri čemu se dodatno prioritizira sektorska potreba u skladu i sa načelom ostvarivanja prehrambene sigurnosti i sa nacrtom strategije poljoprivrede. Dakle, mali poljoprivredni proizvođač koji dolazi, koji je domicilan u svoj općini i ako se bavi 25% s trajnim nasadima ili povrćem, sjemenarskom proizvodnjom ili stočarstvom praktično nema šanse da izgubi zemlju.
Slijedeća replika, poštovana zastupnica Ankica Zmajić.
Zahvaljujem. Uvažena ministrice, kada govorimo o famoznim gospodarskim programima koji su nam na terenu samo stvorili probleme ovim izmjenama i dopunama zakona svi koncesionari i zakupci kojima je gospodarski program sastavni dio ugovora, a nisu ga provodili ili su ga djelomično provodili, propisano je, propisana je odredba da su isti dužni svoj gospodarski program provesti u roku od godinu dana. Pitam vas, kakve će biti posljedice ako oni to ne provedu? Hvala.
Dakle, ovo ministarstvo je provelo sustavu reviziju korištenja poljoprivrednog zemljišta za one zakupe, koncesije i korištenja iznad 50 hektara, a takvih je dosta i koristi se prilično, koristi se na taj način praktično najbolja hrvatska zemlja za poljoprivrednu proizvodnju. Propisuju se i dodatne kontrole gospodarskih programa putem upravnog nadzora, ne samo putem inspekcijskog nadzora, ne samo utvrđivanja stanja na terenu nego provjerom i poslovnih knjiga. Što se tiče odredbi o prijelaznim periodima, o dodatnom, o dodatnom vremenu one su predložene na način da ostarimo balans, da ponudimo ljudima rješenje s obzirom da nisu bili na ovakav način kakav sada jesu u posljednje vrijeme kontrolirani i posljedica ako ne ispune ovisno o težini povrede, a ne ostvarivanje proizvodnje koja je … gospodarska … osobito teška povreda jest onda raskid.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice. Ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona dosta prijepora izazvale su promjene u čl. 36. znači domicilnost više nije temeljni kriterij, znači tim člankom se uvodi mogućnost javljanja na natječaj također i susjednih općina i gradova. Ako uzmemo u obzir da Hrvatska ima preko 500 jedinica lokalne samouprave što općina što gradova, imamo dosta općina koje više nemaju na svom prostoru državne zemlje jer se u međuvremenu prodala recimo, to bi moglo određene OPG-ovce dovesti u vrlo nepovoljan položaj, ali ne samo njih nego isto tako i proračun tih jedinica lokalne samouprave ukoliko dođe do poteškoća pa možda čak i propadanja nekih OPG-ova na području one općine gdje je u principu državno zemljište. Što u tom slučaju? Hvala.
Dakle, nije baš točno da domicilnost više ne igra nikakvu ulogu, OPG-ovi i obrti dakle fizičke osobe nositelji poljoprivrednih gospodarstava u području jedinice lokalne samouprave koja objavljuje natječaj ostvaruju 15 bodova, oni koji su sa susjednih općina ne mogu ostvarit 15 bodova, ostvaruju 10 bodova, 15 oni kojima je poljoprivreda primarna djelatnost, 12 oni kojima poljoprivreda nije dodatna djelatnost, dakle domicilnost se itekako vrednuje. No najvažniji kriterij koji treba Hrvatskoj jest da se stvara i proizvodi hrana na poljoprivrednom zemljištu sada u sadašnjosti i da se to poljoprivredno zemljište čuva za buduće generacije.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicima. Pa evo drago mi je vidjeti da u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu prava prvenstva imaju i hrvatski branitelji iz Domovinskog rata te djeca poginulih i nestalih hrvatskih branitelja i vrednuju se sa pet bodova. Nadam se da će im pomoći to u ovoj natječajnoj formi kojoj se skuplja 100 bodova maksimalno kroz ovih nekih osam stavaka i podstavaka koji su mogući u ovom prijedlogu zakona. Vjerujem da ste dobro razmotrili sve zakonske prijedloge i postoje određene stvari koje bi mogli još dopuniti, a to je da iznimno u čl. 13. u st. 2. iznimno od st. 1. Ovoga članka poljoprivredno zemljište u vlasništvu države koje je u programu predviđeno za povrat. Ja bi tu dodao i neriješeni imovinskopravni odnosi koji su poslije propalih PIK-ova ostalo zemljište, a nije usklađeno gruntovnice, katastar da i ono bude u ovoj iznimki kao petogodišnji zakon … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] dok se ne riješe imovinsko pravni odnosi.
Hvala lijepa na pitanju. Dakle, što se tiče statusa hrvatskih branitelja koji su ostvarili najvažniju pobjedu rekla bih u povijesti u bogatoj povijesti ove države, bogatoj povijesno i kulturno donio na slobodu samostalnost i oslobođenje od svih totalitarnih režima, također želim reći danas u našoj mirnoj Hrvatskoj oni pokazuju vrlo vrijedne inovativne i dobre poljoprivredne inicijative i danas su tu gdje treba, danas prepoznaju nove trendove, a čak su i lideri u nekim odličnim i konkurentnim oblicima udruživanja. Ja sam i jučer bila na jednoj važnoj tribini koja je vezana za branitelje, organizirane branitelje i poticanje poljoprivredne djelatnosti. U vezi sa problematikom neriješenih imovinskopravnih odnosa i razdvojenosti odnosno različitih upisa u knjigama odnosno katastru i gruntovnici, mi smo predvidjeli ovdje određene promjene u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, no kao što sam rekla maloprije to vrijedi za svaku primjedbu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ozbiljno će ovo ministarstvo razmotriti.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Goran Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena ministrice. Moramo biti iskreni da i jedan dio jedinica lokalne samouprave u biti odlagao raspisivanje natječaja da li zbog nekog straha, da li zbog neznanja. Ovaj zakon bitno ide na ruku rekao bih čak i njima koji su kasnili u tome. Ovim zakonom se jasno propisuje da rok od tri mjeseca, a nakon toga ako ne raspišu natječaj preuzima Ministarstvo poljoprivrede, ali na taj način i gube prihode od zakupnine naravno tog istog poljoprivrednog zemljišta. Ono što također ide jedinicama lokalne samouprave na ruku, a to je da sada ne moramo više ići preko županija nego u povjerenstvo stavljamo po jednog člana iz županije, jednog člana iz Ministarstva poljoprivrede. I ono što je bitno i Agencija za poljoprivredu će također bitno pomoći u ovom [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] dijelu kad će svi natječaji biti odrađeni elektroničkim putem.
Hvala lijepa. Rok je zahtjevan, prilagođen je našim strateškim ciljevima, potrebi brze aktivacije poljoprivrednog zemljišta, pravne sigurnosti koja omogućava dugoročni zakup za investiranje, a jedinice lokalne samouprave imat će svu moguću pomoć od Ministarstva poljoprivrede, člana povjerenstva, edukaciju i digitalnu podršku koju uspostavljamo.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Gospođo ministrice. O sadržaju ovog zakona ustvari ovisi budućnost hrvatske poljoprivrede, vidim da je namjera slijediti strateške odrednice iz Strategije poljoprivrede do 2030.g. kako bi se povećala konkurentnost i produktivnost hrvatske poljoprivrede. U svom izlaganju ste naveli do sada da će se voditi računa o malim poljoprivrednicima, da će se voditi računa o domicilnosti. Vidim da u sustavu bodovanja ste posebne bodove dali i mladim poljoprivrednicima, mislim da je to izuzetno važno kako bi postigli generacijsku obnovu sela jer se pokazalo kroz razgovore s mladim poljoprivrednicima, različita istraživanja koja su provedena pa i izvješće revizorskog suda da sva silna financijska sredstva mladim poljoprivrednicima dodijeljena na europskoj razini nisu dala onaj vjetar u leđa koji se očekivao zbog toga što su nailazili na razne prepreke, a jedna od najvećih za pokretanje poljoprivrednog posla i bavljenje poljoprivredom je u stvari nedostatak poljoprivrednog zemljišta. Pa možete li nam reći [[Upadica: Vrijeme.]] hoće li ovaj sustav bodovanja omogućiti mladim poljoprivrednicima da krenu u poljoprivredni biznis.
Dakle, ovaj sustav bodovanja daje određenu težinu statusu mladih poljoprivrednika do 41 godinu i statusu ljudi koji su obrazovani u sektoru poljoprivrede, šumarstva, veterinarstva, prehrambeni tehnolog. Zakon kao što ste i sami rekli vodi računa o nacrtu strategije, o strateškim ciljevima te daje prijedlog težine pojedinih kriterija. Najveći se odnosi na ono što nama najviše nedostaje, što je naš prvi strateški cilj, produktivnost i konkurentnost u međunarodnom lancu na međunarodnom tržištu našeg hrvatskog prehrambenog lanca, stvaranje veće proizvodnje kvalitetne hrane, no isto tako prijedlog ne zanemaruje ostale vrlo važne strateške ciljeve hrvatske poljoprivrede i ruralnog prostora. To su generacijska obnova, domicilnost, ostajanje na hrvatskom selu te treći stup održivosti zelenu komponentu putem ekološke poljoprivrede.
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Željko Lenart.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice evo jedno samo kratko pitanje, da li su obiteljska poljoprivredna gospodarstva u RH temelji hrvatske poljoprivrede?
U skladu sa Zakonom o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, obiteljska poljoprivredna gospodarstva koja zauzimaju najveći broj od 170.000 registriranih poljoprivrednih gospodarstava u Hrvatskoj su od strateške važnosti za razvoj hrvatske poljoprivrede.
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ministrice promjenu koju predlažete čini mi da ide u smjeru onoga što bi mogli reći da je jedna učinkovita supsidijarnost. Dakle, npr. oko raspisivanja natječaja normalno da prvo ulogu imaju lokalne samouprave ukoliko one to ne uspiju napraviti u roku od 3 mjeseca onda tek ministarstvo dakle centralna država preuzima tu ulogu. Moje pitanje međutim na temelju toga koje su vaše procjene efekta takve mjere u aktivaciji poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države?
Pa kao što ste i rekli, naš prijedlog polazi od prava jedinice lokalne samouprave i od prepoznavanja njihove uloge na terenu. Oni su oni koji poznaju život i potrebe svog prostora prilično dobro. No, isto tako polazi od potrebe da se ubrzaju procedure, da se otkloni pravna nesigurnost, da se onemogući neprestano ponavljanje privremenih zakupa koji ne daju mogućnost za investiranje, za rast i za produktivnost. Polazimo baš tako od učinkovite supsidijarnosti, potičemo i sebe središnju državu i naše partnere koji čine opću državu da zajedno učinimo ono što treba, što brže stavimo u funkciju sve preostala poljoprivredna zemljišta.
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Marin Piletić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovana ministrice, uz pozdrav vama pozdravljam i sve poljoprivrednike koji u ovom trenutku su na svojim njivama, skidaju kukuruz i pripremaju se za sjetvu pšenice. Moram na samom početku reći da se dakle ne slažem s kolegom Mandarićem koji je zatražio da produžite rok od 3 mjeseca za dakle izradu plana raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Bila bi to kazna za sve nas u većini koji su taj zakonski zahvat učinili na vrijeme i raspolagali državnom poljoprivrednom zemljom raspisujući natječaj bilo zakupa, bilo poljoprivrede, a mnogi to kao što kolega Bulj u Sinju nije učinio, nisu učinili. Međutim, ovdje je bila dakle i informacija o neobrađenom državnom poljoprivrednom zemljištu koji se miješa sa iznosom procijene površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH za programe raspolaganja koji su u radu. Ja vas još jedanput molim da dakle ponovite koja je otprilike procijenjena površina državne poljoprivredne zemlje koja nije u funkciji, a to se ne odnosi naravno na one površine koje su u jedinicama lokalne samouprave koje nisu izradile program raspolaganja.
Imamo povredu Poslovnika, Miro Bulj.
Povreda Poslovnika kolega, Miro Bulj je 3-4 mjeseca gradonačelnik i kaos koji ste ostavili u Sinju kao i u cijeloj županiji i kvadrata nije navodnjeno Sinjskoga polja zbog nerada i nemara baš tih koje vi hvalite i koji su izgubili izbore i neće se više nikada vratiti, vjerujte mi jer su učinili toliku štetu poljoprivredi Sinja, Cetinskog kraja i Dalmacije, to su štetočine koje su 70, 7000 hektara Sinjskog polja je neobrađeno, 7000 hektara [[Upadica: Vrijeme.]] i vi meni govorite o državnom zemljištu. Vi ste obična šteto, kad me bude volja …/nerazumljivo/… mislim što se nisam kandidira …/nerazumljivo/…
Opomena, vama opomena jer nije bila povreda Poslovnika. Slijedeća povreda Poslovnika, Marin Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Članak 238., zastupnik Bulj se obraća meni i vrijeđa nazivima štetočine i da sam ja nešto štetno učinio u Sinju. Ništa štetno u Sinju nisam učinio, ali sam također kao i vi u mandatu ovome dakle lokalnih izbora nakon svibnja raspisao 2 natječaja. Vi ste također imali priliku da raspišete natječaj, niste, a pitate to isto ministricu. Vama je zakonska obveza da raspisujete natječaj za raspolaganje državnim … [[Upadica: Ne razumije se.]]
Vi niste napravili ništa štetno za Sinj, ali ste povrijedili Poslovnik, odnosno nije bila povreda Poslovnika, dobivate, dobivate opomenu. Slijedeća povreda Poslovnika, Miro Bulj.
Bespotrebno je govoriti za zemljište državno koje je podijeljeno da odgovaram, odustajem od povrede Poslovnika.
Miro Bulj druga opomena jer ovo nije bila povreda Poslovnika. Slijedi odgovor na repliku ministrice.
Dakle, ponovit ću, procjena je ukupno za raspolaganje državnog poljoprivrednog zemljišta nešto više od 460.000 hektara, pri tome je 155.000 hektara obuhvaćeno važećim dugoročnim ugovorima ili o zakupu ili o koncesijama, 50.000 se odnosi na privremeno raspolaganje. Do sada je odobreno površine do sada je u okviru odobrenih programa raspolaganja praktično stavljeno na raspolaganje nešto više od 290.000 hektara, a procjenjuje se da je u programima i obradi još 170.000 hektara.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Nadovezat ću se na pitanje iz replike koju vam je postavila gospođa Vučemilović, dakle ona se osvrnula na broj lokalnih jedinica, no mene ovdje ne brine kriterij domicilnosti nego jesmo li uopće cijeli koncept krivo postavili. Dakle, s obzirom na velik broj jedinica od koja bi svaka trebala na svoj način donositi svoj program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem smatram da time umanjujemo hrvatske razvojne potencijale. I sve ono dobro što se načelno može postići ovim zakonom pada u vodu upravo zbog toga što imamo pretjerani broj jedinica lokalne i regionalne samouprave. Ovdje nije samo cilj bolja proizvodnja i očuvanje našeg poljoprivrednog zemljišta nego nam jedan od ciljeva mora biti i bolje upravljanje državnom imovinom. A ukoliko imamo pretjeranu teritorijalnu rascjepkanost onda niti ona financijska sredstva koja dolaze od naplate bilo koncesija, zakupnina, najamnina i svega ostalog vrlo često u rashodovnoj strani odnosno planiranju što će se napraviti sa prikupljenim sredstvima [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] odlaze u vjetar. Kada ćete provesti [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] reformu teritorijalnog ustroja? Hvala.
Odgovor.
Do sada je odobreno nešto više od 350 programa raspolaganja, a u obradi je dodatnih stotinjak, također objavljeno je 161 natječaj. Polazimo od svega onog što je dobro u tim programima, u zakonima, programima i natječaju i nastojimo ovi nadogradit, poštujemo domicilnost, omogućujemo potrebno okrupnjavanje, provodimo administrativna rasterećenja, a isto tako dajemo bodove i za susjedne općine s obzirom na broj jedinice lokalne samouprave i s obzirom na povezanost poljoprivrednih zemljišnih cjelina u susjednim jedinicama lokalne samouprave.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice. Pohvalno je što se s ovim prijedlogom zakona idete u poboljšanje svega onoga što ste vidjeli kroz primjenu da treba još doradit i pripomoć malo i lokalnoj samoupravi da lakše i jednostavnije provodi ove natječaje. Želim reć da ustvari najveća pomutnja je napravljena u raspolaganju poljoprivrednim državnim zemljištem od 2012.-2015. kad se u stvari nije apsolutno ništa događalo na tom planu i onda je došla ona neka famozna uredba koja je uvela jednu pomutnju koju još i dan danas trebamo raščišćavat. Što se tiče recimo zemljišta na području moje županije, mislim da je većina tog zemljišta ustvari raspoređena odnosno raspodijeljena i da poljoprivrednici to i obrađuju, a ono što je ostalo to će se kroz ovo vrijeme i riješit. Dobro je ovo bodovanje koje ste napravili i pogotovo je dobro i to što dosadašnji posjednici značajne bodove dobivaju jer su uložili puno i u mehanizaciju i sve ostalo, dakle spremni su da to rade što su i do sad [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] naravno oni koji su to i svoje obveze sve ispunjavali.
Odgovor.
Pa ja želim zahvaliti na ovom komentaru, postojeći Zakon o poljoprivrednom zemljištu je u funkciji objavljuju se brojni natječaji, a ovaj zakon nastoji otkloniti određene dvojbe, ubrzati i provesti jednu transparentnu nikome dvojbenu proceduru nastojeći dati odgovarajuću težinu, strateški potključnim potrebama hrvatske poljoprivrede i ruralnog prostora pri čemu kao što sam već rekla naravno da će se ozbiljno razmotriti svi prijedlozi saborskih zastupnika.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana PUljak.
Poštovana ministrice. Kada govorimo o zakupu poljoprivrednog zemljišta postoje proizvođači koji su se opredijelili zaista za proizvodnju i za aktiviranje tog zemljišta kojeg imaju u zakupu i vlasništvu i oni koji žele zapravo što veću površinu samo zbog ostvarivanja poticaja, a onda poticaje te koriste za osobnu potrošnju umjesto za razvijanje svog gospodarstva. Jeste li predvidjeli neke mjere kontrole da se to kontrolira i spriječi? Hvala.
Dakle, mnogi govore da ne provodimo dovoljno kontrole, a isto tako svjedoci smo brojnih primjedbi s druge strane da provodimo prekomjerne kontrole. Mi radimo po zakonima i u skladu s uredbama po kojima smo obvezni postupati. Što se tiče potpora treba reći da zajednička poljoprivredna politika već godinama pa i desetljećima većinu svojih potpora određuje prema hektaru. 85% potpora se daje u odnosu na površini s tendencijom daljnjeg rasta takve politike. Mi smo jedva sada zadržali proizvodno vezana plaćanja za iduće programsko razdoblje koje čini 15% sredstava koja primamo iz EU, a to je većina sredstava koje trošimo za europsku poljoprivredu. Dakle, poljoprivredni poticaji, subvencije ne investicijske potpore, ali subvencije dohodovne se daju po hektaru. Stoga je na ovoj državi urediti stručno, savjesno, potpuno i precizno u skladu sa strateškim potrebama upravo to je hektar. Nastojimo tome doprinijeti zakonom o izmjenama i dopunama Zakona [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] o poljoprivrednom zemljištu, Akcijskim planom za ekološku [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] poljoprivrednu proizvodnju i razvojnim planom za ekstenzivno stočarstvo smo tu uočili distorcij.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana gospođo ministrice. I ja i vi dolazimo iz Dubrovačko-neretvanske županije i upoznati smo dobro sa stanjem poljoprivrede u Dolini Neretve. Isto tako smo upoznati da je prije 20 godina grad Opuzen i Općina Slivno podijelila zemlju uglavnom hrvatskim braniteljima i da je taj postupak urodio sa značajnim povećanjem proizvodnje mandarina u Dolini Neretve. Ovih dana ili ove godine ističu ugovori brojnim zakupoprimateljima, pa me interesira kakvu poruku možemo poslati tim ljudima koji su došli u posjed ili u zakup tog zemljišta prije 20 godina, a tu poruku promatrati kroz optiku ovih izmjena zakona. Da li će i na koji način ti zakupoprimatelji imati određenu prednost prilikom provedbe natječaja sukladno ovom zakonu?
Hvala lijepa. Dakle, više od 500 obitelji u Opuzenu živi od proizvodnje i prodaje mandarina u Dolini Neretve. Prilično sam uvjerena da predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu za sve njih kojima ističe, a nakon dugotrajnih zakupa posljednji kojima ističu posljednji ugovori o privremenom korištenju itekako ide u prilog jer nas obvezuje na brzu provedbu, jer se boduje upravo ono što rade na pravi način trajni nasadi koji stvaraju dodanu vrijednost radno su intenzivni i zahtjevni, boduje se status hrvatskih branitelja i boduje se domicilnost, a isto tako se i motivira na generacijsku obnovu.
Hvala ministrice, završene su replike. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaramo raspravu. Prvi je prijavljeni Klub zastupnika SDSS-a poštovana zastupnica Dragana Jeckov.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažena ministrice sa suradnicima. Kolegice i kolege. Jednom prilikom je jedan poljoprivrednik iz okoline Vukovara rekao ako ne dobijem nešto državne zemlje, bar 50 hektara morat ću otići u Irsku. I otišao je. Mladi su napustili sela iz prostog razloga jer su ostali bez sredstava za preživljavanje jer su se poljoprivredom počeli baviti neki drugi, već kojima poljoprivreda nije jedina djelatnost. Srijem, Slavonija i Baranja umjesto žitnice populacijski su osiromašili, a jedinice lokalne samouprave na ovim područjima u pravilu spadaju u najnerazvijenija područja. Svjesno ili nesvjesno ovaj zakon ima enorman utjecaj na demografiju i odliv radno sposobnog stanovništva pa bi se baš zbog toga trebalo dobro izbalansirati naoko suprotstavljene strane i zadovoljiti apetite svih zainteresiranih i malih OPG-ova s jedne strane i velikih korporacija s druge strane. Veliko je pitanje hoćemo li to uspjeti sa zakonom koji se u ove tri godine mijenja već treći put, a ukupno skoro 20 puta, iako se za poljoprivredno zemljište teško može reći da je neko dinamično područje. Ističem naravno nekoliko dobrih strana ovog zakonskog prijedloga, a u replikama smo imali prilike čuti da se odnosi na propisivanje tromjesečnog roka u kojem jedinice lokalne samouprave su dužne izraditi program i to će sve u brzati i smatram da je ova odredba dobra zbog činjenice da se pojedini načelnici i gradonačelnici više neće moći sami određivati pravila i držati u ladici natječaje i na taj način dovoditi u neizvjestan položaj poljoprivrednike. Prijedlog ovog zakona ima za cilj da svo raspoloživo i poljoprivredno zemljište stavi u funkciju poljoprivredne proizvodnje, a ukoliko to jedinice lokalne samouprave ne učine, Ministarstvo poljoprivrede će preuzeti raspolaganje i sredstva za raspolaganje što je dobro. Međutim, pitanje je ima li ministarstvo dovoljne ljudske i tehničke kapacitete za provođenje ovih zahtjevnih aktivnosti? Jer da podsjetim prije samo nekoliko godina to je obavljala agencija koja ni u razdoblju od pet godina nije uspjela učiniti nešto kada je u pitanju raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Također pozitivno je da je zbog veće ekonomičnosti postupka da su izostavljene županije. Bože hvala ti pa su izostavljene županije. I svakako je pozitivno da nema više produženja na privremene ugovore i to je veoma značajno i veoma pozitivno. Nekoliko uočenih nedostataka ću izreći i nelogičnosti u ime mojeg kluba u namjeri da se ovaj zakonski prijedlog unaprijedi. Mi stalno pričamo o brzini ekonomičnosti i digitalizaciji postupaka raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, ali nekako mi tu izostaje epitet pravednosti. Ovim prijedlogom maksimalna površina poljoprivrednog zemljišta za zakup ne utvrđuje se programom raspolaganja poljoprivrednim zemljištem već je može odrediti jedinica lokalne samouprave u svakom pojedinom natječaju, s obzirom na specifičnost poljoprivrednog zemljišta pri čemu se za površine veće od 50 hektara potpisuju dodatni uvjeti. Pitam se, što će biti ako ne postavimo gornju granicu odnosno maksimalnu površinu te hoće li veliki igrači pokupiti sve? Znam da se za postavljanje gornje granice iz različitih razloga do sad ponekad ipak pokazalo problematičnim, ali nije li možda bilo bolje poraditi na postojećem modelu nego ga praktično izbaciti? Znači li to da jedinice koje žele da zaštite svoje seljake treba samo da odredbe male maksimume? Ovim prijedlogom zakona daje se tek mogućnost, a ne obveza određivanja maksimalne površine koja se može dati u zakup pojedinom fizičkom ili pravnom licu. Ukoliko jedinica lokalne samouprave odredi maksimum zakonom predviđen da se ne mogu smanjivati, zakon predviđa da se ne mogu smanjivati dosadašnje površine predviđene za stočarstvo i trajne nasade. U maksimalnu površinu ukoliko je određena uračunavaju se sve površine državnog poljoprivrednog zemljišta koje je pojedina fizička ili pravna osoba dobila u zakup po natječajima provedenim od stupanja na snagu Zakona o poljoprivrednim zemljištima. Znači to su zakoni iz 2018., dva puta iz 2019., ali ne uračunavaju se površine poljoprivrednog zemljišta u državnom vlasništvu koje koristi po ugovorima sklopljenim po ranije važećim zakonima. To je isto jedna nelogičnost, jedan nepravilnost s kojom smo se susreli. Za razmotriti je prijedlog ovakve odredbe jer se otvara mogućnost da će se time veliki poljoprivredni proizvođači postati još veći, a na štetu čovjeka koji živi i egzistira od poljoprivrede na ruralnom području. Predlažem da u ime kluba kojeg predstavljam da se razmotri prijedlog da se u zakonu propišu 2 maksimuma i prema njima definiraju 2 razine bodova. Naravno, da sam ovaj prijedlog spremna elaborirati. Dosadašnjim zakonom bilo je određeno da se ponuda smatra nevažećom, ako ponuđena zakupnina prelazi dvostruki iznos početne zakupnine. Je li ovo pametno ukidati ovu odredbu odnosno je li potrebno ograničiti iznos zakupnine kako ona ne bi bila najbitniji kriterij za uspjeh u javnom natječaju? A istovremeno da se održi temeljno načelo ravnopravnosti ponuditelja kako se zemljište ne bi dijelilo samo onima s novcima. Mišljenja sam da bismo trebali preciznije urediti rok zakupa poljoprivrednog zemljišta od 25 za trajne nasade i rok od 15 godina za ostale vrste poljoprivredne proizvodnje zapravo podići taj rok na 25 godina imajući u vidu da zapravo investicije u poljoprivredi iziskuju dug period povrata uloženog. Kažu poljoprivrednici da je taj otprilike raspon od 8 do 12 godina i smatram da bi trebali imati svakako u vidu da govorimo i o radnom vijeku poljoprivrednika. Najviše pažnje sigurno da je izazvao Članak 16. prijedloga kojim se mijenja postojeći Članak 36. i sustav bodovanja i tih nedostižnih 100 bodova koje kad seciramo izgleda svakako. Puna su nam mladih koje treba zadržati, a oni po toj osnovi mogu dobiti tek jadnih 10 bodova. Zašto to ne povećamo. Zanimljivo je vidjeti na koji se način cijeni domicilnost. Razmislimo je li napravljena dovoljna razlika između ponuditelja s prebivalištem koji će dobiti 15 bodova i onog ponuditelja koji npr. otvori podno skladište pro forme čime istina zadovoljava ovaj uvjet i dobije 10 bodova. Smatram da je logično da prioritet imaju poljoprivrednici sa dugogodišnjim i stvarnim prebivalištem zbog čega trebaju dobiti veći broj bodova i napraviti se veća razlika i time se ostvariti onda zaista prioritet u domicilnosti. Šta s onim tvrtkama koje posjeduju objekat na području jedinice lokalne samouprave i dobiju 10 bodova, a imaju recimo objekat na 3 općine što je isto tako vrlo moguće. U tom slučaju oni će biti izjednačeni s OPG-om koji graniči se sa susjednom općinom, a primarna mu je djelatnost poljoprivrede. Kad je u pitanju dosadašnji posjednik koji može dobiti 25 ili 20 bodova odnosi se samo na one koje zemljište već koriste sa ugovorom ili bez ugovora o mirnom posjedu, a udio izravnih plaćanja za poljoprivredu im nije veći od 30% ukupnih prihoda ili primitaka iz poljoprivrede za 3 godine koje prethode godini u kojoj se objavljuje natječaj. Mišljenja sam da bi taj postotak udjela itekako trebao biti izravnih plaćanja da se digne na 50%. Izmjenama i dopunama zakona predviđa da se 25 odnosno 20 bodova može dobiti samo onaj dosadašnji posjednik kod kojeg udio izravnih plaćanja za poljoprivredu nije veći od 30% ukupnih prihoda i primitaka za 3 godine kao što sam rekla i pitanje što će se dogoditi s malim OPG-ovima koji koriste neznatne površine državnog zemljišta sa kojih se ne može ostvariti proizvodnja koju ovim zakonom se želi postići ali je ta površina njima dovoljna da mogu prehraniti svoju obitelj. Da li je razmatrano da OPG-ovima, obrtima i ostalima koji ne ostvaruju primitke omogući prelazno razdoblje prilagodbe? Nešto o kriteriju dodane vrijednosti za stočarsku proizvodnju, trajne nasade ili preradu. Oni su korisni, ali ne trebamo isključiti ni one koji se bave ratarstvom [[Upadica: Vrijeme.]] jer je njihov doprinos daleko veći. No, hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovana zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege, pogled na sat nam govori da se radi o vrlo osjetljivoj temi. Već smo navikli da u ovim večernjim terminima su prijedlozi i teme i zakoni koji su osjetljivi, otvaraju brojna pitanja i bolje ih je malo maknuti kad nema kamera i kad javnost nije toliko uključena. Činjenica je da poljoprivredno zemljište je resurs koji za svaku državu ima ogromnu važnost, a u budućnosti će imati još i veću. Svi mi koji dolazimo iz Slavonije jako dobro znamo da se u Slavoniji ne pita više za cijenu, pogotovo ako se radi o posjedima koji su nešto veći. Možete tražiti koliko god želite i cijene idu svake godine sve više i više. Stoga je raspolaganje i dodjela državne zemlje izuzetno važne pitanje za opstanak naših poljoprivrednih proizvođača. Ovaj zakon se mijenjao 20-tak puta i uvijek se u principu mijenjala najviše jedna stvar, a to je kriterij dodjele poljoprivrednog zemljišta. Što nam kaže struka, koja su to neka tri aspekta koja se moraju imati u vidu kada govorimo o problematici raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Prvi je stručni aspekt koji nalaže da se poljoprivrednim zemljištem raspolaže na način koji će osigurati najvišu produktivnost koju ćemo postići tako da sukladno bonitetu, tj. plodnosti na poljoprivrednom zemljištu proizvodimo one kulture koje će dati najviše prinose. I prvo pitanje koje si moramo postaviti kada pogledamo ove izmjene i dopune zakona predviđa li ovaj zakon kriterij po kojem se vrednuje stvarna plodnost poljoprivrednog zemljišta da bi se na istom proizvodile visokodohodovne kulture? Na prvi pogled da jel jer se uzimaju u obzir sve ono što daje neku dodanu vrijednost. Drugi bi bio financijski, znači stimulirati onu proizvodnju koja donosi više dohotka. Pa se onda tu postavlja pitanje prijavljenih programa i sankcije ukoliko se ne ispoštuje sve što je u programu navedeno. Te probleme imamo trenutno pa ih sada ovim izmjenama pokušavamo riješiti. I u konačnici ne manje važan zadnji u predizbornoj godini možda čak i najvažniji kriterij je politički jer nemojmo zaboraviti da općinska i gradska vijeća odlučuju kome ide zemlja. Pitanje je hoće li lokalni političari zadržati podršku birača ako dosadašnjim posjednicima uzmu zemlju i daju je nekome drugome? Sve su to tri kriterija koja uvijek moramo imati u vidu kada krenemo u ovu raspravu. 2018. je donesen novi zakon kako bi se imao je cilj ubrzati postupak raspolaganja, bolju kontrolu i ideja je bila u prvi plan staviti stočare koji nemaju dovoljno zemlje, OPG-ove, mlade poljoprivrednike kojima je dan prioritet kod dodjele. Uveo se znači kriterij domicilnosti koji sam malo u replici navela koji se sada nadopunjuje, znači uz taj kriterij u čl. 36. uvodi se mogućnost javljanja na natječaj susjedni općina i gradova i tu je dosta izazvalo prijepora na terenu, načelnici se dosta žale jer ne čudi to, svi znamo kakav je teritorijalni ustroj RH, preko 500 općina i gradova i mogućnost koja je vezana za te granične jedinice lokalne samouprave uistinu otvara brojna pitanja, bez obzira na ovaj sustav bodovanja. I vidim da će rasprava ići u tom smjeru slušajući kolege koji su bili prije mene jer jednostavno tu se otvara jedna mogućnost gdje se mogu javiti i veliki sustavi i na neki način OPG-ovi koji su domicilni mogu se naći u problemima. Zakon iz 2018. također je predvidio donošenje programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem kojim su te iste jedinice lokalne samouprave trebale revidirati definirat ukupne površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države i napraviti ažuran popis svih ugovora o prodaji, zakupu, koncesiji i sl. Također su morali donijeti program u određenom roku i ukoliko to ne naprave onda je to trebao napraviti odjel županije nadležan za poljoprivredu. I sve je to jako dobro zvučalo na papiru, ali predstavljalo je veliki teret i za općine i za gradove i jedan dio to nije napravio, pa se onda ja moram stvarno zapitati čemu tolike silne općine i gradovi kada čim malo krenete u neke rasprave i pogledate što bi oni trebali raditi naiđete ponovo na nedostatak i ljudi i kompetencija i financija za sve te neke ciljeve i zadaće koje bi oni trebali obnašati. Dodatne otežavajuće okolnosti su ono o čemu često govorimo, a to su nesređene zemljišne knjige, nedovršeni postupci povrata zemljišta, katastarskih izmjera na pojedinim područjima i naravno ono što je boljka naše poljoprivredne proizvodnje, a to je usitnjenost površina i naravno zapuštena područja na kojima ni nema nekog velikog interesa za proizvodnju jer iziskuje poprilična ulaganja. Činjenica je da neovisno o namjeri koju je zakonodavac imao prije tri godine, mi ovim izmjenama i dopunama da zakon iz 2018.nije postigao one navedene ciljeve, pa sad ponovo čitamo te iste ciljeve u ovom prijedlogu koji je pred nama. I ponovo znači jedan od glavnih ciljeva ovog zakonskog prijedloga je staviti u funkciju poljoprivredne proizvodnje ukupno poljoprivredno zemljište i ovog puta se predlaže da to ukoliko jedinice lokalne samouprave ne naprave da to napravi Ministarstvo poljoprivrede što naravno može dovesti do nedostatka ili pojačane potrebe za kadrovima u samom ministarstvu. Ono što je isto interesantno, predviđa se elektronička provedba natječaja koja opet otvara niz pitanja, budući da je starosna i obrazovna struktura naših poljoprivrednika u tom kontekstu ipak ograničavajući čimbenik, ne vladaju svi tim vještinama. I tu se navodi kako će se izraditi nova platforma e-zakup za to je predviđeno je nešto više od milijun kuna, nadam se da ćete imati drugog dobavljača, a ne onoga koji je radio platformu cijepise koja do dana današnjeg nije profunkcionirala. Uvodi se sustav bodovanja o kojem je već bilo nešto riječi, vjerojatno će još o njemu biti riječi, da li ovdje 15 ovdje 5 o tome bi se moglo dosta. Ono što želim istaknuti to je st. 4. koji se dodaje u čl. 5.i želim pohvaliti ustvari ovaj prijedlog u tom kontekstu jer se izričito zabranjuje deponiranje, razbacivanje ili bilo koji drugi način primjene na poljoprivrednom zemljištu nusproizvoda dobivenih iz bioplinskih postrojenja u kojima se koristi u cijelosti ili djelomično otpad iz industrije, komunalni otpad ili otpad iz pročistača otpadnih ili industrijskih voda, Takvih primjera imamo često sam govorila o bioplinskim postrojenjima u Donjem Miholjcu i nadam se samo da će i državni inspektorat o tome voditi računa kako bi zaštitio naše poljoprivredno zemljište sukladno ovom što u izmjenama se navodi u čl. 5.. Ono što ostaje za vidjeti je znači na koji način će ove izmjene zakona ostvarit ciljeve nacionalnog strateškog plana, a to je povećanje domaće proizvodnje koje bi trebalo biti do 2030. na nekih 30 milijardi, 2019. je u zelenom izvještaju bilo da je to 18 milijardi, to je popriličan porast, zemlja je za to osnovni proizvodni resurs, hoće li se znači davanjem zemljišta u zakup na predloženi način realizirati strategija poljoprivrede i hoćemo li konačno postati samodostatni u 4 temeljne kategorije, a to su meso, mlijeko, povrće i voće i to je onaj ključ kojim bi se trebali voditi pri donošenju izmjena i dopuna zakona i u principu kod određivanja kriterija raspodjele poljoprivrednog zemljišta. Ove promjene meni baš ne izgledaju obećavajuće, ali evo vidjet ćemo što će rasprava još iznjedrit.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta, poštovani zastupnik Miro Bulj.
Uvažena ministrice, kolegice i kolege. Možda nije vrijeme najbolje da naši poljoprivrednici koji su zainteresirani selo, seljak, vrijeme, tajming, kako bi rekli velik interes ljudi o poljoprivrednom zemljištu očekivanja, raspolaganja. Ja bi samo mogao reći da najveći potencijal je poljoprivredno zemljište u RH. RH je priko 90% ruralno područje, nažalost sve više i više se zbilo ljudi u gradove na način evo i vidimo i porast samo je u Zagrebu ponavljam još je i u određenim krajevima. Tako da bi ja ovdje govorio ukratko o onome što je svoj … [[Govornik se ne razumije]] vidilo, što je problem, a to je samodostatnost. U RH imamo 700.000 hektara neobrađenog poljoprivrednoga zemljišta. Ovo je 29. izmjena zakona čini mi se … [[Govornik se ne razumije]] il 20., ne znam, neka je, al uglavnom ministrice vi ste sudjelovali dvadeset i neka, vi ste sudjelovali u zadnjoj izradi, mene je zanimalo u replici koji su učinci napravljeni, vi ste nešto nabrojali, maloprije je kolega govorio o raspodjeli poljoprivrednog zemljišta u Sinjskom polju, to je već prije 10-tak godina napravljeno, tako da je neinformiranost kolege koji je gradonačelnik od 2017. čini mi se nije nepoznato. Međutim, imamo druge probleme mi, mi imamo porast npr. krškog, korištenje krškog pašnjaka, jel tako ministrice, imamo povećano znači korištenje poljoprivrednog zemljišta u tom slučaju, imamo povećan poticaj, a rezultati su ništa, znači dajemo poticaj, a nigdi mesa, mlika, jaja nigdi, što znači da od Hrvatskih šuma, ulazimo i u Hrvatske šume pomalo il obrnuto čak Hrvatske šume gdje je meliorizacija ili navodnjavanje napravljeno, pa imamo i ovdje u okolini Zagrebu gdje ima navodnjavanje poljoprivrednih površina danas počinje šuma to obuhvaćat. Tako i ovdje u ovome slučaju. Mene zanima ministrice, evo često govorimo i povezani ste vi sa Sinjom rodbinski, da li je u Sinju iko, evo županija, ovdje je i s menom i kolega vijećnik u županiji, ikada pokrenula projekt navodnjavanja Sinjskog polja? Jel pokrenut, skoro gotov jel, jeste sigurni da je pokrenut?
Nemojte raspravljat s ministricom, izvolite iznijet svoj stav.
Pa pričamo o problemima.
Pa ne možete raspravljat s ministricom.
Ja govorim o 700.000 … [[Govornik se ne razumije]] samo Dalmacija uvaženi kolega Sanader ima 200.000 hektara neobrađenih površina. Znači mogla bi samo Dalmacija hranit 11 milijuna ljudi. Mi govorimo o problemu poljoprivrednog zemljišta, problem pesticida je nešto drugo, ekološka proizvodnja je nešto, to je vrlo bitno, GMO proizvodi koji dolaze o tome sam čak dao zakona dva, zabrana glifosata u RH i zabrana GMO osim u zdravstvene svrhe. Ti zakoni su i sad u proceduri jel, znači ja sam poduzimao neke korake. Mi smo odgodili do 2023. prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima, moratorij tzv., kao naši će poljoprivrednici u te 3.g. od 2020., ja sam to tražio isto također i to je prihvaćeno, do 2023. se približiti tj. da će u biti, napredovat će da svi imaju uvjete kao i europski poljoprivrednici. Ja sam onda govorio da kad Mađarska može i ostale države zabraniti prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima, kad Hrvati ne mogu u Mađarskoj, a Mađarska je koliko znam u EU. Nama je pitanje suverenizma naša zemlja, to je pitanje, nije pitanje tko je za partizane, tko je za ustaše, ovdje je pitanje da je poljoprivredno zemljište blago, bogatstvo, kriza je to pokazala, ne možemo mi naravno da ćemo uvozit banane, ali zašto bi uvozili pomidore, zašto bi uvozili svinjetinu koja je hranjena GMO proizvodima punom glifosata, uvozimo je na milijardu čini mi se jel, milijardu kuna ili eura nije bitno, to uopće nije ni bitno, oko 3 milijarde eura uvozimo prehrambenih proizvoda. Znači imamo prostor i ja ne dobivam odgovore što ovaj zakon nova donosi po pitanju evo navodnjavanja. Ova vlada je rekla istinu na početku, premijer je rekao da će navoditi duplo poljoprivrednog zemljišta kao sada. Znate koliko je navodnio on sada? Niti 1% nego koliko i ono što je navodnjeno i sve pare koje su potrošene što su izvodile Hrvatske vode upitno je koliko konzumiramo, koliko se na terenu odrađuje jel je kopano samo da se iskopa i da se nešto naplati, to je problem, to je ogroman problem. Mi pokazivamo od Konavoskih polja na ovamo da imamo potencijal, mi imamo potencijal ogroman ta polja su ranila Dubrovačku Republiku odakle vi ministrice dolazite, ali to više nije tako, nažalost. Puno više tribamo napravit. Mi smo doveli hrvatsku poljoprivredu da je ona niti statistička pogreška u EU na to smo je doveli. Mi mlijeko uvozimo, mi smo OPG-ove uništili, mi ali je taj najveći je ovdje problem kako povećavamo poljoprivredno zemljište, dajemo veće poticaje, a rezultate nemamo, poglavito u krškim pašnjacima. To su pitanja poticaja, nemojte da … to sam par puta ovdje rekao mogu se ponovi, da poticaje dobivaju oni koji ne znaju koliko krava ima sisa. Nije to smišno, to je nažalost činjenica jer rezultati to govore. Još jednom bi samo rekao i napomenuo da u poljoprivredi u dostizanju standarda poljoprivredne proizvodnje naš seljak je zaboravljen, a to možete vidjeti u demografskim kretanjima. Vidjet ćete da rubna područja 270.000 ljudi je po DZS-u je otišlo od 2010.-2019. još nisu … rezultate i to uglavnom iz rubnih područja. Znači nama je bitno da imamo jako selo, seljaka, a ne samo da nam Zagreb raste. Najveće povećanje stanovništva je u Zagrebu, a 270.000 5% ljudi je iselilo u tih 10 zadnjih godina iz Hrvatske jer poljoprivreda mora biti i demografska mjera. Pa za vrijeme Austrije, Austro-Ugarske na Vrdovu pod Dinarom su Austro-Ugarska je poticala ljude da ostane na tome području, organizirala im uzgoj stoke im je poticala, organizirala im je prijevoz mlijeka, a sad ništa, sad ništa. Mi nemamo javni prijevoz do sela, a kamoli kravu. … zoološki vrt da dica znaju kako izgleda krava, kako tele, kako magare, ne znam kako koza, kako ovca, pa dica se čude kako ovca izgleda u ruralnim područjima, ne govorim o Zagrebu i to je činjenica. Mi smo statistička pogreška u poljoprivredi EU i tu je problem, tu je problem da moramo raditi da je demografska mjera i nacionalna sigurnost da ne budu nam prazni prostori Like, Zagore, Zaleđa prema Neretvi, ta područja su prazna, zadarsko područje, drniško područje, Gorski kotar, Lika, Slavonija, a poljoprivreda mora biti poticana od države to je činjenica ili preko drugi, maloga čovjeka, a ne da pašnjake dobivaju doli krške na koji način se dobiva. Pa to treba biti isključivo da dobijaju ljudi koji će to živjet autentično i tu ostaviti svoje obitelji, a neko iz Zagreba otvori OPG nema on pojma, prijavi ne znam broj grla i na to dobija poticaje. Što se tiče ovog drugog žao mi je što je odvojena točka bilje ovaj pesticidi jer imam šta reći po pitanju glifosata, GMO-a i onoga što jedemo. Nama je hrana veći problem od covida, mi jedemo otrov, jedemo glifosat, GMO proizvode koji se guraju na naše police. Mi imamo veći problem tumore od te prehrane i hrane koju uvozimo uvozni lobi koji su direktno iz ministarstva ministrice, nisu oni iz Albanije nego iz ministarstva pogoduju da se uništi selo i seljak, a bez sela i seljaka nema jake Hrvatske.
Slijedi rasprava Kluba zastupnika Domovinskog pokreta i u njihovo ime uvažena zastupnica Ružica Vukovac.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da za početak iznesem nekoliko kronoloških pokazatelja o tome kako su političke odluke utjecale na propast i na nazadovanje hrvatskog sela. Početak gubitka suverenosti i neovisnosti hrvatskog sela kao i Hrvatske države započinje procesom privatizacije, kombinati, PIK-ovi postali su preko noći plijenom fiktivnih javnih dražbi na kojima su se primjerice kombajni vrijedni stotinama tisuća kuna prodavali za jednu kunu, traktori, prikolice, plugovi sve jednako vrijedi jednu kunu. Ali ne za svakoga, samo za odabrane. Nakon vrlo uspješne provedene privatizacije trebalo je prionuti zadatku br. 2, što će raditi novopečeni veliki poljoprivrednici s privatiziranim strojevima. Županije kao političke institucije su odlučile biti vrlo darežljive prema svojim podupirateljima pa kreću u novu privatizaciju, ovaj put poljoprivrednog državnog zemljišta i opet ne za svakoga, zna se tko može dobiti okrupnjene parcele za svega tada 15-ak maraka zakupnine na godinu. Ugovore potpisuju župani, vrlo važne figure koje ne razgovaraju s običnim seljacima, samo s odabranima. Prolazi prvih 10 godina zakupa državne zemlje, bez natječaja ugovori o zakupu se za iste novce produljuju na još 10 godina. U vrijeme pregovora s EU župani više ne smiju na temelju diskrecijske ocjene dodjeljivati zemljište nego se definira procedura koja nalaže raspisivanje natječaja, no ipak se postupak dodjele spušta na lokalnu samoupravu, pojedini vijećnici općinskih vijeća predvođeni načelnicima sami sebi, svojim suprugama, kumovima ponovo dodjeljuju zemljišta na korištenje. Tu skoro da već da više niti nema stočara jer stočari se ne stižu baviti politikom. Dogovaraju se vijećnici, prilažu evidentno lažne podatke o broju nepostojeće stoke na gospodarstvu i slično. Iako pršte prijave prema DORH-u, pišu se pisma Ministarstvu poljoprivrede, ukazuje se na nepravilnosti u provedbi natječaja od nadležnih nitko ne reagira. I korisnicima operativnih programa za razvoj stočarstva presudili su lokalni šerifi podjelom zemljišta najčešće po stranačkoj liniji. Oduzeli su im čak i ono zemljište koje su imali u sklopu gospodarskih programa kojima su im odobravani krediti kod HBOR-a. Apsurdnu situaciju gdje vas je država dugogodišnjim ugovorima obvezala na proizvodnju jeftine sirovine za stranu korporaciju uz ugovorene penale ukoliko dođe do smanjenja proizvodnje, opteretila vas ogromnim iznosom kreditnih zaduženja i onda vam oduzela zemljište na kojem ste trebali proizvoditi hranu za stoku, imamo samo i jedino na hrvatskom selu. Sve to mnogim stočarima bilo je previše, dobar dio njih odustaje i odlazi trbuhom za kruhom iz Slavonije. Od 65.000 obiteljskih gospodarstava koja su se bavila stočarstvom, proizvodnjom mlijeka i mesa u 10-tak godine dolazimo do njih 3.700. I kako završava zemljište za koje su se tako zdušno borili stranački pojedinci. Dobar dio njih daje trećim osobama na obradu iako je ugovorima o zakupu zemljišta jasno definirano kako se zemljište ne smije dati trećoj osobi na korištenje. Dio zemljišta je zapušten ili pod ambrozijom, dio je ipak stavljen u proizvodnju. Nakon što sam kao svjedok iznesenog nabrojala samo dio onog što nas je unazadilo pitam vas sve ovdje prisutne, očekujete li da će se išta od ovog nabrojano riješiti, nabrojanog riješiti donošenjem ovih izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Moja očekivanja su velika. Napominjem kako za sve navedeno naravno nije odgovorna ministrica poljoprivrede ovo je rezime raspolaganja poljoprivrednim zemljištem posljednjih 3 desetljeća. Ali ova postavka u Ministarstvu poljoprivrede ima povijesnu šansu uvesti reda i spasiti hrvatsko selo i domaću proizvodnju hrane. Priznajem ministrica je hrabro otišla među naše poljoprivrednike i time pokazala da ih uvažava. Pozdravljam takav pristup jer jedino u suradnji s našim poljoprivrednicima možemo iznjedriti kvalitetna rješenja. A što je trebalo učiniti kao prvi i temeljni korak? Trebalo je definirati pojmove. Prvi pojam, što ministarstvo uopće želi učiniti s hrvatskim selom. Ako dosita želimo sačuvati proizvodnju hrane i osigurati mogućnost opstanka našeg sela trebalo je definirati tko je to proizvođač hrane, tko je stočar. Tu ovaj zakon luta kao i prethodni zakoni. Bez jasne definicije otvaramo Pandorinu kutiju raspolaganju zemljištem. Podsjetit ću vas kako je zemljište najvrjedniji resurs u RH. Ono predstavlja jamac sigurnosti opstanka hrvatskog naroda kroz povijest do danas. No, koliko uopće Hrvatska ima zemljišta? Kalkulira se različitim podacima. Meni je čak apsurdno da nam prema podacima koji se mogu naći Hrvatske šume gospodare sa više od milijun hektara poljoprivrednog zemljišta u što ulaze livade, pašnjaci, krški pašnjaci i oranice. U isto vrijeme Hrvatska uvozi ogromne količine hrane te ima problem sa samodostatnosti i napuštanjem ruralnih krajeva. U problemima sa Covidom vidjeli smo koliko je bitna ta samodostatnost, a time i dovoljno hrane za svoje građane jer bi u slučaju bilo kakvih poremećaja u opskrbi ili zatvaranju granica hrvatski građani ostali gladni. Ozbiljan krimen ovog prijedloga zakona jeste što daje mogućnost da se natječaji raspisuju za katastarske čestice i proizvodno tehnološke cjeline što znači da ćemo dodatno fragmentirati poljoprivredne površine, tada je i proces komasacije zapravo nama nepotreban. Postavit ću jedno retoričko pitanje, a to je treba li Hrvatska stočarstvo ili ne? Sve prakse do danas pokazuju da ovaj sektor Hrvatskoj ne treba. Ne trebaju nam organska gnojiva, ne trebaju nam proizvođači koji troše ratarske proizvode, samo čini se da to nitko nema hrabrosti direktno priznati. Zašto to tvrdim? Kada bismo bili svjesni koliko je sektor proizvodnje mlijeka osjetljiv i rapidno nestaje jasno bismo zaštitili. Poštovana ministrice ovih dana hrvatsko selo pozorno vas je slušalo kada ste hrabro najavljivali da ćete stati u zaštitu domaće proizvodnje hrane te da će upravo ovaj zakon biti taj kojim ćete pomoći opstanku hrvatske poljoprivrede i hrvatskog ruralnog prostora. Ali ovim zakonom štitite dosadašnji posjed na prvom mjestu, a svi pokazatelji govore kako nam proizvodnja pada. Dok u poljoprivredu ulažemo nikad više novca, znači taj novac ne odlazi u proizvodnju i treba nešto mijenjati. Dakle, prije svega treba krenuti od analize tko je u posjedu državnog zemljišta. Ovim prijedlogom proizvođačima mlijeka koji su možda u najvećim problemima, kojih je preživjelih tek nešto više od 3000 ne dajete niti jedan jedini bod za njihovu proizvodnju. Eventualno biste kao proizvođač mlijeka mogli dobiti bodove ukoliko zadovoljite 10-tke uvjeta. A kada biste jasno definirali tko je stočar, vidjeli bi da ih ni nema čak niti toliko. I onda bi smanjili jaz između stočara i ratara jer upravo ovim prijedlog povećava se taj sraz na terenu. Ratari su u strahu od stočara. Ali zašto? Zato jer ste otvorili mogućnost da prednost imaju oni koji nisu pravi stočari nego umjetno stvoreni stočari. Napominjem i da se 20 bodova dodjeljuje i to bezuvjetno tovljačima junadi i time opet održavamo Rumunjsku poljoprivredu na životu. Svi oni koji dakle, zapravo pravo pristupa natječajima za zemljište do sada je doista jedna diskutabilna tema. Mislim da se dogodila također jedna nepravilnost jer koncesionari i dugogodišnji zakupnici su zapravo na temelju prethodnih programa raspolaganja zadovoljili svoje potrebe za zemljištem i u pravilu njima treba onemogućiti ulazak u posjed koji je predviđen za zakup odnosno njima treba omogućiti ulaz samo na površine gdje su istekli ti njihovi ugovori o koncesiji i dugogodišnjem zakupu, a OPG-ovima, obrtima i mikro poduzetnicima, oni trebaju imati pravo na natječaj za zemljište koje je predviđeno za zakup. Dakle, ovo po meni treba biti polazišna točka jer inače Ministarstvo poljoprivrede ponovno preferira velike sustave na uštrb malih. Ministarstvo poljoprivrede obvezno je i uskladiti Zakon o poljoprivredi sa ovim zakonom, te omogućiti žalbene postupke našim poljoprivrednicima pred neovisnim tijelom, dakle sudom. Ovaj zakon nema predviđen žalbeni postupak i stoga smatram da je upitne ustavnosti. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani zastupnici Jakišić i Vlašić Iljkić.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, kad pričamo o poljoprivredi prvo bi si trebali priznati gdje smo, što smo i zašto smo i da smo jednostavno od zemlje koja je bila poznata po svojoj intenzivnoj poljoprivrednoj proizvodnji na kojoj su nastajali snažni gospodarski sustavi danas došli do toga da imamo već 30.g. slobodnog pada u poljoprivrednoj proizvodnji. Naravno da će odmah netko reći aha imali smo 5.g. rat, svašta je u tom ratu uništeno, ali i dalje se postavlja pitanje što smo radili u onih 25.g. i što radimo u posljednjih 8.g. gdje smo punopravna članica EU i gdje sigurno ima puno programa i projekata s kojima se volimo dičiti da su došli milijuni i milijarde eura, a i dalje je efekt isti, stalno idemo prema dolje. I zato danas i imamo situaciju da smo u svega 3 proizvoda stočarska, ratarska samodostatni i da možemo reći da zadovoljavamo osnovne potrebe koje naša zemlja i naši građani imaju. Ono što je tu posebno važno za naglasiti da je i šteta što koronakrizu koja nam je pokazala koliko nam je važna naša poljoprivredna proizvodnja, pa i ovu inflaciju koja sad dolazi očito nismo i dalje spremni iskoristiti da napravimo značajne zaokrete i da okrenemo našu poljoprivredu i poljoprivrednu proizvodnju u jednom drugačijem, novom, boljem smjeru. Sigurno da je to lagano padanje naše poljoprivrede, da ne kažem odumiranje, dovelo je do toga da danas možemo pričati i o odumiranju hrvatskih ruralnih krajeva, odumiranju hrvatskog sela i bojimo se svi zajedno kakvu katastrofu će pokazati službeni popis stanovništva kad prvi inicijalni rezultati izađu van i kad vidimo koliko imamo praznih sela za koja ćemo moć neupitno ustvrditi i dokazati da prije 30-40-50.g. su imala jedan snažan društveni život sa snažnom poljoprivrednom proizvodnjom. To sve smo izgubili. Danas je pred nama izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu, treća izmjena od 2018.g. i kad znamo koje probleme imamo i što se sve očekuje od nas da napravimo ako želimo pokretati hrvatsku poljoprivrednu proizvodnju svatko si može postaviti pitanje zašto svako malo imamo promjene, zašto svako malo imamo promjene na način kao i ove posljednje da smo prvo imali savjetovanje, pa se skidalo, pa su neka povjerenstva radila nešto na novo, pa se i ova posljednja izmjena razvukla 7-8. mjeseci. I ova posljednja izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu daje manje odgovora da ne kažem daje više pitanja nego odgovora ako želimo razmišljati o daljnjem razvoju hrvatske poljoprivredne proizvodnje. Ispred Kluba SDP-a moram reći da ne možemo biti za ovakav prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu jel za početak ne možemo pristati na rasprodaju naših poljoprivrednih površina. Zemlja, potencionalna ekološka proizvodnja, šuma, voda, to su stvari za koje svi tvrde da su jedan od važnih resursa i jedna velika komparativna prednost naše zemlje, a mi kao da smo spremni sve to rasprodati, da ne pričam šta bi se sve moglo poslije 2023. Otvarati na Jadranu i u primorskom pojasu i kako to obično zna bivati kad će nam poljoprivredne površine polako ali sigurno početi postajati građevinske površine. Isto tako sam sustav bodovanja ne možemo do kraja podržati zato jer ide na ruku prije svega velikima, a plus toga gospodarski programi kao takvi vrlo malo nose ili ne znamo na kraju koliko nose i kako sad, koju poruku šaljemo mladim poljoprivrednicima, poljoprivrednicima početnicima, koji interes i koji motiv da oni nađu da se uključe u poljoprivredne površine i da jednostavno krenu putem poljoprivrednog rada u našim krajevima koje želimo na neki način sačuvati i ostaviti na mjestu. I ono posljednje što bi sada apostrofirao u ovoj raspravi, Zakon o komasaciji i dalje nismo vidjeli i dalje nemamo akcijski plan koji će se ticati NPOO-a i od one priče koliko toga nam se otvara s europskim sredstvima i koliko veliku šansu imamo opet smo dobili jedan od prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji nažalost odaje onaj opori dojam da nam je opet cilj čim prije sve maknuti od nas, čim prije sve rasprodati, a šta će biti za mandat, dva, tri, pričat će neki novi koji će doći i tako idemo iz mandata u mandat i tako nam u konačnici na kraju dana nažalost izgleda naša poljoprivreda, naša poljoprivredna proizvodnja i naša sela koja su prednjačila po istoj toj poljoprivredi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Iako je trend smanjenja upotrebe pesticida i veća je osviještenost ljudi o važnosti proizvodnje i konzumacije zdravih namirnica još uvijek je teško dostupna primjerice kraljica voća jabuka, a proizvedena u Slavoniji koja nije tretirana 5 ili 6 puta i koju si mogu priuštiti i oni sa manjim prihodima u kućanstvu. Ako znamo da 80% svih bolesti prema zdravstvenoj organizaciji je povezano sa konzumacijom hrane vrlo je važno razvijati svijest kod ljudi o kontroliranim upotrebama pesticida ili traženju adekvatnih alternativa tretiranja što je odgovornost države da ponudi poljoprivrednicima adekvatnu zamjenu u zaštiti njihovih prinosa. Kada govorimo o Zakonu o zaštiti, o održivoj uporabi pesticida tada ne govorimo samo o načinu uništavanja korova kod proizvodnje nego govorimo o puno većem značaju upotrebe samih pesticida. Ako znamo da pesticidi su sami po sebi opasni slažemo se da onaj tko ih upotrebljava mora znati i rukovati njima, slažemo se da kontrole i nadzora mora biti. Svjedoci smo učestalih povlačenja proizvoda sa polica trgovina upravo zbog prekomjernih i nedozvoljenih količina tih istih pesticida u hrani. I upravo to, želja za većom proizvodnjom, profit koji je okidač da proizvođač i ne vodi brigu za posljedice upotrebe tih istih pesticida i onda danas imamo to da su danas police pune hrane upitne kvalitete da nismo sigurni što točno jedemo jer možda nije problem samo jedan proizvod, ali učestalo i trajno konzumiranje takvih proizvoda dovodi do raznih bolesti, zagađenja okoliša ili bolesti životinja. Zanima nas sigurnost hrane koju konzumiramo mi kao potrošači, ali koliko hrane koja sadrži nedopuštenu količinu pesticida je prošla ispod radara iz nekoliko razloga. Otkako su 2018.g. sve inspekcije prešle u nadležnost državnog inspektorata situacija je izmakla kontroli. Cijeli set zakona se već 3.g. usklađuje sa Zakonom o državnom inspektoratu, to je Zakon o poljoprivredi, Zakon o veterinarstvu, Zakon o službenim kontrolama, a svi ti zakoni su usklađeni tek ove godine, što puno govori o ažurnosti i radu samog Ministarstva poljoprivrede, dok Zakon o hrani još uvijek nije pušten u saborsku proceduru, da o usklađivanju o podzakonskim aktima ni ne govorimo. Hrvatska je po pitanju službenih kontrola hrane se nalazi u zakonskom vakumu, a to je ono što je ključno. EU u strateškim dokumentima Europski zeleni plan i Strategija od polja do stola predlaže ukupno smanjenje korištenja pesticida za 50% do 2030.g.. Istovremeno EU ulaže znatna financijska sredstva u istraživanja kako bi se pronašla adekvatnija i manje štetna zamjena za pesticide, a kako bi poljoprivrednici mogli i dalje zaštiti svoje prinose. Novim prijedlogom zakona uređuje se između ostalog i donošenje i revizija Nacionalnog akcijskog plana za postizanje … [[Govornik se ne razumije]] upotrebe pesticida. Pitamo se zašto postojeći plan nije revidiran odnosno nije, nije u skladu s europskim dokumentima i iskontroliran. Svjesni smo da Hrvatska treba premostiti i taj i prenositi terminologiju iz europskog zakonodavstva u nacionalno, ipak no ne možemo se složiti sa činjenicom da se ne poštuje mišljenje akademske zajednice što možemo zaključiti po niz primjedaba koje su upućene na javnom savjetovanju. Smatramo da treba jasnije definirat pružanje usluga tretiranja, svjedoci smo negativne starosne strukture u ruralnim područjima, te nemogućnosti edukacija za određeni broj poljoprivrednika. Pozdravljamo posebno zaštitu pčela i divljih oprašivača i uvođenje zabrane primjene pesticida opasnih za pčele u vrijeme cvatnje poljoprivrednih kultura kao i uređenje primjene pesticida na javnim zelenim površinama. Osniva se povjerenstvo za pesticide, zakonom su određene aktivnosti, no nisu navedena financijska sredstva u prijedlogu koja će bit utrošena u primjeni ovog zakona u idućoj godini budući u ovoj godini je teško moguća primjena jer se nalazimo tek u prvom čitanju. Klub zastupnika SDP-a će o ovom prijedlogu glasati suzdržano s obzirom na najavljene korekcije na samom odboru koje očekujemo do idućeg čitanja. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS, gđo. ministrice sa suradnicima, zastupnice i zastupnici. Zakon o poljoprivrednom zemljištu i podzakonski akti doživjeli su do sada mnogobrojne izmjene, a poljoprivrednici i čelnici lokalne samouprave nailazili su na poteškoće u tumačenju i provedbi pojedinih odredbi, što je u konačnici rezultiralo sporijim donošenjem programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, otežanim raspisivanjem natječaja za zakup i prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta, pa u konačnici i nepostizanjem funkcionalnosti poljoprivrednog zemljišta i izostankom stvaranja dodane vrijednosti u poljoprivrednoj proizvodnji. Zbog stvarne potrebe da se hrvatskim poljoprivrednicima omogući da uđu u posjed poljoprivrednog zemljišta okrupne svoje parcele i bave se poljoprivrednom bez zabrinutosti hoće li imati dovoljno poljoprivrednog zemljišta pred nama svima je povijesni zadatak da donesemo kvalitetan zakon koji će dati odgovor na sva otvorena pitanja. O načinu na koji donosioci odluka vrednuju i kako će se odnositi prema poljoprivrednom zemljištu i poljoprivredi u cjelini ovisi sadržaj i provedba ovog zakona. Zato smo se uvijek zalagali za uključivanje u raspravu o ovoj temi poljoprivrednika kao prvih i temeljnih korisnika zemljišta, ali i stručnjaka i znanstvenika koji mogu pomoći u donošenju održivih i uravnoteženih rješenja jer poljoprivredno zemljište je sukladno Ustavu RH dobro od posebnog interesa za RH, ima njezinu osobitu zaštitu, pa nam ne može biti svejedno kako će se poljoprivrednim zemljištem gospodariti. Zato pozdravljamo odluku Ministarstva poljoprivrede o provođenju široke javne rasprave i upućivanju zakona u e-savjetovanje čak dva puta što je pokazatelj da se željelo saslušati i uključiti sve koji o ovoj prevažnoj temi imaju što za reći. Vjerujemo da će se taj dijalog nastaviti između prvog i drugog čitanja jer svima nam je isti cilj izraditi što kvalitetniji zakon. Ovaj zakon predviđa dodatno rasterećenje od administrativnih procedura, ubrzava postupke raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, sprječava moguće nejednake primjene odredbi važećeg zakona i dorađuje kriterije za dodjelu državnog poljoprivrednog zemljišta. Planirano programsko rješenje e-zakup trebalo po uzoru na provedbu mjera iz programa ruralnog razvoja RH osigurati transparentnost raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Dodatno se jačaju mjere kontrole raspolaganja ispunjavanja uvjeta iz gospodarskog programa što je nužno jer smo svjedoci da se neki gospodarski programi na osnovu kojih je zemljište dobiveno uopće ne provode, a ima i ekstremnih slučajeva gdje su gospodarski programi bez traga nestali. Zato pozdravljamo odluku da se pokrene revizija tih gospodarskih programa i ugovora te uvedu dodatne kontrole kako bi se poslala poruka da se nepošten pristup neće tolerirati. Propisani su elementi koje gospodarski program treba sadržavati no ne boduje se gospodarski program kako se moglo čuti u nekim prethodnim raspravama već se boduje korisnik poljoprivrednog zemljišta. A upravo je bodovanje velika novina ovog zakona koja izaziva najveći interes jer je riječ o sustavu koji je predložen kako bi pratio prioritete prijedloga Strategije poljoprivrede RH, a kojoj je cilj povećati vrijednost poljoprivredne proizvodnje na 30 milijardi kuna godišnje do 2030. godine. Produktivnost rada planira se povećati za 60% i to povećanjem broja svinja za 35%, povećanjem u govedarstvu za 20%, povećanjem površina pod trajnim nasadima za 5000 hektara, modernih staklenika na 500 hektara. Bodovanje u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu prati te strateške ciljeve. Također, planira se smanjiti upotrebu pesticida za 25%, povećati udjele upotrebe obnovljivih izvora energije u poljoprivredi za 15% i povećati navodnjavanje na dodatnih 25.000 hektara. Veliki naglasak stavlja se na generacijsku obnovu i na mlade poljoprivrednike čiji broj želimo povećati na 20% do 2030. godine, a oni upravo kao glavnu prepreku svom poslovanju navode pristup poljoprivrednom zemljištu. To je potvrdio i Revizorski sud EU koji je analizirao situaciju u cijeloj EU i zaključio da vrlo izdašan novac koji se daje mladim poljoprivrednicima nije doprinio generacijskoj obnovi zato što postoje prepreke s kojima se mladi poljoprivrednici suočavaju na dnevnoj razini, a to su prije svega pristup zemljištu, pristup kapitalu, pristup znanju, pristup dostatnom i stabilnom dohotku te pristup osnovnoj infrastrukturi i uslugama u ruralnom području. Zato sustav bodovanja prepoznaje mlade poljoprivrednike i one koji imaju obrazovanje i iskustvo u poljoprivredi. Udio površine pod ekološkom proizvodnjom od 2012. godine stalno raste u Hrvatskoj i više se nego udvostručio u apsolutnom smislu. Više od 90% ekološkog područja dobiva potporu iz zajedničke poljoprivredne politike, a imajući u vidu strateške prednosti Hrvatske za ekološki uzgoj hrane, sustav bodovanja podupire ekološku poljoprivredu. Međutim, čini se da odluka poljoprivrednika o prelasku na ekološku poljoprivredu uvelike ovisi o razini potpore, a manje o tržišnoj potražnji za određene vrste usjeva i to treba promijeniti. Kroz sustav bodovanja uvedeni su sektorski kriteriji za dodjelu državnog poljoprivrednog zemljišta s naglaskom da je proizvodnja hrane prioritet. U našem klubu želimo predložiti da se težinu pojedinih kriterija diferencira kako bi se napravile dovoljne razlike između određenih vrsta subjekata i kako bi se omogućilo da mali, mladi i domicilni poljoprivrednici budu u mogućnosti ostvariti pravo za korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta jer su oni kao čuvari ruralnog prostora ujedno i garancija opstanka hrvatskog sela. Upravo na njih Europska komisija stavlja naglasak u svojim preporukama za izradu nacionalnog strateškog plana za buduće programsko razdoblje, a to je potvrđeno i Nacrtom Strategije poljoprivrede do 2030. godine. Predlažemo da se uvede kriterij pravednosti prema onima koji koriste poljoprivredno zemljište kako bi se ostvario kontinuitet poljoprivredne proizvodnje za dosadašnje korisnike koji svoju djelatnost obavljaju sukladno gospodarskim programima i zakonom propisanim uvjetima. Kriterij koji se odnosi na uvjete rada i zapošljavanja treba doraditi kako bi se spriječile potencijalne zlouporabe i stjecanje prednosti koja bi mogla biti umjetno stvorena. Povećanje proizvodnje domaće i kvalitetne hrane je izuzetno važno. Zato predlažemo da zakonom snažnije podržimo one koji uzgajaju rasplodna grla i čiji ciklus proizvodnje počinje i završava u Hrvatskoj, a ne u nekoj drugoj zemlji. Poljoprivrednici se bore s klimatskim promjenama, a sve veći problem čine štete od divljači na poljoprivrednom zemljištu, na usjevima i nasadima čime se dovodi u pitanje održivost poljoprivredne proizvodnje. Predlažemo da se razmotri uvođenje odredbe kojom bi Ministarstvo poljoprivrede isplaćivalo poljoprivrednicima obeštećenje za štete od divljači kao što je predviđeno da ministarstvo nadležno za poslove zaštite prirode isplaćuje obeštećenje zbog šteta od strogo zaštićenih vrsta. Također želim reći nekoliko rečenica o drugom važnom zakonu, a to je Zakon o pesticidima jer znamo da Europska komisija u analizi koju je izradila za nacionalni strateški plan Hrvatska istaknula kako je trend smanjenja rizika povezanih sa upotrebom pesticida u Hrvatskoj izraženiji nego na razini EU što vrijedi za trend antimikrobnih sredstava te da Hrvatska ima dobro opće stanje i zaštitu prirodnih resursa kao i najveći potencijal u Europi za razvoj biogospodarstva. Svi smo svjesni da su pesticidi pomogli u smanjenju pojavnosti bolesti biljaka i osiguranju stabilne poljoprivredne proizvodnje, ali smo tijekom vremena zanemarili one štetne elemente koji proizlaze iz njihove uporabe. Zato bih izrekla pohvalu koja se odnosi na Članak 56. Zakona o održivoj uporabi pesticida kojim se zabranjuje primjena pesticida opasnih za pčele u vrijeme cvatnje poljoprivrednih kultura i za čije nepoštivanje se predlažu prekršajne kazne. Smatram da je to nužno ne samo zbog katastrofalnih iskustava pomora pčela u Međimurju već i zbog toga što si moramo posvijestiti da bez pčela nema oprašivanja, a bez oprašivanja nema proizvodnje hrane. Zato o pčelama i oprašivačima moramo puno bolje brinuti. Također predlažemo da se Članak 33. nomotehnički doradi i pojasni i uskladi sa Zakonom o sjemenu koje se odnosi na doradu i mogućnost da poljoprivrednici sami dorađuju sjeme za što trebaju moći nabaviti zaštitna sredstva koja su im potrebna kako bi taj postupak dorade mogli i provesti. Također predlažemo da se Članka 60. do 62. nomotehnički uredi i pojasni za drugo čitanje. Na kraju bih pozvala da se posebna pažnja posveti kontroli poljoprivrednih proizvoda koji dolaze iz trećih zemalja u kojima su dozvoljena zaštitna sredstva koja nisu dozvoljena u Hrvatskoj i u EU. Takvi proizvodi predstavljaju potencijalni rizik za zdravlje potrošača, a ujedno su i nelojalna konkurencija našim proizvođačima. Hvala lijepa.
Slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a ima poštovani zastupnik Željko Lenart.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane ministrice, žao mi je što ovako kasno raspravljamo nakon cijelog dana sjediti ovdje teško se više i koncentrirati na kvalitetnu raspravu, no što je tu je. Zakon o poljoprivrednom zemljištu mislim da je jedan od zakona koji se najviše dorađivao, mijenjao, pisao iznova, a dao manje rezultata nego bilo koji drugi zakon. Ministrica je ovdje kao razlog navela u zakonu znači predloženih izmjena i dopuna potrebu dodatnog administrativnog rasterećenja što je istina, ubrzanja postupka raspolaganja. Nažalost ubrzanje postupka raspolaganja kad smo na pragu da stranci mogu kupovati poljoprivredno zemljište u Hrvatskoj mislim da dolazi prekasno te sprječavanje nejednake primjene odredbi važećeg zakona, znači dorada kriterija. Prije 3 godine moj kolega Davor Vlaović i ja prilikom donošenja za sada važećeg zakona ovdje smo raspravljali, ukazivali i govorili da ovaj zakon neće dati dobre rezultate, da neće riješiti pitanje državnog poljoprivrednog zemljišta, pisali amandmane, upozoravali, naravno bili smo ismijavani, nisu nam prihvatili niti jedan amandman no ništa nam ne znači što smo tada bili u pravu jer evo rezultat je danas taj da mi nakon 30 godina toliko željene vlastite RH nismo riješili pitanje državnog poljoprivrednog zemljišta kao osnovnog resursa za proizvodnju, za poljoprivrednu proizvodnju, za proizvodnju hrane kao osnovnog resursa za opstanak obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Nisam namjerno pitao ministricu u replici da li su obiteljska poljoprivredna gospodarstva temelj poljoprivredne proizvodnje Da ona bi trebala bit, ali odnos prema njima je maćehinski što su manja to je lošiji odnos, veća nešto bolje se snalaze, a uglavnom su stvari umjerene, usmjerene na velike sustave koji su uspjeli naslijediti iz ono iz pikova koji nisu propali nego smo ih uništili tj. neki drugi su ih uništili i iz toga su nastali da ne kažem novi pikovi kojima su određeni gazde na čelu koji često puta ne gospodare dobro sa resursima koje su dobili, ali s obzirom na izdašne potpore, izravna plaćanja i sve ostalo što se uz to u zadnje vrijeme uz fondove može dobiti jako dobro žive od 200, 300, 400 hektara zemljišta. Žao mi je što u kriterijima ne postoji i jedan kriterij koji bi govorio o prinosima koje su ostvarivali oni koji su do sada gospodarili poljoprivrednim zemljištem. Znači imati velike, visoke prinose iznadprosječne znači biti dobar gospodar, a znači držati plodnost poljoprivrednog zemljišta kao supstrata za proizvodnju. Znači samo onaj tko je ostvarivao visoke prinose održavao je plodnost. Onaj tko nije održavao plodnost nije mogao dolaziti do visokih prinosa i to je nešto što bi ga moglo diskreditirati kao dobroga gospodara koji gospodari državnih poljoprivrednim zemljištem, znači koje je vlasništvo RH. Da su mali poljoprivrednici diskriminirani na neki način, da male proizvodnje se smatraju nebitnima, a moj stav i stav HSS-a je da je svaka proizvodnja i svako stvaranje nove vrijednosti bitno bez obzira u kolikom obimu, na kojem gospodarstvu se proizvodi. Ovdje imamo jedan od kriterija znači gdje je udio izravnih plaćanja nije veći od 30% ukupnih prihoda. Što znači ovo za mala gospodarstva gdje su čak i mladi koji dobivaju potpore iz fondova, sad je otvoren natječaj u kojem by the way više nema kupovine polovnih strojeva ili polovnih traktora, dobivaju 15.000 EUR-a ja vas pitam koje se, koje novce se za 15.000 EUR-a koji traktor se može kupiti. A taj jadnik koji ima mali traktorić za 15.000 EUR-a može kupiti snažniji stroj koji može zadovoljiti njegove potrebe, doduše stariji ali mu može poslužiti. Ja spadam među manja gospodarstva, imam 4 traktora najstariji mi je 63 godine, najmlađi mi je 29, ali ima vrhunske prinose. To su gospodarstva o kojima ja govorim koji nisu u sustavu u PDV-a, koja nisu u sustavu poreza na dohodak, koji ne mogu ostvariti, ne mogu dokazati da su im izravna plaćanja 30% njihovog prihoda. Oni ukoliko prodaju na svom pragu, ukoliko prodaju na tržnici ili direktnom prodajom, a nisu u sustavu PDV-a ne izdaju račune, njima je potpora tj. izravna plaćanja 100% i u ovom slučaju kako im nije 100%, koji prihod mogu drugi pokazati? Evidencija primitaka? Ja vam kažem da nije tako na terenu i nitko od njih ne može dokazati da mu je to 30% nego će mu to biti 100%. Očito premalo razgovarate na terenu sa ljudima, ja sam vam to jednom rekao da oni vas gledaju kao ministricu, tapšu vas po ramenu i ne govore vam prave stvari, ne govore vam iskreno ono što biste možda trebali čuti za stvarno. Da idem dalje, nisam vidio prioritet za autohtone pasmine, imamo hrvatskog hladnokrvnjaka, hrvatskog Posavca, proizvodnja koja ide direktno u izvoz 99% i smatram normalno postoje i druge autohtone pasmine da ih sad ne nabrajam, da ne gubim vrijeme, smatram da bi i ti proizvođači trebali imati prednost pred drugima jer uzgajaju ono što je hrvatska vrijednost, komparativna prednost to su autohtone pasmine. Isto dolazimo do stočarstva pri na dan objave javnog natječaja više od 30% uvjetnih grla ponuditelj na javni natječaj svih poreznih društava … ženska rasplodna grla i ženski rasplodni pomladak goveda, ovaca da ne nabrajam dalje. Sustav krava-tele ako ima 30% rasplodnih grla ženske teladi koja stoji znači da je u pitanju prednost za tovljače. Jedna od tradicionalnih proizvodnji je sustav krava-tele, jedan od sustava proizvodnje koji vrlo lako može preć na ekološku proizvodnju, no međutim nismo ga ovdje dobro po mome mišljenju, možda se varam, ispričavam se ako se varam, nismo ga dobro prepoznali, smatram da ovaj omjer treba biti daleko više u korist rasplodnih grla, tada bismo stvarno favorizirali one koji se bave uzgojem goveda u sustavu krava-tele. Ne kažem da sve da sad ne nabrajam samo loše znači podržavam i ovo što ste povećali rok zakupa sa mogućnošću produljenja na isti rok jer 30 godina je period na koji možete razvijati gospodarstvo, dugoročno ulagati u njega, održavati plodnost tla pet godina. Svi oni koji su imali zemljišta na pet godina jednostavno nisu ulagali na plodnost tla nego su raubali to zemljište i sve ono što su uložili u opremu nisu znali da li će dalje nastaviti ili neće proizvoditi. Ovo već sada daje mogućnost za dugoročno planiranje i za ostanak nasljednika na gospodarstvima koja će se kasnije formirati. Da imamo maksimalni iznos potpore onda ne bi se toliko srljalo u stotine hektara pa bi neki koji žive od potpora bi tada možda odustali od proizvodnje, koji ne ulažu značajno u proizvodnju i prinose, no međutim danas ako imate 200 hektara pa oko pola milijuna kuna taman da ste na nuli sa proizvodnjom je značajan novac od kojega se može lijepo živjeti. Mislim da ovaj zakon ima puno mogućnosti nadopuna da bude pravedniji, pokušajte znam da moj apeli ne znače baš ništa, ali možda nešto se promijeni. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Emil Daus.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Uvažena gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. U Istarskoj županiji je oko 30.000 hektara poljoprivrednog zemljišta, a nadam se da će se napokon iskoristiti taj veliki potencijal. Pozivamo na nastavak ubrzavanja procesa natječaja, treba priznat da se vide i pozitivne promjene koje su se dogodile, pa i sa državnim institucijama koje su usporavale procese npr. na području Istre i s Hrvatskim šumama, puno su brži i konkretni od izdavanja potrebnih dokumenata. Jedino još moramo učiniti sve da najprije državno zemljište koje je uvijek bilo poljoprivredno i to zadnjih 200 godina od kada je katastar u Istri napravljen pa do pred 5,10,15,20 kako koje parcele zapušteno sada, na njemu počela rasti vegetacija, pokušamo čim prije vratiti u poljoprivredno, a ne da čim se malo pojavi vegetacije odmah ide u šumsko zemljište. Pričam o česticama koje su u katastru oranice, njive, voćnjaci, vinogradi, pašnjaci, livade itd. Prije nego krenemo na prijedlog što mislimo da bi bilo još nadodati ili izmijeniti u samom zakonu još bih jednom iskoristio priliku naglasiti da imamo dobar haos u prostoru u priobalnim gradovima i općinama posebno na poljoprivrednom zemljištu. Stoga pozdravljam prije sam čuo u odgovoru na repliku nastojanja koja idu prema zabrani parceliranja poljoprivrednog zemljišta na manje kvadrature do određene površine osim pretpostavljam i bilo bi dobro kad se radi o nekim ostavinskim raspravama, darovnim ugovorima unutar obitelji itd. i da svi zajedno spriječimo uništavanje našeg prostora i okoliša. Što se tiče samog zakona u području nadležnosti predlažemo da se izmjenom zakona racionalizira rješavanje o predmetnim upravnim postupcima prenošenjem istih u nadležnost upravnih tijela koja su pri informacijama kojima raspolažu u svojim službeno vođenim podacima odnosno po znanju kojim raspolažu njihovi kadrovi daleko prikladnije instance da te predmete rješavaju brže i učinkovitije. Predlažemo da se predmetni zakon da se u njega doda kako stručne poslove u vezi s prikupljanjem potrebne dokumentacije za izradu zahtjeva i davanja mišljenja, te suglasnosti u postupku izrade prostornih planova obavljaju nadležna tijela, nadležno upravna tijela jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave odnosno Grada Zagreba u čijem je djelokrugu obavljanja poslova prostornog uređenja, a ne poljoprivreda. Što se tiče naknade kod ozakonjenja građevina izvan granica građevinskog područja, odredbu čl. 24. st. 5. zakona malo je izazovno tumačiti zbog izraza prostornim planom promijenjena je namjena poljoprivrednog zemljišta. Smatramo da se radi o jednoj nomotehničkoj pogrešci jer bi u protivnom u slučaju legalizacije objekta koji su bili i ostali na poljoprivrednom zemljištu, a nije im promijenjena namjena dolazilo do obustave postupka s obzirom na to da naplata naknade u takvom slučaju uopće ne bi bila propisana zakonom, pretpostavljam da tu nije bila namjera takvim postupkom odnosno propustom omogućit faktično oslobođenje od naplate promjena namjene već se jednostavno dogodila pogreška, pa predlažemo da za poljoprivredno zemljište koje se na dan stupanja na snagu ovog zakona nalazi izvan granica građevinskog područja i nakon izmjena u prostornom planu ostaje izvan granice itd., itd.. Što se prihoda tiče, odredba čl. 25. st. 6. zakona propisuje da su sredstva ostvarena od naknade za promjenu namjene prihod državnog proračuna JLS 30%, 70% državnog proračuna na čijem se području poljoprivredno zemljište nalazi. Recentni prijenos nadležnosti za odlučivanje o povjerenim poslovima državne uprave za županije predstavlja kadrovsko i financijsko opterećenje. Ono je osobito izraženo upravo u upravnim postupcima radi određivanja naknade za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta. Iz navedenog razloga ukazuje nam se logičnim i razboritim propisat da su sredstva ostvarena od naknade za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta prihod proračuna u visini od 30% onih jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave koje odlučuju o toj naknadi, pa bi se predložio da se doda novi članak koji bi glasio, sredstva ostvarena od naknade za promjenu namjene prihod su državnog proračuna 70% i 30% jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave odnosno Grada Zagreba na čijem se području mjesne nadležnosti poljoprivredno zemljište nalazi. Spomenuo je i kolega Lenart autohtone zaštićene pasmine, tu se slažemo s njime, znače zaštita autohtonih i zaštićenih pasmina za RH i sve njene regije, detaljno je izloženo u Nacionalnom programu očuvanju izvornih i ugroženih pasmina domaćih životinja u RH od 2021. do 2025.. Stajališta smo da je kroz zakon potrebno olakšati uzgoj naših autohtonih i zaštićenih pasmina što je moguće ostvariti kroz priznavanje prava prvenstva uzgajivačima autohtonih i zaštićenih pasmina na natječajima za dugoročni zakup državnog poljoprivrednog zemljišta. Napominjemo da takav uzgoj zahtjeva veća ulaganja, to je jasno svima koji malo prate poljoprivredu, redovito je manje profitabilan od standardnog uzgoja, ali iznimno značajan kako za očuvanje ugrožene pasmine u smislu i bioraznolikosti tako i za podršku ekološkoj proizvodnji, naravno očuvanje tradicije uzgoja na određenom području same pasmine i tome slično. Zato je prijedlog da se predmetna točka izmijeni na način da vrsta proizvodnje pod točkom b) određenog članka, vrsta proizvodnje kojom se bavi mliječnim gospodarstvom ili uzgojem hrvatskih izvornih zaštićenih i ugroženih pasmina itd., kako glasi točka. Također potrebno je možda još malo dodatno poticati ekološke proizvođače bez obzira što tu ima pluseva i minusa, ali predlažemo da se u sustavu bodovanja poljoprivrednih subjekata na natječajima za raspolaganje zemljištem s više bodova ocjenjuje ekološki proizvođače, pa neka se podigne veća kontrola samih njih na terenu ako postoji negdje sumnja u zlouporabu određenih subjekata. Još jedna stvar pred kraj ovog izlaganja u ime kluba jer ću se javiti još i u pojedinačnoj raspravi s nekim temama. Osim zapuštenog poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države imamo nažalost zapuštenog i napuštenog poljoprivrednog zemljišta u privatnom vlasništvu. Dio razloga je bar u primorskim županijama, u Istri je tako, vjerujem da je i u Dalmaciji slično, dio razloga je što je mnogo nekadašnjih vlasnika odavno emigriralo i napustilo državu i napustilo tu zemlju koju je obrađivalo, dio razloga je što se napustilo nekadašnji način poljoprivredne proizvodnje, pri tom najviše mislim na one bivše poljoprivredne površine koje se nalaze na teškim terenima za obradu, na teškim reljefima poput pašnjaka na velikim nagibima, nema stoke na slobodnoj ispaši kao nekada, šume se približavaju naseljima, divljač je došla praktički do kućnog praga. Imamo velike štete od divljači, to je postao ogroman problem. Pozivamo ministarstvo, znam da se nešto radi vezano za repelente, ali osim njih ako se može jer oni su ipak samo djelomično i privremeno učinkoviti, dal se može naći neki način i neki model da se sufinancira poljoprivrednicima određene vrsta ograda električnih pastira za zaštitu od divljači, te nađu još neki obliki pomoći jer vjerujte još ovo malo poljoprivrednika u ruralnom dijelu Istre izgubit će volju za poljoprivrednom proizvodnjom. Nama se jako poremetio eko sustav, bioraznolikost, šume su preplavile sva područja nekadašnjih pašnjaka i totalno se promijenila slika krajobraza zapravo u središnjoj Istri i sjevernoj. Danas evo čitamo svako toliko da se primijete krda divljih svinja da šeću po Puli, Rovinju. Neki dan je bilo na portalu jednom da šeću po rivi po Rabcu, pa umjesto smjene turista imamo po danu turiste, po noći divlje svinje na, na rivi ne. Ovo je veliki problem, apeliram za pomoć i košto sam rekao u pojedinačnoj raspravi ću se dotaknuti još nekih tema jer su povezane na drugi način da sada o njima ne pričam i Klub IDS-a će podržat prijedlog zakona u prvom čitanju u dobroj vjeri da će prihvatiti i neki naši prijedlozi uključujući i one koje ću naknadno iznijeti u pojedinačnoj raspravi. Hvala lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani zastupnik Bojan Glavašević.
Poštovane kolegice i kolege, poštovana gđo. ministrice sa suradnicama i suradnicima. Prije nego što krenem na na meritum stvari, dozvolite mi samo da se osvrnem na činjenicu da o ovako važnom nečem raspravljamo po tko zna koji put užasno kasno i nije samo stvar toga da nas građanke i građani ne mogu gledati i pratiti dok ovo radimo, a tiče ih se jako, nego zaista se pitam mislim koja je svrha toga, čak ono idemo dalje od ove ideje da je tu poanta nešto važno staviti u porno termin, a ne znam ili izmoriti opoziciju da, da dugo ostanemo i tako, mislim nema ni kolegica i kolega iz HDZ-a. Koliko kvalitetno ova rasprava može doista biti u 20 do 11 u polupraznoj sabornici? Tu su ljudi kojima je to bitno s jedne strane, dio kolegica i kolega koji po nekakvoj klupskoj dužnosti raspravljaju o ovoj temi iako možda nije nešto čime se inače bave. A na kraju krajeva u istih tih 20 do 11 imamo ministricu u Vladi RH koja osim raspravi u saboru svakodnevno ima ritam koji je znatno intenzivniji od našega i ja doista evo mislim ja sam svjestan da tu nema ni predsjednika sabora, nema ni drugih kolegica i kolega koji odlučuju o dinamici naših rasprava ovdje, ali mislim postavio bih pitanje koliko je doista ovo kvalitetno i dobro trošenje vremena ministrice u Vladi RH, pa i na kraju krajeve svih nas, ali dobro. Nazovimo to jednim retoričkim pitanjem. Što se tiče samog zakona želim reći ovako u ime našeg kluba zastupnica i zastupnika. Za 2 godine prestaje moratorij na zabranu prodaje zemljišta strancima. Kada se to dogodi možemo očekivati probleme, prije svega za male OPG-ove i male zadruge koji se neće moći natjecati s kapitalom kojim raspolažu stranci. Čuvanje zadruga i malih OPG-ova prvoklasno je demografsko pitanje i kao takvo ga trebamo i tretirati. Ovo je zapravo odličan primjer kako vlada u nekim situacijama to ne razumije jer Članak 36. ovog prijedloga zakona zapravo ne prepoznaje važnost poticanja zadrugarstva kroz sustav bodovanja. Demografija dakle nije tema danas, ali ponavljam ovo je doista prvoklasno demografsko pitanje. Malim OPG-ovima trebalo bi omogućiti dovoljno zemlje na dugi rok. Na tu zemlju oni mogu dobiti i projekte s ozbiljnim ulaganjima, ako nemaju dovoljno hektara nemaju ni šanse za prave EU projekte. Ako im se to ne omogući poticaje i projekte dobivat će opet oni koji su se '90.-tih nekako domogli velikog broja hektara, a samu zemlju će obrađivati sirotinja pod najmom koja od toga neće moći živjeti. Želim još nešto reći o zadrugama. Braniteljske zadruge odličan su primjer uspjeha i o njemu treba govoriti. Ovim putem i s ovog mjesta iako sumnjam da itko od njih to prati u ovome trenutku želio bih pozdraviti sve divne zadrugarke i zadrugare s kojima sam imao čast surađivati dok sam bio pomoćnik ministra branitelja. Drago mi je da su oni uspješni i iskreno se nadam da će u narednim godinama biti još više prepoznati i u EU. Međutim, drugih zadruga ima premalo i to je zapravo jedini način da se mali poljoprivrednici udruže i izbore za veće površine koje bi mogli navodnjavati. Govorimo tu o voćarima, o vinogradarima i o svima ostalima. U Europi, jedan podatak na koji sam naišao, u Europi je svaki 4 stanovnik član neke zadruge, dakle otprilike 25% stanovnika, a u Hrvatskoj samo 5 ljudi na 1000 to je 5 promila. Mislim da bismo to doista trebali mijenjati. Prije svega kako bismo zaštitili naše ljude od, od stranih utjecaja u trenutku kada, kada strani kapital i stranci budu mogli kupovati zemljišta. Na kraju htjeli smo istaknuti još jednu stvar kao problem. To je činjenica da zakon zapravo ne predviđa žalbu nego neki vid prigovora koji u biti ne obvezuje ni na koji način. Nadamo se da ćete razmotriti da to promijenite do drugog čitanja. Hvala vam lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovani zastupnik Nikša Vukas.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, kolegice i kolege, tužno i žalosno što je i kolega Glavašević napomenuo da u 22 i 43 raspravljamo o poljoprivrednom zemljištu. Svi ćemo se klet da nam je poljoprivreda jako bitna, da je to uz par još grana u Hrvatskoj najbitnije, a onda ne da pričamo u kasne sate nego smo objedinili raspravu o poljoprivrednom zemljištu i o pesticidima, što se slažem sa kolegom Buljem čak evo i on je odustao od rasprave, znači da je za njega prekasno, slažem se da nismo trebali objediniti ove dvije rasprave jer poljoprivredno zemljište i pesticidi su dvije vrlo važne teme. Poljoprivredno zemljište jer bez njega ne možemo ništa proizvoditi, ako nema poljoprivrednog zemljišta nema ni proizvodnje. A nažalost ako nema pesticida nema ni intenzivne proizvodnje i baš sam slušao kroz raspravu, 90% se odvija vezano za poljoprivredno zemljište, a možda 10% za pesticide. I pesticidi će proći nekako ispod radara premda ne mislim da se nešto krucijalno mijenja u zakonu za pesticidima ja bi išao u toj smanjivanju glifosata i na neki način izbacivanja iz poljoprivredne proizvodnje. A što se tiče samih pesticida mislim da tu sustavi kontrole nisu dobri, ali nisu dobri i sustavi kontrole u cjelokupnoj poljoprivrednoj proizvodnji jer imamo mali broj poljoprivrednih inspektora i oni jednostavno te velike površine ne mogu i pokriti. Ono što je vezano za poljoprivredno zemljište i šta nije dobro po meni je 29 izmjena Zakona o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem i mislim da u 30 godina naše države smo napravili 2 pod navodne znake genocida, to je Zakon o privatizaciji i Zakon o poljoprivrednom zemljištu jer kad nešto mijenjaš 29 puta znači da nešto nije u redu. A da bi išta ozbiljnije ti naši poljoprivrednici mogli radit moraš im dat neku zemlju, a dok su došli do 28.izmjene ili 29., ko je zemlju dobio, dobio je i malo izmjena sad više se tu može popraviti. Ovaj novi prijedlog zakona praktički bi mogao reći da cementira postojeće stanje, da oni manje-više poljoprivredni proizvođači koji raspolažu sa poljoprivrednim zemljištem da oni će svoje površine zadržat, ono što je ostalo poljoprivrednog zemljišta, a općine nisu raspodijelile to je sad čak i pitanje u kakvom je stanju to poljoprivredno zemljište jer znam iz svog iskustva da se u katastru vodi kao oranica, a da u biti to poljoprivredno zemljište je šikara i da ti ljudi koji napokon i dobiju to zemljište pitanje ekonomske isplativosti tog zemljišta da ga se privede u svrsi da se može proizvoditi na njemu neka kultura, a to se upravo dogodilo jer se predugo čekalo da se to zemljište nekome da. Ono drugo svi se kletemo u mala OPG-ove, a vjerujte mi ti su poljoprivrednog zemljišta dobili najmanje. Manje-više svo poljoprivredno zemljište su dobili veliki igrači, neću sad spominjati njihova imena, a to se zato događa jer kad se treba raspodijeliti poljoprivredno zemljište ne radi se to u ministarstvu da se ne lažemo, to se radi u hotelima sa skupim ručkovima i zna se koji interesni lobij i koji igrači stoje iza tega. Nemojte gospodine klimat glavom jer dobro znam kako se to radilo i ko je dobio velike poljoprivredne površine. Imamo i temu koja će nam kad-tad doć na dnevni red, to su poljoprivredne površine koje su u vlasništvu sadašnje Fortenove, znamo ko su vlasnici, pitanje je što će i s time bit. Ali ono što nije dobro da nikad nismo napravili plan proizvodnje po sektorima koji nam fale. Ono što bi ja očekivao od svakog načelnika, gradonačelnika da vidimo šta fali, ako fali junetine pa ajmo vidjet jel se može tim tovljačima pomoć da oni dobiju neki prioritet u toj valorizaciji u tom bodovanju da imamo veću proizvodnju junetine, ako fali svinjskoj proizvodnji da vidimo šta možemo napraviti za svinjare. Mljekare smo sustavno ubili i padamo u proizvodnji mlijeka. Sada je ministrica rekla da se to malo zaustavilo, ali kada bi komparirali brojeve od prije 15, 20 godina to su poražavajuće činjenice. A ono što bi trebalo bit u interesu svih nas da imamo domaću proizvodnju, a da ta domaća proizvodnja završi u našim lancima prodaje i u našim hotelima, a pođite slobodno po šopinzima, po marketima pa ćete vidjeti manje-više sve je uvozno. Pa mi ne možemo u današnje vrijeme niti bit približno u nijednoj proizvodnoj djelatnosti da možemo reć da se to proizvelo Hrvatskoj i da imamo samodostupnu proizvodnju. Ono što sam očekivao, očekivao sam da barem ta neka sad valorizacija bude više prilagođena stvarnim potrebama pojedinih regija, naravno ako se radi Dolina Neretve da ćemo da prioritet mandarinama, naravno ako se radi Slavonija da ćemo dat prioritet ratarskim kulturama, ali da vidimo šta se još može napraviti za te neke male proizvođače i šta se može napravit za mlade osobe koje se žele baviti poljoprivredom. Ono što smo propustili, propustili smo da na jedan na neki način transparentan planski način napravimo na koji način ćemo to poljoprivredno zemljište raspodjeljivat i po meni bi trebalo napraviti nekakav registar poljoprivrednog zemljišta da možemo vidjet u zadnje vrijeme tko je dobio poljoprivredno zemljište, koliko su proizveli i koliko je država na neki način uprihodovala PDV-a od te proizvodnje. Ono što ću reć da cjelokupna proizvodnja više se ne valorizira po jedinici kilaže po nekom hektaru ili tonaže nego smo manje-više sve to po hektarima i od kad je poljoprivreda postala na neki način gdje se sve vrti oko toga koliko će tko dobiti poticaja i koliko će tko dobiti poljoprivrede manje pričamo o poljoprivrednoj proizvodnji, a više pričamo o hektarima i ukupnim prinosima od poticaja. Čak mislim da niste trebali ovo stavljati da 30% izravna primanja ne smiju preć preko izravni poticaji ne smiju prijeći 30% izvornih prihoda, to čak ne bi ni dirao, ali mislim da smo trebali sad u ovom zadnjem dodjeli poljoprivrednog zemljišta više ipak misliti malo na autohtone pasmine u stočarstvu i da smo se mogli malo više posvetiti ekološkoj poljoprivredi, nažalost nismo ni to. A što se tiče samih pesticida, mislim da bi tu kontrole trebale bit puno rigoroznije. Kad mislim kontrole mislim od distributera i na neki način mislim od poljoprivrednih ljekarni gdje su ti pesticidi uskladišteni, a i na sam način probat iskontrolirat koliko se može iskontrolirat sama upotreba tih pesticida pogotovo na onim područjima gdje imamo intenzivniju pčelarsku proizvodnju i na onim područjima gdje imamo na neki način ili potoke ili rijeke ili bilo koji medij za navodnjavanje. A da sad pričamo da smo koliko sam se naslušao tih priča navodnjavanje, navodnjavanje, navodnjavanje, mi u našoj poljoprivredi imamo da nam jedne godine poplave odnesu sve, a onda za tri, četiri godine se dogodi suša. Mislim da ni tom sustavu cjelokupnog navodnjavanja nismo napravili ništa, a u kakvom nam je stanju hrvatska poljoprivreda, provozajte se malo autom kroz Slavoniju pa ćete vidjeti u pojedinim dijelovima po noći koliko kuća više ne svijetli. A iz kojeg razloga? Puno ljudi se iselilo upravo jer nije bilo u prilici doći do poljoprivrednog zemljišta manje-više svo zemljište koje vrijedilo je podijeljeno i svi ti vlasnici koji sada su ili u najmu ili su to kupili oni će ove bodove složit da će opet biti u prioritetnom stanju i sa će teško to poljoprivredno zemljište izgubit, jedino ako ne naprave baš neki teški prekršaj. Mislim da sve skupa nemam nekog prigovora na same ove neke izmjene u zakonu ni u pesticidima ni tu, nego mislim da nam je cjelokupna poljoprivreda zabrinjavajuća i da bi se na neki način ako se išta želi napraviti u Hrvatskoj trebalo stvarno na ozbiljan način pozabaviti hrvatskom poljoprivredom jer mi nažalost više u ničemu ne možemo proizvest da zadovoljimo potrebe jedne regije, a kamoli Hrvatske. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Zahvaljujem predsjedavatelju. Kolegice zastupnice i zastupnici. Iz svega što smo imali prilike čuti, a dolazi iz redova oporbenih saborskih zastupnika možemo reći da oporba niti sa ovim prijedlogom zakona nije sretna. Govorilo se o tome da je ovaj zakon između ostalog, mada se to ne vidi iz naziva samog zakona, jedno bitno demografsko pitanje jer se kroz poljoprivrednu politiku vodi računa o očuvanju naših ruralnih područja, o opstanku sela, o gospodarskom prosperitetu malih OPG-ova. Govorilo se o učincima kada će nastupiti kada prestane moratorij na strance, govorilo se o tome koliko je važno voditi brigu o strukturi naše domaće poljoprivredne proizvodnje uz očuvanja načela održivog razvoja i cikličke proizvodnje. No između ostalog spomenulo se i to da je ovo treća izmjena zakona od 2018.g. i netko je dobro poentirao da kada se nešto sve skupa mijenja 29 puta to znači da osnovne postavke o tome što i kako treba mijenjati, ajmo to tako reći od stručnih službi za to zaduženih, čak niti obrađene kako treba. U ovom uvodnom dijelu pokušat ću reći gdje je glavni problem i zašto je tome tako. Dakle, mislim da je glavni problem u tome što niti jednom izmjenom do sada mi nismo znali što zapravo želimo postići. Dakle, sve se svodi na pitanje čiji su hektari, pod broj 2 čiji su poticaji, pod broj 3 gdje se mogu plasirati poljoprivredni poticaji? No tome treba dodati i ona pitanja koja čini mi se osim mene nitko niti ne postavlja, čiji su prihodi od naknada koji se ubiru za zakup poljoprivrednog zemljišta i kako se s njima upravlja? Mislim da se sa načinom na koji pristupamo Zakonu o poljoprivrednom zemljištu po ne znam koji put, kažem evo 29 puta sve skupa ili tri puta od 2018.g. samo čeprka po površini bez spoznaje da niti ovaj zakon ne može dovesti do bilo kakvih realnih rezultata ukoliko se ne pristupi nekim drugim dubljim strukturnim reformama. Čini mi se da je jedna saborska zastupnica onako usput spomenula, hvala Bogu da u nekim dijelovima procesa od donošenja ovih programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištima nema više županija. Pa ću ja onda napomenuti trebaju li nam županije u broju i obliku u kakvom su sada uopće? Dakle, mislim da i ovaj zakon kada bi se dobro analizirali učinci njegovih odredaba upućuju na nužnost teritorijalne reorganizacije i teritorijalnog ustroja, bez da se krene u racionalizaciju površina naše lokalne administracije, nećemo moći postići ono što bi trebalo ostvariti ne samo ovaj zakon nego nećemo ni čuti kakve su ideje iz onoga Zakona o komasaciji zemljišta. I treća stvar kada govorimo o tome kako se koriste prihodi koje ostvaruju lokalne jedinice, evo ja ću ispričati iskustva iz jednog mog odvjetničkog predmeta iz prakse. Dakle, riječ je bilo o poljoprivrednom proizvođaču koji je za svoja stada trebao velike poljoprivredne površine, naravno da polja pogotovo ona lička ne poznaju granice djelokruga pojedinih manjih općina. Svaka od njih provodila je svoje vlastite natječaje za zakup poljoprivrednih površina i svaka od njih je imala neke svoje kriterije kome će pojedina polja dodijeliti, a kome neće. U konačnici je poduzetnik OPG-ovac proizvođač bio prisiljen sa svakom od tih jedinica sklapati zasebne ugovore, čak ako je uspio na neki način do potrebnih polja doći, naravno da se sve to negativno odražavalo na njegovu poljoprivrednu proizvodnju, a u konačnici one iznose sredstava koja plaćao svakoj od tih zasebnih općina svaka od njih je mahom koristila u potpuno krive i pogrešne svrhe. I kada gledamo učinke svih tih naših dosadašnjih poljoprivrednih mjera vidjet ćemo da se u brojnim područjima čitav sustav od subvencija i poticaja koristio mahom za one poljoprivrednike koje nisu proizveli niti kilu pšenice, niti litru mlijeka s jedne strane vidimo da su zakupi za te iste poljoprivredne površine davani lokalnim jedinicama koji nisu znali sa svojim slabim, malim, ograničenim resursima i nedovoljnim administrativnim kapacitetima osmisliti šire infrastrukturne programe kako bi mogli tim istim poljoprivrednim proizvođačima biti od veće koristi. I sve skupa nas to dovodi u situaciju da kada gledamo kakva je naša poljoprivredna proizvodnja danas, ona je na, na vrlo niskim granama i u usporedbi s onima koje smo imali u prijeratno vrijeme doslovno u nekakvom poražavajućem stanju. A trebala bi biti prilika za opstanak ne samo naših sela nego i stanja našeg gospodarstva. Također bi se voljela osvrnuti na nešto što RH vrlo rado čini, a to je koristi studije odnosno naručuje studije različitih međunarodnih institucija pa između ostalog poznato je da i u odnosu na poljoprivredu postoje brojne studije Svjetske banke, međutim niti u jednoj od mjera ili odredbi ovog zakona nije uvaženo bilo što što svatko tko nas realno i objektivno promatra sa strane predlaže i zagovara. Postoji čitav niz stručnjaka koji ukazuju da je država prije svega zakazala ne samo u tom strateškom planiranju nego i u osmišljavanju institucionalne potpore sustava nadzora i kontrole. Spomenut ću tu i ulogu agencije, Agencije za plaćanja u poljoprivredi, da koja ovih dana prolazi vrlo jednu neugodnu za javnost neugodnu, za RH neugodnu situaciju, a to je da s jedne strane nadležne institucije EU provjeravaju osnovanost velikih novčanih transakcija i isplata koje su se dogodile od strane te iste agencije. Istovremeno agencija unatoč brojnim zaposlenima za provedbu vlastitih unutarnjih analiza ima potrebu angažiranja nekakvih novih vanjskih djelatnika. Sve to pokazuje da se problematici pristupa poprilično površno, a učinak će evo i sa ovom 3 izmjenom u 2-3 godine dana ponovno izostati. Stoga ja ovom puta apeliram na ovdje prisutnu predstavnicu predlagatelja da uvaži barem dio argumenata koji dolaze od strane oporbenih zastupnika i da uvaži i nekakve dugoročne potrebe razvoja hrvatske poljoprivrede i očuvanja ruralnih krajeva i hrvatskog sela. Hvala.
Slijede pojedinačne rasprave, prva je Miro Bulj.
23 sata, poljoprivrednici, kolega Đakić iščekuju ove zakone po 29 put. U 23 sata vjerojatno sad na hrvatskoj televiziji sad prenose da vide stavove ministrice, tako da je ovo više ruganje sa vrlo bitnom temom koja je trebala biti u jutarnjim satima kada je interes ljudi, sela, seljaka, poljoprivrednika, OPG-ovaca, zadrugara puno veći. Ja mogu samo ponoviti ono što cijelo vrijeme ponavljam da je poljoprivredno zemljište u biti najveći biser i najveće bogatstvo hrvatskog naroda. Samodostatnost je najbitnija. I svaka kriza producira potrebe za hranom, a i sada je tako. Međutim, hrvatska poljoprivreda je na razini proizvodnja statističke pogreške na tu razinu je dovedena tako da zakon 2018. koji je mijenjan nije reproducirao nikakve rezultate. I sad mijenjamo zakon. Ministrice vi ste u tome kao državna tajnica sudjelovali u pisanju. To je problem. Što se tiče navodnjavanja to je još veći problem, to je veći problem. Ja očekujem odgovor. Županije su odgovorne za ovo navodnjavanje, kolega je maloprije spomenio Sinjsko polje nije podijeljeno gradonačelnik Bulj, 2010. još, evo u Sinju će biti …/nerazumljivo/… poslijesveučilišni …/nerazumljivo/… mediteranskih kultura poljoprivrednih. Pronađena je zgrada gdje će biti dio splitskog sveučilišta. Meni triba sad hektar zemlje da pronađem pa je teško pronaći jel je ljudi su to već u zakupu. Međutim, previše korova, kolega iz Novske vi ste gradonačelnik od 2017. i tek ste sad podijelili zemljište, jel vas sramota, od 2017. ste gradonačelnik. Kad ste raspisali natječaj sad je li za raspodjelu zemljišta, tako ste rekli. Svaka vam čast, e vala, živili. Još nešto bi rekao, vrlo kratko da u Hrvatskoj primjer mi nemamo dovoljno jaja. Izmjenom Zakona o kavezima 2013. od 13 do 15 EUR-a je neki kavez, mi uvozimo jaja i u trgovinama nam ih prikažu da su svježa, ali 5-6 dana putuju drži se u hladnjačama tako ih se stavlja pa budu po 4-5 mjeseci stari jaja, a domaći proizvođači jednostavno ne mogu doći na tržište ili se uništava. To je prvo. Žitarice, ministrice pošto su ove žitarice, koliko poticaja dajemo u žitarice i dal te žitarice se izvoze vani, pa mi opet uvozimo pa naši poljoprivrednici, između ostalog proizvođači jaja, evo mlika nebitno kupuju po skupljoj cijeni, a mi ulažemo novac. I do čega smo doveli? Da potičemo izvoz, potičemo izvoz na taj način. To su veliki problemi, ali po meni su rješivi. Rekao sam maloprije mi imamo povećanje krških pašnjaka poljoprivrednog zemljišta, povećanje poticaja, a nemamo rezultata, nema mlika, nema mesa, nema jaja. Šta to znači, da je to korupcija. Gdje je taj novac, ko je dobio te poticaje? To su ključna pitanja. Uvozni lobiji su napravili dar mar hrvatskom selu, dar mar. Zbog toga imamo demografski slom, zbog toga samo imamo porast stanovništva u Zagrebu, na rubnim područjima nema ljudi, nema naroda. To vam je nacionalna sigurnost osigurat ljudima da ostanu na tim područjima. Što će vam država ako je prazne površine, što će vam to, pa nije samo zemlja prazna bez naroda znači moramo imati teritorij i ljude na teritorije, ako imamo sve oko Zagreba i par gradova nama nema budućnosti, to je pitanje opstanka. Ključna poanta je ovdje nismo zaštitili od prodaje strancima jer nismo poljoprivredu smo napravili da bude statistička pogreška EU i to su činjenice. Što se tiče uvoza GMO proizvoda izlobiranih od Mosanta pune glifosata i ostalih pesticida o tome neću sad govorit jer nemam vremena, ali mogu kroz replike ako netko ima volju. Hvala.
Imamo dvije replike, prva je poštovani zastupnik Nikša Vukas.
Evo kolega Bulj, potakli ste me na jednu repliku, vi dolazite iz Sinja, sad ste dole i gradonačelnik i uvijek ako išta ne zapara luku to je neobradive površine i borba vaših dole mještana. Šta vama kažu ljudi i kako komentiraju stanje hrvatske poljoprivrede, isključivo mislim za Sinj i vašu okolicu dolje općine oko Sinja i da li vi dolje u Sinju, vaši poljoprivrednici mogu napravit da budete barem da možete zadovoljit potrebe Sinja i okolice vlastitom proizvodnjom? I niste se ništa referirali za Zakon o pesticidima vezano za glifosat, a tu temu ste puno puta spominjali i da li mislite da je sad na neki način u izmjeni zakona trebalo ići u neku redukciju i prijelazni period do konačnog ukidanja? Hvala.
Hvala lijepo. Što se tiče Sinjskog polja i cetinskog kraja koji je ogroman i ogroman potencijal. Mi imamo rijeku kroz Sinjsko polje Cetinu, al nemamo navodnjavanje, što je županijska odgovornost, pa u sred lita imamo sušu. To da dođe netko iz Izraela iz druge države rekli bi jeste vi normalni, Cetina bistra, čista kroz srid Sinjskog polja nemamo sustav navodnjavanja ministrice, to je činjenica, 2021. imamo taj problem. Što se tiče poljoprivrede mi smo poljoprivredni stočni grad. Ja sam kao dijete nosio mlike, čuvao krave, muzao krave, nosio bi u školu mlijeko, prodavao, od toga smo živjeli, majka je bila domaćica, ćaća je bio transportni radnik u tvornici Dalmatinka, tako smo živjeli mi u biti. Međutim, ubijeno je selo, mi imamo problem što nemamo organiziran javni prijevoz do tih sela gdje je nekad bilo puno života, stoke, sad nema dječjeg plača, nema ništa. Zašto? Uvozni lobiji i jeftini puni glifosata i dao sam zakon [[Upadica: Vrijeme]] u proceduru. Hvala.
Slijedeća replika poštovani Marin Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Bulj, sve što ste rekli bili biste vjerodostojan da ste dobivši povjerenje svojih sugrađana poduzeli sve ovo o čemu pričate. Svaljujte krivicu na državu, na strategiju, na ministricu, niste apsolutno potaknuli ništa da raspišete slobodno državno poljoprivredno zemljište i date svojim sugrađanima u raspolaganje. To se zove nevjerodostojnost. Ja sam gradonačelnik od 2017., postoji zakon i dan danas i raspisivali smo nekolicine natječaja u prošlom mandatu, govorim vam od početka ovog mandata, svibanj 2021., natječaj za zakup i natječaj za prodaju. Prije toga sukladno Zakonu o državnom poljoprivrednom zemljištu zapošljavanje poljoprivrednog redara i na području Novske, dakle samo u posljednjih godinu dana okrečeno 100 hektara privatnih parcela koje su do sad bile zapuštene.
Opet ću vam ponoviti da ste toliko vjerodostojni i govori vam i presuda prije nekoliko dana o vašoj vjerodostojnosti. Pa poticaji milijarde, di su pare, di su pare brajo od poticaja? Što se tiče natječaja poljoprivredno zemljište u Sinjskom polju je podiljeno prije 10.g. i sad me slušaj još jednom.
Molim vas nemojte komunicirati međusobno.
Bit će sveučilišni grad poljoprivredni grad Sinj jer ste ga uništili politikama, vi me molim vas [[Upadica: Produžit ćemo]] nervozni ste malo, neuroza [[Upadica: Produžit ćemo]] , nemamo navodnjavanje, o tome zna bivši župan Sanader koliko je puta obećao, jedino što imamo otpad iz Vrgorca i loše gospodarenje otpadom, nema krave, nema plača diteta, pomeli ste sve, pomeli ste ambare, nema žita, nema žita vratite novac, vratite od poticaja novac, di je od poticaja novac, ministrice di je od poticaja novac ja vas pitam jel nemamo porasta proizvodnje, ničega, ni mlika, ničega. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]]
Molim vas. Slijedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Poštovani kolega Bulj, evo i ja sam htjela spomenuti kako je u Hrvatskoj pod navodnjavanjem svega čini mi se po rezultatima do 2020.g. 2-2,5% ukupnog poljoprivrednog zemljišta koje se koristi, evo neka me ministrica ispravi ako sam pogriješila. Trebali smo do kraja 2020. skočit na cijelih 6%, al evo nije ni to ispunjeno evo barem po nekim ovdje izvješćima. Al zapravo sam vas htjela pitati ima li kod vas slučajeva kao što je na Braču bilo da se kupi poljoprivredno zemljište, pa se prenamijeni u građevinsko, pa niknu neke kuće, vile odnosno zapravo su to kao štale upisane u katastru, a zapravo kad dođete tamo ono su nekakve vile sa bazenom. Znate o kojem ministru govorim. Evo, hvala.
Pa dobro, kolega će to bolje objasniti kako se to radilo na području cilog priobalja, nažalost sve manje stanovnika u Zagore, ali vjerujem da će taj potencijal koji imamo biti turistički potencijal koji će bit vrlo bitan u zaleđu, ali kratko bi samo rekao sad, evo vama bi odgovorio da je poljoprivredno zemljište veće bogatstvo građevinskog zemljišta, to ćemo dugoročno se uvjeriti. Ali bi rekao evo kad sam bio gradonačelnik u vrlo kratkom roku sam milijun kuna podijelio sredstava prema natječaju, javnom pozivu OPG-ovcima grada Sinja, na području grada Sinja, vrlo kratkom vremenu i to ćemo povećati taj iznos jer mi je vrlo bitna naša gastronomska ponuda, naši arambaši, naš pršut. Nažalost nemamo svinjetine, nema svinjetine uvozimo, zovemo ga dalmatinski, slavonski, a sve manje prasadi, nema ih. Nema u kočacima ništa braco, a poticaji odoše [[Upadica: Vrijeme.]] Odoše poticaji onima koji ne znaju koliko krava sisa ima.
Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovana Ružica Vukovac.
Poštovani, dakle zemlja koja ne upravlja odgovorno svojim resursima dovodi u pitanje vlastiti suverenitet i prepušta se na milost i nemilost svjetskih moćnika i korporacija s vrlo malom mogućnosti utjecaja na vlastitu budućnost. Takva zemlja je osuđena na to bude vrlo lako kontrolirana i izvrgnuta raznolikim pritiscima te zaostaje u razvoju i trpi visok stupanj izloženosti krizama. Gospodarenje poljoprivrednim zemljištem kao ključnim, obnovljivim, prirodnim resursom u proizvodnji hrane, ali i važnim izvorom sirovina za mnogobrojne industrijske grane u Hrvatskoj je obilježeno lutanjima i političkim eksperimentima. Pokušaj uvođenja reda i transparentnosti u raspolaganje poljoprivrednim zemljištem obustavljani su kako se mijenjala politička garnitura na vlasti. Nažalost, mi još niti dan danas ne znamo kolika nam je ukupna površina obradivog poljoprivrednog zemljišta. Problem je naročito došao do izražaja prilikom ulaska u EU. Na početku pregovora smo prezentirali kako imamo 2,7 milijuna hektara, a na kraju smo prihvatili i potpisali financijsku omotnicu za svega 800.000 hektara. Već sama ta činjenica dovoljno govori koliko se neodgovorno odnosimo prema tom prirodnom resursu. Prema Članku 52. Ustava RH poljoprivredno zemljište je dobro od posebnog interesa i uživa osobitu zaštitu. Međutim, mnogobrojni primjeri i sadašnje stanje govore upravo suprotno o nebrizi za održivim raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem. Danas je pred nama nova izmjena i dopuna zakona iako još nije u potpunosti implementiran ni postojeći zakon. Već prilikom predlaganja trenutno važećeg zakona bilo je evidentno da nije primjenjiv na terenu i da će izazvati lavinu nezadovoljstva. OPG-ovima i malim poljoprivrednicima koji čine 96% ukupnih gospodarstava dao je nadu da bi mogli doći do neophodnog resursa za život. A kod velikih korisnika izazvao strah od gubitka do tada korištenog državnog poljoprivrednog zemljišta. Međutim, kada se priprema i izrada zakona odvija bez analize postojećeg stanja i prethodne procjene mogućih učinaka zakona ne može se očekivati drugačiji ishod. Takvo postupanje nas navodi na zaključak da se u Hrvatskoj poljoprivredno zemljište koristi isključivo kao zadovoljavanje određenih političkih interesa stvarajući plodno tlo za korupciju i malverzacije. Produktivnost hrvatske poljoprivredne proizvodnje prema podacima Europske komisije je 66% niža od europskog prosjeka sa stalnom tendencijom daljnjeg pada. Razlozi niske produktivnosti i slabe konkurentnosti leže i u rascjepkanosti poljoprivrednog zemljišta. Imamo pregršt slučajeva gdje poljoprivredna gospodarstva obrađuju nekoliko stotina parcela što ih troškovno i efikasnošću svrstava na samo začelje europskih poljoprivrednika. Korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta pretežito za ratarske kulture značajno utječe na pokazatelje hrvatske produktivnosti u poljoprivredi jer se radi o proizvodima vrlo niske dodane vrijednosti. Dodatnu nepravdu stvorile su institucije koje godinama žmire na malverzacije sa zemljištem u vlasništvu RH. Izigravanje gospodarskih programa temeljem kojih je zemljište dodjeljivano u zakup, zatim neobrađeno zemljište ali iskorištene potpore, zatim silni podzakupi koji su zakonom zabranjeni, ali zbog podzakupa niti jedan ugovor nije raskinut kojeg čak niti državno odvjetništvo ne vidi kao problem, razlozi su zbog kojih pada ljaga na sve poljoprivrednike. I one koji se ovim nabrojanim malverzacijama koriste i one koji mukotrpno i pošteno rade na zemlji. Preduvjet svim strukturnim promjenama u ruralnom prostoru i poljoprivredi je jasna i definirana zemljišna politika kojom se regulira uporaba, vlasništvo i tržište poljoprivrednim zemljištem. Za takvu politiku mora postojati stabilan sustav upravljanja zemljištem kao podrška njenom provođenju. Zahvaljujem.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovana kolegice pa ova izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu izazvala je brojne reakcije i negodovanje među samim poljoprivrednicima jer neke odredbe predloženog zakona idu i na štetu, a s druge strane pogoduje se određenim subjektima. Pa tako dodavanjem Članka 3a. najviše su pogođena krška područja jer zapušteno poljoprivredno zemljište se nikako ne može staviti u šumsko gospodarsko područje već ga se treba aktivirati u svrhu povećanja poljoprivredne proizvodnje. I takvom odredbom zakona dodatno se otežava i onemogućava se opstanak ionako malog broja tog, stanovnika tog područja čiji život i ovisi upravo o poljoprivredi i o tom poljoprivrednom zemljištu.
Odgovor.
Zahvaljujem poštovana kolegice na ovom pitanju, doista važna tematika i važan problem, jer primjećujemo da u zadnje vrijeme Hrvatske šume s lakoćom se uknjižavaju na sve što je iole obraslo, znači nisu to nikakva šumska područja, to je nešto što se trebalo iskrčiti i staviti u funkciju poljoprivredne proizvodnje, odnosno proizvodnje hrane. Ja sam iznijela podatak od čak milijun hektar kojima raspolažu Hrvatske šume, a s druge strane u tom krškom području gdje je jako teško napasivati stoku, oni koji stoku imaju do zemljišta ne mogu doći, a moram napomenuti da zapravo sve što Hrvatske šume rade, one to stavljaju u kvotu u kojoj naplaćuju onaj dio korištenja stakleničkih plinova, pa mogu spomenuti i naknadu za opće korisnu funkciju šuma. To su sve prihodi Hrvatskim šumama i u konačnici, to je razlog zašto oni to čine.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, kolegice Vukovac. Struktura naših poljoprivrednih gospodarstava je takva da u stvari je prosječna veličina oko 10 hektara, gotovo 70% njih je manje od 5 hektara, a 1% njih se prostire na 100 hektara. Rekli ste i sami da je većina proizvodnje orjentirana prema žitaricama, kukuruzu i pšenici, jedna trećina je stočarstvo. Često ste upozoravali na probleme koji se vežu uz stočarski sektor i upućivali ste nekakve apele da se tom sektoru pomogne. Taj sektor je sad dobio veliki prioritet u ovom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, ali čujemo prigovore da to nije dobro, da je to previše, pa bih voljela s vaše strane možda dobiti povratnu informaciju, obzirom da ste i sama bili godinama u tom stočarskom sektoru. Je li potrebna ova, ako možemo to tako reći, povlastica, odnosno prioritet stočarskom sektoru kroz sustav bodovanja.
Zahvaljujem poštovana kolegice. Dakle, da dosadašnja raspolaganja nisu išla na ruku postojećim stočarima iz više razloga. O njima sam govorila u prethodnom izlaganju, ali rekla bih ponajviše zato što se stočari nisu stizali baviti politikom, pa su nekako izostali iz tih raspodjela. Ja sam osobno i protiv toga da se sve spustilo na raspolaganje jedinicama lokalne samouprave, jer su te zloupotrebe i zlouporabe česte. Sitni posjedi su na kraju dopali stočarima i to je krivo. Njima trebaju lako dostupne parcele koje su u blizini njihovih farmi, u blizinu njihovih proizvodnih objekata. Međutim, oni do toga ne mogu doći. Pozdravljam ove izmjene, čini mi se da su nešto poštenije od onoga što smo do sada imali, no ipak smatram da je problem što smo na prvo mjesto stavili dosadašnji zakup. Da smo na prvo mjesto stavili proizvodnju, e tada bi ipak, mislim Zakon bio još malo pošteniji.
Slijedi pojedinačna rasprava, poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, zastupnice i zastupnici. Brojne do sada provedene izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu ukazuju kako raspolaganje poljoprivrednim zemljištem nije samo gospodarsko, već i prvoklasno političko i iznad stranačko pitanje, kao i pitanje osiguranja generacijske sigurnosti. Upravo zbog toga, s ciljem zaustavljanja pada produktivnosti zemljišta i jačanja produktivnosti hrvatske poljoprivredne proizvodnje, ali i očuvanja ruralnih područja trebamo donijeti pametnu i odgovoru odluku koja će osigurati opstojnost hrvatskog sela. Prijedlogom Strategije poljoprivrede planirane su aktivnosti za unaprjeđenje infrastrukture za opskrbu vodom i poboljšanje navodnjavanja, osiguranje usklađenosti između proizvodnih sustava i svojstava agroekoloških zona, unapređenje funkcioniranja tržišta poljoprivrednim zemljištem, konsolidacije zemljišta, smanjenje administrativnih barijera i osiguranje održivog upravljanja ovim, izuzetno važnim resursom. I Europska Komisija je u svojim preporukama za Nacionalni strateški plan u okviru Zajedničke poljoprivredne politike istaknula važnost poboljšanja produktivnosti zemljišta, koje je trenutno ograničeno strukturom proizvodnje, utemeljenoj na kulturama niske vrijednosti, uglavnom kukuruzu i žitaricama. Niska produktivnost mogla bi biti posljedica potrebe da hrvatska poljoprivreda postane pametnija, ulaganjem u tehnologiju i digitalizaciju, te da se ojača sustav znanja, inovacija u poljoprivredi, boljim povezivanjem prakse istraživanja. Zato smatram da je potrebno jačati i savjetodavnu službu, jer danas jedan savjetodavac dolazi na 585 poljoprivrednih gospodarstava, što nije dovoljno ukoliko želimo unaprijediti hrvatsku poljoprivredu, stoga pozdravljam najave da će se osim državne Savjetodavne službe financirati i privatna savjetodavna služba. Podsjetit ću da je Europska Komisija donijela 2017. godine smjernice o stjecanju poljoprivrednog zemljišta i prava Europske unije nakon zahtjeva Europskog parlamenta, čija je studija o razmjerima nezakonitog prisvajanja obradivih površina u Uniji prepoznala fenomen koncentracije zemljišta u rukama malog broja vlasnika i kupnju zemljišta od strane banaka, investicijskih, mirovinskih i drugih fondova, posebno u istočnoj Europi. Sukladno tim smjernicama država članice imaju pravo ograničiti prodaju poljoprivrednog zemljišta kako bi očuvale poljoprivrednu zajednicu i promicale održivu poljoprivredu, no to treba biti u skladu sa zakonodavstvom Europske unije, osobito onim koje se odnosi na pravila o slobodi kretanja kapitala. Hrvatska je ugovorom o pristupanju Europskoj uniji ispregovarala moratorij na prodaju poljoprivrednog zemljišta strancima na 7 godina, koji je produžen za još tri godine, do 2023. i zato je važno da do tog roka što više državnog poljoprivrednog zemljišta stavimo u funkciju. Zato pozdravljam odredbe ovog zakona kojima se uklanjaju administrativne prepreke, pojednostavljuju procedure i osiguravaju uvjeti da se državno poljoprivredno zemljište što prije stavi u funkciju. Pozdravljam i provođenje revizije dosad sklopljenih ugovora i provjeru koristi li se doista poljoprivredno zemljište u skladu sa gospodarskim programima, te ulažu li se potpore dobivene po toj osnovi namjenski. Uvođenje reda je važno kako bi se nagradilo poljoprivrednike koji rade pošteno, koji rade odgovoran posao za sve nas jer proizvode hranu i kako bi oni to mogli nastaviti činiti i u budućnosti. Sustav bodovanja koji ovaj zakon predlaže prati odrednice i strategije poljoprivrede, no predlažem da se taj sustav doradi i uravnoteži kako bi se kroz njega napravila jasna razlika između OPG-ova i obrta, te pravnih subjekata, te kako bi malim, mladim i domicilnim poljoprivrednicima mogli jasno i nedvosmisleno jamčiti pravo na korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta. Podaci govore da prosječna veličina poljoprivrednog gospodarstva u Hrvatskoj iznosi 10 hektara, gotovo 70% njih je ispod 5 hektara, a 1% oko 100 hektara i više. Kako proizvodnja hrane ovisi i o posjedu poljoprivrednog zemljišta potrebno je sasvim sigurno učinit napore da se ono okrupni i da se to odvija kroz proces prodaje zakupa državnog i privatnog poljoprivrednog zemljište. Očekujem da ovaj zakon pomogne da proces dodijele poljoprivrednog zemljišta bude brz, transparentan i pošten i da jamči lokalnim poljoprivrednicima sigurnost dostupa tom osnovnom resursu za proizvodnju hrane koji će ih zadržati [[Upadica: Vrijeme]] u njihovim domovima i očuvati ruralna područja.
Replika Goran Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Petir, evo možda nekoliko stvari za koje smatram da su bitne da se čuju u ovom visokom domu. Predsjednica ste Odbora za poljoprivredu, uložili ste izniman trud ne samo u donošenje i pripremu ovog zakona nego općenito zakona koje smo prošli u ovih godinu i pol dana i ono što sam ja stekao dojam, također sam član Odbora za poljoprivredu, a to sam shvatio i iz riječi ministrice, pa i državnog tajnika i jednog i drugog da ovaj čl. 16. možda koji izaziva najviše prijepora u ovom svemu, a uključeni su oni kojima je on vrlo bitan da ćemo sigurno do drugog čitanja imati tekst koji će možda i drugačije glasiti nego što glasi u ovom prvom čitanju i to u stvari pokazuje koliko je Ministarstvo poljoprivrede zainteresirano da jedan od krucijalnih problema hrvatske poljoprivrede riješi i da krenemo s onim što zovemo više, jače i bolje.
Odgovor.
Hvala vam. Hvala kolega Ivanoviću. Pa vidjeli ste i na odboru da oko istih članaka zakona postoje različita stajališta ne samo nas kao zastupnika u HS nego i poljoprivrednika koje smo uključili u rad naše sjednice kako bi čuli njihovo mišljenje. Mislim da je dobro da kroz ovu raspravu svatko izrekne svoje stajalište jer svi predstavljamo one građane koji su nas izabrali, a sigurno da mi kao članovi Odbora za poljoprivredu i hrvatske poljoprivrednike i u tom smislu od njih dobivamo povratnu informaciju na koji način oni misle da se sustav treba urediti. Nije lako donijeti pravila odnosno kriterije kad govorimo o čl. 16. što se sad rješava sustavom bodovanja. I vi ste izrekli neke prijedloge i ja sam ih rekla i drugi zastupnici, nadam se da ćemo na kraju dobiti kroz dijalog zakon koji će biti pravedan i koji će omogućiti da poljoprivredno zemljište dođe u ruke doista onih [[Upadica: Vreijeme]] pravih poljoprivrednika.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog Gorana Ivanovića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, uvaženi djelatnici Ministarstva poljoprivrede. Pa možda evo prvo nekoliko uvodnih riječi. Možda i bolje da svekolika hrvatska javnost i ne sluša neke od stvari koje se ovdje izgovaraju, netočni podaci, iznose se stvari koje su apsolutno netočne, koje u biti ničim neće unaprijediti hrvatsku poljoprivredu. Hrvatska poljoprivreda je nešto što nije nastalo '90.-te godine, hrvatska poljoprivreda je nešto što postoji 100-tinama godina, 1000-ćama godina na ovom prostoru i mislim da, da je to nešto što ne možemo uzimati preolako. Ovaj zakon odnosno ove izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu su po meni bitan dokument iz nekoliko razloga, zato što moramo riješiti ono što stoji godinama i ne rješava se. Možemo mi tražiti uzroke, oni su podijeljeni. Može država donositi zakone, no ako se oni ne primjenjuju, ako nemamo zainteresirane aktere, a ovdje su bili vrlo bitne JLS i kroz ovu raspravu smo vidjeli da postoje čelnici JLS koja su program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH provodile permanentno, nisu imale nikakvih problema, ali isto tako postoje JLS koje po tom pitanju nisu napravile apsolutno ništa. Zašto? Ne znam, da li nisu smjeli, da li nisu htjeli, sasvim je svejedno, nisu proveli. Ovaj zakon bitno ubrzava te procese i jasno kaže ako u roku 3 mjeseca ne provedete vi onda će to provesti Ministarstvo poljoprivrede, ali ćete bez dohotka ostati vi odnosno JLS. To je dobro, to je, moramo malo imati taj omjer i mrkve i batine, mislim da bez njega nećemo napraviti apsolutno ništa. Ovdje se pomaže JLS i to vrlo bitno, zaobilazi se ovaj puta regionalna samouprava odnosno županije i u povjerenstvu imamo i člana županije, ali isto tako imamo suport Ministarstva poljoprivrede imamo suport Agencije za poljoprivredu, elektronički pristup apsolutno da. Mislim da je to nešto što je doseg civilizacije 21. stoljeća i nema više izgovora da netko ne zna baratati sa računalom. Mislim da su to vremena koja su prošla i koja trebaju biti zaboravljana i to će biti i sigurno puno pravedniji i pravičniji način nego što je bio do sada. Ovdje se često govori o varanju. Kakav je to Hrvat koji vara svoju državu? Kakav je to Hrvat? Bio on poljoprivrednik, bio on bilo što, ako postoje pravila, ako postoje zakoni, zašto netko ima potrebu da na hektar, umjesto 400 kila gnojiva, baci 200. Da umjesto 100 kila pšenice posije 50 kila pšenice i da umjesto 8,5 tona po hektaru ovrši 4 tone. Kakav je to čovjek? Prema tome, pa ne možemo mi na svakog poljoprivrednika staviti još po jednog policajca da bdije nad njim kako poštuje agrotehniku. Pravi poljoprivrednicu, a ja uistinu poznajem prave poljoprivrednike, ljude koji žive od toga časno i pošteno, se ne bave takvim stvarima, ali ne, mi želimo ovdje upravo raspravljati o takvima. Zaboravimo takve. Oni su nebitni, hrvatska poljoprivreda ne počiva na njima, hrvatska poljoprivreda počiva na sustavima i malih poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava, ali isto tako i velikih sustava. Nema hrvatske poljoprivrede bez velikih sustava, to mora biti jasno svakome tko iole nešto zna o poljoprivredi. Ja nisam poljoprivrednik, ali cijeli život živim sa poljoprivrednicima i slušam pozorno ono što oni govore. Prema tome, ovaj Zakon, mislim da je dobra podloga, odnosno izmjena ovog Zakona, a ono što sam rekao evo i kolegici Marijani Petir, članak 16. dapače treba ga dotjerati, treba ga urediti, postoje još kriteriji koji se mogu ispraviti i želim naravno zahvaliti ministrici na stvarno njenom učešću u ovom svemu. Dala si je puno truda, slušala aktere od kojih, na kraju krajeva i mi, i o kojima ovdje razgovaramo i mislim da je to dobar, dobar put koji će nas dovesti do onoga čemu težimo, a to sam rekao da je to i više i jače i bolje. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovana Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju, kolega Ivanoviću. Nekako ste tijekom rasprave najviše u mene gledali, uopće me ne čudi, zašto je to tome tako. Dakle, govorili ste da nije poljoprivreda krenula od 90-tih, nije, no naravno ali se od 90-tih sustavno uništava. I ne zato što je sad skoro ponoć nego i da raspravljamo i do sudnjeg dana vama dragi Bog ne bi pomogao da vam prosvijetli oči pa da shvatite gdje su nestali svi ti silni poticaji, jer u brojnim krajevima, tamo gdje se najviše novca ulupalo, poljoprivredne proizvodnje nema. Ali ajmo to sad staviti na stranu, htjela bi nešto drugo replicirati. Dakle činjenica je da u sustavu poljoprivrede nama treba krupna i korjenita reforma, ne samo ova državna u smislu teritorijalnog preustroja i boljeg sustava nadzora i kontrole, nego bi trebali osmisliti sustav vertikalne i horizontalne integracije proizvođača. Da, nama doista trebaju i mali, ali i veliki, međutim, ovaj Zakon za to ne daje podlogu.
Vrijeme. Hvala. Odgovor.
Ostat ćemo svi skupa kao država mali.
Ja nisam toliko pesimističan, zašto? Zato što, ajde ipak dio vremena provedem s tim ljudima i vidim da se tu pomaci događaju, oni možda nisu onoliko veliki koliko bi mi htjeli, ali zasigurno hrvatska poljoprivreda počinje dobivati te konture koje želimo. I postoji još tu stvari koje treba dotjerati, no plakati za prolivenim mlijekom, to je jednostavno nešto što nas neće odvesti i dovesti nikuda. Žaliti što danas više nema PPK Valpova, što nema PIK-a Đakovo, što nema PIK-a Osijek, došli su neki drugi sustavi na taj prostor koji su se relativno dobro snašli, koji dobro odrađuju, zapošljavaju, proizvode hranu, puno toga ide u izvoz, prema tome, ima nedostataka dapače, nisam od onih koji bi to negirao, ali smatram da evo nizom izmjena Zakona, netko je primijetio da je ovo, ne znam, 25. izmjena. Neka je, neka se mijenja svakih 6 mjeseci, ako nije dobar i ne doprinosi onima za koje je namijenjen.
Poštovani Nikša Vukas, replika.
Evo zastupniče Ivanović, potaklo me, prvo ste rekli da je dobro što ide ovako kasno, jer da je tu izneseno puno netočnih nekih navoda, pa bi vas molio da točno kažete što smo to netočno rekli, jer smo prije svega razgovarali o nekom poboljšanju Zakona i sad ste rekli drugu rečenicu, kaže, ja ne žalim za PIK-ovima, ok ako je vama normalno da su PIK-ovi završili tako kako su završili, onda imam nekako osjećaj da vi stvarno poljoprivredu ne razumijete. Hvala.
Uvaženi gospodine Vukas, prvo i prvo, ja nisam rekao to što vi navodite. Što se tiče poljoprivrednih sustava, što se tiče poljoprivrednih kombinata. Ja sam rekao da nemamo vremena žaliti za vremenom koje je prošlo, u kojem ja nisam sudjelovao, nisam bio, pa prema tome ne želim dijeliti tu odgovornost. Ja sam rekao da su na mjesto nekih došli neki novi sustavi. Ovdje je bila najbitnija informacija da krava ima 4 sise i o tome mantramo ovdje kad god je tema poljoprivreda, onda mi govorimo o tome koliko krava ima sisa i koliko ima zapuštenog zemljišta u Republici Hrvatskoj i koliko imamo hektara, a u biti nitko neće otići u Zavod za statistiku i pogledati koliko to Hrvatska ima ovog trenutka hektara obradive površine, nego govorimo iz nekih vlastitih statistika ne bi li se malo dopali nekome. Što se tiče kasnog sata, nema kasnog sata u Hrvatskom saboru, svaki ovdje sat u korist građana Republike Hrvatske, bilo to u pola deset ujutro ili bilo u pola jedan u noći.
Hvala. Sljedeća replika poštovana Marijana Petir.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, kolega Ivanoviću, pa sad ste odgovorili na dio u stvari onog što sam vas ja htjela pitati, jer ste rekli da je dosta netočnih navoda ovdje izrečeno. Ja sam se htjela samo dotaknuti onog dijela koji se odnosi na navodnjavanje, jer smo nedavno imali i tematsku sjednicu od navodnjavanju koju je Odbor potaknuo sa Ministarstvom poljoprivrede i sa veleposlanstvom države Izrael, kako bi čuli njihova pozitivna iskustva, ali i kako bi dobili povratnu informaciju da li se provode projekti u Hrvatskoj, pa je informacija koja je stigla iz Ministarstva i Hrvatskih voda ukazala na to da je 17 projekata provedeno ili u fazi realizacije, a 27 projekata je spremno i čeka se usvajanje strateškog plana iz kojeg će se realizacija financirati po prioritetima, a među njima je, koliko sam vidjela, i Sinjsko polje u Splitsko-dalmatinskoj županiji, pa molim vas možete li mi to potvrditi.
Dapače, mogu vam potvrditi, ali evo imam upravo ovu tablicu sa 27 projekata koji su u fazi projektiranja i imamo ovih 8 projekata koji su završeni. Navodnjavanje je jedna od potreba koja će jednostavno obilježiti budućnost hrvatske poljoprivrede, i tu nema govora. Klimatske promjene čine svoje i tu ne možemo turati glavu u pijesak, dapače. No imamo mi drugi problem. Nije problem dovesti sustav navodnjavanja da navodni 5 tisuća hektara, recite mi samo tko će obrađivati tih 5 tisuća hektara? Tu mi imamo problem. Povrtlarstvo koje baš nije omiljena grana kojom će se ljudi baviti, stočarstvo, ratarstvo ok, no, međutim, dovesti vodu do polja nije toliko velik problem. To ima svoju cijenu, košta određene milijune, ali poslije [[upadica Ante Sanader: Vrijeme.]] stavljanja u funkciju tog zemljišta e to je već nešto sasvim drugo.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani kolega spomenuli ste da ne trebamo govoriti u ovom visokom Domu o onima koji varaju, međutim, htjela bih čuti vaše mišljenje oko onih situacija koje su se događale unazad 10 ili 15 godina, gdje bi na natječaju njih desetorica sjedili i podijelili si cijeli atar. I onda smo dobili velike, moćne poljoprivrednike koji imaju 200, 300, 500 hektara, a svi ostali nisu mogli doći niti do komadića i na kraju zapravo oni ti koji su morali iseliti iz Slavonije. Da li o njima treba govoriti? Hvala vam.
Treba. Nemam ja tih problema, što se toga tiče. Tko je varao, tko je krao, zato postoje institucije Hrvatske države i ja tu uopće nemam problema, ali ću još jednom ponoviti, ovaj Zakon želi stati na kraj upravo takvoj praksi, kroz sasvim drugačiji pristup i popunjavanja natječaja koji ovaj puta ide u elektroničkom obliku i u drugom slučaju kroz sustav bodovanja. Prema tome, pooštravaju se ti kriteriji, ja mislim da se polako sužava manevarski prostor za takve, nažalost da je u praksi bilo toga, apsolutno da, lud bi bio tko bi zatvorio oči, nato kažem ponovo, neće nas to odvesti, nešto što se dogodilo, se dogodilo, ajmo gledati da se takve stvari više ne događaju, puno smo pametniji, zreliji i mislim da možemo kroz ovakve rasprave, pogotovo kroz rasprave struke, mi smo samo političari, neki drugi ljudi se bave poljoprivredom, njih treba pitati na koje načine zaštopati te rupe da upravo ovakvi kriminalci ne mogu doći do ovog.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani Emil Daus.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. U zadnjih 12 godina, u zadnja 3 mandata koliko sam imao čast biti općinskim načelnikom svoje Općine, čini mi se da jedno 6 puta se ili mijenjao ili donosio novi zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu, ne znam koliko je prije neke cifre koje smo slušali, nije baš onoliko, ali da je mnogo puta, je. I to je sigurno unosilo veliku nesigurnost poljoprivrednicima, posebno zbog toga što su njihove investicije dugoročne, a samim time i povrat tih investicija je dugoročan. I nadam se da se napokon ide prema završnim izmjenama i da se napravi jedna stabilnost sustava, mislim da je to ono prvo što treba poljoprivrednicima. I treba spomenuti da se zadnjih godina učinio korak naprijed i to treba pozdraviti i pohvaliti ministricu za suradnicima, kao član opozicije nemam niti malo problema s time, ako je ono što je dobro treba reći da je dobro. Ali isto tako očekujem da se prihvate i neki naši prijedlozi, ako su dobri, ako su ispravni i na dobrobit cijele zemlje i naših poljoprivrednika. Jer mislim da nam je svima u interesu da podignemo domaću poljoprivrednu proizvodnju, mi koji smo tu ostali mislim da dokazujemo da je, i treba neke stvari reći da ipak još uvijek ne štimaju, jer mnogo je, to je činjenica da je mnogo novaca uloženo, pogotovo od ulaska u Europsku uniju, a nekako poljoprivreda nam je pala, poljoprivredna proizvodnja u svom kumulativu. I tu treba još dodatne snage unijeti da se to ispravi. Al ja ću se malo sad fokusirati na probleme poljoprivrednika u Istri, nisam pozvan da pričam o drugim dijelovima zemlje, jer jednostavno ne poznam situaciju, ono što treba učiniti za poljoprivrednike u Istri, prvo je utvrditi jedinstvene cijene poljoprivrednog zemljišta sukladno površini i bonitetnoj kategoriji na razini države, te time onemogućiti mešetarenje s cijenom poljoprivrednog zemljišta i s jednom vrstom možda diskriminacije. Drugo, čini mi se da je ministrica sukladno Zakonu donijela potreban Pravilnik. Govorim o bonitetima, ali jasno da je zbog nepostojanja pedoloških karti mjerila 1:2000 do 1:5000, one takozvane dvehiljadarke, pethiljadarke, nije moguće provesti bonitiranje, označavanje P1, P2 kategorije zemljišta, jer jednostavno karte ne postoje. Pa je naš prijedlog, to nije možda stvar ovog Zakona, ali evo ovdje ste predstavnici Ministarstva, da se pokuša naći, da li kroz vaše, da li kroz drugo ministarstvo osigura sredstva za financiranje izrade novih pedoloških karata, te da se one u najkraćem mogućem roku izrade, onda ćemo imati pravi, možda se i rade, ne znam, ali za sad ne znam da je u izradi, Treće, Zakonom je propisana mogućnost da iznimno osobito vrijedno obradivo P1 i vrijedno obradivo P2 poljoprivredno zemljište u vlasništvu RH koje se nalazi izvan proizvodno tehnoloških cjelina koje su u funkciji poljoprivredne proizvodnje mogu se prodati na temelju javnog natječaja za katastarske čestice poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države površine do jednog hektara za kontinentalno područje i površine do 0,2% hektara za priobalno područje. Pa naš je prijedlog da za priobalno područje, samim time praktički i čitavo područje Istarske županije se također poveća površina na jedan hektar, kao i na ostatku kontinenta i da se izbjegne još jedna vrsta diskriminacije jer ovdje se radi o poljoprivrednom zemljištu, ne o turističkom, ne o građevinskom, isključivo o poljoprivrednom. Poljoprivrednicima treba dati mogućnost da proizvode pod jednakim uvjetima na cijelom teritoriju RH, a mešetare kažnjavajmo, košto je rekao i kolega nemam ništa protiv toga. I posljednje, kupoprodajna cijena za prodaju poljoprivrednog zemljišta sukladno čl. 59. zakona plaća se jednokratno u roku od 30 dana od dana sklapanja ugovora. Neki od poljoprivrednika, pogotovo onih manjih, reklo je da li je možda moguće uvesti mogućnost više opcija plaćanja. Nisu to neke velike površine, ali malima se nakupi i dal je moguće možda i kroz nekoliko rata ili kroz ne znam do stupanja u prvi rod s nekom odgodom itd., da se vidi da ih se manje optereti kupce poljoprivrednog zemljišta. Hvala.
Replika prva, poštovana Katarina Nemet.
Zahvaljujem. Evo kolega Daus, još jedanput bi trebalo stvarno naglasiti, a to ste vi u vašoj raspravi se dotakli činjenice cijene poljoprivrednog zemljišta, znači poljoprivredno zemljište koje prodaje RH na javnim natječajima i njena početna cijena koja proizlazi iz sustava e-nekretnine. Kada to uspoređujemo sa ostalim dijelovima Hrvatske dolazimo do nevjerojatnih razlika u početnim cijenama. Zanima me da li smatrate da je ta cijena pravedna ili je stvarno riječ o nečem drugom? Hvala.
Hvala. Kao što sam rekao i prije, da je jedna vrsta diskriminacije i mislim meni je jasno da se možda u ostatku zemlje stječe dojam da bi ne znam u priobalju trebalo koštat više, ali ponavljam, radi se isključivo o poljoprivrednom zemljištu. Apsurd je zapravo još i veći jer slavonska crnica zemlja može hranit istarski fliš ili, ili one neke površine koje imamo stvarno skromno, skromno tlo za poljoprivrednu proizvodnju. I evo jedna usporedba na hektar možda 5 tona pšenice, u Slavoniji će bit 8 do 9 tona pšenice, a višestruka je cijena višestruko skuplja cijena po kvadratu poljoprivrednog zemljišta u Istri, državnog pardon.
Slijedeća replika poštovani Marin Lerotić.
Kolega Daus, sve više imamo problema i sa divljači koje rade ogromne štete, ogromne probleme našim poljoprivrednicima kako na usjevima tako i na višegodišnjim nasadima, to čak i do tih mjera da neki i planiraju odustati odnosno ne vide više smisao bavljenja poljoprivredom i to je tema o kojoj treba govoriti i naravno treba raditi na tome da se taj problem čim prije i čime efikasnije riješi, pa me zanima kako to komentirate.
Hvala lijepa. Da, to je, to sam i prije u izlaganju u ime kluba spomenuo kako bi se, ne slikovito nego doslovno izrazio do, u ruralnom području Istre već su nam odavno zečevi i srne kućni ljubimci, a ono što još više zabrinjava da krupna divljač, zvijeri, divlje svinje, počele su ulaziti ne više u prigradska nego i u sama gradska naselja i to je jedan veliki problem. Al ono što ste rekli s obzirom da se radi o poljoprivredi, da uništavaju usjeve i stvarno već su nam se javili nekoliko poljoprivrednika koji ozbiljno razmišljaju, ozbiljnih poljoprivrednika koji ozbiljno razmišlja da li da se nastavi bavit poljoprivredom. Tu treba pomoć svih nas i lokalne i regionalne i državne uprave jer zaraslo je sve vegetacijom, sve više je šuma do samih kuća, divljač dolazi do svojih prirodnih oaza, do hranilišta, do, zapravo to su poljoprivredne površine koje ljudi rade, a šume su im odmah prirodni zaklon.
Slijedeća replika poštovani Nikša Vukas.
Kolega Daus, pa vezano za pedološke karte koliko ja znam na agronomskom fakultetu na zavodu za pedologiju postoji praktički, skartirana je cijela Hrvatska temeljem profila koji su se radili na terenu, tako vezano za pedološku kartu za bilo koji grad ili općinu u Hrvatskoj možete zatražit kod njih.
Hvala lijepa. Ja to nisam znao, ako je tako onda mi je drago. U informacijama koje sam dobio je da nedostaje još, ne znam dal je cijela Hrvatska pokrivena, ako je to je dobro i pozdravljam to. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Marin Mandarić.
Zahvaljujem g. predsjedavajućim, poštovana gđo. ministrice zajedno sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu definira tematiku koja uvijek sama po sebi nekako diže tenzije i izaziva prijepore kako u političkoj javnosti među nama koji smo odgovorni za donošenje zakonodavnog okvira, u stručnoj javnosti, ali i među ljudima na terenu našim poznanicima, susjedima, prijateljima, poljoprivrednim proizvođačima, one koji svaki dan sretnemo, mnoštvo onih malih poljoprivrednih proizvođača seljaka, ali jednako tako i velikih poljoprivrednih sustava. Osim što je poljoprivredno zemljište osnova za proizvodnju hrane, ne treba govorit koliko je proizvodnja hrane bitna uvijek bila i bit će, naravno osnovne potrebe i neke vrste da bi uopće preživljavala, a danas je još aktualnija tema o proizvodnji zdrave hrane, naravno nastavno na to i razvoj prehrambeno prerađivačke industrije i njeni učinci na razvitak gospodarstva pojedine države. Osim te funkcije naravno poljoprivreda ima i onu osnovnu egzistencionalnu funkciju u ruralnom razvoju, mnogim mnogim malim poljoprivrednim proizvođačima seljacima osnovna djelatnost da bi, da bi preživjeli. Poljoprivredna proizvodnja je prvoklasno demografsko pitanje u ruralnim razvojima i naravno da je onda i pred ovim zakonom jedna zadaća da izbalansira proizvodnju hrane koja već prelazi u industrije i ovo osnovno prvoklasno demografsko pitanje. To smo čuli u prethodnim nekim raspravama, da treba naći pravi balans između velikih sustava i malih poljoprivrednih proizvođača. Nije laka zadaća. Naravno naša poljoprivreda treba biti i modernija, bolja, konkurentnija ali imaju onu drugu funkciju zadržati male ljude na ruralnom području. Kao što je pred zakonom zadaća velika, zahtjevna tako i pred ministricom zajedno sa njenim suradnicima koji su do sada radili velik posao, a još je i velik posao pred njima. Predložene izmjene zakona ovoga koji je donesen iz 2018. godine idu u dobrom smjeru, puno je tu stvari za pohvalu, vidi se da se zapravo cijela ekipa u ministarstvu pozorno pratila što se događalo u ove zadnje tri godine na terenu, koje su bile problematike i kako tome doskočiti, kako poboljšati sustav upravljanja državnim poljoprivrednim zemljištem. Puno je tu stvari koje što je i za pohvaliti, evo neke ću i nabrojati. Ovo što se izuzima županija iz cijelog postupka o.k. ubrzat ćemo nešto. Uvodi se sustav e-zakupa, odlično, za pohvalu, svaka čast. Omogućuje se propisivanje jamčevine na prijavljene natječaje, da li novčanim pologom, nekakvom bankarskom garancijom bilo nešto u tom smislu. Odnos umjetnih grla po hektru da se pri tom izračunu ne uzima u obzir poljoprivredno zemljište koje imaju poljoprivrednici u zakupu od privatnih osoba ide na ruku opet onim stočarskim proizvođačima. Ali opet kad govorimo o onom sustavu bodovanja, onom članku 36. koji je predmet izmjere. Naravno nekako svi gledamo u njega. Držim da generalno dobro je što idemo na sustav bodovanja, ali isto držim da ima prostora za dodatna promišljanja o nekim stvarima. Dosadašnji posjednici, ovo mi baš nije najjasnije misli li se tu i na one koji su da tako kažem pod navodnicima nasilno ili na divlje nekad ušli u državno poljoprivredno zemljište pa onda uspjeli izlegalizirati svoju situaciju, da li će i oni biti nagrađeni sa dodatnih 20 bodova. Držim da ne bi trebali biti. Sektorski uvjeti sasvim u redu da treba dodatno potaknuti stočarsku proizvodnju, proizvodnju mlijeka koja je nekako kraljica osnovne poljoprivredne proizvodnje. Prebivalište ili sjedište ponuditelja, odnosno domicilnost razmisliti o dodatnom tretmanu ustrojbenih oblika između OPG-a, obrta i tvrtke. Držim da nije to toliko bitno. Možda je bolje pribjeći rješenju koji sad stoji u članku 36. zakona koji govori o malim, mikro, srednjim i velikim proizvođačima, da se skoncentriramo na male i na mikro bez obzira da li oni bili OPG, obrt ili tvrtka. Držim da treba jače bodovati sjedište ponuditelja koji je na području jedinica lokalne samouprave koja raspisuje natječaj, a za ostale praktički bez dodatnog bodovanja. Držim da je u redu što dodatno valoriziramo one kojima je poljoprivreda osnovna djelatnost. Recimo u članku 13. tamo stavak 4. gdje se kaže da je moguće i produžiti ugovor o zakupu, možda mi baš nije jasno tko donosi odluku da li ministarstvo ili grad, možda to dodatno propisati. U stavku 10. kad kaže u izračunu maksimuma držim da treba gledati svu zemlju koju poljoprivredni proizvođač ima državnu na korištenju, ne samo ovu nakon 2018. godine koju su dobili natječajima [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Evo nisam stigao sve. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog Marina Piletića. Samo do ponoći, u ponoć prekidamo raspravu.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena ministrice evo 30 sekundi do ponoći. Nakon svih ovih rasprava dopustite da kao nepopravljivi optimist mogu u ponoć konstatirati u Hrvatskom saboru nije sve tako sivo, a boga mi ni crno u hrvatskoj poljoprivredi. I po postojećem Zakonu o poljoprivrednom zemljištu iz 2018. godine jedinice lokalne samouprave koji su dobili ovlast kao što će dobiti ovlast i po ovom predloženom zakonu mogli su i trebali su izaći u susret svojim poljoprivrednicima, donijeti programe na vrijeme i započeti sa raspisivanjem natječaja bilo za zakup, bilo za prodaju. Ima svijetlih primjera. Ima grad u Slavoniji koji je unatoč, dakle i pandemiji i coroni i lockdownima do sada pokrenuo 5 natječaja za raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištima. Kroz tri završena natječaja u funkciju stavljeno je 285 ha državne poljoprivredne zemlje. 160 ponuditelja u 3 natječaja, preko 800 ponuda. Dame i gospodo uvažena ministrice niti jedna žalba. Kad netko kaže ovdje u Hrvatskom saboru da se državno poljoprivredno zemljište dijeli za kafanskim stolovima ja vas pozivam dođite vidjeti kako se to radi. 800 ponuditelja niti jedna žalba. Trenutno su u fazi, dakle procedure dva natječaja, jedan za zakup, jedan za prodaju. Dame i gospodo, ako itko još sluša i čuje u ponoć u Hrvatskom saboru od svih ovih, dakle provedenih natječaja u gradu Novskoj 50% površina pripalo je mladim poduzetnicima. Ponavljam u do sad raspoloženim hektarima 50% pripalo je mladim poduzetnicima. Josip se ove godine oženio i živi od poljoprivrede, Nikola je dao otkaz u tvrtci u kojoj je imao dobru plaću i prijavio se, bavi se dakle poljoprivredom, dobio je zemljište i svoju obitelj od toga prehranjuje. Goran je poslao svoju prvu od troje djece ove godine na fakultet. Čitav život živi od poljoprivrede. Niti je velik, niti je dobio zemljište za birtijevu stolu, nego je sukladno svim do sad raspoloženim i raspisanim natječajima ostvario svoje pravo. Uz sve to povjerenstvo i ljudi koji rade u jedinicama lokalne samouprave utvrđuju razlike u površinama. Pokrenuti su i postupci za naplatu naknade bez prava korištenja, ostvareni prihodi i za državu i za županiju i za grad sukladno prihodima od državnog poljoprivrednog zemljišta i dijele ta sredstva. U posljednjih godinu dana nakon što je grad Novska zaposlio poljoprivrednog redara preko 100 ha privatnih parcela je stavljeno u funkciju. Nemojte zaboraviti da je preko 60% bivšeg područja općine Novska bilo okupirano, da smo se oslobodili u Bljesku, da je u 5 godina zaraslo većina i državne i privatne poljoprivredne zemlje i da sve to što činimo, činimo uz optimizam. Jer da je itko od poljoprivrednika, od nekoga tko se misli baviti poljoprivredom sluša ovu raspravu ma džaba milijuni što i kroz, dakle mjere ruralnog razvoja i kroz sustav poticaja i kroz zemljište koje se nudi nitko se ne bi počeo baviti poljoprivredom u Republici Hrvatskoj. Ponavljam, u Novskoj na do sad provedenim natječajima preko 50% zemlje je završilo kod mladih poljoprivrednika, ljudi koji su 20-tih, 30-tih godina, koji stvaraju svoje obitelji. Ali najlakše je reći nisu dobili mladi zemlju, oni su otišli negdje. Pa nije točno! Manjina je otišla, većina je ostala, živi na svom gruntu. Naravno da nam je žao svakog pojedinca koji je otišao iz Republike Hrvatske. Nemojmo se ovdje nabacivati floskulama. Ovo je vrlo ozbiljan zakon i ovaj prijedlog ide ka tome da se stvari ubrzaju i da još više državnog poljoprivrednog zemljišta omogućimo našem domicilnom stanovništvu.
Imamo repliku, poštovana Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Pa na početku bih vas samo uputila zašto nema žalbi? Zato što oštećeni, odnosno prijavitelji nemaju pravo na žalbu, nemaju znači mogućnost upute o pravnome lijeku. Imaju pravo na sudski spor koji je jako dugotrajan, koji iziskuje velike troškove, a na kraju svega toga trpi proizvodnja. To je prva stvar. Druga stvar. Zanima me kakvo je vaše stajalište oko pružanja usluge i tretiranja? Mi iz kluba Socijaldemokrata svjesni smo činjenice sve starije populacije koja se još uvijek i jedina bavi poljoprivredom kao i nemogućnosti educiranja. I smatramo da bi bilo najpametnije i najbolje pružiti im pomoć. Ne povećavati troškove njihove proizvodnje, dodatno komplicirati i ovako opterećeni sustav. A da li ste vi toga svjesni?
Ja ne znam čega ste vi svjesni kolegice Nikolić, ali ovo što ste rekli apsolutno ste u krivu. Volio bih da je to što ste rekli rezultat iskustva kojeg ste vi imali u raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem. Bojim se da bi bili poražavajući rezultati kada bi vidjeli koliko ste vi to državnog poljoprivrednog zemljišta i poljoprivrednika savjetovali. Nije točna činjenica da nije bilo žalbi. Itekako je, dakle bila omogućena mogućnost svim našim poljoprivrednicima da izraze žalbu, dakle na rješenje koje je donijelo Povjerenstvo za provedbu javnog nastupa. Govorite u potpunosti netočne informacije. Postoji postupak gdje se mogu, dakle prijavitelji javiti Ministarstvu poljoprivrede i dakle žaliti se na konačno rješenje. Toga kod nas nije bilo. Ne znam zašto koristite takve, dakle retoričke figure i bacate se floskulama kada to nije točno. Naravno da postoji pravni lijek, naravno da ministarstvo može poništiti odluku povjerenstva i gradskoga vijeća koje je u konačnosti donijelo odluke. Naravno da možemo napraviti reviziju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Toga nije bilo.
Povreda Poslovnika Romana Nikolić.
Povrijeđen je članak 238. Svjesna sam opomene, ali ja bih evo novom gradonačelniku Novske preporučila da se malo prošeta područjem Garešnice i naše Slavonije, pa da vidi o čemu se radi.
Siniša Jenkač sljedeća pojedinačna rasprava. Molim vas! Izvolite kolega Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Evo žar u raspravi bez obzira što je 12 sati, još traje. Pa evo da je tema važna dokazuje što je ovdje još uvijek nazočna ministrica ja joj na tome čestitam. I čestitam kolegi Marinu na svemu onome što je iznio u raspolaganju državnim zemljištem s obzirom da mi u Novom Marofu baš i nemamo nešto količina državnog poljoprivrednog zemljišta, ali zato imamo puno malih poljoprivrednika, hobi poljoprivrednika koji se bave raznim oblicima poljoprivrede u njemu koriste i razne pesticide, a da su svi govorili danas o zemljištu ja ću malo o pesticidima čisto da se razbije monotonija. Znači dosadašnji zakon pokazuje neke nedostatke, a evo sa novim nacrtom zakona otklanjaju se i dosadašnji nedostaci. Zakon definira i regulira distribuciju i prodaju pesticida na način da propisuje opće uvjete tko se može baviti navedenom djelatnošću, zatim uvjete, obveze u pogledu objekata, prostorije i opreme, opće uvjete za skladištenje pesticida govori o mogućnosti skladištenja drugih proizvoda, propisuje posebne uvjete i objekte za distribuciju. Zakonom je propisano i da se sve distributere pesticida obvezan upis u središnju evidenciju fito sanitarnog sustava. Također važna pažnja se posvećuje informiranju javnosti, podizanju razine svijesti o upotrebi pesticida što je vrlo važno, jer znamo da često puta korisnici pesticida na neki način vode se onom mantrom ako stavim malo više bit će bolje, a normalno malo više pesticida nije dobro i nije poželjno. Tako da je edukacija vrlo važna i poželjna i ona se provodi svakih 5 godina i treba se provoditi i tako mogu reći još kvalitetnije da se ljudima onima koji koriste pesticide upozori ih na opasnosti koje mogu prouzročiti i pretjeranu upotreba pesticida i neprimjerena upotreba pesticida. Zakon posebno uglavnom posvećuje uređajima za primjenu pesticida i to održavanju takvih uređaja što je vrlo važno jer često puta uređaji su i stari i nekvalitetni. Posebna pažnja posvećena je i postupcima upotrebe i primjene pesticida kao što je i primjena prskanje pesticida iz zraka koja generalno nije dopuštena ali se iznimno može dopustiti u posebnim slučajevima. Također prije tretiranja pesticidima profesionalni korisnici pesticida moraju obavijestiti javnost te moraju poštivati ograničenja primjene pesticida radi zaštite voda i vodnog okoliša. Također Zakonom se štite pčele i drugi oprašivači te je zabranjena primjena pesticida u vrijeme cvatnje poljoprivrednih kultura. Isto tako profesionalnim korisnicima pesticida prije svake primjene istih dužni su obavijestiti Hrvatski pčelarski savez i povjerenika za izvođenje evidencije pčelara i pčelinjaka te katastar pčelinjih paša po županijama i pčelarskim udrugama. Također detaljno je propisan način primjene rukovanja i uvjeti skladištenja pesticida, gospodarenje pesticida, njihovom ambalažom, ostacima koji ostaju iza korisnika pesticida. Znači radi se o poboljšanju Zakona i unapređenju pravnog okvira nacionalnog zakonodavstva kojim je regulirana održavanjem upotrebe pesticida i nadam se da će ova izmjena Zakona poboljšati upotrebu pesticida kao što sam spomenuo i skrenuti pozornost onima koji upotrebljavaju pesticide da moraju to upotrebljavati na primjeren način itd., itd. Ja bi samo se u kratkim crtama osvrnuo i na neke komentare evo čisto informativno radi, bila je spomenuta u nekim raspravama Agencija za plaćanje u poljoprivredi. Ono što možda kolege ne znaju čini mi se da je jučer potpisano i na adrese 41 poljoprivrednika došlo je znači 55 milijuna kuna iz mjere ruralnog razvoja mjere 4, mjere 5, mjere 6 tako da evo čestitam Ministarstvu poljoprivrede i Agenciji na dobro obavljenom poslu i na realizaciji svega zacrtanog.
Vrijeme. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana Ankica Zmaić.
Zahvaljujem potpredsjedniče … [[Govornica nije uključena, ne razumije se]] pitanje budućnosti Hrvatske tako je i za demografsku revitalizaciju u ruralnom području vrlo važno poljoprivredno zemljište koji je temeljni i najvažniji resurs u proizvodnji hrane. Živjeti na selu i baviti se poljoprivredom jedan je od uvjeta i transparentna dodjela državnog poljoprivrednog zemljišta. Ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je na snazi očito ima niz nedostataka s kojima smo se suočili tijekom provođenja raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu Republike Hrvatske. Prvo i osnovno je sporost i od strane jedinica lokalne samouprave koje nisu donijele program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, pa rokovi za izdavanje mišljenja na programe i na odluke o izboru najpovoljnijih ponuditelja, nadzor nad gospodarskim programima, sva moguća administrativna opterećenja i sve druge okolnosti koje su uistinu otežavale postupak raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu omogućuje se učinkovita, brža i transparentnija provedba raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Jedan od najbitnijih kriterija za ostvarivanje prava prvenstva na javnim natječajima je zakup. Za zakup je uvođenje sustava bodovanja koji osobno pozdravljam i kao čelnica jedinice lokalne samouprave i kao saborska zastupnica. Naši stočari bi konačno trebali doći do zemlje domicilni OPG-ovi i obrti, mladi i obrazovani nositelji OPG-a i obrta i ostali poljoprivrednici. Važno je naglasiti da se ovim izmjenama i dopunama boduju ponuditelji i njihovi resursi, a ne gospodarski programi koji sadrže želje i pozdrave. Propisuje se da jedinice lokalne samouprave moraju u roku od 3 mjeseca od stupanja na snagu ovoga Zakona donijeti programe raspolaganja kao i što moraju u roku od 3 mjeseca raspisati javne natječaje za zakup za slobodne površine. Nema više maksimalnih površina u programima, već jedinice lokalne samouprave mogu odrediti površine u javnim natječajima. Izuzimaju se županije od davanja mišljenja na programe i na odluku o izboru najpovoljnijih ponuda, a to nam je skraćen postupak za 45 dana. Uvodi se elektronička provedba natječaja koja ubrzava postupke. Rokovi za zakup su 25 i 15 godina s mogućnošću produljenja za isto razdoblje. Jedna od vrlo važnih odredbi Zakona je određivanje jamčevine za sudionike natječaja i tu dobivamo ozbiljne i odgovorne ponuditelje i na taj način ubrzavamo postupke, a ne kao do sada što se događalo da se za neke katastarske čestice primjera 50 katastarskih čestica puta 50 ponuditelja to je 2 i pol tisuće ponuda, nikad kraja za odraditi. Novina je i da se kod prodaje prednost imaju dosadašnji posjednik i vlasnik zemljišta koji graniči, a to je okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta. Brisu se odredbe o privremenom korištenju što nije bilo dobro, jer su tu prosperirali manje-više manipulatori. Propisuju se obveze dostave ili izrade gospodarskog programa kojima je u ugovoru gospodarski program sastavni dio, a uvode se i kontrole gospodarskih programa od strane Ministarstva i jedinica lokalne samouprave. Evo propisano je da umjesto poljoprivrednog redara poslove obavlja službenik u JLS kojem je to u opisu posla. Propisane su i kazne za neovlašteno korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta i kazne za nedostavljanje godišnjeg izvješća o provedbi gospodarskog programa. Puno toga dobroga je ovim izmjenama i dopunama zakona propisano i uređeno, a u svrhu i cilj je maksimalno ubrzati raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, ali smatram i predlažem da bi neke odredbe trebalo još malo i doraditi kao npr. u čl. 31. st. 10. dodati da se u maksimalno … [[Govornik se ne razumije]] za zakup uračunaju sve površine državnog poljoprivrednog zemljišta koje je pojedina fizička ili pravna osoba dobila u zakup po svim dosadašnjim natječajima provedenim, a ne samo od 2018.g., da nam opet ne bi dobili zemlju koji već imaju 50, 100 i više hektara. U čl. 36. kod prava prvenstva na javni natječaj za zakup za st. 1. kao uvjeti rada i zapošljavanja da se ponuditeljima računaju podaci za 2 ili 3.g. koje prethode objavi javnog natječaja, a ne da za godinu koja prethodi jer će neki sutra zaposliti već nekoga i onda oni ponuditelji koji su ozbiljniji i koji imaju dosad zaposlene će biti zakinuti. Kao pravo prvenstvo stočara obvezujemo ih na uvjetna grla po hektaru, a ratare ništa ne obvezujemo. To treba malo razmotriti, isto tako kod prvenstva zakupa treba ugradit u odredbu da prijavitelj na javni natječaj ako je stočarstvo u pitanju mora imati poljoprivredni objekt sukladno propisima o građenju ili o nezakonito izgrađenim zgradama, a ne da stoku drži pod vedrim nebom [[Upadica: Vrijeme]] i ubire samo poticaje, a jadne životinje neka pere kiša i prži sunce. I na kraju, podržavam ove izmjene i dopune zakona za koje je ministrica Vučković sa svojim timom utrošila puno radnih dana i mjeseci kako bi se [[Upadica: Vrijeme]] omogućilo brže i transparentnije raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem. Molim da se ove preporuke i sugestije razmotre do konačnog prijedloga.
Izvolite replika, Ružica Vukovac replika.
Poštovana kolegice Zmaić, dakle mene zanima vaše mišljenje o tome je li poštena sada ova situacija u koju dolazimo ovim izmjenama i dopunama. Vi znate da su neke općine unazad 10-tke godina odlučile svoje atare prodati, znači zemljište u vlasništvu RH su prodavali. Sada im se omogućava da konkuriraju na natječajima u susjednim općinama i tako ćemo zapravo ugroziti one gdje se zemljište nije prodavalo, dal je to po vama u redu, pošto ste načelnica želim čut vaš stav. Hvala.
Pa evo hvala kolegice Ružice, problematika nam je poznata i ti si bila prije par godina općinska načelnica gdje smo sudjelovali upravo isto vezano za Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Znači, bit će zakinute one osobe koje se upravo bave tim i kojima je to djelatnost, a nadam se da će ovo ministarstvo na čelu sa našom ministricom ipak iznaći rješenje da ovi ljudi ne ostanu zakinuti jer je budući do sad dosta toga prodano, a sad će ići u zakup. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče sabora, gđo. ministrice sa suradnicima. Evo drago mi je da danas možemo raspraviti o ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona koji sigurno svojim donošenjem će učinkovitije provoditi postupak raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem koje je u zakupu ili u prodaji, koje će staviti u funkciju zapušteno poljoprivredno zemljište i koji će održavati to zemljište i omogućavati daljnju obradu zemljišta i njegovu učinkovitost u prihodima koji iz njega proizlaze. Vjerujemo da ste učinili sve kako bi ovaj zakon bio što prilagodljiviji onima koji se bave i žive od poljoprivredne proizvodnje. Čitajući ga i iščitavajući sve one stavke vidimo da od prošlog zakona tek 340 JLS je samo izradilo program i dobilo suglasnost na njega od 555, što nije baš nešto za pohvalu, pa stoga vjerujem da i u tom grmu leži zec da se trebalo prionuti izmjenama i dopunama ovoga zakona. Ono što želim naglasiti da možda je dobro reći što sam i u replici naglasio, a to je da imamo određene stvari koje nisu obuhvaćene u ovom zakonu, a ja bi htio da budu, do narednog čitanja da sagledate mogućnosti i da u čl. 13. u st. 2. se stavi gdje piše program, dvije su iznimke zapravo od ovih natječajnih formi koje su definirane da se iznimno od st. 1. ovoga članka poljoprivredno zemljište u vlasništvu države koje je u programu predviđeno za povrat piše i ostale namjene daje se u zakup javnim natječajem da se striktno stavi povrat i nesređeni imovinskopravni odnosi na državnom zemljištem koje je ostalo poslije propalih pikova što je primjer u mojoj županiji i mogu reć da sam zbrajajući sve došao do 6000 hektara neobrađenih površina koje bi htjeli i željeli stavit u funkciju i omogućit poljoprivrednicima da na njima proizvode svoje proizvode i da od njih žive. Ono što još možda treba naglasiti u ovom zakonu da možda i nije dobro da licitiramo sa cijenom koja je dvostruko veća od ponuđene kao što je bio u prijašnjem zakonu. Znači, ne može se ići na to da dobijemo što više, nama je cilj da zemlja proizvodi što bolje proizvode, da bude oplemenjena, obrađena i da donosi našim poljoprivrednicima, ali i fizičkim osobama, kao i firmama da donosi dobit, ali ne treba se natjecati ko će dat više jer tu postoje oni kalkulanti koji će ući u natječaj i dati besmislenu cijenu za zemljište kako bi samo ostvarivali možda prihod od poticaja i ništa drugo kalkulirali sa tim zemljištem i dali ga možda u podzakup što puno puta nismo dosegli ili našim inspekcijama ili postupcima otkloniti takove nečasne radnje. Mislim da dvostruki iznos od početne cijene bi trebao biti limit, a oni svi drugi kategorije koje ste nabrojili dapače. Ono što sam pohvalio to je da ste uvrstili hrvatske branitelje koji su sudjelovali u Domovinskom ratu, koji su stvarali hrvatsku državu, njihovu djecu poginulih smrtno stradalih i nestalih hrvatskih branitelja možda tu možemo povisiti broj bodova bar na 10 a ne na skromnih 5. Evo to su moji prijedlozi koji bi možda doprinijeli još daljnjem poboljšanju ovog zakona. Ove tri stavke koje sam izrekao sigurno nisu preteča ničemu nego još samo daljnje poboljšanje ovoga dobroga zakonskog prijedloga ovih izmjena i dopuna, a vidio sam da u primjedbama koje su stigle postoje i takovih načina obraćanja na Zakonu o javnom savjetovanju. Inače mislim da iz prošloga zakona se napravio jedan iskorak, ovo je još jača i bolja dopuna zakona koja će doprinijeti još boljem funkcioniranju sa državnim poljoprivrednim zemljištem što u najmu, što u prodaji. A i ovaj članak 16. koji treba malo doraditi zbog ovih stvari koje imamo na terenu. I vjerujem da će tako on biti savršen u svojoj primjeni. Mislim da i ono što ste stavili da županije više ne daju suglasnost [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] one imaju svoga predstavnika da je to jako dobro. Sve u svemu, evo to su moje primjedbe. Hvala vam lijepo.
Hvala. Slijedi pojedinačna rasprava poštovana Dalija Orešković. Nema je, gubi pravo. Završne rasprave. Prvi je Klub zastupnika Domovinskog pokreta poštovana Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Dakle, samo sekundu da nađem svoj dio vezano uz zadnja izlaganja. Dakle, podsjećam vas da je državno zemljište ne tako davno bilo u vlasništvu naših baka i djedova, seljaka, poljoprivrednika, stočara. Jer u vrijeme bivšeg sustava svatko tko je imao zemlju imao je i stoku. U vlasništvu ljudi koji su živjeli od rezultata svoga rada, a onda im je bivši sustav to zemljište nasilno oduzeo proglasio ga društvenim, a ono je danas državno. Iako je Hrvatska kao zemlja stradala u ratu sa neorganiziranim tržištem bez burze poljoprivrednih proizvoda, bez skrivenih potpora, sa umanjenom omotnicom izravnih potpora u poljoprivredi, bez tržišnih robnih rezervi s vrlo malo strateških robnih rezervi i uza sve promašaje agrarne politike zahvaljujući upornom radu i zalaganju naših poljoprivrednih proizvođača i dalje je spremna proizvoditi hranu za svoje stanovništvo. Vrlo je važno sačuvati efikasna poljoprivredna gospodarstva koja su okosnica naše poljoprivrede, a to su naša obiteljska gospodarstva iz registra poreznih obveznika koja obrađuju tako kaže statistika ja sam goglala 331262 ha iz arcod sustava što predstavlja tek 28,8% poljoprivrednog zemljišta upisanog u arcod sustav. Podsjećam izvan registra poreznih obveznika ostalo je čak 71,2% poljoprivrednog zemljišta. U suvremenoj poljoprivredi koju preferiraju stare članice EU dohodak gospodarstva se diverzificira u 3 razine. Prvo i osnovno dohodak iz primarne poljoprivredne proizvodnje, zatim dohodak iz obnovljivih izvora energije u konceptu bioekonomije na poljoprivrednom gospodarstvu o čemu naši poljoprivrednici još uvijek mogu samo maštati. I treće dohodak iz nepoljoprivrednih djelatnosti kao što su ruralni turizam, komunalni radovi i razne uslužne djelatnosti što je u Hrvatskoj priznajmo tek u povojima. Ovakvu strukturu prihoda nužno je osigurati poljoprivrednim gospodarstvima u Republici Hrvatskoj koja su efikasna, odnosno upisana u Registar poreznih obveznika. Ovo je preduvjet profiliranja i kvalitetnog restrukturiranja zemljišne politike koju treba koncepcijski vezati na razinu pojedinog poljoprivrednog gospodarstva, te na individualnoj razini pristupiti funkcionalnom jačanju OPG-a, obrta i mikro subjekata kao osnovnih funkcionalnih jedinica moderne hrvatske poljoprivrede. Udjeli stočarstva u razvijenim europskim zemljama su za 20 i više postotnih poena viši u usporedbi sa Hrvatskom. Kako bi Hrvatska postigla zadovoljavajuću razinu konkurentnosti domaće poljoprivrede nužno je povećati udio stočarske proizvodnje u ukupnoj vrijednosti poljoprivredne proizvodnje, jer proizvodi iz sektora stočarstva znače i proizvode sa dodanom vrijednošću, odnosno one koji pretvaraju nisko vrijedne proizvode, biljne proizvodnje u visoko vrijedne proizvode mesa i mesnih prerađevina. Nadalje od ulaska Hrvatske u EU bilježimo izrazito negativne razine samodostatnosti na svim ključnim tržištima mesa, dakle i goveđe, svinjsko i pileće što domaće potrošače stavlja u nezavidan položaj u kojem ovise mahom o nekvalitetnom uvozu iz inozemstva. Ove godine zabilježen je dramatičan rast cijena sirovina na svjetskom tržištu, pa tako i u Hrvatskoj. Stočarima od početka godine naglo rastu troškovi, a s druge strane svoje proizvode prodaju ispod cijene jer se na zajedničkom tržištu roba nudi po dampinškim cijenama. Sve ovo znamo, ali ipak ostavljamo farme sa mliječnim kravama i sa kreditima za izgradnju tih farmi bez dostupnog zemljišta i to već duže vrijeme. Za kraj bih samo zamolila sve prisutne podržimo one koji rade, koji već sada proizvode, koji čuvaju svoj prostor, koji nam proizvode zdravu hranu, osiguravaju mlijeko, meso, domaća jaja i kruh naš svagdašnji. Zahvaljujem.
Završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana Ankica Zmaić.
Evo poštovani večeras smo konstruktivno raspravljali o dva zakona u prvom čitanju i to o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu i Prijedlogu zakona o održivoj uporabi pesticida gdje smo iznosili mišljenja, prijedloge, pohvale i propuste a sve u cilju kako bi ovi zakoni bili učinkovitiji. O izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu smo čuli večeras puno, znači postići će se učinkovita provedba postupaka raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, a sve u cilju povećanja poljoprivredne proizvodnje, stvaranja veće dodatne vrijednosti u poljoprivrednoj proizvodnji, stavljanja u funkciju zapušteno poljoprivredno zemljište i njegovog daljnjeg održavanja. Cilj izrade i donošenja ovih izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu je smanjenje administrativnih zapreka kako bi se ubrzalo raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, stavljanje u funkciju zapuštenog poljoprivrednog zemljišta i državnog poljoprivrednog zemljišta koje nije u funkciji poljoprivredne proizvodnje, povećanje produktivnosti i stvaranje dodane vrijednosti proizvodnje te bolja i učinkovitija kontrola korištenja državnog poljoprivrednog zemljišta. Novina znači … elektronička provedba natječaja za zakup i provedbu te izuzimanje županija iz postupaka čime će se stvoriti preduvjeti za bržu i efikasniju provedbu raspolaganja. Propisuje se način utvrđivanja najpovoljnijih ponuditelja na natječaj za zakup putem bodovanja koji daju prednost ponuditeljima koji se bave stočarstvom, onima koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom koja ostvaruje dodanu vrijednost. Dosadašnjim posjednicima koji se bave određenom vrstom proizvodnje mladim i domicilnim nositeljima obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Predloženim izmjenama i dopunama Zakona izvršene su korekcije koje će poboljšati primjenu zakona, ubrzati raspolaganje, omogućiti dodjelu zemljišta onim korisnicima koji će se na državnom poljoprivrednom zemljištu baviti proizvodnjom koja stvara dodanu vrijednost te će se uspostaviti efikasnija kontrola korištenja državnog poljoprivrednog zemljišta kao dobro od interesa za Republiku Hrvatsku. Vezano za Prijedlog zakona o održivoj uporabi pesticida istim se uređuje sustav izobrazbe profesionalnih korisnika pesticida, distributera i savjetnika, distribucija i prodaja pesticida, informiranje javnosti i podizanje razine svijesti o rizicima od uporabe pesticida, primjena, rukovanje i uvjeti skladištenja pesticida, upravni i stručni nadzor, te inspekcijski nadzor. Zakonom se također uređuje primjena pesticida iz zraka te obavještavanje javnosti o uporabi istih, posebne mjere zaštite vodnog okoliša i vode za piće te primjena pesticida na javnim zelenim površinama te se zakon prilagođava Strategiji od polja do stola. Mi iz Kluba Hrvatske demokratske zajednice podržavamo u prvom čitanju ova dva vrlo važna zakona. Hvala.
Završna rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta Miro Bulj.
Dobro jutro svima koji gledaju ovo. Kolega Đakić, spava se. Što bi rekao kratko? Zakon o poljoprivrednom zemljištu je bitan i česte izmjene govore o tome da onoliko koliko je godina države ili nešto blizu tu toliko imamo zakonskih izmjena, što znači svaku godinu mijenjamo zakon. Ja bih osobno volio da ovim zakonom imamo nekakav pomak da upravljanje državnim zemljištem i svim zemljištima u Republici Hrvatskoj o poljoprivrednom govorimo da bi i privatnim i državnim, međutim činjenica je da danas kada imamo poskupljenje gnojiva ja i ne znam koliko je to sada 100 kila je 500, 600 kuna, kada imamo poskupljenje svih energenata, kada je dovedena izvozni lobi, uvozni lobi su doveli do toga da im se ne isplati držati kokoš jer jaje se ne može prodati domaće. Jer pod krinkom svježeg ispravnog uvozni lobi dovoze na police tako i sa mlijekom, tako i sa svim. Što moramo napraviti? Moramo revidirati sva ulaganja koja daje država, europski fondovi, poticaji, lokalna samouprava i svi i moramo podvući crtu što se događa, zbog čega nemamo značajnije povećanje poljoprivrednih proizvoda to je ključno pitanje. Mi danas kada promatramo poljoprivredno zemljište, kada govorimo o poljoprivrednom zemljištu, o raspodjeli poljoprivrednog zemljišta dokle ne omogućimo da na rubnim područjima ruralnim područjima čovjek ne može živjeti od toga mi onda mislim donosimo nešto koji će se možda dopunski s nečim baviti. I to je dobro, ali da netko živi od poljoprivrede u Slavoniji … vrlo je mali broj, na žalost vrlo mali. Ja bi volio da je to drugačije. Kada govorimo o žitaricama također puno ulažemo poticaje. Na žalost našim ljudima kojima su potrebne žitarice, a bave se proizvodnjom su preskupe. Zašto? Jer ulažemo poticaj u proizvodnju žitarica, na kraju te žitarice se izvoze. I naši poljoprivrednici kojima je potrebno kupuju uvoz i naravno poskupljuje proizvodnja jaja, mlijeka … i to je činjenica. Da li postoji nekakva ministrice mogućnost da se ako se potiče nekome proizvodnja žitarica da ne može to izvoziti, a potreba je domaćega tržišta? Imamo i tu problem. Znači, mogućnosti koje imamo trebamo raspraviti. Ja bih samo na kraju rekao da 700 tisuća hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, vrlo mali broj navodnjenih polja, vrlo mali tj. sve više i više imamo povećanje to je istina poljoprivrednoga zemljišta poglavito krških pašnjaka, sve više poticaja a proizvodnja stagnira, znači negdji griješimo. Ako dajemo hektre u stočarstvu nekome za proizvodnju mesa, a tih krava nema, junadi nema onda griješimo negdje. Negdji griješimo, evo to je toliko mojih nekoliko opservacija. Nadam se da će ministrica barem nešto uvažiti il dat odgovor. Hvala lijepo.
U ime predlagatelja poštovana ministrica Marija Vučković.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici, najprije želim zahvaliti na mnogim primjedbama, sugestijama, analizama za koje ste se potrudili i koje ste iznijeli ovdje. Također nećete mi zamjeriti ako ću se osvrnuti na nekoliko teza koje moram nazvati floskulama i koje nemaju svoj temelj u nijednom statističkom podatku ili činjenici bar ja nisam naletila, a ispričat ću se ako govorim krivo. Dakle, državnog poljoprivrednog zemljišta u RH prema svim dostupnim podacima nema 700.000, naše su procijene da je riječ o 460.464 posljednje od čega je u okviru odobrenih programa raspolaganja osigurano 290.000 hektara, a procjenjuje se da u programa koji su u obradi ima još 170.000 hektara. Pri tome 155.000 hektara se koristi po dugoročnim ugovorima ili koncesijama, 50 po ugovorima o privremenom, o 50 po ugovorima o privremenom korištenju. Pokušat ću se kratko osvrnuti na temeljne primjedbe ili prijedloge. Dakle, saborska zastupnica gospođa Dragana Jeckov je iznijela niz primjedbe u okviru kojih bi izdvojila, tako sam ja zaključila da je potrebno razmotriti pravičnost težina pojedinih bodova, potrebno još više razmotriti domicilnost i potrebno razmotriti odredbe koje se odnose na maksimum. Ja ću ovdje potvrditi da će Ministarstvo poljoprivrede svakako razmotriti primjedbe koje se odnose i na pravičnost i na pravednost, a isto tako primjedbe koje se odnose na kriterij povezan sa urednim dosadašnjim posjedom i dobrim gospodarenjem, a to je onaj minimalni udio od 30% izravnih plaćanja u ukupnim prihodima. Samo da se razumijemo mi ćemo to razmotriti, ali to ima većina pravih poljoprivrednika u Hrvatskoj. Izravna plaćanja nisu sve dohodovne potpore, nisu uključene IAKS mjere, a u ovaj nazivnik ulaze i potpore. Ne smatram to ograničavajućim za male poljoprivrednike ali mi ćemo to razmotriti. Saborska zastupnica Vesna Vučemilović je dala primjedbu vezanu za određivanja kultura, za mogućnost određivanja pojedinih kultura na poljoprivrednom zemljištu ovisno naravno o karakteristikama tla, proizvodnji, tradiciji. Mi smo to predvidjeli. Mi smo napisali u, čini mi se Članku 31. da …/nerazumljivo/… da će jedinica lokalne samouprave odrediti kulturu, da može odrediti kulturu ovisno o dosad, o dosadašnjim nasadima u kulturi ili ovisno o tome je li to područje pod planovima navodnjavanja ili pokriveno javnom infrastrukturom navodnjavanja. Jako smo pazili na to zato što se nama događalo da nam, da ne možemo po nekakvim propisima povezati stočarstvo s ratarstvom što bi bilo poželjno, a događalo nam se, rijetko, ali nam se dogodilo i ne treba da neki stočar dobije zemlju gdje je zaštićeni ekološki vinograd postojeći i to ovim odredbama sprječavamo. Isto tako je mnogo puta spomenuta mogućnost političkih kriterija. Ovim prijedlogom zakona i to je sigurno njegova prednost potpuno, nema nikakvog prostora za diskrecijske odluke. Naravno da su težine pojedinih pondera za razmatranje zato se zakon i donosi. Nakon 2 provedene rasprave, nakon 2 provedena savjetovanja i naravno ovdje između 2 čitanja. Što se tiče vrijednosti poljoprivredne proizvodnje padova i svega o čemu se dosta govori u javnosti, ja jedino što mogu vidjeti što je dokumentirano je Strategija poljoprivrede koja je usvojena 2002. godine koja govori više puta, pronađite to na internetu da je poljoprivredna proizvodnja počela padati odmah početkom '80.-tih godina, '80.-tih ne '90.-tih. Da je '98. godine iznosila reći ću točno 12 milijardi 198 milijuna kuna pri čemu je bila 12% manja od poljoprivredne proizvodnje u '91. godini, a u '92. je poljoprivredna proizvodnja bila duplo manja od '91. i jasno je da su migracije stanovništva, ratna razaranja i nakon toga sve ono što se događalo na određenim područjima vezano je za iseljavanje, zapuštanje, prerastanje u šumske površine presudno utjecale na tu, na tu brojku. No netočne su brojke koje se iznose od 30 milijardi i slično, tako dalje. Vezano za primjedbe koje se odnose na mogućnost korištenja digitalnih tehnologija, e-zakupa i slično od strane hrvatskih poljoprivrednika ja bih ovdje ukazala na potrebu da ih ne trebamo podcjenjivati. Najprije jedinstveni zahtjev za potporu se podnosi već godinama i njega podnosi 110.000 hrvatskih poljoprivrednika. Mi smo pokrenuli proces izgradnje jedinstvenog upravljačkog sustava, krajem 2019. godine njegova prva faza se završava, probno smo pustili 2021. godine mogućnost korištenja digitalnog potpisa uz električnu poljoprivrednu iskaznicu. Tu elektronsku poljoprivrednu iskaznicu je zatražilo 50.000 poljoprivrednika od kojih je nešto više od 40.000 već preuzelo, a u prvoj probnoj godini je više od 7 tisuća hrvatskih poljoprivrednika koristilo mogućnost digitalnog potpisa. Nisu oni za podcjenjivanje iako im je starosna struktura previsoka i to je temeljni problem hrvatske poljoprivrede. Gospodin Bulj je više puta iznio da je najveći potencijal poljoprivredno zemljište. Poljoprivredno zemljište je ogromni potencijal, ali najveći potencijal svake države su njezini ljudi to hoću jasno reći. Što se tiče mog sudjelovanja u prethodnim zakonima ja sam kao državna tajnica bila nadležna za operativne programe pomorstvo i ribarstvo, program ruralnog razvoja, no dio sam ovog Ministarstva poljoprivrede koji je izradio Zakon o poljoprivrednom zemljištu iz 2018. godine. Svejedno iako nisam na njemu radila i on je donio niz pozitivnih pomaka, mnoge su vrijedne jedinice lokalne samouprave objavile natječaje, a puno toga je učinjeno na sređivanju stanja, na rješavanju problema koji su se odnosili na razgraničenje s javnim i vodnim dobrom, sa šumsko-gospodarsko osnovno i ja svim tim jedinicama lokalne samouprave zahvaljujem jer je na temelju njihovog rada sada lakše provesti i određene izmjene koje ako bi trebale otkloniti nešto što smo uočili a što je potrebno otkloniti. Što se tiče krških pašnjaka svi znamo da je 2015. godine omogućen upis velikih poljoprivrednih površina krških pašnjaka u ARKOD bez ikakvih ugovora. To je problematika koja nas muči svih ovih godina pri čemu na hrvatskom kršu sada ima nešto više od 78 tisuća uvjetnih grla. Mi to nastojimo riješiti u dijalogu, zato što su nama ti ljudi potrebni, ti su ljudi čuvari prostora i mi smo od prvog natječaja kojeg sam ja najavila na Konferenciji o kršu u listopadu 2019. godine, kada govorim mi govorim Hrvatske šume jer su oni nadležni za to, dakle proveli devet natječaja, 6 tisuća hektara smo tada imali pod ugovorom od 80-tak tisuća koliko je bilo u ARKOD-u krških pašnjaka. Danas imamo nešto više od 40 tisuća, a 9. natječaj se obrađuje i tu će se dodijeliti 12 tisuća hektara. I ono što sada radimo jest razvojni plan za ekstenzivno stočarstvo i akcijski plan ekološke poljoprivrede jer postoji jaz između dodijeljenih površina i potpora i između onoga što bismo željeli a što je vezano za proizvodnju. Taj se jaz ne otklanja samo kontrolama. Taj se jaz otklanja i planiranim investicijama, analizama o nedostajućim klaonicama, objektima za preradu i mi to sve radimo i to će i hrvatska javnost i saborski zastupnici na uvid dobiti do kraja 2021. godine. Vezano za vašu primjedbu gospodine Bulj o moratoriju da ste ga vi tražili, pa ja ću sada reći vi ste ga tražili a ja sam ga odradila isto tako i to sam ga počela raditi prije nego što ste ga tražili. Također vrlo ozbiljno sam razmotrila sve odredbe koje su ovdje iznesene, a koje se odnose na situaciju u hrvatskom stočarstvu koji je pored potpora potrebno dakle tu situaciju potrebno žurno sanirati i sa pravednijom dodjelom poljoprivrednog zemljišta. Mi to nastojimo zakonom, to se vidi i po prioritizaciji bodova kako se oni daju. A može li biti još bolje? Pa sigurno će saborska rasprava utjecati i na težine pojedinih pondera to mogu odmah potvrditi. Također bih izdvojila prijedloge koji su ponavljani nekoliko puta, a odnose se na bodovanje autohtonih izvornih pasmina. To je prilično to je primjedba koja nam se čini odmah prilično utemeljena. Da ne duljim sada puno. Evo što se tiče komasacije osvrnut ću se samo na te bitne strateške teme. Ministarstvo poljoprivrede je nedavno otvorilo javni poziv namijenjen jedinicama područne samouprave da kandidiraju područja za komasacije koje će ovo Ministarstvo i sa stručnjacima i drugih institucija osobito s Državnom geodetskom upravom s kojom smo radili tekst javnog poziva ozbiljno razmotriti. I mi ćemo izvršiti našu reformsku aktivnost koja se odnosi na 18 tisuća hektara komasiranog zemljišta do 2026. godine. Nazad nema. Ako uspijemo to, uspjet ćemo komasirati druga poljoprivredna zemljišta. U vezi s navodnjavanjem. U ovom programskom razdoblju putem Programa ruralnog razvoja financirano je 17 projekata navodnjavanja. Na prvom natječaju 9 projekata za navodnjavanje površine nešto više od 3 tisuće i 600 hektara. Na drugom natječaju 8 projekata za navodnjavanje površina od 3 tisuće i 300 hektara. Ovdje je netko dobro istaknuo da u kontekstu poljoprivrede i sela projekt ne završava samo kada se izgradi javna infrastruktura navodnjavanja, nego kada se doista to navodnjavanje provede. Zato smo planirali kako bismo pomogli našim poljoprivrednicima i motivirali, prvi natječaj to je objavljeno u ažuriranom planu u prvoj polovici 2022. godine za sve one koji žele nabaviti opremu i provesti navodnjavanje na poljoprivrednom zemljištu kojeg koriste. A unijeli smo određene dodatne obveze i u vezi s korištenjem poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države. Netko je ovdje rekao da mi kasnimo sa zakonom. Pored sve krize, zajedničkog uređenja tržišta, predsjedanje u izuzetno teškim okolnostima, rađanje novih nacionalnih strateških akata ovo je Ministarstvo poljoprivrede u zadnje 2 godine donijelo ili promijenilo ili predložilo još se o tome raspravlja sve najvažnije zakone u području poljoprivrede. Službene kontrole uskladilo se sa promjenama koje su bile vezane prvenstveno za Državni inspektorat, veterinarstvo, kvalitete hrane, uspostavlja prvi nacionalni sustav označavanja dokazana kvaliteta kojeg prve koriste proizvođači jabuka i to je već na tržištu. Drugi netko je spominjao jaja, drugi su proizvođači jaja i prije 10-tak dana su dobili pozitivno rješenje. Treći će biti proizvođači povrća. Četvrti jedne kategorije mesa, a veseli interes prerađivača, to znači da prepoznaju da će se hrvatski potrošači, a mi im moramo pomoći da imaju dovoljnu kupovnu moć itekako orijentirati na domaće poljoprivredno zemljište. Što se tiče Zakona o održivoj uporabi pesticida bitnih primjedaba ovdje nije bilo, promjene nisu uopće samo tehničke naravi, vrlo su ozbiljne odnose se na vjerodajnice, odnose se na zaštitu pčela koje su najvažnije na ovome svijetu za koncept jednog zdravlja, zdravlja ljudi, zdravlja životinja, zdravlja biljaka. Odnose se na reformu fitoinformacijskog sustava na način da možemo pratiti svakog korisnika, a što sad ne možemo, koji kupuje bilo gdje kako bismo mogli pratiti trag sredstva za zaštitu bilja i mnogo toga drugog. Netočno je bilo da se naravno nisu uvažavale primjedbe akademske zajednice, ne bih to tako rekla. U elektronskom savjetovanju za ovaj zakon došlo je niz primjedaba, njih je bilo nominalno 151 ili 2 ispravit će me kolege, no mnoge su se od njih ponavljale. Ovo Ministarstvo poljoprivrede je 29 usvojilo potpuno, 16 djelomično, a 44 nisu bile primjedbe nego komentari bez konkretnog prijedloga pa smo ih primili na znanje. Što se tiče odnosa između malih i velikih koji se ovdje spominje ja ću reći da to nije temeljni problem hrvatske poljoprivrede, da nam trebaju svi, a naravno da u kontekstu trećeg strateškog cilja ovo Ministarstvo treba svojim propisima, aktivnostima, aktima i potporama obratiti naročitu pažnju na svaku kičmu u svakom gospodarstvu, a to su mikro, mali i srednji subjekti u ovom slučaju u poljoprivrednoj proizvodnji i to mi radimo. Mi smo ti koji smo napravili razdjeljivanja lokacija između malih i velikih poljoprivrednika. Mi smo ti koji smo sve reakcije, prvi smo mi ti koji smo sve reakcije tržišne u ovim krizama radili tako da smo ograničili primjerice broj grla ili broj hektara za koju smo davali potporu i mi ovdje bodujemo fizičke osobe, OPG-ove u skoro svakom kriteriju nešto više. No nismo ti koji ćemo pustiti da se pomoću jednog kriterija odredi tijek natječaja jer onda je to fingiranje natječaja. Mi ovdje potičemo i konkurentnost i borbu, a naravno da ćemo razmatrati i pravednost i težinu određenih pondera i svaku i svaku primjedbu. Ono što je još bitno izneseno to su neki prijedlozi vezano i za štete od divljači. To je jedna vrlo teška problematika. Mi ćemo opet sad do kraja godine odnosno ja mislim u slijedećem mjesecu pokrenut natječaj za policu osiguranja za štete od divljači. Nažalost dva puta smo pokušali, nije se nitko javio, veliki su rizici i štete. Ako to ne bude rješenje razmotrit ćemo potrebe promjene što se tiče električnih pastira, to financiramo i putem 441 financiramo zaštitne ograde. Mislim da sam prošli tjedan potpisala odluku o objavljivanju natječaja za takvo što nakon sastanka sa predstavnicima Primorsko-goranske županije, no problem će se morati riješiti sa više aktivnosti to je očito, a ne samo s jednom ili dvije. Da vas ne bi više umarala sa ovim svim što je izneseno na kraju ću se osvrnuti još samo na primjedbu gospodina Lenarta, a koja je vezana za aktualni natječaj na 631 u kojem tražimo potpuno novu mehanizaciju. Razumijem primjedbu, ali treba reći da smo mi kompletnu alokaciju predviđenu za ovo programsko razdoblje potpuno utrošili, da smo je povećavali, da je pute te alokacije ja mislim nabavljeno negdje oko 1000 traktora i da je bila problematična starost. Mi smo razmatrali, pa čak još uvijek razmatramo odredbu na način da dopustimo rabljene traktore jer je to mali iznos novca ali sa određenim euro certifikatima, međutim kako nismo imali redovna sredstava za ovu mjeru nego koristimo euro sredstva za koje vrijede pravila Nacionalnog programa za otpornost i oporavak tražen je …/nerazumljivo/… digitalne komponente i to kvantitativni doprinos ovo je pa rekla skoro pa moralo biti tako ali još ćemo to sve skupa sagledati jer svjesni smo i mi da 15, šta je 15.000 EUR-a. Svima vam još jednom zahvaljujem i potvrđujem svoju namjeru da vrlo ozbiljno razmotrimo sve primjedbe koje su stigle na naš prijedlog zakona koji je, do kojeg je došlo nakon prilično ozbiljnog i dugotrajnog rada sa mnogim dionicima u ovom društvu, analiza, simulacija, bodovanja, kriterija itd., evo. Hvala vam lijepa na strpljenju.
Evo, imamo dvije replike, prva je Miro Bulj.
Hvala lijepo. Ministrice rekli ste da prostor tj. poljoprivredno zemljište bez ljudi je ništa. Hvala vam lijepa, tako ste rekli da poljoprivredno zemljište bez ljudi, naroda je ništa ja se slažem s time. Ja se slažem s time, vi ste to ponovili. Rekli ste moratorij, da vi ste doveli do moratorija, a ja sam tražio zabranu prodaje poljoprivrednog zemljišta jer ništa niste s tim napravili osim odgodili još 2 godine i bit će isto, kao u Mađarskoj neka bude, zabrana. Ako Hrvati ne mogu u Mađarskoj kupiti, a EU, zašto bi Mađar mogao u Hrvatskoj imaju i oni nekakav smisao. Drugo je rekli ste krški pašnjaci, da oni su bitni i bitno je na tom prostoru da ljudi ostaju, ali neka budu autentični ljudi s toga prostora, a ne netko tko nikad nije bio tu i dobije te krše pašnjake. Zato imamo tu povećanje krških pašnjaka, poljoprivrednog zemljišta, a u biti [[Upadica: Vrijeme.]] nemamo nikakve rezultate, ni demografskih, al ni proizvodnih.
Nema više povećanja, već nekoliko godina površina, vrte se oko 80, 81.000 hektara, ali je uredan zakup unutar tih 81.000 hektara povećan, prvo ćemo riješiti to, a onda ćemo gledati dalje kako možemo povećavati. Nisam rekla da je prostor ništa, nego sam rekla da su najvredniji, da su ljudi najvredniji resurs. Zaboravila sam reći da je u okviru ovih 27 projekata pripremljena i prva faza navodnjavanja Sinjskog polja za 480 hektara, projekt koji će se kandidirati na program ruralnog razvoja u idućem programskom razdoblju. Bez PDV-a vrijedan je 25 milijuna kuna odnosno s PDV-om 31 milijun kuna.
Slijedeća replika poštovana Dalija Orešković. Povreda Poslovnika Miro Bulj.
Povrijeđen je članak 238. Zato što slušam svako 4 godine, 5 uvijek istu priču. Pokrenuto je sve za Sinjsko polje. Evo kolega Sanader iza vas kad je bio župan govorio to je županijska ovlast. Ja se nadam da ovaj put govorite istinu.
Opomenu, prekasno je za opomenu. Uvažena Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju, uvažena ministrice. Evo ja se doista nadam da ćete kao što ste i sami rekli ipak uvažiti neke od argumenata oporbe. Jedan dio rasprave posvetio se tome trebaju li poticaje i prilike za zakup poljoprivrednih poticaja dobivati veliki ili mali poljoprivrednici. Pa evo dopustite da sad kažem da bi mi trebali davati poticaje onima koji najviše zapošljavaju i najviše uplaćuju u državni proračun. Složit ćete se sa mnom, da je poljoprivredno zemljište prevrijedan resurs da bismo ga davali onima koji na neki način možemo smatrati lovcima na državne poticaje. Sredstava iz EU fondova je uistinu puno, međutim njihov učinak na terenu u nekim se regijama doista ne vidi. I ja apeliram ovog puta i na vas da napravite nekakve promjene i u sustavu nadzora i kontrole kojeg provode nadležne agencije. Hvala.
Zahvaljujem na primjedbama. Naravno da se sustav nadzora i kontrole ima priliku poboljšavati iz godine u godinu, to nastojimo raditi. Dobijemo mi i revizorskih nalaza i primjedaba. No najviše od svega ipak dobijemo dobrih ocjena. Sustav revizije ako sam ja vas dobro razumjela nemojte mi zamjeriti što ću iskoristiti ovu priliku nemamo mi nikakvu izvanrednu reviziju agencije, sve su redovne, godišnje, iste agencije. U ovom trenutku, dakle nemamo ni jednu, a nismo imali ni prošle godine. To su redovne revizije koje mi moramo imati i ta informacija nije točna da se nešto sad događa drugo, novo u agenciji. Nalaz OLAF-a koji se spominje jedan je za ugovor koji je potpisan 2016. Godine.
Hvala ministrici i svima vama. Sa ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra u 9,30 izjašnjavanjem o amandmanima. SJEDNICA PREKINUTA U 01,00 SAT